Mitä biomassa tarkoittaa?
Biomassa
Biomassa tarkoittaa biologiassa kaikkien elollisten olioiden yhteispainoa tietyllä pinta-alalla. Biomassa voidaan ilmaista tuorepainona tai kuivapainona (eliöiden sisältämä vesi pois lukien).
Biodiesel
Nesteen kehittämä biodiesel, NExBTL (Neste Biomass to Liquid), on parafiinista seosta, jota voidaan valmistaa kaikentyyppisistä eloperäisistä biomassoista. Laitoksella tullaan ilmeisesti prosessoimaan muun muassa kasviöljyjä ja eläinperäisiä rasvoja, sekä puupohjaista biovahaa, mikäli yhteistyöhanke Stora Enson kanssa onnistuu. Maaliskuussa 2007 Stora Enso solmi yhteistyösopimuksen Nesteen kanssa puupohjaisen biovahan valmistamiseksi Nesteen biodieselin raaka-aineeksi. Nesteen biodiesel on maaöljypohjaista dieseliä paljon korkealaatuisempaa, koska se on kemiallisesti puhtaampaa, täysin rikitöntä ja sen jähmepiste on alempi. Tuotetta tullaan käyttämään sekoitettuna tavalliseen dieseliin. Nesteen biodiesel valmistetaan hydraamalla kasviöljy suoraan hiilivedyksi korkeassa lämpötilassa. Biopolttoaine
Mitattaessa biopolttoaineiden ilmastovaikutusta keskeinen tekijä on biomassan uusiutumisnopeuden ja ilmastonmuutoksen hillinnän tavoitteiden välinen suhde. Ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ilmakehän kasvihuonekaasujen pitoisuus pitäisi vakauttaa alhaiselle tasolle mahdollisimman pian. Kuitenkin mitä hitaampaa biomassa on uusiutumaan, sitä tehottomampaa on sen käyttö ilmastonmuutoksen hillinnässä. Massateollisuus
Massateollisuus on osa kemiallista metsäteollisuutta, jonka tehtävänä on tuottaa kartonki- ja paperiteollisuuden omassa valmistuksessaan käyttämiä puolivalmisteita, kuten hierrettä, hioketta, puolikemiallista puumassaa, selluloosaa ja kierrätyskuitua. Maailman ruokakriisi 2007–2008
Mikäli yhden ihmisen tarvitsema viljelysala säilyy entisellään, tarvitaan maailmassa vuonna 2050 viljelysmaata 3820 miljoonaa hehtaaria eli noin 43 % enemmän kuin nykyään. Jo nyt lähes puolet maailman väestöstä kärsii aliravitsemuksesta. Mikäli väestönkasvu säilyy ennusteiden mukaisena, ihmisten ravinnon tuottaminen tulee olemaan valtava haaste. Siihen ei riitä nykyinen tehomaatalouskaan, joka perustuu uusiutumattomien luonnonvarojen käyttöön monin tavoin. Biopolttoaineet tuotetaan lähes kokonaan ruokakasveista ja ne siis kilpailevat ruoantuotannon kanssa. Liikenteen polttoainetarve on valtava. Niin kauan kuin mittaviin kulutusta rajoittaviin toimiin ei ryhdytä, tekniikan tohtori Kimmo Klemolan mielestä on kestämätöntä valmistaa ruoasta autoja varten biopolttoaineita . Biohajoava muovi
Biohajoavat muovit ovat joko synteettisiä tai luonnon raaka-aineista eli biomassasta saatuja polymeerejä. Biofysiikka
Biofysiikka on monitieteinen tutkimusala, joka tarkastelee biologisia järjestelmiä fysiikan mallein ja menetelmin. Biofysiikan keskeisiä alueita ovat molekyylirakenteiden biofysiikka ja fysiologinen biofysiikka. Molekyylirakenteiden biofysiikka käsittää biomolekyylien rakenteen ja laskostumisen mallintamista fysikaalisin menetelmin. Fysiologinen biofysiikka tarkastelee elävissä soluissa ja elimissä tapahtuvia ilmiöitä kuten hermoston ja sydämen sähköistä viestintää, aineiden kulkeutumista soluissa ja elimistössä, verenkiertoa ja lihasten ja tukielinten toimintaa fysiikan menetelmin. Ilmamassa
Ilmamassa on meteorologiassa suurehko alue, jolla ilman ominaisuudet, esimerkiksi lämpötila, kosteus ja tropopaussin korkeus ovat pääosin samat. Ilmamassan kattama alue voi olla läpimitaltaan satoja tai tuhansia kilometrejä. Maapallo jakautuu muutamaan ilmamassavyöhykkeeseen. Ilmamassojen välillä on rintamavyöhykkeitä, joissa ilman ominaisuudet vaihtuvat toisiksi suhteellisen kapealla, 50–100 km:n levyisellä alueella. Vaikka tietyille leveysasteille ovat tyypillisiä tietyt ilmamassat, näiden rajat mutkittelevat. Ylhäällä ilmakehässä sijaitsee ilmamassojen rajalla yleensä suihkuvirtaus, putkimainen nopea tuuli, jonka aaltoilu suunnilleen seuraa ilmamassojen rajan mutkittelua. Uusiutuva energia
Uusiutuvat energiamuodot hyödyntävät lähteitä, jotka ovat inhimillisestä näkökulmasta katsoen loputtomia tai uusiutuvia. Tämä määritelmä on aiheuttanut toisinaan kädenvääntöä; Jos sinänsä uusiutuvaa energialähdettä hyödynnetään nopeammin kuin se uusiutuu, käyttö ei enää kuulu uusiutuvan energian piiriin. Tyypillinen esimerkki tällaisesta ongelmasta on turpeenpoltto: turve periaatteessa uusiutuu soissa, mutta turvekerros vaatii syntyäkseen jopa tuhansia vuosia. Turve luetaankin hitaasti uusiutuvaksi biomassapolttoaineeksi. Gasum
Biokaasua voidaan käyttää sekä lämmön- että sähköntuotannossa ja jalostettuna ajoneuvojen uusiutuvana polttoaineena. Gasum kehittää autoliikenteen käyttöön tarkoitettua biokaasua yhdessä useiden toimijoiden kanssa. Yhteistyön tavoitteena on tuottaa kotimaista biokaasua, joka siirretään Gasumin kaasuverkoston kautta liikenteen polttoaineeksi. Tulevaisuudessa tavoitteena on kattaa suuri osa autojen tarvitsemasta kaasusta kotimaisella biokaasulla. Nesteytettyä biokaasua (LBG) voidaan hyödyntää samoissa käyttökohteissa kuin LNG:tä, kuten meri- ja raskaassa liikenteessä sekä teollisuudessa. Energiakasvi
Energiakasvi on kasvi, jota viljellään biopolttoaineiden raaka-aineeksi. Valmistettava polttoaine voi olla kiinteää, nestemäistä tai biokaasua. Beras-hanke
Hankkeeseen on valittu luomutiloja, joiden toimintaa ja ravinnetaloutta kehitetään kestävämpään suuntaan. Ravinteita kierrättävä maatalous tarkoittaa tuotantoa, jossa maatiloilla pyritään kierrättämään ravinteita ja tuotantopanoksia, kuten lantaa sekä rehua. Kansainvälisessä BERAS-hankkeessa on Suomesta mukana yhdeksän kierrättävää maatilaa, joiden toimia seurataan ja kehitetään. Paikallisen Beras-toiminnan tukemiseksi perustetaan kaikkiin projektiin osallistuviin Itämeren alueen maihin Lähiluomukeskus. Suomen Lähiluomukeskus (BERAS Implementation Center) sijaitsee Loimaalla, yhteistyössä Heikkilän luomutilan ja Sarka-museon kanssa. Suomen maatalousmuseo Sarkaan on luotu Luomu -teemakierros, jonka yhteyteen voi liittää tilavierailun luomutilalle. Kaupunkimetsä
Kaupunkimetsällä tarkoitetaan kaupunkiasutuksen sisällä tai sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevaa, metsäkasvillisuutta käsittävää metsäalaa. Kaupunkimetsän kasvillisuus on luontaisen metsäkasvillisuuden kaltaista ja vähemmän hoidettua kuin muilla kaupunkiviheralueilla. Biokaasu
Hallitusohjelmassa 2007 luvattiin jo syöttötariffi biokaasulaitoksille. Kaatopaikoilla muhii rahanarvoista kaasua 25 miljoonaa öljylitran verran. Kaasua voi käyttää lämmön- ja sähköntuotantoon ja ajoneuvojen polttoaineena. Suomen kaatopaikoilta muodostuu 200 miljoonaa kuutiometriä/a kaasua. 2005 sitä kerättiin 118 miljoonaa kuutiometriä, josta hyödynnettiin 70 miljoonaa kuutiometriä. Kaatopaikkakaasua muodostuu 20–25 vuotta. Sen energiasisältö on 6 kWh/kuutiometriä.
