Virtaako Forssan halki Loimijoki?
Loimijoen valuma-alue
Loimijoen yläjuoksu kulkee Jokioisten ja Forssan keskustojen läpi. Loput Loimijoen yläjuoksun järvistä sijaitsevat Loimijokeen laskevien ojien varrella tai joen välittömässä läheisyydessä. Näitä ovat Linikkalanlammi, Mäkilammi, Särkilammi ja Teerikiimalammi. Valuma-alueen virallinen raja sijaitsee Forssan kaupunkialueen sisällä. Tässä esityksessä se kuitenkin jatkuu Pyhäjärven luusuaan asti ja tämän osuuden varrella sijaitsee Loimalammi. Forssan seutukunta
Seutukunnan suurin järvi on Tammelan Pyhäjärvi, josta Forssan keskustan, Jokioisten ja Ypäjän halki virtaava Loimijoki saa alkunsa. Seutukunnassa on kaksi kansallispuistoa: Liesjärven kansallispuisto ja Torronsuon kansallispuisto, jotka molemmat sijaitsevat Tammelassa. Loimijoki
Loimijoen koko valuma-alueen pinta-ala on 3 138 km². Joki virtaa Tammelan, Forssan, Jokioisten, Ypäjän, Loimaan ja Huittisten alueilla ennen yhtymistään Kokemäenjokeen. Nykyisen Loimaan alueella joki kulkee entisistä kunnista myös Alastaron, Vampulan ja Loimaan kunnan alueilla. Loimijoen sivujokien varsille jäävät pääosin nykyiset Punkalaitumen ja Humppilan kunnat ja entisistä kunnista Koijärvi, Metsämaa ja Mellilä.
Hyrsynkulma
Hyrsynkulmalta vedet virtaavat pääosin Kokemäenjoen vesistöön kuuluvaan Loimijokeen sen eteläisen sivujoen Kuusjoen kautta, joka saa alkunsa nykyään isoiksi valtaojiksi kaivetuista useista latvahaaroista Palikkalan kylässä Hyrsynkulman alueella ja virtaa sieltä Ypäjän Perttulan kylään kuuluvan Kuusjoenkulman ja Ypäjän Mannisten kylän takamaiden kautta laskien viimein Loimijokeen. Alueen merkittävin suo on Vähäsuo lähellä Someron rajaa. Sen keskiosissa on vielä nähtävissä merkkejä suokasvillisuudesta. Lounaassa Ypäjän ja Someron rajaa seurailee katkonainen harjujakso, jonka korkein kohta on Someron ja Ypäjän rajalla sijaitseva Munitunmäki. Se on vanha pitäjien rajapaikka ja nykyisin myös maakuntien rajana. Lännempänä Ypäjän ja Someron rajalla Kuusjoenkulmalla sama harjujakso laajenee Piilikankaalla deltamuodostumaksi, jossa sorakuoppaan kaivetun pohjavesilammen rannalla on kokoontumispaikkana toimiva Tuottajain tupa. Täällä Ypäjän alueelle ulottuvat myös pieniltä osiltaan Natura 2000 -suojeluohjelmaan otetut Huhmassuo ja Eksyssuo. Suohon työntyvässä harjunienmekkeessä on siellä Pirttiniemennokan nykyään neljän, aiemmin viiden kunnan rajapaikka. Hanhijoki (joki Alastarolla)
Hanhijoki on 15 kilometriä pitkä joki Satakunnassa ja Varsinais-Suomessa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen vasemmanpuolinen sivujoki. Hanhijoen suu sijaitsee 38 kilometriä ylävirtaan Loimijoen suulta. Hanhijoen valuma-alue on pinta-alaltaan 92 km² ja se on valuma-alueensa laskujoki. Hanhijoen valuma-alue ulottuu Loimaan ja Oripään kuntien alueille. Koijärvi
Kunnan nimikkojärvi on pesimälinnustostaan tunnettu Koijärvi, joka laskee Koijokea pitkin Loimijokeen. Järvi sijaitsee kirkonkylästä noin 5 kilometriä pohjoiseen Urjalaan päin, lähellä Saviniemen kylää. Koijärven itäosassa lähellä Tammelan rajaa on 26 hehtaarin laajuinen Kiimalammi. Osittain entisen Koijärven kunnan alueelle ovat ulottuneet Forssan ja Urjalan rajalla sijaitseva Kokonjärvi (461 hehtaaria) sekä Forssan ja Tammelan rajalla sijaitsevat Lunkinjärvi (115 ha) ja Valijärvi (87 ha). Ala-Siikajärvi (järvi Kuopiossa)
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä Luostanjoen valuma-alueelta (04.68), jonka laskujoki Luostanjoki laskee Ala-Luostaan ja jatkaa Puntinjokea myöten Ylä-Siikajärven kylän kautta järveen. Viereinen Ylä-Siikajärvi laskee Välijokea myöten järven pohjoispäähän. Se on samalla Ylä-Siikajärven valuma-alueen (04.624) laskujoki. Suuri-Säyneisen ja Pieni-Säyneisen välissä sijaitsee Säyneisten kirkonkylä, jonka läpi virtaa Ryöpäjoki. Se on Ryöpänjoen valuma-alueen (04.625) laskujoki, vaikka Pieni-Säyneisestä laskeekin Ala-Siikajärveen Välijoki. Lyhyt Pisanvirta laskee Ala-Siikajärven Vuotjärveen, josta vedet jatkavat eteenpäin Nilsiän reittiä. Loimijoen valuma-alueen lasketut järvet
Tammelan Pyhäjärvi on Loimijoen pääjärvi. Vuosina 1821−1827 Loimijoen joen yläjuoksua perattiin voimakkaasti ja järven vedenpinta saatiin sen avulla alenemaan pari metriä. Koska Kuivajärvi on lähes samalla vedenkorkeudella Pyhjäjärven kanssa ja yhteydessä siihen Saarensalmen välityksellä, laski myös se yhtäpaljon. Vedenpintaa on alennettu tämänkin jälkeen vähän, viimeksi 1950-luvulla. Säkylänharju ja Virttaankangas
Pohjavesi purkautuu pinnalle, paitsi suoraan hiekkamaan läpi, niin myös monien lähteiden kautta. Harjun läheiset ojat keräävät suodattuvan pohjaveden ja kuljettavat sen ympäröiviin vesistöihin. Harjun lähteistä saavat vettä ainakin Loimijokeen laskevat Hanhijoki ja Matkusjoki sekä Eurajoen vesistöön kuuluvat Köyliönjärvi ja Pyhäjärvi ja tähän laskevat Pyhäjoki ja Yläneenjoki. Tunnetuimmat lähteet ovat Virttaankankaan eteläpuolella Alastarolla oleva Myllylähde Pyhäjoen latvoilla ja Köyliössä Kankaanpään kylässä oleva Kuninkaanlähde. Paljon nimettömiä lähteitä ja kaivantoja tavataan harjualueen koillisreunalla Kärväselän ja Järvensuon välissä sekä etelässä Hanhijoen suunnalla, jossa on esimerkiksi Hosihaudanlähde. Halti
Haltin alue on ollut saamelaisille pyhää seutua ja sen alueella on ollut useita seitoja. Taustalla on ollut alueen luonnonolosuhteet ja tunturisaamelaisille keskeinen sijainti. Haltin tuntumasta saavat alkunsa monet Käsivarren alueen vesistöistä. Pienistä puroista kasvaa vähitellen välijärvien kautta pikkujokia ("johka"), jotka muuttuvat vähitellen suuriksi valtavirroiksi ("eno"). Näistä tärkein ja tunnetuin esimerkki on pitkä vesireitti Haltilta Pohjanlahteen: Háldijávri – Govdajohka – Pitsusjärvi – Bihčosjohka – Vuomakasjärvi (Vuopmegašjávri) – Vuomakasjoki (Vuopmegašjohka) – Meekonjärvi – Skádjajávri – Jogašjávri – Porojärvi – Poroeno – Lätäseno – Muonionjoki – Tornionjoki ja lopulta Perämeri (Pohjanlahti). Vesistöt taas ovat olleet aiemmin tärkeä kulkureitti ja elämänlähde kalasaaliiden muodossa. Vesistöjen lisäksi Haltin alueella on ollut laajan tunturialueen parhaat jäkälämaat. Tämä taas on ollut poronhoidosta elinkeinonsa saaneille tunturisaamelaisille merkittävä seikka. Lisäksi Haltin kautta on kulkenut vanha jutamisreitti (vaellusreitti) eteläisten metsäalueiden ja Jäämeren rannikon (Ruijan) välillä.. Urjala
Muita Tarpianjoen vesireitin järviä Urjalassa ovat Nuutajärveen etelästä laskevat Särkijärvi ja Matkunjärvi Forssan rajalla ja Kivijärvi Nuutajärven Raikonkulmalla. Lännestä Nuutajärveen laskevat Valajärvi sekä Iso ja Vähä Mustajärvi. Rutajärveen laskee idästä Forssan rajalta Kokonjärvi, johon laskevat Lahmajärvi Urjalan Hakolahden kylässä ja Hirsjärvi Tammelan rajalla. Tarpianjoen yläjuoksun latvajärviä samalla alueella ovat Uurtaanjärvi, Kallijärvi ja Kokkijärvi Kalvolan rajalla. Halkivahan kulmakunnalta Tarpianjokeen laskevat Ameenjärvi ja Pynnänjärvi Vesilahden rajalla. Letku (Tammela)
Vesistöaluejaossa Letku ja sen tammelalaiset naapurikylät Torro ja Patamo sijaitsevat vedenjakajalla Tammelan eteläisen naapurikunnan Someron halki virtaavan Paimionjoen pohjoisen sivujoen Pajulanjoen latvahaarojen ja Kokemäenjoen vesistöalueeseen kuuluvien Loimijoen latvavesien välillä. Someron Hirsjärveen laskevan Pajulanjoen latvahaarojen lähdejärviä Letkulla ja sen naapurikylissä ovat Valajärvi, Valkjärvi, Tourunjärvi ja Haiponjärvi. Tammelan Pyhäjärveen laskevien vesireittien latvajärviä ovat Ruostejärvi, Vahaksenjärvi ja Tapolanjärvi sekä Torronsuohon laskeva Kolmikkaanjärvi. Forssa
Forssan kehitys teollisuustaajamaksi alkoi, kun tehtailija Axel Wilhelm Wahren perusti vuonna 1847 Loimijoen varrelle kehräämön. Nykyään Forssan teollisuusyhdyskunta on määritelty yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Humppila
Humppilan kunta kuuluu kokonaisuudessaan Kokemäenjokeen laskevan Loimijoen valuma-alueeseen. Suurin joki on Forssan Koijärveltä alkava, Loimaan Alastarolla Loimijokeen laskeva Koenjoki, johon vedet virtaavat kunnan keski- ja lounaisosista. Kaakkoisosan vedet virtaavat etelään Jokioisiin, jossa ne laskevat Loimijoen sivujokeen Jänhijokeen. Kunnan pohjoisimmasta osasta vedet virtaavat pohjoiseen Punkalaitumenjokeen, joka yhtyy Loimijokeen Huittisissa.
