Missä kaupungissa Onni Happonen toimi kunnallispoliitikkona?
Onni Happonen
Pölläkän Lylymäessä asunut Happonen oli Heinäveden kunnallislautakunnan puheenjohtaja, joka tuolloin tarkoitti myös kunnanjohtajan luottamustehtäviä. Lisäksi hän toimi Pölläkän työväenyhdistyksen puheenjohtajana. Rakennusurakoitsijana työskennellyt Happonen oli opiskellut Työväen Akatemiassa, ja hän oli nousemassa myös valtakunnanpolitiikkaan. Happonen avioitui puolisonsa Saimin kanssa vuonna 1926. Perheeseen ehti syntyä kaksi lasta, Erkki ja Aili. Myös Happosen isoveli Albin oli vuosikymmenten ajan mukana Heinäveden kunnallispolitiikassa. Onni Happonen
Onni Happonen (21. toukokuuta 1898 Heinävesi – 1. syyskuuta 1930 Heinävesi) oli sosialidemokraattinen kunnallispoliitikko, jonka äärioikeistolainen Lapuan liike murhasi vuonna 1930. Hänet siepattiin keskellä päivää Heinäveden kunnanvaltuuston kokouksesta ja ammuttiin hieman myöhemmin autossa matkalla kohti Joensuuta. Kolme vuotta myöhemmin murhasta tuomittiin kaksi paikallista työmiestä, jotka kuitenkin olivat ottaneet syyn niskoileen heille maksettua palkkiota vastaan. Happosen oikeita surmaajia ei ole selvitetty, eivätkä he siten ole saaneet rangaistusta teostaan. Onni Happonen
Happosen kuolemaan johtaneet tapahtumat saivat alkunsa maanantaina 1. syyskuuta 1930 pidetyssä Heinäveden kunnallisvaltuuston kokouksessa. Saamiensa uhkauksien vuoksi Happonen oli varustautunut Mauser-pistoolilla ja lisäksi hänen turvakseen oli lupautunut viisi aseetonta Pölläkän työväenyhdistyksen miestä. Kymmeneltä aamupäivällä alkanutta valtuuston kokousta oli saapunut seuraamaan runsaasti yleisöä myös naapuripitäjistä. Lapuan liikkeen kannattajilla oli samaan aikaan oma tilaisuutensa suojeluskuntatalolla, josta he pian siirtyivät kunnantalolle. Kokouksen jatkuessa lapualaiset tunkeutuivat saliin vaatien kovaäänisesti sosialidemokraattien eroa kunnanvaltuustosta. Nämä kieltäytyivät kuitenkin nopean ryhmäkokouksen jälkeen eroamasta, minkä seurauksena tilanne kärjistyi entisestään. Lopulta kokouksen puheenjohtajana toiminut Happonen joutui pakenemaan takahuoneeseen. Hän yritti soittaa apua luotettavaksi tietämältään poliisikonstaapelilta, mutta puhelinlinjat oli katkaistu. Happonen päätti tämän jälkeen paeta ikkunasta takapihalle, jossa lapualaiset kuitenkin odottivat. Ensimmäisenä hänet pysäytti kunnanvaltuutettu Erkki Koponen, minkä jälkeen Happonen ampui varoituslaukauksen. Hänen pistoolinsa seuraava patruuna oli kuitenkin viallinen, ja lapualaiset pahoinpitelivät hänet.
Lapuan liike
Happosen surmasta tuomittiin työmies Otto Pakarinen, joka kuitenkin oli ilmeisesti ottanut syyn niskoilleen suurta rahasummaa vastaan. Sieppauksen silminnäkijöistä huolimatta murhan todelliset syylliset jäivät selvittämättä ja rankaisematta. Oikeiksi syyllisiksi on epäilty Kuopiosta saapuneita Lapuan liikkeen jäseniä tai Heinäveden omia aktivisteja, joihin on katsottu kuuluneen ainakin nimismies Onni Hartion. Onni Happosen hautajaisten jälkeen oli haudalle lasketut seppeleet seuraavan yön aikana hajotettu ja levitetty ympäri kirkkomaan ympäristöä. Lauri Happonen
Heinäkuussa 2018 Happonen alkoi juontaa Youtubessa julkaistavaa, peliteemaista META-ajankohtaisohjelmaa yhdessä Miisa “Naiades” Nuorgamin kanssa. META on osana Yle Kioski Gamingin tuotantoa. Työnsä ohessa Happonen opiskelee Suomessa. Alexander Halonen
Halonen oli vankilasta päästyään muuttanut Haapamäelle, josta käsin hän jatkoi edelleen sosialidemokraattisen puolueen kiertävänä puhujana ja työskenteli myös Henkivakuutusyhtiö Suomen asiamiehenä.. Syksyllä 1915 hänet valittiin sosialidemokraattien Vaasan läänin itäisen vaalipiirin puhujaksi. Vuotta myöhemmin hän siirtyi SDP:n Mikkelin läänin piirisihteeriksi. Halonen oli muun muassa organisoimassa marraskuun 1917 yleislakkoa Mikkelissä ja tammikuun alussa 1918 hän oli osallisena Savonlinnassa puhjenneissa levottomuuksissa. Ne kuitenkin ratkesivat kaupungin, punakaartin ja suojeluskunnan välisissä neuvotteluissa, joihin Halonen osallistui puolueen edustajana. Onni Kaukoranta
Kaukoranta osallistui talvisotaan aluksi rauhanaikaisessa tehtävässään Meripuolustuksen esikunnassa, kunnes hänet siirrettiin Helsingin Laivastoaseman talouspäälliköksi, josta hänet siirrettiin myöhemmin Turun Laivastoaseman taloustoimiston päälliköksi. Jatkosodan puhjettua hän jatkoi samassa tehtävässä kunnes sotien päätyttyä hänet talouspäälliköksi Maasotakouluun. Armeijasta hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1944 ja siirtyi Helsingin kaupungin Kaasulaitoksen palvelukseen. Hänet haudattiin Helsinkiin. Onni Mannila
Mannila kävi kansakoulun ja valmistui kansanopistosta 1918 ja maamieskoulusta 1920. Työelämässä hän toimi maanviljelijänä Sysmässä 1922–1964 ja Sysmän kunnan ulosottomiehenä 1928–1946. Martti Lipponen
Martti Lipponen (s. 1952) on Vantaan keskushallinnon apulaiskaupunginjohtaja, joka toimii va. kaupunginjohtajana 16.9.2011 alkaen, sen jälkeen kun Jukka Peltomäki erosi tehtävästä. Lipponen toimi va. kaupunginjohtajana ennen Peltomäen valintaa maalis-toukokuussa 2011, sekä ennen kuin Juhani Paajanen valittiin kaupunginjohtajaksi vuonna 2002. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. Hänen on poliittiselta taustaltaan kokoomuslainen. Matti Kauppila
Kauppila valittiin eduskuntaan vaaleissa 2003 Hämeen vaalipiiristä. Hän oli ehdokkaana viidennen kerran. Vaaleissa 1999 Kauppila jäi alle 200 äänen päähän paikasta. Lahden kaupunginvaltuustoon Kauppila nousi ensi kerran vaaleissa 1976. Hän on ollut valtuutettuna siitä lähtien kautta 2001–2004 lukuun ottamatta. Kauppila oli valtuuston 2. varapuheenjohtaja vuosina 1993–1996 ja vuodesta 2009 hän on toiminut 3. varapuheenjohtajana. Kaupunginhallitukseen Kauppila kuului 1997–2000. Anni Huotari
Työleiriltä vapauduttuaan Huotari oli vanhentunut, väsynyt ja laihtunut. Hän palasi kuitenkin välittömästi järjestötoimintaan, vaikkei kansalaisluottamuksensa menettäneenä voinut olla mukana yhdistyksissä varsinaisena jäsenenä. Tämän vuoksi hän osallistui aluksi kokouksiin Tampereelle perustetun "Kansan Sanan" toimittajana. Vuonna 1920 Huotari valittiin jälleen Tampereen työväenyhdistyksen naisosaston puheenjohtajaksi. Anton Huotari vapautui tammikuussa 1922, jonka jälkeen Anni pystyi jälleen lähtemään täysipainoisesti mukaan politiikkaan. Vuoden 1922 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon, ja saman vuoden eduskuntavaaleissa Huotari oli SDP:n naisten pääehdokas. Vuonna 1923 perhe muutti Helsinkiin Anton Huotarin tultua valituksi "Suomen Sosialidemokraatin" päätoimittajan tehtävään. Martti Lipponen
Ennen tuloa Vantaan apulaiskaupunginjohtajaksi 1999 Martti Lipponen työskenteli johtajana SKOP-pankissa ja Mancon Oy:ssä Onni Happonen