Biokaasun potentiaali on 20 % liikenteen polttoaineen tarpeesta, mikä auttaisi Suomea täyttämään biopolttoaineen lisäämissitoumuksensa. Biopolttoaine
Aivan uusi aluevaltaus biodieselin valmistuksessa ovat suunnitelmat tehdä biodieseliä metsäteollisuuden puuperäisestä biomassasta. Eräs jo kaupallisen starttinsa nähnyt puubiomassan käyttötapa on hyödyntää sellunkeiton ohessa syntyvä mäntyöljy biodieselinä. Ruotsin Piitimessä käynnistyi vuonna 2010 maailman ensimmäinen mäntyöljyä biodieseliksi jalostava tuotantolaitos Sunpine Ab toimesta. Biodieselin kuluttajajakelijana toimii huoltoasemaketju Preem. Energiakasvi
Biokaasu syntyy mädättämällä vihreää kasvimassaa anaerobisissa oloissa, jolloin syntyy metaania. Sitä voidaan käyttää sähkön- ja lämmöntuotannossa sekä puhdistaa liikennepolttoaineeksi tai suoraan kaasuverkkoon syötettäväksi. Maissi ja ahdekaunokki on todettu tähän hyvin sopiviksi lajeiksi. Ajoneuvon vaihtoehtoiset polttoaineet
Biokaasu on pääosin metaania ja ominaisuuksiltaan lähellä maakaasua. Biokaasun polttoainekäyttö säästää ympäristöä jo kasvihuonekaasujen osalta, sillä biokaasuauto lasketaan nettopäästöiltään hiilidioksidineutraaliksi. Noin 60 kg ruokajätettä riittää tuottamaan kaasun noin 100 km:n ajomatkalle, ja lehmän vuosituotanto lantaa noin 4 000 km:n ajomatkalle. Pakoputkesta tulee lähinnä vettä ja hiilidioksidia, joka on uusiutuvaa. Lisäetuna biokaasun laajemmasta käytöstä olisi muun muassa riskialttiiden öljykuljetusten väheneminen. Bokashi
Tuoreen jätteen väliin ripotellaan EM-rouhetta tai -liuosta. Astiaa täytetään sitä mukaa kun kotitalousjätettä syntyy. Käyminen tapahtuu hapettomissa olosuhteissa yli viiden celsiusasteen lämpötilassa ja kestää 15 - 30 vuorokautta. Asianmukaisessa käymisprosessissa ei synny juurikaan hajuja. Käymisprosessin aikana massan pintaan saattaa kasvaa valkoista rihmastoa, mikä on merkki onnistuneesta prosessista. Valmiista bokashimassasta on yhä tunnistettavissa kasvinosia. Massa on pehmentynyt muttei vielä muistuta lainkaan multaa. Kun käymisprosessi on valmis, massaan sekoitetaan multaa. Tämä käynnistää varsinaisen maatumisen, jonka tuloksena saadaan lyhyessä ajassa ravinteikasta puutarhamultaa. Turve Suomen energiantuotannossa
Suomessa on runsaasti biomassaa muun muassametsissä. Biomassalla tarkoitetaan uusiutuvia luonnonvaroja, pääosin puita ja peltokasveja. Termiä biomassa käytetään erityisesti silloin, kun kasveista tuotetaan muuta kuin elintarviketta, kuten energiaa, polttoaineita tai muovia. Biomassan saatavuus on hyvä joka puolella Suomea. Komposti
Suomessa kompostoidaan nykyisin kotitalouksista kerättyä biojätettä erillisissä kompostointilaitoksissa. Suurin syy tähän on pyrkimys vähentää biojätteen määrää kaatopaikoilla. Muoviin pakatut ruuantähteet mätänevät ja tuottavat muun muassa kasvihuonekaasu metaania, kun taas kompostorissa samat jätteet tuottavat käyttökelpoista multaa. Biokemia
Biokemia on eliöiden kemiallista rakennetta ja niissä tapahtuvia kemiallisia muutoksia tutkiva luonnontieteen haara. Biokemian perimmäisenä tavoitteena on ymmärtää ja selittää kemiallisin termein elävien solujen ja organismien kaikki kemialliset prosessit. Biokemialla on paljon yhteistä solubiologian, molekyylibiologian ja molekyyligenetiikan kanssa. Tyypillisiä biokemiallisia tutkimuskohteita ovat muun muassa proteiinien, hiilihydraattien, lipidien, nukleiinihappojen ja muiden soluissa esiintyvien biomolekyylien rakenne ja toiminta. Biotesti
Biotesti on testi, jolla määritetään jotain yhdistettä biologisen koemateriaalin avulla. Koemateriaalina voi olla jokin organismi, elin tai kudosta. Biotestin voidaan ajatella tarkoittavan myös ylipäätään elävällä materiaalilla tehtävää koetta. Puuaines
Puulla on hyvin monia käyttötarkoituksia. Puuta käytetään esimerkiksi paino- ja kirjoituspapereiden ja pakkausten valmistuksessa, rakennus- ja sisustusmateriaalina sekä energiantuotannossa. Lisäksi puuta hyödynnetään erilaisten arkipäiväisten tuotteiden kuten kosmetiikan, lääkkeiden ja elintarvikkeiden valmistuksessa. Puun uusia käyttötapoja ovat esimerkiksi puu- ja muovikomposiitit sekä erilaiset biokemikaalit ja biopolymeerit kemian-, elintarvike- ja lääketeollisuuden tarpeisiin. Puusta peräisin olevia ainesosia voidaan nykyteknologioilla käyttää esimerkiksi vaatteiden, muovien, asfaltin tai eläinten rehun valmistuksessa. Puun jalostuksen sivuvirroista valmistetaan nestemäisiä biopolttoaineita, joilla korvataan fossiilista öljyä liikenteessä ja lämmityksessä. Biopolymeeri
Biopolymeerit ovat eloperäisiä eli orgaanisia polymeereja. 
