Milloin Satakunnan ryhmä perustettiin?
Satakunnan ryhmä
Satakunnan ryhmän järjestämistyö alkoi 15. helmikuuta 1918, mutta varsinainen perustaminen aloitettiin 20. helmikuuta eversti Linderin ryhmän komentajaksi nimittämisen jälkeen. Tätä tehtävää varten oli Linderillä aluksi käytettävinään 12 Saksassa koulutettua jääkäriä, 2500 kivääriä ja 12 konekivääriä. Ryhmä oli tarkoitus koota suojeluskuntajoukoista ja kouluttaa Kankaanpäässä, Ikaalisissa ja Parkanossa. Tosin Parkano ja Ikaalinen oli sitä ennen vallattava viholliselta jo olemassa olevilla hajanaisilla joukoilla. Sotatoimet aloitettiinkin 600 miehen voimin ja tuloksena oli Lavian ja Ikaalisen valtaaminen. Asevelvollisuuskutsuntojen alettua 26. helmikuuta 1918 ryhmä sai vähitellen kaipaamiaan täydennyksiä. Nämä väenotot eivät kuitenkaan tyydyttäneet Linderiä ja hän joutuikin pyytämään lisäjoukkoja päämajasta, joka toimittikin hänelle runsaasti joukkoja Vaasan ja Oulun piireistä. Näiden joukkojen lisäksi alkoi ryhmä saada lisäjoukkoja lähipitäjistä. Ennen Tamperetta vastaan aloitettua hyökkäystä olikin Linder saanut ryhmänsä koottua jotensakin taistelukuntoiseksi.
Satakunnan ryhmä
Päällikkö luutnantti Karl Lillier. Käsitti 120 miestä. Osasto liittyi Satakunnan ryhmään Kankaanpäässä 24. helmikuuta 1918. Kankaanpäästä Lillier johdatti joukkonsa eversti Linderin ohjeiden mukaan Parkanoon, jonka Ylisen joukot olivat jo verettömästi ottaneet hallintaan. Hiihto-osasto Lillierin ensimmäinen sotilasoperaatio oli yhdessä Ikaalisten suojeluskuntajoukkojen kanssa puhdistaa Kyrösjärven pohjoisrannan kylät vihollisista. Tehtävän suoritettuaan Lillier suuntasi kulkunsa Virroille, minne hän saapui 1. maaliskuuta 1918. Virroilta hän palasi takaisin Parkanoon 3. maaliskuuta 1918 mukanaan tiedustelutietoja matkaltaan. Satakunnan maakunta
Satakunnan maakunnan raideliikenneyhteydet ovat Tampere–Pori-rautatie (valmistunut 1895) sekä siitä Kokemäellä erkaneva Rauman rata (1897). 1930-luvulla rakennettu Haapamäki–Pori-rata on poistettu käytöstä 1980-luvulla ja sittemmin myös osittain purettu. Myös matkustajaliikenne Kokemäen ja Rauman välisellä radalla on lakkautettu. Porin Taide- ja Taideteollisuusyhdistys
Vuonna 1947 yhdistys lupautui mukaan museotalohankkeeseen Satakunnan Museon johtokunnan pyynnöstä. Ehtona oli näyttelysalin sekä toimisto- ja arkistohuoneen osoittaminen uudesta rakennuksesta taidekokoelmaa varten. Summa oli 500 000 markkaa, mutta hanke raukesi. Satakunnan Museo ilmoitti vuonna 1960 tarvitsevansa kaikki tilat omaan käyttöönsä, ja Porin Taide- ja taideteollisuusyhdistyksen kokoelma siirrettiin museon varastoon. Siirron myötä Porissa menetettiin ainut jatkuvasti esillä ollut taidenäyttely, jota oli käytetty myös koulujen kuvaamataidon opetuksessa. Yhdistyksen toiminta oli alkanut hiipua 1950-luvulla. Vuonna 1971 yhdistyksen toiminta päätettiin jäädyttää toistaiseksi. Samana vuonna järjestettiin vielä lähes koko taidekokoelman, eli 52 teosta esitellyt näyttely Satakunnan Museossa. Vuonna 1979 yhdistys herätettiin jälleen henkiin. Kahta vuotta aiemmin Porin Saskiat ry oli muistuttanut yhdistyksen kokoelman olemassaolosta toteuttamalla siitä näyttelyn. Lisäksi taidemuseon rakentamista tukeneen Porin taidemuseon kannatusyhdistyksen kokouksessa alettiin pohtia Taide- ja Taideteollisuusyhdistyksen ja sen omistaman kokoelman tulevaisuutta. Mielipiteet yhdistyksessä vaihtelivat, mutta kokoelma päätettin säilyttää yhdistyksen omistuksessa. Satakunnan Museo oli yhä halukas säilyttämään kokoelmaa, lisäksi yhdistys halusi säilyttää sen omistuksessaan. Myöhemmin taidekokoelma säätiöitiin. Satakunnan tykistörykmentti
Satakunnan Tykistörykmentin perinnepäivä on 26.5, joka on ensimmäisen suomalaisen tykistörykmentin - Kuninkaallisen Suomen Tykistörykmentin - perustamispäivä vuonna 1794. Kenttätykistörykmentti 1 perustettiin 1918 Vapaussodan jälkeen. Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta
SHO:n toiminta koostuu pääosin erilaisten juhlien, tapahtumien ja kerhojen järjestämisestä sekä vapaa-ajan viettoon tarkoitettujen tilojen ylläpidosta. Suurin osa osakunnan päivittäisestä toiminnasta tapahtuu Yo-talo B:n katutasossa sijaitsevassa Osakuntatilassa. Tilassa toimivat myös Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta (SKO) sekä Turun yliopiston Pohjalainen Osakunta (TPO).
Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta otti ensiaskeleensa Turun Suomalaisessa Yliopistossa keväällä 1925, jolloin satakuntalainen maakuntakerho perustettiin. Hämäläinen kerho puolestaan sai alkunsa vuonna 1926. Myös muut maakuntakerhot, joista sittemmin kasvoi osakuntia, perustettiin 1920-luvun aikana. Kerhojen tarkoituksena oli pitää yllä yhteyksiä kotiseutuun, sillä liikenneyhteydet olivat tuolloin huonot eikä kotona ehditty käymään kuin harvoin. Satakunnan sotilassoittokunta
Vanha jalkaväkisoittokunta alistettiin Kenttätykistörykmentti 1:n soittokunnaksi. Vuoden 1952 järjestelyjen yhteydessä soittokunta muuttui erillisyksiköksi ja sai nimekseen Niinisalon varuskuntasoittokunta. Satakunnan sotilassoittokunnaksi se nimettiin vuoden 1990 alussa. Suomen polaariretkikunta
Retkikunta sai alkunsa kun Pietariin kokoontunut kansainvälinen napaseutujen tutkimuskomissio julisti vuoden 1. kesäkuuta 1882 – 1. syyskuuta 1883 Kansainväliseksi polaarivuodeksi. Ilmastollisten ja maamagneettisten havaintojen keräämiseksi perustettiin arktisille alueille 12 havaintoasemaa ja näistä yksi tuli Sodankylään.Sodankylän havaintoaseman rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 1882 ja retkikunnan pääosa lähti 21. heinäkuuta 1882 laivalla Helsingistä Kemiin josta matkattiin edelleen hevoskyydillä Kemijärvelle ja sieltä veneillä Sodankylään jonne saavuttiin 5. elokuuta. Magneettiset ja meteorologiset havainnot päästiin aloittamaan elokuun lopulla 1882 ja ensimmäinen havaintojakso kesti syyskuun alkuun 1883 saakka. Havaintoja tehtiin myös Ivalojoen Kultalaan sijoitetussa sivuasemassa. Tutkijat mittasivat tunnin välein ilman lämpötilan, tuulen suunnan ja voimakkuuden, maan magneettikentän voimakkuuden ja ilman sähköisyyden. Retkikunta yritti valokuvata myös revontulia mutta siihen ei silloinen valokuvaustekniikka riittänyt vaan heidän oli tyydyttävä maisemien ja ihmisten kuvaamiseen. Savon prikaati
Vuoden 1743 Turun rauhan jälkeen savolaisista tuli rajarykmentti, minkä vuoksi sitä alettiin vahvistaa. Rykmentin pataljoonia vahvistettiin perustamalla niihin lisäksi jääkärikomppaniat. Mikkelin seudun ruotusotaväki ja lisäksi vuodesta 1770 alkaen neljänsataa värvättyä sotilasta kuuluvat Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmenttiin, mistä tuli 1775 Savon kevyt jalkaväkirykmentti. Kustaa III määräsi 1775 Göran Magnus Sprengtportenin itäisen Suomen kaikkien joukkojen 
