Milloin Charles Fort kuoli?
Charles Fort
Fort ei luottanut lääkäreihin eikä hakenut huononevaan kuntoonsa apua lääketieteestä. Hän käytti energiansa mieluummin "Wild Talentsin" loppuunsaattamiseen. Tajunton Fort vietiin 3. toukokuuta 1932 Bronxin Royal Hospitaliin, jossa myöhemmin samana päivänä hänen kustantajansa vieraili näyttämässä alustavia kappaleita "Wild Talentsista". Fort kuoli vain muutama tunti myöhemmin. Hänet haudattiin Fortin perheen hautuualueelle Albanyyn New Yorkiin. Hänen yli 60 000 muistilappuaan lahjoitettiin New York Public Librarylle. Charles Fort
Charles Hoy Fort (6. elokuuta (joidenkin lähteiden mukaan 9.) 1874 – 3. toukokuuta 1932) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja paranormaalien ilmiöiden tutkija.
Charles King (näyttelijä)
Charles Lafayette King nuorempi (21. helmikuuta 1895 Hillsboro, Texas – 7. toukokuuta 1957 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi kaikkiaan sadoissa elokuvissa 1910-luvulta 1950-luvulle. Hänellä oli vaimo ja kolme lasta. Hän kuoli maksakirroosiin. Charles Collingwood
Collingwood valmistui Cornellin yliopistosta vuonna 1939 pääaineenaan filosofia. Vuonna 1940 hän aloitti toimittajana United Press Internationalilla Lontoossa. Vuotta myöhemmin Edward R. Murrow rekrytoi hänet CBS:n uutistoimitukseen. Sodan aikana hän raportoi muun muassa liittoutuneiden maihinnoususta Pohjois-Afrikkaan ja sai Peabody-palkinnon François Darlanin murhan uutisoinnista. Hän oli myös yksi 16:sta toimittajasta, jotka olivat läsnä Saksan antautuessa. Vuonna 1946 Collingwoodista tuli CBS:n kirjeenvaihtaja Yhdistyneissä kansakunnissa ja 1949–1952 hän oli kirjeenvaihtajana Valkoisessa talossa. Vuonna 1952 Collingwoodista tuli W. Averell Harrimanin erikoisavustaja, kunnes hän 1954 palasi takaisin toimittajaksi. Vuonna 1964 hänet nimettiin CBS:n pääulkomaankirjeenvaihtajaksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1975 saakka. Vuonna 1968 hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen toimittaja, joka päästettiin Pohjois-Vietnamiin. Vuosina 1975–1980 Collingwood toimi New Yorkissa, josta käsin hän teki CBS:lle erikoisuutisraportteja televisioon, tehden samalla myös työtä radiossa. Eläkkeelle Collingwood jäi vuonna 1982. Hän kuoli syöpään vuonna 1985. Charles Dawes
Charles Gates Dawes (27. elokuuta 1865 – 23. huhtikuuta 1951) oli yhdysvaltalainen pankkiiri ja poliitikko. Hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto yhdessä Austen Chamberlainin kanssa vuonna 1925. Dawesin ansiona oli Saksalle ensimmäisen maailmansodan jälkeen määrättyjä sotakorvauksia koskeneen suunnitelman (Dawesin suunnitelma) laatiminen, jonka avulla kiperä kansainvälinen ongelma saatiin ratkaistua. Vuonna 1924 Dawesista tuli Calvin Coolidgen varapresidentti. Myöhemmin hän palveli Yhdysvaltojen suurlähettiläänä Lontoossa vuosina 1929–1932, minkä jälkeen hän työskenteli pankkialalla 67-vuotiaaksi asti. Charles Floquet
Charles Thomas Floquet (2. lokakuuta 1828 Saint-Jean-Pied-de-Port – 18. tammikuuta 1896 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1888–1889. Hänet muistetaan kolmatta tasavaltaa uhanneen kenraali Georges Boulangerin vastustajana. Charles Fort
Fortin työtä jatkaa nykyään William R. Corliss, jonka omakustannekirjat ja muistiot herättävät fortilaisessa huumorin, vakavuuden ja avomielisyyden hengessä Fortin eloon.Fortista ei ole kirjoitettu kovin montaa kirjaa. Teokset ovat lähinnä elämäkerrallisia selityksiä Fortista ja hänen ideoistaan.Charles Fortin kirjat ovat luettavissa (englanniksi) Resologist.net -sivuilta.
Linkit suoraan kirjoihin: Cornelia Fort
Cornelia Clark Fort (2. helmikuuta, 1919 – 21. maaliskuuta, 1943) oli yhdysvaltalainen lentäjä, joka tuli kuuluisaksi kahdesta ilmailun historiaan liittyvästä tapauksesta. Fort oli ensimmäinen yhdysvaltalainen lentäjä, joka kohtasi Japanin ilmavoimien koneita Pearl Harborin hyökkäyksen alkaessa ja pakeni täpärästi hyökkäystä laskeuduttuaan. Seuraavana vuonna Fortista tuli Women Airforce Servicen toinen jäsen ja hän oli ensimmäinen naispuolinen lentäjä, joka sai surmansa aktiivipalveluksessa. Charles Macintosh
Charles Macintosh (29. joulukuuta 1766 – 25. heinäkuuta 1843) oli skotlantilainen keksijä ja kemisti. Hänet tunnetaan todennäköisesti parhaiten hänen mukaansa nimetyistä sadetakeista. Charles de Gaulle
De Gaulle vetäytyi yksityiselämään maatilalleen kirjoittamaan muistelmiaan. Hän kuoli aortan repeämään maatilallaan Colombey-les-deux-Eglisessä 9. marraskuuta 1970. Mutta vielä kuolemankin takaa hän osoitti omapäisyyttään. Hän oli määrännyt yksityiset ja vaatimattomat hautajaiset, paikalle saivat tulla vain "Juste les Compagnons de la Libération" ("vain vapautuksen toverit"). Hänen toivomuksestaan hautajaisiin eivät osallistuneet valtionpäämiehet tai ministerit, jotka kokoontuivat Yhdysvaltain presidentin Richard Nixonin johdolla Pariisin Notre Damen katedraalissa pidettyyn sielunmessuun. Charlie Patton
Charlie Patton (1. toukokuuta 1891 – 28. maaliskuuta 1934) oli yhdysvaltalainen delta blues -laulaja ja -kitaristi (etunimen kirjoitusasu vaihtelee, se on joko "Charlie" tai "Charley"). Hän on toista maailmansotaa edeltäneen bluesmusiikin keskeisiä hahmoja. Brownsville (Texas)
Vuonna 1845 perustettu Fort Texas sijaitsi alle kilometrin päässä nykykaupungin keskustasta ja Palo Alton taistelu 1846 käytiin viiden mailin päässä. Kaupungin perusti Charles Stillman 13. tammikuuta 1849. Wolfgang Fortner
