Onko Brandon Kozun pelannut NHL:ssä?
Brandon Kozun
Saatuaan varauksen NHL-organisaatio Los Angeles Kingsiin, Kozun aloitti kauden 2010–11 AHL-farmiseura Manchester Monarchsin riveissä. Monarchs-kotidebyytissään Providence Bruinsia vastaan Kozun onnistui maalinteossa kahdesti, tehden uransa ensimmäisen AHL-maalin ylivoimalla ajassa 19:26. Hän pelasi kauden aikana 72 runkosarjaottelua, teki 23 maalia ja yhteensä 48 pistettä. Pudotuspeleissä Kozun ansaitsi tililleen neljä maalia ja yhden syöttöpisteen, mutta seura ei yltänyt Calder Cup –mestaruuteen. Brandon Kozun
Seuraavalla kaudella Kozun murtautui Toronton NHL-miehistöön. Hän saavutti ensimmäisen pisteensä sarjassa syötettyään Nazem Kadrin maalin kauden ensimmäisessä pelissä Montreal Canadiensia vastaan 8. lokakuuta 2014. Hän pelasi 20 ottelussa, ansaiten pistetililleen kaksi maalia ja kaksi syöttöä. Ensimmäisen NHL-maalinsa Kozun teki Carolina Hurricanesia vastaan 20. helmikuuta 2015 kahdeksannessa pelaamassaan ottelussaan. Brandon Kozun
Hitmenin päävalmentaja Mike Williamson kehui Kozunin kilpailullista luonnetta ja valmiutta pelata missä tahansa joukkueen hänelle määräämässä roolissa. Pienen kokonsa vuoksi Kozunia kuitenkin aliarvioitiin monien WHL-joukkueiden ja NHL:n kykyjenetsijöiden toimesta. Mahdollisia NHL-varauksia ruotiva NHL Central Scouting arvioi Kozunin jäävän varauksetta vuonna , kuten myös kävi, sillä Kozun ei saanut varausta NHL:ään ensimmäisenä varausmahdollisena vuotenaan. Lopulta Hitmenissä pelatun vahvan kauden 2008–09 jälkeen Los Angeles Kings varasi Kozunin kesällä varaustilaisuuden kuudennella kierroksella ja numerolla 179.
Tim Bozon
Timothé Phillipe Bozon (s. 24. maaliskuuta 1994 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) on ranskalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Montréal Canadiensin organisaatiossa. Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue St. John's IceCapsissa. Canadiens varasi Bozonin 64. pelaajana vuonna . Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Brendan Mikkelson
Mikkelson pelasi Ducksin organisaatiossa lokakuulle 2010, jolloin Calgary Flames otti hänet waiver-listalta. Hän ehti pelata Ducksissa 67 NHL-ottelua. Kaudella 2010–2011 Mikkelson pelasi Flamesissa 19 NHL-ottelua ja sai jatkosopimuksen seuraavalle kaudelle. Mikkelson aloitti kauden 2011–2012 AHL:n Abbotsford Heatissa, jossa pelasi 33 ottelua, ennen kuin kaupattiin tammikuussa 2012 Tampa Bay Lightningiin. Vaihdossa Flames sai Blair Jonesin. Columbus Blue Jackets
Blue Jackets koki monia muutoksia ennen kautta ja sen aikana. Heinäkuussa 2012 joukkueen monivuotinen tähtipelaaja Rick Nash myytiin hänen omasta tahdostaan New York Rangersiin, josta Blue Jackets sai vaihdossa muun muassa hyökkääjät Brandon Dubinsky ja Artjom Anisimov sekä puolustajan Tim Erixon. Helmikuussa 2013 suomalaisesta Jarmo Kekäläisestä tehtiin seuran uusi toimitusjohtaja tehtävää vuodesta 2007 hoitaneen Scott Howsonin irtisanomisen jälkeen. Kekäläisestä tuli ensimmäinen NHL-seuran toimitusjohtajana () toiminut eurooppalainen. Huhtikuussa 2013 Blue Jackets hankki NHL-kauden siirtotakarajan kynnyksellä hyökkääjä Marián Gáboríkin New York Rangersista ja antoi vaihdossa muun muassa hyökkääjät Derick Brassard ja Derek Dorsett sekä puolustajan John Moore. Niin ikään huhtikuussa 2013 seura myi maalivahti Steve Masonin Philadelphia Flyersiin, kun ennen kauden alkua juuri Philadelphiasta hankittu Sergei Bobrovski oli ohittanut hänet joukkueen ykkösmaalivahtina. Bobrovski valittiin kauden jälkeen NHL:n parhaan maalivahdin palkinnon Vezina Trophyn saajaksi. Blue Jackets voitti työsulun lyhentämän kauden aikana 24 ottelua ja hävisi 17 varsinaisella peliajalla sekä seitsemän jatkoajalla. Joukkue jäi niukasti pudotuspelien ulkopuolelle sijoittuen läntisen konferenssin yhdeksänneksi samoissa pisteissä (55) konferenssin viimeisen pudotuspelipaikan saaneen Minnesota Wildin kanssa. Chris Pronger
Christopher Robert ”Chris” Pronger (s. 10. lokakuuta 1974 Dryden, Ontario) on kanadansuomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Prongerilla on kauden loppuun asti voimassa oleva pelaajasopimus NHL-seura Arizona Coyotesin kanssa, mutta hän ei ole pelannut NHL:ssä kauden jälkeen, jolloin edusti Philadelphia Flyersia. Pronger on pelannut NHL-urallaan yhteensä yli 1 100 runkosarjaottelua, ja hän sai kauden jälkeen sekä arvokkaimman pelaajan palkinnon Hart Memorial Trophyn että parhaan puolustajan palkinnon James Norris Memorial Trophyn. Pronger oli voittamassa Stanley Cupia kaudella . Hän on myös maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Pronger valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 2015. Chris Mason
Mason pelasi juniorivuotensa WHL-seura Prince George Cougarsissa. Kohtalaisen menestyksen ansiosta New Jersey Devils varasi hänet sijalla 122 vuonna 1995. Devils myi oikeutensa Masonista Mighty Ducks of Anaheimille, jonka farmijoukkueessa Mason pelasi. Anaheimista Mason kaupattiin Nashvilleen, jossa sai tyytyä kolmosmaalivahdin rooliin Mike Dunhamin ja Tomáš Vokounin jälkeen. Kaudella Mason pelasi NHL-debyyttinsä, muttei pelannut yhtäkään kokonaista ottelua. Suurimman osan ajasta hän vietti AHL-seura Milwaukee Admiralsissa, ja vasta kaudella hän pelasi ensimmäisen kokonaisen NHL-ottelun. Brandon Polk
Ammattilaisuransa Polk aloitti kaudella 2006–07 Sveitsin pääsarjassa Fribourg Olympicin joukkueessa. Joukkue voitti kauden aikana sekä Sveitsin Cupin että Sveitsin mestaruuden. Polk oli joukkueensa toiseksi tehokkain pelaaja 13,6 pisteen keskiarvolla. Hänen kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti oli kauden ajalta peräti 66. Fred Brathwaite
St. Louisissa Brathwaite pelasi melkein kaksi kautta. Hänet vapautettiin sopimuksesta kauden 2002–2003 lopulla St. Louisin hankittua Chris Osgoodin joukkueeseensa. Kaudeksi 2003–2004 Brathwaite teki sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Muutamaa AHL:ssä Syracuse Crunchissa pelaamaansa peliä lukuun ottamatta Brathwaite oli Columbuksen kakkosmaalivahtina. Columbuksessa hän pelasi vain yhden kauden, sillä joukkue ei tehnyt hänen kanssaan jatkosopimusta. Seuraavat kaksi kautta Brathwaite torjui Venäjän pääsarjassa Ak Bars Kazanissa. Kris Draper
Kris Draper (s. 24. toukokuuta 1971 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä Winnipeg Jetsissä ja Detroit Red Wingsissä. Hän oli osa kuuluisaa ”The Grind Line” -hyökkäysketjua Kirk Maltbyn ja Darren McCartyn ohella, ja mukana voittamassa neljää Stanley Cupia vuosina 1997, 1998, 2002 ja 2008. Draper lopetti uransa kauden 2010–2011 jälkeen. Zenon Konopka
Senatorsissa Konopka pelasi yhden kauden ja teki viisi pistettä 55 ottelussa. Jäähyminuutteja hänelle kertyi tällä kertaa 193. Kesällä 2012 Konopka teki kahden vuoden sopimuksen Minnesota Wildiin. Kesken kauden 2013–2014 hän siirtyi Buffalo Sabresiin. Keväällä 2014 Konopka kärysi kielletyistä aineista ja sai NHL:lta 20 ottelun pelikiellon. Hänen toistaiseksi viimeiseksi NHL-ottelukseen jäi 13. huhtikuuta pelattu ottelu New York Islandersia vastaan. Radovan Bondra