Humppilan ainoa merkittävä järvi on Koenjokeen laskeva Kiipunjärvi, joka sijaitsee kunnan eteläosassa osin Jokioisten puolella. Järvi on melko pahoin rehevöitynyt ja madaltunut. Koenjoen laajentumana on kunnan länsiosassa aikanaan ollut matala Rautajärvi, joka kuivatettiin pelloksi 1960-luvulla. Järviä merkittävämpiä kunnassa ovat harjualueille syntyneet lammet, jotka ovat usein syviä. Tällainen on kunnan keskustassa Koivistonlammi, jonka syvyys on peräti 30 metriä. Koivistonlammilla sijaitsee kunnan tärkein yleinen uimaranta. Loimalammi
Loimalammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueeseen. Hanhijoki (joki Alastarolla)
Joki yhtyy Loimijokeen Alastaron Mälläisissä, missä Loimijoen jokilaakso on tasainen eikä vietä yhtään. Joella onkin siellä meanderoiva kulku, kun se laskee alhaalla savitasangolla. Yläjuoksulla Hanhijoki on käynyt läpi perkauksia ja oikaisuja viljelyn laajentuessa ylempänä oleville soilla. Hanhijoen pääuoma on 7,7 kilometriä pitkä ja sen yläpäähän yhtyy kaksi erisuuruista sivuhaaraa. Forssa
Vesistöjä on Forssan pinta-alasta vain 4,61 km² eli 1,8 % kokonaispinta-alasta. Keskustaajaman alueella ainoat vesistöt ovat idässä osa Kaukjärveä, kaupungin halki virtaava Loimijoki, siihen laskeva, lähes umpeenkasvanut Loimalammi sekä Linikkalanlammi Linikkalassa ja Mäkilammi Vieremässä. Lähialueen suurin järvin on Tammelan puolella sijaitseva Pyhäjärvi. Kojonjoki
Kojonjoki (myös Koenjoki tai Koijoki ) on 70 kilometriä pitkä joki Varsinais-Suomessa, Pirkanmaalla ja Kanta-Hämeessä Loimaan, Humppilan, Urjalan ja Forssan alueilla. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen oikeanpuoleinen sivujoki, joka on sen sivujoista pisin. Joen lähdejärvi on Koijärvi, joka sijaitsee Forssassa. Valuma-alueen pinta-ala on 447 km² tai 466 km² , johon sisältyy seitsemän järveä. Mustijoki
Mustijoen alkupää on Sulkavanjärvi, ja joen pituus on 70 km. Joki virtaa kapeana ja rauhallisena jokena Mäntsälän keskusta-alueen halki. Joki saa toisesta pisteestä alkunsa Mäntsälän Saaren kylässä olevasta Hunttijärvestä. Mäntsälän keskustan pohjoispuolella siihen virtaa lännestä Saarenjoki. Mäntsälän keskustan eteläpuolella Mäntsälänjoki ja Hirvihaaranjoki yhtyvät Mustijoeksi. Joen alajuoksun varrella sijaitsee Pornaisten keskustaajama Kirveskoski. Mustijoki laskee Suomenlahteen Porvoon Kilpilahdessa. Loimijoen valuma-alue
Kolme ensimmäistä osa.aluetta (35.91, 35.92, 35.93) muodostavat Loimijoen jokivarren ja joen lähdejärven ympäristön lähivaluma-alueineen. Muut toisen jakovaiheen valuma-alueet voidaan nimetä niiden laskujoen mukaan. Vain suurimmat joet luetteloidaan toisessa jakovaiheessa omana nimikoituna valuma-alueenaan. Niistä Punkalaitumenjoen (35.94), Kourajoen (35.95), Kojonjoen (36.96), Jänhijoen (35.97) ja Niinijoen (35.99) valuma-alueet laskevat Loimijokeen ja Turpoonjoen (35.98) valuma-alue laskee Pyhäjärven alueeseen. Portimojärvi (Ranua)
Portimojärvi on Simojoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Ranuan kunnassa Lapin maakunnassa. Järvi sijaitsee noin 25 kilometriä pohjoiseen keskustaajamasta ja noin 60 kilometriä etelään Rovaniemeltä kantatien 78 varrella. Simojoki laskee järven läpi. Portimon kylä sijaitsee järven rannalla. Forth (joki)
Forth on joki Skotlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se saa alkunsa Loch Ardin järvestä, virtaa 47 kilometrin matkan itään ja laskee Pohjanmereen. Joen suulla on laaja estuaari, Forthin vuono (). Vuonossa elää monipuolinen eläimistö, josta näyttävimpiä ovat hylkeet ja pyöriäiset. Ajoittain sinne ui myös valaita, kuten miekkavalaita ja lahtivalaita, ja siellä on tavattu jopa ryhävalas vuonna 2003. Estuaarissa talvehtii yli 80 000 kahlaajaa ja vesilintua, jotka löytävät mutaisilta rannoilta äyriäisiä ja muita selkärangattomia ravinnokseen. Lintujen joukossa on merkittävät punajalkaviklo- ja lyhytnokkahanhipopulaatiot. Porin jokisatama
Kokemäenjoen pohjoisrannalle laajentunut jokisatama oli vilkas tavara- ja matkustajasatama aina 1950-luvulle asti. Hinaajien vetämissä lotjissa kuljetettiin tavaraa Mäntyluodon sataman ja kaupungin välillä. Lisäksi liikennöintiä oli Kokemäenjoen yläjuoksulta. Eteläranta oli myös vuonna 1895 valmistuneen Tampere–Pori-radan alkuperäinen päätepiste, kunnes sitä neljä vuotta myöhemmin jatkettiin Mäntyluotoon. Joen etelärannalla sijaitsi erilaisia kauppakojuja ja varastomakasiineja sekä 1900-luvun puolella muun muassa huoltoasema. Makasiineja oli lisäksi nykyisen Karjarannan kaupunginosan alueella, mistä viimeiset purettiin vuonna 1972. Öljy-yhtiö Nobel Standard (myöhemmin Esso) puolestaan rakensi Karjarantaan oman tuontisataman vuonna 1912, ja 1937 paikalla aloitti toimintansa Shell. Öljysatamassa sijaitsi varastorakennusten ja öljytuotteiden käsittelyyn tarkoitettujen laitteistojen lisäksi useita suuria öljysäiliöitä. Mommilanjärvi
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Ansionjärven alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 82,5 metriä mpy. Järven vedenpinta on säännöstelyn takia samalla korkeudella kuin alempana olevilla Haminanjoella ja Ansionjärvella. Järveen laskee 12 jokea tai ojaa. Pohjoispäähän laskee Luhdanjoki, jonka nimi on Arrankorven jälkeen Lapinjoki. Mommilan kirkon viereen järven koillisrantaan laskee Pätilänjoki. Sillä on yläjuoksulla muitakin nimiä: Laihajoki, Kärpänjoki ja Kortajoki. Järven kaakkoisrantaan laskee Teuronjoki, joka laskee Pääjärvestä Hämeenkosken läpi. Muita laskuojia ovat Myllyoja ja Kolkanoja. Mommilanjärven oma laskujoki lähtee etelään Soidanlahdesta, jossa se laajenee sillan jälkeen Haminanjoeksi (myös "Haminanvuolle" ) ja joka kapenee uudestaan Niittyniemessä laskiessaan Ansionjärveen. Siitä laskee eteenpäin Puujoki, joka Kernaalanjärven jälkeen laskee Hiidenjokena Vanajaveteen. Huittinen
Huittisten suurin vesistö on Kokemäenjoki, joka virtaa aluksi lounaaseen, mutta kääntyy kunnan alueella luoteeseen kohti Poria. Siihen yhtyvät tärkein sivujoki Loimijoki sekä pienemmät Punkalaitumenjoki ja Sammunjoki. Järviä ei Huittisten alueella enää ole, mutta sen sijaan luoteisosassa on laajoja soita. Puurijärven ja Isosuon kansallispuiston eteläpää ulottuu Huittisten puolelle ja puiston opastuskeskus on entisellä Karhiniemen koululla. Kifisós (Boiotia)
Kifisós (), antiikin Kefissos () on joki, joka virtaa Keski-Kreikassa. Sen pituus on 60 kilometriä. Joki saa vetensä Parnassós-, Gkióna- ja Oíti-vuorilta ja virtaa halki Boiotian tasangon. Alun perin joki laski Kopaḯda- eli Kopaisjärveen, joka kuivattiin vuonna 1887. Nykyisin Kifisós laskee keinotekoista uomaa pitkin Ylíki-järveen.