Wolfgang Fortner (12. lokakuuta 1907 Leipzig – 5. syyskuuta 1987 Heidelberg) oli saksalainen säveltäjä, sävellyksenopettaja ja kapellimestari. Hänen pääteoksiinsa kuuluvat baletti "Die weiße Rose" sekä oopperat "Die Bluthochzeit" ja "In seinem Garten liebt Don Perlimplin Belisa". Alessandro Fortis
Alessandro Fortis (16. syyskuuta 1842 Forlì, Kirkkovaltio – 4. joulukuuta 1909 Rooma) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1905–1906. Nathan Bedford Forrest
Nathaniel Bedford Forrest (13. heinäkuuta 1821 Chapel Hill, Tennessee – 29. lokakuuta 1877 Memphis, Tennessee) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän liittyi etelävaltioiden armeijaan sotamiehenä vuonna 1861. Hänestä tuli Robert E. Leen luotetuin ratsuväenkenraali ja hän otti osaa muun muassa Tupelon, Brice’s Crossroadin ja Franklinin taisteluihin. Hän oli ehkä sodan arvostetuin ratsuväen ja partisaanien (sissien) johtaja. Forrest oli yksi sisällissodan innovatiivisimmista ja menestyksekkäimmistä kenraaleista, ja hänen liikkuvan sodankäynnin taktiikoitaan tutkitaan nykyäänkin. Sisällissodan jälkeen hänestä tuli Ku Klux Klanin ensimmäinen suurvisiiri. Eräiden lähteiden mukaan Forrest lähti myöhemmin klaanista, koska hän ei hyväksynyt sen uutta suuntaa. Alessandro Volta
Volta keksi vuonna 1800 ensimmäisen pariston. Tämän ansiosta Napoleon Bonaparte antoi hänelle kreivin ("conte") arvon vuosi keksinnön jälkeen. Volta lopetti tieteellisen tutkimisen vuonna 1819 ja vietti aikansa tilallansa Comnagossa, lähellä Comoa. Volta kuoli lyhyen sairastelun jälkeen 82-vuotiaana 5. maaliskuuta 1827. Luoteisväylä
Vuonna 1845 kahden aluksen hyvinvarustautunut retkikunta johtajanaan Sir John Franklin yritti löytää luoteisväylän purjehdittavan reitin kulkemalla napajään peittämän Baffininlahden kautta Beaufortin merelle, jääden kuitenkin ahtojäiden puristuksiin ja lopulta jäiden saartamaksi useaksi vuodeksi. Kun tutkimusryhmä ei palannut, pelastusretkikunnat kartoittivat eksyneitä merimiehiä etsiessään valtamerten väliin jääneet Kanadan arktiset alueet löytäen useita mahdollisia reittejä. Myöhemmin Franklinin retkikunnasta on löytynyt jäänteitä, jotka paljastavat niin alusten saartumisen vuonna 1846 lähellä Kuningas Williamin saarta, noin puolimatkassa luoteisväylää. Franklin itse kuoli vuonna 1847. Muu retkikunta katosi ja kuoli vuonna 1848 hylättyään alukset ja yritettyään paeta olosuhteita etelään kelkoin. Vaikkakin 129:n hengen retkikunnan tuhon pääsyy onkin luultavasti ollut nälkiintyminen ja keripukki, muitakin teorioita on esitetty: retkikunta varustautui vuosia kestävään matkaan 8000 säilyketölkin kokoisella elintarvikevarastolla, ja vaikkakin säilykkeet ehkä olisivatkin pystyneet pitämään C-vitamiini- ja ravinnepitoisuutensa vuosikausia, tölkit oli kuitenkin suljettu lyijyjuotoksin ja arktisista haudoista Beecheynsaarelta vuonna 1981 löytyneistä, ikiroudan pakastamista kolmen merimiehen ruumiista onkin löydetty selvät vakavan lyijymyrkytyksen merkit.
Franklinin retkikuntaa etsiessään Robert McCluren johtama ryhmä haravoi luoteisväylän aluetta lännestä itään vuosina 1850–1854, osin meritse ja osin reellä. Myös McCluren laiva jäi jäihin kolmeksi talveksi lähellä Banksinsaarta, Kreivi Melvillen salmen lähellä. Viimein McClure ja hänen nälkiintymisen partaalla oleva ryhmänsä löydettiin, kun reellä kulkenut Edward Belcherin tutkimusryhmän osa löysi heidät ja toi heidät aluksilleen, jotka olivat tulleet salmeen idästä. Charles Fort
Fort päätyi teorioihin ja johtopäätöksiin, joita hän kirjoissaan usein esitti, tavalla mitä hän nimitti "Tieteen tavanomaiseksi tavallisuudeksi". Fortin kirjoissa on raportteja melkein joka sivulla oudoista ilmiöistä, jotka alun perin julkaistiin kunnioitetuissa valtavirran tieteellisissä julkaisuissa, kuten "Scientific Americanissa", "The Timesissä", "Naturessa" ja "Sciencessä". Kerran toisensa perään, Fort huomioi, että vaikka jotkut näistä ilmiöistä hyväksyttiin iloisesti, aivan yhtä usein selittämättömät ja epätavalliset raportit jätettiin huomioimatta, tai ne lakaistiin täysin maton alle. Ja toistuvasti, Fort otti ne talteen maton alta, ja toi ne yleiseen tietoisuuteen, tai kuten hän kirjoitti "tuulettumaan". Niin kauan kuin todistusaineistoa jätetään huomioimatta – vaikutti se miten omituista tai epätodennäköistä hyvänsä – Fort esitti, että tiedemiesten väitteet perinpohjaisuudesta ja objektiivisuudesta tulisi olla kyseenalaistettuja. Charles Fort
Tutkimuksiensa tuloksina Charles Fort sai aikaan seitsemän kirjaa, joista neljä on selvinnyt tähän päivään. Ne ovat: "The Book Of The Damned" (1919), "New Lands" (1923), "Lo!" (1931) ja "Wild Talents" (1932). Yhden kirjan hän kirjoitti "New Landsin" ja "Lo!:n" välissä, mutta hylkäsi sen ja yhdisti sen osaksi "Lo!:ta". Charles Fort
Fortin kirjat myivät hyvin, ja niitä painetaan edelleen, vaikka ovatkin Amerikassa jo tekijänoikeussuojata vapaita niden tekijäinoikeuksien rauettua, ja siten niitä on julkaistu internetistä, ja ne ovat luettavissa maksutta. Charles Munch
Charles Munch [šarl mynš] (alk. Münch; 26. syyskuuta 1891 Strassburg, Saksa – 6. marraskuuta 1968 Richmond, Virginia, Yhdysvallat) oli ranskalainen kapellimestari, joka tunnettiin etenkin ranskalaisen musiikin johtajana. Hän ei kuitenkaan välittänyt taiteellisista maaerotteluista vaan tuli tunnetuksi myös Ludwig van Beethovenin, Ernest Blochin, Aleksandr Borodinin, Johannes Brahmsin, Joseph Haydnin, Franz Lisztin, Felix Mendelssohnin, W. A. Mozartin, Robert Schumannin, Sergei Prokofjevin, Pjotr Tšaikovskin ja Giuseppe Verdin tulkitsijana. Munchin maineikkainta työskentelyaikaa oli Bostonin sinfoniaorkesterin johtajuus 1949–1962. Charles Fort