Chicago Blackhawks varasi Bondran viidennellä kierroksella 151. pelaajana . Samana kesänä myös WHL-joukkue Vancouver Giants varasi hänet kahdeksantena pelaajana . Bondra siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Hän aloitti Giantsissa myös kauden 2016–2017. Bondra johti tehoilla 19+12=31 joukkueen sisäistä maalipörssiä sekä oli sisäisessä pistepörssissä kolmantena, kunnes Giants kauppasi hänet Prince George Cougarsiin vaihdossa Bartek Bisoniin, Tyler Ho'on ja kesän 2018 kolmannen kierroksen varausvuoroon. WHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2017 Bondra siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Rockford IceHogsiin, jossa hän pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Alexander Sulzer
Heinäkuussa 2011 Sulzer siirtyi Vancouver Canucksiin. Hän teki Vancouverin kanssa kahdensuunnan sopimuksen, jonka arvo on noin 700 000 dollaria, jos hän pelaa NHL:ssä. Sulzer pelasi Canucksissa vain 12 ottelua ja oli pääosan kaudesta kokoonpanon ulkopuolella. Hän siirtyi helmikuun lopussa Buffalo Sabresiin Cody Hodgsonin kanssa vaihtokaupassa, jossa Canucks sai Zack Kassianin ja Marc-André Gragnanin. Christian Ruuttu
Kesällä 1992 Ruuttu myytiin Winnipeg Jetsin kautta Chicago Blackhawksiin, jossa hän pelasi kaudet 1992–1994. Buffalo vaihtoi Ruutun Winnipegin Stephane Beauregardiin 15. kesäkuuta. Winnipeg puolestaan vaihtoi Ruutun uudestaan Beauregardiin 10. elokuuta Chicagosta, joka oli vaihtanut Dominik Hašekin Beauregardiin ja varausoikeuteen kolme päivää aikaisemmin. Kauppojen lopputuloksena Chicago sai Ruutun ja neljännen kierroksen varausoikeuden, Buffalo Hašekin ja Winnipeg ei mitään. Ruuttu pelasi HIFK:ss kaudella 1994–1995 NHL:n työsulun ajan. Ruutun NHL-ura päättyi kauteen 1994–1995 Vancouver Canucksissa, jonne hän siirtyi kesken kauden Chicago Blackhawksista. NHL:ssä hän pelasi yhteensä 621 ottelua, joissa teki 134 maalia ja antoi 298 syöttöä. Brandon Kozun
Jokerit vaihtoi Kozunin pelaajaoikeudet SKA Pietarin omistamiin Sakari Salmisen oikeuksiin. SKA vaihtoi Kozunin oikeudet ja Alexander Kadeykinin oikeudet Lokomotiv Jaroslavlin Sergei Plotnikovin oikeuksiin. Brandon Prust
Prust varattiin Calgary Flamesiin kolmannella kierroksella numerolla 70 . Hänet lähetettiin sen jälkeen kuitenkin takaisin London Knightsiin pelaamaan vielä yhden OHL-kauden ajaksi. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi AHL:ssä pelanneeseen Omaha Ak-Sar-Ben Knightsiin. NHL:ssä Prust teki debyyttinsä 1. marraskuuta 2006 Detroit Red Wingsiä vastaan. Bret Hedican
Ensimmäisellä täydellä ammattilaiskaudellaan, kaudella , Hedican pelasi 42 runkosarjaottelua ja kymmenen pudotuspeliottelua NHL:ssä ja 19 runkosarjaottelua Bluesin farmiseurassa, IHL:n Peoria Rivermenissä. Kaudesta alkaen hän pelasi vakituisesti NHL:ssä. Hän aloitti tuon kauden St. Louis Bluesissa, mutta maaliskuussa 1994, siirtorajan kynnyksellä, Blues kauppasi Hedicanin yhdessä Jeff Brownin ja Nathan LaFayetten kanssa Vancouver Canucksiin saaden vaihdossa Craig Janneyn. Canucksissa Hedican pelasi lähes viiden vuoden ajan, kauden 1993–1994 lopun, neljä täyttä kautta ja kauden alun. Hän teki noina vuosina parhaimmillaan 29 tehopistettä yhden runkosarjakauden aikana, kuusi maalia ja 23 syöttöpistettä kaudella , ja saavutti plusmiinustilastossa parhaimmillaan lukeman +8 (kaudella 1995–1996). Vuonna 1994 hän pelasi ensimmäisen kerran urallaan Stanley Cupin loppuotteluissa, mutta New York Rangers vei mestaruuden otteluvoitoin 4–3. Hedican teki 24:ssä pudotuspeliottelussa seitsemän tehopistettä, yhden maalin ja kuusi syöttöpistettä. Ralph Cox
Cox pelasi vuodet 1975–1979 New Hampshiren yliopistojoukkueessa. Kotikaupungin NHL-joukkue Boston Bruins varasi hänet numerolla 122 vuonna . NHL:ssä Cox ei kuitenkaan ikinä pelannut. Cox pelasi vuodet 1979–1981 AHL:ssä, IHL:ssä ja CHL:ssä. Ennen Lake Placidin olympialaisia 1980 Cox kuului Yhdysvaltain maajoukkueen harjoitusryhmään, mutta putosi viimeisenä pois olympiaturnauksesta. Brandon Manning
Ennen ammattilaisuransa alkua Manning pelasi juniorijääkiekkoa Western Hockey Leaguessa Chilliwack Bruinsin paidassa. Hän edusti joukkuetta vuosien 2007–2011 ajan. Ensimmäisen kauden aikana Manning pelasi Bruinsissa vain kuusi ottelua loppukauden aikana hänen pelattua alkukauden British Columbia Hockey Leaguessa Prince George Spruce Kingsin joukkueessa 58 ottelun ajan. Kolmella seuraavalla kaudella Manning keräsi jokaisella tilastoihinsa yli 100 rangaistusminuuttia. Yhteensä hän pelasi Bruinsissa 200 ottelua, joissa teki 45 maalia ja 91 syöttöpistettä eli yhteensä 136 tehopistettä. Rangaistusminuutteja kertyi 415. Pudotuspeleissä hän teki 15 ottelussa yhden maalin ja seitsemän tehopistettä sekä keräsi 22 rangaistusminuuttia. Vjatšeslav Kozlov
Kozlov pelasi Detroitissa kesään 2001 asti, kun hänet myytiin Buffalo Sabresiin. Lyhyen loukkaantumistäyteisen kauden jälkeen hänet myytiin Atlantaan. Atlantassa hän pelasi kauteen 2009–2010 saakka, lukuun ottamatta , jolloin hän pelasi Venäjän superliigassa. Cody Franson
Ensimmäinen kokonainen WHL-kausi 2004–2005 toi Fransonille 64 runkosarjaottelussa tehot 2+11=13. Nashville Predators varasi hänet kolmannella kierroksella 79. pelaajana . Franson teki kaudella 2005–2006 läpimurtonsa ja yhden kauden piste-ennätyksensä WHL:ssä tehoilla 15+40=55, joilla hän jakoi puolustajien pistepörssin kolmannen sijan Kelowna Rocketsin Mike Cardin kanssa. Hän oli myös Giantsin kolmanneksi paras pistemies. Franson oli myös kevään 2006 pudotuspelien tehokkain puolustaja tehtyään 18 ottelussa tehot 5+15=20, joilla hän jakoi koko pudotuspelien pistepörssin kolmannen sijan Moose Jaw Warriorsin Steven Gillenin kanssa. Franson voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden, Ed Chynoweth Cupin ja valittiin sarjan läntisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Hän oli myös Memorial Cup -turnauksen tehokkain puolustaja tehoilla 3+2=5 ja onnistui pelipaikastaan huolimatta tekemään kypärätempun 25. toukokuuta 2006 OHL-joukkue Peterborough Petesiä vastaan. Fredrik Modin
Modin pelasi Ruotsissa 22-vuotiaaksi asti, kunnes lähti NHL:ään. Hän aloitti NHL-uransa Toronto Maple Leafsissä kaudella 1996–1997. Hänet kaupattiin Tampa Bay Lightningiin 1. lokakuuta 1999. Tampassa Modin voitti Stanley Cupin kaudella . 30. kesäkuuta 2006 hänet kaupattiin Columbus Blue Jacketsiin Fredrik Norrenan kanssa vaihdossa Marc Denis'hin. Maaliskuussa 2010 Modin kaupattiin Los Angeles Kingsiin. Chris Kontos (jääkiekkoilija)
Christopher T. Kontos (s. 10. joulukuuta 1963 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti, joka pelasi NHL:n runkosarjassa yhteensä 230 ottelua tehoin 54+69=123. Jäähyminuutteja tuli 103. Kontos pelasi urallaan myös Euroopassa: Suomessa, Sveitsissä, Italiassa ja Ruotsissa.