Kifisós virtaa Fokiin, Boiotian ja Fthiotiin alueyksiköiden alueella. Joki ohittaa muun muassa Livadeián ja Orchomenóksen kaupungit. Volgajoki
Volgajoki on Vuoksen vesistön Pielisen reitin latvaosiin kuuluva joki Loimolan kunnassa Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä. Volgajoki saa alkunsa Tolvajärven kylän ja autioituneen Lehmivaaran kylien välissä sijaitsevasta pienestä Säynäjärvestä, josta se virtaa myös autioituneen Kokkarin kylän länsipuolella olevan Sonkausjärven lävitse ja myös autioituneen Karalin kylän itäpuolella olevan Petäjäjärven lävitse ja laskee Viiksinselkään nykyiselle Suomen ja Venäjän rajalle. Jokeen yhtyy etelästä Kilpijärvien laskujoki. Ennen 1940-luvun alueluovutuksia Volgajoki kuului Suomelle ja se virtasi kokonaan Korpiselän kunnan alueella. Porsanki
Hesteniemi (Hestnes), Keisi (Kjæsklubben), Kenttä (Leirpollen), Kiksiniemi (Børselvnes), Lemmijoki (Lakselv), Lemmivuono (Vesterbotn), Leppivuono (Olderfjorden), Lottijoki (Brennelv), Louttijoki (Brennelv), Palojoki (Brennelv), Piesankoppa (Ytre Leirpollen), Pillavuono (Billefjord), Pyssyjoki (Børselv), Ryssämarkka (Kistrand), Sarvesvuono (Kolvik), Smirvuono (Smørfjord), Sokkuvuono (Austerbotn), Suoluvuono (Holmfjord), Taumusaari / Tamsöijä (Tamsøya), Tuorisjoki (Tverrelva), Vassa (Reinøya), Väkkärä (Vækker) Linikkalanlammi
Linikkalanlammi on Kanta-Hämeessä Forssassa Lamminrannan kaupunginosassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella noin 800 metriä joesta. Matkusjoki (joki Vampulassa)
Matkusjoki on 11 kilometriä pitkä joki Satakunnassa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen läntinen sivujoki. Matkusjoki yhtyy Loimijokeen 27 kilometriä ylävirtaan sen suistosta. Sen valuma-alueen pinta-ala on 66,56 km² tai 64,63 km² ja se ulottuu Köyliön ja Huittisten alueille. Joki virtaa lähinnä peltojen halki eikä siihen laske järviä. Forssa
Kaupungin nykyisen vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson vuonna 1962. Sen heraldinen selitys kuuluu: "Sinisessä kentässä hopeinen vesiratas." Tunnus kuvaa vesivoimaa ja kaupungin halki virtaavaa Loimijokea. Vaakuna vahvistettiin 29. elokuuta 1962. Haudankorva
Haudankorva on yksi Forssan kaupunginosista, ja se tunnetaan myös nimellä Viksberg. Vuoden 2011 lopussa Haudankorvan tilastoalueen (kaupunginosan) asukasluku oli 2 612 henkeä. Haudankorvan alue koostuu omakoti- ja kerrostaloalueesta lännessä ja teollisuusalueesta idässä. Haudankorvan pohjoisrajana on Loimijoki, itärajana Tammelan raja, etelässä aluetta rajoittaa valtatie 2 ja pohjoisessa Yhtiönkatu. Alueen itäosa on metsäistä, ja siellä sijaitsee Loimalammi. Loimijoen valuma-alue
Kojonjoki (myös Koenjoki, Koijoki, (49 km, 446 km²) on 70 kilometriä pitkä joki, joka laskee Loimijoen ala- ja yläosan rajalle noin neljä kilometriä Alastaron kirkolta yläjoelle ja itään. Sillä on yksi suurempi sivuhaara Onkijoki. Siihen kuuluu seitsemän pientä järveä: Ahvenlammi, Halinanlammi, Sokealammi, Raitoonlammi, Valijärvi, Kiipunjärvi ja Koijärvi. Petäjoki
Petäjoki on 21 kilometriä pitkä joki Varsinais-Suomessa Loimaalla. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen, ja se on Loimijoen eteläinen sivujoki. Petäjoki laskee Kokemäenjoen sivujokeen Loimijokeen 61 kilometriä tämän suun yläpuolella . Petäjoen valuma-alueen pinta-ala on 63 km², ja se virtaa pääasiassa Loimaan alueella. Valuma-alueen järvisyys on 0 % eikä siihen kuulu yhtään luontaista järveä. Turpoonjoki
Turpoonjoki (vanhana rinnakkaisnimenä myös "Pikku-Loimijoki" ) on 10 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Tammelassa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se laskee Kuivajärven eteläpäähän ja se kuuluu Pyhäjärven alueeseen. Joen lähdejärvi on Liesjärvi, joka sijaitsee Tammelan eteläosassa Liesjärven kansallispuiston yhteydessä. Turpoonjoen valuma-alueen pinta-ala on 238 km², johon sisältyy yli 60 järveä tai lampea. Särkijärvi (Tohmajärvi)
Valuma-alue on vesistöalueensa latvavesiä ja se saa pääosan vedestään omalta valuma-alueelta. Järven laskuoja on Särkipuro, joka lähtee järven pohjoispäästä. Siihen yhtyy Kostamosta tuleva laskuoja ja puro virtaa tiheästi ojitetun Särkisuon poikki, jonka jälkeen sen nimi muuttuu ensin Särkijoeksi, sitten Lotokanjoeksi ja lopuksi Nivanjoeksi. Viimeinen nimenvaihto tapahtuu Pieni-Onkamon laskujokeen yhtyessään. Sitten se laskee Pyhäselän itärantaan Nivan kylässä. Särkijärven valuma-alueella on kolme muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Häpiälampi (6 ha), Laihalampi (4 ha) ja Mustalampi (3 ha). Uuksunjoki
Uuksunjärvestä Uuksunjoki virtaa edelleen kaakkoon, mutta kääntyy sitten etelään. Noin 20 kilometrin jälkeen siihen laskee pohjoisesta Sääksjärven reitti, joka tuo vettä Kotajärvestä, Ruokojärvestä ja Kivijärvestä, Maitojärvestä ja Sääksjärvestä, sekä koillisesta Loimolanjoen reitti (alajuoksun nimenä myös Pensasjoki). Loimolanjoen yhtymäkohdan jälkeen Uuksunjoessa on useita koskia, joista suurimmat ovat Jukokoski (250 m pitkä, 4,4 m korkea, 0,66 MW), Sirnitsankoski (115 m pitkä, 2,7 m korkea, 0,4 MW), Kivikulmankoski (320 m pitkä, 5,1 m korkea, 0,76 MW), Ylä-Sahankoski (120 m pitkä, 4 m korkea, 0,6 MW) ja Uuksunkoski (4,8 m korkea, 0,72 MW). Tämän jälkeen Uuksunjoki laskee entisen Salmin kunnan (nykyisin Pitkärannan) Uuksun kylän luona Laatokan Uuksunlahteen, muodostaen pienen suiston. Verikäs (Tammelan Ojajärvi)
Verikäs on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu. Liesjärvi (Tammelan Susikas)
Liesjärvi eli Pikku-Liesjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen. Kymijoki
Pyhäjärven jälkeen alkaa lähes järvetön osuus mereen. Valkealan reitti yhtyy jokeen Harjunjokena Kouvolassa, jonka jälkeen on joen laajentuma Kuusaanlampi. Joki virtaa Kuusankosken taajaman läpi, jossa on puistomaisia rantoja. Ensimmäisen Salpausselän jälkeen joen varrella ovat Korian, Myllykosken, Ummeljoen, Inkeroisten ja Anjalan taajamat. Joki virtaa tällä alueella pääasiassa peltojen keskellä. Myllykosken eteläpuolella jokeen virtaa idästä Sorsajoki. Anjalankosken padon alapuolella levenee Anjalanlahden suvanto. Hurukselan kylässä joesta erkanee useita pieniä sivuhaaroja ja jokeen yhtyy toiselta puolelta Junkkarinjärvestä laskeva Juotjoki. Joen länsipuolella on joen laajentuma Muhjärvi. Litlforsvatnet
Litlforsvatnet on järvi Moskenesøyan saarella Norjan Lofooteilla. Järvi sijaitsee Moskenesin kunnan alueella Hermannsdalstinden-vuoren juurella. Siihen virtaa vettä sen pohjoispuolella olevalta Kringeldalsvatnetin järveltä. Järven vesi laskee sen itäpuolella sijaitsevaan Forsfjordenin vuonoon. Loppijärvi
