Missä Halikarnassos sijaitsi?
Halikarnassoksen mausoleumi
Halikarnassoksen mausoleumi oli noin 353 eaa. rakennettu mausoleumi Halikarnassoksessa, nykyisessä Bodrumissa Turkissa. Sen rakennutti Kaarian kuninkaan Mausolloksen haudaksi hänen leskensä. Mausoleumi oli yksi antiikin maailman seitsemästä ihmeestä.
Stageira
Stageira (, joskus myös "Stageiros", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Khalkidiken niemimaan itärannikolla Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Aristotéliin kunnassa lähellä nykyistä Olympiádan kylää, noin kahdeksan kilometriä pohjoiskoilliseen nykyisestä Stágiran kylästä. Halasarna
Halasarna (, myös "Halasarne", tai "Halisarna", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kosin saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Kardámainan kylän lähellä. Lefkátas
Lefkátaksen niemi sijaitsee Lefkaksen lounaisosassa ja työntyy kohti Kefalonián saarta. Niemeä reunustavat noin 60 metriä korkeat vaaleat kalliojyrkänteet. Niemeltä on hyvä näkymä Kefaloniálle ja Ithakalle. Niemen länsirannikolla sijaitsevat Pórto Katsíkin ja Egkremnoín rannat.
Homeros kutsui todennäköisesti samaa niemeä ”valkoiseksi kallioksi”. Niemi on ollut kultti- ja uhripaikka jo mykeneläisellä ajalla. Antiikin ajalla paikan kultin syrjäytti Apollon Leukataksen kultti ja niemen kärjessä oli tälle omistettu temppeli. Kerrotaan, että paikalla olisi heitetty mereen vankeja, joiden kehon ympärille sidottiin lintuja ja hyöheniä. Jos nämä selvisivät hypystä, heidät armahdettiin. Toisaalta kerrotaan, että niemen kärjessä olisi myöhemmin suoritettu kulttimenoja, joihin kuului vapaaehtoinen hyppääminen mereen jyrkänteeltä epäonnisesta rakkaudesta toipumiseksi. Legendan mukaan myös runoilijatar Sapfo olisi suorittanut tällaisen hypyn paikalla. Joidenkin versioiden mukaan hänen tapauksessaan kyseessä olisi kuitenkin ollut itsemurha mereen hyppäämällä. Alfons Håkans
Johannes Håkans perusti Vaasaan 1890-luvulla sahayrityksen ja tukkien kuljettamista varten hankki myös hinaajia ja proomuja. Alfons Håkans (1909–1980), Johanneksen poika, oli mukana pelastamassa Vaasan edustalla vuonna 1929 karille ajanutta kreikkalaista rahtilaivaa. Alfons perusti lopulta vuonna 1945 yrityksen, joka kantoi hänen omaa nimeään "Alfons Håkans". Alfons siirsi yrityksensä ja M/S "Fart" -hinaajan Vaasasta Turkuun vuonna 1961. Pelekános
Pelekános, suomeksi ”Pelikaani”, käsittää Kreetan saaren lounaiskulman. Sen suurin asutus on saaren etelärannikolla sijaitseva Palaióchoran kylä. Pelekános oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kántanos-Sélinon kunnaksi yhdessä Anatolikó Sélinon ja Kántanoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Kameiros
Kameiros sijaitsee noin 50 kilometriä nykyisestä Ródoksen kaupungista länsilounaaseen. Kameiroksen rauniot, jotka kaupungin arkeologisella alueella nykyisin ovat näkyvissä, ovat pääosin peräisin hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta vuoden 226 eaa. maanjäristyksen jälkeiseltä ajalta. Hellenistisellä kaudella Kameiros oli pohjakaavaltaan suunniteltu kaupunki, jossa oli Hippodamoksen asemakaava, julkisia rakennuksia ja vesijohtoverkko. Kaupunki oli rakennettu kolmeen tasoon ja levittäytyi puolikaaren muotoon rinteeseen kaupungin ydinalueen länsi- ja itäpuolella, lähellä rannikkoa. Hydaspesjoen taistelu
Hydaspeen jälkeen Aleksanteri jatkoi marssia itään Himalajan vuoriston edustalle. Hänen oli pakko ylittää Induksen sivujoet korkealla yläjuoksulla, koska ne tulvivat. Taksiles ja Poros seurasivat joukkoineen Aleksanterin mukana, mutta hän lähetti pian heidät takaisin. Poros sai käskyn kerätä lisää joukkoja ja palata niiden kanssa Aleksanterin luokse. Aleksanteri valtasi aluksi glauseina tai glaukanikkeina tunnetun heimon alueen. Abisares lähetti Aleksanterille lahjoja ja 40 sotanorsua mutta ei saapunut Aleksanterin luokse tämän vaatimuksista huolimatta. Akasinesjoen tuolla puolen hallitsi eräs toinen Poros, jota kutsutaan "pahaksi" Porokseksi, koska hän oli "hyvän" Poroksen vastustaja. Aleksanteri hyökkäsi häntä vastaan, mutta hän pääsi pakenemaan Hydraotesjoen yli. Aleksanteri liitti glausien ja "pahan" Poroksen alueet "hyvän" Poroksen valtakuntaan. Hydraoteen tuolla puolen Aleksanteri hyökkäsi "itsenäisten" intialaisten kimppuun. Verisen Sangalan piirityksen jälkeen hän hallitsi koko Luoteis-Intiaa. Hyfasisjoelle päästyään Aleksanteri uskoi päässeensä Intian ääriin asti. Makedonialaiset olivat kuitenkin saaneet kuulla, että vielä kauempana oli Gangesjoki, suuria armeijoita ja valtavia sotanorsuja. Silloin armeija teki lakon, ja Aleksanterin oli pakko kääntyä takaisin. Joensuun kartano
Joensuun kartano (myös nimellä Åminnen kartano) on kartano Halikossa nykyisessä Salon kaupungissa. Pýlos
Pýloksen kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan lounaisosassa niemimaan länsirannikolla. Kaupungin edustalla sijaitsee Sfaktirían saari. Pylos oli merkittävä paikka jo mykeneläisellä ajalla. Tuolta ajalta tunnetaan lähellä sijaitseva niin kutsuttu Nestorin palatsi. Vuonna 1827 kaupungin edustalla käytiin Kreikan vapaussotaan lukeutuva Navarinon taistelu. Mýkonos
Kreikkalaisessa mytologiassa Mýkonos oli Zeuksen ja giganttien välisen taistelun tapahtumapaikka, ja saari nimettiin Apollonin pojanpojan Mykonsin mukaan. Erään tarun mukaan saaren kalliot ovat Poseidonin ja Herakleen surmaamien jättiläisten kivettyneitä ruumiita.
