Missä Marcus Antonius syntyi?
Marcus Antonius
Marcus Antonius syntyi Roomassa noin vuonna 83 eaa. Hänen isänsä oli Marcus Antonius Creticus, joka oli kuuluisan konsulin ja puhujan Marcus Antonius Oratorin poika. Antonouksen isoisä oli tunnettu oraattori ja muun muassa Ciceron opettaja. Hänet teloitettiin vuonna 86 eaa. Mariuksen tukijana. Antoniuksen isän puolinen suku oli alkujaan plebeijejä, mutta sen jäsenet olivat onnistuneet saavuttamaan Rooman valtakunnan korkeimpia virkoja ja senaatin jäsenyyden. Antoniuksen äiti Julia Antonia puolestaan oli sukua Julius Caesarille; Julian isä oli Caesarin isän setä Lucius Julius Caesar. Marcus Antonius
Marcus Antonius (83 tai 82 eaa. Rooma – 30 eaa. Aleksandria) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän oli Julius Caesarin ratsuväen päällikkö ja tämän kanssa konsulina 44 eaa. Kun Caesar murhattiin, hän muodosti Octavianuksen ja Lepiduksen kanssa toisen triumviraatin 43 eaa. Tämä oli, toisin kuin ensimmäinen triumviraatti, luonteeltaan virallinen kolmen virkamiehen kollegio. Filippoin taistelun 42 eaa. jälkeen toimitetussa vallanjaossa Marcus Antonius sai valtakunnan itäiset osat. Seuranneissa proskriptioissa otettiin hengiltä suuri joukko henkilöitä, huomattavimpana Cicero. Jouduttuaan tappiolle taistelussa Octavianusta vastaan vuonna 30 eaa. Marcus Antonius teki itsemurhan. Myöhemmin samana vuonna myös hänen rakastajattarensa Kleopatra VII riisti hengen itseltään.
Marcus Rashford
Rashford syntyi Wythenshawessa, Etelä-Manchesterissa. Hän aloitti jalkapallon Fletcher Moss Rangersissa 5-vuotiaana ja liittyi Manchester Unitedin junioriakatemiaan 7-vuotiaana. Septimius Severus
Kukistettuaan Nigerin Severus alkoi vakiinnuttaa omaa valtaansa. Hän julisti olevansa senaatin rakastaman Marcus Aureliuksen poika. Vanhimmalle pojalleen Bassianukselle Severus antoi nimeksi Marcus Aurelius Antoninus, mutta jälkimaailma tuntee tämän paremmin nimellä Caracalla. Severus luultavasti myös nimitti Caracallan samaan aikaan caesariksi. Marcus Aurelius Cotta
Marcus Aurelius Cotta oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hänen veljiänsä olivat Gaius Aurelius Cotta ja Lucius Aurelius Cotta. Julius Caesarin äiti Aurelia Cotta oli hänen siskonsa. Hän oli vuoden 74 eaa. konsuli ja sai tehtäväkseen puolustaa Bithyniaa Mithridates VI:ta vastaan. Hän menetti provinssin ja kärsi kuitenkin tappion meritaistelussa. Lopulta hän joutui piiritetyksi Khalkedoniin. Piiritys laukesi kun Lucullus pääsi paikalle. Cottasta tuli nyt Luculluksen alainen. Cotta valtasi Herakleian vuonna 71 eaa. Roomassa häntä syytettiin korruptiosta ja hänet erotettiin senaatista. Antoni (arkkipiispa)
Antoni (siviilinimeltään Aleksander Vasiljevitš Vadkovski; 3. elokuuta 1846 Schiringusch, Tambovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1912 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli Suomen ortodoksisen hiippakunnan ensimmäinen arkkipiispa vuosina 1892–1898. Marcus Roberts
Marcus Roberts (s. 7. elokuuta 1963 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen jazzpianisti. Hän sokeutui 5-vuotiaana ja aloitti pianonsoiton itsenäisen opiskelun muutamaa vuotta myöhemmin. Muodollista opetusta hän sai 12-vuotiaasta alkaen. Häntä opetti Floridan osavaltionyliopistossa Leonidus Lipovetski. Opiskeluaikoinaan Roberts voitti monia kilpailuja ja palkintoja. Hän aloitti 21-vuotiaana kiertelyn Wynton Marsaliksen kanssa ja jatkoi sitä kuuden vuoden ajan. Antonius Romanus
Romanus oli ilmeisesti kotoisin Roomasta ja toimi vuosien 1420–1432 aikana laulajana Basilica di San Marcossa Venetsiassa. Hän sai sävellystuotantoonsa vaikutteita ainakin Johannes Ciconialta. Marcus Claudius Marcellus (Augustuksen siskonpoika)
Marcus Claudius Marcellus (42 eaa.-23 eaa.) oli Rooman keisari Augustuksen siskon Octavian poika. Marcelluksen isä oli Gaius Claudius Marcellus. Augustus aikoi tehdä Marcelluksesta seuraajansa ja antoi tyttärensä Julian Marcellukselle vaimoksi vuonna 25 eaa. Augustus otti myös hänet mukaan sotaretkelle Hispaniaan samana vuonna. Augustus haki Marcellukselle oikeuden asettua ehdolle konsuliksi kymmenen vuotta ennen lain säätämää ikää. Vuonna 23 eaa. Marcellus oli ediilinä, mutta hän kuoli saman vuoden lopulla. Augustus nimitti Marcelluksen mukaan teatterina ja antoi haudata hänet omaan mausoleumiinsa. Avidius Cassius
Cassius syntyi Cyrrhuksessa Syyriassa. Hänen isänsä oli oraattori Gaius Avidius Heliodorus josta tuli myöhemmin Egyptin prefekti. Cassius menestyi sotilasurallaan Marcus Aureliuksen ja Lucius Veruksen ollessa keisareina. Parthian sodan aikana Cassius johti joukkoja jotka valtasivat Seleukeian ja Ktesifonin. Tämän jälkeen hänestä tuli senaatin jäsen ja vuonna 166 hänestä tuli Syyrian kuvernööri. Hän kukisiti Egyptissä puhjenneen kapinan vuonna 172. Marcus Antonius
Varsinaisen sisällissodan alkua odotellessa propagandasota Roomassa jatkui. Antonius syytti Octavianusta pyrkyriksi ja vallananastajaksi. Octavianus vastasi syyttämällä Antoniusta maanpetoksesta ja sotimisesta ilman senaatin suostumusta. Vuonna 32 eaa. senaatti poisti Antoniuksen aseman ja julisti sodan Kleopatralle, joka – Roomasta katsoen – oli yllyttänyt Antoniuksen maanpetturuuteen. Vuoden molemmat konsulit ja kolmannes senaatista matkustivat Kreikkaan tavatakseen Antoniuksen ja Kleopatran. Tertullianus
Tertullianuksen elämästä tiedetään vain vähän, ja nekin tiedot ovat peräisin lähinnä hänen teoksiinsa tehdyistä viittauksista, sekä Eusebiuksen "Kirkkohistoriasta" ja Hieronymuksen teoksesta "De viris illustribus".