Fortin jalanjälkiä seurannut Jerome Clark kuvailee Fortia ”satiirikoksi, joka suhtautui erittäin skeptinen – erityisesti tieteilijöiden – lopullisia totuuksia koskeviin väitteisiin”. Fortin kirjoitustyyliä hän kuvailee ”omalaatuiseksi sekoitukseksi pilkkaavaa huumoria, läpitunkeutuvaa ymmärtämystä ja laskelmoitua poikkeavaisuutta”. Kirjailija Colin Wilson taas kuvailee Fortia ”jonkinlaiseksi sekopäiden suojeluspyhimykseksi”, ja päätyy samankaltaiseen kuvailuun Clarkin kanssa, kun hän väittää, että Fortin työstä saa ”tunteen, että sillä ei ole väliä kuinka rehellisiä tiedemiehet "luulevat" olevansa, heihin silti vaikuttaa heidän alitajuntaiset oletuksensa, jotka estävät heitä saavuttamasta todellista objektiivisuutta”. Wilsonin mukaan yhdellä lauseella ilmaistuna Fortin periaate on: ”Ihmiset, joilla on psykologinen tarve "uskoa" ihmeisiin eivät ole yhtään sen ennakkoluuloisempia ja herkkäuskoisempia, kuin ihmiset, joilla on psykologinen tarve olla "uskomatta" ihmeisiin.” Charles Philippe Lafont
Charles Philippe Lafont (1. joulukuuta 1781 Pariisi − 10. tammikuuta tai 14. elokuuta 1839) oli ranskalainen viulisti ja säveltäjä. Francis Darwin
Sir Francis "Frank" Darwin (16. elokuuta 1848 – 19. syyskuuta 1925) oli Charles Darwinin poika ja englantilainen kasvitieteilijä. Hän opiskeli Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa aluksi matematiikkaa, mutta vaihtoi myöhemmin luonnontieteisiin. Hän valmistui 1870. Hän opiskeli myös lääketiedettä St George's Medical Schoolissa, josta valmistui 1875. Hän meni kolmesti naimisiin ja jäi kahdesti leskeksi. Isänsä kanssa Francis Darwin teki tutkimuksia kasvien liikkeistä, erityisesti fototropismista. He julkaisivat yhdessä aihetta käsittelevän teoksen "The Power of Movement in Plants". Darwin valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1882. Hän myös editoi isänsä omaelämäkerran ja julkaisi hänen kirjeitään. Fort Frances
Hudson's Bay Company rakensi 1790-luvulla useita väliaikaisia tukikohtia Rainy Riverin varteen, mutta vasta vasta vuonna 1818 rakensi "Lac la Pluie" tukikohdan. Yhtiön kuvernööri George Simpson vieraili tukikohdassa vaimonsa Frances Ramsay Simpsonin kanssa vuonna 1. kesäkuuta 1830 ja linnoitus nimettiin hänen kunniakseen Fort Francesiksi 25. syyskuuta, samana vuonna. 1870-luvulla ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset saapuivat kaupunkiin Dawson Route-reittiä pitkin, joka kulki perinteisen turkiskauppareitin linjaa pitkin läntiseen Kanadaan. Ilmaisen maan jako siirtolaisille ja Homesteads Act vuonna 1887 toi Fort Francesiin runsaasti uusia siirtolaisia. Samoihin aikoihin metsäteollisuus muodostui alueen tärkeimmäksi työllistäjäksi. Pretty Boy Floyd
Charles Arthur ”Pretty Boy” Floyd (3. helmikuuta 1904 Adairsville, Georgia – 22. lokakuuta 1934 East Liverpool, Ohio) oli yhdysvaltalainen pankkiryöstäjä. Hän toimi Länsi- ja Etelä-Yhdysvalloissa ja hänen rikoksensa saivat suurta näkyvyyttä mediassa 1930-luvulla. Monien muiden tuonaikaisten suurten yhdysvaltalaisten rikollisten tapaan, myös Pretty Boy Floydin tappoi Melvin Purvisin johtama ryhmä. Floyd on nykyäänkin tunnettu hahmo yhdysvaltalaisessa populaarikulttuurissa. George Augustus Eliott
Yhdysvaltain vapaussodan aikana Eliott nimitettiin strategisesti tärkeän Gibraltarin linnoituksen johtoon, ja hän vastasi sen puolustuksesta kun Espanja ja Ranska piirittivät vuosina 1779–1783 Gibraltaria. Eliott palkittiin ansioistaan paronin arvonimellä vuonna 1787. Eliott vietti viimeiset vuotensa Aix-la-Chapellen lähistöllä, missä hän menehtyi vuonna 1790 72-vuotiaana. Fort Ross
Fort Ross (), aiemmin Fortress Ross () oli Venäjän keisarikunnan kauppakomppanian perustama, Pohjois-Amerikassa, nykyisen Kalifornian osavaltiossa sijaitsevien siirtokuntien keskus. Siirtokunta toimi vuodesta 1812 vuoteen 1842, jolloin linnake myytiin yksityiselle henkilölle. Nykyään paikalla sijaitsee historiallinen muistomerkki ja kansallispuisto. Charles Gray
Charles Gray, aik. Donald Marshall Gray, (29. elokuuta 1928 Bournemouth, Hampshire – 7. maaliskuuta 2000) oli englantilainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Julius Caesaria sarjassa nimeltä "Julius Caesar". James Bond -elokuvassa "Timantit ovat ikuisia" Gray esitti Bondin vastustajaa Ernst Stavro Blofeldia. Toisessa Bond-elokuvassa "Elät vain kahdesti" hän esitti sivuroolihahmo Dikko Hendersonia. Gray on esittänyt myös Sherlock Holmesin seikkailut-televisiosarjassa Mycroft Holmesia sekä ollut kertojana vuoden 1975 The Rocky Horror Picture Showsa. Gray teki myös uran myös teatterinäyttelijänä. André Louis Fort
André Louis Fort (s. 20. syyskuuta 1935 Chalon-sur-Saône) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. huhtikuuta 1962 ja nimitettiin Perpignan-Elnen hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 18. helmikuuta 1995. Piispaksi konsekroinnin suoritti 9. heinäkuuta Jean-Berchmans-Marcel-Yves-Marie-Bernard Chabbert, jota avustivat Raymond Gaston Joseph Séguy ja Maurice-Adolphe Gaidon. Charles de Foucauld
Charles Eugène de Foucauld (15. syyskuuta 1858 Strasbourg, Ranskan keisarikunta – 1. joulukuuta 1916 Tamanrasset, Ranskan Algeria) oli katolinen uskonnollinen hahmo ja pappi, joka eli tuaregien parissa Algeriassa. Hänet murhattiin vuonna 1916 tuaregien suojaamiseksi rakennuttamansa linnakkeen portilla. Katolinen kirkko pitää häntä marttyyrinä, ja hänet julistettiin autuaaksi vuonna 2005. Robert Edmond Grant