Ensimmäiset merkit asutuksesta Mýkonoksella ovat peräisin neoliittiselta kaudelta noin 5100–4500 eaa. Fteliássa sekä Mavrospiliássa. 1000-luvun alussa eaa. joonialaiset asuttivat saaren. Saari alkoi kehittyä läheisen, silloin tiheään asutun Deloksen saaren vanavedessä. Persialaissotien aikana Mýkonos oli aluksi persialaisten puolella, mutta liittyi Ateenan puolelle Persian laivaston hävittyä Salamiin meritaistelussa vuonna 480 eaa. Myöhemmin se kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Aleksanteri Suuren aikaan Mýkonos oli kehittynyt merenkulussa ja maataloustuotteiden viennissä, ja Rooman valtakuntaan kuuluessaan saarelaiset nauttivat suorastaan vauraudesta, kunnes 88 eaa. Vähän-Aasian kuningas Mithridates VI valloitti Egeanmereen kuuluvat alueet. Hekale
Hekale sijaitsi todennäköisesti lähellä Marathonia, sillä kreikkalaisessa mytologiassa sen sanottiin saaneen nimensä naisesta, joka majoitti Theseuksen luokseen kun tämä jahtasi aluetta riivannutta Marathonin härkää. Demoksen oletetaan sijainneen koilliseen nykyisestä Stamátasta. Haliartos
Haliartos sijaitsi noin 20 kilometriä länteen Thebasta Kopais-järven etelärannan lähellä. Se hallitsi vuorten ja järven välistä rannikkokaistaletta, ja Lebadeiasta Thebaan ja samalla pohjoisesta eteläiseen Kreikkaan johtanutta tietä. Kaupungin akropoliina toimi kukkula nykyisen kaupungin länsipuolella. Sen korkeus oli vain noin 16 metriä Kopais-järven pinnasta laskettuna. Akropoliin pohjoislaita eli järven puoli on luonnollista kalliojyrkännettä, ja muu puoli loivempaa. Heti kukkulan pohjoispuolelta kulkee nykyisin junarata ja eteläpuolelta valtatie. Halieis
Halieis (, myös "Halia",  tai "Halike", , "Halikē") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Argoliin alueella Kreikassa. Se sijaitsi noin 2,5 kilometriä etelään nykyisestä Portochélin kylästä. Elafónisos
Peloponnesolaissodan aikana 400-luvulla eaa. spartalaiset ja ateenalaiset kävivät taisteluita Elafónisoksella ja sen eteläpuolisella merialueella. Sparta oli linnoittanut kannaksen, jolla Elafónisos oli yhteydessä Peloponnesokseen. Elafónisoksen ja Kytheran välisellä merialueella käytiin joko vuonna 430 tai 429 eaa. meritaistelu, jossa Ateenan joukkoja komensi sotapäällikkö Formion. Vuoden 426 eaa. meritaistelussa ateenalaiset taistelivat sotapäälliköiden Demostheneen ja Prokliksen alaisuudessa. Vuoden 425 eaa. meritaistelussa Ateenan 40 aluksen laivasto oli Demostheneen komennossa. Ateena päätti kostaa spartalaisten hyökkäyksen Attikaan hyökkäämällä huhtikuussa 413 eaa. Demostheneen ja Harikleen alaisuudessa 25 000 miehen ja 95 kolmisoudun vahvuudella Elafónisokselle. Tuohon aikaan Elafónisoksen asutus oli pääasiassa keskittynyt kapealle kannakselle, josta historioitsija Thukydides käyttää nimitystä ”kannaskylä”. Ateenalaiset tyhjensivät osan asutetusta alueesta ja linnoittivat sen tukikohdakseen. Nykyisin linnoituksen muurit ovat merenpohjassa. Elafónisos mainitaan antiikin kreikkalaisen kirjailijan Aristofaneen vuonna 406 eaa. ilmestyneessä komediassa "Sammakot".
Rooman valtakunta miehitti niemimaan vuonna 146 eaa. Elafónisos liittyi vuonna 22 eaa. perustettuun vapaiden lakonialaisten liittoon (). Vuosisadan vaihteessa elänyt antiikin kreikkalainen maantieteilijä Strabon kävi Elafónisoksella, ja hänen kirjoituksiensa mukaan niemimaalla oli tuolloin satama. Strabon käytti ensimmäisenä Elafónisoksen niemimaasta nimeä "Ónou Gnáthos" (). Maantieteilijä Klaudios Ptolemaios käytti Elafónisoksesta nimitystä "Ónou gnáthos acra". Aftardoketismi
Aftardoketismi oli Julianos Halikarnassolaisen (kuollut vuoden 518 jälkeen) johtaman monofysiittiryhmän oppi, jonka mukaan Kristuksen maallinen ruumis olisi ollut turmeltumaton, kuolematon ja kärsimyksistä vapaa, vaikka Kristus saattoikin omasta tahdostaan alistua kärsimykseen ja kuolemaan. Gallikós (kunnallisyksikkö)
Gallikóksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 15 kilometriä etelään Kilkíksen kaupungista ja noin 27 kilometriä pohjoiseen Thessalonikista. Se on nimetty alueen Gallikós-joen mukaan. Gallikóksen kunnallisyksikkö käsittää alueen Kilkíksen kunnan eteläosassa. Gallikós oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kilkíksen kuntaan yhdessä Chérson, Doïránin, Kroússan, Mouriéen ja Pikrolímnin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Akarnania
Akarnanian alkuperäisiksi asukkaiksi mainitaan antiikin lähteissä ei-kreikkalaiset tafioi (myös teleboiai), lelegit ja kureetit. Tafioi-heimo asutti pääasiassa Akarnanian länsirannikon edustan saaria, missä näiden sanotaan harjoittaneen merirosvousta. Lelegit asuttivat Akarnanian lisäksi myös osaa Aitoliasta, Lokriista ja muusta Kreikasta. Kureetit olivat asuttaneet alun perin Aitoliaa, ja olivat siirtyneet Akarnaniaan sen jälkeen, kun aitolialaiset olivat ajaneet nämä pois Aitoloksen johdolla. Antiikin lähteissä nämä heimot kuvataan barbaarisiksi eli ei-kreikkalaisiksi.
Akarnanian nimi on suhteellisen myöhäinen. Homeros kutsui aluetta yksinkertaisesti Ithakaa ja Kefalleniaa vastapäätä olevaksi maaksi tai yleisnimellä Epeiros. Akarnanialaiset eivät myöskään esiinny Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa. Kreikkalaisessa mytologiassa Akarnanian nimi oli peräisin heeroksesta nimeltä Akarnan, joka oli Alkmaionin poika ja asutti Akheloos-joen suun alueen. Tämä myytti saattaa kertoa siitä, että alueella olisi ollut varhaisina aikoina Argoksen siirtokunta. Akarnanian nimi on kuitenkin selitetty myös niin, että se viittaisi kallioisen seudun asukkaisiin ("akarna", 'kallio'; "-anes", 'asukkaat'). Eleusis
Kallikhoron Haliartos
Haliartos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Boiotiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee kukkulalla nykyisen Alíartoksen kaupungin länsilaidalla. Korkyra (kaupunki)
Korkyran kaupunki sijaitsi koukunmuotoisella niemellä saaren itärannikon keskivaiheilla. Kaupungin ja niemen länsipuolella oli Hyllaia-satama, joka on nykyisin laguunimainen lahti. Se voitiin antiikin aikana sulkea ketjulla. Kaupunki ulottui lahdelta niemen itärannikolle, jossa sijaitsi toinen satama, jota kutsutaan Alkinooksen satamaksi mytologian Alkinooksen mukaan. Niemen eteläosassa oli kaupungin akropolis eli yläkaupunki. Alakaupunki levittäytyi koko niemen alueella satamien väliin. Ássiros
Ássiroksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 22 kilometriä pohjoiskoilliseen Thessalonikin keskustasta. Kylän aiempi nimi oli vuoteen 1926 saakka "Giouvésna" (Γιουβέσνα, ). Ássiroksen kunnallisyksikkö käsittää alueen Lagkadáksen kunnan länsiosassa. Ássiros oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lagkadáksen kuntaan yhdessä Kallíndoian, Koróneian, Lachanáksen, Sochóksen ja Vertískoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Avaris
Avaris (egyptin kielellä: , Hatwaret, ) oli Niilin suistoalueella sijainnut kaupunki toisella välikaudella (1650–1550 eaa.) Se oli Egyptiä hallinneiden aasialaisten paimentolaisten, hyksojen vahvasti linnoitettu pääkaupunki. Dekapolis
Dekapolis () oli alkujaan pääasiassa Jordan-joen itäpuolella sijainneen kymmenen hellenistisen kaupungin yhteisnimitys ajanlaskun alun tienoilla. Damaskosta, Skythopolista ja Hipposta lukuun ottamatta kaupungit sijaitsevat nykyisen Jordanian alueella. Kaupungit eivät muodostaneet mitään virallista yhteenliittymää, mutta ne yhdistettiin toisiinsa kulttuurisin, kielellisin ja poliittisin perustein — ne olivat hellenistisen kulttuurin keskuksia muuten seemiläisellä (heprealaisella ja aramealaisella) alueella. Tínos
Antiikin Tenos tunnettiin myös nimillä "Hydrussa" ("Hydroussa/Hydroessa", ) sen lähteiden ansiosta sekä "Ofiussa" ("Ofioussa", ) sen käärmeiden ansiosta. Saaren antiikin aikainen pääkaupunki sijaitsi saaren lounaisrannikolla suurin piirtein samalla paikalla kuin nykyinen Tínoksen kaupunki. Saarella palvottiin erityisesti Poseidonia, jonka uskottiin karkottaneen käärmeet saarelta. Saarella oli merkittävä Poseidonin ja Amfitriten temppeli. Halasarna