Tärkkelys, selluloosa, proteiinit, peptidit, DNA ja RNA ovat kaikki esimerkkejä biopolymeereista, jotka koostuvat monomeereista eli sokerista, aminohapoista ja nukleotideista. Uusiutuvat luonnonvarat
Luonnonvaroilla täytyy olla jokin mekanismi, jolla niitä syntyy lisää. Uusiutuvia luonnonvaroja ovat esimerkiksi happi, makea vesi ja biomassa: happea tulee ilmakehään lisää kasvien yhteyttäessä, makeaa vettä saadaan sateen kautta ja biomassaa kasvien kasvaessa. Biokaasu
Ruotsissa biokaasu antaa sähköä. lämpöä, liikenteen biopolttoaineita ja korvaa maakaasua kaasuverkossa (1,8 miljoonaa kuutiometriä/a). Göteborgin jätevedenpuhdistamo tuottaa 1 600 kuutiometriä biokaasua/h yhteensä 60 MWh/a. Ruotsissa on 779 biokaasubussia, 4 500 biokaasuautoa ja 1 biokaasujuna. Biokaasun jakelu säädettiin pakolliseksi huoltoasemille, kuten myös biodieselin ja etanolin jako isoilla asemilla (yli 3 000 m³/a). Ruotsi päätti lokakuussa 2006 myöntää 30 prosentin veronkevennyksen biokaasuautoille. Biologinen vaara
Biologinen vaara tai biovaara, viittaa biologisiin tekijöihin, jotka aiheuttavat vaaraa eläville organismeille, niistä tärkeimpänä ihmiset. Niihin voi kuulua lääketieteelliset jätteet, kuten käytetyt neulat, mikro-organisminäytteet, virukset tai myrkyt biologisista lähteistä. Niihin kuuluvat myös eläimille haitalliset aineet. Termiä "Biovaara" ja vastaavaa varoitusmerkkiä käytetäänkin juuri ennakkovaroituksena, että ne joilla on mahdollisuus olla ko. aineille alttiina, voivat siihen valmistautua. Uusiutuva energia
Biopolttoaineilla tarkoitetaan polttoaineita, jotka tuotetaan elävistä kasveista tai muista eloperäisistä materiaaleista, kuten lannasta. Yksinkertaisimmillaan biopolttoaineiden hyödyntäminen on puun, lannan tai ruohon polttoa. Ongelmana näissä materiaaleissa on paino, epähomogeenisuus sekä kosteus, jotka kaikki hankaloittavat niiden käyttöä polttoprosesseissa. Kasvinosista voidaan kuitenkin jatkojalostaa teknisesti helpompikäyttöisiä polttoaineita esimerkiksi hakettamalla, pilkkomalla, briketoimalla tai kuivaamalla. Vaativampaa jatkojalostusta edustavat kemialliset prosessit, joissa kasveista jalostetaan kemiallisella prosessilla esimerkiksi tervaa, etanolia tai rypsimetyyliesteriä, niin sanottua biodieseliä. Näitäkin vaativampia jalostusprosesseja edustavat syntetisoinnit, joissa voidaan jalostaa synteettisiä polttoaineita esimerkiksi Fischer-Tropsch-menetelmää käyttäen. Biomi
Biomi eli eloyhteisö on ekologinen termi, jolla tarkoitetaan laaja-alaisia ekosysteemeistä ja suuremmista paikallisista alueista muodostuvia kokonaisuuksia, jotka ovat muodostuneet eliöiden ja niiden fysikaalisen ympäristön, (maaperän ja ilmaston) yhteisvaikutuksesta. Biomien rajaaminen perustuu siihen että eliöstö ja ympäristötekijät ovat samankaltaisia koko biomin alueella. Erityisesti kasvillisuudella on rajaamisessa tavallisesti suuri merkitys. Joissain biomin määritelmissä muuta eliöstöä ei oteta lainkaan huomioon, jolloin biomi merkitsee melkein samaa kuin kasvillisuusvyöhyke. Kaikki maapallon biomit muodostavat yhdessä biosfäärin. Lignoselluloosa
Lignoselluloosalla tarkoitetaan kasvin biomassaa, joka koostuu selluloosasta, hemiselluloosasta ja ligniinistä. Siinä hiilihydraattipolymeerit (selluloosa ja hemiselluloosa) ovat tiukasti kiinni ligniinissä. Lignoselluloosapitoiset biomassat voidaan jakaa neljään luokkaan: maatalouden korjuutähteet, energiakasvit, puutähteet (mm. sahojen ja paperitehtaiden jätteet) ja yhdyskuntien tuottama paperijäte. Kaasuauto
LNG ja erityisesti CNG syövyttävät ja kuluttavat moottorin osia hitaammin kuin bensiini. CNG:stä syntyy noin 20–30 % vähemmän hiilidioksidia kuin dieselistä ja bensiinistä, ja biokaasu on täysin hiilineutraalia. Kaasun käyttö polttoaineena on pidemmässä aikajänteessä halvempaa kuin bensiinin. Tämä johtuu moottorin osien hitaammasta kulumisesta ja maakaasun halvemmasta hinnasta.
Biokaasun etuihin voidaan Suomessa lukea ympäristöystävällisyyden lisäksi sen kotimaisuus. Biokaasu sai vuonna 2016 ensimmäisenä kotimaisena polttoaineena Joutsenmerkin. Lisäksi biokaasu on Avainlippu-merkitty tuote. Maakaasu
Maakaasu eli harvemmin luonnonkaasu on tavallisesti lähes kokonaan metaanista (CH) koostuva kaasu, joka on merkittävä fossiilinen polttoaine asuntojen lämmityksessä ja sähköntuotannossa. Maakaasu on syntynyt ajan saatossa biomassan hajotessa maan uumenissa anaerobisen bakteeritoiminnan ja maaperän lämmön vuorovaikutuksesta. Metaanin lisäksi maakaasussa on pieniä määriä etaania, propaania, butaania, pentaania sekä muita raskaampia hiilivetyjä ja toisinaan typpeä ja heliumia. Maakaasun CAS-numero on 8006-14-2. Maakaasua saadaan maakaasu- ja öljyesiintymistä sekä liuskekivestä, joita sijaitsee maankuoressa maalla ja merellä. Ei-fossiilista, anaerobisten bakteerien biomassasta tuottamaa metaania kutsutaan biokaasuksi erotuksena maakaasusta. Massa
Massa (, tunnus m) on fysiikan perussuure, joka kuvaa toisaalta kappaleen hitautta voiman vaikuttaessa siihen, toisaalta kappaleen kykyä tuntea ja aiheuttaa gravitaatiovoimia. 
Arkikielessä painolla tarkoitetaan yleensä kappaleen massaa. Biopolttoaine
Puuta kaasuttamalla voidaan tuottaa puukaasua. Puukaasuttimissa pystytään hyödyntämään jätepuuta, joka ei kelpaa teollisuudelle, sekä muun muassa sahausjätteitä. On mahdollista käyttää myös palaturvetta polttoaineena. Puukaasua käyttävillä häkäpöntöillä on korkea energiahyötysuhde (65–80 prosenttia) verrattuna muihin biopolttoaineisiin. Biowatti
L&T Biowatin toiminta-ajatuksena on hankkia, markkinoida ja toimittaa bioenergiaa ja teollisuuden raaka-aineita asiakkailleen. Tuotteina ovat metsä- ja puunjalostusteollisuuden sivutuotteet sekä metsäpolttoaineet. L&T Biowatin keskeiset toimialat ovat puupolttoaineiden toimitukset lämpö- ja voimalaitoksille, raaka-ainetoimitukset levy- ja selluteollisuudelle ja pellettitehtaille, toimitukset ja palvelut ympäristö- ja viherrakentamiseen, kompostointiin ja kuivikemarkkinoille sekä valtakunnalliset metsäpalvelut metsänomistajille. Ekosysteemipalvelut
Bioenergia luetaan myös tuotantopalveluksi ja sen merkityksen ennustetaan kasvavan tulevaisuudessa. Bioenergialla on aina ollut tärkeä energialähde runsaspuustoisessa Suomessa ja sitä voidaan käyttää uusiutuvana luonnonvarana ilmastonmuutoksen hillinnässä. Luonto toimii myös ihmisten monimuotoisena geenipankkina, jota voidaan hyödyntää esimerkiksi lääkekäytössä . Puukaasuliesi
Puukaasuliesi (englanniksi wood gas stove) on pyrolyysissa muodostuvan puukaasun polttamiseen perustuva keitin. Kaasuttamalla polttoaineena käytettävä biomassa, kuten puu, saavutetaan kaasulla keittämisen etuja ja voidaan hyödyntää monenlaisia polttoaineita. Kaasuttaminen tehostaa polttoaineen käyttöä verrattuna avotulella tai perinteisessä tulisijassa tapahtuvaan polttamiseen.