Robert Edmond Grant (1793 Edinburgh, Skotlanti – 1874) oli skotlantilainen lääkäri ja biologi. Hän puhui näkyvästi Lamarckin transmutaatio-opin puolesta Lontoossa 1830- ja 1840-luvuilla. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten nuoren Charles Darwinin eräänä vaikuttajana, mutta aikuisiällä miehet eivät juuri olleet tekemisissä toistensa kanssa. Charles Edward
Charles Edward (19. heinäkuuta 1884 – 6. maaliskuuta 1954) oli englantilainen prinssi, Saksi-Coburg-Gothan herttua ja Albanyn kreivi sekä Saksi-Coburg-Gothan suvun päämies vuosina 1900–1950. Charles James Fox
Fox toimi lähes koko poliittisen uransa oppositiossa. Hänestä tuli tunnettu orjuuden vastustaja, Ranskan suuren vallankumouksen ja Irlannin itsenäisyyden kannattaja sekä parlamentin johtava uskonnollisen suvaitsevaisuuden ja henkilökohtaisen vapauden puolestapuhuja. Foxin ystävyys Edmund Burken kanssa ja hänen uskottavuutensa parlamentissa kärsivät hänen kannatettuaan Ranskaa Ranskan vallankumoussodissa. Fox vastusti Pittin sodanaikaista lainsäädäntöä ja puolusti uskonnollisten vähemmistöjen sekä poliittisten ääriryhmien oikeuksia. Pittin kuoltua tammikuussa 1806 Foxista tuli William Wyndham Grenvillen hallituksen ulkoasiainministeri, mutta hän kuoli itse puolisen vuotta myöhemmin. Jacques Charles
Charles syntyi Beaugencyssä, Ranskassa vuonna 1746. Hän meni naimisiin Julie Françoise Bouchaud des Hérettesin, häntä 37 vuotta nuoremman naisen kanssa. Kerrotaan myös, että runoilija Alphonse de Lamartine rakastui samaan naiseen, ja Hérettes toimi inspiraationa "Elvireen", Lamartinen vuoden 1820 omaelämäkertaan. Charles eli vaimoaan kauemmin ja kuoli Pariisissa 7. huhtikuuta 1823. Häntä pidettiin myös hyvin älykkäänä vastakkaista sukupuolta kohtaan. Charles Morris
Charles William Morris (23. toukokuuta 1901 – 15. tammikuuta 1979) oli yhdysvaltalainen filosofi ja semiootikko. Morris on tunnettu erityisesti työstään pragmatismin parissa. Winston Churchill
15. tammikuuta 1965 Churchill sai taas aivohalvauksen, diagnoosina vaikea aivoveritulppa. Hän kuoli yhdeksän päivän päästä 24. tammikuuta 1965, jolloin hänen isänsä kuolemasta oli täsmälleen 70 vuotta. Hänen ruumiinsa oli esillä Westminster Hallissa (parlamenttirakennuksessa) kolme päivää ja valtiolliset hautajaiset pidettiin St Paulin katedraalissa Lontoossa. Nämä olivat ensimmäiset ei-kuninkaallisen hautajaiset katedraalissa sitten sotamarsalkka Frederick Robertsin vuonna 1914. Churchillin on kerrottu toivoneen, että Ranskan Charles de Gaullen eläessä häntä pidempään Churchillin hautajaiskulkue kulkisi Waterloon rautatieaseman halki. Hautajaiset olivat aikansa suurimmat, ja niihin osallistui suuri joukko valtionjohtajia, muiden muassa koko Britannian kuningasperhe kuningatar Elisabet II:n johdolla, Tanskan kuningas Fredrik IX, Alankomaiden kuningatar Juliana sekä prinssi Bernhard, Belgian kuningas Baudouin, Norjan kuningas Olavi V, Kreikan kuningas Konstantin II, Luxemburgin suurherttua Jean, Ruotsin prinssi Bertil sekä Ranskan presidentti Charles de Gaulle. Charles Fox (säveltäjä)
Charles Fox (s. 30. lokakuuta 1940 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka tunnetaan elokuva- ja tv-musiikistaan sekä yhteistyöstään sanoittaja Norman Gimbelin kanssa monissa menestyskappaleissa kuten ”Killing Me Softly With His Song”. Charles Joseph Bonaparte
Charles Joseph Bonaparte (9. kesäkuuta 1851 Baltimore – 28. kesäkuuta 1921 Baltimore) oli Jérôme Bonaparten, keisari Napoleon I:n veljen, pojanpoika ja Yhdysvaltain oikeusministeri. Charles Court
Sir Charles Walter Michael Court AK, KCMG, OBE (29. syyskuuta 1911 Crawley, Sussex, Englanti – 22. joulukuuta 2007 Nedlands, Australia) oli australialainen liberaalipuolueen poliitikko. Charles Fort
Monet ovat kuitenkin pitäneet outona sitä, että Fort – mies joka oli niin skeptinen ja halukas kyseenalaistamaan tieteellisen valtavirran ilmoitukset – oli kuitenkin niin halukas hyväksymään vanhat tarinat kyseenalaistamatta. Ehkä on kysyttävä hyväksyikö Fort todistusaineistoa lainkaan: useissa esimerkeissä hänen kirjoissaan, Fort panee merkille, että hän piti joitakin väittämiä epätodennäköisinä, ja lisäksi hän kommentoi, "Tarjoan tiedot. Päätä itse." Fortin kirjoista onkin usein vaikea päätellä ottiko hän ehdotuksensa ja teoriansa tosissaan; kuitenkin Fort tuntui todella uskovan Maan ulkopuolisten elämänmuotojen vierailuihin täällä. Karl Wilhelm Naundorff
Virallisen tiedon mukaan Ludvig XVI:n ja Marie Antoinetten poika, Dauphin Charles Louis oli kuollut risatautiin vallankumouksen aikana 8. kesäkuuta 1795 Templen vankilassa Pariisissa ja hänet oli haudattu nimettömään hautaan Sainte-Margueriten hautausmaalle. Tapaukseen liittyi kuitenkin epäselvyyttä, sillä kuolemalla oli vain harvoja todistajia ja myöhemmin alkuperäinen kuolintodistus katosi eikä hautaa onnistuttu enää löytämään. Tämän vuoksi alkoi liikkua huhuja, että kruununprinssi olisikin onnistunut pakenemaan ja eläisi yhä jossain. Vuosien mittaan yli 40 huijaria esiintyi hänenä. Naundorffin on sanottu olleen tässä joukossa ainoa vakuuttava tapaus. Charles Fort
Moniin näistä ilmiöistä nyttemmin viitataan englanniksi "Fortean", suomeksi "fortilaisina" ilmiöinä, ja joistakin on jopa syntynyt omia "koulukuntiaan", kuten ufologia ja kryptozoologia. Useimmat tiedemiehistä ja akateemikoista kuitenkin pitävät niitä yhä näennäistieteenä. Dan Fante
Dan Fante (19. helmikuuta 1944 Los Angeles, Kalifornia – 23. marraskuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja runoilija. Fanten tyyliä on usein verrattu yhdysvaltalaiseen kirjailijaan Charles Bukowskiin. Hänen rankkaa kuvaustapaansa on kutsuttu ”soul fictioniksi”. Fanten romaanit ovat vahvasti omaelämäkerrallisia. Kirjoissa seikkailevat elämän runtelemat hahmot. Rankan kuvauksen vastapainona kirjoissa esiintyy paljon mustaa huumoria. Chris Farley