Halasarnassa oli Apollonin temppelin lisäksi pyhäköt myös muun muassa Afroditelle, Artemiille, Asklepiokselle, Hekate Stratialle ja Herakleelle. Kaupungin paikalta on löydetty myös muun muassa kreikkalainen teatteri, joka oli rakennettu hellenistisellä kaudella. Sen katsomosta on säilynyt noin kolmen penkkirivin verran. Thorikos
Thorikos sijaitsi Attikan itärannikolla noin 10 kilometriä pohjoiseen Sunionin (nyk. Soúnio) niemestä ja Sunionin demoksesta. Thorikoksen akropolis eli linnavuori tunnetaan nykyään Velatoúrin kukkulana (korkeus 145 metriä), satamalahdet nimillä Pórto Mantrí ja Fragkolímano, ja niiden välinen niemi nimellä Ágios Nikólaos paikalla olevan kirkon mukaan. Heti antiikin Thorikoksen paikan eteläpuolella sijaitsee nykyinen Thorikón kylä. Halikko
Vielä ristiretkiaikana Rikala oli merkittävä valtakeskittymä Halikonlahden suulla. Rikalasta, joka oli todennäköisesti alun perin hämäläisten kauppapaikka, kehittyi Halikon ensimmäinen pitäjä, josta pikkuhiljaa Halikko lähti kehittymään. Kristinusko vakiintui pakanallisten hämäläisten kauppa-alueella hitaasti, ja niinpä alueen kirkollinen hallinto keskittyi naapuripitäjään Uskelaan. Perimätiedon mukaan toinen ristiretki Suomeen olisi tehty Halikon kautta, jossa Birger-jaarli nousi maihin Rikalassa. Amyklai
Amyklain merkittävin rakennus oli "Amyklaion" eli Apollon Amyklaioksen pyhäkkö, joka rakennettiin 700-luvulla eaa. Sen keskiössä oli Hyakinthoksen hauta-tumulus tai -alttari. Hyakinthos oli esi-kreikkalainen jumaluus, jonka kultti yhdistettiin Apolloniin lakonialaisessa Hyakinthia-juhlassa. Arkaaisella kaudella 600-luvulla tai 500-luvun alussa eaa. pyhäkköön tehtiin 15 metriä korkea Apollonin kuvapatsas. Se oli suuri pylväänkaltainen pronssiveistos, jonka päässä oli kypärä ja käsissä jousi ja nuoli. Hauta-alttari toimi patsaan jalustana. Noin vuonna 550 eaa. patsaan kasvot päällystettiin Kroisoksen lahjoittamalla kullalla. Kreikan arkaainen kausi
500-luvun alkupuolella kreikkalaisten mahdollisuudet perustaa siirtokuntia läntisen Välimeren alueelle vähenivät, kun Karthago alkoi perustaa omia siirtokuntiaan alueelle. Kreikkalaiset suuntasivat tämän vuoksi katseensa Hellespontokselle ja sen takaiselle Mustallemerelle. Alueilla oli hyvät mahdollisuudet maanviljelykseen ja kalastukseen. Aktiivisin siirtokuntien perustaja oli Miletos, joka perusti useita merkittäviä siirtokuntia, muun muassa Kyzikoksen (675 eaa.). Megara puolestaan perusti Byzantionin, Khalkedonin ja Herakleia Pontiken. Granikosjoen taistelu
Memnon oli yksi persialaisten komentajista, jotka selvisivät hengissä taistelusta. Memnon perääntyi aluksi Halikarnassoksen kaupunkiin, joka oli hyvin linnoitettu. Dareios III tekikin pian Memnonista koko Vähän-Aasian ylipäällikön, jonka vastuulle tuli taistella hyökkääjiä vastaan sillä välin, kun suurkuningas kokosi armeijansa. Halikarnassoksen piiritys tuotti makedonialaisille suuria tappioita, ja Memnon pääsi pakenemaan joukkoineen Persian voimakkaan laivaston avulla. Podaleirios
Sodan päätyttyä hän päätti hylätä laivansa ja jatkaa matkaansa jalkaisin Kolofoniin, jossa hän osallistui Kalkhaan hautajaisiin. Hän jatkoi matkaansa Delfoihin, jossa hän kysyi oraakkelilta neuvoa, mihin hänen pitäisi asettua. Oraakkeli kertoi hänen pitävän asettua paikkaan, jossa putoava taivas ei häntä vahingoittaisi, jolloin hän jäi Karian Khersonneseen, joka oli vuorien ympäröimä. Toisen version mukaan Podaleirios eksyi purjehtiessaan takaisin kotimaahansa Troijasta, ja asettui Karian Syrnokseen. Ikaría
Antiikin aikana Ikaría tunnettiin myös nimillä "Dolikhe" ja "Ikhthyoessa". Kreikkalaisen mytologian kertomuksen mukaan Daidalos pakeni yhdessä poikansa Ikaroksen kanssa Kreetan kuningas Minoksen rakennuttamasta labyrintistä Daidaloksen valmistettua kummallekin siivet sulista ja vahasta. Pakomatkalla Ikaros lensi liian lähellä aurinkoa, jonka vuoksi vaha siivistä suli ja Ikaros putosi nykyisen Ikarían saaren läheisyyteen mereen ja hukkui. Sen jälkeen saarta on kutsuttu nimellä Ikaría (myös "Íkaros") ja merta saaren lähellä Ikaríanmereksi.
Saaren ensimmäisten asukkaiden kerrotaan tulleen Miletoksesta. Myöhemmin saari kuului Sámoksen alaisuuteen. Antiikin aikana saarella oli suhteellisen vähän asukkaita, ja sitä käytettiin samoslaisen karjan kasvatukseen. Saaren kaupunkeja olivat Drepanon (myös Drakanon), joka sijaitsi saaren itäpäässä, sekä Istoi, joka sijaitsi lännempänä saaren pohjoisrannikolla. Kreikkalaisen mytologian viinin ja hedelmällisyyden jumalan Dionysoksen on sanottu syntyneen Drepanonissa. Ikaríalaiset olivatkin erään legendan mukaan ensimmäisiä, jotka valmistivat viiniä. Istoissa puolestaan oli Tauropolion-niminen Artemiin temppeli. Halikarnassoksen piiritys
Lopulta Halikarnassos vallattiin verisen rynnäkön avulla. Persialaiset pääsivät kuitenkin pakenemaan kaupungista laivastonsa avulla. Alue ei kuitenkaan vielä ollut täydellisesti makedonialaisten hallussa ja Aleksanterin oli jätettävä Antigonos ja joukko palkkasotilaita vartioimaan aluetta. Laistrygonit
Laistrygonien maan sijainti ei ole tiedossa, mutta myöhemmät kreikkalaiset sijoittivat sen Sisiliaan, ja siellä erityisesti Etnan juurelle. Tosin viitteet maahan, jossa aurinko ei koskaan laskenut – Helios pysähtyi siellä tarun mukaan sekä matkallaan länteen että palatessaan takaisin itään – antaa ymmärtää sen sijainneen hyvinkin pohjoisessa, mutta siinäkin tapauksessa, että Odysseus olisi käyttänyt itäistä reittiä, maa on sijoitettu Mustanmeren rannikoille. Herakleia (Siris)
Herakleia (, myös "Heraklea", , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen Policoron pohjoispuolella. Akarnan
Akhelooksen pyynnöstä Alkmaionin pojat veivät Harmonian kaulakorun ja peploksen Delfoihin, josta he jatkoivat Epirokseen. Siellä Akarnan perusti valtion, jota kutsuttiin hänen mukaansa Akarnaniaksi. Korintti
Korintti sijaitsi strategisella paikalla noin 10 kilometriä lounaaseen Korintin kannaksesta. Sen kohdalla kohtasivat sekä kannasta pitkin että sen poikki kulkeva liikenne. Kaupungilla oli kaksi satamaa, Lekhaion Korintinlahden puolella noin 3 kilometrin päässä ja Kenkhreai Saroninlahden puolella noin 10 kilometrin päässä. Näin Korintti pystyi käymään kauppaa ja toimimaan laivastollaan sekä itään että länteen. Korintti hallitsi poikittaista liikennettä kannaksen yli ylläpitämällä sen poikki kulkenutta Diolkosta eli laivojen vetotietä. Diolkoksen kummassakin päässä oli kaksi pienempää satamaa, Skhoinos ja Poseidona. Vuorentaan kartano
Vuorentaan kartano sijaitsee lähellä Halikonjoen suuta Salon kaupungin Halikossa Varsinais-Suomessa. Kartano on Suomen vanhin yhä asuttu kivilinna. Kyseessä on pienin Halikon kolmesta aateliskartanosta. Naksoslaisten kolossi
Naksoslaisten kolossi (myös "Naksoslaisten Apollon") oli suurikokoinen antiikin aikainen Apollon-jumalaa esittänyt kuros-veistos, joka sijaitsi Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueella Deloksen saarella Kreikassa. Kaukasus
Kaukasus on 1 100 kilometriä pitkä vuorijono Itä-Euroopassa ja Länsi-Aasiassa Mustanmeren ja Kaspianmeren välissä. Vuoristoa ympäröivää aluetta kutsutaan Kaukasiaksi. Kaukasus koostuu kahdesta vuorijonosta, pohjoisemmasta Suur-Kaukasuksesta ja eteläisemmästä Vähä-Kaukasuksesta. Epidauros
Epidauroksen Asklepieion oli lääkintätaidon ja parantamisen jumala Asklepioksen pyhäkkö. Se oli antiikin aikana yksi Välimeren alueen tärkeimmistä pyhiinvaelluskohteista. Pyhäkköalue sijaitsi sisämaassa noin 8,5 kilometriä kaupungista lounaaseen. Nykyään sen arkeologinen alue on Unescon maailmanperintökohde nimellä "Asklepioksen pyhäkkö Epidauroksessa".