Loppijärveen laskevat Erävisjärvi ja Särkijärvi sekä etelästä Yli-Heinijärvi, jonka vedenpinnan korkeus on 2,7 metriä ylempänä. Myös viereiseltä ojitetulta Hanhilamminsuolta, jossa sijaitsee Hanhilammi, on johdettu järveen ojia. Loppijärven lasku-uoma on Nummistenjoki, jota kutsutaan myös Lopenjoeksi tai Isojoeksi. Se lähtee pohjoisosan koillisosasta ja laskee Kesijärveen, sieltä eteenpäin Tervajokea pitkin Kernaalanjärveen, joka vuorostaan laskee Hiidenjokea myöten Vanajaveteen. Sipsiönjärven valuma-alue
Valuma-alueen pääjärvi on Liesijärvi, jonka laskujoki Liesijoki laskee kaikki valuma-alueen vedet Vuorijärveen. Liesijärveen laskee muutama järvi suoraan. Lounaisrantaan laskevat Karpalolammin ja Saukkolammin laskuojat, itärantaan Ahvenlammin, Pahalammin, Haaralammin ja Kuivaslammin ja pohjoisrantaan laskevat Särkijärven sekä Pirttilammin ja Koiralammin laskuojat. Suurin laskuoja on kuitenkin Papinoja, jonka kautta laskevat suoraan Putkilammi, Ylinen Latvajärvi ja Alainen Latvajärvi. Papinojan alajuoksulla siihen yhtyy idästä eli vasemmalta Luodeoja, joka tuo Luodejärven ja Pikku-Luodejärven vedet. Tätäkin alempana Papinojaan yhtyy samasta suunnasta Vähä-Pahlasen laskuoja. Siihen yhtyy pohjoisesta eli oikealta Luodesjärven laskuoja. Vähä-Pahlasen kautta laskevat vielä Iso-Pahlanen sekä Vähä Suojärven ja Iso Suojärven yhteinen laskuoja. Loimijoki
Pohjoisesta Kuivajärveen laskee Tammelan Pehkijärvestä (188,6 ha) alkunsa saava Myllyjoki, johon laskee Kaukjärvi (201,5 ha) Tammelan ja Forssan rajalta. Pehkijärveen laskevat pohjoisesta Vaihijoki ja Teuronjoki. Vaihijoen latvajärviä ovat muun muassa Liesjärvi (89,4 ha) Tammelassa ja Lunkinjärvi (115,6 ha) Tammelan ja Forssan, aiemmin Koijärven rajalla. Teuronjoen latvajärviä ovat muun muassa Ojajärvi (129,2 ha) ja Rautijärvi (72,3 ha) Tammelassa, Kanajärvi (206,2 ha) Tammelan ja Hämeenlinnan, aiemmin Kalvolan rajalla, Sotkajärvi (211,2 ha) Hämeenlinnan ja Hattulan rajalla, aiemmin Hattulassa, sekä Pukarojärvi (85,2 ha) ja Suojärvi (58,0 ha) Hattulassa. Etelästä Pehkijärveen laskee vielä Oksjärvi (300,8 ha). Myllyjoen koko valuma-alue on 265 km². Längelmäveden alue
Koljonselkä on järvenä oikaeastaan osa Längelmävettä, mutta koska järvialtaita erottavat salmet ovat kapeat ja viranomaiset tilastoivat altaita kuin erilliset järvet, lienee viisianta seurata tätä menettelyä. Koljonselkä laskee Längelmäveteen Koppalassa. Koljonselkään laskee pohjoisesta Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75, katso yllä), joka käsitellään omassa yhteydessä. Siihen laskevat myös Äväntäjärveltä, Eväjärveltä ja Iso-Löytäneeltä laskujoket, joita käsitellään alempana. Tässä yhteydessä on helpointa esitellä Koljonselän lähialueen vesistöjä. Piitimenjoki
Piitimenjoki () on joki Pohjois-Ruotsissa, Norrbottenin läänissä. Se saa alkunsa Sulitelman jäätiköltä Norjan rajan lähettyviltä ja virtaa monien kapeiden järvien kautta Perämereen Piitimen kunnassa. Joki virtaa yhteensä kuuden kunnan alueelta, jotka ovat sen yläjuoksulta lukien Jokimukka, Arjeplog, Arvidsjaur, Boden, Älvsbyn, sekä Piitime. Joki on yksi neljästä Ruotsin lähes valjastamattomista ja lainsäädännöllä suojelluista kansallisjoista ja siinä on siten useita vapaita koskia. Sen ainoa voimalaitos on rakennettu vuonna 1912 Sikforsin koskeen ja voimalaitosrakentamisen yhteydessä jokeen on rakennettu kolme patoa Malmesjauriin, Bieskehávrreen ja Rappeniin. 
Piitimenjoki on usein jaoteltu komeen osaan. Tunturiosuus kattaa joen alkulähteen Norjan rajalta päättyen Tijeggelvasiin. Siitä alkava joen metsäinen osuus etenee aina Storforsenin koskille asti ja lopulta joen rannikko-osuus päätyy lopulta Perämereen. Joen yläjuoksuosuus sijaitsee Laponian maailmanperintöerämaa-alueella. Joen yläosa muodostuu yhteensä viidentoista tunturijärven ketjusta, joista suurimpia ovat Bieskehávrre, Tjieggelvas sekä Vuolvojávrre. Järvet ovat kirkkaita ja syviä ja niitä ympyröivät jyrkät tunturirinteet. Metsäosuuden lopussa oleva Storforsen on Pohjoismaiden suurin valjastamaton koski. Joen varrella on myös useita luonnonsuojelualueita, joista suurin on Tjieggelvanin tunturiaarniometsä, kun taas Storforsenin alueella käy eniten matkailijoita. Lohijärvi (järvi Ylitorniossa)
Lohijärvi on Tengeliönjoen läpivirtausjärvi, sillä suurin osa järven vedestä tulee ja poistuu Tengeliönjoesta, joka on pohjoisesta tuleva Miekojärven laskujoki. Etelästä Vähä Lohijärveen laskee lisäksi pieni Merijoki, joka on Törmäsjärven valuma-alue (67.927) laskujoki. Kaakosta Isoon Lohijärveen laskee Kuijasjoki, joka tuo Kuijasjoen valuma-alueen (67.99) vesiä. Lohijärven lähialueella on vain yksi yli hehtaarin kokoinen lampi, jotka laskee suoraan järveen. Tengeliönjoki jatkaa Lohijärvestä länteen Portimojärven läpi ja kierrettyään Aavasaksan, se yhtyy Aavasaksan kylässä Tornionjokeen. Parannesjärvi
Järven laskujoki lähtee järven itäpäästä ja se laskee Parannesjoen nimisenä ensin kaakkoon Ylä-Kolkkiin ja kääntyy siellä etelään muuttuen Koivuojan nimiseksi. Lopulta se laskee Riihijärveen 3,7 kilometrin päässä Parannesjärvestä. Vesireitti jatkaa Rantalanjärven, Kangasjärven ja Vehkajärven kautta Tarjanteen Pohjaslahteen. Lontilanjoen valuma-alue
Nahkialanjärvi sijaitsee Toijalan taajama-alueella ja siihen laskee etelästä Lontilanjoki ja siitä laskee pois Nahkialanjoki. Tämä laskee Vanajaveden Konhonselkään läpi kuivuneen Rätönjärven. Lontilanjoki virtaa laajan peltoaukean läpi, joka alkaa Vehkojan ja Ohtisten suunnalta. Tässä peltomaisemassa pienen Mastian laskuoja yhtyy pääjokeen. Se jää ainoaksi Nahkialanjoen alueen järveksi. Lontilan kylän kaakkoispuolella yläjuoksulla joen ominauudet ovat aivan erilaiset sen alajuoksuun verrattuna. Tarpianjoen valuma-alue
Alueen järvet laskevat suuriin pääjärviin tai Tarpianjokeen. Alueen alapää sijaitsee Hakkilassa, missä kaksi Tarpianjokea yhtyvät yhdeksi. Tarpianjoen haara alkaa Kortejärvestä ja tähän jokiosuuteen laskee Kavajärven laskuoja. Kortejärven länsirantaan laskee Pohjastenjärvi Järviojaa myöten luoteesta. Kortejärveen laskee sitä paljon suurempi Rutajärvi, joka toimii alueen pääjärvenä. Sen koillisrantaan laskee Koiralammi Urjalan taajamasta, pieni Pykälönlammi kaakosta ja pienempi Virttamonlammi etelästä. Rutajärveen laskee vielä Nuutajärven valuma-alue etelästä ja Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alue itästä. Paattilammi (Forssa)
Paattilammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen. Johannislund
