Milloin Aarne Orjatsalo kuoli?
Aarne Orjatsalo
Aarne Alarik Orjatsalo (vuoteen 1906 Riddelin, 13. lokakuuta 1883 Simo – 1. tammikuuta 1941 New York) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja -ohjaaja, seikkailija ja kirjailija. Häntä pidetään yleisesti 1900-luvun alkuvuosien parhaana suomalaisena näyttelijänä, ja hän oli kiinnitettynä Kansallisteatteriin, Tampereen Teatteriin ja Tampereen Työväen Teatteriin. Elokuvarooleja hän ei tehnyt.
Aarre Nojonen
Aarre Anton Nojonen (21. elokuuta 1926 Ruovesi – 25. syyskuuta 1977 Moskova, Neuvostoliitto) oli suomalainen toimittaja, joka muistetaan parhaiten Yleisradion Moskovan-kirjeenvaihtajana 1960-luvulta. Anatoli Martšenko
Martšenko sairastui aivokalvontulehdukseen ja kun se jäi hoitamatta, hän kuuroutui. Martšenko kuoli kuudennen vankeuskautensa aikana Tšistopolin vankilan sairaalassa 48-vuotiaana yli kolmen kuukauden syömälakon jälkeen, jolla hän pyrki kaikkien mielipidevankien vapauttamiseen Neuvostoliitossa. Hänen kuolemansa johti kansainväliseen vastalauseiden myrskyyn, joka oli keskeisiä syitä sille, että silloinen NKP:n pääsihteeri Mihail Gorbatšov vapautti viikon kuluttua Andrei Saharovin, joka palasi Moskovaan riemusaatossa. Tammikuun puolella Gorbatšov antoi 1987 määräyksen vapauttaa poliittisia vankeja suuressa mittakaavassa. Aksel Aarre
Aksel Nikanor Aarre (ent. Davidsson, s. 5. marraskuuta 1880 Tuusula) oli suomalainen muurari ja entinen Suomen kaartin sotilas, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Helsingin punakaartin A-komppanian päällikkönä. Aarre on tunnettu osallisuudestaan Noormarkussa tapahtuneeseen ns. Koliahteen joukkomurhaan, jonka päätekijänä häntä on virheellisesti pidetty. Todellisuudessa Aarre ei kuitenkaan ollut tapahtumapaikalla. Aarne Koskelo
Aarne Kaarlo Koskelo (vuoteen 1918 "Lindgren"; 8. maaliskuuta 1900 Värtsilä – 12. kesäkuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka perusti vuonna 1947 Kauko­markkinat Oy:n yhdessä Seppo Virkkusen kanssa. Aarne Forsman
Aimo Aarne Anton Forsman (8. marraskuuta 1884 Oulu – 22. lokakuuta 1921 Haapamäki) oli suomalainen valokuvaaja. Arne Somersalo
Somersalo kuoli omaa varomattomuuttaan ratsastamalla keskellä tietä hevosella tunnustelijoiden perässä. Hänet on haudattu sankarihautaan Kulosaaren hautausmaalle. Aarne Orjatsalo
Orjatsalo halusi jo nuorena yliopiston sijasta kulttuurin ja näyttämöelämän pariin, mikä aiheutti huonot välit isän kanssa. Äitinsä puolelta Orjatsalo oli taiteilijasukua, hänen isoäitinsä Olivia Braxénin veli oli Suomalaisen Teatterin vuonna 1879 kuollut näyttelijä Arthur Lundahl ja sisaruksissa oli myös muita näyttelijöitä. Varhaislapsuutensa Orjatsalo vietti Kainuussa Paltaniemen kylässä ja kävi alkeiskoulua Kajaanissa sekä myöhemmin oppikoulua seitsemännelle luokalle saakka Vaasassa, Tampereella ja Helsingissä. Kouluaikoinaan hän asui muun muassa enonsa Hjalmar Braxénin luona, joka tunnettiin saarnamiehenä ja yhtenä Suomen vapaakirkollisen liikkeen johtohahmoista. Näyttelijä Kaarlo Braxén oli Orjatsalon serkku. Arne Somersalo
Jatkosodassa hän oli SS-joukkojen yhteysupseerina Lapissa. Hän kuoli 17. elokuuta 1941 opastaessaan saksalaisten iskua Kiestingissä Operaatio Napaketussa. Ennen hyökkäystä, jossa hän kuoli hän piti seuraavan lyhyen puheen:
""Kymmenen päivää ja valtaamme Louhen. Sinne on matkaa 60 kilometriä ja hyvä maantie."" Aarne Äyräpää
Aarne Elias Äyräpää (vuoteen 1930 Europaeus, 21. lokakuuta 1887 Utajärvi – 17. kesäkuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen arkeologi ja historiantutkija. Hänen vanhempansa olivat Anders Theodor Europaeus ja Kristina Sofia o.s. Riikonen. Aarne Taube
Aarne Olavi Taube (6. elokuuta 1902 – 8. joulukuuta 1939 Kuhmo) oli suomalainen sotilas, jonka kaatuminen pataljoonankomentajana talvisodassa Kuhmossa vaikutti merkittävästi taistelujen kulkuun. Aarne Halla
Aarne Vilhelm Halla (27. tammikuuta 1895 Kymi – 5. joulukuuta 1953 Ylivieska) oli suomalainen päätoimittaja, toimitusjohtaja ja talousneuvos. Hän perusti Kalajokilaakso-lehden Ylivieskaan vuonna 1927. Aarne Kokkonen
Aarne Johannes Kokkonen (5. helmikuuta 1898 Tuusula – 5. elokuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi korkeimman oikeuden jäsenenä ja Itä-Suomen hovioikeuden presidenttinä. Aljaksandr Tšarvjakou
Yhtenä varhaisen Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajana hänellä oli myös osa jaetusta Neuvostoliiton valtionpäämiehen asemasta vuosina 1924–1937. Tšarvjakou menehtyi vuonna 1937. On syytä huomata, että käytännössä kaikki Neuvostoliiton jaetun valtionpäämiehen tehtävässä olleet, muita neuvostotasavaltoja kuin Venäjän SFNT:aa edustaneet toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajat saivat surmansa tai tapettiin stalinistisen valtionterrorin huippuvuosina 1937-1938. Gösta Sundqvist