Happosen katoamisen jälkeen Heinäveden kirkonkylässä kuultiin paikallisten lapualaisten puhuvan ruumiin hävittämisestä. Myöhemmin kaksi marjastamassa ollutta naista huomasi, kuinka jotakin ruumista oltiin piilottamassa metsässä, mutta he eivät uskaltaneet kertoa näkemästään. Lisäksi Happosen kuolemasta oli kuullut Karvion kievarissa työskennellyt nainen, ja myös Kuopiossa oli lapualaisten kuultu kerskailleen ”Happosen hoitamisesta”. Happosen avainnippu ja salkku puolestaan olivat päätyneet nimismies Hartion käsiin jo muutaman päivän kuluttua hänen katoamisestaan. Onni Happosen leski Saimi Happonen kertoi myöhemmin jokaisen paikkakuntalaisen tienneen, että hänen miehensä oli surmattu eikä esimerkiksi muilutettu Neuvostoliiton puolelle, kuten joillekin kommunisteille oli tehty. Onni Mäkeläinen
Onni Mäkeläinen (1. marraskuuta 1889 Vesanto – 10. kesäkuuta 1969 Tervo) oli suomalainen poliitikko. Mäkeläinen toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1933–1945 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Mäkeläinen toimi myös Tervon kunnanvaltuuston jäsenenä. Mäkeläinen toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1937, 1940 ja 1943. Siviiliammatiltaan Mäkeläinen oli pienviljelijä ja hän toimi viljelijänä Karttulassa ja Tervossa. Mäkeläisen vanhemmat olivat talollinen Abel Mäkeläinen ja Eva Närhi. Mäkeläisen puoliso vuodesta 1941 oli Saimi Maria Niskanen. Onni Mannila
Onni Eevert Mannila (19. elokuuta 1898 Sysmä – 15. kesäkuuta 1991 Sysmä) oli suomalainen poliitikko. Mannila toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1948–1951, 1953–1954 sekä 1955–1962 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Mannila nousi eduskuntaan vuonna 1953 kesken vaalikauden kuolleen Aino Luostarisen tilalle ja vuonna 1955 niin ikään kesken vaalikauden kuolleen Väinö Kaasalaisen tilalle. Kunnallispolitiikassa Mannila toimi Sysmän kunnanvaltuuston ja -hallituksen puheenjohtajana sekä kunnallislautakunnan varapuheenjohtajana. Mannila toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950 ja 1962. Lauri Happonen
Ennen ammattiuraansa Happonen pelasi muun muassa Company of Heroesia ja World of Warcraftia. Happonen oli jo tuolloin kilpailuhenkinen mutta varsin tavallinen pelaaja. Vuonna 2009 julkaistun League of Legendsin kilpailullisuuden taso oli Happoselle ennenkokematonta, mikä innosti häntä harjoittelemaan ja tulemaan paremmaksi. Pekka Saarnio
Vaaleissa 1988 hänet valittiin jälleen kaupunginvaltuustoon yhden kauden mittaisen tauon jälkeen. Saarnio toimi kansanedustajana vuosina 1996–1999 noustuaan varasijalta Outi Ojalan tilalle. Vuosituhannen vaihteessa Saarnio oli Yleisen Lehtimiesliiton puheenjohtaja. Saarnion pitkä ura kaupunginvaltuutettuna loppui vuonna 2017 kun hän ei enää asettunut ehdolle. Eino Laaksonen
Laaksonen toimi Oulun kaupunginvaltuustossa 32 vuotta vuosina 1973–2004, josta ajasta vuonna 1984 kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja kaupunginhallituksessa vuodesta 1975 ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana 1985–1992. Viime vaiheessa kunnallispoliitikon uraa hän toimi liikuntalautakunnan puheenjohtajana. Valtuustossa hän edusti Keskustapuoluetta. Onni Happonen
Paikalle kiirehti nimismies Hartio, joka ryhtyi pidättämään Happosta hänen ampumansa laukauksen vuoksi. Happonen lähti suosiolla Hartion mukaan, koska kuvitteli näin pääsevänsä turvaan. Nimismies kuitenkin saattoi hänet etupihalla odottaneiden lapualaisten käsiin. Happonen tungettiin puolisonsa Saimin estelyistä huolimatta väkivalloin autoon, joka kaasutti kovaa vauhtia Joensuuhun johtavaa tietä kohti. Nimismies Hartio lähti takaa-ajoon vasta, kun oli ensin toimittanut Happosen turvana olleet miehet putkaan. Hän ehti sieppaajien jäljille Papinniemen tienhaarassa, mutta kääntyi tahallaan väärään suuntaan. Onni Happonen
Happonen oli siepattu ensimmäisen kerran jo 3. heinäkuuta 1930 yhdessä Heinäveden kunnallislautakunnan sihteerin Emil Luostarisen (1886–1956) kanssa. Jostakin syystä muilutus kuitenkin keskeytyi jo Liperin Pöytälahdelle, mistä pahoinpidellyt miehet palasivat kävellen takaisin kotiinsa. Tapahtuman jälkeen Happonen meni nimismies Onni Hartion puheille ja vaati tätä lopettamaan lapualaisten väkivaltaiset toimet. Hän ei kuitenkaan tehnyt varsinaista rikosilmoitusta. Happonen otti yhteyttä myös Mikkelin läänin maaherraan Albin Pulkkiseen, joka lupasi hänelle suojelua. Lisäksi maaherra kehotti Happosta pysymään kunnallishallinnon tehtävissään lapualaisten erovaatimuksista ja uhkailuista huolimatta. Ennen kohtalokkaaksi osoittautunutta kunnanvaltuuston kokousta Pulkkinen antoi nimismies Hartiolle käskyn suojella Happosta. Onni Happonen
Onni Happonen on työmies Yrjö Holmin ja suutari Erik Mätön ohella yksi Lapuan liikkeen surmaamasta kolmesta vasemmistolaisesta. Tapausta pidetään yhtenä liikkeen keskeisimmistä tapahtumista yhdessä presidentti K. J. Ståhlbergin kyydityksen, Mäntsälän kapinan ja talonpoikaismarssin ohella. Kai Mykkänen
Mykkänen oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2001–2008, joista kaupunginhallituksessa vuosina 2005–2006. Hän oli europarlamentaarikko Alexander Stubbin avustaja vuosina 2004–2006. Hän on toiminut Kokoomuksen Nuorten Liiton ja Suomen Lukiolaisten Liiton puheenjohtajana. Eduskuntaan Mykkänen valittiin vuoden 2015 vaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä. Hannu Javanainen
Hannu Tapani Javanainen (22. heinäkuuta 1954 Tampere – 27. elokuuta 2016 Äänekoski) oli Äänekosken kaupunginjohtaja vuosina 2003–2014. Syksyllä 2014 hän sairastui vakavasti ja jäi virkavapaalle. Hänen sijaisenaan toimi Matti Tuononen. Erno Hopponen
Hopposen ensimmäinen kokonainen kausi 2017–2018 miesten peleissä toi hänelle Espoo Unitedissa 35 runkosarja- ja kolmessa Suomen Cupin ottelussa tehot 1+5=6. Kaudeksi 2018–2019 Hopponen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue KOOVEE:hen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Lokakuussa 2018 Hopponen kutsuttiin KOOVEE:n yhteistyöjoukkueen, SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen vahvuuteen paikkaamaan loukkaantumisia. Hän teki liigauransa avausmaalin 4. tammikuuta 2019 KooKoota vastaan. Tapani Tölli
Tölli valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1977, minkä jälkeen hän työskenteli aktuaarina tullihallituksen ulkomaankauppaosastolla (1977–1984), erikoissuunnittelijana valtiokonttorin henkilöstöhallinto-osastolla (1984–1985) ja STK:n asiamiehenä (1985–1991). Tölli oli Tyrnävän kunnanjohtaja vuosina 1991–2013, mutta oli kansanedustajana ollessaan virkavapaalla. Onni Happonen