Kolmannen Salpausselän vedenjakajalta vedet virtaavat eri suuntiin. Uskelanjoen vesistöalueeseen kuuluvat luoteen suunnalla Uskelanjoen latvahaaraan Terttilänjoen vesistöalue Somerniemellä Somerolla ja lännessä Uskelanjoen toisen latvahaaran Hitolanjokeen vesistöalue Kiikalassa Salossa. Idässä Lohjan puolella Nummella ja koillisessa Someron puolella Somerniemellä vedet virtaavat Karjaanjoen vesistöön kuuluvan Nummenjoen latvahaaraan Pitkiönjokeen. Etelässä vesien laskunsuuntana on Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluvan Aneriojoen latvahaara Varesjoki Kiikalassa ja Suomusjärvellä. Vanajaveden alaosan alue
Valuma-alueen laskuoja on Korentioja, joka laskee Korentijärvestä Vanajaveden Lotilanjärveen. Lotilanjärvi on määritelty lahdeksi, joka aukeaa Kärjenniemenselän perukkaan Säkkissaaren taakse. Vähä Korentijärvi laskee omaa laskuojaansa yhtyen Korentiojaan hieman Korentijärveä alempana. Rutajärvi on valuma-alueen suurin järvi ja se laskee Aukeasuon läpi Korenninojaa myöten Korentijärveen. Suonijärvi on kapea suojärvi, joka laskee pian Rutajärveen. Järviylänkö jakaantuu Lempäälän, Valkeakosken ja Kangasalan kesken. Korpisenoja
Korpisenoja on Kiiminkijoen vesistöön kuuluva pieni joki, joka lähtee Korpisesta Utajärven Juorkunassa ja laskee vajaan kahdenkymmenen kilometrin jälkeen Kiiminkijokeen Oulun Alavuotolla Niemelän talon kohdalla. Joki virtaa pääosin länteen, mutta osin myös pohjoisluoteeseen. Sen latvaosat ovat puro, mutta lähellä Kiiminkijokea Korpinen-nimisen vanhan kesäasuntona nykyisin olevan talon kohdalla se on jo useita metrejä leveä joki. Joki seurailee alajuoksulla Lavajärvelle menevää metsäautotietä, joka ylittää sen hieman Patamaasta etelään. Jokivarressa on Korpisen talon ohella eräkämppiä, muun muassa "Kolkan Saunamaa" -nimi viittaa siihen, että metsäsaunoja on ollut jokivarressa aiemminkin. Alanen (Rantasalmi)
Lounaassa sijaitseva Kolkonjärven valuma-alueen (04.24) vedet virtaavat luoteeseen haukiveteen, joten Alanteen valuma-alue on vesistöalueen latvavesiä. Valuma-alue saa pääosan vedestään oman valuma-alueensa ojista ja joista. Puikonjoen valuma-alueella on 19 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista vain yksi Putkijärvi (282 ha) laskee suoraan Alaseen. Muut valuma-alueen vedet laskevat Haukiveteen Putkilahden (364 ha) kautta. Myös Alanen tekee näin. Isosaaren pohjoispuolelta lähtee Kohisevanjoki, joka laskee Kohisevanlammen (1,6 ha) kautta ja yhtyy Ruuvisenjokeen Savikossa. Ruuvisenjoki yhtyy vielä Lautakankaanjoen nimisenä Olkkolanjokeen, joka sitten laskee Putkilahteen. Sipsiönjärven valuma-alue
Liesijoki laskee useiden järvien läpi. Näitä läpivirtausjärviä ovat alajuoksultapäin lukien Petäjäjärvi, Särkijärvi, Alainen Särkilampi ja Ylinen Särkilampi. Jokiristinkankaalla Liesijoen länsipuolelta eli vasemmalta siihen yhtyy Seitsemisjoki. Liesijoen pääuoma tulee risteyskohtaan koillisesta ja siellä sijaitsevat vielä läpivirtausjärvet Kettulammi ja Liesilammi. Koljonselkä
Pääosa tulovirtaamasta on peräisin Leppähampaanjoen valuma-alueelta (35.75, 396 km²) ja Pääskylänjoen valuma-alueelta (35.76, 267 km²). Leppähampaanjoen valuma-alue laskee viimeisen osuutensa Kaivannanjokea myöten Laasojärven (66 ha) jälkeen Koljonselän nimikkoselkään. Pääskylänjoen valuma-alueen laskujoki Luukkaanjoki laskee Vinkiänjärvestä (16 ha) Koljonselän Huuhkaimenselkään. Tämän valuma-alueen pääjärvi on Pitkävesi (645 ha). Längelmäveden alueella Koljonselkään laskee myös kolme pienempää valuma-aluetta. Ävantäjärvestä laskee Talviaistenjoki, joka on Äväntäjärven valuma-alueen (35.724) laskujoki, laskee Harolanlahden (25 ha) kautta Lopenselkään (171 ha). Lopenselkä laskee Kaivannonsalmea pitkin Koljonselän Koistonselkään. Haapaoja, joka on Eväjärven valuma-alueen (35.723) lasku-uoma, laskee Myllyvedestä (140 ha) Jänenjärven (8 ha) kautta Säkkiin. Västilänjoen valuma-alueen (35.725) laskujoki on Västilänjoki, ja se alkaa Iso-Löytäneestä (884 ha) ja laskee Löytäneenlahteen (68 ha) ja siitä ojaa myöten Koljonselän Huhkaimenselkään. Lunkinjärvi
Lunkinjärvi on Kanta-Hämeessä Forssassa ja Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen. Loimijoki
Loimijoki on Kokemäenjoen suurin sivujoki, joka alkaa Tammelan Pyhäjärvestä ja yhtyy Kokemäenjokeen Huittisissa. Loimijoen alku- ja loppupisteiden välinen korkeusero on noin 54 metriä, joka jakaantuu useaan padottuun koskeen muun muassa Forssassa, Jokioisissa ja Loimaalla. Ojajärvi (Loppi)
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Ojajoen valuma-alue kuuluu. Järveen laskee muutamia lyhyitä metsäojia ja ojia Lopen taajama-alueen suunnalta. Suurin kuormitus tulee Järvenperänkorven suolta, jonka kautta laskee myös osa Lellansuon vesiä. Järven laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä. Laskuojan nimi on Ojajoki eli Pikkujoki. Se yhtyy Nummistenjokeen, joka laskee Loppijärvestä Kesijärveen. Loimaa
Maisemat Loimaalla ovat suurelta osin savitasankoa, josta suuri osa on raivattu pelloksi. Vaihtelua tuovat saveen uurtuneet jokiuomat, kalliosydämiset moreenimäet ja paikoin suot, joihin kuuluu muun muassa Eksyssuo Kosken, Someron ja Ypäjän rajalla, sekä kaksi harjujaksoa. Näistä toinen seurailee Loimaan rajoja lännessä ja toinen pohjoisessa, entisen Metsämaan kunnan alueella, missä pinnanmuodot ovat hieman vaihtelevampia. Täällä valtatie 2 kulkee pitkin harjua noin 15 kilometrin matkan Humppilan Venäjän ja Loimaan Leppijärven välillä. kantatien 41 varrella Alastaron länsiosassa maisemaa hallitsee Koskelta ja Mellilästä Säkylään ulottuvaan harjujaksoon liittyvä Virttaankankaan harjualue. Mäkilammi (Forssa)
Mäkilammi eli Mäkilampi on Kanta-Hämeessä Forssassa Vieremässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueeseen. Se sijaitsee 450 metrin päässä Loimijoesta. Loimijoen valuma-alue
Lintupajun luhdassa Jokioisilla Loimijokeen yhtyvä Jänhijoki (94 km, 200 km²) on 27 kilometriä pitkä joki, jonka valuma-alueella on 29 järveä. Yläjuoksulla joki saa vetensä epätasaiselta Tammelan ylängöltä, jossa on 22 järveä ja paljon suomaata. Alajuoksulla joki halkoo savimaita ja täällä järvet sijaitsevat enimmäkseen harjuihin syntyneissä supissa. Yläjuoksulla ylin kokoava järvi on Kuivajärvi, johon laskevat Valkjärvi, Suopohjanlammi, Kyynäräjärvi, Pikku-Pakonen, Iso-Pakonen, Saloistenjärvi ja Kuuliaislammi. Kuivajärvi laskee kahta uomaa myöten Heinijärveen, joka on seuraava kokoava järvi. Läntiseen lasku-uomaan yhtyy Pikku-Kiimalammin ja Forssan Kiimalammin lasku-uoma. Itäinen lasku-uoma virtaa Tammelan Kiimalammin ja Mustalammin läpi. Heinijärveen laskevat omia lasku-uomiaan pitkin Luolalammi, Korpipohjanen ja Suopohjanen. Yhteistä lasku-uomaa käyttävät Hylönjärvi, Iso-Näkiäinen, Pikku-Näkiäinen, Sammakkolammi ja ehkä Kaipiaislammi. Heinjärvestä laskee Heinijoki Jänijärveen, joka on Jänhijoen lähdejärvi. Heinijokeen yhtyy Särkijärven laskuoja. Loput järvet sijaitsevat savikkomailla Jänhijoen alajuoksun varrella. Näistä vain Setälänlammi on savikoiden järvi ja loput järvet Enttu, Koivistonlammi, Laikkalammi, Rehtijärvi ja Yöninlammi sijaitsevat harjujen yhteydessä. Kuusjoki (joki Ypäjällä)