komentajaksi virkatalonaan Ristiinan Brahelinna. Tätä määräystä on pidetty Savon prikaatin perustamiskäskynä. Vasta 1778 Sprengtportenin komentamat Itä-Suomen joukot yhdistettiin Savon prikaatiksi. Prikaati osallistui Kustaan sotaan 1788-1790. Satakunnantie
Tie alkaa Turusta Aninkaistensillalta, josta se jatkuu kohti pohjoista. Raunistulanportin jälkeen tie kääntyy luoteeseen päin, minkä jälkeen se kulkee Kähärin ja Vätin kaupunginosien läpi. Tämän jälkeen tie saapuu Teräsrautelan kaupunginosaan, missä se risteää "Suikkilantien" ja "Markulantien" kanssa. Satakunnantie jatkuu sen jälkeen Ruohonpään kaupunginosan puolella, ja Länsikeskuksen jälkeen se saavuttaa Mälikkälän kaupunginosan. Tieosuus päättyy lopulta Raision rajalle, minkä jälkeen se jatkuu "Raisiontienä". Satakunnan Sanomat
Satakunnan Sanomien perustamista alettiin suunnittelmaan ensimmäistä kertaa vuonna 1905. Porissa ilmestyi jo Kansalainen-niminen suomenmielinen lehti, mutta sitä ei pidetty tarpeeksi laadukkaana ja riittävän aattellisesti toimitettuna. Keväällä 1906 perustettiin lehden julkaisijaksi Lounas-osuuskunta, joka otti nimensä kaupungissa vuosina 1887–1892 ilmestyneestä sanomalehdestä. Satakunnan Sanomien Tampereella painetut näytenumerot ilmestyivät marras-joulukuussa ja lehden ensimmäinen varsinainen numero julkaistiin 4. tammikuuta 1907. Se painettiin lehden omassa kirjapainossa, joka sijaitsi Nikolainkadulla (nyk. Valtakatu). Lehden toimitilat kirjapainoineen tuhoutuivat tulipalossa vuonna 1913. Toimitus siirtyi tämän jälkeen Nikolainkadun varrelle samalle tontille, jossa myöhemmin jatkettiin Satakunnan Kansan tekemistä aina heinäkuuhun 2009 saakka. Satakunnan Suunta
Satakunnan Suunta oli vuosina 1934–1936 Porissa ilmestynyt äärioikeistolaisen Isänmaallisen kansanliikkeen kustantama sanomalehti. Satakuntalainen Osakunta
Ensimmäinen hanke Länsisuomalaisen Osakunnan jakamiseksi alkoi vuonna 1894. Osakunnan jäsenistön jakauduttua kielipoliittisiin ryhmiin pääasiassa osakunnan ruotsinmieliset vaativat osakunnan jakamista. Seuraavan kerran asiasta äänestettiin vuonna 1901, jolloin jakamista kannattanut ehdotus voitti puheenjohtajana toimineen kuraattorin äänellä. Ehdotusta ei kuitenkaan pantu täytäntöön välittömästi. Vuonna 1903 asiasta äänestettiin kolmannen kerran ja jakamista kannattanut ehdotus voitti. Tämän ehdotuksen yliopiston v.t. sijaiskansleri pani täytäntöön 14.3.1903 antamalla päätöksellään, jonka mukaan Länsisuomalaisen Osakunta jakautui 1.1.1904 Satakuntalaiseen Osakuntaan ja Turkulaiseen Osakuntaan. Turkulainen Osakunta puolestaan jaettiin helmikuussa 1905 Turkulaiseen Osakuntaan ja Varsinaissuomalaiseen Osakuntaan. Satakunnan tykistörykmentti
Satakunnan Tykistörykmentin lipun suunnitteli heraldikko Gustaf von Numers ja se vihittiin käyttöön puolustusvoimien lippujuhlapäivänä 4. kesäkuuta 1958 Helsingin Senaatintorilla. Rykmentin lipun värit ovat Satakunnan maakunnan värit - koboltinsininen ja viljapeltojen keltainen. Keskuskuviossa Satakunnan karhu kantaa liekehtivää pommia - tykistön perinteistä tunnusta. Vasemmassa ylänurkassa on tunnus, mikä viittaa perinteisiin myös Ruotsin vallan ajalta: kaksi tykinputkea ristikkäin sekä tykinkuulat. Lipputangon kärjessä on IV luokan vapaudenristi, jonka Suomen valtionhoitaja ja sotaväen ylipäällikkö, kenraali Gustaf Mannerheim luovutti Kenttätykistörykmentti 1:lle vapaussodan jälkeen. Vapaudenristin punavalkoisiin nauhoihin on kirjoitettu kahden taistelupaikan nimet: Tampere ja Viipuri. Näissä taisteluissa silloinen tykistö erityisesti kunnostautui. Satakunnan Osuuskauppa
Satakunnan Osuuskauppa perustettiin Porissa 27. huhtikuuta 1917. Saman vuoden marraskuussa avattiin ensimmäinen myymälä Poriin nykyiselle Gallen-Kallelankadulle. Osuuskauppa laajensi nopeasti toimintaansa myös muualle maakuntaan. Ensimmäiset liikkeet Porin ulkopuolelle avattiin 1920-luvun alussa Pomarkkuun, Kankaanpäähän ja Ahlaisiin. V. Keto-Seppälä
Yhtiön perustaja, Säkylän Pyhäjoelta kotoisin ollut Väinö Keto-Seppälä (s. 1905) aloitti linjaliikenteen Chevrolet-autolla Säkylän ja Porin välillä ehkä jo vuonna 1926, mutta todennäköisemmin vuonna 1927. Jo tätä ennen hän oli harjoittanut taksiliikennettä isänsä henkilöautolla, joka oli aikanaan ollut ensimmäinen Säkylään hankittu auto. Vuonna 1928 Keto-Seppälä aloitti yhdessä myöhemmän Satakunnan Liikenne Oy:n perustajajäsenen Jalmari Niinikosken kanssa silloisissa oloissa poikkeuksellisen pitkän linjan (320 km) reitillä Pori–Huittinen–Loimaa–Forssa–Loppi–Helsinki. Koska Niinikoski halusi päästä liikennöimään Helsingin linjaa yksinään, hän sopi suullisesti Keto-Seppälän kanssa vuonna 1936, että heidän liikennealueidensa rajana tulisi olemaan Kokemäenjoki. Näin Keto-Seppälän liikennekenttä sijoittui joen pohjoispuolelle. Satakuntalainen Osakunta
Osakunta sai kolmannen lippunsa 1958. Koska heraldikkojen mukaan osakunnan lippu ei ollut onnistunut, osakunnan isäntä Erkki Kekäläinen piirsi osakunnalle lipun käyttäen mallinaan vuonna 1686 vahvistettua Porin Rykmentin komppanian lippua ja taiteilija Toivo Vikstedtin piirtämää vaakunakarhua. Kankaat lippuun hankittiin Pariisista ja lippu valmistettiin Suomen Käsityön Ystävissä. Lippu naulattiin Mikkola museossa Satakuntatalolla 24.3.1958. Ensimmäisen naulan löi inspehtori Risto Niini, toisen inspitär Vuokko Niini ja sen jälkeen kunniajäsenet Jalmari Jaakkola ja Pekka Katara sekä entinen inspitär Tyyni Tuulio. Omat naulansa sai naulata myös Satakunnan kilta, Satakunta-seura, Helsingin Raomlaiste Seora, Satalinnan Säätiö, Satakuntatalon Kannatusyhdistys, Gästrike-Helsinge Nation, lipunhankkimiseen osallistuneet ja osakunnan päävirkailijat. Satakunnan Osuuskauppa
S-market Satakunnan Lehti
Porin edistyspuoluelaiset perustivat "Satakunnan Lehden" äänenkannattajakseen sen jälkeen, kun "Satakunnan Kansasta" oli tullut kokoomuksen lehti. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti ei pärjännyt kilpailussa ja lakkasi jo vuoden 1921 maaliskuussa. Sen päätoimittajana työskenteli William Frithiof Ilmoni. Satakunnan tykistörykmentti
Kenttätykistörykmentti 1 perustettiin ensimmäisenä rykmenttinä Vapaussodan jälkeen, kun itsenäisen Suomen tykistöä alettiin muodostamaan. Sen komentajaksi määrättiin jääkärieverstiluutnantti Lauri Malmberg. Rykmentti toimi hetken Hämeen Kenttätykistörykmentti N:o 1 nimisenä 11.11.1918 alkaen, saaden nimeksi Kenttätykistörykmentti 1 toukokuun 7. päivä 1919. Rykmentti oli alkuaikoina sijoitettuna pääosiltaan Tuusulassa, mutta vuodesta 1934 eteenpäin se sijaitsi kokonaisuudessaan Hämeenlinnassa. Rykmentti harjoitteli Lappeenrannassa ja Perkjärvellä, josta muodostui pääasiallinen leirialue vuodesta 1920 eteenpäin. Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä (sd) on Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajien muodostama yhteistyöelin Eduskunnassa. Eduskuntaryhmä on toiminut ensimmäisistä valtiopäivistä 1907 lähtien. Porin Saskiat
