Milloin Demokraattinen Kamputsea perustettiin?
Kambodžan–Vietnamin sota
Vietnam hyökkäsi Kambodžaan 22. joulukuuta tavoitteena maan hallinnon Demokraattisen Kamputsean kukistaminen. Vietnamilaisten joukkoihin kuului 120 000 miestä, ja niitä tuki vahva tykistö. 17 päivää kestäneen salamasodan jälkeen Vietnam valtasi Phnom Penhin 7. tammikuuta 1979. Demokraattisen Kamputsean armeija pakeni Thaimaan rajan suuntaan, ja Vietnam perusti maahan Kamputsean kansantasavallan, jonka johtoon tuli Heng Samrin.
Kiinan kansantasavallan ulkopolitiikka
1970-luvulla punaiset khmerit ottivat vallan Kambodžassa, missä suoritettiin kansanmurha. Kamputsean ja Vietnamin välit kiristyivät ja Neuvostoliitto jatkoi liittolaisensa Vietnamin tukemista. 1978 Vietnam teki lopun punaisten khmerien hallinnosta miehittämällä Kamputsean. Vietnam vetäytyi Kamputseasta 1989. Kampuksen Dynamo
Kampuksen Dynamo perustettiin 11. syyskuuta 1995 Jyväskylässä jalkapalloseuraksi. Futsaliin KaDy laajensi toimintaansa vuonna 2002 aluksi harrastemielessä. Vuosina 2004–2006 KaDy kehittyi nopeaan tahtiin Keski-Suomen II-divisioonan kärkijoukkueeksi ja menestyi myös Futsal Cupissa. Keväällä 2007 KaDy nousi maanlaajuiseen Futsal-Ykköseen, josta se nousi liigaan helmikuussa 2009 kahden kauden jälkeen. Kambodža
Punakhmerien välit Vietnamiin alkoivat pian kiristyä. Vietnam ei voinut enää hyväksyä punakhmerien hyökkäyksiä Vietnamin puolelle ja uutisia vietnamilaisväestön vainosta: lopulta joulukuussa 1978 Vietnamin armeija hyökkäsi Kambodžaan, ja tällöin alkaneessa Kambodžan–Vietnamin sodassa se sai Phnom Penhin nopeasti hallintaansa. Punaiset khmerit ja Pol Pot pakenivat Thaimaan rajalle, ja Vietnam asetti valtaan hallituksen, joka koostui Pol Potin vainoja paenneista punakhmereistä. Maanpaossa ollut Sihanouk ryhtyi nyt yhteistyöhön punaisten khmerien kanssa ja toimi päämiehenä koalitiohallituksessa, jota tukivat Kiina ja länsivallat; Thaimaa vuorostaan tarjosi punakhmereille turvapaikan vastineeksi siitä, että Kiina veti tukensa maan kommunistiselta puolueelta. Vastustaakseen kommunistien johtamaa Vietnamia Yhdysvallat avusti punakhmerejä miljoonilla dollareilla ja asetti vietnamilaisten tukeman Kamputsean kansantasavallan kauppasaartoon. Presidentti Jimmy Carterin hallinto esti kansantasavallan pääsyn Yhdistyneisiin kansakuntiin (YK), jossa Kambodžaa edusti 1990-luvun alkuun asti punakhmerien ja Sihanoukin monarkistien pakolaishallitus. Demokraattinen Kamputsea
Punaisten khmerien talouspolitiikka muistutti hieman Kiinan Suurta harppausta ja oli ehkä saanut siitä myös vaikutteita. Vuonna 1974 punakhmerit muodostivat hallitsemillaan alueillaan järjestelmän, jossa talonpojat omistivat edelleen maansa ja maatalousvälineet, mutta ne olivat kuitenkin lainattu yhteisölle. Seuraavana vuonna yksityisomistus lakkautettiin ja sadosta tuli yhteistä omaisuutta. Punaiset khmerit pyrkivät taloudelliseen omavaraisuuteen, ja he lakkauttivat rahan. Kaupankäyntiä voitiin tehdä vain vaihtokaupoilla. Riisistä tuli tärkein vaihtokauppojen väline. Ulkomaankauppa lakkautettiin lähes kokonaan, vaikka sitäkin käytiin hieman vuosien 1976 ja 1977 vaihteessa. Punaiset khmerit uskoivat päästävänsä irti massojen tuotantovoiman laittamalla väestön tekemään töitä työprikaateissa. Maanlaajuisen kasteluverkoston ansiosta toivottiin, että maasta saataisiin riisisatoja ympäri vuoden. Tenzin Gyatso
Dalai-lama aloitti poliittisen toiminnan välittömästi Intiaan saavuttuaan. Hän perusti Dharamsalaan Tiibetin pakolaishallituksen. Vuonna 1960 hän pyysi Yhdistyneitä kansakuntia keskittymään Tiibetin kysymykseen, mikä johtikin seuraavina vuosina kolmeen tiibetiläismyönteiseen YK:n päätöslauselmaan. Vuonna 1963 hän julkisti Tiibetin demokraattisen perustuslain. Hän alkoi myös tukea uhanalaisen tiibetiläisen kulttuurin säilyttämistä ja tukea tiibetiläispakolaisia. Vuonna 1964 hän teki ensimmäisen ulkomaanvierailunsa Aasiassa. Kambodžan–Vietnamin sota
Kambodžan–Vietnamin sota käytiin 1978–1989. Se alkoi, kun Vietnam hyökkäsi Kambodžaan. Vietnam valtasi Kambodžan nopeasti, syrjäytti punakhmerien johtaman Demokraattisen Kamputsean ja perusti maahan Kamputsean kansantasavallan. Miehitys jatkui vuoteen 1989, jolloin Vietnam vetäytyi Kambodžasta. Sota jatkui tämän jälkeen sisällissotana punakhmerien ja vietnamilaismielisen Kamputsean kansantasavallan välillä. Rauhaan päästiin vuonna 1991. Suomen Naisten Demokraattinen Liitto
SNDL perustettiin 3. joulukuuta 1944 Helsingissä Kirjan talolla SKDL:ää lähellä olleiden naisten maanlaajuiseksi yhteistyöjärjestöksi pääasiassa kommunistien aloitteesta. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Anna Nevalainen ja sihteeriksi Saara Tuominen. Liittoa perustettaessa sillä ei ollut toimivia osastoja kuin Helsingissä, mutta niitä perustettiin pian ympäri maata ja vuoden päästä SNDL:ään kuului noin sata perusjärjestöä. SNDL:n organisaatio oli alkuvaiheessa kiinteässä yhteydessä SKDL:n piirijärjestöihin, kunnes liitolle luotiin omat piirit. SNDL oli vahvasti mukana Suomen Demokratian Pioneerien Liiton (SDPL) toiminnan käynnistämisessä loppuvuodesta 1945. Uusi demokratia
Uusi demokratia perustettiin 4. lokakuuta 1974, kaksi kuukautta sen jälkeen kun Konstantinos Karamanlis oli valittu Kreikan ensimmäiseksi sotilasjuntan jälkeiseksi pääministeriksi. Karamanlis oli ollut jo aiemmin pääministerinä vuosina 1955–1963. Uusi demokratia voitti ensimmäiset vaalit, pääasiassa Karamanliksen karisman ansiosta. Demokraattinen Kamputsea
Ihmiset jaettiin yhteiskunnallisesti myös poliittisesti epäilyttäviin ”uusiin ihmisiin” ja luotettaviin ”vanhoihin ihmisiin”. Ensimmäiseen ryhmään kuuluivat punaisten khmerien voiton jälkeen kaupungeista pois ajetut ihmiset ja jälkimmäiseen ryhmään kuuluivat köyhät ja alemman keskiluokan talonpojat. ”Uusia ihmisiä” pidettiin käytännössä orjatyövoimana. He joutuivat usein muuttamaan, ja he työskentelivät kaikista raskaimmissa töissä ja vaikeimmissa olosuhteissa. Heidät erotettiin muusta kansasta, ja he saivat heikoimmat riisimaat, minkä takia vuoden 1977 ruokapula iski heihin kaikista kovimmin. ”Vanhat ihmiset” olivat käytännössä paremmassa asemassa, ja he saivatkin esimerkiksi jäädä kotikyliinsä asumaan, mutta hekin saattoivat joutua paikoin riiston kohteiksi. Demokraattinen koulu
Demokraattinen koulu on koulu, jossa oppilaille on haluttu turvata mahdollisuus osallistua merkittävästi koulua koskevaan päätöksentekoon henkilökunnan kanssa tasavertaisina äänestäjinä ja päätöksentekijöinä. Vanhin demokraattinen koulu on Summerhill Englannissa, joka aloitti toimintansa vuonna 1921 Saksassa. Yhdysvalloissa on noin 30 demokraattista koulua. Niistä tunnetuimpia on Sudbury Valley School (Framingham, Massachusetts). Suomessa Keravalla on vuonna 2005 aloittanut toimintansa Feeniks-koulu, ja se on Suomen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa demokraattinen koulu. Tampereellakin aloitettiin 2006, mutta koulu joutui lopettamaan rahoitusvaikeuksien takia toimittuaan muutaman kuukauden. Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue
Puolueen edeltäjä DAP ("Deutsche Arbeiterpartei") eli Saksan työväenpuolue perustettiin Münchenissä 1919 ja se oli yksi lukuisten muiden pienten ensimmäisen maailmansodan tappion nostattamien liikkeiden joukossa. Saksan armeijan palveluksessa ollut Hitler lähetettiin vakoilemaan puoluetta ja hän liittyi puolueeseen jäsennumerolla 55. Hitlerin jäsennumero muutettiin kuitenkin pian numeroksi 555, koska puolue halusi vaikuttaa suuremmalta kuin mitä se todellisuudessa oli. Myöhemmin Hitler ilmoitti olevansa ”puolueen 7. jäsen”, vaikka todellisuudessa hän oli DAP:n keskuskomitean 7. jäsen. Ensimmäisen suuren joukkokokouksen DAP järjesti Münchenin Hofbräuhaus-olutravintolassa 24. helmikuuta 1920, jolloin puolueen nimi muutettiin "Saksan kansallissosialistiseksi työväenpuolueeksi (NSDAP)" ja samalla hyväksyttiin puolueen "25 kohdan ohjelma", joka myöhemmin julistettiin muuttumattomaksi. Puolue jouduttiin perustamaan uudestaan 27. helmikuuta 1925, kun se oli julistettu epäonnistuneen oluttupavallankaappauksen jälkeen laittomaksi 1923. Kapinassa varhaisten kansallissosialistien vereen tahriutunut lippu tuli sittemmin puolueen pyhimmäksi esineeksi, ja sen kosketuksella siunattiin kaikki puolueen liput. Kansan Sivistystyön Liitto
Suomen Kommunistisen Puolueen vähemmistön kannattajat erosivat vuonna 1986 KSL:stä ja perustivat Demokraattisen Sivistysliiton. Vincas Mickevičius-Kapsukas
Vuonna 1904 hän perusti Sosiaalidemokraattisen työläisten puolueen, joka kuitenkin yhdistettiin pian Liettuan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen.Huolimatta siitä että Kapsukas oli bolševikkien keskuskomitean jäsen, hän ei suostutellut puoluetta liittymään Venäjän bolševikkeihin. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana Kapsukas organisoi työläislakkoja Suvalkijan alueella. viranomaiset pidättivät ja karkottivat hänet vuodesta 1907 lähtien useita kertoja. Vuonna 1913 Kapsukas pakeni Venäjän keisarikunnan alueelta. Pakomatkallaan hän liittyi kommunistiseen liikkeeseen ja tapasi Vladimir Leninin. Demokraattinen puolue (Italia)
Nykyinen Demokraattinen puolue perustettiin 14. lokakuuta 2007 useiden vasemmistolaisten ja keskustalaisten puolueiden yhdistyessä. Demokraattisen puolueen muodostaneet puolueet olivat: Kongon demokraattinen tasavalta
Neuvostoliiton luhistuminen ja kylmän sodan päättyminen pakotti Mobutun muuttamaan politiikkaansa demokraattiseen suuntaan. Vuodesta 1990 alkaen maa siirtyi monipuoluevaltaan, ja perustettiin kansalliskokous, joka nimitti pääministerin oppositiosta ja alkoi järjestellä parlamenttivaaleja. Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue
Saksan demokraattinen talonpoikaispuolue perustettiin huhtikuussa 1948 Neuvostoliiton miehityshallinnon aloitteesta. Tuolloisen Mecklenburgin osavaltion pääkaupungissa Schwerinissä kokoontunut DBD:n perustava puoluekokous julisti uuden puolueen syntyneeksi 29. huhtikuuta 1948. Puhetta kokouksessa johti Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen jäsen Ernst Goldenbaum, joka myös valittiin uuden puolueen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hän pysyi puheenjohtajana aina vuoteen 1982. Kreikan kommunistinen puolue
Puolue perustettiin 4. marraskuuta 1918 Tessalonikissa nimellä Kreikan sosialistinen työväenpuolue (Σοσιαλιστικό Εργατικό Κόμμα Ελλάδας, Sosialistiko Ergatiko Komma Elladas, SEKE). Perustaja oli kreikanjuutalainen opettaja ja työväenliikkeen aktivisti Avraam Benaroya. SEKE vastusti vuoden 1919–1922 Kreikan ja Turkin sotaa ja piti sitä imperialistisena ja kehotti sotilaita kääntämään aseensa kuningasta vastaan. Kambodžan lippu
Demokraattisen Kamputsean lippu oli maan käytössä vuosina 1975-1979, ja lipussa oli kuvattu kolmitorninen keltainen Angkor Wat punaisella taustalla. Saksan historia
Nöyryyttäviksi koetut rauhanehdot aiheuttivat yleisesti katkeruutta saksalaisissa. 11. elokuuta 1919 astui Weimarin tasavallan perustuslaki voimaan ja sosiaalidemokraatti Friedrich Ebertistä tuli ensimmäinen presidentti. Kaksi demokraattisen järjestelmän päävihollista oli kuitenkin jo järjestäytynyt. Saksan kommunistinen puolue (KDP) oli perustettu joulukuussa 1918 ja sitä seurasi Saksan työväenpuolue, joka 1920 muutti nimensä Saksan kansallissosialistiseksi työväenpuolueeksi (NSDAP). Molemmat puolueet hyödynsivät perustuslain takaamia vapauksia taistellessaan Weimarin tasavaltaa vastaan. Kambodža
Vallankaappauksen jälkeen Sihanouk johti nimellisesti Kambodžan kansallista yhtenäisyysrintamaa (FUNK) ja Kamputsean kansallisen liiton kuninkaallista hallitusta (GRUNK) Pekingistä käsin. Kummankin vahvin ryhmittymä olivat kuitenkin punaiset khmerit, jotka lopulta hallitsivat käytännössä koko maaseutua. Ludolf Camphausen
Camphausen perusti vuonna 1826 August-veljensä kanssa pankin Kölniin. Seuraavan kahden vuosikymmenen aikana hän vaikutti liike-elämän ohella edustajana Kölnin kaupunginraadissa ja Reininmaan maakuntapäivillä. Vuoden 1848 maaliskuun vallankumouksen yhteydessä reininmaalaisten liberaalien johtohahmona pidetty Camphausen nimitettiin Preussin pääministeriksi 29. maaliskuuta. Hän erosi jo 20. kesäkuuta, kun Preussin kansalliskokous torjui hänen hallituksensa valmisteleman perustuslakiesityksen. Camphausen nimitettiin heinäkuussa 1848 Preussin lähettilääksi Frankfurtin kansalliskokouksen perustaman väliaikaisen hallituksen luo. Hän puolusti tarmokkaasti Preussin itsenäisyyttä ja jarrutti kansalliskokouksen yritystä perustaa saksalainen liittovaltio. Hän luopui lähettilään tehtävästä huhtikuussa 1849 ja oltuaan vielä jonkin aikaa Preussin maapäivien edustajana hän palasi pankinjohtajan uralle. Camphausen omisti myös Rüngsdorfissa Bonnin lähellä sijainneen yksityisen observatorion ja suoritti siellä astrofysikaalisia tutkimuksia. Nepalin kongressipuolue
Kongressipuolueen edeltäjä Nepalin kansallinen kongressi perustettiin maanpaossa Kalkutassa 25. tammikuuta 1947, ja se johti pian koko maan laajuisia Rana-dynastian vastaisia mielenosoituksia. Vuonna 1950 Nepalin kansallinen kongressi ja Nepalin demokraattinen kongressi (perustettu 1948) yhdistyivät Kalkutassa ja julistivat aseellisen taistelun Ranoja vastaan. Aseellinen vallankumous Ranoja vastaan alkoi 1950 hyökkäyksellä Birgunjiin maanpaossa olleen kuningas Tribhuvanin tuella. Demokraattisen keskustan unioni
Demokraattisen keskustan unioni (esp. Unión de Centro Democrático, lyh. UCD) oli espanjalainen keskustalainen puolue, joka toimi vuosina 1977–1983. UCD oli parlamentin suurin puolue vuosien 1977 ja 1979 vaaleissa, Adolfo Suárezin johdolla. Puolueen näkyvimpiä poliitikkoja olivat pääministerit Adolfo Suárez ja Leopoldo Calvo-Sotelo. Saksan demokraattinen tasavalta