Joen latvahaarat saavat alkunsa Ypäjän Palikkalan kylän takamailta Vähänsuon ja Hyrsynkulman kulmakunnilta ja yhtyvät joeksi Ypäjän Levän kylän Saarikon kulmakunnalla. Sieltä joki virtaa Ypäjän Perttulan Kuusjoenkulman kautta Ypäjän Mannisten kylään, jossa se laskee Loimijokeen lähellä Loimaan Kauhanojan kylän rajaa. Seuraavassa joen kulku ja sivuhaarat kuvataan suulta latvalle päin. Saikkalanjoen valuma-alue
Hyynilänjoki jaetaan kahdeksi erinimiseksi joeksi siinä kohdassa, missä Hyynilänjärven 800 metriä pitkä laskuoja yhtyy siihen oikealta. Tämä Kortejärven valuma-alue on pinta-alaltaan 24 km² ja alueen laskuoja on vain 800 metriä pitkä. Nummijoki tuo Hyynilänjärveen vedet Kortejärvestä ja siihen yhtyy oikealta Kankaanoja, joka tuo Hyynilänkankaan takaa Kilkansuon vedet. Kortejärvi kokoaakin muiden vesistöjen vedet. Sen luoteiskärkeen laskee Alinen Äimäjärven ja Ylinen Äimäjärven yhteinen laskuoja. Kortejärven koillisosaan laskee Pohjasjärven, Tyynysjärven ja Ruskeenjärven yhteinen laskujoki. Leppijärvi (Loimaa, itä)
Leppijärvi (itäinen) on toinen Varsinais-Suomessa Loimaalla sijaitsevista vierekkäisistä Leppijärvistä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kourajoen valuma-alueeseen. Järvi sijaitsee Loimaan Orisuon kulmakunnalla pääosaltaan Alastaron Kojon kylässä ja pienemmältä osaltaan entisen Loimaan kunnan Euran kylässä. Toinen Leppijärvi sijaitsee järvestä etelään läheisen harjun toisella puolen. Hammonjoki
Hammonjoki on Hollolassa Vesijärveen Laitialanselällä laskeva joki, jota käytetään perhokalastusalueena. Joki alkaa Suurimäen lähellä olevalta Sepänpurolta länsilounaasta ja Laavijoelta eteläkaakosta yhdystie 3161:n alittaen. Sepänpuro alittaa Rintalan Myllykoskella yhdystie 3173:n jatkaen Penakankoskeen ja Uskilan-Manskiven tien alittavaan Isomyllykosken alueeseen, jossa on Hammonjoen pysäköintipaikka hevoslaitumen ja tien välissä. Isomyllykosken jälkeen joen keskivaiheilla on leveä osa, jota kutsutaan myös Koveroistenjärveksi ja jonka varrella on Koveroistenkoski. Koveroisten kosken jälkeen joki jatkuu Koveroistenkoskeen ja Hammonkoskeen ja sieltä edelleen Laitialanselälle. Hammonkosken kohdalla Hammonkosken tie ylittää joen ja päättyy rantaan, jossa on kesähuvila ja venepaikkoja. Ahvenlammi (Forssa)
Ahvenlammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen. Kyrösjärven alue
Kelminselkä on erillinen järviallas järven länsirannalla Ikaalisten keskustaajaman lounaispuolella. Siihen laskee Kotkatjärvi omaa 1,8 kilometriä pitkää laskuojaa myöten Kotkapohjaan. Kelminselän eterantaa kiertää Ulvaan- ja Vatulanharjut. Vasta Emonpohjassa Kelminselkään laskee Jyllinjoki, joka on Jämijärven valuma-alueen (35.54) laskuoja. Siestijärvi laskee myös Kelminselkään lyhyen ojan kautta. Taivallahti on suustaan kouroutunut eroon pääjärvestään, että sitä kohdellaan omana järvenään. Se yhtyy Kyrösjärveen Toivolansaarta vastapäätä. Ruunaanjärvi
Vesistön valuma-alue saa pääosan vedestänsä Venäjän puolella olevista vesistöalueista, jotka laskevat Suomen puolelle Lieksanjokea pitki. Lieksanjoki työntyy Säynäsemän (165 ha) läpi ja laskee Ruunaanjärveen Mätäsjokea myöten. Järven kaakkoispäähän laskee kaksi jokea Suurijoki ja Särkkäjoki. Ne ovat pienten Suurjoen valuma-alueen (04.495) ja sitä hieman suuremman Särkkäjoen valuma-alueen (04.494) laskujokia. Pieni laskuoja on Muorinpuro. Järven luoteispää on nimeltään Oinasjärvi, joka laskee Polvijärveen (356 ha). Sen laskujoki on myös nimeltään Lieksanjoki. Järven pohjoispäästä on kaivettu uittokanava suoraan Lieksanjokeen. Tammela
Luoteessa, Mustialan ja Kaukjärven kylien takamailla Tammelan alueelle ulottuvat Jokioisissa Loimijokeen laskevan Loimijoen sivujoen Jänhijoen latvahaarat Peräjoki, Heinijoki ja Myllyoja, joihin laskevat Jänijärvi Kaukjärven Saukoniemenkulmalla, Heinijärvi Mustialan Heinämaankulmalla ja Särkijärvi, Saloistenjärvi, Kyynäräjärvi, Valkjärvi ja Kuivajärvi Mustialan takamailta. Loimijoen toiseen sivujokeen Kojonjokeen eli Koijokeen laskee samalla alueella Tammelan Mustialan ja Forssan, aiemmin Koijärven, Kojon kylien rajalla sijaitseva Valijärvi. Ypäjänkylä
Koko Ypäjän alue on järvetöntä, ja maisemaa hallitsevat laajat, nykyään pääosin pelloksi raivatut savitasangot. Jokilaaksojen reunoilla nämä vaihtuvat metsäisiin moreeniselänteisiin, jotka varsinkin kunnan pohjoisosassa saattavat olla laajojakin. Keskellä savitasankoja Ypäjänkylässä virtaa Loimijokeen Loimaan Kauhanojalla laskeva Loimijoen pieni sivujoki Ypäjoki, jonka varressa nykyisten Uotilan, Lylyn ja Pispan talojen kohdalla on sijainnut Ypäjänkylän historiallinen kylätontti ja sen ympärillä kylän vanhimmat pellot. Alastaro
Alastaron tärkeimmät liikenneväylät ovat kantatie 41 ja Loimaan ja Säkylän välinen seututie 213, jotka risteävät Virttaalla. Kantatie 41:llä on Virttaankankaalla lentokoneiden varalaskupaikka. Lähin rautatieasema on Turku–Toijala-radalla Loimaalla. Alastaro on tunnettu moottoriradastaan.Alastaron luonnonympäristöä hallitsee sen alueen keskiosissa Kokemäenjoen suurin sivujoki Loimijoki, joka virtaa Alastaron alueen halki kaakosta Loimaalta luoteeseen Vampulaan. Loimijoen sivujokia Alastarolla ovat idästä Loimijokeen Alastarolla laskeva Loimijoen suurin sivujoki Kojonjoki, etelästä Loimijokeen Alastarolla laskeva Niinijoki ja Oripäästä alkunsa saava, Alastaron alueella virtaava Hanhijoki. Alastaron alueen pohjoisosiin ulottuvat lisäksi Loimijoen Vampulassa ja Huittisissa virtaavan sivujoen Kourajoen latvahaarat. Kuusamo
Kuusamon itäisten järvien Kiitämän, Suininhin ja Vuotungin vedet virtaavat koilliseen pitkin Kuusinjokea, joka yhdessä Oulankajoen kanssa laskee Paanajärveen valtakunnan rajan taakse. Osa tämän joen koskista on kahlittu Vuotunkiin 1956 rakennetulla Myllykosken voimalaitoksella. Eteläisin Vienanmereen laskeva vesistö on Pistojoen reitti, jonka kautta laskevat Kuusamon pitäjän keskiosan suuret järvet Kuusamo- ja Muojärvi sekä Joukamojärvi. Kirpistö on ihmisten tekemä ns. bifurkaatiojärvi. Sen vedet laskevat kahtaalle: Kuusinkijokea pitkin Oulangan reittiin ja Pistojoen reittiä kaakkoon. Iijoen reitti kerää vedet pääosasta Etelä-Kuusamoa ja Posion eteläosista. Kuusamon kaakkoisosan vedet laskevat Suomussalmen reittiin. Alueen järvistä erikoisin on Julma Ölkky, jonka rantakallioiden jyrkät seinämät ovat paikoin yli 50 metrin korkuiset. 