Porin Saskiat ry on vuonna 1959 perustettu yhdistys. Sen tavoitteena on edistää ja tukea kuvataiteita, kehittää jäseniensä taiteen tuntemusta ja tukea satakuntalaisia taiteilijoita. 2000-luvulla toiminnassa on painotettu nuorten taiteilijoiden tukemista vuosittain haettavalla näyttelystipendillä. Apurahoja jaetaan myös Satakunnassa pitkään vaikuttaneille taiteilijoille. Loimaa
Viimeistään rautatie liitti historiallisesti Satakuntaan kuuluneen Loimaan entistä enemmän Turun vaikutuspiiriin niin, että Loimaa on Suomen nykyisessä maakuntajaossa jo vakiintunut osa Varsinais-Suomea. Lienee mahdotonta määritellä tarkalleen sitä, milloin Loimaa on "siirtynyt" maakunnallisesti Satakunnasta osaksi Varsinais-Suomea. Esimerkiksi 1960-luvulla julkaistussa "Uudessa Tietosanakirjassa" mainitaan jokseenkin ristiriitaisesti, että (silloinen) Loimaan kauppala kuuluu Ala-Satakuntaan, mutta (silloinen) Loimaan maalaiskunta sen sijaan Varsinais-Suomeen. Satakunnan ryhmä
Pataljoonaan kuului kolme komppaniaa, joissa oli kolme upseeria ja 230 miestä. Komppania koottiin vaasalaisista vapaaehtoisista, joilla oli jo aikaisempaa taistelukokemusta. Pataljoona siirrettiin rintamalle 24. helmikuuta 1918 ja käsitti kolme komppaniaa. Pataljoonan neljäs komppania pääsi lähtemään Vaasasta 26. helmikuuta 1918, mutta se ohjattiin Virroille Hjalmarsonin osaston käyttöön Vaasan komppaniaksi ja siksi se ei koskaan yhtynyt Vaasan pataljoonaan. Pataljoonan saavuttua Kankaanpäähän se yhdistettiin erityiseksi komppaniaksi, jonka johtoon nimettiin ruotsalainen ammattikersantti Andersson. Pataljoona kärsi hyökkäysvaiheen aikana kovasta mieshukasta siinä määrin, että Tampereen valloituksen jälkeen pataljoona oli kutistunut vain yhden komppanian käsittäväksi pataljoonaksi.Komentaja: hammaslääkäri Tor Ekman ja 18. maaliskuuta alkaen konekivääriosaston päällikkö jääkäri Gunnar Wikström myöh. Visapuu. Komennuskuntaan kuului yksi komppania ja komppaniaan 207 miestä. Komppania käsitti kolmen joukkueen vahvuisen komppanian, kaksiryhmäisen hiihto-osaston, 21-miehisen konekivääriosaston (kolme konekivääriä) sekä kuormaston. Komppanian miehistöön kuului kaksi Saksassa jääkärikoulutuksen saanutta miestä, mutta muuten miehistö oli suojeluskuntalaisista koottu. Tällä komennuskunnalla, kuten myös Oulun 2. rintamakomennuskunnalla oli erityispiirre, jota aikakauden muilla joukoilla ei ollut, nimittäin ne olivat varusteiltaan yhdenmukaiset. Tämä joukko valkoisissa karvalakeissaan, upeissa sarkapuvuissaan ja keltaisissa saappaissaan oli kerrassaan komeaa nähtävää. Varsinkin Oulun 2. rintamakomennuskunta oli kenraali Mannerheimin mieleen ja sai hänet kehumaan komennuskuntia tarkastaessaan ne Seinäjoella matkalla rintamalle. Sähköisessä viestissä Oulun piiripäällikölle hän ilmoittaa seuraavaa: ""Tänään tarkistin pulskat Oulun pojat. Niiden varustukset herättivät ihailuani; ne todistavat asianomaisilla olleen kykyä, asianharrastusta ja väsymätöntä uurautta. Lausukaa oululaisille ja vastaanottakaa itse lämpimät kiitokset"". Komennuskunta oli jopa niin hyvin varustautunut, että se toi mukanaan oman ambulanssin ja henkilökohtaiset suksensa. Komppaniaa kutsuttiin myös 1. Oulun rintamakomennuskunnaksi. Satakunnan maakunta
Aikaisemmin muuttovoitosta nauttineen Satakunnan väkiluku on 1980-luvun puolivälistä laskenut noin 15 000 hengellä. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen jälkipuoliskolta lähtien väestönlasku on tasaantunut ja joinakin vuosina on ollut jopa väestönkasvua. Vuoden 2018 elokuussa Satakunnassa oli 219  337 asukasta eli 4,2 % koko maan väestöstä. Satakunta on asukasluvultaan Suomen seitsemänneksi suurin maakunta. Suurimmat kunnat ovat Pori (84 585 asukasta), Rauma (39 492), Ulvila (13 156) ja Eura (11 880). Porin keskustaajama on asukasluvultaan Suomen seitsemänneksi suurin taajama. Porin lastenkulttuurikeskus - Satakunnan lastenkulttuuriverkosto
Suomen lastenkulttuurikeskusten liitto perustettiin Espoossa 19.05.2015. Liittoon kuuluu perustamisvaiheessa neljätoista jäsentä. Liiton hallituksen puheenjohtajaksi valittiin Porin lastenkulttuurikeskuksen johtaja, TaT Päivi Setälä. Hiekkakivi
Hiekkakivi on Satakunnan maakuntakivi. Maakuntakivet valittiin vuonna 1998 kansanäänestyksellä, jonka järjestivät GTK ja Suomen Matkailuliitto. Satakunnan maakunta
Yleisimmin hyväksytyn käsityksen mukaan Satakunnan nimi on suora suomennos ruotsinkielisesta termistä "hundare", jonka tunnetaan myös kaikissa muissa germaanisissa kielissä. Se on alun perin liittynyt jo viikinkiajalta periytyvään satakuntalaitokseen. Satakunnan Liikenne
Koiviston Auto -yhtymän emoyhtiö Metsäpietilä Oy osti Satakunnan Liikenne Oy:n koko osakekannan 27. marraskuuta 2007. Kaupantekohetkellä Satakunnan Liikenne Oy:n liikevaihto oli 9,7 miljoonaa euroa, siinä työskenteli 174 henkilöä ja sillä oli 54 linja-autoa. Keväällä 2008 Satakunnan Liikenne myi Vaasan alueella harjoittamansa paikallisliikenteen ja neljä linja-autoa vaasalaiselle Oy Wiik & Ström Ab:lle. Marraskuussa 2008 Satakunnan Liikenne osti raumalaisen Oras Liikenne Oy:n koko osakekannan. Kauppaan kuului myös Oras Liikenteen uusikaupunkilainen tytäryhtiö Lokkilinjat Oy. Kauppaan sisältyi 40 linja-autoa, yhtiöt sulautettiin ostajayritykseen ja ostettujen yritysten 52 työntekijää siirtyivät Satakunnan Liikenteen palvelukseen. Vuonna 2008 aiemmin yhtymään kuulunut Lauttakylän Auto fuusioitiin Satakunnan Liikenteeseen. Tammikuussa 2009 Satakunnan Liikenne osti nakkilalaisen Pauli Ketonen Oy:n, joka ajoi linjaliikennettä Porin ja Nakkilan välillä sekä Nakkilan koululaisliikennettä. Maaliskuussa 2010 Satakunnan Liikenteelle siirtyi Veolia Transport West Oy:n Pori–Lavia-alueen vakiovuoroliikenne ja Pori–Tampere-pikavuoroliikenne. Satakunnan ryhmä
Päällikkö: kapteeni Aleksander Pell. Komppania liittyi Satakunnan ryhmään 16. maaliskuuta 1918. Komppania käsitti 130 miestä. Satasairaala
Vuonna 1965 sairaalan nimeksi tuli Satakunnan keskussairaala (lyh. SATKS tai SatKS). 1970-luvun alussa järjestettiin arkkitehtikilpailu, jonka voittaneen Veijo Martikaisen suunnitelmien mukaan sairaalaan toteutettiin useita peruskorjaus sekä useita laajennuksia vuosina 1977–1994. 1990-luvulla toteutetut sairaala-alueen pihasuunnitelmat laati maisema-arkkitehti Maj-Lis Rosenbröijer. Sadankomitea
Sadankomitealaiset korostivat puoluepoliittista ja uskonnollista sitoutumattomuuttaan. Järjestö arvosteli perinteistä ”automaattisesti opittua” isänmaallisuutta ja etsi rationaalisia perusteita turvallisuuspoliittiselle ajattelulle. Järjestön kasvun vuosia olivat etenkin 1964-1965. Vuonna 1966 perustettiin Ydin-lehti ajamaan sadankomitealaista asiaa. Sadankomitean ydinpiirin jäseniä olivat muun muassa Ilkka Taipale, Johan von Bonsdorff, Kati Peltola, Pekka Peltola sekä Jaakko Blomberg. Satakunnan rintama