Kontos aloitti OHL:ssä kaudella 1980–1981, jolloin hän teki Sudbury Wolvesin joukkueessa 58 runkosarjaottelussa tehot 17+27=44. Kaudella 1981–1982 Kontos kaupattiin Wolvesista Toronto Marlborosiin 12 pelatun ottelun jälkeen. Hän teki kauden aikana yhteensä 71 ottelussa kovat tehot 42+62=104. New York Rangers varasi varsin lupaavan Kontosin ensimmäisellä kierroksella varaustilaisuuden 15. pelaajana kesällä . Kaudella 1982–1983 hän pelasi vielä OHL:n puolella 28 ottelua tehoin 21+33=54, mutta yli puolet kaudestaan Kontos pelasi kuitenkin Rangersissa, jossa tulokaskausi toi 44 ottelussa tehot 8+7=15. Kaudella 1983–1984 hän pelasi NHL:n puolella vain kuusi ottelua ja sai niissä yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan Kontos pelasi CHL-joukkue Tulsa Oilersissa, jossa hän voitti sarjan mestaruuden, Adams Cupin keväällä 1984. Brian Skrudland
Skrudland pelasi vuodesta 1985 alkaen vakituisesti NHL:ssä. Hän edusti NHL-vuosinaan viittä eri seuraa, Montréal Canadiensin lisäksi Calgary Flamesiä, Florida Panthersia, New York Rangersiä ja Dallas Starsia. Hän oli voittamassa Stanley Cupia kahdesti, Canadiensissa vuonna 1986, tulokaskaudellaan, ja Starsissa vuonna 1999. Lisäksi hän oli osa Stanley Cup -loppuotteluihin edennyttä Panthersin joukkuetta vuonna 1996. Kesäkuun 1993 laajennusvaraustilaisuuden kautta seuraan siirtynyt Skrudland toimi Florida Panthersin historian ensimmäisenä kapteenina vuoteen 1997. Joe Kocur
Kocur pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 1984–1985 (debyytti helmikuussa 1985) ja vakiinnutti paikkansa seuraavalla kaudella. Hän oli kovaa taklaava alempien ketjujen laitahyökkääjä, joka hoiti myös poliisin roolia. Hänestä ja joukkuetoveristaan Bob Probertista alettiin 1980-luvulla käyttää yhteistä lempinimeä "Bruise Brothers". Kocur oli kaudella 1985–1986, jolla hän sai yhteensä 377 jäähyminuuttia, koko NHL:n jäähytilaston kärkinimi, minkä lisäksi hän oli joukkueensa eniten jäähyminuutteja saanut pelaaja myös kausina 1986–1987 ja 1989–1990. Hän teki NHL-uransa ennätyspisteet, 36 tehopistettä (16 maalia ja 20 syöttöpistettä 71:ssä runkosarjaottelussa), kaudella 1989–1990. Kaikkina muina runkosarjakausina hän teki alle 20 pistettä. Brandon Crombeen
Brandonin isä Mike Crombeen on myös pelannut NHL:ää St. Louisissa. Jason Krog
Mikään Krogia. Hän teki vapaana pelaajana sopimuksen New York Islandersin kanssa toukokuussa 1999. Hän pelasi Islandersin organisaatiossa lähinnä vain farmijoukkueessa ja kolmen kauden aikana yhteensä 28 NHL-ottelua tehopistein 2+7=9. Ensimmäisellä kaudellaan 1999–2000 Krog pelasi 17 NHL-ottelua tehopistein 2+4=6. Islanders lainasi hänet loppukaudeksi AHL-joukkue Providence Bruinsiin maaliskuussa 2000. Kolmesta Islanders-vuodesta Krogin tehokkain kausi AHL:ssä oli kausi 2001–2002, jolloin hän oli tehopisteillä 26+36=62 Bridgeport Sound Tigersin toiseksi paras pistemies Trent Hunterin jälkeen. Krog voitti kymmenellä osumallaan kevään 2002 AHL:n pudotuspelien maalipörssin ja oli 23 pisteellään pistepörssin toinen Chicago Wolvesin Rob Brownin jälkeen. Bridgeport eteni aina Calder Cupin finaaleihin saakka, mutta Chicago Wolves vei ne otteluvoitoin 4–1. Brandon Prust
Brandon Prust (s. 16. maaliskuuta 1984 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa tällä hetkellä hyökkääjänä NHL-joukkue Vancouver Canucksin organisaatiossa. Brett Hull
Brett A. Hull (s. 9. elokuuta 1964 Belleville, Ontario) on entinen jääkiekkoilija, joka on yksi NHL:n historian parhaista hyökkääjistä. Hull on syntynyt Kanadassa, mutta edusti aikuisten tasolla Yhdysvaltojen maajoukkuetta. NHL-urallaan (1986–2005) hän edusti seuroja Calgary Flames, St. Louis Blues, Dallas Stars, Detroit Red Wings ja Phoenix Coyotes. Näissä joukkueissa hän pelasi yhteensä 1 269 ottelua runkosarjassa ja viimeisteli niissä 741 maalia ja antoi 650 maalisyöttöä kooten yhteensä 1 391 pistettä. Hän on tehnyt neljänneksi eniten maaleja NHL:n runkosarjassa sekä neljänneksi eniten playoffeissa. Playoff-otteluita hän pelasi yhteensä 202 ja teki niissä tehopisteitä 103+87=190. Vuoden 1999 kevään Stanley Cup -finaalin kuudennessa pelissä pelatessaan Dallas Starsissa Buffalo Sabresia vastaan Hull viimeisteli kyseenalaisen voittomaalin jatkoajalla Dominik Hašekin selän taakse tuoden näin Stanley Cup -voiton Dallasille. Hänen vasen luistimensa oli maalivahdin alueella, kun hän laittoi kiekon Hašekin taakse omasta paluukiekostaan. Tuomarit kuitenkin hyväksyivät maalin sanoen Hullin onnistuneen pitämään kiekon hallinnan läpi tilanteen. Brett Hull voitti toisen Stanley Cupinsa Detroitin paidassa vuonna 2002. Cody Franson
Cody Franson (s. 8. elokuuta 1987 Salmon Arm, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksissa. Fransonin vahvuuksiin kuuluu kiekollinen peli, liike, peliäly, laukaus ja koko. Hänen heikkouksiin kuuluu epätasaisuus omassa päässä. Fransonin tulisi myös käyttää isoa kokoaan enemmän hyödyksi. Hän saa useimmiten peliaikaa ylivoimalla. Brandon Bollig
Brandon Bollig (s. 31. tammikuuta 1987 St. Charles, MO, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Calgary Flamesissa. Hän ei kaihda jääkiekkotappeluun johtavia tilanteita, jotka ovat etenkin pohjoisamerikkalaisessa jääkiekossa yleisiä. Nuori Brandon näytteli vuonna 2002 valmistuneessa "Defiance"-lännenelokuvassa, jonka näyttelijäkaartiin kuului myös entinen NHL-tappelija Tony Twist. Brandon Dubinsky
Brandon Dubinsky (s. 29. huhtikuuta 1986 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelaa nykyään NHL-seura Columbus Blue Jacketsissa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-kautensa . Dubinsky sai tulokaskaudellaan paljon kehuja joukkueen tähdiltä, muun muassa Jaromír Jágrilta. Samana vuonna hänet valittiin Yhdysvaltain maajoukkueeseen Kanadan MM-kisoihin, missä se putosi puolivälierässä. Dubinsky on pelityyliltään fyysinen, mutta hän on myös keskimääräistä taitavampi mailankäsittelijä. Michal Handzuš
Michal Handzuš (s. 11. maaliskuuta 1977 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on uransa vuonna 2018 lopettanut slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän siirtyi huhtikuussa 2013 NHL-seura Chicago Blackhawksiin. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti Stanley Cupin Chicago Blackhawksin paidassa.
Handzuš aloitti uransa Slovakian pääsarjassa. Pohjois-Amerikkaan hän siirtyi kaudeksi 1997–1998, jolloin pelasi St. Louis Bluesin farmijoukkueessa Worcester IceCatsissa. Seuraavalla kaudella Handzuš pelasi jo vakituisesti NHL:ssä, Bluesissa. Kesken kauden 2000–2001 Handzuš siirtyi Bluesista Phoenix Coyotesiin, jota hän edusti seuraavan kauden loppuun saakka. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi Philadelphia Flyersiin. Kaudella 2005–2006 Handzuš pelasi Philadelphia Flyersissä tehoin 11+33. Kaudella 2006–2007 Handzuš pelasi Chicago Blackhawksin paidassa vain kahdeksan ottelua, mutta pisteet olivat otteluiden nähden hyvät, 3+5. Ville Pokka
Pokka pelasi myös alkukauden 2017–2018 Blackhawksin farmijoukkue Rockford IceHogissa. Jo ennen kauden alkua, syyskuussa 2017 Blackhawks asetti hänet siirtolistalle, mutta Pokkaa ei kuitenkaan vuorokauden kuluessa napannut mikään toinen NHL-seura. Hänet nostettiin Blackhawksin NHL-vahvuuteen joulukuussa 2017, kun Cody Franson oli loukkaantuneena, mutta Pokka jäi kuitenkin edelleen ilman näytönpaikkaa NHL:ssä ja hänet lähetettiin muutamaa päivää myöhemmin takaisin farmiin. Helmikuussa 2018 Blackhawks kauppasi Pokan Ottawa Senatorsiin vaihdossa hyökkääjä Chris DiDomenicoon. Hän pelasi koko loppukauden seuran farmijoukkue Belleville Senatorsissa. Pokan kaikki kolme siellä tekemää maaliaan syntyivät samassa ottelussa eli hänen ammattilaisuransa ensimmäisenä kypärätemppuna 25. maaliskuuta 2018 Laval Rocketia vastaan, kun Senators voitti ottelun lukemin 8-2. Fred Sasakamoose
Fred Sasakamoose (s. 24. joulukuuta 1934 Debden, Saskatchewan, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija. Edustaessaan Chicago Black Hawksia 1950-luvulla, Sasakamoosesta tuli ensimmäinen NHL-liigassa pelannut intiaani. Kalle Kossila
Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Ducks lähetti Kossilan farmijoukkue San Diego Gullsiin. Viiden siellä pelatun ottelun jälkeen hänet nostettiin Ducksin NHL-joukkueen vahvuuteen, kun Ryan Getzlaf ja Ryan Kesler olivat sivussa kokoonpanosta. Kossila teki kauden 2017–2018 ensimmäisessä NHL-ottelussaan 24. lokakuuta 2017 myös ensimmäisen tehopisteensä NHL:ssä saatuaan syöttöpisteen Brandon Montourin tekemään maaliin. NHL-uransa avausmaalin hän teki seuraavassa ottelussa 26. lokakuuta 2017 vieraissa Florida Panthersia vastaan. Kossila pelasi kauden aikana NHL:ssä kymmenen runkosarjaottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan Gullsin AHL-joukkueessa, jonka paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä Kossila oli tehoilla 21+33=54. Heinäkuussa 2018 hän teki Ducksin kanssa vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Viktor Kozlov
Kozlov siirtyi vuonna 1992 17-vuotiaana Dynamo Moskovaan. San Jose Sharks varasi Kozlovin vuonna 1993 ensimmäisellä kierroksella kuudennella vuorolla. Yhden Dynamon kauden jälkeen Kozlov siirtyi San Jose Sharksiin, mutta pari ensimmäistä kautta meni farmijoukkue Kansas City Bladesissa. Kozlov vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanossa kaudella 1996–1997 ja pelasi 78 ottelua runkosarjassa. Kozlov ei kuitenkaan löytänyt yhteistä säveltä seuran valmennusjohdon kanssa ja siirtyi Florida Panthersiin. Brandon Bochenski
Brandon Louis Bochenski (s. 4. huhtikuuta 1982 Blaine, Minnesota, Yhdysvallat) on kazakstanilaistunut yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi uransa seitsemän viimeistä kautta KHL-liigassa kazakstanilaisseura Barys Astanassa. Bochenski lopetti uransa kauden 2016–2017 päätteeksi Ville Pokka
Toukokuussa 2014 Pokka solmi kolmivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura New York Islandersin kanssa, mutta jo ennen runkosarjan 2014–2015 alkua, lokakuussa 2014 Islanders kauppasi Pokan, T. J. Brennanin ja Anders Nilssonin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Nick Leddyyn ja Kent Simpsoniin. Vuorokauden sisään hänet lähetettiin seuran farmijoukkue Rockford IceHogsiin, AHL:ään. Pokka pelasi siellä koko kauden 2014–2015, joka toi 68 runkosarjaottelussa tehot 8+22=30 sekä kahdeksassa playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä. Hänet valittiin AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. AHL-kauden jälkeen Pokka ja kolme muuta farmipelaajaa nostettiin Blackhawksin NHL-joukkueen rinkiin konferenssifinaalien aikana. Heistä kukaan ei kuitenkaan saanut peliaikaa NHL:n pudotuspeleissä. Pokka kuitenkin osallistui Stanley Cupin voittaneen Blackhawksin mestaruusjuhliin muiden pelaajien kanssa, vaikka hän itse ei virallisesti voittanut mestaruutta. HC Bolzano-Bozen
Tšekkiläinen jääkiekkolegenda Jaromír Jágr pelasi joukkueessa NHL:n työsulun aikana kaudella 1994–1995 kuusi runkosarjan peliä tehden niissä 16 pistettä. Tunnettuihin entisiin pelaajiin lukeutuvat myös Stanley Cup -voittajat Kent Nilsson, Scott Young ja Niklas Hjalmarsson, olympiavoittaja Mark Pavelich, sekä Italian maajoukkueen suurpelaajat Mike Rosati ja Gaetano Orlando. Brad McCrimmon
Byron Brad McCrimmon (29. maaliskuuta 1959 Dodsland, Saskatchewan – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä) oli kanadalainen jääkiekkoammattilainen, joka pelasi vuodesta 1979 vuoteen 1997 NHL-liigassa. Puolustajana pelanneen McCrimmonin seurat olivat Boston Bruins, Philadelphia Flyers, Calgary Flames, Detroit Red Wings, Hartford Whalers ja Phoenix Coyotes. Jaroslav Pouzar
Pouzar pelasi uransa 12 ensimmäistä kautta Tšekkoslovakian sarjassa Motor České Budějovice -joukkueessa. Edmonton Oilers varasi Pouzarin NHL-liigaan varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 83. Hän aloitti NHL:ssä 1983 ja pelasi Oilersissa kolme kautta, joista kaksi päättyi Stanley Cupin voittoon (1984, 1985). Syksyllä 1985 Pouzar siirtyi Bundesliigan ECD Iserlohniin, jossa pelasi kolme kautta. Keväällä 1987 Pouzar lähti Bundesliigan päättymisen jälkeen Edmontoniin auttamaan Oilersia, mikä toi hänelle kolmannen Stanley Cup -sormuksen. Kaudella 1987–1988 Pouzar siirtyi ECD Iserlohnin konkurssin jälkeen Sportbund Rosenheimiin. Hän pelasi Sportbundissa uransa loppuun saakka lukuun ottamatta kautta 1990–1991, jolloin hän pelasi Augsburger EV:ssä. Pouzar lopetti uransa 1992. Pouzaria on moitittu koko peliuransa ajan turhan itsekkääksi pelaajaksi, jota hän onkin kommentoinut viimeisinä pelivuosinaan leikkisästi; "Syötän aina vain itseäni paremmille pelaajille" -viitaten legendaariseen hyökkäysketjuun Edmontonin ajoilta Kurri - Gretzky. Tim Bozon
Toukokuussa 2013 Bozon teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Montréal Canadiensin kanssa. Hän pelasi kauden 2013–2014 kuitenkin vielä WHL:ssä. Lokakuussa 2013 Bozonin seura vaihtui siellä Blazersista Kootenay Iceen. Hänen kautensa päättyi kuitenkin maaliskuussa 2014 Bozonin sairastuttua aivokalvontulehdukseen. Hänet vietiin vieraspelimatkalla Saskatoonissa sairaalaan, missä lääkärit päättivät laittaa Bozonin koomaan vähentääkseen aivokalvojen turvotusta. Hän vietti sairaalassa kuukauden ja parani lopulta vakavasta sairaudestaan. Kootenay Icen vakuutus ei kuitenkaan kattanut koko hoitoa, joten Bozonille ja hänen perheelleen jäi maksettavaksi noin sadantuhannen dollarin lasku. Stéphane Da Costa
Maaliskuussa 2011 Da Costa teki kaksivuotisen tulokassopimuksen varaamattomana pelaajana NHL-seura Ottawa Senatorsin kanssa. Hänestä tuli kuudes NHL:ssä esiintynyt ranskalainen Cristobal Huetin, Philippe Bozonin, Pat Daleyn, Paul MacLeanin ja Andre Peloffyn jälkeen ja kolmas Ranskassa syntynyt ja varttunut NHL-pelaaja (Bozonin ja Huetin jälkeen). Da Costa debytoi NHL:ssä samassa kuussa Toronto Maple Leafsia vastaan. Hän pelasi loppukaudella neljä NHL-ottelua. Tim Bozon
WHL-joukkue Kamloops Blazers varasi Bozonin 27. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2011–2012, jolloin Bozon voitti WHL:n tulokkaiden maalipörssin ja oli Blazersin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 36+35=71. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Lopulta Montréal Canadiens varasi Bozonin kolmannella kierroksella 64. pelaajana . Kaudella 2012–2013 hän oli Blazersin toiseksi paras pistemies Colin Smithin jälkeen. Bozon jakoi koko WHL:n pistepörssin kahdeksannen sijan Medicine Hat Tigersin Curtis Valkin kanssa. Hän voitti myös Blazersin sisäisen tehotilaston lukemalla +37. Kyle Brodziak
Kauden 2005–2006 Brodziak aloitti AHL:n Iowa Chopsin riveissä, kunnes hänet nostettiin Edmonton Oilersin NHL-miehistöön. Hän ei kuitenkaan pelannut kuin 10 peliä pääsarjatasolla loukkaantumisen johdosta ja loppukaudeksi hän Brodziak palasi farmiseuraan. Dominik Kahun
Dominik Kahun (s. 2. heinäkuuta 1995) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NHL-liigan Chicago Blackhawksin joukkuetta. Münchenissä 2014 alkaneella urallaan Kahun on pelannut DEL:in runkosarjassa 75 ottelua joissa hän on tehnyt 16 maalia ja 24 syöttöä eli 40 tehopistettä. Pelaamassaan 18 pudotuspeliottelussa hän on tehnyt kolme maalia ja kymmenen syöttöpistettä eli 13 tehopistettä. Venäjän MM-kilpailuissa 2016 Kahun edusti ensimmäisessä MM-turnauksessaan Saksaa. Kahun voitti olympiahopeaa 2018. Brandon Kozun
Ennen kauden 2009–10 puoltaväliä sekä Kanadan että Yhdysvaltain nuorten maajoukkueiden johdot osoittivat kiinnostusta WHL:n pistepörssiä johtanutta Kozunia kohtaan. Kozun kieltäytyi edustuspaikasta Yhdysvaltain joukkueesta ja päätti sen sijaan pyrkiä Kanadan maajoukkueeseen. Hän sai joukkueesta edustuspaikan, mutta joukkue jäi lopulta turnauksessa hopealle hävittyään finaalissa jatkoajalla Yhdysvalloille numeroin 6–5. Kozun kuului olympiapronssia saavuttaneeseen Kanadan joukkueeseen Pyeongchangissa 2018. Brandon Kozun