Sundqvistin tekemien radio-ohjelmien myötä yleiseen tietoisuuteen nousi myös sittemmin laulajana tunnettu Aarne Tenkanen. Tenkanen oli Sundqvistin fiktiivisten radiosarjojen vakiohahmo, jota esitti (ja yhä esittää) radiotoimittaja Kai Järvinen. Sundqvist ja Tenkanen tekivät yhteistyötä myöhemmin myös radion ulkopuolella, sillä Sundqvist kirjoitti ja sävelsi kappaleita hänelle usealla salanimellä, kuten L. Samarialainen, Erkki Salpola ja Pentti Jormanainen. Tenkasen laulajaura alkoi vuonna 1995, kun Sundqvist ja Järvinen päättivät tehdä singlen nimeltä ”Hemaisevan seksikäs pörröpää”. Kappale nousi suureen suosioon, ja sen vuoksi Sundqvist teki Järvisen kanssa vuonna 1996 ensimmäisen Tenkas-albumin "Iso pitkä". 1998 ilmestyi "Tenkasen tyttökalenteri" ja 2001 "Tenho". Seitsemän vuotta Sundqvistin kuoleman jälkeen vuonna 2010 ilmestyi "Ajan platinaa". Aarne Jusu
Aarne Wilhelm Jusu, sukunimi aik. "Juselius" (1. toukokuuta 1893 Pori – 1. helmikuuta 1949) oli suomalainen majuri, toimitusjohtaja ja liikemies. Aarne Siirala
Aarne Johannes Siirala (8. heinäkuuta 1919 Liperi – 6. toukokuuta 1991 Carnarvon, Minden Hills, Ontario, Kanada) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Seurakuntaopiston johtaja 1952–1960. Hän oli Kanadassa Waterloon luterilaisen yliopiston systemaattisen teologian professori vuosina 1963–1974 ja Wilfrid Laurierin yliopiston uskontotieteen professori 1974–1984. Hänen teemojaan ovat kristiuskon immanetti piirre ja evankeliumin sanoman inhimillisyys. Aarne Nopsanen
Aarne Nopsanen (17. helmikuuta 1907 Lahti – 23. syyskuuta 1990 Lahti) oli suomalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kuvittaja. Aarne Orjatsalo
Orjatsalon ja Ain’Elisabet Pennasen poika on kirjailija Jarno Pennanen. Hänen poikansa puolestaan on teatteriohjaaja Jotaarkka Pennanen. Ernst Pohjanpalo
Pohjanpalon vanhemmat olivat tehtailija Jaakko Pohjanpalo ja Johanna Pahikkala. Hän valmistui insinööriksi 1912. Pohjanpalo toimi Pietarissa Ludvig Nobelin dieselmoottoritehtaan insinöörinä 1912-1913 ja Suomessa rautatiehallituksen insinöörinä 1914–1919. Hän perusti vuonna 1919 Riihimäelle ampumatarvike- ja kivääritehtaan (myöhemmin Oy Sako Ab) ja oli sen johtajana 1919–1922. Tämän jälkeen Pohjanpalo osti 1922 Helsingin Sirpalesaaressa toimineen "Erkko & Markoff Oy":n moottoritehtaan ja perusti 1923 moottoritehdas Ares Oy:n toimien sen johtajana ja yhtiön johtokunnan jäsenenä 1922–1941. Ares asensi valmistamiaan venemoottoreita muiden tehtaiden valmistamiin moottoriveneisiin ja Ares valmisti myös itse jonkin verran moottoriveneitä. Pohjanpalo myi Areksen vuonna 1941. Aarne Juutilainen
Rauhan tultua Aarne Juutilainen ei enää saanut otetta elämästä, vaan alkoholi sai hänestä lopullisen yliotteen. Hän asettui asumaan Helsinkiin ja elätti itsensä sekalaisilla töillä. Kollaan taistelujen aikainen aseveli, majuri Ahti Vuorensola auttoi Juutilaista siinä määrin kuin pystyi. Juutilainen kuoli yksinäisenä ja alkoholisoituneena helsinkiläisessä vanhainkodissa lokakuussa 1976 ja hänet haudattiin Malmin hautausmaalle. Aarne Snellman
Snellman osallistui 1919 Viron vapaussotaan patteriston komentajana Pohjan Poikain rykmentissä sekä tykistöupseerina Aunuksen retkikunnassa. Hänet siirrettiin tykistöstä 1921 ilmavoimiin, jossa oli pulaa upseereista ja toimi ilmailupataljoonan komentajana 1922-1923. Hän joutui kuitenkin riitaan ilmavoimien komentajan Arne Somersalon kanssa, minkä johdosta Snellman siirrettiin lopulta takaisin tykistöön ja Somersalo erosi Puolustusvoimien palveluksesta kokonaan. Hän oli patteriston komentajana KTR 1:ssä 1923-1924. tämän jälkeen hän siirtyi suojeluskuntaan moottorijoukkojen tarkastakasi 1924-1927 sekä osastopäälliköksi 1927-1931. Yleisesikunnan ilmapuolustusupseerina hän palveli 1931-1933 ja ilmavoimien esikuntapäällikkönä 1932-1934. Vuosina 1934-1938 hänet sijoitettiin Suomen sotilasasiamieheksi Saksaan. Palattuaan Suomeen hän komensi KTR 3:a 1938-1939. Aarne Linna
Aarne Hjalmar Linna (20. elokuuta 1897 – 14. helmikuuta 1987) oli suomalainen jalkapalloilija. Aarne Orjatsalo
Orjatsalo ehti vielä ennen sisällissodan syttymistä olla mukana perustamassa Työväen Näyttämöiden Liittoa joulukuussa 1917. Hän toimi myös sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Tampereen punakaartiin Orjatsalo liittyi heti sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918. Väinö Tannerin ja Hannes Ryömän myöhemmän todistuksen mukaan hän palveli punakaartissa ainoastaan lääkintäosastossa, ja lisäksi Orjatsalo toimi vallankumouskomitean propagandapuhujana. Hän piti puheita ja lausui runoja ainakin Tampereella, Helsingissä ja Viipurissa järjestetyissä tapahtumissa. Orjatsalo oli jo ennen sotaa vieraillut puhujana useissa SDP:n tilaisuuksissa. Hänen sisällissodan aikaisten puheidensa on arveltu olleen Oskari Tokoin kirjoittamia, koska ne noudattivat hänen poliittisia linjauksiaan. Esimerkiksi 29. maaliskuuta Orjatsalo piti Kansallisteatterissa voimakkaasti Saksan vastaisen puheen, jonka katsottiin pohjustaneen Tokoin suunnitelmia asettua ensimmäisessä maailmansodassa ympärysvaltojen puolelle. Orjatsalo kertoi myös sisällissodan aikana käyneensä huhtikuun alussa 1918 neuvottelemassa Moskovassa yhdessä Tokoin ja siskonmiehensä K. E. Primus-Nymanin kanssa. Aarne Ehojoki