Karkun rintamalohko syntyi 4. huhtikuuta, kun punaiset olivat menettämässä Tamperetta. Sen tarkoituksena oli suojata punaisten vetäytymistä kaupungista. Taistelut kiihtyivät vasta puolitoista viikkoa Tampereen antautumisen jälkeen 17. huhtikuuta kun valkoiset hyökkäsivät Karkun kirkonkylään. Punaiset joutuivat vetäytymään Tyrväälle ja edelleen Vammalaan. Rauman maalaiskunta
Rauman maalaiskunta () oli Satakunnassa sijainnut Suomen kunta. Rauman maalaiskunta ja Rauma yhdistyivät vuonna 1993. Rauman maalaiskunta ympäröi Raumaa pohjois-, itä- ja eteläpuolelta. Muut naapurikunnat olivat Eurajoki, Kodisjoki, Lappi ja Pyhäranta. Vuonna 1954 Syvärauma liitettiin Raumaan. Satasairaala
Satasairaala (alk. Porin yleinen sairaala, vuosina 1965–2018 Satakunnan keskussairaala) on Porissa Tiilimäen kaupunginosassa toimiva maakunnallinen keskussairaala, jonka omistaa Satakunnan sairaanhoitopiirin kuntayhtymä. Sen toiminta-alue kattaa koko Satakunnan maakunnan. Satakunnan Perussuomalaiset
Pori
Rauma
Siikainen
Säkylä
Ulvila Satakunnan vankila
Vankila perustettiin vuonna 1998 yhdistämällä Huittisten ja Köyliön varavankilat yhdeksi hallinnolliseksi kokonaisuudeksi. Satakuntalaitos
Eräiden tutkijoiden mukaan Sveanmaan satakuntalaitos olisi ulottunut myös Satakunnan maakuntaan ja Kalannin seudulle. Tämä olisi tapahtunut jo ennen 1100-lukua, jolloin Suomi liitettiin osaksi Sveanmaata ja Göötanmaata, joista myöhemmin muodostui Helsigen kanssa Ruotsin kuningaskunta. Näkemystä kannattaa esimerkiksi professori Unto Salo. Hänen mukaansa Satakunnan maakunnan nimi olisi suoraan käännetty ruotsin kielen "hundaresta" ja myöhemmät Satakunnan kahdeksan emäpitäjää olisivat muodostuneet satakuntalaitoksen pohjalta. Satakunnan Liikenne
Satakunnan Liikenne oli vuosina 1942–1955 osakkaana tamperelaisessa autokoritehtaassa Ajokki Oy:ssä. Vuonna 1991 Satakunnan Liikenne oli yksi ExpressBus-järjestelmän perustajaosakkaista. Yhtiö liitti järjestelmään 30 autoa, jolloin siitä tuli yhteenliittymän kolmanneksi suurin jäsenyritys. Koiviston Auto -kaupan yhteydessä yhtiö irrottautui ExpressBus-yhteenliittymästä, ja autot maalattiin uudelleen yhtymälle tyypilliseen tyyliin. Sataedu
Lisäksi Sataedu järjestää VALMA-koulutusta omaa alaansa etsiville nuorille, aikuisille ja maahanmuuttajille.ja toimipisteet:Sataedu syntyi 1.1.2010 maakunnallisten koulutuksen järjestäjien "Kokemäenjokilaakson koulutuskuntayhtymän" ja "Pohjois-Satakunnan koulutuskuntayhtymän" yhdistyessä. Muutoksen myötä aiemmat "Harjavallan sosiaali- ja terveysalan oppilaitos", "Kokemäenjokilaakson ammattiopisto", "Pohjois-Satakunnan ammatti-instituutti", "Satakunnan käsi- ja taideteollisuusoppilaitos", "Huittisten aikuiskoulutuskeskus" ja "Pohjois-Satakunnan aikuiskoulutuskeskus" yhdistyivät Sataeduksi. Satakuntalainen Osakunta
Satakuntalaisen Osakunnan matrikkelin ensimmäinen nide sisältää vuodet 1640–1808 ja toinen nide 1809–1846. Länsisuomalaisen Osakunnan matrikkeli sisältää vuodet 1846–1852. Vuosilta 1852–1868 osakunnan matrikkelia ei liene olemassa, koska osakuntatoiminta oli virallisesti kiellettyä. Edellä mainittuja matrikkeleita säilytetään Kansalliskirjastossa ja niiden tietoihin voi tutustua Helsingin yliopiston ylioppilasmatrikkeleita käsittelevillä sivuilla. S-Osakunnat
S-Osakunnat ry on vuonna 2012 perustettu yhdistys, jonka tehtävänä on edistää jäsentensä opiskelija- ja osakuntakulttuuria. Tämän tehtävän konkreettisin osa on toimitilojen hankkiminen sen jäsenille – Turun yliopiston Savo-Karjalaiselle Osakunnalle (SKO) ja Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläiselle Osakunnalle (SHO) – sekä niiden ylläpito ja kehittäminen. Osakunnat käyttävät tiloja omiin käyttötarpeisiinsa ja yhteistyötapahtumien järjestämiseen. Tämän lisäksi yhdistys vuokraa tiloja pääasiallisesti korkeakouluyhteisölle. Yhdistys on vuodesta 2014 lähtien ollut yksi Turun yliopiston ylioppilaskunnan (TYY) järjestöistä. Satakunnan ryhmä
Päällikkö: kapteeni Enhörning. Patteri käsitti kaksi 87 mm tykkiä ja se lähetettiin Pietarsaaren tykistökoulusta Satakunnan rintamalle 20. helmikuuta 1918 ja liittyi Kankaanpäässä Satakunnan ryhmään 25. helmikuuta 1918. Patterissa palveli adjutanttina ennen rintamalle siirtymistä myös Saksassa jääkärikoulutuksensa saanut jääkärivänrikki Paul Påhlson, mutta hänet komennettiin jo 16. helmikuuta 1. räjäytyskomennuskunnan päälliköksi. Satakunnan ryhmä
Päällikkö: jääkärivänrikki Armas Ylinen. Komppania Ylinen järjestettiin Pomarkussa ylipäällikön ryhmänjohtajalleen antamalla määräyksellä 23. helmikuuta 1918. Käskyssä määrättiin A. Ylinen yhdessä jääkäri Kasken kanssa heitä kuljettamaan aseita Kauhajoen asemalta Parkanoon ja ruvettava siellä harjoittamaan suojeluskuntajoukkoja. Hänen runkonaan oli joukko jalasjärveläisiä suojeluskuntalaisia ja Vilppulan rintamalta saamiaan joukoja ja vapaaehtoisia Parkanosta ja Karviasta. Joukkoja kootessaan hän kääntyi Vöyrin sotakoulun puoleen, josta hän saikin 13 jalasjärveläistä Parkanoon käyttöönsä. Komppania valtasi Parkanon 24. helmikuuta 1918 85 jalasjärveläisen vapaaehtoisen voimin. Kuun vaihteessa suoritetut asevelvollisuuskutsunnat Karviassa ja Parkanossa kasvattivat joukkoa 200 miehellä. 12. maaliskuuta 1918 sai päällikkökuntakin vahvistusta, kun m.m. jääkärivänrikki Peltonen saapui komppaniaan. Tällöin yhdistettiin kaikki Jalasjärven vapaaehtoiset miehet ja muodostettiin erikoisen vahva komppania, joka sisälsi konekiväärijoukkueen (kaksi konekivääriä). Tämä komppania, jota jääkärivänrikki Ylinen itse johti, alistettiin Tampereen saartoliikkeen ajaksi Hjalmarsonin osaston alaisuuteen ja liitettiin Snellmannin pataljoonaan. Jäljelle jäänyt asevelvollinen miehistö jaettiin kahteen marssikomppaniaan, joiden päällikköinä toimivat jääkärit Peltonen ja Kaski. Komppania siirrettiin maaliskuun lopulla 1918 Porin rykmentin 3. pataljoonaan, josta muodostettiin kaksi komppaniaa. Suomen Palloliiton Satakunnan piiri
Kilpailutoiminta Satakunnan piirissä käynnistyi välittömästi perustamisen jälkeen vuonna 1934. Alkuvuosina ohjelmaan kuului piirin sisäisen kilpailutoiminnan ohella myös maakuntaotteluita naapuripiirejä Varsinais-Suomea ja Häme-Tamperetta vastaan. Satakunnan joukkueita osallistui alusta lähtien myös SPL:n valtakunnallisiin sarjoihin. SPL:n jäsenseurojen ohella Satakunnassa toimi 1930- ja 1940-luvuilla useita Työväen Urheiluliiton seuroja, joiden ohjelmaan kuului jalkapallo. Ne osallistuivat kilpailutoimintaan omissa sarjoissaan vuoteen 1948 saakka ja liittyivät lopulta myös SPL:n jäseniksi vuonna 1955. Suomen Palloliitto ja sen piirijärjestöt hallinnoivat jalkapallon lisäksi maan jääpallotoimintaa aina vuoteen 1972 saakka. Kehittyvien maakuntien Suomi