KHL-kauden ensimmäisellä neljänneksellä Kozun onnistui tekemään kahdeksan maalia ja ansaitsi yhteensä 20 pistettä 16 ottelussa muodostettuaan niin ikään uutena pelaajana seuraan tullen Peter Reginin kanssa aisaparin Jokerien hyökkäyksessä. Kozunin arvioitiin saapuneen Jokereihin paikkaamaan ensisijaisesti Steve Mosesin jättämää tyhjiötä joukkueen hyökkäyksessä ja maalinteossa. Hän muodosti joukkueen sisällä hyvän kemian varsinkin Pekka Jormakan ja Henrik Karlssonin kanssa. Ryhmä nimettiin Team Namuksi. Kozun pelaa oikeassa laidassa ja käyttää Jokereissa pelinumeroa 51. Runkosarjassa Kozun oli Jokereiden tehokkain hyökkääjä iskien 15 maalia ja 34 maaliin johtanutta syöttöä. Kuudessa pudotuspeliottelussa Kozun iski tehot 3+3. Marcel Dionne
Marcel Dionne voitti ainoan Art Ross Trophy -palkintonsa vuonna 1980 jaettuaan pistepörssin voiton Wayne Gretzkyn kanssa. Hänet myös valittiin NHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen samalla kaudella (myös keväällä 1977). Dionne myytiin keväällä 1987 yhdessä Jeff Crossmanin kanssa New York Rangersiin. Hän vietti joukkueessa seuraavat kaksi ja puoli kautta. Dionne lopetti pelaamisen kauden 1988–1989 jälkeen. Hänet on valittu Hockey Hall of Famen jäseneksi 1992. Hän on Los Angeles Kingsin kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä 530 maalilla, 757 syötöllä ja 1 307 tehopisteellä. Monet asiantuntijat pitävät Marcel Dionnea NHL:n parhaana pelaajana, joka ei koskaan ole voittanut Stanley Cupia. Brandon Kozun
Kesäkuussa 2015 Kozun solmi yhden vuoden mittaisen pelaajasopimuksen Helsingin Jokereiden kanssa seuran haviteltua miestä jo aikaisemman kauden miehistöön. Joukkueen general manager Jari Kurri kuvaili tuolloin Kozunia nopeaksi laitahyökkääjäksi ja hanakaksi maalintekijäksi, jolla on kovaa asennetta, sisua ja tavoitteita tuleville vuosille pelaajaurallaan. Kurri pani merkille myös Kozunin hyvän luistelun ja kyvyn rakentaa peliä. Kiitosta sai myös miehen terävä laukaus. Kozun itse on kertonut haaveilevansa edelleen NHL-paikasta, mutta näki Jokerit seurana, jossa pelaamista voi viedä uudelle tasolle. Ville Nieminen
Kaudella 2000–2001 Nieminen pelasi sekä Coloradossa että Hersheyn AHL-joukkueessa. Hän aloitti kautensa jälleen AHL:ssä ja nousi ajoittain Coloradon pelaavaan kokoonpanoon, mutta vastuu NHL:ssä jäi ajoittain vain muutamien otteluiden mittaiseksi ja Niemiselle avautui pelipaikka Coloradosta lähinnä silloin, kun joku joukkueen muista pelaajista oli loukkaantuneena. Nieminen esitti seurajohdolle myös vaihtopyyntöjä päästäkseen toiseen seuraan, jossa hän voisi saada vastuuta NHL-joukkueen pelaavasta kokoonpanosta. Tästä huolimatta hänet kuitenkin päätettiin pitää Coloradossa. Nieminen sai todellisen tilaisuuden, kun hänelle avautui pelipaikka Coloradon toisesta hyökkäysketjusta Peter Forsbergin rinnalta, kun Coloradon laitahyökkääjä Adam Deadmarsh loukkaantui. NHL:n runkosarjassa Nieminen pelasi 50 ottelua pistein 14+8=22, ja AHL:ssä hän saavutti 28 ottelussa pistemäärän 10+11=21. Lopulta juuri ennen NHL:n siirtorajan umpeutumista Colorado kauppasi Deadmarshin Los Angeles Kingsiin vaihdossa puolustaja Rob Blakeen, ja Niemisen paikka Forsbergin rinnalla joukkueen toisessa ketjussa varmistui. Forsbergin loukkaantuminen pudotuspeleissä ei hidastanut hyvän pelivireen löytäneen Niemisen ja muun joukkueen tahtia, ja lopulta Colorado voitti NHL:n Stanley Cup-mestaruuden toisen kerran seurahistoriansa aikana, kun se kukisti NHL:n finaalisarjassa mestaruutta puolustaneen New Jersey Devilsin otteluvoitoin 4–3. Pudotuspeleissä 23 ottelua pistein 4+6=10 pelanneesta Niemisestä tuli historian viides Stanley Cupin voittanut suomalainen jääkiekkoilija. Daniel Brickley
Brickleyn sedät Andy ja Quintin ovat entisiä jääkiekkoilijoita. Andy pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yli 400 NHL-ottelua. Quintinilla oli Los Angeles Kingsin NHL-varaus vuodelta , mutta hänen ammattilaisuransa jäi lopulta vain neljän AHL-ottelun mittaiseksi. Danielin serkku Connor Brickley pelaa hyökkääjänä NHL-joukkue Florida Panthersin organisaatiossa. Juho Olkinuora
Heinäkuussa 2015 Olkinuora teki vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Jetsin uuden farmijoukkueen, Manitoba Moosen kanssa. Hän osallistui samana vuonna myös Jetsin NHL-joukkueen harjoitusleirille. Olkinuora aloitti kauden 2015–2016 kuitenkin ECHL-joukkue Tulsa Oilersissa. Marraskuussa 2015 hänet nostettiin Mooseen, kun Connor Hellebuyck sai kutsun Jetsin NHL-vahvuuteen. Hellebuyckille kertyi Ondřej Pavelecin loukkaantumisen myötä paljon vastuuta NHL:ssä, mutta Olkinuora pelasi loppukaudella AHL:ssä lähinnä Eric Comrien aisaparina vain kuusi runkosarjaottelua. Jetsin NHL-kauden päätyttyä Hellebuyck palasi taas IceCapsin vahvuuteen pelaamaan AHL:n runkosarjan viimeisille kierroksille, kun taas Olkinuora siirtyi pelaamaan ECHL:n pudotuspeleijä Oilersiin. Brandon Sutter
Sutterin sedät Brian, Darryl, Duane, Rich ja Ron ovat pelanneet kaikki NHL:ssä. Heidän jälkikasvastaan Shaun ja Brett ovat pelanneet jääkiekkoa ammattilaisena. Brett pelasi kaudella 2010–2011 Hurricanesin organisaatiossa ja pelasi yhdessä NHL-ottelussa yhtä aikaa Brandonin kanssa. Brandon Sutterin serkuista Brody ja Luke pelaavat puolestaan WHL:ssä. Heistä Brody varattiin vuonna Carolina Hurricanesiin. Joidenkin arvostelijoiden mielestä Brandon Sutter hyötyy liikaa sukunimestään ominaisuuksiinsa nähden. Andrei Taratuhin
Syyskuussa 2006 Taratuhin teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Hänen NHL-sopimustaan edelsi sopimuskiista Lokomotiv Jaroslavlin kanssa. Lokomotiv haki oikeudelta Taratuhinin edustusoikeutta, mutta Yhdysvaltain liittovaltion tuomarin Loretta A. Preskan päätöksellä, hän sai siirtyi Flamesin organisaatioon. Vastaavanlaisessa sopimuskiistassa NHL-organisaation ja Superliiga-joukkueen välillä olivat myös Jevgeni Malkin ja Aleksei Mihnov. Taratuhin pelasi koko kauden 2006–2007 AHL-joukkue Omaha Ak-Sar-Ben Knightsissa, jossa hänen tulokaskautensa toi 80 runkosarjaottelussa tehot 17+43=60. Taratuhin voitti joukkueen sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Carsen Germynin ja Dustin Boydin kanssa. Andrew Kozek
Kesäkuussa 2009 Kozek teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Hän pelasi kauden 2009–2010 kokonaan Chicago Wolvesin AHL-joukkueessa, jossa tulokaskausi toi 69 runkosarjaottelussa tehot 12+11=23 ja seitsemässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Syksyn 2010 harjoitusleiri Kozekilta jäi väliin ns. urheilijan tyrän vuoksi. Hän aloitti kuntouduttuaan kautensa Wolvesissa, mutta maaliskuussa 2011 Thrashers lainasi Kozekin kuitenkin loppukaudeksi toiseen AHL-seuraan, Hershey Bearsiin. Washington Capitals puolestaan lainasi Bearsista Wolvesiin Josh Godfreyn. Troy Brouwer
Brouwer pelasi ensimmäiset NHL-pelinsä kaudella 2006–2007 Chicago Blackhawksissa. Pääosan kaudesta hän pelasi kuitenkin AHL-liigan Norfolk Admiralsissa, jossa teki 66 ottelussa 79 pistettä. Hän rikkoi kauden aikana AHL:n tulokkaiden piste-ennätyksen. Seuraavan kauden Brouwer vietti vielä suurimmaksi osaksi AHL:ssa, tällä kertaa Rockford IceHogsissa. Kaudella 2008–2009 hän vakiinnutti paikkansa NHL:ssä ja teki tulokkaana 26 pistettä 69 ottelussa. Seuraavalla kaudella Brouwer paransi saldoaan ja teki 22 maalia. Brouwerin kausi päättyi Blackhawksin Stanley Cup -voittoon, kun joukkue kaatoi finaaleissa Philadelphia Flyersin. Hän pelasi vielä kauden 2010–2011 Blackhawksissa ja teki 17 maalia 79 ottelussa. Kauden jälkeen hänet kaupattiin yhteydessä Washington Capitalsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausoikeuteen. Hän pelasi Washingtonissa neljän kauden ajan, kunnes kesällä 2015 hänet kaupattiin Pheonix Copleyn kanssa St. Louis Bluesiin vaihdossa T.J. Oshieen. Donald Brashear
Kaudella 2013–2014 Brashear ei pelannut missään, ja hänen uransa näytti päättyvän. Yllättäen marraskuussa 2014 Ruotsin SHL-liigassa pelaavan Modo Hockeyn toimitusjohtaja Peter Forsberg tarjosi Brashearille sopimusta loppukaudeksi 2014–2015. Brashear pelasi vielä kaudella 2015–2016 seitsemän ottelua LNAH-liigan Thetford Assuranciassa. Billy Coutu
NHL-uransa aikana Coutu edusti Montreal Canadiensia, Hamilton Tigersia ja Boston Bruinsia. Hän aloitti uransa Canadiensissa ensimmäisellä NHL-kaudella 1917–1918, jolloin joukkue hävisi finaaleissa Torontolle. Kaudeksi 1920–1921 Coutu siirtyi Hamilton Tigersiin, mutta palasi jo seuraavaksi kaudeksi Canadiensiin, jossa pelasi seuraavat viisi kautta. Kaudella 1923–1924 Coutu oli Canadiensin joukkueessa voittamassa Stanley Cupin. Brandon Mashinter