Tertullianuksen isä toimi Rooman armeijan kenturiona ("centurio proconsularis") Afrikassa. Tertullianus syntyi Karthagossa noin vuonna 155. Hän oli oppinut, joka oli saanut koulutuksen juristiksi. Roomalainen Afrikka oli useiden tunnettujen puhujien koti, ja tämä näkyy myös Tertullianuksen saamissa vaikutteissa, kuten arkaaisissa sanoissa, käytetyissä vertauskuvissa ja kiihkeässä tyylissä. Tertullianus kirjoitti kreikaksi ainakin kolme kirjaa, joihin hän itse viittaa. Nämä teokset eivät kuitenkaan ole säilyneet. Hänen pääaineensa oli ollut oikeustiede, ja se näkyy hänen käyttämässään järkeilyssä. Cassianus Roomalainen
Pyhä Cassianus Roomalainen (, usein myös Johannes Cassianus; n. 360, Dobrudža – 29. helmikuuta 435, Marseille) oli varhaiskristillinen munkki, askeetti ja teologi. Hän oli kotoisin Vähä-Skyytiasta, Tonavan suistoalueelta (nykyisestä Dobrudžasta), mutta hänen perheensä muutti Roomaan hänen lapsuudessaan. Mutinan sota
Mutinan sota on vuonna 43 eaa. käyty Rooman sisällissota, joka käytiin Marcus Antoniuksen ja hänen vastustajiensa välillä. Antonius piiritti Mutinassa (nyk. Modena) yhtä Caesarin murhaajista, Decimus Junius Brutus Albinusta, jota auttamaan saapuivat senaatin lähettämät konsulit Aulus Hirtius ja Gaius Vibius Pansa Caetronianus. Taisteluihin osallistui myös Caesarin adoptoima Octavianus. Konsuli Pansa kuoli Mutinan lähettyvillä käydyssä Forum Gallorumin taistelussa saamiinsa haavoihin ja Hirtius kaatui Mutinan kaupungin ulkopuolella käydyssä taistelussa. Arrius Antoninus
Arrius Antoninus (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen poliitikko ja keisari Antoninus Piuksen äidin puoleinen isoisä. Marcus Henrici Helsingius
Marcus Henrici Helsingius (n. 1565 – 31. tammikuuta 1609 Turku) oli suomalainen teologi ja filosofi. Hän oli kotoisin Helsingin pitäjästä. Hän opiskeli Wittenbergin yliopistossa väitellen vuonna 1593 aiheesta "De rationali hominis anima metaphysicae propositionis" ja tuoden Wittenbergistä tunnustuksellisen varhaisortodoksisen luterilaisen teologian Suomeen. Myöhemmin hän toimi Turun katedraalikoulun rehtorina. Lisäksi Helsingius oli raamatunsuomennoskomitean jäsen. Hänen teoksensa "Elenchus" on ensimmäinen Suomessa syntynyt tieteellinen teos. Marcus Annius Verus Caesar
Marcus Annius Verus Caesar (162 – noin 10. syyskuuta 169) oli Rooman keisari Marcus Aureliuksen ja hänen vaimonsa Faustina nuoremman 12. lapsi. Veruksesta tehtiin vuonna 166 Marcus Aureliuksen perijä yhdessä vanhemman veljensä Lucius Aurelius Commoduksen kanssa. Verus kuitenkin kuoli syyskuussa 169. Lucius Antonius
Luciuksen konsulikaudella syntyi riita hänen ja Octavianuksen välillä veteraaneille jaettavasta maasta. Seuranneessa Perusian sodassa Lucius ja Marcus Antoniuksen vaimo Fulvia värväsivät aluksi joukkoja ja pitivät Roomaa jonkin aikaa. Pian he kuitenkin joutuivat perääntymään ja joutuivat Octavianuksen piirittämäksi Perusian kaupinkiin. Lucius joutui antautumaan vuonna 40 eaa. Octavianus armahti kuitenkin Luciuksen ja lähetti hänet Hispaniaan maaherraksi. Tämän jälkeen Luciuksen elämästä ei tiedetä mitään. Juhana Maaton
Juhana syntyi Beaumontin palatsissa Oxfordissa Englannin kuninkaan Henrik II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen viidentenä poikana. Hän syntyi melko varmasti vuonna 1166 eikä 1167, kuten joskus on väitetty. Kuningas ja kuningatar eivät olleet yhdessä yhdeksää kuukautta ennen joulua 1167, mutta olivat yhdessä maaliskuussa 1166. Juhana syntyi Oxfordissa jouluna tai joulun aikoihin, kun taas jouluna 1167 Eleonoora ja Henrik olivat Normandiassa. Laonin kaniikki kirjoitti vuosisata myöhemmin, että Juhana sai nimensä pyhän Johannes Apostolin mukaan, jonka muistopäivänä 27. joulukuuta hän syntyi. Ralph de Diceto kertoo, että Juhana syntyi 1166 ja kuningatar nimesi hänet. Aurelianus
Aurelianus syntyi 9. syyskuuta vuonna 214 tai 215. Hänen syntymäpaikastaan ei ole päästy täyteen varmuuteen, sillä antiikin lähteet antavat ristiriitaista tietoa. Eutropius kertoo hänen syntyneen Dacia Ripensiksen provinssissa, keisarien elämäkerta "Historia Augustan" mukaan hän oli kotoisin joko Moesiasta, Dacia Ripensiksestä tai Sirmiumin kaupungista Ala-Pannoniassa nykyisen Serbian alueella. Aurelius Victor taas kertoo, että hän syntyi Daakiassa tai Moesiassa. Todennäköisesti hän kuitenkin syntyi Sirmiumissa. Aurelianus oli kotoisin vaatimattomista oloista. Hänen isänsä oli Aurelius-nimisen senaattorin työläinen, ja hänen äitinsä sanottiin olleen kylänsä "Sol"-jumalan temppelin papitar. Tosin jälkimmäinen saattaa olla puhdasta "Historia Augustan" keksimää sepitettä, sillä myöhemmin Aurelianus otti samaisen jumalan Rooman pääjumalaksi. Marcus Antonius
Vuonna 60 eaa. Julius Caesar, Gnaeus Pompeius Magnus ja Marcus Licinius Crassus muodostivat epävirallisen liiton joka tunnettaan ensimmäisenä triumviraattina. Antoniuksen ystävä Curio kritisoi julkisesti triumvirejä ja oli suosittu kansan keskuudessa. Publius Clodius Pulcher oli aluksi triumvirien kannattaja, mutta hän alkoi pian uhkaamaan heidän valtaansa. Antonius oli aluksi Clodiuksen kannattaja, mutta jostain syystä hän lopetti tämän kannattamisen. Erään huhun mukaan Antoniuksella oli suhde Clodiuksen vaimon Fulvian kanssa. Huhu ei välttämättä ole totta, mutta Antonius meni myöhemmin naimisiin Fulvian kanssa. Jossain vaiheessa Antonius matkusti Kreikkaan opiskelemaan retoriikkaa, mikä oli yleistä roomalaisten aristokraattien keskuudessa, Caesar ja Cicero olivat tehneet samoin. Voi olla että Antonius lähti pakoon velkojiaan. Maximianus
Maximianus syntyi köyhään perheeseen Illyriassa, mutta eteni urallaan armeijassa. Maximianus taisteli Aurelianuksen ja Probuksen armeijoissa. Hän oli luultavasti mukana Caruksen sotaretkellä Persiaa vastaan vuonna 283. Caruksen kuoleman jälkeen armeija huusi erään Diocletianuksen keisariksi 20. marraskuuta 284. Diocletianus oli Maximianuksen tapaan illyrialainen. Marius Maximus
Marius Maximus oli roomalainen historioitsija ja virkamies, joka eli toisella ja kolmannella vuosisadalla jaa. Hän oli luultavasti sama mies kuin eräs Lucius Marius Maximus Perpetuus Aurelianus, joka oli kotoisin pohjoisafrikkalaisesta tai hispanialaisesta suvusta ja oli syntynyt noin vuonna 160. Hänen isänsä oli Gallia Lugdunensiksen ja Aquitanian provinssien ritarisäätyläinen prokuraattori. Hän oli konsulina vuonna 198 tai 199 ja uudelleen vuonna 223 ja toimi Gallia Belgican, Ala-Germanian, African ja Asian maaherroina. Vuosina 217–218 hän oli myös Rooman kaupunginprefekti. Antonios Suuri
Pyhä Antonios syntyi Comassa, Egyptissä, noin kolmannen vuosisadan keskivaiheilla. Hänen vanhempansa, jotka olivat jalosukuisia ja varakkaita, kuolivat kun hän eli kahdettakymmenettä vuottaan ja hän peri heidän omaisuutensa. Kerran kuultuaan evankeliumia kirkossa hän päätti kirjaimellisesti noudattaa Jeesuksen sanoja täydelliseksi tulemisesta ja luopua omaisuudestaan, antaa ne köyhille ja seurata Jeesusta. Antonios vetäytyi erämaahan yksinäisyyteen mietiskelemään, rukoilemaan ja palvelemaan Jumalaa. Pyhimys vieraili askeettien luona, tutustui heidän elämäänsä ja yritti oppia heiltä. Mies asettui yhteen hautaan lähellä kotikyläänsä, missä hänen kerrotaan kohdanneen pahoja henkiä villieläinten muodossa. Vietettyään viisitoista vuotta tällaista elämää eli kolmenkymmenenviiden vuoden ikäisenä pyhä Antonios päätti vetäytyä täyteen yksinäisyyteen. Hän löysi Niilin varrelta vuoren, jossa oli vanha autio linna, ja asettui sinne asumaan. Hänen luonaan vieraili paljon ihmisiä tapaamassa ja saamassa elämänohjeita. Julius Marcus Agrippa
Julius Marcus Agrippa syntyi vuoden 27 jaa. paikkeilla Roomassa. Noin viisivuotiaana hän siirtyi Palestiinaan, kun hänen isänsä joutui pakoilemaan siellä. Hänen isänsä palasi Roomaan vuonna 36, mutta Julius Marcus ja hänen äitinsä eivät menneet perässä. Olaus Magnus
Olaus Magnus Gothus ("Magni", lat. "suuri", lokakuu 1490 Itä-Götanmaa – 1. elokuuta 1557 Rooma) oli varhainen ruotsalainen historioitsija, kirjailija ja kartografi sekä Strängnäsin tuomiorovasti. Hänet tunnetaan parhaiten ensimmäisen Pohjoismaita kuvaavan kartan, "Carta marinan", tekijänä ja "Pohjoisten kansojen historian" kirjoittajana. Caracalla