Happosen murhan 80-vuotispäivänä 1. syyskuuta 2010 järjestettiin Heinävedellä muistotilaisuus, jossa puhujana oli entinen pääministeri ja SDP:n puheenjohtaja Paavo Lipponen. Samassa yhteydessä paljastettiin kuvanveistäjä Kauko Kortelaisen tekemä muistoreliefi, joka on sijoitettu Heinäveden kunnanviraston seinään. Ehdotuksen reliefistä oli vuotta aikaisemmin tehnyt vasemmistoliiton Heinäveden valtuustoryhmä. Sen kustansivat Heinäveden työväenyhdistys ja Heinäveden kunta. Onni Happosen pojanpoika Aarno Happonen on 2000-luvulla toiminut isoisänsä tavoin Heinäveden kunnanvaltuuston puheenjohtajana sosialidemokraattien edustajana. Jussi Koponen
Vuoden 2017 kuntavaaleissa Koponen asettui Vasemmistoliiton ehdokkaaksi ja hänet valittiin Savonlinnan kaupunginvaltuustoon. Kaupunginvaltuuston lisäksi Koponen on myös sivistyslautakunnan jäsen. Vuonna 2018 hänet valittiin Savonlinnan Vasemmiston puheenjohtajaksi. Hän on myös Kaakkois-Suomen Vasemmistoliiton piirihallituksen jäsen. Onni Kohonen
Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet siirrettiin 4. lokakuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin työlomalle Saksaan. Erno Hopponen
Hopponen on Jokereiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Helsingin IFK:hon. Hopponen pelasi kaudella 2011–2012 seuran C-nuorissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi I-divisioonan hopeaa. Hopponen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla sekä Helsingin Jääkiekkoklubin B2- että C-nuorissa. Kauden 2012–2013 hän pelasi B2-nuorten SM-sarjaa Espoo Bluesin ja Espoon Kiekkoseuran yhdistelmäjoukkueessa. Kauden 2013–2014 Hopponen aloitti EKS:n B-nuorissa ja toimi joukkueen varakapteenina B-nuorten Mestiksessä. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden pelaamaan samaa sarjaa Grankulla IFK:n paitaan. Kauden 2014–2015 Hopponen vietti pääosin seuran A-nuorissa, mutta hän pelasi myös yhden ottelun GrIFK:n miesten II-divisioonajoukkueessa. Onni Toivonen
Onni Kustaa Toivonen (18. maaliskuuta 1894 – 12. kesäkuuta 1968) oli suomalainen poliitikko ja ministeri. Hän edusti Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta. Toivonen toimi kansanhuoltoministerinä 29. heinäkuuta.1948 – 17.maaliskuuta.1950 ja sen ohella ministerinä kauppa- ja teollisuusministeriössä marraskuusta 1949 alkaen. Erno Hopponen
Kaudeksi 2015–2016 Hopponen palasi Bluesiin. Hän pelasi sekä A-nuorten Mestistä Blues Akatemiassa että A-nuorten SM-liigaa Bluesissa. Hopponen debytoi seuran SM-liigajoukkueessa runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 1. maaliskuuta 2016 Kalevan Palloa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.35 minuuttia. Kaikkiaan Hopponen pelasi kauden aikana viisi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2016–2017 hän jatkoi Bluesin A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Hopponen oli tehoilla 4+13=17. Hän debytoi myös seuran miesten joukkueen tilalle perustetussa Espoo Unitedissa, Mestiksessä. Hopponen pelasi joukkueessa kolme runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Tammikuussa 2017 Hopponen teki Espoo Unitedin kanssa kevääseen 2018 asti ulottuvan sopimuksen. Anne Huotari
Anne Päivi Aulikki Huotari (s. 31. joulukuuta 1959 Vaala) on suomalainen poliitikko. Hän oli vasemmistoliiton kansanedustaja vuosina 1995–2007 Oulun vaalipiiristä. Kunnallisvaaleissa 2008 Huotari valittiin Oulun kaupunginvaltuustoon, johon hän tuli valituksi myös 2012 ja 2017 kunnallisvaaleissa. Hän on ollut myös kaupunginhallituksen jäsen. Pentti Happonen
Happosen isoisä oli tunnettu kirkkojen koristemaalari Otto Vilho Happonen (1875–?) Vehmersalmelta. Käytyään Helsingin työväenopiston taidemaalarikurssin vuonna 1966 Happonen ryhtyi vapaa-aikoinaan maalaamaan tauluja, ja jäätyään eläkkeelle vuonna 1972 hän omistautui kokonaan taidemaalaukselle. Happosen tauluissa Suomen luonnolla sekä huumorilla on suuri rooli. Hänen taulujaan löytyy esimerkiksi Heinäsen taidesäätiön naivistisesta kokoelmasta, joka on Oulun taidemuseon hallinnassa, Suomen Gallupin säätiön naivismikokoelmasta sekä K&G Karlssonin yksityiskokoelmasta. Mannerheimin lastensuojeluliitolla ja Juha ja Anna-Liisa Karvosella on Happosen tauluja kokoelmissaan. Onni Savola
Savolan vanhemmat olivar maanviljelijä Johan Gustaf Savola ja Serafia Selander. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1898. Savola toimi Kansallisteatterin näyttelijänä 1898–1899 ja kansakoulunopettajana Vesannolla ja Ilmajoella 1899–1901, Turussa 1901–1918 ja Helsingissä 1918–1943. Häm toimi lausunnan opettajana vuodesta 1906 alkaen muun muassa Turun kaupungin työväenopistossa 1914–1918, Helsingin kaupungin työväenopistossa 1920–1926, Työväen akatemiassa 1924–1925, Jyväskylän kesäyliopistossa 1912, 1914 ja 1916 sekä metodistien pappisseminaarissa 1921–1927. Onni Kohonen
Kohonen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 10. kesäkuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä 12. kesäkuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Jääkäritykistöprikaatin III patteriston 5. patteriin. Myöhemmin patteri siirrettiin Suomen tykistökouluun ja Kohonen siirtyi patterin mukana. Tykistökoulusta Kohonen siirrettiin Laatokan puolustukseen ja hänet sijoitettiin Valamon saariasemalle 29. elokuuta 1918. Armeijasta Kohonen erosi 14. lokakuuta 1918. Janne Happonen
Kesällä 2008 Happonen loukkaantui vakavasti Saksan Klingenthalin muovimäestä hypätessään. Hänen hyppykenkänsä pohja repesi irti ja sen jälkeen suksi katosi alta. Pahin vamma oli murtunut reisiluu, eikä tapauksen jälkeen tiedetty, pystyisikö mies enää urheilemaan. Noin vuotta myöhemmin hän kuitenkin pääsi takaisin mäkeen ja kiersi kaudella 2009–2010 jälleen kisoja. Kauden loppupisteissä hän sijoittui 49:nneksi. Planican lentomäen MM-kilpailuissa Happonen oli mukana Suomen pronssijoukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 15:nneksi. Happonen loukkasi polvensa pahasti kesällä 2010. Loukkaantumisien jälkeen Happonen hyppäsi ensimmäistä kertaa lähes vuoteen maailmancupissa 30.1.2011 sijoittuen heti kahdeksanneksi Willingenissä. Hänen pisin hyppynsä on kantanut 240 metriä (SE), jonka hän hyppäsi Vikersundissa 13. helmikuuta 2011. Happonen valittiin Oslon MM-kilpailuihin 2011, jossa hän ei kuitenkaan kilpaillut kertaakaan ja palasi kesken kisojen Suomeen loukattuaan polvensa harjoituksissa. Lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa 2012 hän oli viidestoista. Kauden 2012-2013 Happonen aloitti olemalla Lillehammerin
normaalimäessä 22. Seuraavana päivänä suurmäen karsinnassa Happonen hyppäsi 135 metriä, loukkasi alastulossa jalkansa ja kaatui
hyppynsä. Happonen joutui jättämään kauden kesken loukkaantumisen vuoksi jo neljättä kertaa urallaan. Jouni Markkanen
Jouni Mikael Markkanen (s. 28. helmikuuta 1987 Siilinjärvi) on tamperelainen poliitikko. Markkanen valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Kokoomuksen listalta ensikertalaisena 574:llä äänellä.