Reedin ja Larsonin kehittämä puukaasuliesi perustuu "käännettyyn alavetokaasuttimeen" (inverted downdraft gasifier). Erityisesti kehittyviin maihin tarkoitetun lieden käyttämä puukaasutin eroaa toimintaperiaatteeltaan sekä runsaasti tervaa muodostavista ylävetokaasuttimista että perinteisistä esimerkiksi häkäpönttöautoissa käytetyistä alavetokaasuttimista. Lieden toiminta perustuu ilman vapaaseen virtaukseen, toisin kuin useimmat muut puukaasuttimet, joissa käytetään imua tai puhallusta. Maannos
Maannos on maaperän pintakerros, johon bioottiset ja abioottiset prosessit vaikuttavat. Maannos koostuu eri hiukkaskokoisista maalajeista ja eloperäisestä jätteestä ja on yleensä kerroksellinen. Maannokset ovat monesti varsinkin pintaosaltaan huokoisia ja niissä on sekä ilmaa että vettä. Eri maannokset eroavat huomattavasti muun muassa ravinteikkuudeltaan, kosteudeltaan ja lämpötilaltaan. Suomessa yleisin maannos on havumetsien melko niukkaravinteinen podsoli. Kliimaksi (ekologia)
Metsätaloudessa kliimaksi eli päätemetsävaihe on metsän kehityksen ja kasvun kypsä vaihe, sen lopputila. Puuston nettokasvu on tällöin hyvin vähäistä. Sen sijaan metsäluonnon biodiversiteetti eli sen monimuotoisuus on hyvin suurta. Metsässä on erilaisia biotooppeja eli elinympäristöjä sekä monia eläin- ja kasvilajeja. Lahopuuta on runsaasti ylläpitämässä monimuotoisuutta ja puuston valtalaji Suomessa on joko mänty tai kuusi kasvupaikasta riippuen, Keski-Euroopassa usein myös pyökki. Kaatopaikka
Kaatopaikkakaasu on orgaanisesta jätteestä hapettomassa tilassa tapahtuvan hajoamisen
tuloksena syntyvää kaasua, joka sisältää lähinnä metaania ja hiilidioksidia. Lisäksi se sisältää esimerkiksi vesihöyryä, typpeä, happea ja vetyä. Kaasussa on pieninä pitoisuuksina myös useita kloori- ja fluorihiilivetyjä sekä rikkiyhdisteitä, jotka aiheuttavat biokaasulle ominaisen hajun. Kaatopaikkojen metaanipäästöt muodostavat nykyisten arvioiden mukaan noin 2 %
Suomen kasvihuonekaasupäästöistä. Biopolttoaine
”Juurakot sitovat maaperää ja estävät humuksen ja ravinteiden kulkeutumista vesistöihin. Kannot toimivat metsässä pitkään hiilivarastona niiden hitaan lahoamisen vuoksi ja turvaavat metsäluonnon monimuotoisuutta tuomalla lahopuuta monien eliöiden tarpeisiin. Näiden syiden vuoksi kantoja ja juurakoita ei lasketa mukaan Ekoenergia-merkityn sähkön polttoaineeksi”, perustelee Suomen luonnonsuojeluliitto kriteerien tiukentumista.
Ekoenergia-merkintä on julkaisemassa osana eurooppalaisen RES-E-standardin kriteerejä kattavammat bioenergian kestävyyskriteerit vuonna 2012. Puukaasu
Puukaasulla tarkoitetaan pyrolyysin tuloksena puusta korkeassa lämpötilassa vähähappisen palamisen avulla tuotettua häkäpitoista kaasua, jota voidaan käyttää polttomoottoreiden polttoaineena. On olemassa myös puukaasukäyttöisiä liesiä. Biomassa
Maailman suurin biopolttoainetta käyttävä voimalaitos sijaitsee Suomessa, UPM-Kymmenen tehdasalueella Pietarsaaressa. Laitoksen omistaa Ahlholmens Kraft AB. Laitoksella käynnistyi 550 MWth:n leijukerroskattila syksyllä 2001. Kattilan on valmistanut Kværner Pulping Oy. Kattilassa käytetään 55 % fossiilista turvetta, joten sen pääpolttoaine ei ole biomassaa. Kaatopaikka
Direktiivi velvoittaa vähentämään kaatopaikoille päätyvää biojätettä 75 %:iin vuoteen 2006, 50 %:iin vuoteen 2009 ja 35 %:iin vuoteen 2013 mennessä. Tähän on pyritty kompostoinnin lisäämisellä. Myös ei-biologisen jätteen määrää pyritään vähentämään kierrätyksellä ja energiahyötykäytöllä. Käytössäolevia ja suljettuja kaatopaikkoja valvotaan suotovesien osalta ja vedet pyritään ohjaamaan puhdistamoihin. Suotovesi on jätteiden läpi suodattunutta sadevettä ja lumen sulamisvettä. Metaania sisältävää kaatopaikkakaasua otetaan talteen useilla lakkautetuilla kaatopaikoilla, jotta se voidaan polttaa vähemmän haitalliseksi hiilidioksidiksi. Biosynteesi
Elollisten aineiden rakentuminen eli biosynteesi on elävissä eliöissä tapahtuva biokemiallinen tapahtuma, jossa uusia yhdisteitä syntyy yksinkertaisemmista lähtöaineista. Biosynteesireaktiot ovat usein entsyymien nopeuttamia ja tarvitsevat yleensä energiaa. Käytännössä kaikki elävien eliöiden sisältämä eloperäinen aines on biosynteesin tulosta. Biokaasu
Näiden lisäksi biokaasu on ekologista eli "ympäristöystävällistä energiaa", koska se vähentää ja pienentää lähi- ja hiukkaspäästöjä. Kaikista tunnetuista liikennepolttoaineista biokaasu tuottaa vähiten lähipäästöjä. Jalostetussa biokaasussa ei ole rikkiä eikä raskasmetalleja, sekä siinä on erittäin vähän typenoksideja. Pakokaasu
Yksi välittömästi vaarallisimpia aineita on hiilimonoksidi eli häkä, jota syntyy epätäydellisen palamisen yhteydessä. Häkä verenkiertoon päästessään heikentää elimistön kykyä kuljettaa happea, joka johtaa tajuttomuuteen ja lopulta kuolemaan. Hitaammin vaikuttavia mutta silti yhtä haitallisia ovat hiukkaspäästöt joita syntyy etenkin dieselmoottoreissa ja puuta poltettaessa. Hiukkaspäästöt aiheuttavat muun muassa syöpää. Kaikki pakokaasut eivät ole myrkyllisiä, esimerkiksi maakaasua polttamalla syntyy hiilidioksidia. Merkittävin pakokaasussa oleva yhdiste on vesi, jota esim. polttomoottoreissa muodostuu jopa yksi kilo jokaista poltettua bensiini litraa kohti. Pimeäfermentaatio
Pimeäfermentaatiota tapahtuu nisäkkäillä ruoansulatuskanavassa sekä luonnossa mm. järven pohjasedimentissä. Nämä ovat esimerkkejä metanogeneesistä. Teollinen esimerkki on biokaasulaitos, jossa ilman happea ja valoa bakteerit syövät orgaanista ainetta metaaniksi ja hiilidioksidiksi 4:ssä eri vaiheessa. Kiertotalous
Biologisten kiertojen näkökulmasta tuotteiden ja palveluiden jätteen turvallinen palauttaminen osaksi ravinneketjua on olennainen osa kiertotaloutta. Esimerkiksi maatalouden ja elintarviketeollisuuden biomassoja voidaan hyödyntää orgaanisten lannoitteiden valmistukseen. Biogeokemiallinen kierto