Christopher Crosby "Chris" Farley (s. 15. kesäkuuta 1964, Madison – k. 18. joulukuuta 1997, Chicago) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan erityisesti roolistaan "Saturday Night Live" -sketsishow'ssa. Farley kuoli vuonna 1997 kokaiinin ja morfiinin yliannostukseen. Charles Morgan
Charles Langbridge Morgan (22. tammikuuta 1894 Bromley, Englanti – 6. helmikuuta 1958 Lontoo) oli brittiläinen romaani- ja näytelmäkirjailija sekä runoilija. François Chau
François Chau (s. 26. lokakuuta 1959 Phnom Penh, Kambodža) on kambodžalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti Pierre Changin roolista "Lostissa" ja Silppurin roolista elokuvassa "". Chau on myös esiintynyt useissa rooleissa televisiosarjoissa kuten "24", "Tähtiportti", "Veijari nimeltä Brisco", "Kasvottomat sotilaat", "Num3rot", "Teho-osasto", "Baywatch", "Alias", "Shark", "Greyn anatomia", "Kunnian miehet", "Näkijä", "" ja "" sekä luutnantti Winston ”Vagabond” Changina videopeleissä "" ja "". Charles Pathé
Charles Morand Pathé (26. joulukuuta 1863 Chevry-Cossigny, Seine-et-Marne – 25. joulukuuta 1957 Monte Carlo) oli ranskalainen liikemies ja elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan elokuvayhtiö Pathé Frèresin perustajana. Charles Fort
Silti monet pitävät Fortia nykyaikaisen paranormalismin isänä, ei ainoastaan mielenkiinnosta, jota hän osoitti outoja ilmiöitä kohtaan, vaan myös hänen nykyaikaisista asenteista uskontoa, 1800-luvun spiritualismia ja tieteellistä dogmatismia kohtaan. Charles Frederick Worth
Charles Frederick Worth (13. lokakuuta 1825 – 10. maaliskuuta 1895) oli yksi 1800-luvun tärkeimmistä muotisuunnittelijoista. Häntä kutsutaan myös haute couturen isäksi, sillä hän käytti ensimmäisenä termiä. Charles-François Dumouriez
Charles-François du Périer Dumouriez (25. tammikuuta 1739 Cambrai, Ranska – 14. maaliskuuta 1823 Turville, Buckinghamshire, Iso-Britannia) oli ranskalainen kenraali, joka saavutti merkittäviä voittoja Ranskan vallankumoussotien alkuvaiheessa, mutta loikkasi tasavallan vastustajana keväällä 1793 vihollisen puolelle. Charles Fort
Näistä tunnetuin on lehti Fortean Times, joka ilmestyi ensimmäisen kerran marraskuussa 1973 ja joka on – yhdistäessään huumoria, skeptisismiä ja vakavaa tutkimusta asioihin, joihin tiedemiehet ja muut kunnioitetut auktoriteetit eivät koske – fortilaisen journalismin edustaja. On olemassa myös kansainvälinen fortilainen järjestö (International Fortean Organisation eli INFO) ja muita seuroja, joista huomattavimmat sijaitsevat Edinburghissa ja Wightsaarella. Charles Fort
Fortin kirjoitustyylin vastustamisestaan huolimatta, Wilson hyväksyy, että "tosiasiat todella ovat tarpeeksi ällistyttäviä." Fortin kirjat sisältävät esimerkkeinä oudoista ilmiöistä useita, joihin on vaihtelevasti viitattu okkultistiseina, yliluonnollisina ja paranormaaleina ilmiöitä. Raportoidut tapahtumat sisältävät teleportaation (termi, jonka usein sanotaan olevan Fortin keksimä) ja muut selittämättömät ilmaantumiset ja katoamiset; räyhähenkiin liittyvät ilmiöt; sammakoiden, kalojen tai erinäisten epäorgaanisten aineiden sataminen taivaalta; viljaympyrät; tuntemattomista lähteistä tulevat melut ja räjähdykset; itsesytynnän; levitaation; pallosalamat; lentävät lautaset; jättimäiset valorenkaat merissä; ja eläimet niille oudoissa ympäristöissä. Charles S. Peirce
Charles Sanders Peirce (10. syyskuuta 1839 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat – 19. huhtikuuta 1914 Milford, Pennsylvania Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen filosofi, loogikko, tiedemies ja yleisnero. Hänet tunnetaan erityisesti filosofisen pragmatismin alullepanija, työstään matemaattisen logiikan saralla, semioottisista tutkimuksistaan (esimerkiksi trikotomisen merkin käsitteen kehittämisestä), fallibilistisesta ja realistisesta tieteenfilosofiastaan sekä saksalaisesta idealismista ja Darwinin evoluutioteoriasta vaikutteita saaneen objektiivista idealismia edustavan metafyysisen järjestelmän kehittäjänä. Peircen filosofian keskiössä on hänen kolmen kategorian oppinsa, jonka oikeuttamiseksi Peirce kehitti Edmund Husserlin fenomenologiaa muistuttavan niin ikään "fenomenologiaksi" ja myöhemmin "faneroskopiaksi" ("phaneroscopy") kutsumansa opin. Peircen tieteellinen työ kattoi kuitenkin filosofian ja logiikan lisäksi myös monia muita aloja, esimerkiksi luonnontieteitä, matematiikkaa ja psykologiaa, ja vaikka Peirce tunnetaan nykyään lähinnä filosofina ja loogikkona, hän ei koskaan toiminut palkkatyössä tai tutkijanvirassa näillä aloilla. Hänet tunnettiin omana aikanaan lähinnä luonnontieteilijänä. Tälläkin saralla hän oli innovatiivinen, esimerkiksi tehden uudistuksia tilastollisiin tutkimusmetodeihin. Frederick William Franz
Franzin terveys alkoi 1980-luvulla kääntyä heikompaan suuntaan, mikäli lisäsi hallintoelimen valtaa. Toisaalta Jehovan todistajat eivät pystyneet reagoimaan tehokkaasti muuttuneen ajan haasteisiin, ja opilliset ja hallinnolliset uudistuksen jäivät tekemättä. Franzin on virallisesti kerrottu olleen viimeiset vuotensa sokea ja lähes kuuro, ja usein hänen epäillään kärsineen myös dementiasta. Frederick Franz kuoli 99-vuotiaana 22. joulukuuta 1992. Hänen seuraajakseen valittiin Milton G. Henschel. Bruce Catton