Asklepieionin paikka oli alun perin Apollon Maleataan kulttipaikka. Apollon oli kreikkalaisten vanha parantajajumala ennen kuin tehtävä siirtyi tämän poikanakin pidetylle Asklepiokselle. Paikka kehittyi Epidauroksen kaupungin kultin keskukseksi viimeistään 500-luvulla eaa. ja Asklepioksen kulttipaikaksi 400-luvulla eaa. Väitettiin myös, että Asklepioksen mytologinen syntymä olisi tapahtunut juuri Epidauroksessa. Néa Kallikráteia
Néa Kallikráteia sijaitsee Chalkidikín niemimaan länsirannikolla Thermaïkóslahden rannalla linnuntietä noin 38 kilometriä etelään Thessalonikin keskustasta ja noin 34 kilometriä länteen alueyksikön pääkaupungista Polýgyroksesta. Kaupungin nimi, suomeksi ”Uusi Kallikráteia”, viittaa Traakian Kallikrateiaan, josta tuli alueelle paljon evakkoja Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa 1920-luvun alussa. Nykyinen asutus sai alkunsa tästä muuttoliikkeestä. Néa Kallikráteia oli lakkauteun Kallikráteian kunnan kuntakeskus ja nykyisin se on Néa Propontídan kunnan toiseksi suurin kaupunki Néa Moudanián jälkeen. Nykyisin kaupunki on pienimuotoista turistialuetta ja voidaan lukea Thessalonikin metropolialueen eteläisimpiin esikaupunkeihin. Helike
Helike sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosassa noin 12 stadioninmittaa eli noin kaksi kilometriä etelään Korintinlahden etelärannikosta ja noin 40 stadioninmittaa eli noin seitsemän kilometriä itään Aigionista. Kaupungin luoteispuolella virtasi Selinus-joki (Selinous, nyk. Selinoúntas), joka erotti sen alueen Aigionin alueesta, ja kaakkoispuolella Kerynites-joki (nyk. Kerynítis). Akarnania
Akarnania ulottui pohjoisessa Ambrakianlahdelle ja koillisessa Amfilokhian rajalle. Yleensä myös Amfilokhia luettiin osaksi Akarnaniaa. Lännessä ja lounaassa Akarnaniaa reunusti Joonianmeri. Joonianmeressä sijaitseva Leukaksen (nyk. Lefkas) saari oli alun perin Akarnaniaan kuulunut niemi, ja luettiin myöhemminkin osaksi Akarnaniaa. Akarnanian itäpuolella sijaitsi Aitolia. Akarnanian ja Aitolian rajana pidettiin usein Akheloos-jokea (nyk. Achelóos), mutta ainakin peloponnesolaissodan aikaan Akarnaniaan kuulunut Oiniadain kaupunki sijaitsi joen itäpuolella. Oiniadai
Oiniadai sijaitsi Akheloos-joen (nyk. Achelóos) suistossa joen länsipuolella, noin 12 kilometriä koilliseen sen suusta. Yläkaupunki oli rakennettu tasangon ympäröimälle kukkulalle. Kaupunkivaltion alueeseen kuului koko Akarnanian eteläisin osa joen kummallakin puolella. Alue oli hedelmällistä maata, ja se tunnettiin nimellä "Parakheloitis". Kaupunki oli soiden ympäröimä, ja ne suojasivat sitä hyökkäyksiltä erityisesti talvella. Poikilassos
Poikilassos () eli Poikilasion () () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Sfakián kunnassa Kreetan etelärannikkolla Soúgian ja Agía Roumélin kylien puolessa välissä nykyisin nimellä Voukelási tunnetulla alueella. Haliartos
Haliartoksen mykeneläisaikainen akropolis sijaitsi antiikin aikanakin akropoliina toimineen kukkulan korkeimmalla kohdalla sen koillisosassa. Sen muurein ympäröidyn alueen koko oli noin 250 x 150 metriä. Muurit ovat säilyneet erityisesti länsi- ja eteläosassaan. Akropoliilla on myös myöhempien, antiikin aikaisten linnoitteiden jäänteitä: sen länsilaidalla on jäänteitä 600-luvulla eaa. rakennetusta muurista, etelärinteessä ja kaakkoiskulmassa tornien raunioita 500- tai 400-luvulta eaa., ja lounaiskulmassa ja länsilaidalla 300-luvun eaa. tornista ja portista. Akarnania
Korintista tulleet siirtokuntalaiset perustivat 600-luvulla eaa. Leukaksen, Anaktorionin, Sollionin ja muita Akarnanian rannikkokaupunkeja. Samalla alkuperäiset asukkaat ajettiin enemmän sisämaahan. Alueen kreikkalaiset polikset muodostivat Akarnanian liiton, jolla oli yhteinen valtiomuoto. Aristoteles kirjoitti siitä kadonneen tutkielman, joka oli osa kokoelmaa "158 kaupungin valtiomuodot". Liiton oikeudenkäytön paikkana toimi Olpai-kukkula lähellä Argos Amfilokhikonia. Muutoin kokoontumiset olivat Stratoksessa, joka oli Akarnanian merkittävin kaupunki. (Myöhemmin roomalaisella kaudella kokoontumispaikkana toimi kuitenkin Thyrreion tai Leukas.) Liitolla oli neuvosto ja kansankokous, ja sen johdossa oli sotajoukkoja johtanut "strategos", joka valittiin vuosittain. Toinen merkittävä tehtävä oli Aktionin Apollonin temppelin ylipapin ("hierapolos") virka. Vuosia laskettiin näiden virkojen mukaan. Aigeira
Aigeira sijaitsi noin 1,5 kilometriä etelään Peloponnesoksen niemimaan pohjoisrannikosta ja Korintinlahden rannasta. Kaupunki oli yhdessä Pellenen kanssa Akhaian itäisimpiä. Aigeiran akropolis eli linnavuori oli noin 650 metriä korkealla kukkulalla, joka nykyisin tunnetaan nimellä Paliókastro. Kaupungista avautui hyvä näkymä Korintinlahdelle sekä Parnassos-vuorelle, sillä kaupunki sijaitsi suurin piirtein vastapäätä Delfoita. Vastaavasti kaupunki näkyi sijaintinsa puolesta hyvin lahdelle ja Keski-Kreikan puolelle. Balaklavan taistelu
Balaklavan vieressä on Hiblakin vuori ja siitä itään Kamaran ja Baidarin laaksot. Balaklavasta pohjoiseen Balaklavan tasanko, minkä Vorotšovin kukkulat jakoivat eteläiseen ja pohjoiseen laaksoon. Halikarnassoksen mausoleumi
1300-luvulla sattuneet maanjäristykset vaurioittivat mausoleumia, ja vuonna 1404 siitä tiedetään olleen tunnistettavissa enää perustuksen. 1400-luvun alkupuolella Maltan ritarit käyttivät mausoleumin rauniosta ja perustuksesta otettuja kiviä linnoituksensa vahvistamiseen. Bodrumin linnoituksen muureissa voi edelleen löytää kiillotettuja marmorilaattoja, jotka ovat peräisin tästä mausoleumista. Osa mausoleumin korkokuvista on päätynyt Lontooseen British Museumiin. Halikarnassos
Halikarnassos (), nykyinen Bodrum, oli antiikin aikana kreikkalainen kaupunki Vähän-Aasian lounaisrannalla Kaariassa. Kaaria
Vuoden 545 eaa. tienoilla Kaaria joutui Persian vallan alle ja siitä tuli Persian maakunta. Vuodesta 391 eaa. eteenpäin Kaariaa hallitsivat satraappeina hekatomnididynastian jäsenet. Heistä tunnetuin oli Mausollos, jonka itselleen rakennuttama hautamuistomerkki eli Halikarnassoksen mausoleumi luettiin yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä. Vuonna 334 eaa. Aleksanteri Suuri valloitti Kaarian. Hesiodos