Biogeokemiallinen kierto tarkoittaa kemiallisten aineiden, kuten hiilen, hapen ja fosforin, kiertoa eliöiden ja elottoman ympäristön välillä. Eliöt ottavat aineita maaperästä ja ilmasta ja aineet kulkevat ravintoketjuissa ja verkoissa. Aineita palaa elottomaan luontoon eliöiden kuollessa ja esimerkiksi uloshengityksessä. Se on osa luonnon kiertokulkua, jossa aineiden lisäksi kiertää myös energia. Biojäte
Kompostoimalla biojätteestä saadaan multaa. Hapellisissa oloissa hajoaminen tapahtuu aerobisesti, ja ilmakehään vapautuu lähinnä hiilidioksidikaasua ja vesihöyryä. Näin vapautuvan hiilidioksidin ei lasketa lämmittävän ilmastoa, koska se on yhteyttämisen mukana vastikään poistunut ilmakehästä. Biokaasu
Lisäksi biokaasu on "uusiutuvaa energiaa", joka tuotetaan muun muassa omista jätteistämme. Biokaasun tuotannossa syntyneet sivutuotteet voidaan hyödyntää lannoitteena pelloillamme eli tuotantoprosessilla saadaan aikaan "täydellinen kierto", kaikki voidaan käyttää hyödyksi ja lopulta aine palaa luontoon. Biopolttoaine
Biokaasulla voidaan korvata maakaasua lämmitys- ja liikennekäytössä. Sitä tuotetaan vesilaitosten ja kaatopaikkojen kaasuista, maatalouden biojätteistä ja vihreästä biomassasta. Tuotanto tapahtuu suurehkoissa lämpöeristetyissä reaktoreissa metaanibakteerien aiheuttaman mätänemisen avulla. UPM
UPM on kehittänyt yhteistyössä Andritz/Carbonan kanssa energiapuusta tuotetun biopolttoaineen valmistuksessa tarvittavaa kaasutusteknologiaa. UPM:n kehittyneen biodieselin tuotantokonsepti perustuu ruoaksi kelpaamattomiin raaka-aineisiin, energiapuuhun ja 85 % vähenemään kasvihuonekaasupäästöissä. UPM:n biodiesel soveltuu hyvin nykyiseen autokantaan ja polttoaineiden jakeluverkostoon. Biosfääri
Biosfääri (kr. βίος, bios, elämä ja σφαίρα, sfaira, kehä) eli elonkehä on maapallon pinnan osa, jolla elämä on mahdollista. Bokashi
Bokashi on eloperäistä ainesta, joka on fermentoitu eli käytetty kompostointia varten. Bokashi on siis käynyttä biomassaa, usein kotitalouksien tuottamaa biojätettä, josta on tarkoitus valmistaa multaa. Sana bokashi on japania ja tarkoittaa "fermentoitua orgaanista ainesta". Kaasuauto
Kaasuauto on auto, jonka voimanlähteenä toimii maakaasua tai biokaasua tai näiden sekoitusta polttoaineena käyttävä moottori, joka on pohjimmiltaan samankaltainen ottomoottori kuin bensiiniautoissa. Biokaasua käyttäessä kaasuautolla voidaan vähentää osaa autoilusta syntyvistä päästöistä merkittävästi. Torrefiointi
Torrefiointi ("paahtaminen, ransk. torréfaction") on biomassan, kuten puun (hakkeen, sahan- tai kutterinpurun, ym.), joskus myös ruohon tai turpeen paahtamista hapettomissa olosuhteissa 220–300 ºC:ssa eli mietoa pyrolyysiä. Prosessointilämpötilan puolesta torrefiointi luokitellaan kuivauksen (haihdutus) ja hiillytyksen väliin. Puun torrefioinnissa eli paahtamisessa puubiomassasta tuotetaan biohiiltä. Paperimassa
Paperiteollisuus määrittää massanvalmistusprosessin siten, että se käsittää valmiin massan tuottamisen kulloinkin kyseessä olevasta raaka-aineesta. Tuotantovaiheet riippuvat täysin tuotettavasta massasta ja käytettävästä raaka-aineesta. Massat jaetaan mekaanisiin massoihin (hioke, hierre), kemiallisiin massoihin (sellu) sekä uusiomassoihin. Näitä valmistetaan kutakin lukuisin eri prosessimuodoin. Energia Suomessa
Uusiutuvaa energiaa on biopolttoaineiden ja bioenergian tuotanto, jätteiden poltto energiaksi, maalämmön tai aurinkoenergian talteenotto, tuulivoiman ja vesivoiman tuotanto sekä muihin uusiutuviin energialähteisiin perustuva energiantuotanto. Näistä puupolttoaineen ja vesivoiman osuus koko energiatuotannosta on merkittävä jo nyt. Uusiutuvasta energiasta 83 prosenttia on puupohjaista bioenergiaa. Metsäteollisuuden jäteliemet ovat suurin uusiutuvan energian lähde Suomessa. 14 prosenttia uusiutuvasta energiasta tuotetaan vesivoimalla. Biohajoava materiaali
Biohajoavaa materiaalia on sanan laajassa merkityksessä kaikki, joka hajoaa kohtuullisessa ajassa bakteerien entsyymitoiminnan tai hydrolyyttisen hajoamisen seurauksena. Tässä merkityksessä sana kattaa kaiken orgaanisen aineksen. Perustuotanto (biologia)
Perustuotanto voidaan ilmoittaa seuraavina suureinaBiomin nettotuotanto voidaan ilmoittaa esim. märkäpainon, kuivapainon, hiilen painon mukaan ja biomassan ravintoarvon mukaisena energiana. Kasveille keskimäärin kuivapaino 0n 1/4 märkäpainosta, ja hiilen paino 45% kuivapainosta. Tällöin kasvinhiilen paino on noin 11% märkäpainosta. Niinpä 1 kg kuivaa orgaanista ainetta vastaa 450 g hiiltä ja 4200 kcal energiaa. Tällöin 1g vastaa noin 4 kcal. Alkuaineiden mukaan painona C:H:O= 1:(1.3-1.8):(0.5-0.6) ja alkuaineiden runsaus maakasveissa H:O:C:N:P:S = 1600:800:800:9:5:1, mutta kaikelle maaelämälle H:O:C:N:P:S = 2960:1480:1480:16:1.8:1. Maapallon maa-alueen kokonaiskuivabiomassa on 1840 gigatonnia, ja nettovuosituotanto 107 gigatonnia/v, tämä on 4.0E15 hiilimoolia/v , 6.3E14 wattia/v ja 4.8E17 kcal/W. Kun lämpötila kasvaa 12 C, kasvien tuotanto kasvaa 100%. Avainbiotooppi
Avainbiotooppi tarkoittaa luonnon monimuotoisuuden kannalta merkittävää eliöiden elinympäristöä. Suomen metsälaissa määritellään avainbiotoopit, joiden säästämiseen pyritään metsätaloudessa. Biokaasu
Biokaasua (90 % metaania + 10 % hiilidioksidia) muodostuu bakteerien hajottaessa orgaanisen materiaalin ilman happea eli anaerobisesti. Ravinteina käytettävän lietteen tilavuus pienenee. Maailmassa on ainakin 150 yhdyskunta- tai teollisuusjätettä käyttävää anaerobista laitosta ja 35 rakenteilla. Yli 5 miljoonaa tonnia jätettä tuottaa 600 MW. IEA:n mukaan se on taloudellisin jätteidenkäsittelytapa. Eläinten lanta on käytetyin materiaali. Saksassa, Itävallassa ja Tanskassa lanta alkaa jo olla käytössä, joten maanviljelijät etsivät vaihtoehtoisia lisämateriaaleja: maissi, ohra, ruis ja ruohot. Saksassa maissista on taloudellisempaa tehdä sähköä kuin syöttää se eläinten rehuna. Saksassa ja Itävallassa maksetaan korkeampaa syöttötariffia viljasta tehdylle sähkölle. Biomassa
Biomassaa voidaan muuttaa esimerkiksi happohydrolyysin avulla erilaisiksi kemikaaleiksi kuten levuliinihapoksi, muurahaishapoksi ja furfuraaliksi.