Charles Bruce Catton (9. lokakuuta 1899 Petoskey, Michigan − 28. elokuuta 1978 Frankfort, Michigan) oli yhdysvaltalainen historioitsija, tietokirjailija ja toimittaja, joka tunnetaan parhaiten Yhdysvaltain sisällissotaa käsittelevistä kirjoistaan. Catton popularisoi historiaa käyttämällä värikkäitä hahmoja ja historiaan perustuvia lyhyitä kertomuksia faktojen, päivämäärien ja analyysien ohessa. Hän voitti Pulitzer-palkinnon vuonna 1954 kirjallaan "A Stillness at Appomattox", joka kertoo Ulysses S. Grantin viimeisistä taisteluista Virginiassa. Charles Bolles
Charles Earl Bolles (1829–1917?), tunnettu nimellä Black Bart oli runoilija ja lainsuojaton joka ryösti postivaunuja 1800-luvun Villissä lännessä. Hänet tunnettiin myös nimityksillä "Charles E. Boles" ja "C.E. Bolton". Hän syntyi Englannissa, mutta muutti vanhempiensa kanssa kaksivuotiaana Yhdysvaltoihin. Achille Fortier
Achille Fortier (23. lokakuuta 1864 St-Clet – 19. elokuuta 1939 Viauville) oli kanadalainen säveltäjä ja pedagogi. Hänen opettajiaan olivat Montrealissa Guillaume Couture ja Dominique Ducharme. Hän pääsi vuonna 1885 Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiinsa lukeutui Ernest Guiraud. Fortier palasi Montrealiin vuonna 1890 ja ryhtyi itse opettamaan erinäisissä laitoksissa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Jean-Noël Charbonneau, Gabriel Cusson ja Édouard LeBel. Charles Fort
Fortin kirjat saivat lähinnä myönteisiä arvosteluita ja olivat tarpeeksi suosittuja, että niistä otettiin useita painoksia, joihin kuului kokoomaversio vuodelta 1941. Vuonna 1929 Fortien jo muutettua takaisin New Yorkiin ja Charles Fortin kärsiessä huonosta kunnosta ja näön heikkenemisestä, hän oli iloisesti yllättynyt huomatessaan, millaisen kulttimaineen hän oli saavuttanut. Oli jopa puhetta järjestön perustamisesta, joka tutkisi Fortin kirjoihin liittyviä outoja tapahtumia. Jerome Clark kirjoittaa: "Fort itse, joka ei ollut tehnyt mitään kannustaakseen moista, oli huvittunut ideasta. Silti hän piti uskollisesti yhteyttä lukijoihinsa, joista jotkut olivat alkaneet tutkia ilmoituksia paranormaaleista ilmiöistä itsekin ja lähettää löytöjään Fortille." Arthur Eddington
Vuoden 1905 lopulla Eddington nimitettiin Kuninkaallisen tähtitieteilijän yliassistentiksi Greenwichin tähtitorniin. Seuraavassa kuussa hän muutti Cambridgestä Greenwichiin. Hän sai tehtäväkseen analysoida yksityiskohtaisesti 433 Eros -asteroidin parallaksia vuodesta 1900 lähtien otettujen valokuvien pohjalta. Hän kehitti uuden tilastollisen menetelmän, joka perustui kahden taustalla olevan tähden näennäiseen siirtymiseen, ja siitä hän sai Smithin palkinnon vuonna 1907. Samalla hän sai dosentin viran Cambridgen Trinity Collegessa. Joulukuussa 1912 George Darwin, Charles Darwinin poika, kuoli äkillisesti, ja seuraavan vuoden alussa Eddington nimitettiin hänen seuraajakseen tähtitieteen ja kokeellisen filosofian professorina. Myöhemmin vuonna 1913 kuoli myös teoreettisen tähtitieteen ja geometrian professori Robert Ball, ja seuraavana vuonna Eddington nimitettiin koko Cambridgen tähtitornin johtajaksi. Vuonna 1914 hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi, ja hän voitti seuran Royal Medalin vuonna 1918. Vuonna 1926 hän piti myös seuran Bakerin luennon. Charles Hillman Brough
Charles Hillman Brough (9. heinäkuuta 1876 – 26. joulukuuta 1935) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansas'n osavaltion 25. kuvernöörinä vuosina 1917–1921. Brough syntyi Mississippissä ja kuoli Washington (DC):ssä. Hänet on haudattu Little Rockiin. Charles Fort
Charles Fort ja Anna Filing menivät naimisiin 26. lokakuuta 1896. Anna oli neljä vuotta Charlesia nuorempi elokuvien ja papukaijojen ystävä. He muuttivat sittemmin yhdessä Lontooseen, missä he kävivät elokuvissa, milloin Charles ei ollut kiireinen tutkimuksensa parissa. Charlesin ura kirjailijana vaihteli menestyksen ja köyhyyden ja masennuksen välillä. Perittyään sedältään rahaa Fort pystyi vuonna 1916 lopettamaan useat päivätyönsä ja kirjoittamaan täysipäiväisesti. Vuonna 1917 Fortin veljen Clarencen kuoltua Charles ja Raymond jakoivat hänen osuutensa perinnöstä. Gerald Ford
Gerald Ford kuoli 93-vuotiaana 26. joulukuuta 2006 Rancho Miragessa, Kaliforniassa. Charles Fort
Fortin kokemukset toimittajana yhdessä hänen yleisen mielipiteen vastaisen luontonsa kanssa valmisti häntä hänen "todelliseen elämäntyöhönsä" kuuluvaan, uutislehtien ja tieteellisten julkaisujen toimittajien tapaan järkeistää ilmiöitä, jotka olivat tieteen kanssa toimimattomia, pilkkaamiseen. Charles ja Anna asuivat Lontoossa 1924–1926, muutettuaan sinne, että Charles voisi tutkia British Museumin arkistoja. Arthur Ford
Arthur Ford (8. tammikuuta 1897 – 4. tammikuuta 1971) oli yhdysvaltalainen meedio. Hänet vihittiin alun perin protestanttiseksi papiksi, mutta hän siirtyi spiritualismin pariin 1920-luvulla. Hänen yhteytensä henkimaailmaan väitetysti pysyi loppuiän ajan. André Louis Fort
Fortista tuli 16. tammikuuta 1996 Perpignan-Elnen piispa. 28. marraskuuta 2002 hänet nimitettiin Orléansin piispaksi, joksi hänet asetettiin 5. tammikuuta 2003 ja jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 27. heinäkuuta 2010. Charles Pitts
Charles ”Skip” Pitts (7. huhtikuuta 1947 – 1. toukokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen soul- ja blueskitaristi. Hänen omaperäinen ”wah-wah”-tyylinsä tunnetaan laajalti, erityisesti Isaac Hayesin säveltämällä vuoden 1971 elokuvan "Shaft – kivikova dekkari" nimikappaleella. Häntä pidetään yleisesti yhtenä soul-, R&B- ja funk-kitaran luojista. Robert Charles Sproul