Saksan demokraattinen tasavalta (, "DDR"; "SDT", epäviralliselta nimeltään Itä-Saksa) oli marxismi-leninismiä virallisena ideologianaan tunnustanut valtio, joka oli olemassa vuodesta 1949 vuoteen 1990. DDR:n perustivat saksalaiset kommunistit, joista moni oli ollut 1930-luvulta asti maanpaossa Neuvostoliitossa. Alueellisesti DDR käsitti vain Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeen, koska tämä erillinen kommunistien hallitsema saksalainen valtio perustettiin Neuvostoliiton myötävaikutuksella kommunistien epäonnistuttua aikaisemmissa (1945–1949) pyrkimyksissään tulla valtaan koko Saksassa ja länsimaiden hylättyä Neuvostoliiton tarjouksen yhdistyneestä liittoutumattomasta Saksasta. DDR sai muodollisen suvereniteetin 1954, mutta Potsdamissa solmitun sopimuksen nojalla neuvostojoukot jäivät maahan. Seuraavana vuonna DDR liittyi myös Varsovan liittoon. Kambodžan historia
Vietnamin sota loi hedelmällisen pohjan punakhmerien valtaannousulle. Punakhmerien valta Kambodžassa kesti 1975–1979. Pol Potin diktatuurin aikana kuoli arviolta 1,2–3 miljoonaa ihmistä. Punakhmerien valta päättyi Vietnamin hyökkäykseen joulukuussa 1978. Lopullinen rauha solmittiin kuitenkin vasta 1991. Vapaat vaalit järjestettiin 1993 ja Kambodžasta tuli perustuslaillinen monarkia. Sisäpoliittiset levottomuudet ovat kuitenkin jatkuneet. Oikeudenkäynnit punakhmerien johtajia vastaan alkoivat 2005 ja ensimmäiset tuomiot annettiin 2010. Demokraattinen vasemmistopuolue
Puolue keräsi viimeisissä vaaleissaan vuonna 1996 21,1 % äänistä ja sai 26 paikkaa. Sen tulokset paranivat perustamisesta lähtien, vaikka jäsenmäärä laski 900 000:sta 600 000:een. Traian Băsescu
Băsescu valmistui merenkulkuopistosta Constanţasta 1976 ja vuonna 1984 hän sai komentoonsa Romanian kauppalaivaston suurimman aluksen, öljytankkeri Biruinţan. Hän liittyi myös kommunistiseen puolueeseen edistääkseen uraansa. Politiikkaan hän lähti vasta 1989 kansallisen pelastuksen rintaman jäsenenä (FSN). FSN hajosi 1992, jolloin Băsescu liittyi Petre Romanin johtamaan Demokraattiseen puolueeseen. Hänet valittiin alahuoneeseen 1992 ja uudelleen 1996. Hän toimi useita kertoja kuljetusministerinä. Vuonna 2001 hänet valittiin Demokraattisen puolueen johtoon. Vapaiden kansalaisten liike
Vapaiden kansalaisten liike tai KEP () oli vuosina 1993–2001 toiminut poliittinen puolue Kreikassa. Puolueen perusti vuonna 1993 Dimitris Avramopoulos, joka on yksi tunnetuimpia kreikkalaisia poliitikkoja. Puolue hajosi vuonna 2001. Demokraattisten sosialistien liike
Demokraattisten sosialistien liike () on kreikkalainen sosialistipuolue, jonka PASOKista eronnut Georgios Papandreou perusti vuonna 2015. Puolue osallistui Kreikan parlamenttivaaleihin 25. tammikuuta 2015, mutta ei ylittänyt äänikynnystä 2,46 prosentin kannatuksellaan. Kambodžan historia
Kambodžaa yksinvaltaisesti hallinnut Sihanouk pyrki sisäpolitiikassa murskaamaan monipuoluejärjestelmän, ja monet Sihanoukin vastustajat kuolivat hämäräperäisissä olosuhteissa. 1960-luvulla Sihanouk kertoi pyrkivänsä täydelliseen puolueettomuus- ja sitoutumattomuuspolitiikkaan. Suhteet Yhdysvaltoihin viilenivät varsinkin, sen jälkeen kun Sihanouk solmi Neuvostoliiton ja Kiinan kanssa kauppasopimukset. Yhdysvallat alkoi tukea Sihanoukia vastustavaa Son Ngoc Thanhin johtamaa Khmer Serei ”(Vapaa Khmer)” sissiliikettä, joka oli muodostettu Khmer Issarakin oikeistosiivestä. Sihanouk katkaisi kaikki suhteet Yhdysvaltoihin 1965, kun Yhdysvaltojen ilmasota Vietnamin sodassa laajeni Kambodžan alueelle. Oikeiston voitettua Yhdysvaltojen tuella vaalit vuonna 1966 hallitus ryhtyi puhdistamaan maata vasemmistolaisista. Vasemmistolaiset pakenivat maaseudulle ja aloittivat 1967–1968 useita kapinoita, jotka hallitus kuitenkin kukisti verisesti. Kapinalliset alkoivat järjestäytyä kommunistiseksi sissiliikkeeksi, jonka nimeksi tuli punaiset khmerit. Celal Bayar
Vuoteen 1945 asti Bayar oli maallisen ja sosiaalidemokraattisen Tasavaltalaisen kansanpuolueen jäsen. Tammikuussa 1946 hän perusti konservatiivis-islamistisen Demokraattisen puolueen yhdessä Adnan Menderesin, Mehmed Fuad Köprülün ja Refik Koraltanin kanssa. Demokraattinen puolue sai toukokuun 1950 vaaleissa 408 paikkaa, eli suuren enemmistön parlamentin 487 paikasta. Bayar valittiin presidentiksi 22. toukokuuta 1950. Hänen kymmenvuotisella kaudellaan Adnan Menderes toimi pääministerinä. Pol Pot
Demokraattinen Kamputsea perustettiin 5. tammikuuta 1976 ja 2. huhtikuuta kuningas Sihanouk syrjäytettiin. Khieu Samphanista tuli uuden hallinnon valtionpäämies ja Pol Potista pääministeri. Saloth Sar oli valinnut vallankumousnimekseen Pol Potin, ja hän pystyi pitämään oikean identiteettinsä salassa yli vuoden ajan. Vasta vuonna 1979 hän myönsi haastattelussa alkuperäisen nimensä. Länsimaissa Kambodžan uudesta hallinnosta ei tiedetty juuri mitään, ja vasta syyskuussa 1977 Pol Pot esiintyi ensimmäisen kerran julkisuudessa. Hän piti pitkän puheen Kambodžan kommunistisen puolueen 17-vuotispäivänä. Demokraatti (lehti)
Työmies-lehden perusti Helsingin työväenyhdistyksen radikaali oppositio. Lehti alkoi ilmestyä 2. maaliskuuta 1895 yksipäiväisenä ja muuttui kuusipäiväiseksi vuonna 1899 kun Suomen Sosialidemokraattinen puolue perustettiin. Georgian demokraattinen tasavalta
Tärkein tapahtuma maan kulttuurielämässä demokraattisen tasavallan aikana oli kansallisen yliopiston perustaminen Tbilisiin (nykyään Tbilisin valtionyliopisto) vuonna 1918, mikä oli ollut georgialaisten pitkäaikainen unelma, jonka Venäjän viranomaiset olivat estäneet usean vuosikymmenen ajan. Muita tärkeitä koulutuskeskuksia olivat lukiot Tbilisissä, Batumissa, Kutaisissa, Ozurgetissa, Potissa ja Gorissa, Tbilisin sotilaskoulu, Gorin pedagoginen seminaari, Pedagoginen seminaari naisille jne. Georgiassa oli myös kouluja etnisille vähemmistöille. Perustuslaillisdemokraattinen puolue
Perustuslaillisdemokraattinen puolue (), lyh. KD, josta venäjäksi lausutuista kirjaimista [ka: de:] johdettu perustuslaillisdemokraatin rinnakkaisnimitys "kadetti", myös Kansan vapauden puolue () perustettiin Venäjällä 1905 kuuluisan historioitsijan Pavel Miljukovin johdolla hänen vapauduttuaan vankilasta. Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue
Alkuperäinen sosiaalidemokraattinen puolue perustettiin 1. toukokuuta 1896 Vilnassa. Vuosina 1920–1922 puolueella oli 12 paikkaa 150 paikasta Seimasissa. Vuonna 1923 LSDP sai kahdeksan edustajaa ja jäi oppositioon. Toukokuussa 1926 puolue sai 15 paikkaa ja muodosti hallituskoalition Liettuan talonpoikien kansallisen liiton kanssa. Hallitus kuitenkin kaatui joulukuussa samana vuonna vallankaappauksessa. LSDP kiellettiin muiden puolueiden tavoin 1936. Neuvostoliiton miehityksen jälkeen puolue jatkoi toimintaansa maanpaossa Yhdysvalloissa. LSDP perustettiin uudelleen vuonna 1989. Demokraattinen Kamputsea