Huugo Aarne Eliel Ehojoki (25. kesäkuuta 1913 Haapavesi – 30. heinäkuuta 1998 Iniö) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita merkittäviä julkisia rakennuksia, asuntoalueita ja liikerakennuksia. Aarre Marttila
Aarre Vaito Oskari Marttila (23. joulukuuta 1917 Jurva – 5. lokakuuta 1961 Seinäjoki) oli suomalainen maanviljelijä ja toimitusjohtaja, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1958–1961. Aarne Orjatsalo
Arkangelin valtauksen jälkeen Orjatsalo kokosi läheiseen Solombolan kylään 75 miehen vahvuisen suomalaisosaston, josta syksyllä 1918 muodostettiin Muurmannin legioonan 7. komppania. Se oli legioonan parhaiten koulutettuja osastoja, mutta Orjatsalo joutui kuitenkin nopeasti luopumaan sen päällikkyydestä, koska hän ei ilmeisesti tullut toimeen miestensä kanssa. Tämän jälkeen hän toimi legioonassa lähinnä neuvottelijan tehtävissä, missä Orjatsaloa auttoivat hänen näyttelijänlahjansa ja kielitaitonsa. Vaikka Muurmannin legioonan suomalaiset taistelivat bolševikkien sijasta vain saksalaisia ja suomalaisia valkoisia vastaan, osa Suomen punaisista piti heitä pettureina. Legioonan suomalaisupseerit vastasivat tähän elokuussa 1918 painattamalla julistuksella, jossa kehotettiin Suomen työläisiä pysymään erossa Venäjän sisäisesta taistelusta ja karkottamaan maassa olleet saksalaisjoukot. Julistuksen olivat Orjatsalon ja Tokoin lisäksi allekirjoittaneet Emil Elo, Kalle Hämäläinen ja Vilho Halme. Kun Suomen Kommunistinen Puolue samaan aikaan perustettiin Moskovassa, Orjatsalo pitäytyi sosiaalidemokraattisella linjalla ja sai todennäköisesti tämän vuoksi kuolemantuomion myös bolševikeilta. Hänellä oli edelleen myös Suomen valkoisen hallituksen langettama kuolemantuomio, joka teki kotimaahan paluun mahdottomaksi. Osa Muurmannin legioonan miehistöstä sai Iso-Britannian ja Yhdysvaltain vaatimuksesta vapaasti palata Suomeen ilman pelkoa vangitsemisesta, mutta Orjatsalo joutui lähtemään maanpakoon Englantiin. Aino Kallas
Neuvostoliiton valloitettua uudelleen Viron 1944 Kallakset lähtivät maanpakoon Ruotsiin. Oskar Kallas kuoli Tukholmassa 1946. Tukholman vuosinaan 1944–1953 Aino Kallas julkaisi kuusi osaa päiväkirjojaan ja muistelmiaan. Aarre Koivisto
Aarre Antero Koivisto (8. kesäkuuta 1920 Punkalaidun – 31. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen lavastaja. Hän teki pitkän uran elokuvalavastajana alkaen vuoden 1947 elokuvasta "Särkelä itte" aina 1980-luvun lopulle. Uransa varrella hän lavasti muun muassa elokuvan "Tuntematon sotilas" sekä elokuvasarjat "Komisario Palmu" ja "Pekka ja Pätkä". Heikki Nurmio
Heikki Eliel Nurmio (29. lokakuuta 1887 Pihlajavesi – 22. heinäkuuta 1947) oli suomalainen jääkärieversti, sotahistorioitsija ja salanimellä "Aarne Mustasalo" nuortenkirjailija. Nurmio tunnetaan Jääkärimarssin sanoittajana. Aarne Runolinna
Aarne Kaarlo Waldemar Runolinna (15. lokakuuta 1898 Joensuu – 21. tammikuuta 1953 Ruotsi) oli suomalainen toimitusjohtaja ja äärioikeistolainen aktivisti. Aarne Koponen
Aarne Vilhelm Koponen (17. joulukuuta 1896 Helsinki – 11. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Aarne Orjatsalo
Vaikka Orjatsalo onnistui Englannissa pääsemään paikallisiin seurapiireihin, muutti hän puolisoineen pian Kanadan Ontarioon ja sieltä vuonna 1923 edelleen Yhdysvaltoihin. Hän vaikutti muun muassa New Yorkissa, jossa Orjatsalo teki sekalaisia töitä, sekä johti paikallisten suomalaissiirtolaisten työväenteatteria. Hän esiintyi myös vanhoissa menestysrooleissaan. Paikalliset kriitikot pitivät Orjatsalon Hamletia parempana kuin samaan aikaan roolia esittäneen John Barrymoren suoritusta. Vuosina 1924–1925 Orjatsalo esiintyi lukuisissa eri teattereissa ympäri maata. Aarne Valkama
Aarne Valkama (26. maaliskuuta 1909 Vaasa – 12. marraskuuta 1969) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Aarne Pietinen
Kaarlo Urho Aarne Pietinen (16. kesäkuuta 1884 Säkkijärvi – 31. maaliskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, joka oli tunnettu erityisesti mainos- ja teollisuuskuvaajana. Aarne Salonen (näyttelijä)
Aarne Matias Salonen (18. helmikuuta 1900 Tampere – 24. elokuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja, laulaja ja sanoittaja. Laulajana hän käytti myös taiteilijanimeä Matias Arne. Ensio Siilasvuo
6. lokakuuta 1998 Tasavallan presidentti Martti Ahtisaari ylensi hänet täyden kenraalin arvoon. Samana päivänä 25 vuotta aiemmin oli alkanut Yom Kippurin sota, jonka jälkiselvittelyissä hänellä oli ollut historiallinen osuus. Siilasvuo kuoli 10. tammikuuta 2003 Kaunialan sotavammasairaalassa. Hänet on haudattu Oulun hautausmaalle sankarihauta-alueen läheisyyteen isänsä kenraali Hjalmar Siilasvuon viereen. Aarne Alve
Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin 12. tammikuuta 1918 esikuntavääpeliksi pioneerikoulutuspataljoonaan. 11. syyskuuta 1918 hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan joukkueenjohtajaksi. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin 2. pioneeripataljoonan 2. komppaniaan joukkueenjohtajaksi ja 1. maaliskuuta 1921 1. komppaniaan talouspäälliköksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi. 11. kesäkuuta 1922 hänet komennettiin pataljoonan 2. komppanian päälliköksi. Armeijasta hän erosi 25. marraskuuta 1922. Armeijasta eronsa jälkeen hän toimi Kajaanin suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Aarne Johannes Alve astui uudelleen armeijan palvelukseen 17. lokakuuta 1923 ja hänet sijoitettiin nuoremmaksi upseeriksi Pohjois-Savon rykmentin 1. komppaniaan, josta tehtävästä hänet siirrettiin 11. tammikuuta 1924 rykmentin majoitusmestariksi. Kesällä 1924 hänet siirrettiin nuoremmaksi upseeriksi Rautatiepataljoonaan. Vuodet 1924–1927 hän toimi aliupseerikoulun johtajana. Pioneeripataljoonassa hän toimi komppanianpäällikkönä vuodet 1927–1929. Teknisen toimiston päälliköksi hänet nimitettiin vuonna 1929 ja tässä tehtävässä hän toimi aina vuoteen 1935 asti. Vuonna 1935 hänet siirrettiin Yleisesikunnan linnoitustoimiston toimistoupseeriksi, mitä tehtävää hän hoiti kuolemaansa asti. Hän kuoli vuonna 1937 ja hänet on haudattu Toijalaan. Aarne Sainio
Talvisotaan Sainio osallistui Jalkaväkirykmentti 36:n komentajana ja osallistui taisteluihin Maltinassa, Piitsoinojalla ja Uomaan länsipuolella. Rykmentin komentajan paikalta hänet siirrettiin Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin komentajaksi ja edelleen Iisalmen suojeluskuntapiirin komentajaksi, josta hänet siirrettiin välirauhan aikana Päijänteen sotilasläänin komentajan apulaiseksi, mistä siirrettiin Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiirin komentajaksi. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 51:n komentajaksi ja osallistui taisteluihin Pälkjärvellä, Hämekoskella, Harlussa, Läskelässä, Latvasyrjässä, Niemiskylässä, Koivuselässä, Tarsepolissa, Latvassa, Äänislinnassa ja Juksovassa. Vuonna 1942 hänet siirrettiin Savo-Karjalan sotilasläänin komentajaksi, missä tehtävässä oli sodan loppuun saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi Outokumpu Oy:n liikennepäälliköksi, missä tehtävässä toimi vuoteen 1958 saakka. Hänet on haudattu Kuusjärvelle. Aarne Kumlin
Aarne Vilho Oskar Kumlin (16. marraskuuta 1888 Leppävirta – 30. syyskuuta 1918 Sortavala) oli suomalainen yleisurheilija ja ammatiltaan eläinlääkäri. Aarne Orjatsalo
Kansallisteatterin jälkeen Orjatsalo oli vuodet 1904–1906 kiinnitettynä Tampereen Teatteriin. Hänen merkittävimpiin rooleihinsa kuuluivat nimiosat Shakespearen näytelmissä "Otello" ja "Hamlet", joista hän sai kiitosta arvostelijoilta. Ainoastaan kokoomuslainen "Aamulehti" suhtautui Orjatsalon roolisuorituksiin hieman varautuneemmin, vaikkei kiistänytkään hänen näyttelijäntaitojaan. Orjatsalo kohosi kevätkaudella 1906 myös Tampereen Teatterin johtajaksi, mutta joutui eroamaan nopeasti, kun suhde näyttelijäharjoittelija Ain’Elisabet Pennaseen paljastui. Myöhemmin Orjatsalo oli nimiroolissa muun muassa toukokuussa 1910 ensi-iltaan tulleessa Arvid Järnefeltin näytelmässä "Titus", johon hänet valittiin juuri kirjailijan omasta pyynnöstä. Yleisömenestykseksi muodostuneen näytelmän musiikin sävelsi Armas Järnefelt ja orkesteria johti Robert Kajanus. Samoihin aikoihin Orjatsalo vaihtoi sukunimensä Riddelin myöhemmin tunnetuksi tulleeseen muotoonsa. Sen taustalla oli hänen suomenmielisen isänsä vuonna 1906 tekemä nimenmuutos Ritarsaloksi. Orjatsalo näki siinä poliittista symboliikkaa ja päätti suomentaa oman nimensä paremmin työväenaatteeseen sopivaksi. Aaro Kenttä
Kenttä oli Tilastollisen päätoimiston tutkijana 1959–1963, Kansallis-Osake-Pankin tutkijana 1963–1973 ja Tilastokeskuksen ylijohtajana 1973–1978. Maanpuolustuskurssilla mukana ollut Kenttä sai surmansa Rissalan lento-onnettomuudessa syksyllä 1978. Aaro Pajari
Pajari kärsi sydänvaivoista, ja hän kuoli sydänkohtaukseen työmatkalla Pohjanmaalla vuonna 1949. Hänet on haudattu Tampereen Kalevankankaan hautausmaalle sankarihautojen läheisyyteen. Asikkalaan pystytettiin Unto Ojosen suunnittelema Pajarin muistokivi 6. maaliskuuta 1977. Hänen lapsuudenkotinsa ja koulunsa muistolaatta Lahdessa Möysän koulurakennuksen seinässä paljastettiin 22. lokakuuta 1981. Oskari Jalkio
Anders Oskari Jalkio (alkuaan "Storbacka", sen jälkeen vuoteen 1922 Johnsson; 19. toukokuuta 1882 Teerijärvi – 13. huhtikuuta 1952) oli suomalainen vapaakirkon maallikkosaarnaja ja kirjailija. Hänet tunnettiin myös pasifistina ja vegetarismin kannattajana. Ossi Ojala
Ossi Aarne Aatos Ojala (23. maaliskuuta 1933 Savonlinna – 18. joulukuuta 2006) oli suomalainen kirjailija. Aarne Honkavaara
Aarne Väinö Edvard Honkavaara (7. kesäkuuta 1924 Tampere – 22. maaliskuuta 2016 Tampere) oli jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja, Suomen jääkiekkoilun "Grand Old Man". Ottar E. Akre
Ottar Edvardsen Akre (19. toukokuuta 1896 Ytre Rendal, Norja - 29. lokakuuta 1992 Oslo) oli norjalainen harmonikkataiteilija ja säveltäjä. Häntä on kuvattu tärkeimmäksi vaikuttajaksi harmonikkamusiikin kehittymisessä Norjassa 1900-luvulla. Aaro Vaalanne
Myöhemmin, vuonna 2009, Eero näki harhoja kuolleeksi julistetusta Aarosta. Asia meni niin pitkälle, että Eero piilotti raskaana olevan Paulan arkkuun, suojatakseen heitä Aarolta. Eero kuitenkin menehtyi Kentaurin räjähdyksessä saamiinsa vammoihin. Lopulta Lasse löysi puuverstaalta piilotetun arkun ja pelasti Paulan juuri silloin kuin synnytys alkoi. Aarne Orjatsalo