Uusi kemian haara, jota kutsutaan vihreäksi kemiaksi pyrkii löytämään biomassalle uusia hyödyntämismahdollisuuksia. Biohiili
Aikaisimmat tunnetut biohiilen sovellukset ovat Etelä-Amerikan intiaanien ajoilta 500–2 500 vuotta sitten. Terra Preta nimellä tunnetulla maanparannustekniikalla muutettiin köyhää maaperää ihanteelliseksi mustaksi viljelysmaaksi sijoittamalla maahan runsaita määriä biohiiltä. Tällä toiminnalla voitaisiin nykyaikana hillitä tehokkaasti ilmastonmuutosta, koska hiili on tässä muodossa maahan sijoitettuna erittäin pysyvässä tilassa. Samalla parannettaisiin huomattavasti viljelysmaiden kuntoa, sekä hillittäsiin maatalouden ravinnepäästöjä, sillä biohiili pidättää ravinteita tehokkaasti. Suomessa historiallista biohiileen ja pyrolyysiin liittyvää toimintaa on ollut tervanpoltto. Biomekaniikka
Biomekaniikka tarkoittaa biologisten järjestelmien tutkimista mekaniikan avulla. Fysiikan lisäksi biomekaniikassa hyödynnetään tietämystä anatomiasta, fysiologiasta, hermolihasjärjestelmästä ja kinesiologiasta. Biomekaniikka on soveltava tieteenala, jolla on oma, kansainvälinen tieteellinen järjestö, International Society of Biomechanics. Biopolttoaine
Peltobiomassat koostuvat pelloilla tai soilla kasvatetuista energiakasveista tai niiden osista. Peltobiomassaksi soveltuvat muun muassa ruokohelpi, öljykasvit ja viljakasvien osat kuten olki. Näitä voidaan käyttää polttoaineena sinällään tai niistä voidaan jalostaa kiinteitä tai nestemäisiä polttoaineita. Societas biochemica, biophysica et microbiologica Fenniae
Societas biochemica, biophysica et microbiologica Fenniae eli Biobio-seura on suomalainen valtakunnallinen tieteellinen yhdistys. Seuran tavoitteena on edistää oman alansa tutkimusta ja toimintaa Suomessa. Seuran toimialaan kuuluvat biokemia, biofysiikka, mikrobiologia, kasvifysiologia, eläinfysiologia, virologia ja ravitsemustiede, glykobiologia sekä proteomiikka. Seuran perusti nobelisti Artturi Ilmari Virtanen vuonna 1946. Seura kuuluu alan kansainvälisiin järjestöihin ja jakaa apurahoja jäsenilleen. Biopuhdistus
Biopuhdistus (myös bioremediaatio, ) tarkoittaa biologisten organismien kuten bakteerien tai kasvien käyttöä (fytoremediaatio) esimerkiksi pilaantuneen maaperän puhdistamiseen. Usein tässä käytetään hyödyksi mikrobeja. Biopuhdistusta ovat esimerkiksi biotuuletus, biostimulaatio ja kompostointi. Kasveilla toteutettava biopuhdistus voidaan toteuttaa fytostabiloinnilla, fytoakkumuloinnilla, fytodegradaatiolla, ritsodegradaatiolla tai fytovolatilisaatiolla. Tärkein biopuhdistuksen osa-alue on pilaantuneen maaperän ja pohjaveden puhdistaminen. Tämä voi tapahtua joko paikan päällä tai niin, että pilaantunut aines viedään muualle puhdistusta varten. Maatuminen
Maatuminen tarkoittaa maan eloperäisessä kerroksessa kasvimassaa muuttavia biologisia, kemiallisia ja fysikaalisia tekijöitä. Hajoamisen aiheuttavat maassa elävät mikrobit ja sienet, jotka hajottavat aineen rakenteen ja synnyttävät siitä humusta. Maatumista käytetään hyväksi esimerkiksi komposteissa. Gasum
Gasum ja metsäyhtiö Stora Enso allekirjoittivat sopimuksen syksyllä 2018 biokaasulaitoksen rakentamisesta Stora Enson Nymöllan paperitehtaalle. Laitos muuttaa tehtaan jätevedet uusiutuvaksi energiaksi ja sen odotetaan tuottavan 75-90 GWh nesteytettyä biokaasua vuodessa. Määrä vastaa 200 kaukoliikenteen kuorma-auton vuosittaista polttoainetarvetta Ruotsissa. Laitoksen käyttöönoton arvioidaan tapahtuvan vuoden 2020 aikana. Uusiutuva energia Yhdysvalloissa
Uusiutuva energia Yhdysvalloissa kertoo uusiutuvan energiaan liittyvistä seikoista Yhdysvalloissa. Vuonna 2007 Yhdysvaltojen uusiutuvasta energiasta sähköntuotantoa oli 51 % ja loput 49 % pääasiassa biomassaa. Biomassaan sisältyi lämmöntuotanto paperinvalmistuksessa, bioetanoli liikennepolttoaineissa ja tilanlämmitys.How much renewable energy do we use? Yhdysvaltain energiatilastokeskus EIA 22.4.2009 Biojäte
Biojäte on eloperäistä jätettä. Biojätteelle on ominaista kosteus ja aineksen orgaanisuus, jotka mahdollistavat voimakkaan mikrobitoiminnan, jonka seurauksena biojäte hajoaa. Biohajoavuus on biojätteeseen lajiteltavien jätteiden edellytys. Biojätteeseen käyvät muun muassa suodatinpussit, teepussit, leivinpaperit, talouspaperit ja nenäliinat, hedelmien kuoret, hedelmät, vihannesten kuoret, vihannekset, ruoantähteet, pienet luut, kukat ja multa. Kuitenkaan esimerkiksi kissanhiekkaa (lukuun ottamatta puupellettejä), lemmikkieläinten jätöksiä, pölypusseja, lääkkeitä, tupakantumppeja, ruokaöljyjä tai tuhkaa ei saa hävittää biojätteen mukana. Nesteet tulee kaataa viemäriin, ei biojätteeseen. Turve Suomen energiantuotannossa
Biomassaa saadaan metsistä ja pelloilta sekä perinteisen teollisuuden jäteliemistä. Osa biomassasta hyödynnetään suoraan energiantuotannossa. Luontaisen kosteutensa ansiosta biomassa tarvitsee teknisen tukipolttoaineen, jotta palaminen olisi puhdasta ja energiatehokasta. Yksi teknisesti toimivimmista tukipolttoaineista on energiaturve, jonka käytön avulla biomassa palaa puhtaasti ja esimerkiksi paikalliset hiukkaspäästöt ovat pienet. Hiukkaspäästöt pysyvät pieninä, koska energiaturve sitoo metsähakkeen epäpuhtauksia, kuten alkaleita tehokkaasti. Metsähakkeen ja energiaturpeen yhteiskäyttö parantaa selvästi polttokattilan puhtaana pysymistä, minkä seurauksena kattila ei esimerkiksi kuumene liikaa ja toimii täten tehokkaammin. Kun polttoaineseos on kuivaa, myös sen lämpöarvo on parempi. Tällöin siitä saatu hyötysuhde on parempi, eli samalla polttoainemäärällä saadaan tuotettua enemmän energiaa hyödynnettävässä muodossa. Lisäksi biomassa sisältää klooria, joka on lähtöisin lehtivihreästä. Turpeen sisältämä rikki sitoo biomassasta vapautuvan kloorin ja siten estää kattilan lämpöpintoja syöpymästä kloorin vaikutuksesta. Biomassaa hyödyntävän CHP-tuotannon hyötysuhde voidaan saada lähelle 80 prosenttia. Uusiutuva energia Ruotsissa
Kalle Koposen mukaan (Helsingin Sanomat) Linköpingin kaupungin kaikki linja-autot kulkevat kaupungin itse tuottamalla biokaasulla. Tukholmassa on 80 biokaasubussia. SL (Stockholms lokaltrafik) pyrkii lisäämään biokaasubussien määrän viiteen sataan vuonna 2011. Tukholman vesilaitos tuottaa biokaasua biojätteestä. Vesilaitoksella on 7 kpl 33 metrin korkeita biokaasureaktoreita vuonna 2009. Biokaasun valmistuksen vuoksi kotitalouksia kannustetaan biojätemyllyillä biojätteen hienontamiseen vesiviemäriin. Vaihtoehtona taloyhtiö voi tuottaa biokaasua itse. Suomessa biojäte kerätään erilliskeräyksenä kompostoitavaksi. Kompostoinnista saadaan biokaasua ja multaa. Biokaasu
Kauppa- ja teollisuusministeri Mauri Pekkarinen säätää biokaasulle syöttötariffin siten että siitä saataisiin sähköä kymmeniä tai satoja MW:ja 5 vuoden päästä. Tavoite on merkittävästi Saksaa vaatimattomampi. Saksa tukee biokaasun tuotantoa rinnan muiden uusiutuvien energiamuotojen kanssa. Suomen sähkönkulutus oli noin 90 000 GWh (2006). Valmet
Valmet ennakoi biomassan merkityksen kasvamista raaka-aineena monilla teollisuudenaloilla. Siitä voidaan tehdä esimerkiksi uusiutuvaa energiaa ja kierrätyskelpoisia tuotteita, kuten paperia, sellua, kartonkia ja pehmopaperia. Siksi Valmet on kehittänyt uusia teknologioita, joilla biomassan hyödyntämistä voidaan edistää, kuten esimerkiksi LignoBoost, ligniinin talteenottoon kehitetty teknologia, pyrolyysiteknologia, jolla tuotetaan uusiutuvaa bioöljyä, ja epäsuora kaasutus, jossa biomassaa muunnetaan biometaaniksi, jolla voidaan korvata maakaasun käyttöä. Resurssiviisaus
Resurssiviisas kotitalous vähentää syntyvää biojätteen määrää tinkimättä kuitenkaan terveellisestä ja energiantarpeen tyydyttävästä ruokavaliosta. Syntyvän biojätteen ehkäisy vähentäisi samalla tarvetta resurssien käytölle päivittäiskaupan tuotantoketjussa.