Lehtitietojen mukaan yhdistyksen takana on vaihteleva liikemiesryhmä. Iltalehti nimesi 25. toukokuuta 2007 ryhmän jäseneksi Tokmannin omistajan Kyösti Kakkosen. Ilta-Sanomat kertoi 2. joulukuuta 2007, että mukana on myös liikemies Toivo Sukari ja että yhdistystä kokosi Tapani Yli-Saunamäki, joka oli mukana sekä Esko Ahon että Sauli Niinistön presidenttikampanjoissa. Puoluesihteeri Jarmo Korhosen mukaan Tapani Yli-Saunamäki oli pyytänyt Suomen Keskustalta asiantuntemusta aatteellisen yhdistyksen perustamiseen, minkä vuoksi Suomen Keskusta kehittämispäällikkö Lasse Kontiola osallistui yhdistyksen perustamiseen sen alkuvaiheessa, vaikka on oman ilmoituksensa mukaan ollut siitä erillään perustamisvaiheen jälkeen. Yli-Saunamäki toimii toukokuusta 2008 alkaen Nova Groupin toimitusjohtajana. SASKY koulutuskuntayhtymä
SASKY koulutuskuntayhtymä (aiemmin Sastamalan koulutuskuntayhtymä) on toisen asteen koulutusta sekä aikuiskoulutusta järjestävä koulutuskuntayhtymä. Se ylläpitää yhdeksää eri oppilaitosta Pirkanmaan ja Satakunnan alueilla. SASKYn toiminta-alue laajeni 1.1.2014, kun se fuusioitui Länsi-Pirkanmaan koulutuskuntayhtymän (Lpkky) kanssa sekä viimeksi 1.1.2017, kun Tampereen palvelualan ammattiopisto liittyi SASKYyn. SASKYn tunnuslause on "Osaavat luovat maailmoja". Marraskuun liike
Marraskuun liike perustettiin Suomessa marraskuussa 1967 vähäosaisten auttamiseksi. Se oli Sadankomitean ohella 60-luvun tunnetuimpia ns. ”yhden asian liikkeitä”. Liikkeen tavoitteena oli kohentaa asunnottomien alkoholistien, mielisairaiden ja vankien elinolosuhteita. Marraskuulaiset vierailivat vankiloissa, järjestivät mielenosoituksia ja tapahtumia, joilla kiinnitettiin huomiota mielenterveys- ja vankeinhoidon epäkohtiin. Marraskuulaisten itsensä mukaan liike oli jatkoa työlle, joka Mathilda Wrede oli aloittanut 1880-luvulla. Liikkeen näkyviä edustajia olivat Ilkka Taipale, Claes Andersson ja Klaus Mäkelä. Suomen Palloliiton Satakunnan piiri
Ensimmäinen satakuntalaispelaaja Suomen jalkapallomaajoukkueessa oli Rauman Työväen Urheilijoita edustanut Harry Reunanen, joka teki maaotteludebyyttinsä vuonna 1947 Norjaa vastaan pelatussa maaottelussa. Sen jälkeen satakuntalaisseuraa edustaneita tai maakunnasta lähtöisin olevia pelaajia on miesten A-maajoukkueessa esiintynyt yhteensä 27. Ainoa naisten Naisten A-maaotteluita pelannut on Arita Rantanen, mutta Siiri Välimaa on kuulunut Suomen maajoukkueryhmään muun muassa vuoden 2013 EM-lopputurnauksessa. Satakunnan Vihreät
Satakunnan Vihreät ry on Satakunnan vaalipiirissä toimiva Vihreän liiton piiriyhdistys. Sen puheenjohtaja on vuonna 2016 Kaarina Ranne, varapuheenjohtaja Reetta Hulmi ja toiminnanjohtaja Minna Haavisto. Matti Kauppinen
Merkittävimmän elämäntyönsä Kauppinen teki Satakunnan Museossa. Hän oli mukana museon vuonna 1888 perustaneen Porin Historiallisen Seuran toiminnassa ja sen kokoelmia säilytettiin ensimmäisen kahden vuoden ajan Kauppisen kotitalossa. Hän toimi aluksi muinaisesineiden kerääjänä kartuttaen museon kokoelmia eri puolille Satakuntaa sekä myös Etelä-Pohjanmaalle tekemillään retkillä. Kauppinen keräsi esineistöä stipendiaatteina toimineiden opiskelijoiden lisäksi myös Suomen merkittävimpiin muinaisesineiden keräilijöihin lukeutuneen Aleksander Winterin kanssa. Satakunnan Museon johtajaksi hänet valittiin vuonna 1896. Kauppisen aikana museon kokoelmat laajenivat noin 10 000:lla esineellä. Kun hän lopetti museonjohtajan tehtävät 87-vuotiaana vuonna 1930, oli Satakunnan Museon kokoelmissa noin 14 400 muinaisesinettä. Satakunnan Liikenne
Satakunnan Liikenteen myöhempi pääosakas Jalmari Niinikoski aloitti automiehen uransa taksiautoilijana kotikunnassaan Säkylässä. Vuonna 1926 hän hankki Chevrolet-auton, jolla hän aloitti liikenneluvan saatuaan linjan Säkylä–Harjavalta–Pori. Vuonna 1927 Niinikoski muodosti avoimen yhtiön hinnerjokelaisen Lauri Kreulan kanssa, joka liikennöi kotipitäjästään Raumalle ja Turkuun. Vuonna 1928 Niinikoski aloitti samoin säkyläläisen Väinö Keto-Seppälän kanssa silloisissa oloissa erittäin pitkän linjan Pori–Kokemäki–Huittinen–Loimaa–Forssa–Loppi–Helsinki. Tälle linjalle tuli pian kolmanneksi osakkaaksi Nuijamaalta Etelä-Karjalasta Satakuntaan muuttanut Viljo Pelli. Koska Niinikoski halusi päästä liikennöimään Helsingin linjaa yksinään, hän sopi vuonna 1936 suullisesti Väinö Keto-Seppälän kanssa, että heidän liikennealueidensa rajana tulisi olemaan Kokemäenjoki. V. Keto-Seppälä -yhtiön keskeisiksi liikennealueiksi tulivat sittemmin Porin ja Tampereen välinen alue sekä Kauhajoen, Kurikan ja Seinäjoen seutu Etelä-Pohjanmaalla. Viljo Pelli puolestaan perusti Kokemäen Linja Oy:n, joka oli parin vuosikymmenen ajan Kokemäen suurin liikenneyritys. Satakylät
Satakylät ry on vuonna 1999 perustettu maakunnallinen kylien yhteenliittymä, jonka tarkoituksena on edistää Satakunnan maaseudun asukkaiden omatoimisuutta ja alueen elinkelpoisuutta. Yhdistys toimii kylä- ja asukastoimintaan liittyvien yleisten ja yhteisten asioiden edunvalvojana ja ajatusten välittäjänä. Satakylät on myös kylätoimikuntien tai niiden toimintaa lähellä olevien järjestöjen toimiala- ja yhteistyöelin.
Satakylien toimintaa suunnittelee ja johtaa syyskokouksessa vuosittain valittava yhdistyksen puheenjohtaja ja hallitus. Suomen Palloliiton Satakunnan piiri
Suomen Palloliiton Satakunnan piiri on vuonna 1934 perustettu Suomen Palloliiton (SPL) piirijärjestö, joka järjestää jalkapallon ja futsalin kilpailutoimintaa sekä niiden valmennusta ja koulutusta Satakunnan maakunnassa. Piirijohtajana on vuodesta 2005 lähtien toiminut raumalainen Janne Koivisto. SPL:n Satakunnan piirin kotipaikka on Pori ja sen toimisto sijaitsee Itsenäisyydenkadulla Porin linja-autoaseman rakennuksessa. Satakunnan maakunta
Satakunta (, aik. "Satakunda", tai "Finlandia Septentrionalis") on Suomen nykymaakunta, joka käsittää Satakunnan historiallisen maakunnan länsiosan. Sitä ympäröivät Varsinais-Suomi, Pirkanmaa, Etelä-Pohjanmaa, Pohjanmaan maakunta ja länsipuolella Selkämeri. Porin nuorkauppakamari
Satakunnan Osuuskauppa Lalli (sanomalehti)
Pulavuosien aikana Satakunnan Kustannus Oy joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja vuonna 1931 toimitalo ja kirjapaino myytiin konkurssihuutokaupassa uudelle yhtiölle Satakunnan Maakunta Oy:lle. Sen omistivat lehden taustalla aikaisemminkin toimineet maanviljelijät Heikki Lähteenmäki, Ilmari Pero ja Albert Lähteenoja sekä eversti K. J. M. Collan. 1930-luvun alussa Lalli suhtautui aluksi myötämielisesti äärioikeistolaiseen Lapuan liikkeeseen, mutta muutti suhtautumistaan kevään 1932 Mäntsälän kapinan jälkeen. Lehdessä työskenteli järjestön johtomiehiin kuulunut toimittaja Lauri Lohi. Lallin levikki oli vuonna 1920 noin 2 000 kappaletta. Se ilmestyi aluksi kolme kertaa viikossa ja vuodesta 1924 lähtien kuudesti viikossa. Kansan Uutiset