Robert Charles Sproul (13. helmikuuta 1939 Pittsburgh, Pennsylvania – 14. joulukuuta 2017 Altamonte Springs, Florida) oli yhdysvaltalainen, reformoitua kristillisyyttä edustanut teologi ja pastori. Hän oli perustaja ja puheenjohtaja Ligonier Ministries -järjestössä. Sproul puhui päivittäin radio-ohjelmassa Renewing Your Mind, jota lähetetään Yhdysvalloissa ja 60 muussa maassa. Ligonier Ministries -järjestöllä on monta teologista konferenssia vuodessa. Forth Bridge
Nuori insinööri Thomas Bouch alkoi 1849 suunnitella ratkaisuja Forthin- ja Taynvuonon ylittämiseksi. Tayn rautatiesillan rakentaminen aloitettiin 1871 ja Forthin sillan peruskivi laskettiin 1873. Projekti päättyi kuitenkin joulukuussa 1879, kun Tayn silta romahti myrskyssä ja vei mukanaan noin 75 ihmistä. Charles Anderson
Charles Anderson (1. kesäkuuta 1814 Louisville – 2. syyskuuta 1895) oli yhdysvaltalainen whig- ja republikaanipuolueita edustanut poliitikko. Hänet valittiin Ohion osavaltion senaattiin vuonna 1844, jossa hän tuli tunnetuksi orjuuden vastustajana. Hän toimi Ohion varakuvernöörinä 1864–1865, jonka jälkeen hänestä tuli kuvernööri John Broughin kuoltua. Hän ehti olla kuvernöörinä vain viisi kuukautta, jonka jälkeen hänen seuraajansa Jacob Dolson Cox astui virkaan 8. tammikuuta 1866. Charles Hall
Hall kuoli 8. marraskuuta 1871 ollessaan palamassa Polaris-laivalla tutkimusretkeltään. Kuolinsyy oli todennäköisesti sairaskohtaus, mutta jotkut epäilivät hänen tulleen myrkytetyksi. Charles Fort
Hollantilaisperäinen Charles Hoy Fort syntyi vuonna 1874 Albanyssa New Yorkissa. Hän oli vanhin kolmesta sisaruksesta (hänellä oli kaksi veljeä, Clarence ja Raymond). Julkaisemattomassa omaelämäkerrassan "Many Partsissa" Fort muistelee useita kertoja, kuinka hän joutui rankan kohtelun – jopa fyysisen väkivallan – kohteeksi autoritäärisen kauppiasisänsä hoivissa. Jotkut ovat spekuloineet, että Fortin myöhempi epäluulo auktoriteetteja kohtaan juontaa juurensa näistä kokemuksista. Joka tapauksessa Fortille kehittyi vahva itsenäisyyden tunne jo nuoruudessa. Fort-de-France
Martiniquen ensimmäinen kuvernööri Jacques Duparquet päätti rakennuttaa kaupungin paikalle linnoituksen, Fort Saint Louisin, vuonna 1638. Fort-de-Francen kaupunki alkoi kehittyä linnoituksen ympärille hitaasti. Merkittäväksi kaupunki tuli vuonna 1902, kun Mont Pelée -tulivuoren purkaus tuhosi Saint-Pierren kaupungin. Robert Franz
Robert Franz (28. kesäkuuta 1815 – 24. lokakuuta 1892) oli saksalainen säveltäjä. Charles George Gordon
Charles George Gordon (28. tammikuuta 1833 – 26. tammikuuta 1885), joka tunnetaan myös lisänimellä "Gordon Kiinalainen" oli brittiläinen kenraalimajuri. Parhaiten hänet tunnetaan hänen käymistään taisteluista Kiinassa ja Pohjois-Afrikassa. Charles K. Johnson
Charles Kenneth Johnson (24. heinäkuuta 1924 – 19. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen salaliittoteoreetikko ja kreotinisti, joka tuli tunnetuksi uskostaan litteään Maahan. Hän levitti teoriaa Flat Earth Societyn johtajana toimiessaan. Hän vastusti vallitsevaa tieteellistä maailmankatsomusta muutenkin; hän muun muassa väitti tähtien sijaitsevan Maasta yhtä kaukana kuin San Franciscon Bostonista.Lisäksi hän piti Apollo 13 laskeutumista kuuhun huijauksena. 
Johnsonin syy vastustaa tieteellisiä näkemyksiä oli uskonnollinen. Charles Chaplin
Chaplinin terveys oli alkanut heikentyä 1960-luvun lopussa, ja hän sai viimeisinä vuosinaan useita aivoinfarkteja ja kykeni liikkumaan enää vain pyörätuolin avulla. Hän kuoli nukkuessaan kotonaan Sveitsissä 25. joulukuuta 1977, ja hänet haudattiin kahden päivän kuluttua pienimuotoisessa yksityisessä tilaisuudessa Corsier-sur-Veveyn hautausmaalle. Charles Taylor (filosofi)
Charles Taylor CC, GOQ, FRSC, (s. 5. marraskuuta 1931) on kanadalainen filosofi, joka tunnetaan näkökulmistaan moraaliin ja moderniin länsimaisen yksilön ja ryhmän identiteettiin. Hänet luokitellaan usein kommunitaristiksi. Charles de Gaulle
Charles André Joseph Marie de Gaulle (; Ranskassa usein Général de Gaulle, 22. marraskuuta 1890 Lille, Nord – 9. marraskuuta 1970 Colombey-les-Deux-Églises, Haute-Marne) oli ranskalainen kenraali ja poliitikko. Hän johti Vapaata Ranskaa vuosina 1940–1944 ja Ranskan väliaikaista hallitusta vuosina 1944–1946 ja oli Ranskan viidennen tasavallan ensimmäinen presidentti vuosina 1959–1969. Hänen poliittista ideologiaansa kutsutaan gaullismiksi. Yleisesti hänet myös mielletään Ranskan vapauttajaksi toisessa maailmansodassa. Henry Ford
Ford oli yksi näkyvimmistä ja vaikutusvaltaisimmista yhdysvaltalaisista antisemitisteista. Huolimatta useista yrityksistään Ford-elämäkertojen kirjoittajat eivät toistaiseksi ole löytäneet vedenpitävää syytä hänen juutalaisia kohtaan tuntemalle vihalle. Pian ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen Ford perusti lehden "Dearborn Independent", joka julkaisi ensimmäisenä maassaan asiakirjat, jotka tunnetaan nimellä "Siionin viisaiden pöytäkirjat". Asiakirjat paljastuivat Venäjän salaisen poliisin sepittämiksi 1921, mutta tästä Ford ei koskaan maininnut. Itse hän kirjoitti kirjasen "Kansainvälinen juutalainen", joka perustui pitkälle Siionin viisaiden pöytäkirjojen tekstiin. Jättämällä tekijänoikeudet hankkimatta kirjaansa Ford onnistui luomaan vapaan ja kansainvälisen propagandalevityksen omalla nimellään, joka toi tekstille lisää painoarvoa. Fordin kirjanen käännettiin 16 kielelle – myös suomeksi – ja sitä painettiin miljoonia kappaleita. Tammikuuhun 1933 mennessä, kun Hitler nousi valtaan olivat natsit ottaneet kirjasesta jo 29 painosta.