Aarne Orjatsalo alkoi vakavissaan suunnittelemaan Suomeen paluuta kesällä 1927, jolloin hän lähetti kirjeen ystävälleen Emmanuel Lammelle, joka toimi myös Työväen Näyttömöliiton johdossa. Orjatsalo ilmaisi halukkuutensa palata kotimaahansa ja näytellä työväenteattereissa. Porvarillisten näyttämöiden kanssa hän ei kuitenkaan halunnut olla missään tekemisissä. Vastauskirjeessään Lammi ilmoitti Orjatsalolle, ettei häntä tulla Suomessa syyttämään sisällissodan aikaisesta toiminnastaan. Takeena olivat useiden sosiaalidemokraattisten poliitikkojen, kuten pääministeri Väinö Tannerin vakuuttelut. Heikon työtilanteen lisäksi Orjatsalon paluuseen vaikuttivat hänen koti-ikävänsä ja erimielisyydet amerikansuomalaisen työväenliikkeen kanssa. Erityisesti kommunistit pitivät Orjatsaloa petturina hänen Muurmannin legioonan aikaisen toimintansa vuoksi. Aarne Salminen
Salminen osallistui talvisotaan toimistoupseerina puolustusministeriön Intendenttiosastolla ja hän jatkoi tehtävässä myös välirauhan ja jatkosodan alun, kunnes vuonna 1942 hän siirtyi Kustannus Oy Kotimaan ja Kirjapaja Oy:n toimitusjohtajaksi. Hänet haudattiin uurnalehtoon Malmille. Aarne Kivimäki
Aarne Kivimäki (25. elokuuta 1911 Jyväskylä – 1988) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän käytti myös taiteilijanimeä "Olavi Kallas". Aarne Paananen
Aarne Paananen (18. syyskuuta 1910 Viipuri – 16. tammikuuta 2000) oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) toimitsija, joka toimi puolueen taloudenhoitajana vuosina 1949–1967. Hän hoiti muun muassa puolueelle ulkomailta hankittua salaista rahoitusta. Viimeinen ratikkamatka
Viimeinen ratikkamatka on Aarne Tenkasen järjestyksessään neljäs albumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2007. Se oli ensimmäinen Tenkasen albumi, joka tehtiin ilman vuonna 2003 kuollutta Gösta Sundqvistia. Albumi toimi kunnianosoituksena Sundqvistille. Aarne Orjatsalo
Erottuaan Tampereen Teatterin näyttelijäkunnasta vuonna 1910 Orjatsalo siirtyi pariksi vuodeksi Tampereen Työväen Teatteriin johtaja Tilda Vuoren houkuttelemana. Vuosina 1912–1913 hän esiintyi jälleen Kansallisteatterissa, mutta tällä kertaa vierailijana, koska johtokunta ei suostunut palkkaamaan Orjatsaloa vakituiseksi näyttelijäksi. Hän oli myös vierailijana Kansan Näyttämöllä 1912 ja 1914, järjesti ympäri Suomea suuntautuneita omia teatterikiertueita ja teki valtiolta saamiensa apurahojen turvin opintomatkoja eri puolille Eurooppaa. Vuonna 1913 Orjatsalo esitti kiertueella hyvän ystävänsä Eino Leinon unohduksiin jäänyttä näytelmää "Carinus", jonka tämä oli kirjoittanut unkarilaisen kirjailijan Mór Jókain samannimisen novellin mukaan. Aarne Wegelius
Aarne Johannes Wegelius (29. huhtikuuta 1891 Tampere – 14. heinäkuuta 1957) oli urkutaiteilija ja Tampereen vanhan kirkon urkuri yli 40 vuotta. Hän toimi myös tunnettuna urkujen suunnittelun ja rakentamisen asiantuntija. Aarne Orjatsalo
Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen jo sen perustamisvuonna 1903 liittynyt Orjatsalo osallistui myöhemmin Suomen sisällissotaan punaisten riveissä, minkä vuoksi hän joutui sodan päätyttyä lähtemään maanpakoon. Vuosina 1918–1919 Orjatsalo oli Vienan Karjalassa upseerina brittien kokoamassa Muurmannin legioonassa ja muutti myöhemmin Englannin kautta Yhdysvaltoihin. Punaisten joukkoarmahdus mahdollisti Orjatsalon paluun Suomeen 1920-luvun lopussa, mutta samaan aikaan nousseen oikeistoradikalismin vuoksi hän joutui nopeasti muuttamaan takaisin Yhdysvaltoihin, missä hän vietti viimeiset elinvuotensa. Aarne Snellman
Snellman haavoittui kuolettavasti ilmapommituksessa 12. huhtikuuta 1942 Syvärillä. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 26. huhtikuuta 1942. Hän kuoli vammoihinsa 28. huhtikuuta 1942 53. sotasairaalassa Helsingissä. Aarne Vehkonen
Aarne Eino Henrik Vehkonen (16. heinäkuuta 1927 Kajaani – 29. maaliskuuta 2011 Hämeenlinna) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja EM-mitalisti. Seuratasolla hän edusti huippuvuosinaan Jyväskylän Veikkoja ja Tikkakosken Tikkaa. Örjan Atterberg
Örjan Atterberg (1943 Tukholma – 1963 Helsinki) oli ruotsalainen autourheilija. Hän kuoli 19-vuotiaana Formula Junior -luokan lähdössä 19. toukokuuta 1963 järjestetyssä Eläintarhanajossa Helsingissä. Kyseessä oli Suomen kilpa-autoiluhistorian siihen asti pahin onnettomuus, joka myös päätti Eläintarhanajojen järjestämisen. Lupaa kilpailulle ei seuraavana vuonna edes haettu. Otto Aarnisalo
Otto Vilho Aarnisalo (sukunimi vuoteen 1906 "Lillqvist" ; 8. heinäkuuta 1864 Viipuri – 18. syyskuuta 1942 Sortavala) oli suomalainen pappi ja Suomen Kirkon Sisälähetysseuran perustaja ja pitkäaikainen johtaja. Aarnisalo tunnetaan suomalaisen diakonian ja sisälähetyksen uranuurtajana. Aarre Voutilainen