Muusat elivät perinteen mukaan Helikonilla, ja "Jumalten synnyssä" Hesiodos antaa heille kunnian runoutensa inspiroimisesta eräänä päivänä, kun hän oli paimentamassa lampaita. "Töissä ja päivissä" hän mainitsee Khalkiksessa pidetyn runokilpailun, jolloin hän sai erään Amfidamaan pojilta kolmijalan. Plutarkhos piti ensimmäisenä tätä kohtaa myöhempänä lisäyksenä teokseen, koska hän tunnisti Amfidamaan erääksi Khalkiksen ja Eretrian välillä noin vuonna 705 eaa. käydyn Lelantoksen sodan sankariksi. Plutarkhos piti tätä ajankohtaa liian myöhäisenä Homeroksen aikalaiselle, mutta nykyään tutkijat hyväksyvät ajoituksen mahdolliseksi. Maininta tällaisesta kilpailusta sekä viittaus Troijan sotaan sai myöhemmät runoilijat kertomaan kilpailusta Hesiodoksen ja Homeroksen välillä. 300-luvulla eaa. elänyt Alkidamas saattoi heidät yhteen teoksessaan "Mouseion", ja kilpailua käsiteltiin myöhemmin kirjoituksessa "Homeroksen ja Hesiodoksen kilpa". Peloponnesos
Antiikin ajalla, jolloin Peloponnesos oli pääasiassa doorilaista aluetta, niemimaan merkittävimpiä keskuksia olivat muun muassa Sparta, Argos, Korintti ja Messene sekä Elis, joka järjesti Olympian kisat. Vielä Homeros käytti koko niemimaasta Argoksen nimeä. Nimi Peloponnesos esiintyy ensimmäisen kerran "Homeerisessa hymnissä Apollonille" ja osoittaa, että niemimaata pidettiin tuolloin saarena. Niemimaan muotoa verrattiin usein plataaninlehteen. Alueen kaupunkivaltiot olivat usein keskenään sodassa. Peloponnesolaiset perustivat siirtokuntia erityisesti niin kutsutun Suur-Kreikan alueelle Italiaan ja Sisiliaan. Peloponnesoksen merkittäviä kulttipaikkoja olivat Olympian lisäksi muun muassa Epidauroksen Asklepieion, Heraion, Isthmia, Nemea ja Bassai sekä Athene Alean temppeli. Haliartos
Korintin sotaa edeltäneessä Boiotian sodassa vuonna 395 eaa. kaupungin lähellä käytiin Haliartoksen taistelu, jossa boiotialaiset löivät Lysandroksen johtaman Spartan armeijan. Lysandros kaatui taistelun aikana Hoplites-joella. Kolmannessa makedonialaissodassa Haliartos oli Makedonian puolella Roomaa vastaan. Roomalaiset ryöstivät ja tuhosivat kaupungin preetori Gaius Lucretiuksen johdolla vuonna 171 eaa., ja myivät sen asukasta orjiksi. Tämän jälkeen Haliartoksen maat annettiin ateenalaisille. Ateenalaiset lähettivät seudulle siirtokuntalaisia, mutta kaupunkia ei enää rakennettu uudelleen; ainakaan sitä ei ollut olemassa enää Strabonin aikana. Toisaalta paikalla on merkkejä jonkinlaisesta asutuksesta ja linnoitteista roomalaisella ja mahdollisesti vielä bysanttilaisella kaudella. Ikelä
Ikelän alue on Halikon vanhimpia maanviljelysseutuja. Varhaiskeskiajalla Halikon asutus oli keskittynyt Purilan- ja Halikonjokilaaksoihin, missä myös Ikelä sijaitsee. Kylässä oli kuitenkin vain kolme suurta kantatilaa aina 1900-luvun alkuun saakka, jolloin talojen maita lohkottiin. Torppia ja mäkitupia sen sijaan kylässä oli useita. Halikon kiertokoulunopettaja Hagman asui Ikelässä 1880-luvulla. Nykyisin Ikeläntien varrelle on ilmestynyt myös omakotiasutusta, sillä kylä sijaitsee aivan 110-tien läheisyydessä. Akragas
Syrakusan tyranni Dionysios solmi karthagolaisten kanssa rauhan, joka mahdollisesti paenneiden akragaslaisten palaamisen kaupunkiin. Akragaan täytyi kuitenkin jatkaa Karthagon alaisuudessa, eikä se saanut kunnostaa linnoitteitaan. Joitakin vuosia myöhemmin kaupunki onnistui kuitenkin vapautumaan Karthagon vallasta ja liittymään Dionysioksen puolelle. Vuoden 383 eaa. rauhassa Halykos-joki sovittiin karthagolaisten ja kreikkalaisten alueiden rajaksi saarella, ja tämä takasi kaupungille sen vapauden. Akragas ei kuitenkaan toipunut koskaan täysin saamastaan iskusta ja menetti entisen asemansa Sisilian merkittävimpien kaupunkien joukossa. Siris
Siris () eli Polieion ( tai ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen Policoron pohjoispuolella. Delos
Deloksessa oli antiikin aikana kaksi satamaa. Pyhä satama sijaitsi pohjoisempana nykyisen satamalaiturin pohjoispuolella Theofrastoksen agoran ja Kompetaliastien agoran välisellä ranta-alueella. Kauppasatama sijaitsi etelämpänä nykyisen satamalaiturin eteläpuolella Teatterikorttelin kohdalla sijaitsevalla ranta-alueella sekä siitä etelään. Sen yhteydessä oli Satamakortteleina tunnettu alue. Kauppasataman lähellä sijaitsivat mahdollinen Dioskurion eli Dioskuureille omistettu pyhäkkö sekä Asklepieion eli Asklepioksen pyhäkkö. Memnon (sotilas)
Halikarnassoksen menetyksen jälkeen Memnonin tarkoitus oli vallata Aigeianmeren saaristo ja edetä Hellespontille asti. Hän yritti myös saada Spartan kuninkaan Agiksen hyökkäämään Makedoniaa vastaan. Jos hän olisi onnistunut, olisi Aleksanterin ollut pakko luopua hyökkäyksestään ja palata Makedoniaan. Aleksanterin onneksi Memnon kuitenkin menehtyi elokuussa 333 eaa. Halikon aarre
Aarteen löysi halikkolainen torppari Karl Ollikkala syksyllä 1887 maatöiden yhteydessä Majalan keskiaikaisen krouvin lähettyviltä. Hopeaesineet olivat saviastiassa noin 60 cm:n syvyydessä. Ollikkalalle maksettiin esineistä 200 markan korvaus. Löytöpaikka sijaitsee nykyisessä Salon kaupungissa Seututie 110:n ja Nokian tehtaiden välissä. Alueella sijaitsee myös rautakautinen kalmisto ja Rikalan linnavuori. Paikalla on opastein varustettu luontopolku. Mygdonia
Mygdonia käsitti tasankoalueen Thermainlahden pohjukassa lännestä Aksios-joelta itään Bolbe-järvelle saakka. Alueen vanhastaan keskeinen kaupunki oli Therme, jonka paikalla hellenistiseltä kaudella lähtien sijaitsi Thessalonike. Mygdonian pohjoispuolella sijaitsi Krestonia, koillispuolella Bisaltia ja länsipuolella Bottiaia. Alueen eteläpuolella sijaitsivat Anthemus sekä Khalkidiken alue, josta koko Chalkidikín niemimaa myöhemmin on saanut nimensä. Mygdonian rannikkoalue tunnettiin nimellä Amfaksitis. Kholargos
Kholargos sijaitsi Ateenan länsi- tai luoteispuolella. Se sijoitetaan nykyisten Ílion pohjoisosan (Káto Liósia) ja Acharnéen eteläosan suuntaan. Nykyinen Cholargóksen kaupunki sijaitsee Ateenan koillispuolella kokonaan eri paikassa kuin antiikin aikainen demos, ja on ottanut nimen antiikin Kholargoksesta kotoisin olleen Perikleen kunniaksi. Elafónisos
Elafónisos (, suom. ”Peurasaari”) on Kreikan saari, joka sijaitsee Välimeressä Peloponnesoksen niemimaan etelärannikon edustalla. Se oli vuoden 365 maanjäristykseen saakka kapealla kannaksella yhteydessä Peloponnesokseen. Saaren pinta-ala on 18 neliökilometriä ja asukasluku 1 024 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Elafónisoksen kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Halieis