Välittömästi valtaannousunsa jälkeen punaiset khmerit aloittivat maan muuttamisen maolaiseksi maatalousyhteiskunnaksi. Muutamassa päivässä Phnom Penhin ja maakuntien suurimpien kaupunkien väestö siirrettiin maaseudulle. Kaikki ihmiset marssitettiin pois kaupungeista, myös sairaat, vanhukset ja heikot. Tottelemattomuudesta seurasi yleensä kuolema. Punaiset khmerit uskoivat, että Kambodžan ongelmat juontuivat siirtomaaisännistä, ja siksi maan oli palattava alkukantaiseen maatalousyhteiskuntaan. Uutta alkua nimitettiin ”nollavuodeksi”, ja punaiset khmerit lakkauttivat rahan, koulut ja sanomalehdet. Khieu Samphan
Demokraattisen Kamputsean aikana Khieu nimitettiin presidiumin puheenjohtajaksi, valtionpäämieheksi. Läheiset suhteet Pol Potiin säästivät hänet sisäisiltä puhdistuksilta. Vietnamilaisten joukkojen ajettua punaiset khmerit pääkaupungista 1979 Samphan johti sissihallitusta, joka nautti kansainvälistä tunnustusta vuoteen 1982. Vuonna 1985 hänestä tuli virallisesti Pol Potin seuraaja, jossa asemassa hän toimi, kunnes antautui Hun Senin hallitukselle 1998. Komutš
Komutšin perustivat sosialistivallankumoukselliset, jotka olivat olleet enemmistönä syksyllä 1917 valitussa ja bolševikkien tammikuussa 1918 hajottamassa perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa. Komitean oli nimensä mukaisesti tarkoitus edustaa perustuslakia säätävää kansalliskokousta kunnes se saataisiin uudelleen koolle. Se perustettiin Samaraan, jonka sosialistivallankumouksellisia tukeva Tšekkoslovakian legioona oli juuri vallannut bolševikeilta. Aluksi komiteassa oli vain viisi jäsentä ja sen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi melko tuntematon Vladimir Volski. Komiteaan liittyi kesän ja syksyn aikana lisää edustajia ja syyskuussa 1918 sen jäsenmäärä oli jo 97. Komutš perusti oman kansanarmeijan ja hallitsi muutaman kuukauden ajan laajaa aluetta keskisellä Venäjällä. Laajimillaan sen alaisuudessa olivat koko Samaran ja Ufan kuvernementit sekä suuria osia Saratovin, Simbirskin, Kazanin ja Vjatkan alueista. Uusi demokratia
Uusi demokratia (, lyh. ND) on vuonna 1974 perustettu kreikkalainen keskusta-oikeistolainen konservatiivipuolue. Sen perustaja oli Konstantinos Karamanlis. Alun jälkeen Uusi demokratia oli pääosan 1980- ja 1990-lukua oppositiossa. Maaliskuun 2004 vaaleissa se palasi hallitusvastuuseen johdossaan puolueen perustajan veljenpoika Kostas Karamanlis. DDR:n tunnustamiskomitea
Suomi tunnusti sekä Saksan liittotasavallan että Saksan demokraattisen tasavallan samaan aikaan 21. joulukuuta 1972 solmitun sopimuksen jälkeen. Diplomaattisuhteet molempiin Saksoihin solmittiin 7. tammikuuta 1973. Tunnustamiskomitea lakkautti itsensä tämän jälkeen. International Young Democrat Union
The International Young Democrat Union (IYDU) on alun perin vuonna 1981 perustettu ja vuonna 1992 uudelleen käynnistetty kansainvälinen poliittinen nuorisojärjestö joka käsittää 120 organisaatiota 80 maasta. Järjestöön kuuluu konservatiivi-, liberaali- sekä kristillisdemokraattinuoria. IYDU on International Democrat Union (IDU) -järjestön nuorisosiipi. IYDU:n päämaja sijaitsee Helsingissä. Demokraattinen Kamputsea
Koulutus ja terveydenhuolto olivat Demokraattisessa Kamputseassa rappiolla, sillä koulutettuja ihmisiä pidettiin vihollisina. Monia opettajia ja lääkäreitä tapettiin, ja monet säilyttivät henkensä vain salaamalla oikean henkilöllisyytensä. Koululaitoksen tärkein tehtävä oli vallankumouksellisten arvojen istuttaminen lapsiin. Terveydenhoitoon käytetyt tilat olivat todella huonoja, ja kansan odotettiin lähinnä tukeutuvan perinteisiin kasvi- tai yrttilääkkeisiin, jotka olivat usein tehottomia. Vain puolueen ja armeijan korkea-arvoisella eliitillä oli mahdollisuus länsimaiseen lääketieteeseen ja kunnon sairaaloihin. Kambodža
1960-luvulla Sihanouk kertoi pyrkivänsä täydelliseen puolueettomuus- ja sitoutumattomuuspolitiikkaan. Suhteet Yhdysvaltoihin viilenivät varsinkin sen jälkeen kun Sihanouk solmi kauppasopimukset Neuvostoliiton ja Kiinan kanssa. Sihanouk katkaisi kaikki suhteet Yhdysvaltoihin 1965, kun Yhdysvaltojen ilmasota Vietnamin sodassa laajeni Kambodžan alueelle. Oikeiston voitettua Yhdysvaltojen tuella vaalit vuonna 1966 hallitus ryhtyi puhdistamaan maata vasemmistolaisista. Vasemmistolaiset pakenivat maaseudulle ja aloittivat 1967–1968 useita kapinoita, jotka hallitus kuitenkin kukisti verisesti. Kapinalliset alkoivat järjestäytyä kommunistiseksi sissiliikkeeksi, jonka nimeksi tuli punaiset khmerit. Suomen Kommunistinen Puolue (1996)
SKP:n oppositio alkoi jakautua 1970-luvun loppupuolella ja osa marxismi-leninismin nimeen vannoneista alkoi kritisoida myös opposition johtoa. Tätä jyrkkää linjaa ajoi etenkin Markus Kainulainen ja hänen johtamansa . Kun SKPy päätettiin jättää puoluerekisterin ulkopuolelle, Kainulaisen ryhmä vastusti tätä ja vaati uuden virallisen puolueen perustamista. SKPy:n nähtiin takertuneen yhtenäisyys-tunnukseen tilanteessa, jossa se ei enää vaikuttanut realistiselta. Edustajakokouksessa 1987 SKPy:n johto varoitti tämän linjan kannattajia, mutta nämä eivät noudattaneet kehotuksia, vaan alkoivat organisoida uutta puoluetta. Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistinen Työväenpuolue (KTP) perustettiin keväällä 1988. KTP:n perustajat kokivat toiminnallaan turvaavansa itsenäisen marxilais-leniniläisen puolueen olemassaolon Suomessa ja kritisoivat SKPy:tä lähtemisestä revisionistisille gorbatšovilaisille linjoille. Madagaskar
Vuonna 1946 Madagaskarista tuli Ranskan merentakainen alue. Joseph Raseta ja Joseph Ravoahangy-Andrianavalona perustivat samana vuonna Pariisissa maan ensimmäisen poliittisen puolueen, Madagaskarin jälleensyntymisen demokraattisen liikkeen, joka pyrki itsenäisyyteen rauhanomaisin keinoin. Siirtomaaisäntien provosoimat levottomuudet johtivat puolueen kieltämiseen. Ranskalaisten harjoittama terrori herätti vuosina 1947–1948 aseellisen kapinan, jonka tukahduttamisessa sai surmansa yli 90 000 ihmistä. Maahan julistettiin poikkeustila, joka oli voimassa vuoteen 1956 saakka. Václav Klaus
Václav Klaus ryhtyi täyspäiväisesti politiikkaan vuoden 1989 samettivallankumouksen jälkeen. Kansalaisfoorumin jäsenenä ja myöhemmin puheenjohtajana hänestä tuli valtiovarainministeri. Huhtikuussa 1991 hän oli perustamassa kansalaisdemokraattista puoluetta (Občanská demokratická strana, ODS), josta tuli vahvin ja oikeistolaisin kansalaisfoorumista eronneista ryhmistä. Hän oli sen puheenjohtajana syksyyn 2002 asti. Valtiovarainministerinä hän aloitti laajan valtion omaisuuden yksityistämisen kansalaisille jaettavin kupongein. Suomen Kommunistinen Puolue (1996)
SKP on Demokraattisen sivistysliiton (DSL) jäsenjärjestö. Vuonna 1986 perustettu sivistysjärjestö toimii samassa osoitteessa kuin SKP ja se kokoaa yhteen puoluetta lähellä olevien järjestöjen opintotoimintaa. Demokraattisen nuorison maailmanliitto
Demokraattisen nuorison maailmanliitto (DNML, WFDY) perustettiin Lontoossa toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945. DNML:n päämaja on Budapestissä, Unkarissa. Demokraattinen Sivistysliitto