Aarre Alfred Voutilainen (27. syyskuuta 1919 Leppävirta – 10. huhtikuuta 2000 Leppävirta) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Ritariksi hänet nimitettiin 19. marraskuuta 1941 numerolla 36. Sotilasarvoltaan Voutilainen oli nimityshetkellä alikersantti, mutta hänet ylennettiin välittömästi 2. luokan Mannerheim-ristin myöntämisen jälkeen kersantiksi. Voutilainen toimi siviilielämässä maanviljelijänä. Aarne Arvonen
Aarne Armas Arvonen (4. elokuuta 1897 Helsinki – 1. tammikuuta 2009 Järvenpää) oli suomalainen puuseppä, joka kuollessaan oli viimeinen elossa ollut 1800-luvulla syntynyt suomalainen. Hän oli 111 vuoden iässä kuollessaan myös Suomen vanhin ihminen, Euroopan kolmanneksi vanhin mies ja koko maailman seitsemänneksi vanhin mies. Lisäksi Arvonen muistetaan viimeisenä elossa olleena Suomen sisällissodan taisteluihin osallistuneena veteraanina sekä viimeisenä punakaartilaisena. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi esiinnyttyään useita kertoja julkisuudessa 100 vuotta täytettyään. Ossi Korhonen
Korhonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1958 täyttäessään 60 vuotta. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli Aarne Tarkaksen vakavassa elokuvassa "Hän varasti elämän". Siinä Korhonen esitti radio- ja sähkökauppiasta Miettistä. Hän kuoli neljätoista vuotta myöhemmin ja oli jo silloin kadonnut julkisuudesta. Aarne Keskitalo
Aarne Johannes Keskitalo (29. heinäkuuta 1920 Tyrnävä – 1. elokuuta 1977 Turku) oli suomalainen päätoimittaja ja pakinoitsija. Hän käytti nimimerkkejä "Ake" ja "Johannes Myrskyluoto". Aarne Sitro
Aarne Aleksei Sitro, aik. "Suominen" (11. helmikuuta 1911 Lokalahti – 23. toukokuuta 1988) oli suomalainen rakennusmestari ja runoilija. Aarne Erävaara
Aarne Erasti (nimi vuoteen 1959 Aarne Jalo Engelberg, käytti kirjailijanimeä Aarne Erävaara; 24. tammikuuta 1913 Hausjärvi - 20. huhtikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä. Aarne Rapp
Aarne Aleksander Rapp (13. toukokuuta 1897 Helsinki – 13. joulukuuta 1939 Forssa) oli suomalainen taidemaalari, piirtäjä ja kirjailija. Aarne Ervi
Aarne Adrian Ervi (vuoteen 1935 Elers; ) oli yksi sotien jälkeisen ajan merkittävimmistä suomalaisista arkkitehdeista. Aarre Ylimäki
Aarre Johannes Ylimäki (24. syyskuuta 1916 Espoo – 10. syyskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen kasvipatologi. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvitautiosaston päällikkö professorin arvolla 1970–1983. Hänen tutkimuskohteenaan oli muun muassa juurilaho. Ylimäki oli Helsingin yliopiston kasvibiologian laitoksen kasvibiologian ja kasvipatologian dosentti 1968–1985. Aarne Laitakari
Aarne Vihtori Laitakari (vuoteen 1906 Nybergh; 12. joulukuuta 1890 Helsingin mlk. – 6. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen geologi, professori ja Geologian tutkimuslaitoksen ylijohtaja. Aarne Hytönen
Aarne Jonatan Hytönen (joissakin lähteissä virheellisesti "Aarre Jonatan Hytönen") (20. lokakuuta 1901 Turku – 29. huhtikuuta 1972) oli suomalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Helsingissä sijaitsevat Töölön kisahalli ja Olympiaterminaali, jotka hän suunnitteli yhdessä Risto-Veikko Luukkosen kanssa. Aarne S. Avela
Aarne Sakari Avela (19. maaliskuuta 1885 Oulu – 6. toukokuuta 1966 Turku) oli suomalainen insinööri, yliopettaja ja teknillisen alan oppikirjojen tekijä. Aarne Nissinen
Aarne Johannes Nissinen (27. toukokuuta 1891 Kuopio – 12. joulukuuta 1954) oli keittiömestari ja keittokirjailija. Aarne Määttä
Määttä astui Suomen armeijan palvelukseen vääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan vääpeliksi 4. Jääkärirykmentin 11. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa, missä hän kaatui 24. huhtikuuta 1918 Rotanpesän varustuksiin tehdyssä murtautumisessa. Hänet haudattiin Sortavalan sankarihautaan. Olav Kyrre
Olav Kyrre (n.1050–1093) oli Norjan kuningas 1067–1093. Olav oli Norjan kuninkaan Harald Ankaran poika, ja hän seurasi isäänsä valloitusretkelle Englantiin vuonna 1066. Harald kuitenkin kaatui Stamfordin sillan taistelussa ja Olavkin pelastui vain pakenemalla. Hänen onnistui palata Norjaan, missä hänestä tuli veljensä Maunu Haraldinpojan kanssahallitsija ja sai vastuulleen valtakunnan itäosan. Maunu kuoli vuonna 1069, jolloin Olav alkoi hallita yksin aina kuolemaansa, vuoteen 1093 asti. Hänen aikanaan maa eli suhteellisen rauhassa ja kristinusko levisi tasaisesti. Olavin hallituskaudella maa jaettiin pysyviksi hiippakunniksi, joiden ympärille Bergeniin, Osloon ja Nidarosiin (nykyään Trondheim) alkoi kasvaa kaupunkeja. Näistä Nidaros oli pääkaupunki, johon haudattiin Norjan kuninkaat Olavi Pyhästä lähtien. Saagat kertovat kuninkaan olleen iloinen ja sävyisä juomaveikko ja että hänen aikanaan tulivat yhteispidot yleisiksi kauppakaupungeissa. Hänen sisarensa Ingegerd meni naimisiin Tanskan kuninkaan Olavi Sveninpojan kanssa. Myöhempi kuningas Maunu Paljassääri oli Olav Kyrren poika. Aarne Rämö
Aarne Ilmari Rämö (22. lokakuuta 1958 Jämijärvi – 18. marraskuuta 1994) oli suomalainen seiväshyppääjä. Seuratasolla hän edusti koko uransa ajan Karvian Kiriä ja hänen valmentajinaan toimivat Toivo Aiveli sekä Lasse Hellsten. Kalevan kisoista Rämö saavutti seiväshypyn pronssia vuonna 1988. Aarne Orjatsalo