Marcus Aurelius Antoninus (4. huhtikuuta 186 tai 188 – 8. huhtikuuta 217), syntyjään Lucius Septimius Bassianus, yleensä Caracalla, oli Rooman keisari vuosina 211–217. Caracallan nimi tarkoittaa huppuviittaa, joka oli hänen suosimansa asuste. Commodus
Marcus Aurelius Commodus Antoninus (31. elokuuta 161 – 31. joulukuuta 192), alun perin Lucius Aelius Aurelius Commodus, oli Rooman keisari vuosina 180–192. Hän oli ensimmäinen Rooman keisari, joka oli syntynyt hallitsevan keisarin pojaksi. Jälkipolville Commoduksesta on annettu maine heikkotahtoisena ja omalaatuisesti käyttäytyneenä hallitsijana, jonka kuoleman jälkeen epävarmuus kasvoi koko Rooman valtakunnassa. Nimi "Commodus" on latinan kieltä ja merkitsee suomeksi kirjaimellisesti "mukavaa". Arrianos
Arrianos syntyi Nikomediassa, Rooman Bithynian provinssin pääkaupungissa. Arrianos syntyi varakkaaseen perheeseen. Hänen isänsä oli saanut Rooman kansalaisuuden, kuten useat muut varakkaat kreikkalaiset. Arrianoksen isä sai kansalaisuuden joltain Flavius-suvun keisarilta, luultavasti Vespasianukselta. Arrianoksen syntymävuoden voi olettaa olleen ennen vuotta 90, koska hänen tiedetään olleen konsulina vuonna 129 tai 130 ja tämän viran haltija oli tuohon aikaan yleensä noin 42-vuotias. Arrianos vietti nuoruutensa kotikaupungissaan ja sai varmasti kreikkalaiseen yläluokkaan kuuluvalle tyypillisen koulutuksen retoriikassa ja kirjallisuudessa. Tämän jälkeen tyypillinen yläluokkaan kuuluva nuorukainen olisi yrittänyt luoda uraa Rooman valtakunnan palveluksessa. Arrianos päätti kuitenkin opiskella filosofiaa. Appianos
Appianoksen elämästä tiedetään vain hyvin vähän. Tiedetään, että hän kirjoitti oman elämäkertansa, josta nykypäivään on säilynyt vain katkelmia. Tiedetään kuitenkin, että Appianos syntyi Aleksandriassa, roomalaisen Egyptin pääkaupungissa. Hänen vanhempansa olivat Rooman kansalaisia ja Appianos muuttikin myöhemmin Roomaan, jossa hän toimi lakimiehenä. Appianoksesta tiedetään myös vähän erään Cornelius Fronton kirjeen perusteella. Kirjeessään Fronto esittää, että Appianokselle annettaisiin prokuraattorin arvo. Tästä voidaan päätellä, että Appianos kuului Rooman ritarisäätyyn. Pyhä Monica
Pyhä Monica syntyi kristittyyn perheeseen vuonna 332 Tagastessa, Pohjois-Afrikassa. Tultuaan avioikään hänen vanhempansa naittivat hänet väkivaltaiselle pakanalle nimeltä Patricius. Vaimo kesti kärsivällisyydellä aviomiehensä kohtelua ja vuoden ennen kuolemaansa, jolloin pyhä Augustinus oli 17 vuotta vanha, mies kääntyi kristityksi. Perheessä oli kolme lasta, Navigius, Augustinus ja Perpetua. Pojista pyhä Augustinus lähetettiin Karthagoon kehittämään taitojaan ja sivistymään. Hän vietti osittain kevyttä elämää, josta hänen äitinsä vastusti häntä tämän manikealaisuuden lisäksi. 29-vuotiaana pyhä Augustinus päätti lähteä Roomaan, mitä pyhä Monica vastusti peläten tämän kääntymyksen lykkääntyvän. Poika jatkoi suunnitelmassaan ja äiti päätti seurata tätä. Kaupunkiin saapuessaan pyhä Monica sai tietää pojan menneen Milanoon, missä hän oli tullut pyhän piispa Ambrosiuksen vaikutuspiiriin. Löydettyään poikansa kaupungista tämä oli luopunut manikealaisuudesta. Äiti ystävystyi piispan kanssa. Lopulta pyhä Augustinus kääntyi ja pyhä Ambrosius kastoi tämän pääsiäisenä. Pyhä Augustinus ja pyhä Monica lähtivät takaisin Tagasteen, mutta äiti sairastui Ostian satamassa, jossa hän lopulta kuoli. Arrius Antoninus
Antoninus oli luultavasti kotoisin Nemausuksesta, Etelä-Galliasta mutta suku muutti myöhemmin Italiaan. Hän toimi "consul suffectuksena", eli nimitettiin kesken vuotta edellisen konsulin tilalle, vuosina 69 ja 97. Hän oli Plinius nuoremman ja tulevan keisarin Marcus Cocceius Nervan hyvä ystävä. Jälkimmäisen noustessa valtaan vuonna 96, Antoninus ei onnitellut häntä vaan sääli hänen epäonnista valintaansa keisariksi. Antoninus Pius
Antoninuksen elämästä ennen keisariutta ei tiedetä paljoa. Antoninus oli vielä nuori, kun hänen isänsä kuoli, ja hänen kasvatuksestaan huolehtivat hänen molemmat isoisänsä. Hän vietti nuoruusvuotensa Loriumissa, ja sotilasuran sijasta hänen tavoitteenaan oli senaattorin ura. Isoisien kuoltua Antoninus peri heidän suuren omaisuutensa, jolloin hänestä tuli yksi Rooman rikkaimmista miehistä. Vuonna 110 Antoninus meni naimisiin Annia Galeria Faustinan kanssa, joka oli vaikutusvaltaisen ja rikkaan Marcus Annius Veruksen tytär. Marcus Antonius Pallas
Marcus Antonius Pallas (n. 1–63) oli merkittävä roomalainen libertus eli vapautettu orja. Hän toimi suojelijansa, keisari Claudiuksen taloussihteerinä vuosina 37-54 sekä jonkin aikaa keisari Neron taloussihteerinä vallanvaihdoksen jälkeen. Hän onnistui taloussihteerin virassa nousemaan imperiumin rikkaimpien joukkoon erinomaisilla sijoittajantaidoillaan. Lucius Salvius Otho
Luciuksen oli kaksi poikaa, Marcus Salvius Otho (tuleva keisari) ja Lucius Salvius Otho. Marcus syntyi Ferentiumissa 28. huhtikuuta vuonna 32. Lucius eteni urallaan aina konsuliksi (vuonna 52) ja "Asian" prokonsuliksi. Luciuksella oli myös tytär, joka oli jossain vaiheessa kihloissa Germanicuksen pojan Drusuksen kanssa. Marcus Antonius
Jo lapsena Marcus sai koulutuksen, joka valmisti hänet poliittiselle uralle. Häneltä odotettiin paljon, koska hänen isänsä ja isoisänsä olivat olleet senaattoreja. Myös hänen setänsä Caius Antonius Hybrida, enonsa Lucius Julius Caesar ja isäpuolensa Lentulus olivat senaattoreja. Senaattorien pojat seurasivat jo nuorena isiensä mukana julkisissa tehtävissä, kuten senaatin istunnoissa, vaikka heitä ei päästettykään sisälle itse senaatin saliin, vaan heidän oli seistävä ovien ulkopuolella kuuntelemassa senaatissa pidettyjä puheita. Marcuksen koulutukseen kuului muun muassa retoriikkaa ja kreikkalaista ja latinalaista kirjallisuutta. Vaikka Marcus Antonius ei ollut yhtä hyvä puhuja kuin kuuluisa isoisänsä oli hänellä kuitenkin jonkinlaiset puhujan lahjat. Antonin Mercié
Marius Jean Antonin Mercié (30. lokakuuta 1845 Toulouse, Ranska – 13. joulukuuta 1916 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän syntyi Toulousessa, opiskeli Pariisin École des Beaux-Artsissa ja voitti vuonna 1868 Prix de Romen. Augustus
Augustus syntyi Roomassa nimellä Gaius Octavius Thurinus. Octaviukset eivät olleet alkuperäisiä roomalaisia, vaan he olivat kotoisin Latiumin alueen eteläosassa olevasta Velitraen kaupungista. Suku oli kuitenkin arvostettu ja varakas. Octaviuksen isä Gaius Octavius kuului ritarisäätyyn, ja hänen saavutettuaan kvestorin arvon hänet valittiin senaattiin. Päästessään senaattiin vanhempi Octavius oli ollut avioliitossa erään Ancharian kanssa ja saanut tämän kanssa tyttären Octavia maiorin, mutta Octavius erosi Anchariasta ja avioitui Julius Caesarin sisarentyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Pari sai pian tyttären, jonka nimeksi tuli Octavia minor. Vuonna 63 eaa. pari sai vihdoin odotetun pojan, tulevan keisari Augustuksen. Dio Cassius kertoo, että astrologit ennustivat vastasyntyneelle Gaiukselle huonoa tulevaisuutta, mutta tämä on luultavasti jälkikäteinen keksintö. Pikku Gaius vietti ensimmäiset vuotensa isänsä tilalla Velitraessa. Samalla hänen isänsä eteni urallaan, ja hänen palveltuaan preetorina hänet lähetettiin vuodeksi Makedonian maaherraksi. Ollessaan paluumatkalla Italiaan Makedoniasta vuonna 59 eaa. Octavius kuoli yllättäen. Poika Octavius oli tuolloin vasta nelivuotias. Annius Viterbolainen
Anniuksen ”löytämiä” ja julkaisemia käsikirjoituksia olivat muun muassa kaksi osaa Quintus Fabius Pictorin kulta-aikaa ja Rooman kukkuloita käsittelevästä teoksesta, yksi teos Caius Semproniukselta, viisi babylonialaisen papin Berossoksen teosta sekä erinäisiä teoksia Myrsilokselta, Metastheneelta, Arkhilokhokselta, Cato vanhemmalta, Filon Juutalaiselta, Ksenofonilta, Antoninus Piukselta ja egyptiläiseltä Manetholta. Annius laittoi kaikki nämä muinaiset kirjailijat ylistämään Eurooppaa. Hän myös asetti eri tekstit tukemaan toisiaan ja kirjoitti siten uusiksi suuren osan Euroopan muinaishistoriaa. Hänen teoksissaan oli selostuksia Nooan poikien roolista eri maiden asuttamisessa, kuvitteellisia luetteloita Egyptin ja Kaldean hallitsijoista jne. Tiedoissaan olleiden aukkojen vuoksi hän ajoitti Manethon kolme sataa vuotta myöhempään aikaan, kuin milloin tämä oli todellisuudessa elänyt. Vaikka Annius pyrki pääasiassa tuottamaan kunniaa koko Euroopalle, hän oli valmis väärentämään myös kotiseutupatriotismin nimissä. Hän esimerkiksi hautasi kotikaupunkinsa Viterbon lähistölle väärennetyllä piirtokirjoituksella varustamansa kiven, jonka mukaan Isis ja Osiris olivat perustaneet Viterbon 3 000 vuotta aiemmin ja se oli siten vanhempi kuin Rooma. Annius pyrki väärennetyissä käsikirjoituksissaan yhdistämään egyptiläisen ja babylonialaisen korkeakulttuurin etruskeihin voidakseen antaa Keski-Italiassa sijaitsevalle Viterbolle tärkeämmän roolin sivilisaation historiassa. Hermannus Contractus