Useimmissa Kuusamon järvissä näkyy selvästi seudun maankamaran muodoille ominainen suuntautuneisuus. Alaltaan pienet järvet sijaitsevat mannerjäätikön liikesuunnan mukaisissa painanteissa. Laajemmissa järvissä ilmenee samanlainen suuntaus niemissä ja saarissa sekä niiden väliin jäävissä järven selissä. Uljasjärvi
Uljasjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa ja Hämeenlinnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen reittiin se kuuluu. Luojoki
Luojoki on Sastamalassa virtaava Kokemäenjoen sivujoki. Se saa alkunsa Kivijärven ja Tyrisevän järvistä laskevien Kivijärvenojan ja Tyrisevänojan yhtyessä Vehkakorven kylässä. Alkumatkasta se virtaa "Pahaoja"-nimisenä ja laskee myöhemmin Kokemäenjokeen pari kilometriä entisen Äetsän kunnan Pehulan taajaman koillispuolella. Luojoki on noin 9 kilometriä pitkä ja kulkee lähes koko pituutensa peltojen keskellä, jonka vuoksi se on maatalouden aiheuttaman voimakkaan hajakuormituksen alaisena. Kymijoki
Kymijoki (myös pelkkä Kymi, ) on Kymijoen vesistön laskujoki Suomessa. Se sijaitsee Päijät-Hämeen, Kymenlaakson ja Uudenmaan maakuntien alueella. Joki alkaa Kymijoen vesistön pääjärvestä Päijänteestä ja laskee Suomenlahteen viitenä suuhaarana. Kymijoessa on monia vesivoimaloita ja ennen se oli tärkeä puutavaran kuljetusväylä. Sen varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Heinola, Kouvola ja joen suistoalueella sijaitseva Kotka. Pyhäselkä (järvi)
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä Pielisjoesta, joka laskee järven koillispäähän Joensuussa ja on Pielisen reitin pääuoma. Pohjoisessa järven laskee Höytiäisen kanava, joka tuo siihen Höytiäisen kautta Höytiäisen valuma-alueen (04.8) vedet. Näiden lisäksi Nivanjoki, joka laskee järveen Nivassa, tuo Onkamojärven valuma-alueen (04.37) vedet, ja vielä Piimäjoki, joka laskee Piimälahteen, tuo Piimäjoen valuma-alueelta (04.38) muun muassa Kiesjärven (110 ha) ja Jouhtenuslammen (61 ha) vedet. Pienempiä valuma-alueita edustavat Joensuussa Siilaisenpuro, Haapajoki ja Mustapuro, ja Liperissä edustavat Ylämyllynpuro, Honkapuro, Ropikko-oja, Puhakanoja, sekä Rääkkylässä lopuksi Keikonjoki, jonka alueella sijaitsee Mensunlampi (26 ha). Pyhäselän vedet jatkavat matkaansa Oriveteen edellä kerrotusti Oravisalon kummaltakin puolelta. Ylämyllynpuron alueella sijaitsevat Honkalampi (48 ha) ja Nuottilampi (11 ha) ja Haapajoen alueella Haapajärvi (137 ha). Läänemaa
Läänemaa on alavaa tasankoa tai loivasti kumpuilevaa lakeutta, jonka pääosa on viljelys- tai laidunmaata. Suurin joki on Kasari, joka laskee Matsalunlahteen Pohjois-Euroopan suurimmalla luhtasuolla. Maakuntaan kuuluvat myös saaret Vormsi ja Osmussaari. Forssa
Forssan pinta-ala on  neliökilometriä ja keskimääräinen on väestötiheys noin asukasta neliökilometriä kohti. Vesistöjen osuus pinta-alasta on pieni, mutta tärkeän elementin kaupunkikuvassa muodostaa Loimijoki, jonka alkupäässä kaupunki sijaitsee. Muita merkittäviä vesistöjä ovat osittain Forssassa sijaitseva Kaukjärvi ja vihreän liikkeen syntypaikkana tunnettu Koijärvi. Tervakas
Tervakkaan laskuojana olevissa suo-ojissa järven itäpuolisella ojitetulla suolla muodostuu bifurkaatio: järvestä alkunsa saava suo-oja haarautuu kahteen vesistöön, koilliseen Karjaanjoen vesistöön ja kaakkoon Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön. Nykyisessä valuma-aluejaossa järvi luetaan Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön ja siellä Varesjoen valuma-alueeseen. Sinne vedet päätyvät Tervakkaasta noin 2,5 kilometriä etelään Salon ja Lohjan rajalla sijaitsevaan Säräjärveen laskevien ojien kautta. Ehdotetussa uudessa valuma-aluejaossa järvi luetaan Karjaanjoen vesistöön kuuluvan Ropakonjoen valuma-alueeseen. Ropakonjoki on Somerniemen Oinasjärveen laskeva pieni joki, johon vedet Tervakkaalta päätyvät Tervakkaasta noin 1,5 kilometriä länsikoilliseen Salon, Someron ja Lohjan rajalla sijaitsevien Hossojanlähteitten sivuitse. Längelmävesi
Längelmävesi, Koljonselkä, Vesijärvi ja Pälkänevesi ovat aikoinaan muodostaneet yhtenäisen järvialtaan, jota voidaan kutsua Suur-Längelmävedeksi. Se on laskenut Roineeseen pääasiassa Längelmäveden ja Vesijärven yhdistäneestä Sarsansalmesta lähtevää Sarsanvirtaa pitkin. Kesäkuussa 1604 korkeanveden aikana vesistön eteläosissa Pälkäneellä Syrjäharjun Hykiänpurossa tapahtui tulviminen, jonka aiheuttama eroosio kulutti Hykiänkosken niskaa kohtalokkaasti. Vedentulo kasvoi rajusti ja rajut virtaukset alkoivat kuluttamaan harjun rinnettä niin, että harju huuhtoutui lopulta puron kohdalta Mallasveteen. Harjun selkä katosi ja sen tilalle muodostui joki, jota kutsutaan Kostianvirraksi. Pälkäneveden pinta laski lähes neljä metriä, mikä aiheutti järvien välisessä Iharinsalmessa saman ilmiön. Salmen vesi laski siellä pohjaan asti ja Iharin kylän kohdalle syntyi Iharinkoski. Kosken niska määritti nyt Längelmäveden pinnankorkeuden. Kun uuden kosken pohjan kuluminen päättyi, oli Längelmäveden pinta laskenut 2–3 metriä. Järvenlaskun seurauksena sekä Sarsansalmi että Sarsanvirta kuivuivat ja Längelmäveden uudeksi lasku-uomaksi muodostui Iharinkoski. Vesijärven yhteys Längelmäveteen katkesi ja salmen paikalle syntyi Vääksynjoki. Järvenlasku paljasti järven alavilta rannoilta runsaasti uutta maata, joka otettiin viljelyyn tai käytettiin niittyinä. Kourajoki
Kourajoki eli Palojoki on 45 kilometriä pitkä joki pääasiassa Satakunnassa ja Pirkanmaalla. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen pohjoinen sivujoki. Kourajoki yhtyy Loimijokeen 20 kilometriä sen suistosta. Sen valuma-alueen pinta-ala on 243 km² tai 228,15 km² ja se ulottuu Punkalaitumen, Loimaan ja Huittisten alueille. Joki virtaa peltojen ja soisten metsien läpi ja valuma-alueeseen, jonka järvisyys on 0,06 %, kuuluu kolme pientä järveä. Lummenne
Järveen laskee suoraan tai välillisesti 32 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Vesijaon valuma-alueella niistä laskee heti järveen esimerkiksi Nikalanjärvi (6 ha) ja Valkjärvi (20 ha). Rimminlahteen laskee Kukasjärvi (66 ha), joka laskuoja virtaa Lummenneen Leton ja Myllykylän Rimminjärvi (4 ha) kautta. Kukkasjärveen laskee Pirttijärvestä (45 ha) laskeva Hörhänoja, joka virtaa Tannijärven (3 ha) läpi. Pirttijärveen laskee pienten lampien lisäksi Kotajärvi (6 ha). Liehujärven (26 ha) laskuoja yhtyy Hörhönojaan lähes Kukkasjärven luonna. Liehujärven valuma-alueeseen kuuluu vielä Iso-Mutanen (7 ha). Kukkasjärveen laskee idästä yhteistä ojaa pitkin Kolmikoura (8 ha) ja Salmijärvi (5 ha), ja alajuoksulla Rimminjärveen tulee pohjoistesta Mustajärven (17 ha) laskuoja, jonka valuma-alueeseen kuulu myös Katajajärvi (2 ha). Salonsaaren koillispuolelle Vuohilahteen laskee Iso Mäyriänjärvi (16 ha) ja Vähä Mäyriänjärvi (2 ha), joiden valuma-alueeseen luetaan myös Lammakot (2 ha). Kiimalammi (Forssa)
Kiimalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen. Halinanlammi
Halinanlammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen. Moisionjoen valuma-alue