Halieis sijaitsi Portochélinlahden etelärannalla lähellä Argoliin niemimaan eteläistä kärkeä. Sen akropolis eli yläkaupunki oli kukkulalla. Siellä oli temppeli, jonka kohdetta ei tunneta. Alakaupunki sijaitsi alun perin rannalla ja rinteellä kukkulan luoteispuolella, mutta suuri osa siitä on nykyisin meren pohjassa. Kaupungilla ja akropoliilla oli alun perin erilliset muurit. Kaupungin laajetessa 400-luvulla eaa. sen muureja laajennettiin niin, että ne sulkivat sisäänsä myös akropoliin. Tuolloin muurien kokonaispituus oli noin 1,9 kilometriä, ja ne ympäröivät alueen, jonka leveys itä-länsisuunnassa oli noin 700 metriä ja pohjois-eteläsuunnassa noin 380 metriä. Muurien paksuus oli noin 2,5 metriä ja niissä oli suorakulmaisia ja pyöreitä torneja sekä ainakin neljä porttia. Muurien sisäpuolella oli pieni sotasatama. Tamassos
Tamassos sijaitsi lähes Kyproksen saaren keskellä Pediaíos-joen länsirannalla lounaaseen nykyisestä Nikosiasta. Sen kautta kulki tie Soloista Tremithukseen. Kaupunki oli suhteellisen suurikokoinen, ja nykyinen Politikón kylä kattaa vain osan sen alueesta. Tamassos tunnettiin erityisesti kuparistaan, sillä se sijaitsi yhdellä saaren tärkeimmistä kuparikaivosalueista. Kaupungin ympäristö oli hedelmällistä maaperää. Aliákmonas
Kreikkalaisessa mytologiassa Haliakmon oli Okeanoksen ja Tethyksen poika. Historian aikana joki on toiminut luonnollisena puolustusrajana pohjoisesta tulevia hyökkääjiä vastaan useita kertoja. Ennen patojen rakentamista joen tulviminen oli suuri ongelma erityisesti sen alajuoksulla Alexándreiassa ja Véroiassa. Aliákmonas
Aliákmonas (, ), antiikin Haliakmōn (), on joki, joka virtaa Länsi- ja Keski-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. Se on Kreikan pisin joki ja sen pituus on 297 kilometriä. Joki saa alkunsa Grámmos-vuorelta pohjoisesta Píndos-vuoristosta ja se laskee Thermaïkóslahteen Egeanmeren pohjoisosassa.
Aliákmonas on pisin kokonaan Kreikan alueella virtaava joki. Pisin joki, joka virtaa vain pienemmältä osaltaan Kreikan alueella, on kuitenkin Struma eli Strymónas. Aliákmonas virtaa Kastorián, Grevenán, Kozánin, Imathian ja Pierian alueyksiköiden läpi. Joen suisto Thermaïkóslahdella yhtyy Axiós-joen suistoon. Suistoalueet kuuluvat yhdessä Axióksen suiston kansallispuistoon. Akademos
Akademos () tai Hekademos () oli kreikkalaisessa mytologiassa attikalainen heeros. Hänestä kerrotaan seuraavaa: kun Kastor ja Polydeukes valtasivat Attikan vapauttaakseen sisarensa Helenan, Akademos paljasti heille, että tämä oli kätketty Afidnaan. Tästä syystä koko Tyndareuksen sukukunta osoitti hänelle aina kiitollisuuttaan. Hippodromi (Olympia)
Myöhempi Agnaptoksen stoa sijaitsi hippodromin länsipäässä hevosten lähtöpaikan takana. Sen edessä olleessa hevosten liikkeellelähetyslaitteistossa ("hippafesis") oli kullekin hevoselle vaunuineen oma lokero. Lokerot oli asetettu tasakylkisen kolmion muotoon niin, että kolmion kärjessä olevat hevoset olivat edempänä muita. Jokaisen hevosen edessä oli köysi, joka esti niitä lähtemästä liikkeelle ennen aikojaan. Kolmion kärjessä oli pronssinen delfiini ja sen takana stoan edessä alttari, jonka päällä oli pronssinen kotka. Koneisto toimi niin, että taimmaiset hevoset päästettiin liikkeelle ensin laskemalla niiden köydet. Samalla delfiini laski alemmas ja kotka nousi ylemmäs. Kun kotka oli noussut kaikkien näkyviin, kaikki hevoset olivat liikkeellä samalla suoralla, jolloin puhallettiin torveen ja kisa käynnistyi. Lähetyskoneiston käyttäminen oli todennäköisesti yhden henkilön tehtävänä. Muusien laakso
Muusien laakso () on laakso ja antiikin aikainen muusille omistettu pyhäkköalue Helikon-vuoren (nyk. Elikónas) itäpuolella lounaisessa Boiotiassa Kreikassa. Pyhäkköalue oli läheisen Thespiain kaupungin alaisuudessa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisessä Alíartos-Thespiéen kunnassa lähellä Thespiéen ja Áskrin kyliä. Pronnoi
Pronnoi () eli Pronesos (, "Pronēsos") ( tai "Pronesus") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kefallenian (nyk. Kefaloniá) saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Palaiókastron kukkulalla nykyisten Asprogérakaksen ja Pástran kylien välillä etelään Sámista ja Póroksesta. Halikarnassoksen mausoleumi
Halikarnassoksen mausoleumi oli aikansa mahtavin hautarakennus. Mauseleumin jalusta oli 38×32 metriä ja pinta-ala 1216 neliömetriä. Rakennuksen yläosan pyramidissa oli 24 askelmaa. Pyramidin huipulla oli neljän hevosen vetämiä vaunuja esittävä veistos. Plinius vanhemman mukaan koko hautarakennuksen korkeus oli 45 metriä. Siitä jalustan korkeus oli 20 metriä, 36 joonialaisesta pylväästä koostuneen pylväikön korkeus 12 metriä, yläosan pyramidin korkeus 6,8 metriä ja valjakkoryhmän korkeus 6 metriä. Mausoleumin seinät oli päällystetty sinisellä kalkkikivellä ja valkoisella marmorilla, ja sen sisäpuoli oli vihreää vulkaanista kiveä. Rakennukseen kuuluivat myös viemäriverkosto ja maanalaisia käytäviä. Sen ympärillä oli 2,5 hehtaarin alue, jota reunusti muuri. Karpasia
Karpasia (, myös "Karpaseia", , "Karpasos", , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kyproksen saarella. Se sijaitsi noin kolme kilometriä pohjoiseen nykyisestä Rizokárpason kylästä. Helvetti
Haadeksen hallitsijat elivät sopusoinnussa ihmisten ja jumalten kanssa. Heitä kuvattiin synkiksi mutta oikeudenmukaisiksi. Tartaros oli paikka, jonne voitetut jumalat, henget ja titaanit vangittiin rangaistukseksi. Tartaros muodosti osan Haadesta, mutta alamaailmaan kuuluivat myös Elysionin kentät, onnellinen paikka, jonne sankarit pääsivät palkkioksi teoistaan kuoltuaan. Jotkut lähteet sijoittavat Elysionin kentät Kreikasta länteen sijaitseville saarille. Suurin osa kuolleista kreikkalaisessa tarustossa viettää aikansa vaellellen varjoina kukkakentillä Haadeksessa. Dionysios Halikarnassolainen
Dionysios Halikarnassolainen (, n. 60 eaa. – 7 eaa.) oli antiikin kreikkalainen reettori ja historioitsija. Hän kirjoitti keisari Augustuksen aikana Rooman historian, jonka 11 ensimmäistä kirjaa ovat säilyneet kokonaan ja muut kirjat osittain. Kamarina