Lisäksi hän on toiminut maaliskuusta 2016 lähtien Tampereen kaupunginhallituksen varajäsenenä. Markkanen oli ehdolla kevään 2015 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 2579 ääntä.
Markkanen on kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen, Pirkanmaan maakuntavaltuuston jäsen., Tampereen kaupungin terveyttä ja toimintakykyä edistävien palveluiden lautakunnan varapuheenjohtaja ja Tampereen vuokratalosäätiön hallituksen jäsen . Onni Saari
Saari kävi oppikoulun Suomessa ja muutti vuonna 1905 Yhdysvaltoihin, jossa hän liittyi Amerikan sosialistiseen puolueeseen. Saari opiskeli Työväen Opistossa vuosina 1908–1910 ja Cassin teknisessä koulussa vuosina 1916–1917. Hän työskenteli "Raivaajan" toimittajana vuosina 1911–1914 ja 1918–1921, "Sosialistissa" vuosina 1914–1915, "Työmiehessä" vuosina 1917–1918 sekä kommunistisessa "Eteenpäin"-lehdessä vuosina 1921–1923. Erno Hopponen
Erno Karri Kasperi Hopponen (s. 16. joulukuuta 1996 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue KOOVEE:tä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Hopponen on pelannut kaudella 2018–2019 myös lainalla KOOVEE:n yhteistyöjoukkueessa, SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksessä. Hannu Penttilä (apulaiskaupunginjohtaja)
1970-luvulla Penttilä toimi Suomen luonnonsuojeluliitossa ja ympäristöministeriössä. Ennen apulaiskaupunginjohtajuuttaan hän oli muun muassa Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtaja (1993–1995), Hämeen liiton maakuntajohtaja (1998–2003) ja YTV:n yhteistyöjohtaja (2004–2008). Onni Happonen
Pitkät tuomiot kuulleessaan Pakarinen ja Puustinen kuitenkin peruivat tunnustuksensa ja sanoivat ottaneensa syyt niskoilleen rahaa vastaan. He väittivät ampujina olleen kolme tuntematonta miestä ja osallistuneensa itse ainoastaan ruumiin kätkemiseen. Pakarinen kertoi saaneensa tunnustuksestaan 30 000 markkaa. Rahan lisäksi Pakarinen ja Puustinen olivat suostuneet syntipukeiksi kohottaakseen yhteiskunnallista asemaansa. Puustinen oli vuoden 1918 sisällissodan jälkimainingeissa saanut valtiopetoksesta viiden vuoden vankeusrangaistuksen ja halusi nyt muuttuneen poliittisen tilanteen myötä saada arvostusta oikeistolaisten keskuudessa. Antti Koponen
Haaraosaston perustamisen aikaan keväällä 1908 Antti Koponen oli vasta 25 –vuotias, mutta oli ennättänyt jo piirtää Kuopioon useita rakennuksia, mm. "Minna Canthin katu 29" "(1906)," "Niemenkatu 3 (1908)," "Savonkatu 10 (1908), Tulliportinkatu 30 (1908)" ja "Hämeenkatu 28 (1908)." Piirustajana ja työnvalvojana Koponen oli toiminut mm. "Kirkkokatu 5 (1906), Hämeenkatu 12 (1907)" ja "Koljonniemenkatu 46 (1907)" työmailla. Merkittävimpiä Koposen suunnittelemia vielä säilyneitä rakennuksia Kuopiossa ovat nykyisin Suomen katolisen seurakunnan "Pyhän Joosefin kirkkona" tunnettu, diakonaattiyhdistyksen vuonna 1913 rakennuttama Männistön vanha kirkko (alun perin "Hannukselan rukoushuone)" ja ravintola "Sampon" jugendtyylinen kiinteistö ("Kauppakatu 13"). Liiketalon rakennutti kauppias Samuli Niskanen vuonna 1911; ennen ravintola Sampoa rakennuksessa toimivat elokuvateatteri Pohjantähti ja Osuusliike Kalla. Vuosina 1912–1916 elokuvateatteri Pohjantähteä mainostettiin Kuopion ”ehdottomasti uusimmanaikaisimpana, kodikkaimpana ja hienoimpana elävien kuvien teatterina”. Viereinen Snellmaninkatu 28:n asuinkiinteistö (As. Oy Miljoonapalatsi) sekä Puijonkatu 14-16 (Kuopion Karjanmyyntiosuuskunnan asuin- ja liikerakennus 1914) ovat myös Koposen piirtämiä. Useimmat Koposen Kuopioon piirtämistä rakennuksista on purettu 1960- tai 1970-luvuilla. Onni Happonen
Vuonna 2010 ilmestyi Happosen murhaa käsittelevä Matti Issakaisen kirja, johon hän oli 1990-luvulla koonnut oikeudenkäyntipöytäkirjojen tietoja sekä vuosikymmenten kuluessa äänitettyjä aikalaismuistoja. Kirjan tekemisen aikaan Issakainen oli saanut puhelinsoiton tuntemattomalta mieheltä, joka kertoi isänsä olleen mukana tapahtumassa ja tietävänsä, kuka oli ampunut Happosen. Mies ei kuitenkaan halunnut kertoa nimeä, vaan sanoi sen olevan suvun sisäinen salaisuus. Issakainen on kirjoittanut Happosen tapauksesta myös näytelmän vuonna 2012. Hannu Suhonen
Suhonen valittiin eduskuntaan Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vaaleissa 1991 SMP:n listalta. Hän erosi 29. elokuuta 1994 SMP:stä ja perusti oman eduskuntaryhmänsä, jossa toimi vaalikauden loppuun asti. Eduskunnassa hän oli liikennevaliokunnassa jäsenenä 1991–1994 sekä valtiovarainvaliokunnassa varajäsenenä 1991 ja Suomen Pankin tilintarkastajissa varajäsenenä 1991–1993 ja 1994–1995. Onni Talas
Diplomaatin uralla Talas toimi Suomen asiainhoitajana Madridissa ja Lissabonissa 1919–1921 sekä Suomen lähettiläänä Kööpenhaminassa 1930–1934, Budapestissä 1931–1940, Wienissä 1933–1938, Ankarassa, Belgradissa ja Sofiassa 1934–1940, Roomassa 1940–1944 ja Kroatiassa 1941–1942. Hannu Suhonen
Ennen politiikkaan ryhtymistä Suhonen työskenteli Turussa postilaitoksen palveluksessa 1960–1966, SDP:n kunnallisjärjestön ammattiyhdistystoimitsijana 1967–1970 ja ulosottoviraston avustavana ulosottomiehenä 1970–1994. Onni Happonen
Happosen kyydityksen aikana olivat lähes kaikki Kuopion seudun ja Etelä-Savon lapualaiset liikkeellä.