DSL perustettiin 1980-luvulla Demokraattisen vaihtoehdon sivistysjärjestöksi, kun puolueen kannattajat irtaantuivat Kansan sivistystyön liiton (KSL) toiminnasta. DSL:n perustajat kokivat puolustavansa KSL:n perinteistä sivistyspoliittista linjaa. Saksan demokraattinen tasavalta
Saksan demokraattinen tasavalta käsitti Saksan nykyisten Brandenburgin, Mecklenburg-Etu-Pommerin, Saksin, Saksi-Anhaltin ja Thüringenin osavaltioiden alueet sekä Itä-Berliinin. Vastaavat osavaltiot olivat olemassa myös Saksan demokraattisen tasavallan alkuvuosina, mutta vuonna 1952 ne lakkautettiin ja maa jaettiin viiteentoista hallinnolliseen piirikuntaan. Ne saivat nimensä pääkaupunkiensa mukaan. Uudelleen Saksan itäiset osavaltiot perustettiin vasta Saksan yhdistymisen yhteydessä vuonna 1990. Kampus Kustannus
Kampus kustannus on vuonna 1979 perustettu Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan julkaisusarjana aloittanut pienkustantamo. Kustannustoiminnan aloittamisen taustalla olivat Jyväskylässä 1970-luvun lopussa vaikuttanut sivistysyliopistoliike sekä yliopiston historian laitoksen kotiseutukirjasarja. Kampus kustannus -nimi otettiin käyttöön vuonna 1996. Kaikkiaan julkaisusarjassa on ilmestynyt noin 80 teosta. Vuoden 2009 loppuun mennessä kustantamo on julkaissut 81 teosta. Seretse Khama
Vuonna 1961 Khama perusti Botswanan demokraattipuolueen. Pian hän nousi Betsuanamaan pääministeriksi, ja osallistui itsenäistymisneuvotteluihin. Kun Betsuanamaa vuonna 1966 itsenäistyi Botswanana, Khama nousi sen ensimmäiseksi presidentiksi. Demokraattinen vasemmistopuolue
Demokraattinen vasemmistopuolue (ital. "Partito Democratico della Sinistra") oli italialainen vuosina 1991–1998 toiminut puolue. Puolue oli Partito Comunista Italianon (PCI) jatkaja. Sen perusti PCI:n viimeinen pääsihteeri Achille Occhetto. Puolue käytti vielä sirppi ja vasara -tunnusta. Yhdysvaltain demokraattinen puolue
Puolueella on ollut enemmistö edustajainhuoneessa 1933–1947, 1949–1953, 1955–1995 ja 2007–2010 sekä senaatissa 1933–1947, 1949–1953, 1955–1981, 1987–1995, 2000–2002 ja 2007 alkaen. Yhdysvaltain demokraattinen puolue
Demokraattinen puolue katsoo periytyvänsä 1700-luvun lopun demokraattis-republikaanisesta puolueesta, joka vastusti keskusvaltaa ja ajoi osavaltioille mahdollisimman suuria toimivaltuuksia. Demokraattinen puolue perustettiin virallisesti vuonna 1828. Vuoden 1828 vaaleissa presidenttiehdokas Andrew Jacksonin joukot eivät jättäneet mitään sattuman varaan. Vaalikampanja oli vaalikiertueineen, mainoslauseineen ja -julisteineen ensimmäinen nykyaikaisena pidetty presidentinvaalikampanja. Jacksonin vastustajat väänsivät hänen nimestään pilanimen "Jackass" (”Aasi”), mutta Jackson käänsi senkin edukseen ja omaksui aasin osaksi kampanjansa kuvastoa. Myöhemmin aasista tuli koko demokraattipuolueen tunnus. Saksan kansallisdemokraattinen puolue (DDR)
NDPD perustettiin 25. toukokuuta 1948. Toisin kuin Saksan liberaalidemokraattinen puolue ja itäinen Saksan kristillisdemokraattinen unioni, NDPD ei syntynyt vapaan kansalaistoiminnan aloitteesta, vaan aloite puolueen perustamiseksi tuli Sosialistiselta yhtenäisyyspuolueelta. Neuvostoliiton sotilashallinto Saksassa (SMAD) hyväksyi uuden puolueen säännöt 16. elokuuta 1948. Puolueen tunnuslause, jonka Neuvostoliiton sotilasviranomaiset olivat hyväksyneet, kuului "Demokratian puolesta, marxilaisuutta vastaan". Lauseen tarkoituksena oli luoda mielikuva itsenäisesti toimivasta oppositiopuolueesta, jota NDPD ei kuitenkaan missään vaiheessa ollut. Yhdysvaltain kommunistinen puolue
Yhdysvaltain kommunistinen puolue (CPUSA) syntyi vuonna 1919 Amerikan sosialistisen puolueen Kominterniä tukeneen vasemmistosiiven irtautuessa ryhmäriitojen jälkeen puolueesta ja muodostaessa oman kommunistisen puolueensa. Kommunistit jakautuivat ensiksi tosin kahteen erilliseen puolueeseen, mutta Kominternin vedotessa yhtenäisen puolueen muodostamisen puolesta, kommunistit ryhmittäytyivät laajalti samaan puolueeseen, CPUSA:an. Merkillepantavaa oli siirtolaisten vahva edustus kommunistisessa puolueessa; vain n. 10% jäsenistöstä puhui äidinkielenään englantia. Etenkin suomalaisten suhteellinen osuus puolueen jäsenistä oli suuri: 1920-luvulla ajoittain jopa puolet puolueen jäsenistä oli suomalaistaustaisia. Kommunistinen Työväenpuolue – Rauhan ja Sosialismin puolesta
KTP:n perustavaan kokoukseen osallistui 188 SKPy:hyn pettynyttä kommunistia, joista suurin osa edusti ä. Piirijärjestöä vuosina 1964–1986 johtanut entinen kansanedustaja Markus Kainulainen oli KTP-hankkeen keskeinen organisaattori. Puolueen jäseniä on kutsuttu kainuslaisiksi. KTP osallistui vuoden 1988 kunnallisvaaleihin Demokraattisen Vaihtoehdon listoilla. Centrist Democrat International
Centrist Democrat International (lyh. CDI) on poliittista keskustaa ja kristillisdemokraattista aatetta edustavien puolueiden muodostama internationaali, joka perustettiin vuonna 1961 nimellä "World Union of Christian Democrats". Vuonna 1982 järjestö otti käyttöön nimen "Christian Democrat International" ja nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1999. Demokraattinen Kamputsea
Demokraattisen Kamputsen perustuslain maassa oli uskonnonvapaus, mutta sen mukaan kaikki taantumukselliset ja valtiolle sekä kansalle vahingolliset uskonnot olivat kiellettyjä. Noin 85 prosenttia maan asukkaista oli theravada-buddhalaisia. Sisällissodan aikana punaiset khmerit olivat vielä hyväksyneet buddhalaiset munkit, joita oli maassa 40 000–60 000. Demokraattisen Kamputsean perustamisen jälkeen munkkeja alettiin vainota ja heitä pidettiinkin yhteiskunnan loisina. Monia teloitettiin ja pakotettiin orjatyöhön. Lisäksi temppeleitä ja pagodeita tuhottiin tai muutettiin varastoiksi tai vankiloiksi. Buddhalaisten lisäksi maan kristityt ja islaminuskoiset vähemmistöt joutuivat vainotuiksi. Phnom Penhin roomalaiskatolinen katedraali tuhottiin täysin ja lisäksi monia kristittyjä ja islaminuskoisia johtajia tapettiin. Suomen Kommunistinen Puolue (1996)
SKP:n keskuskomitea erotti kahdeksan oppositiopiirijärjestöä puolueesta 13. lokakuuta 1985. Oppositio ei tähän suostunut, vaan järjestäytyi 23. marraskuuta 1985 Helsingissä, jolloin perustettiin 65-jäseninen "SKP:n järjestöjen toimikunta". Perustettiin myös alueellisia yhtenäisyystoimikuntia. Piirien alaisia jäseniä ja osastoja kehotettiin siirtymään uusiin järjestöihin. Toimikunta kutsui koolle SKP:n järjestöjen edustajakokouksen, joka pidettiin Tampereella 26.–27. huhtikuuta 1986. Edustajien valitseman "SKP:n järjestöjen keskuskomitean" puheenjohtajaksi valittiin SKP:n entinen varapuheenjohtaja Taisto Sinisalo. Huhtikuussa muodostettiin myös vaalijärjestö Demokraattinen Vaihtoehto (Deva). Kesäkuussa kymmenen SKDL:n ryhmästä erotettua järjestöjen keskuskomitean kannattajaa järjestäytyi Devan eduskuntaryhmäksi.