Sodan loppuvaiheissa valkoisilta kuolemantuomion saanut Orjatsalo pakeni Suomesta aluksi Pietariin ja tapasi myöhemmin Moskovassa Otto Wille Kuusisen, jonka kehotuksesta hän hakeutui brittien muodostamaan Muurmannin legioonaan. Se oli lähinnä rajan yli paenneista punakaartilaisista muodostettu yksikkö, joka vuosina 1918–1919 taisteli Petsamossa ja Itä-Karjalassa saksalaisia sekä niin sanottuja Vienan retkiä tehneitä suomalaisia vastaan. Orjatsalo ei aluksi liittynyt sen suomalaiseen osastoon, vaan pääsi kielitaitoisena suoraan päällystön alaisuuteen. Hän sai brittikenraali Frederick Cuthbert Poolelta luutnantin arvon ja uuden nimen Alaric Arnee, jota hän myöhemmin käytti myös Englannissa ja Pohjois-Amerikassa. Elokuun 2. päivänä Orjatsalo oli mukana ranskalaisten ja brittien tekemässä Arkangelin valtauksessa, joka Oskari Tokoin mukaan suoritettiin ”laukaustakaan ampumatta”. Orjatsalon osallistuminen operaatioon tarkoitti myös sitä, että hän samalla taisteli bolševikkejä vastaan. Nestori Kaasalainen
Nestor Johannes (Nestori) Kaasalainen (14. helmikuuta 1915 Pyhäjärvi Vpl – 1. maaliskuuta 2016 Sipoo) oli suomalainen kansanedustaja ja ministeri, jonka aktiiviura osui 1950–1960-luvulle. Hän valittiin kotikunnastaan Tyrväältä (myöhemmin Vammalaa, nykyään Sastamalaa) kuudesti maalaisliiton (myöhemmin Keskustan) kansanedustajaksi, jolloin hän edusti Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Kansanedustajauran jälkeen hän siirtyi 1972–1980 hallinnolliseksi johtajaksi ja johtokunnan jäseneksi Alkoon. Eläkepäiviään hän vietti Sipoossa. Aarne Nuorvalan kuoltua heinäkuussa 2013 Kaasalainen oli vanhin elossa oleva suomalainen, joka oli toiminut ministerinä. Aarne Salminen
Aarne Antero Johannes Salminen (9. helmikuuta 1894 Köyliö – 7. maaliskuuta 1965) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat rovasti Vihtori Salminen ja Johanna Sipilä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1930 Toini Vennerqvistin kanssa. Oskari Arjanne
Juho Oskari Arjanne (vuoteen 1906 Seger, 15. elokuuta 1888 Mäntsälä – 3. lokakuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka työskenteli sosialidemokraattisen työväenliikkeen yhteydessä ja kuului sisällissodan aikana Suomen kansanvaltuuskuntaan. Aarne Antti Koskinen
Aarne Antti Koskinen (7. huhtikuuta 1915 Helsinki – 2. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yleisen etnologian professori, joka perehtyi erityisesti Polynesiaan ja sai samoalaisen päällikön arvonimen "Tui Finilani". Aarne Taiminen
Aarne Taiminen (6. helmikuuta 1900 – ?) oli suomalainen pesäpalloilija. Aarne Orjatsalo
Aarne Orjatsalo kuoli keuhkosyöpään newyorkilaisessa varattomien sairaalassa uudenvuodenpäivänä 1941. Hänen ruumiinsa tuotiin Suomeen tuhkattavaksi myöhemmin samana vuonna. Orjatsalon uurna on sijoitettu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaan uurnaholviin. Aarne Karjalainen
Aarne Karjalainen (5. toukokuuta 1898 Kirvu – 3. toukokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen graafikko, joka suunnitteli postimerkkejä ja seteleitä. Aarne Salminen (opettaja)
Aarne Salminen (27. heinäkuuta 1929 Pyhäjärvi Ol – 8. syyskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja näytelmäkirjailija. Yrjö Sirola
Sirolan viimeisiä vuosia leimasi ankaraksi kiihtynyt valtataisto SKP:n johdossa, jota alkoi sävyttää etenevä Stalinin terrori. Kuusinen laittoi kirjallisesti lahjakkaamman Sirolan kirjoittamaan ideologisia hyökkäyksiä, joilla Manner syöstiin 1934 puolueen johdosta – ja tuomittiin vuotta myöhemmin 10 vuodeksi vankileirille. Poliittiseen vainoharhaisuuteen ajavassa ilmapiirissä Sirola muuttui itseään kohtaan hyperkriittiseksi ja ajautui hermoromahduksen partaalle käydessään läpi omia vanhoja tekstejään oppivirheitä etsien. Hän joutui henkisten ongelmien ja uupumuksen vuoksi vetäytymään Lenin-koulun suomalaissektorin johdosta jo vuoden 1933 lopulla, mutta jatkoi yhä opettajana ja muissa tehtävissään. Vuonna 1935 hän kirjoitti epätoivoissaan Gyllingille: ”Hermoni ovat lopussa, alan nähdä esineet kahtena.” Raskauttavaa aineistoa Sirolaa vastaan oltiin jo keräämässä, ja hänet aiottiin siirtää varhaiseläkkeelle, mutta äkillinen luonnollinen kuolema pelasti hänet tältä kohtalolta; Yrjö Sirola sai aivohalvauksen kesken oppitunnin maaliskuussa 1936 ja menehtyi sairaalassa aivoverenvuotoon vain 59-vuotiaana. Koska häntä ei ehditty tuomitsemaan, hän sai sankarin hautajaiset ja kelpasi myöhemminkin SKP:n piirissä Kuusisen tavoin kunnioituksen ja ylistyksen kohteeksi. Aarne Vainio
Aarne Asser Olavi Vainio (20. maaliskuuta 1917, Kymi – 6. tammikuuta 2010, Kotka) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni. Vainio lauloi Suomen kansallisoopperassa vuosina 1951–1972. Hän on esiintynyt yli 80 roolissa, joihin kuuluu sekä basso- että baritoniosia, esimerkkeinä Taikahuilun Sarastro, La Traviatan Georges Germont, Don Carlosin Suurinkvisiittori, Aidan ylipappi Ramfis, Carmenin Escamillo, Toscan paroni Scarpia, Sevillan parturin Don Basilio, Valkyyrian Wotan ja Boris Godunovin nimiosa. Aarne Sihvo