Vuoteen 1990 lehden omistivat sen julkaisijajärjestöt, jotka ohjasivat toimitustyötä muun muassa nimeämällä edustajat hallintoneuvostoon ja johtokuntaan. SKDL:n ja SKP:n lakkauttamisen jälkeen seurasi uusia järjestelyjä. Kansan Uutisten taustalle perustettiin osakeyhtiö, jonka omistajiksi tuli esimerkiksi ammattiliittoja, pankit STS ja Yhteistuki sekä Yrjö Sirolan Säätiö. Vasemmistoliitto ei ostanut yhtään osaketta. Pankkien omistukset siirtyivät sittemmin Nordealle. Yhtiön osake-enemmistön omistaa nykyisin Yrjö Sirolan Säätiö. Vuodesta 2004 alkaen Kansan Uutiset Oy on kustantanut myös Satakunnan Työ -lehteä. Satakunnan lääni
Satakunnan lääniä ei koskaan perustettu, mutta Somero siirtyi Turun ja Porin lääniin, josta liitettiin Hämeen lääniin useimmat Pirkanmaan lääniin kuuluviksi suunnitellut kunnat. Satakunnan lennosto
Suomen ensimmäiset suihkuhävittäjät, de Havilland Vampiret tulivat lennoston käyttöön vuonna 1953. Satakunnan lennosto -nimi otettiin käyttöön 1957. Ensimmäiset Fouga Magister -suihkuharjoitushävittäjät tulivat lennoston käyttöön 1958. Lennoston esikunta siirrettiin Tampereelle 1965. Satakunnan Museo
Satakunnan Museo on vuonna 1888 perustettu maakuntamuseo, joka sijaitsee Porissa. Vuonna 1888 perustettu museo on Suomen vanhimpia kulttuurihistoriallisia museoita. Satakunnan maakuntamuseon statuksen se sai opetusministeriöltä vuonna 1980. Satakuntalainen Osakunta
Osakuntatoiminta oli kielletty 1853–1868, koska niitä lienee pidetty mahdollisesti kumouksellisina yhteisöinä. Satakuntalaisen Osakunnan inspehtorit ja inspehtoriparitVuosi, jolloin henkilö kutsuttiin kunniajäseneksi, on suluissa: Asiakastieto Group
Suomen Asiakastieto Oy on yritys- ja luottotietoyhtiö, jonka Asiakastieto Group Oyj omistaa kokonaisuudessaan. Henkilöluottotietojen osalta Suomessa on vain kaksi toimijaa, joista Asiakastieto on vanhin ja joista toinen on Soliditet Finland. Suomen Asiakastieto Oy on perustettu 1961, mutta yksi sen edeltäjäyhtiöistä jo 1905. Savon ryhmä
Kajaanin sissirykmentti koottiin Kajaanin kaupungin ja sen ympäristökuntien suojeluskuntalaisista. Tammikuun 24. 1918 pidetyssä kokouksessa joukolle annettiin nimeksi Kajaanin sissirykmentti. Samalla lakkautettiin Kajaanin suojeluskunta. Samaisessa kokouksessa rykmentille valittiin esikunta, johon valittiin päälliköksi Lindberg ja varapäälliköksi Theodor Strömberg. Rykmentin intendentiksi valittiin Eljas Väyrynen, raha-asiain hoitajaksi Albinus Häyrinen, etappipäälliköksi metsänhoitaja Yrjö Tanhua, tiedustelujohtajaksi Rihtniemi ja teknillisen osaston päälliköksi Lauri Pokki sekä rykmentin kouluttajaksi jääkäri Johan Jauhiainen. Satakunnan ryhmä
Päällikkönä toimi jääkäriluutnantti Poukkula. Tykinjohtajana toimi jääkärivääpeli Ville Kakko. Joukkue käsitti yhden tykin (87 mm) ja 30 miestä. Tämä joukkue oli sisällissodan ensimmäinen rintamalle lähetetty tykistöosasto, joka oli saanut koulutuksensa Pietarsaaren tykistökoulussa. Ensin se lähetettiin 18. helmikuuta 1918 Varkauden rintamalle, josta se siirrettiin myöhemmin Satakunnan rintamalle ja osallistui siellä menestyksellisesti taisteluihin, vaikka sen miehistö oli matkassa lähen ilman minkäänlaista koulutusta. Satakunnan Lehti
Satakunnan Lehti oli Porissa vuosina 1919–1921 ilmestynyt sanomalehti. Satakunnan Liikenne
Satakunnan Liikenne aloitti pikavuoroliikenteen välillä Pori–Rauma–Turku vuonna 1950, välillä Turku–Pori–Vaasa vuonna 1953 sekä reiteillä Helsinki–Forssa–Huittinen–Pori (yhdessä Lauttakylän Auto Oy:n kanssa) ja Helsinki–Forssa–Huittinen–Rauma vuonna 1958. Porin ja Turun välinen pikavuoro oli järjestyksessä Suomen toinen; maan ensimmäisen pikavuoron oli aloittanut Onni Vilkas välillä Kotka–Helsinki. Satakunnan Liikenteen pikavuoroilla työskentelivät myös Suomen ensimmäiset ns. autoemännät vuodesta 1953 lähtien. Vuonna 1955 Satakunnan Liikenne myi osuutensa Ajokki Oy:ssä Valmetille sekä Posti- ja lennätinhallitukselle tarvitessaan siihen sitomaansa pääomaa oman toimintansa kehittämiseen. Vuoteen 1959 mennessä yhtiö oli kasvanut Linja-autoliiton toiseksi suurimmaksi jäseneksi 71 autollaan. Yhtiön automäärä oli suurimmillaan 1960-luvun lopulla, jolloin sillä oli 93 linja-autoa. Vuonna 1971 sijoitus oli kahdestoista 80 autolla. Vuonna 1962 Satakunnan Liikenne jatkoi Helsingin ja Porin välistä pikavuoroa Vaasaan. Yhtiöllä oli muutamien vuosien ajan oma autokoritehdas, mutta 1960-luvun alusta lähtien Satakunnan Liikenteen kaluston rungon muodostivat Kutter-koreilla varustetut Scania- ja Volvo-linja-autot. FC Rauma
FC Rauma perustettiin 26. marraskuuta 1996 Rauman Nuorten Miesten Kristillisen Yhdistyksen, Rauman Kisa-Veljien ja Uotilan Työväen Urheilijoiden yhteisprojektina. FC Rauman miesten edustusjoukkue aloitti 3. divisioonasta, kun se sai aiemmin UTU:lle kuuluneen sarjapaikan. UTU jatkoi kuitenkin myös omaa junioritoimintaa, ja myös RKV säilytti oman miesten edustusjoukkueensa. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi Kakkosessa kaudet 2001-2004. Kauden 2011 jälkeen se lopetti toimintansa, mutta vuodeksi 2013 perustettiin uusi miesten edustusjoukkue, joka joutuu aloittamaan taipaleensa Satakunnan Vitosdivarista. Edustusjoukkue nousi rikkonaisesta syksystä huolimatta Satakunnan Neloseen kaudeksi 2014. Joukkue vahvistui huomattavasti kaudeksi 2014 ja päätti kauden sarjanousuun. Ratkaisevassa nousukarsinnassa kaatui TamU-K rangaistuspotkukilpailussa.FC Raumalla on neljätoista juniorijoukkuetta ja yli 400 lisenssipelaajaa. Juniorijaoston puheenjohtaja on Jari Aalto. Satakunnan Kansa
Satakunnan Kansa (lyhenne SK) on Porissa ilmestyvä sitoutumaton sanomalehti. Se on vajaan 45 000 kappaleen levikillään (LT 2012) Satakunnan maakunnan suurin päivälehti. Lehden päivittäisen lukijamäärän arvioidaan olevan noin 125 000. Vuonna 1873 perustettu Satakunnan Kansa on Suomen toiseksi vanhin edelleen ilmestyvä suomenkielinen sanomalehti. Finnprint Osuuskunta
Finnprint Osuuskunta oli 15 suomalaiskustantajan perustama osuuskunta kirjapainopalveluiden, lähinnä aikakauslehtipainojen palveluiden, viemiseksi ulkomaille 1960-luvun lopulla. Siihen kuului aluksi myös Sanoma Oy. 1990-luvulle tultaessa monet suurkustantajat, joilla oli omat lehtipainot, kehittivät omat vientiorganisaationsa, jolloin Finnprintiin jäivät jäseniksi WSOY, Otava ja Satakunnan Kirjateollisuus. Satakunnan Työ
Satakunnan Työ oli Porissa ilmestyvä vasemmistoliittolainen verkkolehti, joka perustettiin sanomalehtenä vuonna 1946. Viimeinen paperilehti julkaistiin 31. joulukuuta 2015, jonka jälkeen Satakunnan Työ on ilmestynyt epäsäännöllisesti päivitettynä verkkolehtenä. 2018 mennessä myös verkkojulkaisun toiminta on päättynyt. Kolmipäiväisen lehden levikki oli vielä 1980-luvun alussa yli 16 000 kappaletta, mutta vuonna 2009 enää 2 680. Keikyä
Keikyä oli Satakunnassa sijainnut Suomen kunta. Se yhdistettiin vuonna 1981 Kiikan kanssa Äetsän kunnaksi. Äetsä, Vammala ja Mouhijärvi puolestaan yhdistettiin vuoden 2009 alussa Sastamalan kaupungiksi. Josef Stenbäckin vuonna 1912 suunnittelema puukirkko sijaitsee Kokemäenjoen etelärannalla.