Kamarina sijaitsi Sisilian etelärannikolla pienen Hypparis-joen (nyk. Fiume di Camarana tai Ippari) suussa, noin 32 kilometriä länteen Gelasta ja noin 64 kilometriä länteen saaren kaakkoisimmasta kärjestä Pakhynoksen niemestä. Toisella puolella kaupunkia virtasi pienempi Oanis-joki (nyk. Fiume Frascolari eli Rifriscolaro). Hypparis-joki sai alkunsa lähteestä ja tarjosi kaupungille veden kanavien ja akveduktien välityksellä. Heti kaupungin pohjoispuolella Hypparis-joessa sijaitsi soinen Kamarina-järvi. Thiniittikausi
Thiniittikausi (tunnetaan myös nimillä varhaisdynastinen kausi ja haukkakuninkaitten aika) oli muinaisen Egyptin historiassa kausi, jolloin maan pääkaupunkina oli Ylä-Egyptissä sijaitseva Thinis eli Hierakonpolis. Kausi alkoi Narmerin tai hänen seuraajansa Horus Ahan yhdistettyä Egyptin noin 3050 eaa. Eräissä paljon myöhäisemmissä lähteissä Egyptin yhdistäjinä mainitaan Menes, joka todennäköisesti kuitenkin oli sama henkilö kuin jompikumpi edellisistä. Faaraon vallan alle vasta-alistetut alueet kapinoivat. Valtataistelut loppuivat viimeistään kauden viimeisen faaraon, voimakkaan Khasekhemuin hallitessa maata. Korintti
Korintti (; ; suomeksi joskus myös "Korintto", "Korintos") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Archaía Kórinthoksen kylän paikalla noin kuusi kilometriä lounaaseen nykyisestä Kórinthoksen kaupungista. Kastelórizo
Kastelórizolla tiedetään olleen asutusta jo neoliittisella kaudella eli nuoremmalla kivikaudella. Kastelórizo otti yhdessä muiden Dodekanesian saarten kanssa osaa kreikkalaiseen mytologiaan kuuluneeseen Troijan sotaan. Minolaisen ja mykeneläisen kulttuurin aikoina saari oli Kreetan kauppa-asema. Saari toimi myös väliasemana Kyproksen kanssa käydyssä kaupassa. Myöhemmin saaren asuttivat doorilaiset, jotka alkoivat kutsua sitä nimellä "Megísti", kertoo muun muassa antiikin historioitsija Skylaks Kariandalainen. Doorilaisten jälkeen saaren ottivat haltuunsa persialaiset. Rodoslaiset komentajat, joita kutsuttiin nimellä "epistatai", hallitsivat saarta 400-luvun puolivälistä eaa. eteenpäin. Näinä aikoina Kastelórizo oli turvallisen satamansa ja strategisen sijaintinsa ansiosta merkittävä välityskauppa-alue (). Antiikin aikana saaren pääkaupunki oli Palaiókastro. Roomalaisen historioitsija Titus Liviuksen mukaan vuosina 333–304 eaa. Kastelórizo oli jopa itsenäinen. Tänä aikana Rodoksen eparkian Sosikles rakensi saarelle linnoituksen, ja Kastelórizo löi Rodoksella myös omia rahojaan. Rooman–Syyrian sodan aikana vuosina 192 eaa. – 188 eaa. Rooman kanssa liittoutuneet rodoslaiset lähettivät erään Eudamoksen Kastelórizolle komentamaan 36 laivaa, joiden oli tarkoitus estää Hannibalin johtaman seleukidien laivaston pääsy Egeanmerelle. Eudamoksen laivasto löi Hannibalin Eurymedonin taistelussa vuonna 190 eaa., ja Hannibal laivastoineen saarrettiin Pamfyliaan. Khersonesos (Krim)
Muinainen Khersonesos sijaitsi nykyisen Sevastopolin alueella ja oli Krimin kallioilla, jota rajoitti idästä Karantinin lahti ja lännessä rannan myötäisesti Pesotsnajan lahdella. Khersonesoksen perustivat kreikkalaiset 400 eaa. He olivat kotoisin Herakleia Pontikesta. Halieis
Ateena yritti vallata Halieisin vuonna 460 eaa. mutta yritys epäonnistui. Sparta valtasi kaupungin vuonna 431 eaa. Ateenalaiset jatkoivat hyökkäyksiä alueelle peloponnesolaissodan aikana, ja nämä saivat akropoliin ja sataman käyttöönsä sopimuksella vuonna 424/423 eaa. Peloponnesolaissodan jälkeen kaupunki oli Spartan liittolainen ainakin vuoteen 370/369 eaa. 300-luvulla eaa. kaupunki löi omaa rahaa nimellä "Tirynthioi". Leukas (kaupunki)
Leukaksen kaupunki sijaitsi rannikolla samannimisen saaren koillisosassa. Saari luettiin antiikin aikana osaksi Akarnaniaa. Kaupungissa oli akropolis eli linnavuori tai yläkaupunki. Alakaupunki sijaitsi rannikkotasangolla akropoliin itäpuolella sen ja rannikolla olevien laguunien välisellä alueella. Mausollos
Mausollos siirsi pääkaupunkinsa Mylasasta Halikarnassokseen, jonka ympärille hän rakennutti muurit. Hän siirrätti Halikarnassokseen myös asukkaita ja rakennutti sinne loisteliaita rakennuksia. Pääkaupungin siirto sisämaasta rannikolle merkitsi myös askelta kohti valtakunnan laajentamista. Mausollos asettui vuonna 362 eaa. tukemaan Anatolian satraappien kapinaa Persian hallitsija Artakserkses II:a vastaan, mutta irtautui kapinasta ennen sen kukistumista. Tämän jälkeen Mausollos sai lähes itsenäisen hallitsijan aseman ja ryhtyi laajentamaan valtakuntaansa. Hän valloitti osan Lyydiasta ja useita Joonian kreikkalaisista kaupungeista. Hän asettui tukemaan Rodoksen, Khioksen ja Kosin saarten muodostamaa Ateenan vastaista liittoa vuosien 357–355 eaa. liittolaissodassa, ja sodan päätyttyä liiton voittoon myös nämä saaret päätyivät hänen valtapiiriinsä. Lisäksi hän valloitti osia Lyykiasta. Orestis
Orestis sijaitsi Makedonian lounaisosassa Pindos-vuoriston alueella, Haliakmon-joen yläjuoksulla. Ainakin pääosa alueesta oli vuoriston itäpuolella. Sen pohjoispuolella sijaitsi Lynkestis eli Lynkos, koillispuolella Eordaia, kaakkoispuolella Elimeia, eteläpuolella Tymfaia ja lännessä Epeiroksen Parauaia. Hekla
Heklan geologia on kraatterijonon ja kerrostulivuoren (jossa laava ja pyroklastiset ainekset ovat kasautuneet toistensa päälle) välimuoto. Se sijoittuu alueelle, jossa eteläisen Islannin seismisesti aktiivinen alue ja itäinen vulkaanisesti aktiivinen alue kohtaavat. Tyyppi on sangen harvinainen tulivuorten joukossa. Tunnetuin samankaltainen tulivuori on Chilessä oleva Callaqui. Hekla sijaitsee pitkällä vulkaanisella harjanteella, jonka 5,5 kilometriä pitkän osan, "Heklugján, "uskotaan olevan Heklan ”juuri”. Suurten purkausten aikaan koko repeämä täyttyy sulalla magmalla magmasäiliöstä, jonka pinnan uskotaan olevan vain neljä kilometriä maanpinnan alapuolella. Heklan tuottamassa pyroklastisessa aineksessa on korkea fluoripitoisuus, joka tekee siitä erityisen myrkyllisen eläimille. Heklan laavan piidioksidipitoisuus on yli 54 prosenttia, kun muissa lähialueen tulivuorissa se vaihtelee 45–50 prosentin välillä. Välikari (Haukipudas)
Välikari on karikon ympäröimä saari Perämerellä Martinniemen kaupunginosassa Oulussa noin kilometrin etäisyydellä mantereesta. Lähimmät saaret ovat Kriisi ja Laitakari. Välikarissa on muutamia loma-asuntoja. Saaressa on kasvaa kuusimetsää ja katajia. Elikónas