Mashinter ehti pelata kuusi NHL-ottelua Rangersissa sekä 11 AHL-ottelua Whalessa kauden 2013–2014 aikana ennen kuin hänet kaupattiin 6. joulukuuta 2013 Chicago Blackhawksiin vaihdosa Kyle Beachiin. Mashinter pelasi loppukauden AHL:ssä Blackhawksin yhteistyöseura Rockford IceHogsissa. 47 pelaamassaan ottelussa hän teki 14 maalia sekä yhtä monta syöttöpistettä eli yhteensä 28 tehopistettä. Blackhawks teki Mashinterin kanssa kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen maaliskuussa 2014. Kauden 2014–2015 Mashinter pelasi kokonaisuudessaan Rockfordissa, jossa teki 69 pelissä 17 maalia ja 32 pistettä. Tomáš Vokoun
Kesäkuussa 2007, yhdeksän vuoden ja kahdeksan Predatorsissa pelatun kauden jälkeen Vokoun siirtyi Florida Panthersiin vaihdossa kolmeen varausvuoroon. Hän edusti Panthersia neljä kautta, joista yhdelläkään hänen joukkueensa ei päässyt pudotuspeleihin, mutta joina hänen omat tilastolukemansa lukeutuivat NHL:n parhaisiin muun muassa torjuntaprosentin ja torjuntojen määrän osalta. Parhaat torjuntaprosenttinsa hän saavutti kausina 2008–2009 ja 2009–2010, ensiksi mainitulla lukeman 92,6, jolla sijoittui NHL-maalivahtien tilastossa toiseksi, ja jälkimmäisellä lukeman 92,5, jolla sijoittui NHL-maalivahtien tilastossa kolmanneksi. Torjuntoja hänelle kertyi yhden kauden aikana enimmillään 2 033, mikä tapahtui kaudella 2007–2008, jolla hän oli eniten torjuntoja tehnyt NHL-maalivahti. Tuon kauden aikana hän myös pelasi toisen kerran urallaan NHL:n tähdistöottelussa. Donald Brashear
Kaudella 1996–1997 Brashear kaupattiin marraskuussa 1996 Vancouver Canucksiin vaihdossa Jassen Cullimoreen. Hän nousi Canucksissa yleisön suosikiksi ja voitti kaudella 1997–1998 NHL:n jäähypörssin 372 minuutillaan. Brashear rikkoi Canucksin seurakohtaisen jäähyennätyksen, kun edellisellä kaudella NHL:n jäähypörssin voittanut Gino Odjick keräsi 371 jäähyminuuttia. Hän sai enemmän vastuuta Canucksin poliisipelaajana, kun Odjick kaupattiin New York Islandersiin maaliskuussa 1997. Brashear onnistui pelaamaan roolistaan huolimatta kaikki runkosarjan 82 ottelua kaudella NHL-kausi 1998–1999. Hän teki 7. – 15. helmikuuta välillä vähintään yhden pisteen jokaisessa ottelussaan. Kauden aikana Brashear teki tehot 8+10=18 ja jäähyminuutteja tuli 209. Kaudella 1999–2000 hän teki yhden kauden maaliennätyksensä NHL:ssä 11 osumallaan, vaikka kausi jäi vain 60 ottelun mittaiseksi. 21. helmikuuta 2000 Brashear tappeli Boston Bruinsin Marty McSorleyn kanssa ottelun ensimmäisessä erässä. McSorley halusi ottaa revanssin hänen kanssaan kolmannessa erässä, mutta Brashearin kieltäydyttyä tappelusta McSorley löi häntä mailalla päähän takaapäin. Brashearin kypärä meni lyönnin seurauksena rikki, hän löi päänsä jään pintaan ja sai kolmannen asteen aivotärähdyksen. McSorley sai teostaan loppukauden mittaisen pelikiellon, joka pidennettiin myöhemmin vuoden mittaiseksi. Ottelu jäi hänelle NHL-uran viimeiseksi. Syksyllä 2000 McSorley todettiin siviilioikeudessa syylliseksi aseelliseen pahoinpitelyyn ja hän sai 18 kuukauden ehdollisen vankeustuomion. Mario Kasun
Kasun aloitti koripallon pelaamisen vasta 14-vuotiaana pelattuaan sitä ennen jalkapalloa. Kasunin ensimmäinen ammattilaisjoukkue oli KK Zrinjevac, jossa hän pelasi kolmen kauden ajan. Vuonna 2000 hän lähti Gonzagan yliopistoon, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vuoden 2002 NBA:n varaustilaisuudessa hänet valittiin numerolla 41. Hänet varannut Los Angeles Clippers kauppasi hänet kuitenkin Orlando Magicille. Tämän jälkeen Kasun siirtyi Köln 99ersiin, josta hänet vapautettiin vuoden 2002 tammikuussa. Kasun jatkoi uraansa Saksassa ja liittyi Deutsche Bank Skylinersin joukkueeseen. Ladislav Kohn
Jo kaudella 1993–1994 hän pelasi Kanadan junioriliigaa WHL:ää Brandonin ja Swift Currentin joukkueissa. Junioriliigakausia kertyi Kohnille kaksi, kunnes siirtyi Calgary Flamesin NHL-joukkueen organisaatioon. Hän ei saanut joukkueestaan vakiopaikkaa, joten hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin ja pelasi siellä yhden kauden. Sen jälkeen Kohn pelasi vielä Anaheimissa, ja Atlantassa, kunnes saapui Suomeen, ja Espoo Bluesiin. Yhden Blues-vuoden jälkeen, Kohn palasi NHL:ään, mutta palasi Bluesin paitaan kaudelle 2003–2004. Keväällä 2004 Kohn vastasi maalinteosta lähes yksin Jan Čalounin lähdön jälkeen. Kohn teki keväällä 2005 kahden vuoden jatkosopimuksen Bluesin kanssa. Philippe Bozon
Philippe Bozon (s. 30. marraskuuta 1966 Chamonix, Ranska) on ranskalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän oli ensimmäinen Pohjois-Amerikan NHL-liigassa pelannut ranskalainen. Bozon päätti uransa 38-vuotiaana 9. maaliskuuta 2005. Andrei Zjuzin
Andrei Jurijevitš Zjuzin (; s. 21. tammikuuta 1978 Ufa, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 496 runkosarjaottelua tehopistein 38+82=120. San Jose Sharks varasi Zjuzinin koko NHL:n varaustilaisuuden toisena pelaajana , mutta isoista odotuksista huolimatta hän ei noussut NHL:n huippupelaajien joukkoon. Hän pelasi urallaan ulkomailla myös Sveitsissä, Itävallassa, Kazakstanissa, Ukrainassa ja Valko-Venäjällä. Hän pelasi viimeksi Valko-Venäjän Ekstraligan HK Vitebskissa kaudella 2013–2014. NHL 14
NHL 14 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle syyskuussa 2013. Pelin kannessa esiintyy kanadalainen Martin Brodeur. Brodeur voitti kansikuvaäänestyksen viimeisessä vaiheessa venäläismaalivahti Sergei Bobrovskin. Brodeurista tulee ensimmäinen maalivahti "NHL"-pelin kannessa sitten John Vanbiesbrouckin, joka esiintyi kannessa "NHL 97" -pelissä. Suomessa julkaistaan myös SM-Liiga-edition, jossa on kaikki SM-Liiga joukkueet. "NHL 14" juhlistaa myös "NHL"-pelisarjan 20:tta juhlavuotta julkaisemalla pelin mukana parannellun "NHL ’94" -pelimuodon. Peli oli toistaiseksi viimeinen, jossa Jokerit oli mukana ennen siirtymistä KHL:ään. Brad McCrimmon
Pelaajauransa jälkeen McCrimmon toimi jääkiekkovalmentajana. Hän kuoli lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011, kun Lokomotiv Jaroslavlin joukkuetta kuljettanut kone syöksyi maahan. McCrimmon oli aloittanut Lokomotivin päävalmentajana keväällä 2011. Ennen nimittämistään Lokomotivin päävalmentajaksi hän oli toiminut apuvalmentajana NHL-seuroissa New York Islanders, Calgary Flames, Atlanta Thrashers ja Detroit Red Wings sekä päävalmentajana juniorisarja WHL:n Saskatoon Bladesissä. Brandon Montour
Montour lähetettiin harjoitusleirin jälkeen Gullsiin, jossa hän aloitti kauden 2016–2017. Hän ehti pelata 25 ottelua ennen kuin hänet nostettiin ensimmäistä kertaa NHL-kokoonpanoon. Brady Tkachuk
Brady Tkachukin isän Keithin serkku Tom Fitzgerald pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yli 1100 NHL-ottelua. Tomin pojista ja Brady Tkachukin pikkuserkuista Scott Fitzgerald on Boston Bruinsin NHL-joukkueen kykyjenetsijä ja Ryan Fitzgerald pelaa seuran organisaatiossa hyökkääjänä. Casey Fitzgeraldilla on Buffalo Sabresin NHL-varaus vuodelta . Tkachukin pikkuserkkuihin kuuluu myös Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa hyökkääjänä pelaava Jimmy Hayes ja New York Rangersin NHL-joukkueen hyökkääjä Kevin Hayes. Billy Coutu
Wilfrid ”Billy” Arthur Coutu (usein virheellisesti Couture, 1. maaliskuuta 1892 Ontario, Kanada – 28. helmikuuta 1978 Ontario, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoammattilainen. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja ja pelasi NHL:ssä kymmenen kauden ajan. Hän sai vuonna 1927 elinikäisen pelikiellon NHL:ssä hyökättyään jääkiekkoerotuomarin kimppuun. Kielto purettiin kahden ja puolen vuoden jälkeen, mutta Coutu ei ikinä enää palannut NHL:ään. NHL 10
NHL 10 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jääkiekkopeli, joka on NHL-pelisarjan 19. osa. Peli ilmestyi Yhdysvalloissa 15. syyskuuta ja Euroopassa 17. syyskuuta 2009. Pelin englannin kielisenä selostajana toimii Gary Thorne. 