Keikyän vaakunan suunnitteli Heikki Paaer ja se vahvistettiin vuonna 1956. Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta
Kuusikymmenluvun alkupuoli oli osakuntien kiistatonta valtakautta TYY:ssa. Tämän jälkeen alkoivat ainejärjestöt syntyä ja poliittiset mielipiteet kuohua: ensimmäiset poliittiset puolueet tulivat edustajistoon 1967, ja vuoden 1971 vaaleissa ei ehdokkaina ollut enää muita kuin näiden puolueiden edustajia. Muuttuneessa tilanteessa osakunnat ajettiin ahtaalle, ja jopa niiden lakkauttamista vaadittiin. Osakuntien pakkojäsenyys loppui vuonna 1969, mikä laski jäsenmääriä huomattavasti. Suomen Maaseudun Puolue
SMP:n eduskuntaryhmä hajosi lukuisiin kilpaileviin ryhmittymiin vuosina 1993–1994. Heikki Riihijärvi perusti Suomalaisen Rintaman (SR) eduskuntaryhmän 10. syyskuuta 1993, Hannu Suhonen omaa nimeään kantaneen ryhmän (HS) 6. syyskuuta 1994 ja Tina Mäkelä Sitoutumattomat kansanedustajat (SitK) -ryhmän 1. marraskuuta 1994. Lisäksi edellisvaalien ääniharava Sulo Aittoniemi loikkasi keskustan eduskuntaryhmään 25. maaliskuuta 1994. SMP:n kutistuneeseen ryhmään jäivät vain Marita Jurva, Lea Mäkipää ja Raimo Vistbacka. Vain Vistbacka säilytti paikkansa vuoden 1995 vaaleissa. Johannes Virolaisen mukaan Vistbacka välttyi putoamiselta sen ansiosta, että SMP oli Vaasan vaalipiirissä vaaliliitossa kokoomuksen kanssa. Riihijärvi asettui ehdokkaaksi keskustan listalle, mutta putosi eduskunnasta; samoin putosivat Jurva ja Mäkipää. Suhonen ja Mäkelä jättivät eduskunnan. Urpo Leppäsen yritys palata eduskuntaan epäonnistui. SMP:n huomiota herättäneimpiä ehdokkaita oli entinen mäkihyppääjä Matti Nykänen Varsinais-Suomen vaalipiirissä, mutta hänen äänimääränsä jäi vähäiseksi. Suomen EU-jäsenyyden vastustamisella profiloituneen Vapaan Suomen Liiton arveltiin saaneen osan entisistä SMP:n äänistä. Satakunnan lennosto
Satakunnan lennosto perustettiin alun perin Sortavalassa vuonna 1918 ja sen toiminta siirtyi Suur-Merijoelle 1938. Hieman myöhemmin vuonna 1940 yksikkö hajotettiin talvisodan jälkeen ja perustettiin uudelleen Aunuksessa 1942. Se siirrettiin Poriin syksyllä 1944, jolloin konekalustona oli Messerschmitt Bf 109. Satakunnan historia (kirjasarja)
Kirjasarja muodostuu kahdeksasta osasta, joista osien 5–8 kirjoittaminen aloitettiin Satakunnan Museon johtamassa hankkeessa vuonna 2001. Kirjasarjan osat on numeroitu menneisyydestä nykyisyyteen, ja sarjan ensimmäinen osa on jaettu kahtia. Osien ilmestymisjärjestys poikkeaa numerojärjestyksestä. Ensimmäisenä on ilmestynyt rautakautta Satakunnassa käsittelevä toinen osa vuonna 1952 ja viimeisimpänä sarjan viides osa vuonna 2017. Satakunnan ryhmä
Päällikkö: ruotsalainen kersantti Eriksson. Komppania käsitti yhden upseerin, 60 miestä ja kuusi konekivääriä. Komppania perustettiin alkujaan ainoastaan joukkueen suuruisena, koska sillä oli käytössään vain kaksi konekivääriä ja vain muutaman päivän harjoiteltuaan se sai tulikasteensa 2. maaliskuuta 1918 käydyssä Lavian taistelussa. Lavian taistelusta komppania sai sotasaaliina useamman konekiväärin ja komppania voitiin nyt muodostaa kolme joukkuetta käsittävänä. Miehistö muodostettuihin joukkueisiin saatiin Sundon ja Gerbyn suojeluskuntalaisjoukosta, jonka jäännöksistä muodostettiin ruotsalaisen Volltterin johtama komppania Porin rykmenttiin. Komppanian päällystö saatiin ruotsalaisista vapaaehtoisista, jotka olivat palvelleet aikaisemmin Alyhrin hiihto-osastossa. Myöhemmin komppaniasta erotettiin furiiri Johanssonin joukkue ja lähetettiin se Schönbergin värvätyn pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Komppanian mieshukka oli hyökkäysten kestäessä ollut valtava ja näin ollen Tampereen valtauksen jälkeen komppania vain lakkasi olemasta. Satakuntalainen Osakunta
Neljännen lippunsa osakunta sai 1989. Lippu valmistettiin taideompelimo Paula Kilpeläisellä. Lipun hankinnan rahoittamiseen osallistuivat Porin Prikaatin – Porin Rykmentin Kilta ja Rauman Lions Club. Lippu naulattiin ja vihittiin käyttöön Satakuntalaisen Ehtoon päiväjuhlassa 4.11.1989. Naulaamisen kunnian saivat muun muassa inspehtori Pentti Alhonen ja inspitär Säde Mantere-Alhonen, myöhemmin osakunnan kunniajäseneksi valittu Helsingin yliopiston rehtori Päiviö Tommila ja myöhemmin osakunnan kunniajäseneksi valittu Satalinnan Säätiön toiminnanjohtaja Kauko Malmi. Vihkimisen suoritti osakunnan kuraattori Merja Hermonen. Satakunnan ryhmä
Komentajina toimivat von Gerich ja väliaikaisena komentajana jääkärivänrikki Johan Koivula  (13. maaliskuuta alkaen, toimi aikaisemmin Porin pataljoonan 1. komppanian päällikkönä ja siirrettiin myöhemmin Turun pataljoonan 3. komppanian päälliköksi. Hän palasi pataljoonan komentajaksi 16. huhtikuuta 1918 toivuttuaan ensin sotilassairaalassa 21. maaliskuuta saamistaan haavoista.). Savon ryhmä
Savon ryhmä oli valkoisen armeijan ryhmittymä Suomen sisällissodassa, jonka komentajana toimi Kenraalimajuri Ernst Löfström (Toll), Löfström toimi myöhemmin perustetun Itäarmeijan komentajana.
Sisällissodan alkuvaiheilla Savon toiminta-alueen joukot olivat hajallaan pitkin maakuntaa ja vasta Varkauden valloituksen jälkeen voidaan katsoa, että varsinainen rintama etelää kohti alkoi muotoutua ja Savon ryhmästä voidaan alkaa puhua, kun 2. maaliskuuta 1918 kenraali Toll otti tosiasiallisen vastuun Savon rintamalohkosta. Äetsä
Äetsä on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Pirkanmaalla. 
Äetsä oli Suomen teollistuneimpia kuntia. Kunta perustettiin vuonna 1981 yhdistämällä Keikyän ja Kiikan kunnat. Äetsän eteläosassa sijainnut Kiikan–Illon alue liitettiin Vammalaan vuonna 1985. Äetsä liittyi 1.1.2009 osaksi Sastamalan kaupunkia yhdessä Vammalan ja Mouhijärven kanssa. Satakunnan ryhmä
Käsitti yhden komppanian, jonka päällikkönä toimi jääkärivaravääpeli Herman William Humlin (hän kaatui Mannamäen taistelussa 17. maaliskuuta 1918). Komppania saapui 92 miehen voimalla 3. maaliskuuta 1918 Ikaalisissa taistelevien joukkojen avuksi ja osallistui taisteluun. Saimaankaupunki
Saimaankaupunki oli suurkuntahanke, jonka tarkoituksena oli alun perin yhdistää Lappeenranta, Joutseno, Rautjärvi ja Imatra. Rautjärvi jätettiin hankkeesta myöhemmässä vaiheessa pois, koska uudesta kunnasta olisi tullut maantieteellisesti epäyhtenäinen (Imatralla ja Rautjärvellä ei ole yhteistä rajaa, vaan välissä on Ruokolahden kunnan alue). Kuntaliitosneuvottelut aloitettiin vuonna 2001 Imatran, Lappeenrannan ja Joutsenon kesken. Hanke kariutui ensiksi lähinnä kuntien epäilyksiin palvelurakenteensa säilymisen puolesta ja toisessa vaiheessa Imatralla liikkuviin epäilyksiin Lappeenrannan johtoasemasta. Kuntalaisten keskuudessa uutta suurkuntaa ei mielipidemittauksissa juurikaan kannatettu. Satakunnan Perussuomalaiset
Satakunnan Perussuomalaiset ry on Satakunnan vaalipiirissä toimiva Perussuomalaisten piiriyhdistys. Se on kannatukseltaan Suomen korkein Perussuomalainen piiri jo useissa vaaleissa. Piirin puheenjohtaja on Tapio Laurila, varapuheenjohtajat ovat Kristiina Heinonen, Jouko Lindstedt ja Seppo Toriseva. Piirisihteeri on Markku Palomäki, hän on toiminut eduskuntavaaleissa vaalipäällikkönä sekä kuntavaaleissa vaalityöryhmän puheenjohtajana. Satahämeen Osuusteurastamo
Satahämeen Osuusteurastamo, (alkuaan Satakunnan Osuusteurastamo) perustettiin vuonna 1919 Porissa. Sen toimialueena oli aluksi Porin ympäristö, myöhemmin koko Satakunta. Kituliaiden alkuvuosien jälkeen SOT pääsi 1930-luvun lopulla nousuun, joka jatkui sotien jälkeen ja 1950-luvulla. Makkaroiden valmistus SOT:ssä alkoi vuonna 1921, einesten 1940. Uusi tuotantolaitos valmistui Porin Karjarantaan vuonna 1952. 1960-luvulla SOT oli Tuottajain Lihakeskuskunta -ryhmän neljänneksi suurin osuusteurastamo. Satakunnan Kansa