SKP jatkoi erottamisia perjantaina 13. kesäkuuta 1986, jolloin puolueesta saivat lähteä 494 osastoa ja 17 kaupunki- tai aluejärjestöä. Erotettu oppositio otti elokuussa käyttöön nimen "Suomen Kommunistinen Puolue (yhtenäisyys)", ja se kutsui koolle uuden edustajakokouksen. Puheenjohtaja Sinisalon mukaan sana yhtenäisyys puolueen nimessä ilmensi ”lujaa pyrkimystä koota kaikki SKP:n voimat”. SKPy:n "21." edustajakokous kokoontui Espoossa 5.–7. kesäkuuta 1987. SKPy koki itsensä ainoaksi todelliseksi ja oikeaoppiseksi kommunistiseksi puolueeksi Suomessa. SKP:n puheenjohtaja Arvo Aalto oli sen mukaan kaapannut puolueen laittomasti paperijäsenten avulla. Demokraattinen Kamputsea
Demokraattisella Kamputsealla oli ollut heti alkuun rajakahakoita Vietnamin kanssa. Ne helpottuivat hetkellisesti, mutta alkoivat uudelleen vuonna 1977. Samaan aikaan punakhmerit hyökkäsivät rajakyliin myös Thaimaassa ja Laosissa. Syyskuussa noin tuhat vietnamilaista siviiliä sai surmansa punaisten khmerien hyökkäyksessä. Seuraavassa kuussa vietnamilaiset hyökkäsivät maahan puolustusministeri Võ Nguyên Giápin johdolla. Vaikka Giáp uskoikin antaneen kambodžalaisille opetuksen, Pol Pot julisti voittoa, kun vietnamilaiset perääntyivät Giápin käskystä tammikuussa 1978. Samaan aikaan Pol Potin kenraali Tal Mok puhdisti maata. Puhdistus osui ankarimmin itäiselle alueella, jota pidettiin maltillisimpana alueena. Se oli myös Vietnamin rajaseutua. Yhdysvaltain demokraattiset sosialistit
DSA perustettiin vuonna 1982, kun Democratic Socialist Organizing Committee (DSOC) ja New American Movement (NAM) yhdistyivät. Puolueen yhteispuheenjohtajiksi valittiin Michael Harrington ja kirjailija Barbara Ehrenreich. Demokraattinen vasemmisto
Puolueen perusti Fotis Kouvelis yhdessä kolmen muun SYRIZA:sta eronneen kansanedustajan kanssa. Puolueen perustamisen jälkeen puolueeseen liittyi vielä kuusi kansanedustajaa sosiaalidemokraattisen PASOK-puolueen riveistä. Luxemburgin sosialistinen työväenpuolue
Ensimmäiset Luxemburgin edustajainhuoneeseen valitut sosiaalidemokraatit olivat Caspar Mathias Spoo (vuonna 1896) ja tohtori Michel Welter (vuonna 1897). LSAP sai alkunsa, kun paikalliset aktiivit 26. tammikuuta 1902 perustivat "Luxemburgin seudun sosiaalidemokraattisen yhdistyksen" (). Varsinainen puolue, tuolloin vielä nimellä "Sosiaalidemokraattinen puolue", perustettiin 5. tammikuuta 1903. Nykyinen LSAP-nimi otettiin käyttöön vuonna 1945. Ensimmäisen kerran puolue pääsi hallitukseen vuonna 1937 ja seuraavan kerran vasta vuonna 1951, jolloin se muodosti koalition Kristillissosiaalisen kansanpuolueen (CSV) kanssa. LSAP joutui oppositioon vuonna 1959, mutta teki paluun hallituspuolueeksi jälleen vuonna 1964, jolloin LSAP:n Henry Cravatte toimi Luxemburgin varapääministerinä. Kambodžan historia
Punakhmerien välit Vietnamiin alkoivat pian kiristyä. Vietnam ei voinut enää hyväksyä punakhmerien hyökkäyksiä Vietnamin puolelle ja uutisia vietnamilaisväestön vainosta: lopulta joulukuussa 1978 Vietnamin armeija hyökkäsi Kambodžaan ja sai Phnom Penhin nopeasti hallintaansa. Punaiset khmerit ja Pol Pot pakenivat Thaimaan rajalle, ja Vietnam asetti valtaan hallituksen, joka koostui Pol Potin vainoja paenneista punakhmereistä. Maanpaossa ollut Sihanouk ryhtyi nyt yhteistyöhön punaisten khmerien kanssa ja toimi päämiehenä koalitiohallituksessa, jota tukivat Kiina ja länsivallat. Thaimaa vuorostaan tarjosi punakhmereille turvapaikan vastineeksi siitä, että Kiina veti tukensa maan kommunistiselta puolueelta. Vastustaakseen kommunistien johtamaa Vietnamia Yhdysvallat avusti punakhmerejä miljoonilla dollareilla ja asetti vietnamilaisten tukeman Kamputsean kansantasavallan kauppasaartoon. Presidentti Jimmy Carterin hallinto esti kansantasavallan pääsyn Yhdistyneisiin kansakuntiin (YK), jossa Kambodžaa edusti 1990-luvun alkuun asti punakhmerien ja Sihanoukin monarkistien pakolaishallitus. Dimităr Blagoev
Vuonna 1891 Blagoev perusti Bulgarian sosiaalidemokraattisen puolueen. Hän johti sen marksilaista ryhmää, josta vuonna 1903 tuli Bulgarian sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (vuodesta 1919 Bulgarian kommunistinen puolue). Blagoev toimi puolueen pääideologina ja toimitti sen teoreettista aikakauslehteä "Novo vreme". Hän oli Bulgarian kansalliskokouksen edustaja. Demokraattinen Vaihtoehto
SKP:stä erotetut järjestäytyivät 23. marraskuuta 1985 Helsingissä, jolloin perustettiin "SKP:n järjestöjen toimikunta". Elokuussa 1986 ryhmittymä otti nimekseen Suomen Kommunistinen Puolue (yhtenäisyys) (SKPy). Erottamisia vastustaneet kansanedustajat erotettiin SKDL:n eduskuntaryhmästä, jolloin nämä perustivat omansa kesäkuussa 1986. Deva oli siten SKPy:n vastine (SKP:n) SKDL:lle. Devan eduskuntaryhmään siirtyi kymmenen kommunistikansanedustajaa. Mukaan uuteen puolueeseen tuli myös joitakin entisiä enemmistöläisiä. Djibouti
Ranskan hallituksen vaatimukset alueen itsenäisyyteen kasvoivat vuosi vuodelta. Osana siirtymää itsenäisyyteen entistä ranskalaismielisiä afareja suosinut kansalaisuuslaki uudistettiin issoja suosivammaksi vuonna 1975. Lopulta toukokuussa 1977 järjestetyn kansanäänestyksen perusteella uusi Djiboutin tasavalta perustettiin 27. kesäkuuta 1977. Valtion ensimmäiseksi presidentiksi nousi Hassan Gouled Aptidon, joka nousi presidentiksi kolmesti peräkkäin (1977–1999). Ensimmäinen poliittinen puolue, Rassemblement Populaire pour le Progrès (RPP, ’Edistyksen kansanpuolue’) perustettiin vuonna 1979 ja maasta tuli yksipuoluetasavalta vuonna 1981. 1980-luvun loppua kohden afarit alkoivat tuntea yhä enemmän tyytymättömyyttä issapresidentti Aptidonin tapaan hoitaa maan asioita, ja joukko afarisissejä muodosti noin 3 000 taistelijan kokoisen FRUD:n ("Front pour la Restoration de l’Unité et de la Démocratie", ’Yhtenäisyyden ja demokratian palautusrintama’) vuoden 1991 lopulla. FRUD sai ison osan maan alueista hallintaansa, etupäässä pohjoiset ja läntiset alueet. Sotatila laukesi huhtikuussa vuonna 1992, kun Ranska toi maahan sotilaitaan. FRUD onnistui saamaan aluksi voittoja, mutta joutui lopulta alakynteen hallituksen joukoille. Monia oppositiojohtajia vangittiin sotilasvallankaappauksen suunnittelemisesta, muun muassa Ali Aref Bourhan. Hallitus joutui käyttämään kapinallisten taltuttamiseen vuoden 1993 budjetista lähes 35 prosenttia. Vuonna 1994 kapinallisjoukkojen rivit alkoivat hajaantua ja vuoden loppupuolella osapuolet onnistuivat solmimaan rauhan, jonka perusteella FRUD:n joukot riisuttiin aseista seuraavana vuonna. Kambodža
Maasta kansainvälisesti käytetty nimi (, ) on peräisin ranskankielisestä nimestä "Cambodge". Itsenäistymisen jälkeen Kambodžan nimi on vaihtunut useita kertoja. Uudet nimet olivat seurausta poliittisista muutoksista: maan nimen muuttaminen oli voimakas keino erottautua edellisestä hallinnosta. Punaiset khmerit vaativat, että maasta piti käyttää kansainvälisestikin khmerinkielistä nimeä ”Kampuchea” (suom. "Kamputsea"), mutta heidän kukistumisensa jälkeen vanha nimi on otettu jälleen käyttöön. 1900-luvun toisella puoliskolla maalla oli seuraavat nimet: Punaiset khmerit
Vielä valtaan noustuaankin punaiset khmerit säilyttivät salamyhkäisyytensä. Puolueen toiminta pidettiin edelleen käytännössä salaisena, joskin siihen viitattiin epämääräisesti nimellä "angkar" (järjestö). Alkuun virallisena valtionpäämiehenä toimi edelleen prinssi Sihanouk, mutta keväällä 1976 maan nimeksi muutettiin Demokraattinen Kamputsea, julkistettiin uusi perustuslaki ja valtionpäämieheksi nousi Khieu Samphan. Pääministeriksi nimettiin tällöin Pol Pot joka oli alkuun ulkomaailmalle täysin tuntematon nimi. Vasta Pol Potin kuvien julkistamisen jälkeen tämän tunnistettiin olevan oikealta nimeltään Saloth Sar. Kamputsean kommunistisen puolueen olemassaolo tehtiin ulkomaailmalle julkiseksi vasta 1977. Laajamittaisesta terrorista huolimatta oli punaisten khmerien keskushallinnon ote varsinkin aluksi heikko. Alueelliset ja paikalliset puoluejohtajat käyttivät merkittävää valtaa alueillaan ja elinolot vaihtelivatkin alueittain. Suomen Kommunistisen Puolueen historia