Sieppauksen puuhamiehinä toimivat heinäveteläinen talollinen Leo Pelkonen ja Lapuan liikkeen Etelä-Savon paikallispäällikkö Aulis Hänninen, mutta varsinaiset kyyditsijät olivat saapuneet Kuopiosta. Heistä saivat myöhemmin syytteen Edvard Kuvaja, August Väänänen, Uuno Pitkänen, Ahti Auvo, Juho Hämäläinen, Bror Arthur Blomqvist sekä Tauno Kauhanen. Yhdessä autossa matkustivat lisäksi kuopiolainen liikemies Väinö Niinivaara ja majuri Huugo Kahva, kuljettajanaan Matti Luostarinen. Tutkimuksissa tuli myös esiin auto, jossa olivat heinäveteläiset Olavi Linkosalo, Pekka Tuovinen, Erkki Koponen ja Eino Rönkkö. Paavo Niinikoski
Taksiautoilijana toiminut Niinikoski toimi myös useissa kunnallisissa luottamustehtävissä Haapajärvellä vuodesta 1954 lähtien. Vuonna 1961 hänet valittiin ensimmäisen kerran silloisen Haapajärven kauppalan valtuustoon. Valtuustossa ja edelleen kaupunginhallituksessa hän toimi vuoteen 1984 saakka, viimeksi kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Pentti Huovinen
Huovinen oli kokoomuksen ehdokkaana vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, ja tuli ensimmäiselle varasijalle. Turun kaupunginvaltuustoon hänet valittiin vuonna 2008.. Hän on toiminut lisäksi Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin valtuuston puheenjohtajana 2009-2013, Turun kaupunginvaltuuston Kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana 2013-2014 sekä Turun ja Kaarinan yhteisen kirkkovaltuuston puheenjohtajana. Pentti Happonen
Pentti Olavi Happonen (11. syyskuuta 1929 Kuopio – 2. helmikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen itseoppinut taidemaalari, jonka tyylinä oli naivismi. Ammatiltaan Happonen oli (rakennus)maalari. Onni Happonen
Käräjäoikeuden jälkeen asiaa käsitellyt Viipurin hovioikeus kumosi Puustisen kuuden vuoden tuomion ja alensi sen vain viiden kuukauden vankeudeksi vapaudenriistosta. Lopulta korkeimman oikeuden päätöksen jälkeen säilyi voimassa ainoastaan Pakarisen rangaistus. Korkein oikeus myös uskoi hänen esittämänsä tarinan sellaisenaan, vaikka ruumiinavauspöytäkirjan mukaan Happosta oli automatkan aikana pahoinpidelty ja kuoleman oli aiheuttanut yksi korvan taakse ammuttu laukaus. Happosen perheenjäsenille määrättiin korvauksia, joita he eivät kuitenkaan milloinkaan saaneet. Syytetyt todettiin vielä sotavuosienkin jälkeen varattomiksi. Yrjö Happonen
Happonen pelasi kaksitoistavuotisen pääsarjauransa aikana yhteensä 210 ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Hänen edustamiaan seuroja olivat kasvattajaseuransa Kuopion Pallotovereiden lisäksi Kuopion Palloseura, Myllykosken Pallo sekä Rovaniemen Palloseura. Happonen oli poikamaajoukkueiden avainpelaajia yhdessä Jari Litmasen kanssa, mutta useat loukkaantumiset hankaloittivat hänen kansalliselle huipputasolle murtautumista. Ulkomailla Happonen kävi Englannissa Valioliiga-seura West Ham Unitedin testileirillä. Vuonna 1986 Happonen valittiin Vuoden poikapelaajaksi. Onni Suhonen
Suhonen esiintyi Budapestissa 1926, piti ensikonserttinsa Helsingissä 1927 ja esiintyi Pariisissa 1928. Hän esiintyi kotimaassa omin konsertein ja oli orkesterikonserttien solistina. Suhonen toimi Viipurin musiikkiopiston viulunsoiton opettajana 1929–1939, Sibelius-Akatemian viulunsoiton opettajana 1943–1950 ja lehtorina 1950–1972. Hän oli myös Helsingin kaupunginorkesterin ensiviulun soittaja 1943–1966. Suhonen sai Wihurin säätiön tunnustuspalkinnon 1971, professorin arvonimen 1972 ja säveltaiteilijain valtionpalkinnon 1984. Matti Koponen
Sotien jälkeen Koponen toimi Liikemiesten lähetysliiton toiminnanjohtajan ja oli Tampereen seurakuntien diakoniajohtajana 1970–1987. Hän kehitti johtajakaudellaan muun muassa vanhusten päivähoitotoimintaa ja mielenterveyspotilaiden avohuoltoa. Koponen oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1964 alkaen ja hän oli myös valtuuston puheenjohtajana. Päivi Happonen
Happonen on ollut keskeisesti mukana julkishallinnon digitaalisen asiakirjahallinnan ja tiedonhallinnan kehittämisessä koko 2000-luvun. Tiedonohjaus on hänen ideoimansa malli. Päivi Happonen on opettanut tiedonhallintaa ja asiakirjahallintaa lukuisissa tilaisuuksissa ja julkaissut aihepiiristä useita tutkimusartikkeleita ja muita kirjoituksia. Hänen vastuullaan Kansallisarkistossa on julkishallinnon aineistojen laajamittainen digitointi ja harkittu hävittäminen sen jälkeen. Olli Happonen
Olli Happonen (s. 10. helmikuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1990-luvulla. Matti Ahde
Ahde valmistui Pohjois-Pohjanmaan keskusammattikoulun iltalinjalta vuonna 1962 ja Työväen Akatemian kansankorkeakoulusta vuonna 1968. Hän työskenteli Oulussa Typpi Oy:n sähköasentajana vuodet 1961–1964. Vuosina 1968–1970 Ahde työskenteli Sosialidemokraattisen nuorison keskusliiton järjestöohjaajana Oulussa. Vuosina 1972–1984 hän oli Oulun kaupunginvaltuutettu. Tapani Erling
Erling työskenteli Outokumpu-yhtiön useissa johtotehtävissä vuosina 1983-1998, mm. yrityssuunnittelujohtajana sekä osakkuusyhtiöiden johdossa Portugalissa ja Pietarissa. Tätä ennen hän työskenteli Postipankin ulkomaanosastolla ja ekonomistina mm. työvoimaministeriössä ja valtiovarainministeriössä. Suomen OECD-edustustossa Pariisissa hän toimi talous- ja finanssiasioiden erikoisavustajana vuosina 1974-78. Hän on ollut Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsen ja toiminut ulkomaankauppaministeri Jermu Laineen poliittisena sihteerinä vuosina 1973–1974. Onni Happonen
Happosen kohtalo jäi tuntemattomaksi, kunnes hänen ruumiinsa löydettiin heinäkuussa 1932 metsään haudattuna Varkauden ja Joensuun välisen maantien varrelta Papinniemen tienhaarasta noin 45 kilometrin päästä Heinäveden kirkonkylästä. Viranomaiset johdatti paikalle toinen myöhemmin tuomion saaneista miehistä. Ruumis oli löydettäessä pahoin mädäntynyt ja muurahaisten syömä, sillä se oli kätketty muurahaispesään. Ruumiinavauspöytäkirjasta ilmeni, että Happosta oli ennen kuolemaa pahoinpidelty raa’asti. Kuolinsyyksi vahvistui teloitustyyliin niskaan ammuttu laukaus. Ruumiin löytöpaikalle ilmestyi vuosikausien ajan puisia ristejä, joita Happosen vihamiehet puolestaan kävivät jatkuvasti repimässä pois. Onni Happonen