Hermann syntyi Altshausenissa, nykyisessä Etelä-Saksassa. Hänen isänsä oli Altshausenin herttua. Hermann aloitti opinnot reichenaulaissa Cloister-nimisessä koulussa syyskuussa vuonna 1020. Nuoruudessaan hän sairasti erästä tautia, minkä seurauksena hän halvaantui ja sai lisänimet rampa ja contractus. Liikkuminen ja puhuminen tuottivat hänellä suuria vaikeuksia. Rajoittuneisuudestaan huolimatta hän käänsi useita arabiankielisiä tieteellisiä tekstejä latinaksi. Vaikka hän käänsikin arabiankielisiä tekstejä, hänen ei uskota osanneen lukea juuri lainkaan arabian kieltä, vaan hänen arabian kielen taidot rajoittuvat puhumiseen. Antoni van Leeuwenhoek
Leeuwenhoek syntyi vuonna 1632 Delftissä, Alankomaissa. Hänen syntymänimensä oli Thonis Philipszoon, mutta hän allekirjoitti kirjoittamansa kirjeet nimellä Antoni van Leeuwenhoek. Hän otti mahdollisesti sukunimen Leeuwenhoek, koska asui rakennuksessa, joka sijaitsi lähellä Leijonan portti -nimistä paikkaa, jonka hänen isänsä myös omisti. Leeuwenhoekin isä Philips Thoniszoon oli ammatiltaan korien valmistaja ja hänen äitinsä Margriet Jacobsdochter van den Berch oli olutta valmistavasta suvusta. Hänen nuoruusvuosistaan ei tiedetä paljoakaan, selvää kuitenkin on se, ettei Leeuwenhoek saanut tieteellistä koulutusta. Leeuwenhoekin isä kuoli poikansa ollessa vain nelivuotias. Poika laitettiin kouluun Warmondin kylään, joka sijaitsi lähellä Leideniä. Myöhemmin hän asui pienessä Benthuizenin kylässä setänsä luona, joka opetti Leeuwenhoekille matematiikan ja fysiikan perusteet. Setänsä kuoleman jälkeen vuonna 1648 Leeuwenhoek muutti Amsterdamiin, missä hän pääsi pellavakauppiaan oppiin. Amsterdamissa Leeuwenhoek joutui käyttämään paljon suurennuslasia, jolla tarkkailtiin kankaiden laadukkuutta. Quintilianus
Marcus Fabius Quintilianus (n. 35 — n. 95) oli roomalainen asianajaja ja retoriikan opettaja. Hän oli syntyisin Hispaniasta. Quintilianus tunnetaan ennen kaikkea puhetaidon oppikirjasta "Puhujan kasvatus" ("Institutio oratoria"). Hän kirjoitti myös teoksen "Kaunopuheisuuden turmeltumisen syistä" ("De causis corruptae eloquentiae"), joka ei ole säilynyt nykyaikaan. Fronto
Marcus Cornelius Fronto (noin 100–170) oli roomalainen reettori ja puhetaidon opettaja. Fronto syntyi Numidiassa Cirtan kaupungissa. Hänestä tuli myöhemmin Antoninus Piuksen, Marcus Aureliuksen ja Lucius Veruksen opettaja. Hän oli "consul suffectus" vuonna 142 ja Asian provinssin prokonsuli vuonna 157. Myöhemmällä iällään, hän oli yhä kirjeenvaihdossa entisten oppilaidensa kanssa, jotka olivat nyt keisareita. Fronton edustama retoriikka pyrki muun muassa yllättävään ja värikkääseen sanavalintaan. Italialainen kardinaali Angelo Mai löysi vuonna 1815 Fronton kirjoittamaa tekstiä eräästä palimpsestista. Lucius Accius
Lucius Accius (noin 170 eaa. – noin 86 eaa.) oli roomalainen runoilija. Accius syntyi Pisaurumissa Umbriassa noin vuonna 170 eaa. Hänen kuolinvuottaan ei tiedetä, mutta hänen on täytynyt elää vanhaksi, koska vuonna 106 eaa. syntynyt Cicero mainitsee keskustelleen hänen kanssaan. Accius tuli kuuluisaksi muokkaamalla kreikkalaisia näytelmiä latinaksi. Hän kirjoitti myös omia näytelmiä ja harrasti myös kielitiedettä. Quintus Tullius Cicero
Quintus Tullius Cicero (102 eaa. – 43 eaa.) oli roomalainen sotilas ja Marcus Tullius Ciceron veli. Hän syntyi hyvintoimeentulevaan perheeseen Arpinumissa. Hänet koulutettiin veljensä kanssa Roomassa, Ateenassa ja todennäköisesti Rodoksella. Hän meni naimisiin veljensä ystävän Atticuksen sisaren Pomponian kanssa. He kuitenkin erosivat jonkin ajan kuluttua Franciscus de Marchia
Franciscus syntyi Appignano del Tronton kylässä Ascoli Picenon provinssissa Roomasta itään. Hän liittyi fransiskaanien sääntökuntaan ja opiskeli teologiaa Pariisin yliopistossa vuoden 1310 tienoilla. Myöhemmin hän opetti fransiskaanien oppilaitoksissa muualla. Myöhemmin hän palasi Pariisiin luennoimaan Petrus Lombarduksen "Sentensseistä", ainakin vuosina 1319–20. Philippus Arabs
Marcus Julius Philippus syntyi pienessä kylässä Arabia Petraean provinssissa, nykyisen Shahban kaupungin alueella Syyriassa, noin 87 km Damaskoksesta etelään. Hänen synnyinpaikastaan ei tiedetä paljoa, mutta noustuaan myöhemmin keisariksi, Philippus nimesi sen nimensä mukaisesti Philippopolikseksi ja aloitti siellä mittavan rakennuskampanjan. Hänen isästään Julius Marinuksesta tiedetään, että hän oli Rooman kansalainen ja huomattavassa asemassa. Eri antiikin lähteet nimittävät häntä vaihtelevasti arabisheikiksi tai rosvopäälliköksi. Marinus ilmeisesti kuoli ennen poikansa valtaannousua. Philippuksen äidistä ei tiedetä mitään, mutta hänellä oli veli, Gaius Julius Priscus. Noin vuoden 230 paikkeilla Philippus meni naimisiin Marcia Otacilia Severan kanssa. Vuonna 238 parille syntyi poika, joka sai nimekseen Marcus Julius Severus Philippus. Myös Philippuksen uran kehitys on hämärän peitossa lähes 40 vuoden ikään asti, mutta sitä on varmasti auttanut hänen veljensä Priscuksen menestyksekäs ura. Priscus nimitettiin pretoriaanikaartin prefektiksi keväällä 242. Viktor Amadeus von Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoym
Victor Amadeus syntyi Rheinland-Pfalzissa sijaitsevassa Schaumburgin linnassa Anhalt-Bernburgin ruhtinaan Viktor I Amadeus Adolfin kuudentena poikana. Perimysjärjestyksestä johtuen hän valitsi lopulta sotilasuran ja liittyi Venäjän keisarilliseen armeijaan vuonna 1772. Viktor Amadeus oli mukana muun muassa vuonna 1787 alkaneessa Venäjän–Turkin sodassa, jossa hän osallistui Căușenin, Akkermanin ja Benderin kaupunkien valtauksiin Romaniassa, Ukrainassa ja Moldovassa, saaden ansioistaan Pyhän Andreaksen ja Aleksanteri Nevskin ritarikuntien ansiomerkit. Marcus Antonius
Antoniuksen isän kuollessa Marcus oli vasta 11-vuotias. Marcus ja tämän veljet Luciuksen ja Gaiuksen jäivät äitinsä hoiviin. Marcus oli nyt perheensä vanhin miespuolinen jäsen ja teoriassa sen päämies eli "pater familias". Isä oli kuitenkin ollut kovin velkaantunut ja velkataakka päätyi nyt perheen niskoille. Cicero ilkkuikin myöhemmin että Marcus Antonius, jolla oli elämäntyylinsä takia paljon velkoja, oli ollut vararikossa jo lapsena. Marcuksen äiti Julia meni uudelleen naimisiin, tällä kertaa Publius Cornelius Lentulus Sura -nimisen poliitikon kanssa, joka oli muun muassa konsulina vuonna 71 eaa. Marcus Antonius vietti lopun nuoruutensa isäpuolensa kotona. Isäpuolella ei kuitenkaan ollut mitään velvoitusta maksaa Marcuksen velkoja. Marcukselta odotettiin kuitenkin suuria isän ja isoisän tekojen takia. Pompeius
Pompeius syntyi senaattoriperheeseen pohjois-italialaisessa Piceneumin kaupungissa. Pompeiuksen suku ei ollut perinteisiä valtasukuja, mutta hänen isänsä Gnaeus Pompeius Strabo oli kuitenkin edennyt tasaisesti virkaurallaan. Hänet oli valittu kvestoriksi 104 eaa., preettoriksi 92 eaa. ja diktaattori Mariuksen tuella konsuliksi vuonna 89 eaa. Hänen isänsä kuoli 87 eaa. Mariuksen ja Sullan välisessä konfliktissa. Pompeiuksesta tuli nyt sukunsa pää. Pompeiuksen piti pysytellä seuraavat vuodet taustalla Mariuksen kannattajien hallitessa Italiaa. Lucanus
Marcus Annaeus Lucanus (3. marraskuuta 39 – 30. huhtikuuta 65) oli roomalainen runoilija, joka oli kotoisin Córdobasta, Hispaniasta. Faustina nuorempi
Annia Galeria Faustina Minor, myös Faustina Minor tai Faustina nuorempi (16. helmikuuta noin 130 – kesä 175 tai 176) oli roomalainen keisarinna ja keisari Marcus Aureliuksen vaimo. Boëthius
Boëthiuksen tarkka syntymäaika ei ole tiedossa. Sen oletetaan kuitenkin olevan vuonna 480, jolloin syntyi myös muun muassa Pyhä Benedictus. Boëthius syntyi patriisiperheeseen, jossa oli ollut isän puolella aiemmin kaksi paavia ja useita Rooman keisareita. Myös hänen äitinsä suvussa oli ollut keisareita.