Pohjois-Amerikan version kansikuvapelaajana on Chicago Blackhawksin Patrick Kane. Suomessa kansikuvapelaajana on Minnesota Wildin Mikko Koivu, Ruotsissa Washington Capitalsin Nicklas Bäckström, Sveitsissä New York Islandersin Mark Streit ja Tanskan versiossa Phoenix Coyotesin Mikkel Bødker. Logan Brown
Brownin pikkuveli Caden pelaa myös jääkiekkoa. Veljesten isä Jeff Brown pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yli 800 NHL-ottelua. Nykyään Jeff toimii OHL-joukkue Ottawa 67'sin päävalmentajana ja toimitusjohtajana. Hän valmensi aiemmin Logania Indiana Icessa. Petr Svoboda
Svoboda oli ensimmäinen tšekkiläinen, joka on pelannut NHL:ssä yli tuhat peliä. Hän pelasi urallaan Montreal Canadiensissa, Buffalo Sabresissa, Philadelphia Flyersissa ja Tampa Bay Lightningissa. Hän oli voittamassa Stanley Cupia Montrealin joukkueessa 1986. Svoboda ratkaisi Tšekille olympiakullan 1998 Naganossa tekemällä voittomaalin Venäjän verkkoon olympiafinaalissa. NHL:n varaustilaisuus 1990
NHL:n varaustilaisuus 1990 oli 28. . Sen isännöi Vancouver Canucks BC Place Stadiumilla, Vancouverissa 16. kesäkuuta 1990. Tilaisuuden ykkösvaraus oli Quebec Nordiquesin Owen Nolan. Ensimmäisellä kierroksella varatuista 21 pelaajasta 14 pelasi urallaan yli 500 NHL-ottelua, ja heistä yhdeksän jopa yli 1000 ottelua. Keväällä 2014 vielä kolme tässä varaustilaisuudessa varattua pelaajaa pelasi yhä aktiivisena kun Martin Brodeur ja Jaromir Jagr pelasivat NHL:ää New Jersey Devilsissä ja Petr Nedved pelasi Tšekin Extraligaa HC Bílí Tygři Liberecissä. Jamie Macoun
Jamie Neil Macoun (s. 17. elokuuta 1961 Hamilton, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Macoun pelasi 18 kauden aikana 1128 NHL-ottelua, joissa hän teki 76 maalia ja 282 syöttöä. Hän voitti Stanley Cupin kahdesti: vuonna 1989 Calgary Flamesissä ja vuonna 1998 Detroit Red Wingsissä. Macoun päätti uransa vuonna 1999. Bruce Boudreau
Bruce Allan Boudreau (s. 9. tammikuuta 1955 Toronto, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja, joka valmentaa tällä hetkellä Minnesota Wildia. Keskushyökkääjänä pelannut Boudreau pelasi NHL:ssä 141 ottelua Toronto Maple Leafsissa ja Chicago Blackhawksissa. Pääosan urastaan hän pelasi AHL:ssä, jossa voitti kertaalleen sarjan pistetilaston. Hän lopetti keväällä 1992 ja jatkoi sen jälkeen uraansa valmentajana. Brendan Morrison
Canucksissa Morrison pelasi kaudesta 2001–2002 kauteen 2003–2004 keskushyökkääjänä ketjussa, jonka laitahyökkääjinä olivat Markus Näslund ja Todd Bertuzzi. Lempinimen West Coast Express saanutta ketjua pidettiin tuolloin yhtenä NHL:n parhaista. Pisteiden valossa parhaalla kaudellaan, kaudella 2002–2003, Morrison teki 82:ssa runkosarjaottelussa 72 tehopistettä, 25 maalia ja 46 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 14:ssä ottelussa 11 tehopistettä, neljä maalia ja seitsemän syöttöpistettä. Muillakin Canucks-kausillaan lukuun ottamatta kautta 2007–2008, jona oli sivussa suuren osan kaudesta rannevamman vuoksi, hän teki runkosarjassa vähintään 50 tehopistettä. Brandon Kozun
Viimeisellä WHL-kaudellaan 2009–10 Kozun voitti sarjan pistepörssin, ja sai siitä palkinnokseen Bob Clarke Trophyn. Kanadan kaikkien juniorisarjojen paras pistemies Kozun valittiin tähdistökentälliseen, ja hän teki runkosarjan viidessä viimeisessä ottelussa yhteensä 13 pistettä, päättäen kauden 107 pisteellä. Hyvä vire jatkui myös pudotuspeleissä, joissa Hitmen otti sarjan mestaruuden. Kevään 23 ottelussa Kozun teki 8+22=30 pistettä. Philippe Bozon
Bozon voitti Ranskan jääkiekkomestaruuden kolmesti seuroissa CS Megève (1984), HC Mont Blanc (1988) ja CSG Grenoble (1991). Hän voitti myös kolme Saksan mestaruutta Adler Mannheimissa vuosina 1997–1999. NHL:ssä hän edusti St. Louis Bluesia, ja teki pelaamassaan 163 ottelussa 18 maalia ja 25 syöttöä. Bozon on Ranskan maajoukkueen kaikkien aikojen paras pistemies, ja johti joukkueen puolivälieriin vuoden 1992 talviolympialaisissa sekä vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa. Brett Carson
Carson pelasi kaudella 2010–2011 lähinnä Hurricanesin ja sen uuden farmijoukkue Charlotte Checkersin välillä, kunnes hän siirtyi siirtolistan kautta Calgary Flamesiin siirtotakarajalla helmikuussa 2011. Yhteensä Carson pelasi kauden aikana 19 NHL-ottelua. Syyskuussa 2011 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Flamesin kanssa, mutta Carson joutui kuitenkin sivuun selkävaivojen vuoksi jo kesken kesän harjoitusleirin ja oli sivussa peleistä joulukuuhun saakka. Hän pelasi lopulta vain kaksi NHL-ottelua ja vietti loppukautensa farmijoukkue Abbotsford Heatissa. Kauden 2012–2013 Carson vietti osaksi myös NHL:n työsulun vuoksi farmissa. Hän pelasi NHL-kauden alettua tammikuussa 2013 kauden aikana kymmenen NHL-ottelua. Jason Muzzatti
Ennen NHL-uraansa Muzzatti pelasi yliopistosarjaa Michigan State Universityssa neljän kauden ajan. Calgary Flames varasi hänet ensimmäisellä varauskierroksella. Yliopistouran jälkeen Muzzatti siirtyi IHL:aan Salt Lake Cityn joukkueeseen. Kauden 1992-1993 aikana hän pelasi 16 harjoitusottelua Kanadan maajoukkueessa, 
13 IHL-ottelua Salt Lake Cityssa ja 12 IHL-ottelua Indianapolisin joukkueessa. Kaudeksi 1993-1994 Muzzatti siirtyi Calgary Flamesin organisaatioon jossa pääsi sillä kaudella pelaamaan 27 minuuttia NHL-joukkueen maalilla. Pääosa kaudesta kului kuitenkin farmijoukkue Saint John Flamesin riveissä. Seuraavalla kaudella Muzzatti pääsi niinikään jäälle yhdessä NHL-ottelussa mutta peliminuutteja kertyi vain kahdeksan. Calgary ei nähnyt käyttöä hänelle joten Hartford Whalers poimi hänet siirtolistalta ilmaiseksi lokakuussa 1995.. Chris Mason
Sopimuksen päätyttyä Mason siirtyi Florida Panthersin lyhyellä sopimuksella, muttei saanut yhtään peliaikaa. Vapaana agenttina hän siirtyi takaisin Nashvilleen, jossa hänestä tuli kakkosmaalivahti Dunhamin lähdettyä joukkueesta. aikana Mason pelasi Vålerenga Ishockeyissa GET-liigassa, jossa hän voitti sarjan mestaruuden. NHL jatkui jälleen ja Masonille alkoi tulla vähän enemmän peliaikaa. Vokounin sairastuttua lantion laskimontukkotulehdukseen, tuli Masonista ykkösmaalivahti. Masonin suoritusten ansiosta toipunut Vokoun myytiin pois, ja Mason jäi joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Steve Mason
Mason sai NHL-varauksen vuonna , kun Columbus Blue Jackets varasi hänet numerolla 69 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Hän pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 2008–2009. Syyskuussa 2008 hänelle tehtiin toinen polvileikkaus, josta toivuttuaan hän pelasi kolme AHL-liigan runkosarjaottelua Syracuse Crunchissa. Pascal Leclairen loukkaannuttua Mason kutsuttiin ylös Blue Jacketsin kokoonpanoon ja hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 5. marraskuuta 2008, jolloin Blue Jackets kohtasi Edmonton Oilersin. Columbus voitti ottelun maalein 5–4. Hän torjui voiton kolmessa ensimmäisessä NHL-ottelussaan ja yhteensä viisi voittoa kahdeksasta marraskuussa 2008 pelatusta ottelusta, ja tuli nimetyksi marraskuun kuukauden tulokkaaksi. Mason nimettiin myös joulukuun 2008 kuukauden tulokkaaksi, kun hän torjui kuukauden aikana voiton seitsemässä ottelussa kahdestatoista, saavutti torjuntaprosentin 95 ja päästettyjen maalien keskiarvon 1,41 ja päätti kuukauden kolmeen peräkkäiseen nollapeliin. Brandon Gormley
Syyskuussa 2015 Coyotes kauppasi Gormleyn Colorado Avalancheen vaihdossa puolustaja Stefan Elliottiin. Hän otti paikan seuran NHL-joukkueen kauden 2015–2016 avauskokoonpanosta ja pelasi alkukaudella 26 ottelua tehden yhden syöttöpisteen, kunnes tammikuussa 2016 Avalanche asetti Gormleyn siirtolistalle. Läpäistyään tämän seura lähetti hänet farmijoukkue San Antonio Rampageen, jossa Gormley pelasi kauden loppuun. Heinäkuussa 2016 hän teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Lokakuussa seura lähetti Gormleyn siirtolistan kautta farmijoukkue Albany Devilsiin. NHL:n siirtotakarajalla, maaliskuussa 2017 New Jersey Devils kauppasi hänet Ottawa Senatorsiin myöhemmin määriteltävää korvausta vastaan. Koska kauppa tehtiin virallisen siirtoajan jälkeen, Gormley pelasi loppukauden seuran farmijoukkue Binghamton Senatorsissa. Trevor Linden
Canucks alkoi uudistaa joukkuettaan 90-luvun loppupuolella ja kymmenen hyvää kautta pelannut Linden myytiin New York Islandersiin loppukaudesta . Vaihdossa Canucks sai Todd Bertuzzin, Bryan McCaben ja varausvuoron. Tunnepitoisten jäähyväisten jälkeen Linden lensi ensin Naganoon osallistumaan talviolympialaisiin Kanadan joukkueessa. Hän pelasi vain kauden Islandersissa, jolloin hän teki 18 maalia ja 27 syöttöä. Kauden päätteeksi Linden myytiin Montreal Canadiensiin varaustilaisuuden ensimmäisen kierroksen varausvuoroa vastaan. Luettelo Buffalo Sabresin pelaajista