Onni Happonen haudattiin Heinävedelle Petäjäharjun hautausmaalle vuonna 1932. Hautajaisiin osallistui yli 3 000 saattajaa. Tilaisuudessa sattui myös välikohtaus, kun paikalle ilmestyi puhumaan lapualaisten juottama humalainen. Hänet kuitenkin kannettiin pois hautausmaalta. Seuraavana aamuna Happosen haudalle tuodut seppeleet löydettiin hajotettuna, osa oli nostettu aidan seipäille roikkumaan, ja osa laitettu jopa lähistöllä laiduntaneiden lampaiden kaulaan. Hautakivestä tehtiin tarkoituksella niin iso, ettei sen kaataminen onnistunut. Tapani Hellstén
Tapani Hellstén on Kevan varatoimitusjohtaja ja entinen Hämeenlinnan kaupunginjohtaja. Hän toimi muun muassa Hämeenlinnan kaupungin apulaiskaupunginjohtajana, Hämeen lääninhallituksessa pääsihteerinä ja neuvottelevana virkamiehenä sekä ministerin erityisavustajana sisäasiainministeriössä, kunnes aloitti Hämeenlinnan kaupunginjohtajana vuonna 2011. Marraskuussa 2012 hänet valittiin Kevan varatoimitusjohtajaksi. Onni Turpeinen
Turpeisen vanhemmat olivat konttoristi August Turpeinen ja Fanny Simelius. Turpeinen tuli apteekkialalle vuonna 1894, ja suoritti ylioppilastutkinnon ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904. Samana vuonna hänestä tuli proviisori ja vuonna 1921 filosofian lisensiaatti (tohtori), väitöskirjan aiheenaan "Rehurasvan vaikutus maitorasvan kokoomukseen". Vuosina 1906–1911 hän toimi Tampereen elintarvikkeiden tarkastusaseman johtajana ja 1911–1916 Helsingin apteekkarien keskuslaboratorion johtajana. Turpeinen oli perustamassa lääketehdas Orionia vuonna 1917 ja toimi sen johtajana kuolemaansa saakka, samoin kuin vuodesta 1922 alkaen apteekkarina Helsingissä. Farmakopeakomitean jäsen hän oli 1906–1914 ja vuodesta 1925 Suomen Apteekkariyhdistyksen sihteeri. Onni Rantasalo
Onni Rantasalo osallistui aktiivisesti yhteiskunnalliseen toimintaan. Hän toimi puheenjohtajana seuraavissa luottamustehtävissä: Yläneen kuntakokous, Yläneen kunnanvaltuusto, Varsinais-Suomen osuuskassojen liiton johtokunta, Varsinais-Suomen maanviljelysseuran johtokunta, Savialueen maamieskoulun johtokunta, Lounais-Suomen osuusteurastamon hallintoneuvosto, Uuden Auran hallintoneuvosto, Varsinais-Suomen tuberkuloosipiirin kuntainliiton liittovaltuusto ja Varsinais-Suomen historiantutkimusyhdistyksen hallitus. Varapuheenjohtajana hän toimi Varsinais-Suomen kansallisliitossa, Pellervo-Seuran valtuuskunnassa ja Hankkijan Turun piirineuvostossa. Näiden lisäksi hän osallistui useiden yhdistysten hallintoelimiin. Onni Hiltunen
Hiltunen oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1930–1962 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä 1930–1948 ja 1958–1962 sekä Mikkelin läänin vaalipiiriä 1948–1958. Tapani Mäkinen
Mäkinen on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989. Hän toimi valtuuston puheenjohtajana vuosina 2002–2004 ja 2007–2008. Kaupunginhallituksen puheenjohtajana hän on toiminut vuosina 2005–2006 ja uudelleen vuodesta 2009 alkaen. Hän on myös Uudenmaan liiton maakuntahallituksen entinen puheenjohtaja. Yrjö Happonen
Nykyisin hän toimii vanginvartijana Kuopion vankilassa ja pelaa jalkapalloa ikämiessarjoissa. Olli Happonen
Hän kuului joukkuekilpailun nuorten maailmanmestaruuden voittaneeseen Suomen joukkueeseen Vuokatissa 1992, Harrachovissa 1993 ja Breitenwangissa 1994. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 15:nneksi Planican suurmäessä maaliskuussa 1993. Hän voitti Continental Cupin kokonaiskilpailun kaudella 1994–1995. Onni Tuomi
Tuomen vanhemmat olivat mylläri Aleksander Ahlbom ja Hilma Hagelberg. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten työmiehenä pääasiassa tukkitöissä 1889–1899 sekä työnjohtajana 1899–1907. Jouduttuaan erotetuksi hän siirtyi politiikan pariin toimien sosiaalidemokraattien puhujana ja Vaasan läänin itäisen vaalipiirin sosialidemokraattien puheenjohtajana. Hän oli Sorretun Voima -lehden päätoimittajana Jyväskylässä 1911–1918. Suomen sisällissodan jälkeen Tuomi siirtyi Venäjälle ja toimi sitten lehtimiehenä Petroskoissa. Lauri Happonen
Happonen ja xPeke erosivat Fnaticista joulukuussa 2014 ja Happonen ilmoitti lopettavansa ammattipelaajauransa. Happonen on myöhemmin todennut, että pitkät pelipäivät, suorituspaineet ja niihin liittyvä masennus olivat suuria syitä peliuran lopettamiselle. Pian eroamisen jälkeen xPeke perusti uuden joukkueen, Origenin. Puoli vuotta myöhemmin Happonen liittyi Origeniin varapelaajaksi, mutta hänen ei ollut tarkoitus pelata joukkueessa muuten kuin hätätapauksissa. Happosen LCS-sopimus Origenin riveissä päättyi toukokuussa 2017. Toini Voipio
Voipio oli kansanedustajana 1909–1910 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä. Onni Peltonen
Peltonen oli SDP:n kansanedustajana 1933–1961 Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä valittuna. Politiikan eturiviin hän nousi 1945 tultuaan valituksi SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1958. Ministerinä Peltonen toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Paasikiven III hallituksessa 1945–1946 ja sosiaaliministerinä Pekkalan hallituksessa 1946–1948. Hän oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Fagerholmin hallituksessa 1948–1950, Kekkosen II hallituksessa 1951 ja Kekkosen III hallituksessa 1951–1952. Viimeksi Peltonen oli sosiaaliministerinä Kekkosen V hallituksessa 1954–1956. Peltonen oli jäsenenä Suomen ja Neuvostoliiton YYA-sopimusneuvotteluissa maalis-huhtikuussa 1948. Luettelo jääkäreistä H
Tuure Oskari Happonen Aune Rutonen
Aune Rutonen (o.s. Nousiainen, 17. marraskuuta 1929 Pielavesi – 26. maaliskuuta 2009 Haukipudas) oli suomalainen poliitikko. Rutonen toimi Suomen Maaseudun Puolueen 2. varapuheenjohtajana 1976–1982, kunnes erosi ja perusti sitoutumattoman ryhmän Haukiputaan kunnanvaltuustossa vuonna 1982. Rutonen toimi SMP:n Oulun piirin piirisihteerinä ja vaalipäällikkönä 1974–1982, Haukiputaan kunnanvaltuutettuna tai varavaltuutettuna 1973–1992. Hän oli jäsenenä muun muassa koululautakunnassa ja sosiaalilautakunnassa. Aune Rutonen oli pitkään myös Haukiputaan seurakunnan luottamustehtävissä vuosina 1971–2002. Hän oli muun muassa kirkkovaltuutettuna ja kirkkoneuvoston jäsenenä.