Vaaleja varten perustettiin Suomen Kansan Demokraattinen Liitto (SKDL), jonka tarkoituksena oli olla laaja demokraattinen yhteistyöjärjestö. Käytännössä siitä kuitenkin muodostui vain sosiaalidemokraateista vasemmalle olleiden puolue, jossa SKP:lla oli aina hallitseva asema. Ensimmäisissä eduskuntavaaleissaan 1945 SKDL sai 49 kansanedustajaa ja nousi heti lähes suurimmaksi puolueeksi. Puolue meni mukaan hallitukseen ja 26. maaliskuuta 1946 pääministeriksi nostettiin SKDL:n Mauno Pekkala, jonka hallitus kesti kaksi vuotta. Vaaleissa 1948 SKDL koki tappion eikä sitä tämän jälkeen päästetty hallituksiin ennen 1960-luvun puoliväliä. Demokraattinen Kamputsea
Vuonna 1970 Lon Nol oli syrjäyttänyt prinssi Norodom Sihanoukin ja perustanut Khmerien tasavallan. Sihanoukin kannattajat alkoivat osoittaa maaseudulla mieltään, ja Sihanouk liittoutui punaisten khmerien kanssa. Pian yhteenotot kärjistyivät sisällissodaksi. Vaikka Sihanouk oli Kamputsean kansallisen liiton kuninkaallisen hallituksen johtaja, niin todellista valtaa piti sotilaallinen johtaja Pol Pot. Huhtikuussa 1975 Phnom Penh kaatui, ja punaiset khmerit nousivat valtaan. Serbian demokraattinen puolue
Vuonna 1996 perustettiin uusi oppositiokoalitio Zajedno. DSS sai sen jäsenenä neljä paikkaa vuoden 1996 vaaleissa. Se oli vuonna 2000 Miloševićia vastaan perustetun Demokraattisen opposition (Демократска опозиција Cрбије) perustajajäsen. Koštunica valittiin liittovaltion presidentiksi syyskuun 2000 tapahtumien jälkeen ja koalitio voitti parlamenttivaalit ja hallitsi maata joulukuuhun 2003 asti. Demokraattinen oppositio kuitenkin alkoi hajota jo loppuvuodesta 2001, kun DSS erosi siitä. DISY
Puolueen perusti vuonna 1976 Gláfkos Klirídis. Seuraavana vuonna siihen yhdistyi demokraattinen kansanpuolue DEK, vuonna 1988 Uusi demokraattinen rintama NEDIPA ja vuonna 1998 liberaalipuolue. Komutš
Perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsenten komitea (, "Komitet tšlenov Utšreditelnogo sobranija") eli Komutš (Комуч) oli Venäjän sisällissodan alkuvaiheessa Samarassa 8. kesäkuuta 1918 perustettu vastavallankumouksellinen hallitus, joka julistautui Venäjän lailliseksi hallitukseksi bolševikkien kansankomissaarien neuvoston sijasta. Suomen Kommunistinen Puolue (1996)
Rekisteröimättömänä puolueena SKPy ei osallistunut vaaleihin itsenäisesti, vaan tätä varten perustettiin Demokraattinen Vaihtoehto keväällä 1986. Kesällä 1986 kymmenen SKDL:n eduskuntaryhmästä erotettua kansanedustajaa muodosti Devan eduskuntaryhmän. Deva oli SKPy:n vastine SKP:n SKDL:lle ja sen oli tarkoitus kerätä yhteen SKPy:n liittolaisia. Deva sai vuoden 1987 eduskuntavaaleissa neljä kansanedustajaa. 1988 presidentinvaaleissa Devan ehdokas Jouko Kajanoja sai 1,6 prosenttia äänistä. Saman vuoden kunnallisvaaleissa Devan listoilta valittiin 127 valtuutettua. Deva lakkautettiin Vasemmistoliiton perustamisen jälkeen loppuvuodesta 1990. Kunnallisvaaleissa 1992 Vasemmistoliiton listoilta valittiin valtuustoihin kymmeniä SKPy:n jäseniä. Kamputsean kansantasavalta
Kamputsean kansantasavalta () oli vuosina 1979–1989 toiminut valtio Aasiassa nykyisen Kambodžan alueella. Se perustettiin, kun Vietnamin joukot olivat 1978–1979 miehittäneet punaisten khmerien hallitseman Demokraattisen Kamputsean. Vietnamilaisjoukkojen mukana Kambodžaan palasivat maanpaossa olleet Hun Sen ja Heng Samrin, jotka olivat mukana myös Vietnamin tukemassa uudessa hallituksessa. Heng Samrin toimi presidenttinä ja Hun Sen ulkoministerinä. Valtion nimi muutettiin 1989 Kambodžan tasavallaksi, ja siitä tuli uudestaan kuningaskunta 1993. Valtion pääliittolaisia olivat Vietnam ja Neuvostoliitto. Cheondogyolainen Ch'ôngu -puolue
Cheondogyolainen Ch'ŏngu -puolue kuului 22. heinäkuuta perustettuun Demokraattiseen isänmaan yhdistämisen rintamaan sen alusta saakka. Se siis tuki Korean kommunistista puoluetta sen pyrkiessä luomaan Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle "demokraattisen ja antifasistisen" yhteiskuntajärjestelmän (mikä käytännössä tarkoitti kommunistisen puolueen johtamaa sosialistista yhteiskuntaa). Kun Korean demokraattinen kansantasavalta muodostettiin virallisesti 1948, puolueelle annettiin 16,5 % parlamentin, Korkeimman kansanneuvoston, paikoista. Yhdysvaltain demokraattis-republikaaninen puolue
Puolue perustettiin 1790-luvun alussa, useimpien tutkijoiden mielestä täsmälleen vuonna 1792. Katuutire Kaura
Katuutire Kaura (s. 3. helmikuuta 1941) on namibialainen poliitikko. Hän on toiminut Democratic Turnhalle Alliancen puoluejohtajana vuodesta 1998. Saksan työväenpuolue
Saksan työväenpuolue perustettiin Münchenissä 1919 ja se oli yksi lukuisista pienistä poliittisista liikkeistä jotka ensimmäisen maailmansodan tappio nostatti esiin. Puolueen perustajat olivat Anton Drexler ja Karl Harrer. Harrer oli esoteerisen ja oikeistoradikaalin Thule-seuran ("Thule-Gesellschaft") jäsen. Seuran pyynnöstä hän perusti yhdessä Anton Drexlerin kanssa Poliittisen opintopiirin ("Politischer Arbeiterzirkel"), jonka pohjalle perustettiin 5. tammikuuta 1919 Saksan työväenpuolue DAP. Puolueen perustajajäseniin kuuluivat Harrerin ja Drexlerin lisäksi myös Gottfried Feder ja vanhempi äärioikeistolainen ja antisemitistinen runoilija Dietrich Eckart. Inkatha-vapauspuolue
Mangosuthu Buthelezi perusti puolueen alun perin vuonna 1975 nimellä "Inkatha National Cultural Liberation Movement" nykyisen KwaZulu-Natalin provinssin alueella. Se levisi nopeasti myös Transvaaliin, Oranjen vapaavaltioon ja läntiseen Kapmaahan. Buthelezi oli CYL:in jäsen ja ANC ja Inkatha toimivat aluksi läheisessä yhteistyössä apartheidin vastaisessa kamppailussa. 1990-luvulle tultaessa välit kuitenkin viilenivät ja ANC:n ja Kansallispuolueen johtamien maan demokratisoimisneuvottelujen aikana IFP aloitti väkivaltakampanjan erityisesti ANC:n kannattajia vastaan saadakseen neuvottelut epäonnistumaan. ANC kritisoikin hallitusta neuvotteluiden aikana epäonnistumisesta estää Inkathan väkivaltaa sen kannattajia kohtaan. Myöhemmin on paljastunut, että Kansallispuolueen johtama hallitus myös tuki Inkathaa rahallisesti tarkoituksena murentaa ANC:n vankkaa kansansuosiota ja jakaa maan musta enemmistö useampaan kilpailevaan puolueeseen. Justice Democrats
Justice Democrats on yhdysvaltalainen poliittisen toiminnan komitea, jonka perustivat 23. tammikuuta 2017 Cenk Uygur, Kyle Kulinski ja vuoden 2016 Bernie Sandersin presidentinvaalikampanjan johto. Organisaatio perustettiin vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalien seurauksena. Georgian historia
Georgialaisten tyytymättömyys tsaarin autoritäärisyyteen johti maassa kansalliseen vapautusliikeeseen 1800-luvun looppuluolella. Suuri talonpoikaiskapina, joka johti yhteiskunnallisiin uudistuksiin, käytiin vuonna 1905. Samalla marxistisesta sosiaalidemokraattisesta puolueesta tuli tärkein poliittinen voima Georgiassa, ja sillä oli hallussaan muun muassa kaikki vuonna 1905 perustetun duuman Georgialle varatut paikat. Josif Vissarionovitš Djugašvilistä (Josif Stalin), georgialaisestä bolševikista, tuli Georgian vallankumouksellisen liikkeen johtaja. Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain
Mamadou Konatén ja Modibo Keïtan vuonna 1946 perustama Union soudanaise oli osa Ranskan Länsi-Afrikassa ja Ranskan Keski-Afrikassa toiminutta Rassemblement démocratique africain -järjestöä. Vuoden 1956 vaaleissa US–RDA löi kilpailijansa Parti progressiste soudanaisin, joka yhdistyi siihen vuonna 1959. Vuoden 1968 vallankaappaukseen saakka US–RDA oli Malin ainoa puolue. Sen johtajana toimi maan presidentti Modibo Keïta. Vuoden 1962 puoluekokouksessa US–RDA:n ideologiseksi perustaksi julistettiin tieteellinen sosialismi ja tavoitteeksi maan kehittäminen ei-kapitalistista tietä pitkin. Lapuan liike