Satakunnan Kansan toimitus sijoittui lehtien yhdistymisen jälkeen Nikolainkadun (nyk. Valtakatu) varrelle entisiin Satakunnan Sanomien toimitiloihin. Vuonna 1921 samaan yhteyteen valmistui uusi rotaatiopaino ja 1936 kolmikerroksinen uudisrakennus. Niiden tilalle valmistui vuosina 1964–1966 sanomalehtitalo, jossa Satakunnan Kansan toimitus työskenteli heinäkuuhun 2009 saakka. Uusi painotalo puolestaan aloitti toimintansa Mikkolan kaupunginosassa 1974. Kesäkuussa 1996 lehteä julkaissut Satakunnan Kirjateollisuus siirtyi lähes kokonaan Aamulehti-yhtymään kuuluneen Alpress Oy:n omistukseen. Vuonna 1998 omistajaksi vaihtui liiketoimintansa aloittanut Alma Media. Satakunnan Kansaa painettiin Porissa aina vuoteen 2012 saakka, jolloin painopaikaksi vaihtui Alma Manun sanomalehtipaino Tampereella. Vuoden 2012 alussa lehti alkoi ilmestyä tabloid-muodossa. OK-Liha
Osuusteurastamot perustivat vuonna 1918 Suomen Karjakeskuskunta -nimisen osuuskunnan, joka toimi niiden keskusliikkeenä. Keskusliikkeen ensimmäinen toimitusjohtaja vuodesta 1919 vuoteen 1935 oli agronomi, filosofian maisteri Yrjö Collan. Keskusliikkeeseen liittyi 1920- ja 1930-luvulla kasvava joukko maakuntien SOK-laisia osuuskauppoja, jotka harjoittivat lihan hankintaa ja välitystä ja jotkut myös pientä jalostusta. Osuusteurastamot eivät hyväksyneet lukumääräisesti ylivoimaisen osuuskaupparyhmittymän kasvavaa valtaa Suomen Karjakeskuskunnassa, vaan pitkien kiistojen jälkeen erosivat keskusliikkeestä vuonna 1936 ja perustivat itselleen uuden keskusliikkeen, Tuottajain Lihakeskuskunnan. Suomen Karjakeskuskunta jäi silloin pelkästään SOK-laisten osuuskauppojen järjestöksi ja se muutti nimensä myöhemmin Karjakunnaksi. Kiistely osuusteurastamoiden kanssa päättyi vasta, kun osuuskaupat myivät keskusliikkeensä osuusteurastamojärjestölle lokakuussa 1985. Satakunnan ryhmä
Päällikkö: ruotsalainen luutnantti Sjöberg. Komppania käsitti yhden upseerin ja 80 miestä. Insinöörikomppanian ylipäällikkö perusti erikoiseksi työjoukoksi joka suoritti keveämpiä kenttärakennustöitä ja oli varustettu sen mukaisilla työkaluilla. Komppania oli kumminkin aseistettu kuten muukin jalkaväki. Satakunnan Osuuskauppa
Sale Satakunta-sarja
Satakunta-sarja (myös Satakunta : kotiseutututkimuksia) on vuodesta 1907 lähtien julkaistu kirjasarja, jonka teokset sisältävät eri alojen tutkijoiden sekä historioitsijoiden kirjoittamia artikkeleja Satakunnan historiallisesta maakunnasta. Sarjassa on julkaistu yli 30 teosta, joiden artikkelit kattavat nykymaakunnista Satakunnan lisäksi myös osan Pirkanmaan kunnista sekä Varsinais-Suomen Loimaan. HC Satakunta
HC Luvia aloitti kaudella 2008–2009 III-divisioonan alemmassa sarjassa. Seuraavaksi kaudeksi se nousi II-divisioonaan. HC Luvia selviytyi II-divisioonasta kaudeksi 2010–2011 Suomi-sarjaan, jossa se eteni alkulohkoista suoraan valtakunnalliseen Suomi-sarjaan. Vuodesta 2011 HC Luvian edustusjoukkue käytti nimeä HC Satakunta. Kankaanpään Seutu
Kankaanpään Seutu on perustettu 23. elokuuta vuonna 1968. Lehden omisti alkuvuosina Satakunnan Kansaa julkaiseva Satakunnan Kirjateollisuus Oy. Lehti siirtyi yrityskaupan myötä 1990-luvun puolessa välissä Aamulehti-yhtymän omistukseen ja sen jälkeen vuosituhannen vaihteessa muodostetun mediakonsernin, Alma Media Oyj:n paikallislehtiperheen Suomen paikallissanomat Oy:n osaksi. Vuonna 2011 toteutetun organisaatiouudistuksen myötä lehti liitettiin osaksi Alma Aluemediaa, johon kuuluvat kaikki yhtiön lehdet. Satakunnan historiallinen maakunta
Kiistellyn teorian mukaan Satakunnan nimi perustuu skandinaaviseen sanaan 'hund' tai 'hundare'. Tämän on tulkittu viitanneen noin sadan miehen sotajoukkoon, joka sata­kunta­laitoksen vallitessa koottiin tietyltä alueelta. Satakunta olisi tämän tulkinnan mukaan muodostanut hundare-alueen myöhäisrautakaudella. Nykytutkijoista tätä Satakunta-nimen tulkintaa on puolustanut muun muassa Unto Salo ja sitä ovat kritisoineet Jouko Vahtola ja Jaakko Masonen. Satakunnan sotilassoittokunta
Satakunnan sotilassoittokunta perustettiin 1918 Jalkaväkirykmentti n:o 1:een. Ensimmäinen päiväkäsky soittokunnasta annettiin 18.9.1918 Turussa pidetyn paraatin yhteydessä. Keväällä 1919 soittokunnan nimeksi tuli Porin rykmentin soittokunta. Sijoituspaikka oli edelleen Turku. Satanahka
Yhtiö sai alkunsa vuonna 1917 satakuntalaisten tilallisten perustamana ja se aloitti nahanvalmistuksen marraskuussa 1919 nimellä Satakunnan Nahkateollisuus Osakeyhtiö. Kiukaisten Eurakoskelle rakennetun nahkatehtaan suunnitteli tamperelainen rakennusmestari Heikki Tiitola. Aluksi se tuotti tilallisten omista vuodista parkkinahkaa heidän omiin tarpeisiinsa. 1920-luvulla tehdas alkoi valmistamaan nahkaa myös ulkopuolisille kuten esimerkiksi kenkäteollisuudelle. Vuonna 1932 yrityksen osake-enemmistön hankki Friitalan nahkatehtaan perustajan Arthur Hellmanin poika Aarne Hellemaa. Hänen aikanaan tehtaan koneita ja tuotantomenetelmiä modernisoitiin, työntekijöiden määrää lisättiin ja myös koko tuotanto suunnattiin kenkäteollisuudelle. Vuonna 1942 yhtiön nimeksi vaihtui Satanahka Oy. Sastamala
Uusi Sastamalan kaupunki syntyi vuoden 2009 alussa, kun Vammala, Mouhijärvi ja Äetsä yhdistyivät. Aiemmin vuonna 1973 Vammalaan oli liitetty Tyrvää ja Karkku. Äetsän kunta oli taas muodostunut Kiikan ja Keikyän yhdistyessä vuonna 1981. Suodenniemi liittyi Vammalaan vuonna 2007 ja Kiikoinen uuteen Sastamalaan vuonna 2013. Satakunnankatu (Tampere)
Kosken itäpuoli liitettiin Tampereeseen Messukylän pitäjästä vuonna 1877. Kaupunginarkkitehti F. L. Calonius teki alueelle asemakaavan, jossa keskeisenä runkokatuna oli nykyinen Satakunnankadun itäosa. Kadun nimi esiintyi ensimmäisen kerran asemakaavaluonnoksessa (1879) muodossa "Uuden Sillan katu". Nimi "Uudensillankatu" virallistettiin 1886. ”Uusi silta” viittasi Satakunnansiltaan, joka rakennettiin kuitenkin vasta myöhemmin, vuosina 1897–1900. Satakunnan maakunta
Olennainen osa satakuntalaista maisemaa on noin 140 kilometrin pituinen Selkämeren rannikkoseutu. Satakunnan rannikko on matalaa ja kivikkoista, joka tekee siitä vaikean purjehdittavan. Vuonna 2011 perustettiin Selkämeren kansallispuisto, joka ulottuu aina Varsinais-Suomen puolelta Kustavista Satakunnan ja Pohjanmaan rajalle Merikarvialle. Tunnetuimpia yksittäisiä saaria ja saaristoja Satakunnan merialueilla ovat Kuuskajaskari ja Säppi, Porin ja Rauman edustan lukuisat saaret sekä Ouran saaristo Merikarvialla. Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolue
Erotetut 12 kansanedustajaa ilmoittivat 5.12.1972 perustaneensa uuden puolueen, joka sai pian nimekseen Suomen kansan yhtenäisyyden puolue (SKYP). SKYP merkittiin puoluerekisteriin 29. joulukuuta 1972. Eduskunnassa hyväksyttiin 28. joulukuuta 1972 puoluetukea koskeva lainmuutos, joka mahdollisti toiseen eduskuntaryhmään siirtyneiden kansanedustajien puoluetuen saamisen, mikäli siirtyjiä on yli puolet eduskuntaryhmän kansanedustajista. Näin SKYP sai puoluetukea 12 kansanedustajastaan ja SMP menetti vastaavan osuuden. Talvella 1973 siirtyi vielä kansanedustaja Arvo Sainio SMP:stä SKYP:hen, kun puolueen jäsenet auttoivat hänet irti velkakahleistaan Veikko Vennamoon. Vennamo kutsui entisiä tovereitaan "seteliselkärankaisiksi" väittäen heidän jättäneen puolueen sen tähden, että he saisivat puoluetuen itselleen. Satakunnan ryhmä
Päällikkö: jääkäri Johan Jacob Mikael Giescke (hänet siirrettiin 21. maaliskuuta 1918 kenraali Linderin esikuntaan). Komppania käsitti 200 miestä. Komppaniaa kutsuttiin myös 2. Oulun rintamakomennuskunnaksi. Komennuskunta käsitti kolmen joukkueen komppanian, 50-miehisen hiihto-osaston sekä konekiväärijoukkueen (kaksi konekivääriä). Komennuskunta oli koottu oululaisista suojeluskuntalaisista ja se siirrettiin rintamalle 9. maaliskuuta 1918. (Katso myös Oulun 1. komppania) Satakunnan rintama
Satakunnan rintama oli Suomen sisällissodan aikainen rintamalinja nykyisten Satakunnan ja Pirkanmaan maakuntien alueella. Se oli osa punaisten ja valkoisten välistä rintamalinjaa kulkien Porin pohjoispuolelta Kankaanpään eteläpuolelle ja siitä edelleen Ikaalisten kautta Hämeenkyröön ja Kuruun.