Rutonen toimi aikanaan myymälänhoitajana Pielavedellä. Avioliiton solmimisen jälkeen hän toimi maatilan emäntänä, piirisihteerinä ja myymälänhoitajana Haukiputaalla. Olavi Tupamäki
Myöhemmin Tupamäki on ollut kokoomuksen eurovaaliehdokkaana vuoden 1999 vaaleissa ja toiminut varavaltuutettuna Kauniaisten kaupunginvaltuustossa kaudella 2013–2017 ja vuosina 2017–2018. Hän pyysi eroa kaupungin luottamustehtävistä kesällä 2018 keskittyäkseen väitöskirjatyönsä loppuunsaattamiseen. Onni Määttänen
Talvisodassa Määttänen palveli lähellä kotiseutuaan Ilomantsin lohkolla toimien komppanianvääpelinä. 13. joulukuuta 1939 hän haavoittui lievästi Oinassalmella. Tapani Mustonen
Mustonen on kotoisin Karhulasta. Hän on valmistunut Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1993. Hän on perehtynyt Alvar Aallon arkkitehtuuriin ja suunnittelee paljon korjaustöitä. Hän toimi pääsuunnittelijana Viipurin kirjaston korjauksessa. Markku Kauppinen
Kauppinen on toiminut poliittisella urallaan myös muun muassa Joensuun kaupunginvaltuuston (1973–1988) ja kaupunginhallituksen (1985–1988) jäsenenä, jälkimmäisen varapuheenjohtajana sekä presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978 ja 1982 vaaleissa. Onni Peltonen
Peltosen vanhemmat olivat seppä "Joonas Peltonen" ja "Henriikka Juusonen". Käytyään kansakoulun Peltonen oli metallimiehenä ja rautasorvaajana vuoteen 1919 saakka. Valtionrautateillä Peltonen toimi ylimääräisenä veturinlämmittäjänä 1919–1921 ja vakinaisena lämmittäjänä 1921–1930. Suoritettuaan veturinkuljettajan tutkinnon 1924 hän oli vt. veturinkuljettaja noin viisi vuotta ja sitten II luokan veturinkuljettaja 1930–1940 ja I luokan 1940–1953. Peltonen oli myös Jyväskylän maalaiskunnan kunnallinen ammattientarkastaja 1930–1935. Onni Kohonen
Kohonen oli sota-aikana aktiivinen Kansallissosialistien Järjestössä. Hän oli yksi KSJ:n johtaja Arvi Kalstan lähimmistä yhteistyökumppaneista. Onni Ruuth
Onni Ruuth oli naimisissa vuodesta 1893 Klaudia Ratisen kanssa. Heidän poikansa lakitieteen lisensiaatti Uljas Ruutu, vuoteen 1935 Ruuth (1894–1972) toimi vuodesta 1922 Joensuun pormestarina. Onni Happonen
Vuonna 2012 julkaistiin toimittaja Asko Jaakonahon teos "Onnemme tiellä", joka käsittelee Happosen tapausta kaunokirjallisuuden keinoin. Henkilöt esiintyvät kirjassa oikeilla nimillään, ja todellisuudesta poiketen myös murhaaja löydetään. Jaakonaho nimeää ampujaksi yhden Heinäveden isännistä. Teos oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Savonia-kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Ossi Martikainen (poliitikko)
Martikainen, koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri, on Lapinlahden kunnanvaltuuston puheenjohtaja. Hän on toiminut tehtävässä vuodesta 2001. Hän on toiminut aikaisemmin myös muun muassa Paavo Väyrysen erityisavustajana tämän europarlamentaarikko- ja ulkomaankauppaministeriaikana sekä keskustan Ylä-Savon piirin puheenjohtajana. Hän on ollut eduskuntavaaliehdokkaana Pohjois-Savon vaalipiirissä vuosina 1999, 2003 ja 2007, mutta ei tullut valituksi. Vaaleissa 2007 hän sai vaalitukea muun muassa Kehittyvien maakuntien Suomi ry:ltä 5 000 euroa. Onni Savonlahti
Savonlahti oli työssä puutarha-arkkitehti Paul Olssonin toimistossa 1938–1944 ja hän perusti sitten oman suunnittelutoimistonsa. Savonlahti teki useita piha- ja maisemasuunnitelmia Tapiolan kaupunginosaan. Muualle Suomeen hän teki muun muassa Kuopion, Lappeenrannan ja Pohjois-Karjalan keskussairaaloiden, Pamilon ja Lieksankosken voimalaitosten ja Kotkan Summan tehtaan puistojen suunnitelmat. Suunnitelmissaan hän suosi luonnonmukaisuutta ja kotimaisia kasveja ja käytti hyväksi jo alueella ennestään olemassaolleita puita ja luonnon maastoa. Anton Kotonen
Kotonen pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1898. Hän suoritti oikeustutkinnon vuonna 1902 Helsingin yliopistossa ja sai varatuomarin arvon 1905. Kotonen toimi Sortavalan kaupungin pormestarina eli raastuvanoikeuden päällikkötuomarina 1904–1905 ja Sortavalan kaupunginviskaalina eli syyttäjänä 1906–1907. Sen jälkeen hänellä oli oma asianajotoimisto Sortavalassa vuosina 1906–1920. Asianajotoimistossaan hänellä oli harjoittelijana myöhempi tunnettu poliitikko Väinö Tanner. Vastavalmistunut Tanner oli kesällä 1911 havainnut puoluetoverinsa Anton Kotosen omistavan asianajotoimiston, ja kun ei saanut työpaikkaa Helsingistä, hän otti yhteyttä Kotoseen ja aloitti syksyllä työt Sortavalassa. Ahti Taponen
Taponen teki pitkän uran mainosalalla ja toimi muun muassa mainostoimisto Erva-Latvalan luovana johtajana 1971–74. Hän kirjoitti tietoteoksen "Yrityskuva" (Sininen kirja 1970) ja Suomen Markkinointiliiton 60-vuotisjulkaisun 1988. Vuonna 1991 hän kirjoitti Suomen Painiliiton 100-vuotisjulkaisun. Lauri Happonen
Kun Happonen aloitti kilpapelaamisen, elektroninen urheilu oli ammattimaistumisen murrosvaiheessa ja aloittamassa valtavaa kasvua. Happonen tienasi kilpauransa aikana turnausvoitoillaan noin 100 000 euroa, ja vuonna 2015 Pelit-lehti kutsui häntä Suomen kaikkien aikojen menestyneimmäksi esports-pelaajaksi. Jo seuraavana vuonna Dota 2 -ammattilaisen Jesse Vainikan turnausvoitot ylittivät puoli miljoonaa euroa, ja vuonna 2018 Suomessa oli jo useita esports-monimiljonäärejä. Jari Heinonen
Heinonen toimii myös aktiivisesti politiikassa ja hän on ollut Suomen kommunistisen puolueen kaupunginvaltuutettu Tampereella. Vuonna 2017 Heinonen ja perussuomalaista irtautunut Aarne Raevaara perustivat VaihtoehtoTampere -nimisen (VaTa) valtuustoryhmän. Albin Koponen
Lampuotien Juha Koposen ja Lena Oinosen poika Albin työskenteli levyseppänä Pielisjärvellä. Todella pitkä ura eduskunnassa katkesi, kun Koponen joutui poliittisista syistä vankilaan vuosiksi 1918–1919. Hän palasi eduskuntaan seuraavissa vaaleissa ja toimi kansanedustajana kuolemaansa saakka. Heikki Mustonen
Mustonen oli vaikutusvaltainen varsinkin Kainuun seudulla. Hän istui Sotkamon kunnanvaltuustossa vuodesta 1953 alkaen yli 30 vuotta ja toimi välillä myös sen puheenjohtajana. Mustonen kuului Sotkamon kunnanhallitukseen 1957–1966 ja Kainuun maakuntaliiton hallitukseen 1969–1980. Onni Voipio
Voipio oli aluksi asianajajana Viipurissa 1907–1913 ja sitten Viipurin hovioikeudessa notaarina 1913, asessorina 1913–1916, hovioikeudenneuvoksena 1916–1917, viskaalina 1918–1919, asessorina 1919–1927 ja hovioikeudenneuvoksena 1927–1930. Hän oli Korkeimman oikeuden apujäsenenä 1926–1930 sekä jäsenenä ja oikeusneuvoksena 1930–1932 ja sen jälkeen viimeksi Viipurin tuomiokunnan tuomarina 1932–1937. Olavi Ahonen