Ei tiedetä, missä Boëthius sai vaikuttavan kreikkalaisen sivistyksensä, sillä hänen nuoruusvuosinaan Roomaa hallitsi ostrogootti Teoderik Suuri, ja lännen kulttuuriperintö oli hiipumassa. Aiheesta ei ole historiallisia dokumentteja, mutta hän on saattanut opiskella Ateenassa ja mahdollisesti myös Aleksandriassa. Joku Boëthius-sukuun kuulunut toimi Aleksandrian koulussa järjestyksenvalvojana noin vuonna 470, ja se osoittaa, että nuorempi Boëthius saattoi saada klassisen sivistyksen perustan isältään tai joltain läheiseltä sukulaiselta. Antoninus Pius
Myös Cassius Dio kirjoitti Antoninuksesta, mutta hänen kirjoituksensa keisarin kaudesta on säilynyt vain kuutena lyhyenä katkelmana. Muita antiikin ajan kirjallisia lähteitä ovat Antoninuksen opettajan Marcus Cornelius Fronton kirjoitukset, Eutropiuksen historiateos "Breviarium ab urbe condita", Marcus Aureliuksen "Itselleni", Orosiuksen "Historiae adversus paganos" (), Pausaniaan "Periegesis tes Hellados" () ja Flavius Philostratuksen "Bioi sofiston" (). Augustinus
Aurelius Augustinus (13. marraskuuta 354 – 28. elokuuta 430) oli läntisen kristillisen kirkon merkittävin kirkkoisä, joka teki huomattavaa työtä filosofian ja teologian yhteensovittamisessa. Hän on katolisen kirkon merkittävimpiä ja arvostetuimpia teologeja ja kirkonopettajia ja hänet tunnetaan latinankielisellä lisänimellä "Doctor gratiae" eli "armon tohtori". Myös protestantit, erityisesti kalvinistit, pitävät häntä protestanttisuuden henkisenä isänä, sillä Martti Luther sai paljon vaikutteita hänen pelastusta ja armoa koskevista opeistaan. Lännessä hänen juhlaansa vietetään 28. elokuuta. Samoin Augustinuksen äitiä Monicaa (322 – 387) kunnioitetaan pyhimyksenä. Gratianus (keisari)
Flavius Gratianus Augustus (18. huhtikuuta/23. toukokuuta 359 – 25. elokuuta 383) oli Länsi-Rooman keisari 375–383. Hän oli Valentinianus I:n ja Severan poika. Hän syntyi Sirmiumissa Pannoniassa. 4. elokuuta 367 hänen isänsä teki hänestä "augustuksen". Kun Valentinianus kuoli 17. marraskuuta, armeija teki Gratianuksen velipuolesta Valentinianuksesta keisarin. Lucius Marcius Philippus
Marciukset laskivat sukunsa alkaneen Rooman myyttisestä kuninkaasta Ancus Marciuksesta. Lucius Marcius Philippus eteni urallaan aina konsuliksi asti. Hän oli preettori vuonna 60 eaa., ja hänet nimitettiin Syrian provinssin propreettoriksi vuonna 59 eaa. Samana vuonna hän meni naimisiin Julius Caesarin siskonyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Philippuksella oli jo aikaisemmasta avioliitosta kaksi lasta, yksi poika ja yksi tyttö, Marcia, josta meni myöhemmin naimisiin Cato nuoremman kanssa. Atian oli myös ollut aikaisemmin naimisissa, mutta hänen miehensä Gaius Octavius oli kuollut paluumatkalla Roomaan. Atialla ja Octaviuksella oli kaksi lasta, Octavia minor ja Gaius Octavius (myöhempi keisari Augustus). Vuonna 56 eaa. Philippus valittiin konsuliksi Gnaeus Cornelius Lentulus Marcellinuksen kanssa. Marcus Antonius
Antoniuksen isäpuoli Lentulus oli Catilinan kannattaja ja hänet teloitettiin Catilinan salaliiton epäonnistuttua vuonna 63 eaa. Marcus Antoniuksella ei luultavasti ollut suurempaa roolia salaliitossa ja koska hän oli vasta 20-vuotias häntä ei otettu vielä kovin vakavasti. Antoniuksen äiti Julia ei mennyt enää uudelleen naimisiin. Antoniuksen setä Caius Antonius osallistui Catilinan salaliiton kukistamiseen, mutta vuonna 59 eaa. hänet tuomittiin maanpakoon korruptiosyytteiden jälkeen. Antoniuksen läheisimmät miespuoliset sukulaiset, jotka olisivat auttaneet häntä etenemään poliittisella uralla, olivat joko kuolleita tai maanpaossa. Marcus Antonius
Vuonna 31 eaa. varsinainen sota alkoi ja Octavianuksen taidokas komentaja Marcus Vipsanius Agrippa keräsi ensi voitot. Octavianuksen vahva asema legioonien keskuudessa sai Cyrenaican ja Graecian provinssit siirtymään hänen puolelleen. Syyskuussa käytiin Aktionin taistelu, joka muodostui Antoniukselle kohtalokkaaksi. Meritaistelussa Antoniuksen ja Kleopatran laivasto tuhottiin ja nämä pakenivat Egyptiin. Octavianus seurasi perässä 30 eaa. Epäselvissä oloissa Antonius kuuli Kleopatran kuolleen ja teki itsemurhan. Muutamaa päivää myöhemmin Kleopatrakin teki itsemurhan. Kaisarion murhattiin. Hadrianus
Publius Aelius Hadrianus syntyi todennäköisesti Italicassa, Hispaniassa. Hänen isänsä Publius Aelius Hadrianus Afer oli roomalaista senaattorisukua ja keisari Trajanuksen serkku. Äiti Domitia Paulina oli kotoisin Gadesista (nyk. Cádiz). Pertinax
Publius Helvius Pertinax syntyi 1. elokuuta vuonna 126 Alba Pompeian kaupungissa Italiassa ja oli muuan vapautetun orjan Helvius Successuksen poika. Nuorena hän matkusti Roomaan opiskelemaan grammaatikko Sulpicius Apollinariksen alaisuudessa. Pertinax aloitti uransa kieliopin opettajana, mutta voimakkaiden suosijoiden ansiosta hänelle myönnettiin upseerin virka Syyrian legioonassa vuonna 160. Samoihin aikoihin hän oli gallialaisen auxilia-kohortin prefekti Syyriassa. Kanssahallitsevien keisarien Marcus Aureliuksen ja Lucius Veruksen Parthian sodan aikana Pertinax todisti itsensä sotilaana, jota seurasi sarja nopeita ylennyksiä. Hän palveli Britanniassa Legio VI Victrixin tribuunina vuonna 165, jonka jälkeen hän siirtyi Hadrianuksen vallille sijoitetun auxilia-kohortin komentajaksi. Carus
Caruksen varhaisista vuosista ei ole juuri mitään tietoa. Tiedetään, että valtaannousunsa aikoihin Caruksella oli kaksi aikuista poikaa ja yksi pojanpoika. Tästä on päätelty, että hän olisi syntynyt noin vuoden 230 paikkeilla. 500-luvulla eläneen itäroomalaisen kronikoitsijan Johannes Malalaksen mukaan hän oli kuollessaan noin 60-vuotias, jolloin hän olisi syntynyt noin vuonna 223 tai 224. Carus syntyi luultavasti Gallian Narbossa (nykyinen Narbonne Etelä-Ranskassa) ja hänen nimensä ennen valtaannousuaan saattoi olla Marcus Numerius Carus. Hän oli keisari Probuksen aikaan kokenut sotilaskomentaja, ja hän palvelikin pretoriaanikaartin prefektinä suunnilleen koko Probuksen kauden ajan. Marcus Antonius
14. maaliskuuta 44 eaa. Antonius kuuli huhuja Caesaria vastaan suunnatuista toimista forumilla. Antonius riensi Caesarin avuksi, mutta saapui liian myöhään. Caesar oli ehditty jo murhata. Murhaa seuranneiden levottomuuksien aikana Antonius pakeni Roomasta pukeutuneena orjaksi. Kun odotettu verilöyly ei alkanutkaan, Antonius palasi Roomaan neuvottelemaan sovinnosta salamurhaajien kanssa. Senaatti armahti salamurhaajat. Pian seurasivat Caesarin hautajaiset, joissa Antonius piti hautajaispuheen. Yllättäen puhe sisälsi voimakkaita syytöksiä salaliittolaisia kohtaan. Tämä riitti takaamaan pysyvän välirikon heidän kanssaan. Puheen seurauksena raivostunut väkijoukko hyökkäsi salamurhaajien taloihin myöhemmin samana iltana ja nämä joutuivat pakenemaan henkensä edestä. Antonius puolestaan kokosi suojakseen Caesarin veteraaneista kootun henkivartioston ja vaati senaatilta Gallia Cisalpinan provinssia, jota hallitsi tuolloin Decimus Junius Brutus Albinus, eräs Caesarin salamurhaajista. Kun tämä ei suostunut väistymään Antoniuksen tieltä, Antonius lähti sotaretkelle häntä vastaan 44 eaa. Marcus Annius Verus
Veruksen vaimo oli Rupilia Faustina, jonka kanssa hän sai kolme lasta:Jälkimmäinen kuitenkin kuoli hänen poikansa Marcus Annius Catilius Severuksen, eli Marcus Aureliuksen, ollessa vielä nuori, joten Verus adoptoi tämän ja huolehti hänestä. Myöhemmin Marcus Aurelius kirjoitti edesmenneestä isoisästään erittäin lempeään sävyyn. Marcus &amp; Martinus
Marcus & Martinus (oik. Marcus Gunnarsen ja Martinus Gunnarsen, s. 21. helmikuuta 2002) on norjalainen Elverumista kotoisin oleva popduo. Nykyään Trofors-nimisessä kylässä asuvat kaksosveljekset ovat saavuttaneet suurta suosiota etenkin Pohjoismaissa. Heidän fanejaan kutsutaan nimellä ”MMer”. Marcus Walz
Walz syntyi Oxfordissa, Isossa-Britanniassa englantilaiselle isälle ja saksalaiselle äidille. Hän muutti kolmen kuukauden ikäisenä Mallorcalle ja sai näin myöhemmin Espanjan edustusoikeuden. Marcus Chong
Marcus Chong (s. 8. heinäkuuta 1967 Seattle) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 1990-luvun alussa hän esiintyi Miguel Mendezin roolissa draamasarjassa "Street Justice". Myöhemmin hänet on nähty muun muassa Tankin roolissa elokuvassa "Matrix" (1999). Hän on kirjoittanut "The Arch" -nimisen romaanin. Marius
Marius syntyi vuonna 157 eaa. Arpinumin kaupungissa Latiumissa. Plutarkhos väittää hänen olleen työläisperheestä, mutta luultavasti hänen perheensä kuului ritarisäätyyn. Vuonna 134 eaa. hän palveli Rooman armeijassa Numantiassa jossa Scipio Aemilianus Africanus huomasi hänet. Myöhemmin hän asettui ehdolle sotilastribuunin virkaan. Hän saikin yhden 24 virasta saavutuksiensa ansiosta. Seuraavaksi hän asettui ehdolle kvestoriksi sen jälkeen kun oli epäonnistunut saamaan erään viran kotikaupungissaan. Hänen kvestorinurastaan ei tiedetä mitään. Marcus Minucius Felix
Marcus Minucius Felix (noin 100-luvun loppu – 200-luvun alku) oli roomalainen kristitty apologeetta, yksi varhaisimpia latinaksi kirjoittaneita kristinuskon puolustajia. Antonin Artaud
Artaud’n oikea nimi on Antoine Marie Joseph Artaud. Antonin Artaud on pseudonyymi. Hän syntyi Marseillessa, Etelä-Ranskassa varakkaaseen porvarisperheeseen. Isä oli merikapteeni ja äiti, Euphrasie Nalpas, sukujuuriltaan turkkilainen. Commodus
Commodus syntyi 31. heinäkuuta 161 nimellä Lucius Aelius Aurelius Commodus silloisen Rooman keisarin Marcus Aureliuksen pojaksi Lanuviumin kaupungissa, Rooman valtakunnassa. Hänellä oli myös vuonna 165 kuollut vanhempi kaksoisveli Titus Aurelius Fulvus Antoninus sekä vuonna 162 syntynyt pikkuveli Marcus Annius Verus, joka menehtyi vuonna 169. Koska Commoduksen molemmat veljet kuolivat jo ollessaan lapsia, Commodus oli Marcus Aureliuksen ainoa perijä, vaikka monet eivät pitäneet häntä tarpeeksi kyvykkäänä ja kunnianhimoisena tullakseen keisariksi. Hän ei ikinä välittänyt koulunkäynnistä, vaan oli paljon kiinnostuneempi erilaisista urheilulajeista. Gnaeus Julius Agricola
Agricola syntyi Gallia Narbonensiksessa (nyk. Etelä-Ranskassa) ja meni naimisiin Domitia Decidianan kanssa. He saivat yhden tyttären, joka meni naimisiin historioitsija Tacituksen kanssa. Tacitus oli yksi hänen suurimmista kannattajistaan ja hän kirjoitti Agricolan elämäkerran "De vita et moribus Julii Agricolæ". Kirjassa Tacitus kuvaa erityisesti Agricolan toimintaa Britanniassa.