Euroopan komission mukaan resurssitehokas kehitys edellyttää, että kaikki luonnonvarannot, joita EU hyödyntää tai joille se perustaa maailmanlaajuiset tarvehankintansa, turvataan ja niitä hoidetaan sen mukaan, mitä ne pystyvät enimmillään kestävästi tuottamaan. Määritelmän mukaan resurssitehokkuus käsittää sekä materiaali- että energiatehokkuuden. Laajan tulkinnan mukaan resurssitehokkuus sisältää materiaali- ja energiatehokkuuden lisäksi myös ilman, veden, maan ja maaperän käytön (KOM 2011). Euroopan komission tiedonannossa "Etenemissuunnitelma kohti resurssitehokasta Eurooppaa" jäsenvaltioita kehotetaan ryhtymään toimenpiteisiin asetettujen välitavoitteiden saavuttamiseksi vuoteen 2020 mennessä sekä määrittelemään pidemmän aikavälin tavoiteasettelua resurssitehokkuuteen perustuvalle kestävälle taloudelle vuoteen 2050 mennessä. Biodiesel
Biodiesel on uusiutuvista luonnon raaka-aineista jalostettu dieselöljyä vastaava polttoaine. Euroopassa yleisin liikenteen biopolttoaine on biodiesel ja maailmassa bioetanoli. Vuonna 2005 biodieseliä valmistettiin Euroopassa 3,2 miljoonaa tonnia ja vuonna 2006 6 miljoonaa tonnia. EU:n ympäristötavoitteiden mukaan biopolttoaineiden osuus liikenteen polttoaineista tulisi olla vähintään 5,75 % vuonna 2010, 10 % 2020 ja 25 % 2030. Metsä
Maanpinnan tuntumassa kasvava sienirihmasto on metsän kasvulle ja hyvinvoinnille erittäin tärkeä. Pinnanalaisten hajottajaeliöiden valtaisa joukko yhdessä sienien kanssa kierrättää metsän ravinteita ja kivennäisaineita. Puusta pudonnut lehti, neulanen tai oksa maatuu vähitellen, ja siinä olevat ravinteet päätyvät lopulta, hajoamisen kautta, puiden juuristoon, ja sitä kautta takaisin kiertoon. Lehdissä ja neulasissa tapahtuva yhteyttäminen mahdollistaa elämän maapallolla. Luontopohjaiset ratkaisut
Luonnon prosesseihin tukeutuvat eli ekosysteemipalveluja hyödyntävät ratkaisut voidaan jakaa kolmeen luokkaan: olemassa olevien ekosysteemien toiminnan ylläpito, olemassa olevien ekosysteemien muokkaus ja kunnostus niistä saatavien hyötyjen lisäämiseksi, ja uusien ekosysteemien luominen. Ekosysteemien toiminnan ylläpitoon perustuva luontopohjainen ratkaisu on esimerkiksi merialueiden suojelualueet, jotka biodiversiteetin suojelun ohessa edistävät kalastuselinkeinolle tärkeiden lajien elinvoimaisuutta. Ekosysteemien muokkausta niistä saatavien hyötyjen lisäämiseksi on esimerkiksi jatkuvan kasvatuksen menetelmä metsänhoidossa. Kokonaan uusia ihmisen luomia ekosysteemejä ovat esimerkiksi viherkatot. Luonnosta inspiroituvat ratkaisut (biomimiikka, engl. "biomimicry") puolestaan voivat matkia luonnonmateriaalien, -rakenteiden tai -prosessien ominaisuuksia. Esimerkkejä näistä ovat puun jousto-ominaisuuksien matkiminen materiaalien valmistuksessa, muurahaispesän lämpödynamiikan matkiminen rakennusten ilmanvaihtoa suunniteltaessa ja kiertotalous. Ravinteiden kierrätys
Ravinteiden kierrätyksessä biomassa tai jokin muu ravinteita sisältävä aines hyödynnetään ihmisen toimesta niin, että se päätyy takaisin kiertoon ja uudelleen kasvien käyttöön. Kierrätettävä aines hyödynnetään joko sellaisenaan tai käsitellään uudelleen tuotteiksi, materiaaleiksi tai raaka-aineiksi. Ravinteita sisältävien ainesten aktiivisella kierrättämisellä voidaan estää vesistöhaittoja ja ravinteiden joutumista hukkaan. Ravinteiden kierrätyksellä voidaan myös korvata uusiutumattomien luonnonvarojen käyttöä. Ihmisen toiminnasta syntyvän jätteen turvallinen palauttaminen ravinneketjuun on olennainen osa bio- ja kiertotaloutta. Puupolttoaine
Puupolttoaine on polttoaineena käytettävää biomassaa eli biopolttoainetta, joka on peräisin puun rungosta, oksista tai juurista. Se on tavallisesti kiinteää, mutta voidaan myös kaasuttaa puukaasuksi. Puuhun sitoutunut energia hyödynnetään polttamalla. Puuta käytetään yleisesti lämmitykseen mutta myös lämpövoimalaitoksissa, joista saadaan myös sähköä. Voimalaitoksissa puupolttoaine poltetaan tyypillisesti seospolttona esimerkiksi turpeen kanssa. Uusiutuva energia Kiinassa
Biomassalla tuotettiin 2 GW (2005). Tavoite on 30 GW (2020). Biokaasu
Jäte- ja peltopohjainen biokaasu syntyvät ohjatussa mädätysprosessissa, jossa biokaasua muodostuu mikrobien hajottaessa orgaanista ainesta. Hajoaminen tapahtuu mädäntymällä hapettomassa tilassa anaerobisten bakteerien vaikutuksesta. Näin syntyvä biokaasu sisältää metaania ja hiilidioksidia, noin 40-75 % metaania ja noin 30-45 % hiilidioksidia. Lisäksi biokaasu voi sisältää pieniä määriä muita yhdisteitä. Biokaasun lämpöarvo on noin 5,0-5,5 kWh/m3n. Lepomassa
Yleistajuinen kirjallisuus toisinaan käyttää termejä lepomassa ja liikemassa. Lepomassa pysyy vakiona, vaikka kappale liikkuisi. Termi liikemassa sen sijaan sisältää kappaleen (lepo)massan ja liike-energian, eli se antaa virheellisesti ymmärtää, että kappaleen massa riippuisi liikkeestä. Suure massa kuitenkin tarkoittaa kappaleen liikkeestä riippumatonta ominaisuutta (eli lepomassaa). Siten termit liikemassa ja lepomassa ovat harhaanjohtavia ja tarpeettomia. Biokaasu
Yleisin laitostyyppi tuotantoympäristössä on jatkuvasti toimiva märkäprosessi, mikä soveltuu hyvin jätevesilietteiden käsittelyyn ja on varma menetelmä. Käytettävän raaka-aineen mukaan laitostyypit voidaan jakaa seuraaviin tyyppeihin: "1) Maatilakokoluokan laitoksiin, jolloin syötteen perusmateriaali on yleensä lanta ja energiakasvit, 2) jäteveden puhdistamoiden biokaasulaitoksiin, jossa otetaan talteen jätevesilietteen biokaasu, 3) yhteiskäsittelylaitoksiin, missä voidaan käsitellä erilaisia raaka-aineita lannasta jätteisiin, 4) biokaasun suuret talteenottojärjestelmät kaatopaikalla." Biomassa
Usein ilmoitetaan jonkin biomin (joka tarkoittaa monesti käytännössä lähinnä kasvillisuusvyöhykettä) biomassan tuotanto.