Television puolella Ahosen tunnetuimpia töitä olivat vankikarkurin rooli "Valehtelijoiden klubi" -viihdeohjelmassa (1981–1983) sekä kauppias Matikaisen rooli "Ruusun aika" -draamasarjassa (1990–1991). Lisäksi Ahonen esiintyi pääosassa kiitetyssä televisioelokuvassa "Tuomas Murasen rikos" (1994). Ahonen oli myös tunnettu urastaan teatterissa. Viimeisenä työnään hän esiintyi televisiota varten tehdyssä elokuvassa "Siivoton juttu". Hänet nähdään arkistomateriaaliin perustuvissa kohtauksissa elokuvassa "Uuno Turhapuro – This Is My Life" (2004). Onni Kohonen
Kohosen armeijasta ero oli edellytys, että hän kykeni osallistumaan Viron vapaussotaan. Kohonen liittyi Viroon lähteviin joukkoihin tammikuussa 1919 ja hänet sijoitettiin Viron armeijaan patteriupseeriksi 2. kenttätykistörykmentin 5. patteriin. Myöhemmin hän toimi Viron tykistöntarkastajana kenraali Londenin esikunnassa. Kohonen otti osaa Viron vapaussodan taisteluihin Valkissa ja Wizemhofissa. Virosta hän palasi huhtikuussa 1919 ja Suomeen päästyään hän liittyi 8. toukokuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan ja hänet sijoitettiin päälliköksi rannikkopattereihin ja hän osallistui Vitelen taisteluihin. Retkikunnasta hän erosi 14. heinäkuuta 1919. Onni Kaartinen
Suomalaiseen siirtolaisperheeseen syntynyt Kaartinen osallistui 1930- ja 1940-luvuilla aktiivisesti amerikansuomalaisen kommunistisen liikkeen toimintaan. Vuosina 1937–1943 hän toimi Yhdysvaltain Suomalaisen Työväenjärjestön ja International Workers’ Orderiin kuuluneen Amerikan Suomalaisen Keskinäisen Avun Järjestön sihteerinä. 1940-luvulla Kaartinen työskenteli "Työmies" ja "Eteenpäin" -lehtien toimittajana. Hän osallistui myös New Yorkin Työntemppelin teatteritoimintaan. Myöhemmin Kaartinen asui New Yorkin osavaltion Spencerissä, josta hän 1980-luvulla muutti Silver Springsiin. Lauri Happonen
Vuosina 2015–2016 Happonen suoratoisti Twitchissä ja teki League of Legends -aiheisia videoita Youtubeen. Happonen muutti Espanjaan vuonna 2015, ja siellä hän teki yhteistyötä Alvar "Araneae" Martínin, Fnaticin entisen valmentajan kanssa. Lauri Happonen
Kilpapelaamisen jälkeen Happonen on kutsuttu useamman kerran vieraaksi EU LCS:n kisastudioon: neljästi vuonna 2015 sekä helmikuussa 2016. Kevään 2017 ajaksi Happonen muutti Origenin Berliinissä sijaitsevaan peliasuntoon joukkueen tueksi. Huhtikuussa Happonen kertoi, että hän haluaa tehdä työtä e-urheilun parissa myös jatkossa ja että hän punnitsee mahdollisia urasuuntauksiaan seuraavien kuukausien aikana. Happonen sanoi harkitsevansa jopa paluuta kilpapelaamiseen, jos hän kykenee saavuttamaan korkean taitotason ja oikean mentaliteetin. Elokuussa Happonen osallistui entisten ammattilaispelaajien Return of the Legends -turnaukseen Hongkongissa. Myöhemmin Happonen on kertonut, ettei hän ollut saavuttanut asettamiaan tavoitteita ja ettei hän aio jatkaa pelaajauraansa. Onni Kohonen
Sotaretkiltä palattuaan Kohonen työskenteli ensin Oy Suomen urheiluaitan ja myöhemmin Suojeluskuntalaisten urheiluliike oy:n palveluksessa vuoteen 1920 saakka, jolloin hän astui uudelleen armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin aluksi majoitusmestariksi Rannikkotykistörykmentti 2:een. Rannikkotykistön aliupseerikouluun hänet komennettiin harjoitusupseeriksi 17. elokuuta 1921. Aliupseerikoulusta hänet siirrettiin 8. heinäkuuta 1922 Rannikkotykistörykmentti 2:n 8. patterin päälliköksi ja edelleen 22. joulukuuta 1926 alkaen 3. patteriston komentajaksi. Rannikkotykistörykmentin aliupseerikurssien johtajana hän toimi 28. helmikuuta – 29. huhtikuuta 1925 välisen ajan sekä suojeluskuntalaisille järjestettyjen rannikkotykistökurssien johtajana joulukuussa 1926 ja 1927. Martti Huttunen
Huttunen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1932. Teologian erotutkinnon hän suoritti vuonna 1938 ja sai pappisvihkimyksen samana vuonna. Huttunen toimi Kuopiossa pappina vuoteen 1948 saakka, minkä jälkeen hän toimi Kuopion kaupungin sosiaalijohtajana vuoteen 1955 saakka. Paikallispolitiikassa hän toimi Kuopiossa ja oli sekä kunnanvaltuuston että kunnanhallituksen jäsen. Huttunen oli myös presidentinvaaleissa valitsijamies vuoden 1950 vaaleissa. Topi Kohonen
Topi Kohonen (s. 25. lokakuuta 1989) on suomalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Kohonen opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella. Hän valmistui sieltä keväällä 2014. Nykyään Kohonen näyttelee Seinäjoen kaupunginteatterissa. Aiemmin hän on näytellyt Riihimäen Nuorisoteatterissa. Ensimmäinen pitkä elokuva, jossa hän näytteli, oli "Vuonna 85", jossa hän näyttelee Mauno Pepposta. Onni Suhonen
Onni Suhonen (5. helmikuuta 1903 Hamina – 14. maaliskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja viulunsoiton opettaja. Hän opiskeli 1911–1916 Viipurin musiikinystäväin musiikkikoulussa ja 1918–1924 Viipurin musiikkiopistossa opettajanaan Boris Sirpo. Suhonen suoritti loppututkinnon 1924 ja lähti opiskelemaan vuosiksi 1924–1926 Budapestin musiikkikorkeakouluun, jossa suoritti diplomin Jenö Hubayn mestariluokalla. Vuosina 1928–1929 hän opiskeli Pariisissa Léon Nauwinckin ja Lucien Capet’n oppilaana. Olavi Hänninen
Olavi "Ola" Hänninen aloitti poliittisen uransa jo nuorena liittymällä SKP:hen 1945. Hän kävi Sirola-opiston 18-vuotiaana ja toimi sen jälkeen viitisentoista vuotta Suomen demokraattisen nuorisoliiton eri tehtävissä. 1960-luvun puolivälissä Hänninen sai kutsun koulutukseen Moskovaan. Suomeen paluun jälkeen hänet valittiin 1966, kun Olavi J. Laine jätti tehtävän tälle tultuaan valituksi eduskuntaan. Pentti Oinonen
Kunnallispolitiikassa Oinonen vaikutti Rautavaaran valtuustossa vuosina 2001–2008, joista vuodet 2004–2008 kunnahallituksessa. Hän erosi valtuustosta vuoden 2008 lopulla muuttaessaan Kuopioon. Hän ei asettunut ehdolle vuoden 2012 kunnallisvaaleissa. Anton Huotari
Huotari oli Helsingin kaupunginvaltuutettu, eduskunnassa hän toimi SDP:n ryhmässä vuosina 1908–1909, 1911–1914 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Myös Huotarin puoliso vuodesta 1902 Anni Huotari (o.s. Torvelainen, k. 1943) oli SDP:n kansanedustaja. Luettelo televisiosarjan Kotikatu henkilöistä
Onni Partanen (s. 1953 Sääksmäki, es. Sulevi Peltola) on Anja Partasen aviomies, jolla on kolme yhteistä lasta Anjan kanssa. Onnilla oli myös koira Ilona. Onni on entinen rekkakuski, sittemmin hän on ajanut taksia, toiminut talonmiehenä ja pitänyt omaa remonttifirmaa "Onnin Apu". Onni ei pariin vuoteen esiintynyt sarjassa; hän oli hoitamassa huonontunutta terveyttään Kreikassa. Onni palasi takaisin Suomeen vuoden 2011 lopulla ja kävi pitkästä aikaa tapaamassa tuttaviaan Helsingissä. Hän kertoi muuttavansa vaimonsa kanssa Ouluun.