Agricolan ura alkoi sotilastribuunina Britanniassa vuosina 58–62 kuvernööri Gaius Suetonius Paullinuksen alaisena. Tämän jälkeen Agricola toimi muun muassa legioonan komentajana ja Gallia Aquitanian provinssin kuvernöörinä. Samalla hänestä tehtiin myös patriisi. Kun yksi konsuleista kuoli vuonna 77, valittiin Agricola hänen tilalleen. Seuraavana vuonna hänet valittiin Britannian kuvernööriksi. Britanniassa Agricola kukisti walesilaiset ja kaledonialaiset Mons Graupiuksen taistelussa. Livius Andronicus
Lucius Livius Andronicus (n. 284–204 eaa.) oli roomalalainen runoilija. Hän syntyi todennäköisesti Tarentumin kreikkalaissiirtokunnassa ja tuli Roomaan sotavankina sen jälkeen, kun Rooma 272 eaa. valloitti Tarentumin. Livius Andronicus oli roomalaisen kirjallisuuden alkuunpanija kääntämällä "Odysseian" latinaksi saturnista mittaa käyttäen sekä mukailemalla kreikkalaisia näytelmiä. Hänen teoksistaan on säilynyt ainoastaan fragmentteja. Antoni van Leeuwenhoek
Antoni Philips van Leeuwenhoek (; 20. lokakuuta 1632 Delft – 26. elokuuta 1723 Delft) oli hollantilainen kauppias ja tieteilijä. Hänet tunnetaan saavutuksistaan solubiologian perustamiseksi. Itse valmistamallaan mikroskoopilla hän havaitsi lihassyyt, bakteereita ja veren virtauksen kapillaarisuonissa. Leeuwenhoek löysi suolistossa elävän Giardia-alkueläimen tutkittuaan mikroskoopin avulla ripuliaan. Marcus Antonius
Senaatin ja Octavianuksen välit kiristyivät. Senaatti epäsi Octavianukselta triumfin. Kimpaantunut Octavianus marssi joukkoineen Roomaan ja otti itselleen konsulin viran. Antonius ehti tällä välin paeta. Tämän jälkeen tapahtui kuitenkin jotain yllättävää. Octavianus, Antonius ja Lepidus pääsivät sopimukseen vallanjaosta. Miehet muodostivat toisen triumviraatin ("triumviri reipublicae constituendae"), jonka asema virallistettiin lailla ("lex Titia"). Liiton vahvistamiseksi Octavianus meni naimisiin Antoniuksen ottotyttären kanssa. Tämän jälkeen triumvirit ottivat asiakseen jahdata Caesarin salaliittolaisia ja muita vastustajiaan. Seuranneissa proskriptioissa moni korkea-arvoinen roomalainen murhattiin, näiden joukossa myös Cicero. Cicero murhattiin Antoniuksen vaatimuksesta, joka tunsi syvää vihaa tätä kohtaa puhujan aiemmin pitämien filippiläispuheiden takia, joissa oli suorasukaisesti arvioitu Antoniuksen toimintaa. Tarinan mukaan Ciceron pää ja kädet laitettiin näytille forumin rostralle ja Antoniuksen vaimo Fulvia löi toistuvasti neulalla Ciceron turhan terävän kielen läpi. Filippoin taisteluiden ja muutamien salaliittolaisten murhien jälkeen triumvirien tiellä ei enää ollut esteitä. Otho
Otho oli etruskisukua. Historioitsija Suetoniuksen mukaan suku juonsi juurensa etruskien johtavista suvuista. Othon aikana kaikki etruskit olivat jo roomalaistuneet. Cognomen "Otho" viittaa juuri etruskialkuperään. Koska cognomen oli säilynyt suvussa kolmen sukupolven ajan, suku halusi ehkä vaalia etruskiperintöään. Othon isoisä, Marcus Salvius Otho, oli "novus homo" eli suvun ensimmäinen senaattori. Suetoniuksen mukaan hänen vaimonsa, Othon isoäiti, olisi ollut alhaista syntyperää ja ehkä alkujaan jopa orja. Othon isoisä eteni urallaan, koska oli viettänyt nuoruutensa keisari Augustuksen vaimon Livia Augustan kotona. Livian myötämielisyyden ansiosta hän eteni urallaan aina preettoriksi asti. Othon isä oli Lucius Salvius Otho, merkittävä poliitikko ja keisari Tiberiuksen läheinen ystävä. Hän oli uransa aikana muun muassa konsulina vuonna 33 ja African provinssin maaherrana. Keisari Claudius korotti Othon isän patriisien joukkoon, ja senaatti myönsi hänelle patsaan Palatiumilla. Othon äiti Albia Terentia oli myös luultavasti ylhäistä sukua. Marcus Salvius Otho syntyi Ferentiumissa 28. huhtikuuta vuonna 32. Otholla oli veli, Lucius Salvius Otho Titianus, joka eteni urallaan aina vuoden 52 konsuliksi ja toimi myös Asian provinssin prokonsulina. Otholla oli myös sisko, joka oli jossain vaiheessa kihloissa Germanicuksen pojan Drusuksen kanssa. Kerrotaan, että Otho oli nuorena tuhlaileva ja villi ja että hänen isänsä joutui usein pieksemään hänet erilaisten kepposten jälkeen. Severus Alexander
Marcus Julius Gessius Bassianus Alexianus syntyi Arca Caesareassa (nykyinen Arqa, Libanonissa), Syria Phoeniciassa 1. lokakuuta 208. Hänen vanhempansa olivat isä syyrialainen senaattori Gessius Marcianus ja äiti Julia Avita Mamaea, joka oli Julia Maesan tytär. Julia Maesalla oli myös toinen tytär nimeltään Julia Soaemias, jolla oli poika Varius Avitus Bassianus, joka tunnetaan paremmin keisari Elagabaluksena. Alexianus oli siis Elagabaluksen serkku. Alexianuksen isoisä Julius Avitus Alexianus oli roomalainen aatelinen, joka kävi menestyksekkään virkauran. Probus
Probuksen varhaisista vuosista ei tiedetä paljoakaan. Hän syntyi 19. elokuuta 232 Sirmiumissa, Pannonia Inferiorissa. Hänen isänsä oli joko Maximus-niminen sotilastribuuni, tai Dalmatius-niminen puutarhuri. Probus toimi luultavasti tribuunina keisari Valerianuksen aikana, ja myöhemmin hän palveli ainakin Aurelianuksen armeijassa. "Historia Augustan" mukaan Aurelianus lähetti vuonna 272 Probuksen komentaman laivaston valtaamaan Egyptin provinssia palmyralaisilta. Probuksen joukot kukistivatkin palmyralaiset nopeasti ja pian provinssi oli Rooman hallinnassa. Vaikka "Historia Augustan" luotettavuus onkin kyseenalainen, ei ole mitään syytä, että Aurelianus ei olisi antanut näinkin tärkeää tehtävää kenraalilleen. Probus kuului todennäköisesti Aurelianuksen luotetuimpien ja parhaimpien kenraalien joukkoon. On mahdollista, että Aurelianus piti itse häntä todennäköisimpänä seuraajanaan, mutta tämä saattaa olla Probuksen omaa propagandaa. Tacituksen aikana Probus nimitettiin idässä sijaitsevien provinssien johtoon ("dux orientis"). Joskus hänet on sekoitettu erääseen Tenagino Probukseen, joka toimi Egyptin prefektinä Claudius Gothicuksen aikana. Valentinos
Valentinos syntyi Freboniksessa Niilin suistossa ja kouluttautui Aleksandriassa, varhaiskristillisyyden merkittävässä keskuksessa. Siellä hän on saattanut kuullu kristillistä filosofia Basilidesta ja todennäköisesti tutustui hellenistiseen keskiplatonilaiseen filosofiaan ja hellenististen juutalaisten kulttuuriin ja ajatteluun, kuten tunnettuun aleksandrian juutalaiseen filosofiin ja allegoristiin Filon Aleksandrialaiseen. Valentinoksen aleksandrialaiset seuraajat väittivät, että hän oli Theudaan seuraaja ja että Theudas olisi puolestaan ollut apostoli Paavalin seuraaja. Valentinos väitti, että Theudas ilmoitti hänelle sen salaisen viisauden, jota Paavali oli opettanut yksityisesti lähipiirilleen. Paavali oli viitannut tällaiseen myös julkisesti kertoessaan näynomaisesta kohtaamisestaan ylösnousseen Kristuksen kanssa Damaskoksen tiellä (Room. 16:25 ; 1 Kor. 2:7 ), jolloin hän sai tältä salaista opetusta. Tällaisista esoteerisistä opetuksista tuli ensimmäisen ja toisen vuosisadan mittaan suosittuja, mutta toisaalta niitä alettiin vähitellen pitää yhä harhaoppisimpina Rooman kirkossa. Lucius Antonius