Aarne Sihvo (käytti Saksassa peitenimeä Sicher), (22. marraskuuta 1889 Virolahti – 12. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraali, joka oli vuosina 1926–1933 (sotaväen päällikkö) ja 1946–1953 puolustusvoimain komentaja. Suomen sisällissota
Suomen vuoden 1918 sodan veteraaneista viimeinen, Aarne Arvonen (s. 1897), kuoli 1. tammikuuta 2009. Hän taisteli Suomen Punaisessa kaartissa. Viimeisenä Suomen Valkoisen armeijan veteraaneista kuoli Lennart Rönnback (1905–2007). Viimeinen elossa ollut valkoisella puolella tukitehtävissä palvellut oli Lauri Nurminen (1906–2009). Yksi viimeisistä Hämeenlinnan vankileirin tapahtumista silminnäkijänä kertoneista ihmisistä on Anna Mäkinen o.s. Joutsen (s. 1909), joka vangittiin yhdessä äitinsä ja siskonsa kanssa. Mäkinen kertoi kokemuksistaan kirjailija Tuulikki Pekkalaiselle. Aarne Tarkas
Tarkas toi myös esille useita uusia kasvoja, muun muassa Risto Mäkelän, Jussi Jurkan, Spede Pasasen, Leo Jokelan, Tommi Rinteen, Liana Kaarinan ja Esko Salmisen. Hänen suurimpia menestyksiään ovat olleet "Yö on pitkä" (1952) ja "Olemme kaikki syyllisiä" (1954). Hän ohjasi kaikkiaan 33 pitkää elokuvaa sekä 1960-luvun lopulla joitakin tv-sarjoja. Tarkas kuoli sydäninfarktiin 52-vuotiaana. Suuret suomalaiset
Toinen äänestyskierros alkoi 31. lokakuuta ja päättyi 5. joulukuuta. Tuona aikana Yle esitti kymmenestä finalistista puolen tunnin mittaiset tv-dokumentit, joissa joku tunnettu suomalainen toimi finalistin puolestapuhujana. Mikael Agricolaa edusti kirjailija Pirkko Saisio, Adolf Ehrnroothia toimittaja Arto Nyberg, Tarja Halosta kirjailija Kaari Utrio, Urho Kekkosta silloinen ulkomaankauppaministeri Paula Lehtomäki, Aleksis Kiveä ohjaaja Jukka Virtanen, Elias Lönnrotia muusikko Sari Kaasinen, marsalkka Mannerheimia valtioneuvos Riitta Uosukainen, Risto Rytiä toimittaja Lasse Lehtinen, Jean Sibeliusta viulisti Pekka Kuusisto ja Arvo Ylppöä kirjailija Jari Tervo. Finalisteista ainoastaan silloinen tasavallan presidentti Tarja Halonen oli elossa. Mannerheim-ristin ritari nro 162, Adolf Ehrnrooth oli kuollut vuoden 2004 helmikuussa. Aarne Ahola
Johan Aarne Einari (Einar) Ahola (21. kesäkuuta 1910 Karijoki – 21. toukokuuta 1994 Kauhajoki) oli Mannerheim-ristin ritari, kapteeni, maanviljelijä ja sosiaalineuvos. Aarne Tarkas
Aarne Tarkas (vuoteen 1947 Saastamoinen, 19. joulukuuta 1923 Porin maalaiskunta – 7. lokakuuta 1976 Denia, Espanja) oli suomalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja. Aarne Nyyssönen
Aarne Olavi Nyyssönen (9. elokuuta 1921 Karttula – 10. elokuuta 2006 Sonkajärvi) oli Metsäntutkimuslaitoksen professori 1957–1959, Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen professori vuodesta 1959 ja jälleen Metsäntutkimuslaitoksessa 1984–1988 ylijohtaja. Hän väitteli tohtoriksi 1954. Arvi Arjatsalo
Arvi Ensio Arjatsalo (sukunimi vuoteen 1947 "Lyytikäinen", 27. tammikuuta 1927 Viipuri – 18. marraskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja nuortenkirjailija. Arjatsalo pääsi ylioppilaaksi 1946 ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1953. Aarne Honka
Aarne Uno Johannes Honka (vuoteen 1906 Bremer, 1. huhtikuuta 1889 Kuusisto – 7. syyskuuta 1975 Turku) oli kokoomuslainen poliitikko, joka teki myös pitkän uran opettajana. Honka toimi kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1933–1945 ja 1948–1951 sekä puoluesihteerinä vuosina 1942–1946. Aarne Örmä
Örmä osallistui talvisotaan komppanian päällikkönä JR 18 kranaatinheitinkomppaniassa. Hän osallistui sodan verisimpiin taisteluihin Summassa, jossa hän kaatui rintaman murtumisen aikoihin Kämärän tien läheisyydessä Lähteen lohkolla 13. helmikuuta 1940. Hänet on haudattu Noormarkkuun. Aarne Aho
Aarne Rafael Aho (10. kesäkuuta 1904 Tampere – 12. syyskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen taidegraafikko ja -maalari. Hänen ensinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1939. Aarne Reini
Aarne Eemeli Reini (6. elokuuta 1906 Vaasa – 23. helmikuuta 1974) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti. Aarne Orjatsalo
Aarne Orjatsalo oli naimisissa yhteensä neljä kertaa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli vuosina 1907–1909 helsinkiläinen Siiri Tyrni, joka kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1911. Tyrni oli ennen Orjatsalon kanssa solmimaansa aviolittoa kuulunut Verikoirat-nimiseen salaseuraan, joka ensimmäisen sortokauden aikana teki attentaatteja poliiseja ja venäläisiä santarmeja vastaan. Orjatsalon seuraava puoliso oli hammaslääkäri Hellin Virkkula, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1916. Suhde Virkkulaan loppui 1920-luvun alussa pariskunnan lähdettyä maanpakoon Lontooseen, jossa Orjatsalo avioitui brittiläisen näyttelijän Alice Phillipsin kanssa. Hänen viimeinen puolisonsa oli vuosina 1928–1939 toimittaja Toini Aaltonen, jonka kanssa Orjatsalo sai tyttären vuonna 1930. Aaltonen oli 23 vuotta Orjatsaloa nuorempi. Aarne Ketonen
Aarne Ketonen (21. huhtikuuta 1916 Clarksburg, Yhdysvallat – 25. syyskuuta 2008 Tampere) oli suomalainen seiväshyppääjä ja pesäpalloilija.