Antiikin aikana Helikonia pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa omistettuna muusille. Sen itäpuolella sijaitsi niin kutsuttu Muusien laakso, johon syntyi muusille omistettu pyhäkköalue. Ensimmäisenä Helikonvuoresta ja sen laaksosta lauloi runoilija Hesiodos teoksessaan "Jumalten synty". Samalla Helikonista tuli myös runollisen inspiraation tunnus, kun Hesiodos kertoi saaneensa inspraationsa muusilta alueella. Kaksi muusien pyhää lähdettä, Aganippe ja Hippokrene, sijaitsivat vuorella. Varsinkin Hippokrenen veden uskottiin antavan runollista innoitusta. Antiikin Thessalonike
Thessalonike sijaitsi, samoin kuin nykyinen kaupunki, Thermainlahden pohjukassa Khalkidiken niemimaan juuressa. Sen alue oli alun perin Mygdonian maakuntaa. Thessaloniken akropolis eli yläkaupunki oli rakennettu ylemmäksi kukkulalle, jossa keskiajalla sijaitsi Heptapyrgion-linnoitus, ja joka on myös nykyisen Thessalonikin Áno Pólia eli vanhaa yläkaupunkia. Alakaupunki sijaitsi rannikolla nykyisen kaupungin keskustan paikalla. Hippokrates Gelalainen
Hippokrates (, k. noin 490 eaa.) oli kreikkalaisperäiseen Pantaridien dynastiaan kuulunut Sisilian tyranni. Hänen isänsä oli Olympian kisojen voittaja Pantares ja hänen edeltäjänsä oli hänen veljensä Kleandros, joka salamurhattiin. Hippokratesta tukivat kauppiaat ja ratsuväen komentaja Gelon. Hän yhdisti useita kaupunkivaltioita yhden vallan alle. Hän sai hallintokaupunkinsa Gelan lisäksi valtaansa Zanklen ja Katanen ja käytännössä koko Sisilian itärannikon lukuun ottamatta Syrakusaa, jota hän piiritti 492–491 eaa. ja voitti Helorosjoella saaden valtaansa viereisen Kamarinan. Noin vuoden kuluttua Hippokrates sai surmansa Hyblan piirityksessä. Hänen seuraajakseen tuli Gelon. Aiksone
Aiksone (, ) oli antiikin aikainen Kekropis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "paralia"-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Aiksone sijaitsi Attikan etelärannikolla Halimuksen ja Halai Aiksonideen demosten välisellä alueella. Demos on paikannettu nykyisen Glyfádan kaupungin alueelle, joka on Ateenan eteläisiä esikaupunkeja. Se käsitti suurin piirtein alueen Pyrnárin kaupunginosasta Leofóros Dimárchou Ángelou Metaxá -valtakadulle. Demoksen keskuksen katsotaan olleen Pyhän Nikolaoksen ("Ágios Nikólaos") kirkon tienoilla länteen Leofóros Vouliagménis -valtakadusta. Glyfádan rannan niemi tunnetaan nykyisin Aixonín niemenä. Demoksesta on saanut nimensä myös läheinen Glyfádan kaupunginosa Aixoní. Abakainon
Abakainon sijaitsi Sisilian koillisosassa Tyndariin ja Mylain kaupunkien välissä noin 6,5 kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta. Sen alueeseen kuului alun perin myös Tyndariin alue. Etäisyys kyseiseen kaupunkiin oli noin 13 kilometriä. Muutoin Abakainonin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta kovin hyvin. Thasos (antiikin kaupunki)
Thasoksen kaupunki sijaitsi saaren pohjoisrannikolla hieman itään nykyisen kaupungin keskustasta. Kaupungissa oli kaksi satamaa, kauppasatama ja sotasatama. Kaupunki oli ympäröity laajoilla muureilla. Rannassa sotasataman vieressä sijaitsi agora eli kauppapaikka. Sen ympärillä oli stoia eli pylväshalleja sekä lukuisia muita julkisia rakennuksia, kuten pyhäkköjä ja alttareita. Thasoksen akropolis eli linnavuori sijaitsi kaupungin eteläosassa. Kolonós
Kolonós on perinyt nimensä antiikin ajan Kolonoksen demoksesta, joka sijaitsi suunnilleen samalla alueella. Kaupunginosassa sijaitsee Kolonos Hippeioksen kukkula ("Lófos Ippeíou Kolonoú", ). Se tunnettiin antiikin aikana tällä nimellä (”Hevosten Kolonos”) erotuksena Kolonos Agoraioksesta eli ”Agoran Kolonoksesta”). Kolonos Hippeios oli kreikkalaisessa mytologiassa Oidipuksen kuolin- ja hautapaikka ja esiintyy muun muassa Kolonoksesta kotoisin olleen Sofokleen näytelmässä "Oidipus Kolonoksessa". Pythagóreio
Antiikin aikana nykyisen Pythagóreion paikalla sijaitsi saaren kaupunkivaltion ("polis") keskus Samos, jota ei tule sekoittaa saaren nykyiseen Sámos-nimiseen pääkaupunkiin. Antiikin Samos kukoisti erityisesti tyranni Polykrateen aikana 500-luvulla eaa. Kaupunki menetti merkitystään 400-luvulla eaa. sen tultua Ateenan vallan alle. Samoksesta olivat kotoisin muun muassa filosofit Pythagoras ja Epikuros sekä tähtitieteilijä Aristarkhos. Kaupunki säilyi asuttuna roomalaisen kauden ja aina varhaiskristilliselle ja -bysanttilaiselle kaudelle saakka.
Antiikin Samoksen kaupungista on säilynyt paljon raunioita sekä kreikkalaiselta että roomalaiselta ajalta. Tunnetuimmat kohteet ovat Pythagóreion lähellä sijaitseva Heraion eli Hera-jumalattaren temppeli, vaikuttava Eupalinoksen tunneli-akvedukti sekä antiikin aikainen teatteri. Kylän alueella ja ympäristössä on myös lukuisia muita rauniokohteita ja jäänteitä muun muassa kaupungin agorasta ja kylpylästä sekä laajoista kaupunginmuureista. Pythagóreion antiikin aikaiset kohteet ovat Unescon maailmanperintökohde nimellä "Sámoksen Pythagoreion ja Heraion". Palianí
Palianí sijaitsee Kreetan saaren keskiosissa noin 20 kilometriä Iraklionin kaupungista lounaaseen. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Iraklionin kuntaan yhdessä Gorgolaḯniin, Néa Alikarnassóksen ja Témenoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Maailman seitsemän ihmettä
Halikarnassoksen mausoleumi (n. 353 eaa. – 1400-luku jaa.) oli 45 metriä korkea marmorinen hautakammio, jonka Kaarian kuninkaan Mausoloksen leski rakennutti Halikarnassokseen, nykyiseen Turkkiin. Johanniitat käyttivät 1400-luvulla mausoleumin raunioiden rakennuskivet oman linnakkeensa rakentamiseen. Helioksen karja
Helioksen karja viittaa kreikkalaisessa mytologiassa auringonjumala Helioksen karjalaumaan, joka laidunsi Thrinakiassa. Paikan uskotaan sijainneen nykyisessä Sisiliassa. Karja koostui seitsemästä laumasta nautoja ja seitsemästä katraasta lampaita, joissa kussakin oli viisikymmentä eläintä. Homeros kuvaili eläimiä komeiksi, kiiltäväkarvaisiksi ja leveäotsaisiksi. Filippoksen stoa
Filippoksen stoa oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Stoa rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 216–200 eaa. Sen rakennuttaja oli rakennuksesta löydetyn piirtokirjoituksen perusteella Makedonian kuningas Filippos V. Stoa sijaitsi Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella Etelästoan ja sataman välissä, Kompetaliastien agoralta pyhäkköalueelle johtaneen Pyhän tien länsilaidalla.