Lucius oli aina vanhimman veljensä Marcuksen kannattaja. Lucius oli kansantribuuni vuonna 44 eaa. kun Marcus ja Julius Caesar olivat konsuleja. Lucius ajoi läpi lain jonka mukaan Caesar sai nimittää virkamiehiä ollessaan poissa Roomasta. Lucius ehdotti myös lakia joka jakoi Caesarin veteraaneille maata. Lucius seurasi veljensä mukana Mutinan sodan jälkeen Galliaan. Sen jälkeen kun Marcus Antonius oli muodostanut toisen triumviraatin Octavianuksen ja Lepiduksen kanssa Lucius nimitettiin vuoden 41 eaa. konsuliksi. Marcus Antonius
Kun Caesar sai kuulla senaatin päätöksestä, päätti hän toimia nopeasti ja lähti marssimaan Roomaa kohti. Antonius ja Cassius tapasivat Caesarin Arminumissa, vielä orjiksi naamioituneina. Caesar esitteli heidät armeijalle ja antoi Antoniuksen kertoa kuinka kansantribuuneja oli estetty käyttämästä veto-oikeuttaan ja että heidän henkeään oli uhattu. Macrinus
Marcus Opellius Macrinus (noin 165 – kesäkuu 218) oli Rooman keisari vuosina 217–218. Macrinus oli kotoisin Mauretaniasta Pohjois-Afrikasta ja nousi keisariksi edeltäjänsä keisari Caracallan murhan jälkeen vuonna 217. Hän oli ensimmäinen keisari, joka ei ollut senaattorisäädyn jäsen noustessaan valtaan. Lucius Annaeus Cornutus
Cornutus oli kotoisin Leptis Magnasta, Libyasta. Hän asui kuitenkin suurimman osan elämästään Roomassa. Hänet tunnetaan parhaiten runoilija Persiuksen opettajana ja ystävänä. Hän korjasi tämän kirjoittamia satiireja tämän kuoleman jälkeen, mutta antoi ne sitten Caesius Bassukselle toimitettavaksi tämän erityisestä pyynnöstä. Keisari Nero karkotti hänet Roomasta noin vuonna 66 tai 68, koska hän halvensi epäsuorasti keisarin näkemystä roomalaisten sankarillisesta historiasta. Tämän jälkeen hänestä ei tiedetä mitään. Marcus Antonius
Antonius johti noin 2000 sotilasta ja jonkin verran gallialaista ratsuväkeä Apenniinien yli ja otti haltuunsa Via Cassian. Antonius valtasi joukkoineen helposti Arretiumin 15. tammikuuta. Suojattuaan näin Caesarin selustan Antonius liittyi jälleen Caesarin seuraan. Useat kaupungit antautuivat heti Caesarille, mutta Gallian prokonsuliksi nimitetty Ahenobarbus linnoittautui Corfiniumiin, jota Caesar alkoi piirittää. Pian saapui tieto, että läheinen Sulmo halusi antautua Caesarille, mutta eräs senaattori piti kaupunkia seitsemän kohortin voimin. Caesar lähetti Antoniuksen viiden kohortin kanssa valtaamaan kaupunkia. Sulmon asukkaat avasivat kaupungin portit Antoniukselle, jonka jälkeen vihollisten komentaja teki itsemurhan. Kaupungissa olleet seitsemän kohorttia liittyivät Caesarin armeijaan. Corfiniumista Caesar jatkoi matkaansa Brundisiumiin, jossa Pompeius ja suurin osa senaatista oli. Pompeius pääsi kuitenkin pakenemaan meren yli Epeirokseen. Antonius ja Cassius palasivat Roomaan, jossa he käyttivät tribuuninoikeuksiaan kutsuakseen koolle senaatin kokouksen 1. huhtikuuta. Caesar ei kuitenkaan saanut senaatin tukea ja Antoniuksen ja Cassiuksen oli kutsuttava koolle Rooman kansankokouksen, "comitia tributan", jossa he ajoivat läpi Caesarille tärkeitä päätöksiä. Antonius ehdotti esimerkiksi Sullan säätämän lain kumoamista, jonka mukaan proskriptoitujen miesten jälkeläiset eivät saaneet palvella julkisissa viroissa. Titus Aurelius Fulvus
Titus Aurelius Fulvus (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen poliitikko ja Antoninus Piuksen isän puoleinen isoisä. Fulvuksen suku oli vanha ja rikas. Se oli aikoinaan muuttanut etelä-gallialaisesta Nemausuksen kaupungista Italiaan. Fulvus toimi legioonan komentajana ("legatus legionis") Corbulon aikana ja tuki Vespasianusta. Flaviusten hallitsijasuvun aikana Fulvus toimi kaksi kertaa konsulina, ensin 70-luvulla ja myöhemmin vuonna 85 yhdessä keisari Domitianuksen kanssa. Samoihin aikoihin hän oli myös Rooman kaupunginprefekti. Fulvuksen poika oli myös nimeltään Titus Aurelius Fulvus. Tämä toimi konsulina vuonna 89 ja oli tulevan keisarin Antoninus Piuksen isä. Titus Aurelius Fulvus nuoremman kuoltua, Aurelius Fulvus vanhempi otti nuoren Antoninus Piuksen kasvatikseen. Tarsos
Antiikin aikaan Tarsos toimi Kilikian pääkaupunkina, kunnes maasta tuli Rooman provinssi. Siellä oli filosofeistaan kuuluisa yliopisto. Kleopatran ja Marcus Antoniuksen kuuluisa ensikohtaaminen tapahtui Tarsoksessa 41 eaa. Apostoli Paavali syntyi Tarsoksessa ajanlaskumme alkuvuosina. Antoni (arkkipiispa)
Aleksander Vadkovski syntyi pappisperheeseen Venäjän Tambovin kuvernementissa. Hän oli naimisissa oleva uskonnon opettaja ja kahden lapsen isä, kun hänen puolisonsa sairastui ja kuoli nopeasti; vuoden sisään myös lapset seurasivat äitiään lavantautiepidemian uhreina. Leskeksi jäänyt ja lapsensakin menettänyt Vadkovski päätti etsiä lohdutusta suruunsa luostarista; hänet vihittiinkin pian munkiksi nimellä Antoni, mutta hänen levoton mielensä ei sallinut jäädä toimettomaksi; tuota pikaa hän tarttuikin jatko-opintoihinsa, ja hänestä tuli teologian tohtori. Marcus Antonius Pallas
Pallas aloitti uransa Antonia nuoremman orjana. Antonia nuorempi oli keisariperheen vaikutusvaltainen jäsen. Antonia vapautti Pallaan joskus 30-luvulla, jolloin Antoniasta tuli Pallaan suojelija, "patrona". Kun Antonia kuoli, suojelussuhde siirtyi keisari Claudiukselle, joka oli Antonian poika. Pallaan ja Antonian välit olivat olleet hyvät, sillä Antonia ilmeisesti jätti Pallaalle perinnöksi maata Egyptistä. Lucius Antonius
Lucius Antonius oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli konsuli vuonna 41 eaa. Hänen vanhempansa oliva Marcus Antonius Creticus ja Julia Antonia. Triumviri Marcus Antonius ja Gaius Antonius olivat Luciuksen veljiä. Marcus Minucius Felix
Minucius Felixin omasta elämästä ei tiedetä kovin paljon. Hänet on voitu ajoittaa vain suunnilleen vuosiin 150–200. Hieronymus mainitsee hänet joitakin kertoja teoksessaan "De Viris Illustribus", samoin Lactantius teoksessaan "Institionum divinarum". Heidän tietonsa ovat kuitenkin ilmeisesti peräisin Minucius Felixin omista teoksista. Niistä hänen voidaan päätellä olleen Roomassa toiminut asianajaja, joka oli ollut pakana ja kääntynyt sitten kristityksi. Hänen on arveltu olleen afrikkalaista alkuperää. Aleksandros Polyhistor
Aleksandros syntyi Miletoksessa tai Myndoksessa Kaariassa ja kukoisti noin vuonna 70 eaa. Hänet vangitsi roomalainen Lucius Cornelius Sulla. Ehkä tämän vuoksi hän otti nimen Cornelius saatuaan vapautensa. Vapauttamisensa jälkeen hän jatkoi elämää Italiassa Rooman kansalaisena. Hän oli niin tuottelias kirjailijana, että sai lisänimen "polyhistor". Commodus
Vuonna 172 teini-ikäinen Commodus matkusti Carnuntumiin, nykyisen Itävallan alueelle, jossa sijaitsi Marcus Aureliuksen sotajoukkojen päämaja roomalaisten sodassa markomannien germaaniheimoa vastaan. Useimmat historioitsijat olettavat, että Commodus oli Carnuntumissa, kun Marcus Aureliusin sotajoukot kukistivat markomannit. Marcus Aureliuksen voitto ei kuitenkaan riittänyt nujertamaan markomanneja lopullisesti, ja myöhemmin keisariksi tultuaan Commodus päätti sodan solmimalla rauhan markomannien kanssa. Antoninus Pius