Moisionjoki on noin 8 kilometriä pitkä Ruotasjärven laskujoki, joka laskee Vanajaveden laskujoken Herralanvuolteen mutkaan Lempäälän taajaman Moisiossa. Joki putoaa matkallaan Ruotasjärvestä Vanajaveden vuolteille yli 15 metriä. Joen uomaa on oikaistu ja ruopattu monin tavoin ja esimerkiksi joessa oleva Moisionlampi on toimenpiteiden takia laskenut pieneksi lammeksi. Jokeen yhtyy lännestä pienen Sorvalammin laskuoja ja vähän ylempänä Ahostenjärven Houkkalammin yhteinen laskuoja. Itäpuolella jokea sijaitsee Kylälammi, jonka pitkä laskuoja ohittaa Ideaparkin ennen laskemistaan Herralanvuolteeseen. Se ei siten ole Moisionjoen sivuhaara. Linnajärven laskujoki on kapea Linnajoki, joka laskee Ruotasjärveen. Ruotasjärveen laskee Höytämönjärven laskujoki. Siihen yhtyy idästä Hankajärven ja Paskolammin yhteinen laskuoja. Haapajoki (Jokioinen)
Haapajoki on 14 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Jokioisissa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen eteläinen sivujoki. Haapajoki yhtyy Kokemäenjoen sivujokeen Loimijokeen 91 kilometriä tämän suulta. Haapajoen valuma-alueen pinta-ala on 57 km² ja sen järvisyys on 0 %. Valuma-alueella ei ole luontaisia järviä. Haapajoki virtaa Jokioisissa Luodesuon kulmakunnan läpi ja edelleen Niemen, Haapaniemen ja Vaulammin kylien sivuitse ja laskee Loimijokeen Vaulammin luona. Seututie 213
Ypäjän keskustaajaman kohdalla tie risteää Koskelta Ypäjälle johtavan yhdystien 2805 kanssa ja ylittää tämän jälkeen Ypäjän Mannisissa Loimijoen sivujoen Kuusjoen. Loimaan Kauhanojalla tiestä erkanee Ypäjänkylään johtava yhdystie 2815, ja Loimaan keskustassa tie ylittää valtatien 9. Loimaan Hirvikoskella tien uusi oikaisu ylittää Loimijoen, ja tiestä erkanevat Metsämaalle yhdystie 2292 ja Oripään ja Yläneen kautta kantatielle 43 Hinnerjoella johtava seututie 210, minkä jälkeen oikaistu tie ylittää Loimijoen uudelleen. Alastarolla tie ylittää Loimijoen sivujoen Niinijoen, ja tien kanssa risteää Loimaan Haaroisissa seututieltä 210 alkunsa saava, Alastaron ja Vampulan kautta Köyliön Vuorenmaalle johtava yhdystie 2101 ja siihen yhtyy valtatieltä 2 Punkalaitumen Kanteenmaalla alkunsa saava seututie 231. Alastaron keskustan jälkeen tie ylittää Loimijoen sivujoen Hanhijoen, risteää Virttaan luona Auran ja Huittisten välisen kantatien 41 kanssa, kulkee halki Alastaron Virttaankankaan ja seurailee lopuksi Säkylässä Säkylän Pyhäjokea Korven ja Löytäneen kylien luona. Someronjoki
Paimionjoen vesistöön kuuluva, nykyisessä peruskartassa Someronjoeksi nimetty jokiosuus virtaa Someron keskustaajaman alueella Somerolla Varsinais-Suomessa. Se alkaa hiukan ennen Hirsjärven länsipäätä, josta se virtaa ensin pohjoiseen ja sitten länteen Kirkkojärven itäpäähän. Hiukan ennen joen suuta sen ylittää kantatie 52 ja siitä vähän ylävirtaan Vanhatie. Joen eteläpuolelle jää Lamminniemi Someron Lammin kylässä ja sen pohjoispuolella sijaitsee Kaislarannan asuinalue Someron Joensuun kylässä. Lamminniemeä ja Kaislarantaa yhdistää joen ylittävä kevyen liikenteen silta. Loimijoen valuma-alue
Kojonjoen yläpuolelle laskevat pienet ojat Kyrönoja (52 km, 10 km²) ja Kärrynoja (53 km, 11 km²). Näiden valuma-alueilla ei ole suuria luonnollisia vesistöjä. Kotka (kaupunki)
Kymijoki virtaa mereen kolmena haarana kaupungin alueella, lännestä itään lueteltuna Langinkoskenhaara, Huumanhaara ja Korkeakoskenhaara. Hovinsaari jää Langinkosken- ja Huumanhaaran väliin ja Kolkansaari Huuman- ja Korkeakoskenhaaran väliin. Kymijoessa on Kotkan alueella useita koskialueita. Suurimmat vapaana virtaavat kosket ovat Pernoonkosket, Langinkoski, Siikakoski ja Kultaankosket. Vesivoimalaitokset on rakennettu Korkeakoskeen ja Koivukoskeen. Eksyssuo
Eksyssuo eli Öksyssuo on suo Loimaalla Varsinais-Suomessa, Kosken, Someron ja Ypäjän rajalla, osittain myös entisen Mellilän kunnan alueella. Suo kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan ja sen pinta-ala yhdessä Someron puolella sijaitsevan, samaan Natura 2000 -alueeseen kuuluvan Huhmassuon kanssa on 497 ha. Suoyhdistymätyypiltään Eksyssuo on eteläsuomalainen konsentrinen kermikeidas. Yleisin suotyyppi suolla on keskiosien lyhytkorsineva, joka reunoilla vaihtuu ensin rahkanevaksi ja sitten rahkarämeeksi. Loimijoki
Kuivajärveen laskee etelästä Tammelan Liesjärvestä (943,9 ha) alkunsa saava Turpoonjoki, johon laskee Ilmetynjoen kautta Pääjärvi (118,6 ha) Tammelan, Lopen ja Hämeenlinnan, aiemmin Rengon rajalta. Turpoonjoen vesireitin latvajärviä ovat Liesjärveen laskevat Kyynärä (66,8 ha), Tapolanjärvi (125,7 ha) ja Ruostejärvi (173,6 ha) Tammelassa sekä Salkolanjärvi (270,6 ha) Somerolla, aiemmin Somerniemellä. Turpoonjoen koko valuma-alue on 235 km². Korpipohjanen
Korpipohjanen on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen. Loimijoen valuma-alue
Kourajoki (19 km, 228 km²) on yli 45 kilometriä pitkä joki, jolla on kolme suurempaa sivujokea. Näistä kahdella on 54 km² ja 75 km² suuruiset valuma-alueet. Alueella on kolme pientä järveä, jotka ovat Leppijärvi (itäinen), Leppijärvi (läntinen) ja Lampijärvi. Tammela
Pohjoisesta Kuivajärveen laskee Tammelan Pehkijärvestä alkunsa saava Myllyjoki, johon laskevat Alhonojaa pitkin Mustialanlammi ja osittain Forssan puolelle ulottuva Kaukjärvi. Pehkijärveen laskee luoteesta Susikaslammista Vaihijoki, jonka nimenä ylempänä on Susikkaanjoki. Sen latvajärviä ovat Lunkijärvi Tammelan ja Forssan, aiemmin Koijärven rajalla ja joukko pikkujärviä, joista suurimmat ovat Liesjärvi, Teurajärvi ja Pitkäjärvi Tammelassa. Koillisesta Pehkijärveen laskee Kuuslammista alkunsa saava Teuronjoki, jonka latvajärviä ovat Ojajärvi Tammelassa, Kanajärvi Tammelan ja Hämeenlinnan, aiemmin Kalvolan rajalla, Sotkajärvi Hämeenlinnan ja Hattulan rajalla, aiemmin Hattulassa ja Pukarojärvi Hattulassa. Etelästä Pehkijärveen laskee vielä Oksjoen kautta Oksjärvi. Pikku Kiimalammi
Pikku Kiimalammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen. Pyhäjärvi (Tammela)
Pyhäjärvi (tunnetaan myös nimellä Tammelan Pyhäjärvi) on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueeseen. Järven laskujoki on Loimijoki, joka yhtyy Kokemäenjokeen ja laskee sitten Selkämereen Porissa. Loimijoen valuma-alue
Loimijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.9) on Kokemäenjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 3 138,36 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,74 %. Se käsittää Kokemäenjoen vesistössä valuma-alueen, jonka laskujoki Loimijoki yhtyy Kokemäenjokeen Huittisissa. Valuma-alueella on yli 195 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Kuusjoki (joki Ypäjällä)
Kuusjoki on 14 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Ypäjällä. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen eteläinen sivujoki. Kuusjoki laskee Kokemäenjokeen sivujokeen Loimijokeen 78 kilometriä Loimijoen suun yläpuolella. Kuusjoen valuma-alueen pinta-ala on 69 km² ja sen järvisyys on 0,00%. Valuma-alueella ei ole yhtään luontaista järveä. Alanen (järvi Tammelassa)
Alanen on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven pohjoiseen Kuorijoen reittiin se kuuluu. Ypäjä
Perinteisesti Ypäjä on osa Lounais-Hämettä yhdessä Forssan seutukunnan kuntien Forssan, Humppilan, Jokioisten ja Tammelan sekä nykyään Varsinais-Suomeen kuuluvan Someron ja Pirkanmaahan kuuluvan Urjalan kanssa. Forssan ohella toinen tärkeä seudullinen keskus on Loimaa, ja varsinkin Ypäjän länsi- ja pohjoisosista on lyhempi matka Loimaalle kuin Forssaan, jonne taas yhteydet ovat paremmat kunnan etelä- ja itäosista.