Seitsemän entistä Buffalo Sabresin pelaajaa on valittu Hockey Hall of Fameen: Dick Duff, Grant Fuhr, Clark Gillies, Dale Hawerchuk, Tim Horton, Pat LaFontaine sekä Gilbert Perreault. Dominik Hasek voitti Sabresissa pelatessaan kaksi NHL:n arvokkaimalle pelaajalle myönnettävää Hart Memorial Trophya ja lisäksi kuusi liigan parhaalle maalivahdille annettavaa Vezina Trophya. Tom Barrasso voitti myös Vezinan pelatessaan Buffalossa ja kaudella 1979-1980 Don Edwards ja Bob Sauvé voittivat yhdessä palkinnon Sabresille. Barrasso voitti myös kauden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn pelatessaan Buffalossa. Myös Perreault voitti saman palkinnon Buffalossa. Rumun Ndur
Ndur syntyi Nigeriassa, mutta kasvoi Sarnian ja St. Thomasin kaupungeissa, Kanadassa. Buffalo Sabres varasi Ndurin kolmannella kierroksella vuonna 1994. Ennen NHL-debyyttiään Ndur voitti Calder Cupin Sabresin farmijoukkue Rochester Americansissa keväällä 1996. Sabresin lisäksi hän edusti NHL:ssä myös New York Rangersia ja Atlanta Thrashersia. Ndur kuitenkin pelasi lähes koko Pohjois-Amerikan uransa farmissa ja muissa alemmissa sarjoissa (ECHL, UHL, IHL). Hänen pisimmäksi NHL-kaudekseen jäi 39 ottelun mittainen kausi 1998–99. Ndur ei pelannut NHL-urallaan ainuttakaan pudotuspeliä. 273 AHL-pelissään hän keräsi peräti 1025 jäähyminuuttia. Jordin Tootoo
Jordin Tootoo edusti Brandon Wheat Kingsiä Western Hockey Leaguessa kausina 1999–2003. Tootoosta tuli ensimmäinen inuiitti NHL:n historiassa, kun hän debytoi Anaheim Ducksia vastaan 9. lokakuuta 2003. Hän oli myös ensimmäinen NHL-varattu inuiitti. Claude Giroux
NHL:n työsulun 2012–2013 ajaksi Giroux ja joukkuetoveri Daniel Brière pelasivat Saksan DEL-liigassa Eisbären Berlinissä. Yhdeksännessä pelissään hän sai vamman kaulaan ja olkapäähän, jota pelättiin aluksi aivotärähdykseksi. Giroux palasi Pohjois-Amerikkaan ja ei pelannut enää työsulun aikana. Työsulun loputtua Giroux'sta nimettiin Flyersin historian 19. kapteeni 15. tammikuuta 2013 korvaamaan pitkäaikaisesti loukkaantunut Chris Pronger. Brandon Kozun
Kaudella 2013–14 Kozun kaupattiin 22. tammikuuta 2014 neljän Kingsin organisaatiossa vietetyn kauden jälkeen Toronto Maple Leafsiin vastineeksi hyökkääjä Andrew Crescenzista. Ensimmäinen kausi uudessa seurassa kului Kozunilta AHL:ssä, missä hän teki 32 runkosarjaottelussa 7 maalia ja saavutti yhteensä 17 pistettä. Pudotuspelipaikka varmistui tänäkin keväänä, ja Toronto Marlies ylsi toiselle pudotuspelikierrokselle, häviten konferenssin semifinaaleissa mestaruuden voittaneelle Grand Rapids Griffinsille otteluvoitoin 4–2. Sergejs Žoltoks
Boston Bruins varasi Žoltoksin numerolla 55. Hän oli menestyksekkäästi pelannut Neuvostoliiton joukkueessa jääkiekon nuorten MM-kisoissa. Varauksen jälkeen hän matkusti Pohjois-Amerikan pelikentille, mutta pääosin pelasi vain farmiliigoissa. Tilanne muuttui, kun Bruins myi Žoltoksin Ottawa Senatorsiin, jossa hän alkoi saada peliaikaa. NHL-uransa aikana hän pelasi Senatorsin jälkeen vielä Montreal Canadiensissa, Edmonton Oilersissa, Minnesota Wildissa ja Nashville Predatorsissa. Brandon Manning
23. marraskuuta 2010 Manning solmi kesken kauden Chilliwackissa pelatessaan NHL-sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Tämän jälkeen hän pelasi vielä kauden 2010–2011 loppuun Bruinsissa. Brandon Polk
Brandon Polk (s. 9. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2010 Australian kakkostasolla pelaavaa Hobart Chargersia. Polk on pituudeltaan 200 cm ja hän pelaa laitahyökkääjän paikalla. Hän on voittanut Sveitsin mestaruuden sekä Sveitsin Cupin Fribourg Olympicin riveissä kaudella 2006–2007. Kaudella 2008–2009 Polk pelasi Suomen I-divisioonan voittaneessa Kauhajoen Karhussa. Kevin Poulin
Poulin aloitti NHL-uransa 2008 New York Islandersin riveissä päästen pelaamaan 10 NHL-ottelussa. 26. syyskuuta 2015 Tampa Bay Lightning poimi Poulinin waiver-listalta mutta myi hänet eteenpäin 12. marraskuuta Calgary Flamesille myöhemmin määriteltävää korvausta vastaan. Kummassakaan organisaatiossa Poulin ei päässyt pelaamaan NHL-otteluita. Ylipäätään koko kauden 2015–2016 saldoksi jäi 29 pelattua AHL-ottelua Stockton Heatin paidassa. Seuraavaksi kaudeksi 2016–17 Poulin suuntasi Kazakstaniin, KHL-joukkue Barys Astanan maalivahdiksi. Hän edusti kaudella 2017–18 EBEL- liigan Medvescak Zagrebia ennen siirtoaan Kloteniin tammikuussa 2018 . Esa Tikkanen
Edmonton Oilers Tikkasen NHL:ään numerolla 80 ja Tikkanen debytoi NHL:ssä kauden 1984-1985 pudotuspeleissä. Edmontonissa pelatessaan Tikkanen muodosti yhdessä Jari Kurrin ja kaikkien aikojen parhaana jääkiekkoilijana pidetyn Wayne Gretzkyn kanssa joukkueensa tehokkaimman hyökkäyskolmikon ja voitti Oilersia edustaessaan Stanley Cup -mestaruuden neljä kertaa. 1990-luvulla. Tikkanen–Gretzky–Kurri-ketjua on kutsuttu nimellä ""Finnish Sandwich"". Tikkasen ura aaltoili. Hänet kaupattiin vuoden 1993 alussa New York Rangersiin, jossa hän voitti uransa viidennen Stanley Cupin. Tikkanen on toistaiseksi ainoa suomalainen jääkiekkoilija, joka on voittanut Stanley Cupin kahdessa eri seurassa. Rangersista hänen matkansa jatkui edelleen St. Louis Bluesiin, New Jersey Devilsiin ja Vancouver Canucksiin ja sieltä jälleen takaisin Rangersiin. Vuonna 1997 hän teki sopimuksen Florida Panthersin kanssa, mutta Panthers kauppasi hänet kesken kauden Washington Capitalsiin. Uransa viimeisen NHL-kauden Tikkanen pelasi jälleen Rangersissa. Brandon Kozun
Brandon Scott Kozun (s. 8. maaliskuuta 1990 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa kaudella 2017–18 KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlia. Brandon DeFazio
Syyskuussa 2014 Vancouver Canucks lähetti DeFazion siirtolistan kautta farmijoukkue Utica Cometsiin. Hän nousi kaudella 2014–2015 joukkueen varakapteeniksi. DeFazio oli tehoilla 21+22=43 Cometsin paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Alexandre Grenierin kanssa edellään vain Cal O’Reilly. DeFazio eteni Cometsin kanssa aina Calder Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Manchester Monarchs otteluvoitoin 4–1. DeFazio debytoi kauden aikana myös Canucksin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. DeFazio teki NHL-debyyttinsä 9. marraskuuta 2014 vieraissa Anaheim Ducksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.04 minuuttia. Jordan Nolan
Nolanin isä Ted sekä veli Brandon ovat molemmat pelanneet aiemmin NHL:ssä. Ted Nolan on nykyisin NHL-joukkue Buffalo Sabresin päävalmentaja. Jaroslav Obšut
Huhtikuussa 1999 Obšut teki vapaana agenttina sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Kaudella 1999–2000 hän ehti pelata Worcester IceCatsissa seitsemän AHL-ottelua, kunnes Obšutin loukkasi lokakuussa 1999 polvensa harjoituksissa ja joutui loppukaudeksi sivuun. Kaudella 2000–2001 hän debytoi NHL:ssä ja pelasi St. Louis Bluesin riveissä neljä ottelua. Kaudeksi 2001–2002 Obšut siirtyi Colorado Avalanchen organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin farmijoukkue Hershey Bearsissa ja pelasi NHL:n puolella kolme ottelua. Kaksi seuraavaa kautta Obšut vietti kokonaan Vancouver Canucksin farmijoukkue Manitoba Moosessa. Hän oli jälkimmäisellä kaudellaan 2003–2004 joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+26=37 ja pelasi kauden aikana myös ssa. Brandon Bollig
Brandon Bollig pelasi juniorijääkiekkoa kolme vuotta USHL-liigan Lincoln Starsissa. Runsaasti jäähyminuutteja keränneen laitahyökkääjän rooliksi muodostui jo juniorikaukaloissa tarvittaessa tappeleminen vastustajan kanssa. Bolligilla olisi ollut mahdollisuus lähteä pelaamaan myös Kanadan CHL-juniorisarjoihin, mutta hän ei halunnut menettää amatööristatustaan ja mahdollisuutta pelata NCAA-yliopistojääkiekkoa. Kolmen USHL-kauden jälkeen Bolligille tarjottiin stipendiä NCAA:n ECAC-sarjassa pelaavaan St. Lawrencen yliopistoon New Yorkin osavaltiossa. Ensimmäisen yliopistokauden jälkeen Bollig osallistui Chicago Blackhawksin kesäiselle tulokasleirille, mikä poiki NHL-organisaatioon kahden vuoden tulokassopimuksen toisen yliopistokauden jälkeen huhtikuussa 2010.
Bollig pelasi Blackhawksin AHL-farmijoukkueessa Rockford IceHogsissa seuraavat kaksi kautta, kunnes isäntäseuran tappelija John Scott kaupattiin New York Rangersiin siirtotakarajan lähestyttyä. Bollig teki NHL-debyyttinsä kaksi päivää myöhemmin 29. helmikuuta 2012. Bollig palasi syksyllä 2012 Rockfordiin NHL:n työsulun ajaksi, mutta muuten hän on käytännössä kuulunut Blackhawksin kokoonpanoon maaliskuusta 2012 lähtien. Bollig kuului myös Blackhawksin mestaruusjoukkueeseen keväällä 2013 ja on hän ensimmäinen St. Louisin seudulla kasvanut Stanley Cup -voittaja.