Vuonna 145 Antoninus oli konsulina yhdessä Marcus Aureliuksen kanssa. Saman vuoden keväällä Marcus meni naimisiin Antoninuksen tyttären Faustina nuoremman kanssa. Parin ensimmäinen lapsi, tytär Domitia Faustina syntyi 30. marraskuuta 147. Antoninus juhlisti tapahtumaa myöntämällä Marcukselle tribuuninoikeudet ja "imperium"-vallan. Faustina sai arvonimen "Augusta". Aldus Manutius
Manutius syntyi Sermonetassa tai Bassianossa, Kirkkovaltiossa, nykyisessä Latinan maakunnassa. Hän sai klassisen koulutuksen ja opiskeli latinaa Roomassa Gasparino da Veronan oppilaana ja klassista kreikkaa Ferrarassa Guarino da Veronan oppilaana. Antoninus Pius
Antoninus jätti perijöilleen Marcus Aureliukselle ja Lucius Verukselle vakaan ja rikkaan valtakunnan. Hänen kuollessaan valtion kassassa oli noin 675 miljoonaa denaaria. Antoninuksen konservatiivinen ja säästeliäs hallinto antoi valtakunnalle aikaa toipua Trajanuksen ja Hadrianuksen politiikan aiheuttamista taloudellisista ongelmista. Marcus ja Lucius rakennuttivat Antoninuksen muistoksi punaisesta graniitista valmistetun pylvään Campus Martiukselle. Itse pylväs on tuhoutunut, mutta sen jalusta on säilynyt ja esillä Vatikaanin museossa. Marcus Aurelius kunnioitti suuresti Antoninusta ja toivoi, että hänellä olisi kuollessaan yhtä puhdas omatunto kuin Antoninuksella oli kuollessaan. Marcus Pauli Björneburgensis
Marcus Pauli Björneburgensis syntyi Porissa satulasepän poikana, ja hänen käyttämänsä lisänimi Sadelerus merkitseekin satulaseppää. Hänestä tuli ylioppilas Uppsalassa 27. marraskuuta 1631 nimellä Marcus Pauli Biörneburgensis Finno. Hän toimi Oulun kappalaisena vuodesta 1636 (jo ennen papiksi valmistumistaan) sekä Porin triviaalikoulun konrehtorina 1640. Seuraavaksi hänestä tuli Turun katedraalikoulun konrehtori ja Turun suomenkielinen toinen kappalainen. Hän joutui vaikeuksiin alkoholinkäyttönsä ja teräväkielisyytensä vuoksi ja oli pidätettynä virantoimituksesta vuoden 1644. Hänestä tuli Oulun kirkkoherra 1647, mutta vuonna 1655 hänet erotettiin tästäkin virasta. Uudenkaarlepyyn triviaalikoulun rehtorin viran hän sai vuonna 1659, mutta erotettiin siitä 1660. Marcus Antonius
Julius Caesar oli lähtenyt vuonna 59 eaa. sotaretkelle Galliaan. Marcus Antoniuksen palveluksesta Caesarin alaisena vuosien 54 eaa. ja vuoden 53 eaa. alkun välillä ei tiedetä mitään. Tuona aikana Caesar teki muun muassa sotaretken Britanniaan. Caesarin poissaolon aikana Galliassa syttyi useita kapinoita, jotka Caesar kukisti veristen taistelujen jälkeen. Antonius oli luultavasti Caesarin mukana näiden taisteluiden aikana. Antoniuksen saapuessa Galliaan hän ja Caesar eivät tunteneet toisiaan kovin hyvin, mutta vuoden 53 eaa. keväällä Caesar oli selvästi havainnut Antoniuksen oleva kyvykäs sotilas ja poliitikko. Caesar lähetti Antoniuksen Roomaan asettumaan ehdolle kvestorin virkaan. Roomalaiset valitsivat vuosittain 20 kvestoria, jotka toimivat erilaisissa tehtävissä, muun muassa provinssien maaherrojen apulaisina. Caesar lähetti Cicerolle kirjeen, jossa hän pyysi tätä kannattamaan Antoniusta. Myös Antonius itse haki Cicerolta tukea vaalikampanjassaan. Luultavasti Ciceron tuki koostui etupäässä siitä, ettei hän julkisesti vastustanut Antoniusta. Caesarin ja hänen triumvirikumppaninsa Pompeiuksen välit olivat kylmenneet vuoden 54 eaa. aikana ja triumviraatin kolmas jäsen Crassus oli kuollut vuonna 53 eaa. Caesarin Antoniukselle antamiin tehtäviin kuului luultavasti kvestorin viran saamisen lisäksi sekasorron aiheuttaminen Roomassa. Caesarin ja Pompeiuksen kannattajat ottivat verisesti yhteen Rooman kaduilla. Antoniuksen vanha ystävä Publius Clodius Pulcher oli tuona vuonna ehdokkaana preetoriksi ja aiemmin yksi Caesarin kannattajista. Caesar piti kuitenkin Clodiusta liian vaarallisena. Erään mellakan aikana Foorumilla Antonius hyökkäsi Clodiuksen kimppuun miekka kädessä. Tällä välikohtauksella ei kuitenkaan ollut suurempaa merkitystä, koska Clodiuksen vastustajat murhasivat hänet pian tämän jälkeen. Seuranneen sekasorron takia senaatti nimitti Pompeiuksen laittomasti ainoaksi konsuliksi. Pompeiuksen sotilaat palauttivat järjestyksen ja pitkään viivästyneet vaalit saatettiin pitää. Antonius sai haluamansa kvestorin viran. Laillisesti kvestorien tehtävät jaettiin arvalla, mutta Antonius ei välittänyt tästä vaan matkusti Galliaan ennen virkojen jakoa. Lorium
Lorium oli antiikin aikainen kylä Etruriassa, Italiassa, Via Aurelian varrella hiukan Rooman kaupungista länteen. Rooman keisari Antoninus Pius vietti nuoruusvuotensa Loriumissa ja keisariksi tultuaan rakennutti sinne palatsin. Hän myös kuoli siellä 7. maaliskuuta 161. Myös Marcus Aurelius vietti paljon aikaa Loriumissa. Antoninus Pius
Antoninuksen elämästä ja kaudesta on hänen edeltäjiensä Trajanuksen ja Hadrianuksen tapaan säilynyt erittäin vähän kirjallisia lähteitä. Päälähde hänen elämästään on "Historia Augustan" Antoninuksen elämäkerta, jonka tekijäksi mainitaan Julius Capitolinus. Teos on kuitenkin osoittautunut jokseenkin epäluotettavaksi, ja sen uskotaan olevan peräisin 300-luvulta. Tutkijat ovat kuitenkin todenneet "Historia Augustan" alkupuoliskon (Hadrianuksesta Elagabalukseen) olevan pääosiltaan luotettava. Antoninus Piuksen elämäkerta "Historia Augustassa" seuraa Suetoniuksen keisarielämäkertojen mallia. Ensin kerrotaan keisarin esivanhemmista ja hänen elämästään ennen keisariutta. Sitten seuraa selostus keisarin hallituskaudesta, hänen sisäisistä ominaisuuksistaan, kuolemasta, ulkoisista ominaisuuksista ja lopuksi kuoleman jälkeisistä kunnianosoituksista. Lactantius
Lactantius Caecilius (Caelius?) Firmianus (noin 250–320) oli kristillinen kirjailija ja apologeetti. Hän syntyi Pohjois-Afrikassa ja oli kristityn apologeetin Arnobiuksen oppilas. Lactantius toimi aluksi retoriikan opettajana ja myöhemmin keisari Diocletianuksen aikana korkeassa virassa Nikomediassa, missä hän kääntyi kristinuskoon ja joutui luopumaan virastaan vuonna 303. Konstantinus Suuren aikana Lactantius oli keisarin vanhimman pojan Crispuksen opettaja. Hän siteerasi usein klassisen kauden kirjailijoita, etenkin Ciceroa, ja tämän takia häntä kutsuttiin renessanssin aikana kristityksi Ciceroksi. Augustus
Huhtikuussa 44 eaa. Octavianus saapui Roomaan. Hän oli tällöin kahdeksantoistavuotias, eivätkä monet vallantavoittelijat pitäneet häntä todellisena vaihtoehtona valtaan. Italiassa Octavianus tapasi Caesarin vanhoja veteraaneja, jotka liittyivät joukolla hänen kannattajiinsa. Roomassa Caesarin konsulikumppani Marcus Antonius oli noussut valtaan samalla kun Caesarin murhaajat olivat paenneet kaupungista. Ennen kuin Octavianuksesta tuli laillisesti Caesarin poika, oli senaatin säädettävä tätä koskeva laki. Antonius ei kuitenkaan halunnut luovuttaa Octavianukselle Caesarin valtavaa perintöä vaan yritti pitkityttää senaatin päätöstä. Antonius esti myös Octavianusta tulemasta valituksi kansantribuuniksi. Octavianuksen suosio kasvoi kuitenkin kansan keskuudessa. Trebonianus Gallus
Gaius Vibius Trebonianus Gallus syntyi noin vuonna 206 Perusiassa, Italiassa. Hän kuului vanhaan etruskisukuun, joka oli kotoisin Perusiasta. Jossakin vaiheessa Gallus otti vaimokseen Afinia Gemina Baebianan, jonka kanssa hän sai pojan, Gaius Vibius Volusianuksen ja tyttären, Vibia Gallan.