Koko kansanliikkeen ideologisena pohjana ja historiallisena taustana oli Suomen sisällissota ja muut vuosien 1917–1918 tapahtumat. Sodan jälkeen näytti siltä, että äärimmäinen vasemmisto oli pyyhitty pois Suomen poliittiselta kartalta, eikä Suomen porvarillista demokratiaa uhattu. Kuitenkin Neuvostoliitossa perustettu Suomen Kommunistinen Puolue (SKP) alkoi toimia Suomessa 1920-luvulla Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen (SSTP) (1920-1923) ja sen seuraajan Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestön (STPV) (1924–1930) kautta. Kommunistit saivat eduskuntavaaleissa vuonna 1922 27 paikkaa, vuonna 1924 18 paikkaa, vuonna 1927 20 paikkaa ja vuonna 1929 23 paikkaa. Punaiset khmerit
Punaiset Khmerit (; tulee ranskan ilmaisusta "Khmers Rouges", mistä myös suoraan englannin "Khmer Rouge") oli Kamputsean kommunistinen puolue. Punaisiksi khmereiksi Kambodžan (Kamputsean) kommunisteja kutsui ensi kerran Norodom Sihanouk. Indokiinan kommunistinen puolue perustettiin 1931, ja erillinen Kamputsean kommunistinen puolue perustettiin 1951 nimellä "Vallankumouksellinen kansanpuolue". Varhaisina vuosinaan Kamputsean kommunistinen puolue oli Vietnamin kommunistisen puolueen osa. Indokiinan sodan päätyttyä 1954 suurin osa kamputsealaisista kommunisteista, arviolta noin 5 000 henkeä, pakeni Vietnamiin. Kamputseaan jääneistä kommunisteista osa siirtyi uuteen laillisesti toimivaan vasemmistopuolueeseen, Pracheachoniin. Toiset taas jatkoivat maanalaista toimintaa. Kommunistien organisaation voi kuitenkin katsoa 1950-luvulle tultaessa olleen hajalla. Yhdysvaltain demokraattis-republikaaninen puolue
Demokraattis-republikaaninen puolue ("Democratic-Republican Party") oli klassisten liberaalien Thomas Jeffersonin ja James Madisonin vuonna 1792 perustama yhdysvaltalainen puolue. Se on nykyisen demokraattipuolueen edeltäjä. Saksan kristillisdemokraattinen unioni (DDR)
CDU hyväksyi lokakuussa 1952 ensimmäisen, koko DDR:n ajan voimassa olleen puoluejärjestyksensä. Sen mukaan puolue jakautui piirikuntayhdistyksiin ("Bezirksverbände"), jotka jakautuivat piiriyhdistyksiin ("Kreisverbände"), jotka puolestaan jakautuivat paikallisyhdistyksiin ("Ortsgruppen"). Puolueella oli oma pää-äänenkannattaja, "Neue Zeit" ("Uusi aika"), lisäksi viidellä piirikuntayhdistyksellä oli omat lehtensä. Puolueen työntekijöitä ja luottamushenkilöitä varten oli oma kuukausijulkaisu, "Union teilt mit" ("Unioni ilmoittaa"). Puolueen päämaja oli Itä-Berliinissä sijainnut Otto-Nuschke-Haus. Puolueella oli myös oma puolueakatemiansa, joka sijaitsi vanhassa linnassa Burgscheidungen/Unstrutissa. Puolueen jäsenet puhuttelivat toisiaan sanalla "Unionsfreunde" ("unioniystävät"). Ansioituneita puolueen jäseniä varten oli oma kunniamerkkinsä, Otto-Nuschke-mitali. Moussa Dadis Camara
Kapteeni Moussa Dadis Camara (s. 1964) on Guinean armeijan sotilas, joka oli maata hallitsevan Demokratian ja kehityksen kansallisen neuvoston puhemies (Conseil National de la Démocratie et du Développement, CNDD) ja siten myös Guinean valtionpäämies 24. joulukuuta 2008 – 3. joulukuuta 2009. CNDD nousi valtaan vallankaappauksella 23. joulukuuta 2008 pian pitkäaikaisen presidentti Lansana Contén kuoleman jälkeen. Vietnamin historia
Vietnamin välit naapurimaahan huononivat kun Kambodžan sisällissodan päätyttyä punakhmerit nousivat valtaan perustaen Demokraattisen Kamputsean. Maiden rajalla syntyi laukaustenvaihtoa ja vietnamilaiset syyttivät punakhmerejä provokaatiosta. Uutiset punakhmerien julmuuksista levisivät maailmalle ja punakhmerien riveistä loikanneet suostuttelivat Vietnamin antamaan tukensa Kamputsean kansalliselle vapautusrintamalle (FUNSK). Kambodžan–Vietnamin sota alkoi kun Vietnamin armeija hyökkäsi Kambodžaan ja valtasi Phnom Penhin tammikuussa 1979. Vietnamin tuella perustettiin Kamputean kansantasavalta ja punakhmerit syöstiin vallasta. Kamputsean hallintoon asetettiin vietnamilaismyönteinen johto. Mamadou Madeira Keita
Keita oli yksi Guinean demokraattisen puolueen perustajista ja sen ensimmäinen pääsihteeri. Palattuaan Ranskan Sudaniin hänestä tuli Sudanin liiton politbyroon jäsen. Vuosina 1957–1962 hän toimi autonomisen Sudanin tasavallan ja sen jälkeen Malin puolustus- ja sisäministerinä ja vuosina 1962–1968 oikeusministerinä. Demokraattinen edistyspuolue
Demokraattinen edistyspuolue (DPP; 民主進步黨) on taiwanilainen puolue. Puolue on perinteisesti ollut Taiwanin itsenäistymisen kannattaja. Puolueen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2009 Tsai Ing-wen. Saksan kristillisdemokraattinen unioni (DDR)
Pakolais-CDU:n käytännön työtä varten perustettiin CDU:n itätoimisto (Ostbüro). Tämän johtajaksi tuli länteen paennut CDU:n entinen puheenjohtaja Jakob Kaiser. Pakolais-CDU:n toiminnan järjestämisen ohella itätoimisto pyrki tukemaan demokraattisia voimia itäisessä CDU:ssa ja ylipäänsä tukemaan DDR:n hallitusta vastustavia piirejä. Berliinin muurin rakentamisen jälkeen 1961 Itätoimiston työ kävi käytännössä mahdottomaksi, ja toimisto menetti merkitystään. Pakolais-CDU jatkoi kuitenkin toimintaansa aina Saksojen yhdistymiseen 1990. Itsenäisen Suomen historia
Radikaaleimmat sosiaalidemokraatit pakenivat Venäjälle sisällissodan loppuvaiheessa ja perustivat siellä elokuussa 1918 Suomalaisen Kommunistisen Puolueen, joka ei saanut toimia laillisesti Suomessa. Niinpä SKP liittolaisineen perusti lailliseksi muodokseen Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen, joka sai vuoden 1922 vaaleissa 27 paikkaa. Poliisi kuitenkin pidätti kaikki sen kansanedustajat maanpetoksesta syytettynä ja kielsi puolueen vuonna 1923. Kommunismin kasvun myötä järjestyi fasistinen Lapuan liike, joka 1929–1932 toimi kommunistisia sanomalehtiä vastaan, järjesti massamielenilmauksia ja terrorisoi yksittäisiä kansalaisia toimeenpanemalla muilutuksia. Kommunisteja estettiin osallistumasta 1930 vaaleihin ja kommunistien toiminta kaikissa muodoissaan kiellettiin. Kommunistilaeilla rajoitettiin paino-, yhdistymis- ja kokoontumisvapautta. Saksan kristillisdemokraattinen unioni (DDR)
Saksassa toiminut Neuvostoliiton miehityshallinto (joka yleisesti tunnetaan lyhenteellä SMAD), antoi 10. kesäkuuta 1945 "käskyn nro 2", jolla "demokraattisten ja antifasististen" puolueiden toiminta miehitysvyöhykkeellä sallittiin. Neuvostoliitto oli ensimmäinen miehitysvalloista, joka salli poliittisen järjestäytymisen alueellaan. Läntiset miehitysvallat tekivät vastaavat päätökset vasta loppukesällä, Ranska vasta syksyllä. Kristillisdemokraattinen puolue rekisteröityi 26. kesäkuuta, kolmantena puolueensa kommunistien ja sosiaalidemokraattien jälkeen. Puolueen perustajajäseniin lukeutuivat muun muassa jo Weimarin tasavallassa aktiiviset keskustaoikeistolaiset kristityt poliitikot Jakob Kaiser ja Ernst Lemmer sekä kansallissosialisteja vastustanut vastarintataistelija Andreas Hermes, joka valittiin puolueen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Kansallinen Kokoomus
Kokoomus perustettiin 9. joulukuuta 1918 vanhalla ylioppilastalolla Suomalaisen ja Nuorsuomalaisen puolueen kuningaskunta-valtiomuotoa kannattaneiden jäsenten toimesta. Puolueesta käytettiin vuoteen 1951 asti nimeä "Kansallinen Kokoomuspuolue". 1970-luvulta lähtien Kokoomus on ollut noin 20 prosentin kannastukseltaan yksi Suomen suurista puolueista. Yhdysvaltain demokraattis-republikaaninen puolue
Demokraattis-republikaaninen puolue oli Yhdysvaltojen johtava puolue 1800–1824, mutta hajosi sitten kilpaileviin ryhmittymiin. Yhdysvaltain demokraattinen puolue alkoi tukea presidentin vahvaa keskusvaltaa, kun taas "National Republican Party", josta myöhemmin tuli Yhdysvaltain Whig-puolue (1833–1856) vaati kongressille suurempaa valtaa yli presidentin hallinnon. Myöhemmin Whig-puolue kuihtui, kun sen väkeä (muun muassa Abraham Lincoln) siirtyi orjuutta vastustavaan uuteen republikaanipuolueeseen (1854–). Näin syntyi Yhdysvaltojen nykyinen kaksipuoluejärjestelmä () syntyi. Vuodet 1792–1824 olivat ensimmäistä kaksipuoluejärjestelmää (). Välivuodet tunnetaan nimellä .