Voidaan ilmoittaa esimerkiksi jonkin kasvillisuustyypin tuottama nettobiomassa hehtaaria tai neliömetriä kohti.
Voidaan myös kertoa, kuinka monta prosenttia biomassasta on maan alla. Voidaan kertoa koko biomassa.
Biomassa voi uusiutua nopeasti tai hitaasti. Puusto uusiutuu melko hitaasti korkeilla leveysasteilla.
Suomi aloitti pellettien tuotannon 1990-luvun lopulla, kun se muualla Euroopassa oli jo tuttua puuhaa. Tiede-lehden mukaan vuoden 1999 polttoöljyn hinnan nousu teki pelleteistä Suomessa hinnaltaan kilpailukykyisiä. Pelletit tehdään sahanpurusta ja höyläkoneen lastuista eli kutterinpurusta. Ne kuivataan, jauhetaan, kuumennetaan 100 °C:n ja puristetaan rei'itetyn levyn läpi. Biowatin mukaan 8 mm:n lieriöt eivät tuoksu eivätkä pölyä. Kattilat toimivat automaattisesti. Biotuotetekniikka
Biotuotetekniikka tutkii ja kehittää uusiutuvista materiaaleista eli biomassasta kestäviä tuotantoratkaisuja teollisuuden tarpeisiin. Biomassaa saadaan esimerkiksi hakkuutähteestä, peltotuotannon ja elitarviketeollisuuden jätteistä sekä erikseen tarkoitukseen kasvatetuista kasveista, kuten levistä. Helsingin seudun ympäristöpalvelut
Jätevedestä poistettavan lietteen sisältämä orgaaninen aines hyödynnetään mädättämällä se hapettomissa olosuhteissa. Mädätyksessä syntyy biokaasua eli metaania. Kaasu kerätään molemmilla puhdistamoilla talteen ja biokaasusta tuotetaan sähköä ja lämpöä laitosten omaan käyttöön. Viikinmäen jätevedenpuhdistamolla syntyvä liete jatkojalostetaan puutarha- ja nurmikkomullaksi Sipoossa, Metsäpirtin kompostointikentällä. Vapo käsittelee Suomenojan lietteet kompostoimalla Nurmijärvellä ja komposti loppusijoitetaan Ämmässuon jätteenkäsittelykeskuksen verhousmateriaaliksi. Jätevedenkäsittely
Biologisessa prosessissa syntyy biolietettä (ns. biomassaa), joka voidaan saostaa pois vedestä mm. kemiallisesti ja mekaanisesti. Biokaasu
Biokaasua voi tuottaa kaikesta orgaanisesta aineesta. Biokaasua kerätään kaatopaikoilta, jätevedenpuhdistamoiden lietteistä ja maatalouden tuotteista: lanta, oljet, metsäjätteet, energiakasvit jne. Raaka-aineen perusteella biokaasut voidaan jakaa kolmeen eri ryhmään: jätepohjainen biokaasu, peltopohjainen biokaasu ja puupohjainen biokaasu Bio-SNG. Lepomassa
Lepomassa kuvaa kappaleen massaenergiaa, silloin kun kappale on levossa. Toisin sanoen lepomassa on sama kuin massa. Kasvihuonekaasutase
Biopolttoaineiden yhteydessä kasvihuonekaasutaseella tarkoitetaan koko elinkaaren kasvihuonekaasupäästöja verrattuna vastaavan fossiilisen polttoaineen elinkaareen liittyviin kasvihuonekaasupäästöihin. Päästöjen vähentämisen kannalta on oleellista, että biopolttoaineiden raaka-aine- ja tuotantotapavalinnat perustuvat koko niiden elinkaarta koskevaan kasvihuonekaasutaseen analyysiin. Esimerkiksi luonnonmetsien hakkaaminen öljypalmuplantaaseiksi lisää kasvihuonekaasupäästöjä. Energiantuotannon vaihtoehtoja ei pidä kuitenkaan arvioida pelkästään energia- ja kasvihuonekaasutaseiden perusteella vaan elinkaaritarkastelun tulee sisältää myös muut ympäristövaikutukset. Paperimassa
Massa sisältää enimmäkseen vettä; suurin osa kuiva-aineesta on joko puuhioketta, -hierrettä tai selluloosaa. Se sisältää yleensä myös eri lisäaineita, jotta paperi täyttää parhaiten käyttötarkoituksessa vaadittavat ominaisuudet. Massaa voidaan valmistaa myös kierrätetystä kuidusta. Kuitu voidaan kierrättää noin seitsemän kertaa ennen kuin sen ominaisuudet heikkenevät liikaa kuitujen lyhenemisen vuoksi. Mekaanisesta massasta valmistettu paperi on heikompaa kuin paperi, joka on valmistettu kemiallisesta massasta. Sitä käytetään muun muassa sanomalehtipaperissa. Uusiutuva energia
Pieni osa auringon säteilemästä energiasta varastoituu fotosynteesin kautta kasvien tuottamaan biomassaan. Mikäli syntynyttä biomassaa poltetaan enintään samalla tahdilla kuin se uudistuu, nettohiilidioksidipäästöt jäävät olemattomiksi. Käytännössä biomassa on raskasta, kosteaa ja vie paljon tilaa, minkä vuoksi sitä joudutaan useissa käyttötarkoituksissa kuivaamaan tai jatkojalostamaan esimerkiksi briketeiksi tai polttonesteiksi. Tämä luonnollisesti syö osan biomassaan sitoutuneesta energiasta. Biohiili
Biohiili on biomassasta keinotekoisesti tuotettua hiiltä. Sitä saadaan aikaan pyrolyysillä eli kuivatislauksella, jossa biomassasta kaasutetaan haihtuvat ainesosat hapettomissa tai happiköyhissä oloissa muutamien satojen asteiden lämpötilassa, yleensä alle 700 °C. Alle 300 °C:n lämpötilassa kaasuttamista kutsutaan torrefioinniksi. Siinä biomassa ei kaasuunnu eikä hiilly yhtä pitkälle kuin korkeammissa lämpötiloissa, vaan torrefioinnin tarkoitus on lähinnä parantaa energiatiheyttä ja valmistella materiaali siten energiakäyttöä varten. Biomassa
Biomassalla voidaan tarkoittaa myös yleisesti mitä tahansa eliöllistä alkuperää olevaa ainetta. Yleensä tehdään erotus fossiilisen biomassan ja ei-fossiilisen biomassan välille siten, että biomassalla tarkoitetaan vain ei-fossiilista eli tuoreempaa biomassaa. Erityisesti termiä käytetään puhuttaessa eliöperäisestä raakaa-aineesta energiantuotannossa tai materiaalina. Biohiili
BalBiC-projektin tavoitteena on kehittää erityisesti teollisen biohiilen tuottamista ja markkinoita Baltian alueella. Tässä yhteydessä biohiili ymmärretään kiinteänä polttoaineena, joka on valmistettu hapettomissa olosuhteisessa esimerkiksi puuperäisestä biomassasta. Prosessissa valmistuu joko puuhiiltä tai melko alhaisissa lämpötiloissa torrefioitua puuta. Näistä kahdesta käytetään yleisnimitystä ”biohiili”. Gaia-hypoteesi
Lovelockin idea perustui yksinkertaiseen ajatukseen siitä, että biomassa säätelee planeetan oloja, etenkin lämpötilaa ja ilmakehän kemiaa. Lovelock sai ajatuksensa toimiessaan NASAssa tehtävässä, jonka tarkoituksena oli kehittää keinoja sen selvittämiseksi, onko Marsissa elämää. Lovelock huomasi, että Marsin kaasukehän entropiataso oli suuri. Maan ilmakehässä taas oli paljon reaktiivista happea, ja elämä ylläpiti tätä epätasapainotilaa. Lovelock päätteli tästä, että jos planeetan kaasukehä ei ollut epätasapainotilassa, sillä ei ollut elämää ja jos se oli epätasapainossa, oli elämä mahdollinen, joskaan ei välttämätön vaihtoehto.