Fordin väitetään myös tukeneen Adolf Hitleriä jo ennen tämän valtaannousua Saksassa. Esimerkiksi 20. joulukuuta 1922 New York Times väitti Fordin rahoittaneen Hitlerin toimintaa. Väitettä ei kuitenkaan ole pystytty todistamaan muutamia aihetodisteiden antamia viittauksia lukuun ottamatta. Joka tapauksessa haastattelussa vuonna 1923 Hitler sanoi odottavansa, että näkisi ”Fordin kasvavan Yhdysvaltojen fasistisen liikkeen johtajana”. Hitlerillä oli toimistonsa seinällä myös Fordia esittävä muotokuvamaalaus. Vuotta ennen toisen maailmansodan syttymistä Ford palkittiin 75-vuotispäivänään natsi-Saksan korkeimmalla ulkomaalaiselle myönnettävällä ansioristillä ("”Großkreuz des Deutschen Adlerordens”") vuonna 1938. Ford otti kunniamerkin vastaan, vaikka häntä arvosteltiin asiasta kotimaassaan. Ennen toista maailmansotaa Ford ystävystyi toisen yhdysvaltalaisen natsisympatioistaan tunnetun antisemitistin ja myös saksalaisten mitalilla palkitseman kuuluisuuden Charles Lindberghin kanssa. Ford sanoikin: ”Aina kun Charles tulee käymään, me puhumme vain juutalaisista.” Seabury Ford
Seabury Ford (15. lokakuuta 1801 Cheshire – 8. toukokuuta 1855) oli yhdysvaltalainen Whig-puoluetta edustanut poliitikko, joka toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1849–1850. Hän valmistui juristiksi Yalen yliopistosta. Kuollessaan Ford oli 54-vuotias. Charles Howard (kriketinpelaaja)
Charles William Henry Howard (7. marraskuuta 1904 Beckenham, Kent – 1982 Lontoo) oli brittiläinen kriketinpelaaja, joka pelasi Middlesex County Cricket Clubissa vuonna 1931. Hän oli oikeakätinen lyöjä. Vuonna 2008 hänen uskottiin olevan vanhimmaksi elänyt korkean tason kriketin pelaaja, mutta myöhemmin ilmeni, että hän oli kuollut jo vuonna 1982. Gerald Ford
Ford yritettiin surmata kahdesti syyskuussa 1975. Charles Mansonin seuraaja Lynette Fromme yritti ampua Fordia Sacramentossa 5. syyskuuta 1975, mutta ei ehtinyt laukaista asettaan. Seitsemäntoista päivää myöhemmin vasemmistoradikaali Sara Jane Moore ampui Fordia kohti San Franciscossa, mutta luoti osui taksinkuljettajaan, joka haavoittui lievästi. Gerald Ford
Gerald Rudolph Ford Jr. (14. heinäkuuta 1913 Omaha, Nebraska – 26. joulukuuta 2006) oli Yhdysvaltain 38. presidentti (1974–1977). Ennen presidenttikauttaan Ford oli toiminut edustajainhuoneessa republikaanisena vähemmistöjohtajana yhdeksän vuoden ajan. Ford nousi presidentiksi varapresidentin paikalta Richard Nixonin erottua, noustuaan ensin varapresidentiksi Spiro Agnew'n erottua. Ford on ainoa Yhdysvaltain presidentti, joka on toiminut sekä presidenttinä että varapresidenttinä tulematta koskaan vaaleilla valituksi kumpaankaan tehtävään. Presidenttinä Ford jatkoi Nixonin aloittamaa liennytystä. Charles Vinci
Charles Thomas Vinci Jr. (28. helmikuuta 1933 Cleveland, Ohio – 13. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen painonnostaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kilpaili kärpässarjassa eli alle 56-kiloisissa, joka hänen aktiivivuosinaan oli kevyin painoluokka. Vielä lähes 50 vuotta jälkimmäisen olympiavoittonsa jälkeen hän on viimeisin yhdysvaltalainen painonnoston olympiakultaa voittanut mies; naisista olympiavoittoon on sittemmin yltänyt Tara Nott vuonna 2000. Charles Ferdinand (Berryn herttua)
Charles Ferdinand de Bourbon, Berryn herttua (24. tammikuuta 1778 Versailles – 14. helmikuuta 1820 Pariisi) oli ranskalainen prinssi, tulevan kuningas Kaarle X:n nuorempi poika. Hänen murhansa vuonna 1820 vaikutti merkittävästi Ranskan poliittiseen ilmapiiriin. P. G. T. Beauregard
Pierre Gustave Toutant Beauregard (28. toukokuuta 1818 – 20. helmikuuta 1893) oli Louisianassa syntynyt etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Hänet tunnettiin "Napoleonina harmaissa", ja hän oli myös kirjailija, poliitikko, siviilivirkamies ja keksijä. Beauregard oli ensimmäinen virkaansa nimetty konfederaation kenraali. Hän johti Charlestonin puolustusta Etelä-Carolinassa Fort Sumterin taistelun aikaan 12. huhtikuuta 1861, ja kolme kuukautta myöhemmin hän saavutti voiton ensimmäisessä Bull Runin taistelussa. Winnipeg
North West Company perusti nykyisen kaupungin paikalle kauppapaikan nimeltä Fort Gibraltar. jaarli Thomas Douglasn tavoitteena oli perustaa uusi siirtokunta Redjoen rannalle ja ilmaisen maan toivossa siirtolaisia Skotlannista ja Irlannista muutti alueelle 1812. Saavuttuaan alueelle siirtolaiset rakensivat Fort Douglas linnoituksen, mutta tuhoutui asukkaiden ja North West Companyn välissä taisteluissa. Linnoitus rakennettiin uudelleen, mutta tuhoutui toisen kerran Seven Oaksin taistelussa vuonna 1816. Fort Gibraltar ja Fort Douglas yhdistettiin ja nimettiin uudelleen Fort Garryksi vuonna 1822, ja siitä tuli alueen tärkein kauppa-asema. Vuoden 1826 tuhoisan tulvan jälkeen Fort Garry rakennettiin uudelleen 1835, ja vaikka sen merkitys varsinaisessa turkiskaupassa jäi vähäiseksi, Hudson's Bay Companyn johtajan päämaja oli siellä useita vuosia. Charles Crichton
Charles Crichton (6. elokuuta 1910 Wallasey, Merseyside – 14. syyskuuta 1999 South Kensington, Lontoo) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -leikkaaja, joka teki yli 40 vuotta kestäneen uran elokuvateollisuuden parissa. Charles Thomson Rees Wilson
Charles Thomson Rees Wilson (14. helmikuuta 1869 – 15. marraskuuta 1959) oli skotlantilainen fyysikko ja meteorologi. Hän toimi professorina Cambridgen yliopistossa vuosina 1924 – 1934. Wilson tutki muun muassa vesihöyryn tiivistymistä ja meteorologian sähköisiä ilmiöitä. Hän sai vuonna 1927 Nobelin fysiikanpalkinnon menetelmästään, jolla tehdään sähköisesti varattujen kappaleiden radat näkyviksi sumukammiossa. Albert Fert
Albert Louis François Fert (s. 7. maaliskuuta 1938) on ranskalainen fyysikko, joka löysi vuonna 1988 suuren magnetosresistanssin eli GMR-ilmiön. Ilmiön löydön ansiosta kovalevyjen fyysistä kokoa on saatu pienennettyä ja vastaavasti tallennuskapasiteettia nostettua gigatavujen kokoluokkaan. Ilmiön havaitsi samanaikaisesti toisistaan riippumatta Peter Grünberg. Fertille ja Grünbergille myönnettiin löydöstä Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2007. Fert työskentelee Orsayssa sijaitsevassa Université Paris-Sud 11:ssa. Henry Ford
Syyskuussa 1945 sairas Henry siirsi yhtiön johtajuuden pojanpojalleen, Henry Ford II:lle, ja vetäytyi eläkkeelle. Hän menehtyi aivoverenvuotoon 83-vuotiaana, vuonna 1947, kotonaan Fair Lanessa, Dearbornissa. Hänen ruumiinsa oli julkisesti nähtävillä Dearbornin Greenfield Villagessa, jossa yli 5000 ihmistä tunnissa kävi hyvästelemässä miehen, joka oli hyvin pitkälti luonut Dearbornin kaupungin. Muistotilaisuus pidettiin Detroitin Pyhän Paavalin katedraalissa ja Henry Ford on haudattu Detroitin Ford Cemetery-hautausmaalle. Alec B. Francis
Alec B. Francis (2. joulukuuta 1867 – 6. heinäkuuta 1934) oli pääosin mykkäelokuvien kaudella vaikuttanut englantilainen näyttelijä. Hän esiintyi 241:ssa elokuvassa vuosien 1911-1934 välillä. Hän syntyi Lontoossa ja kuoli Hollywoodissa. Robert Frost
Robert Lee Frost (26. maaliskuuta 1874 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 29. tammikuuta 1963 Boston, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija. Charles Fort
Fortille sillä ei ollut juuri väliä olivatko hänen tietonsa ja teoriansa paikkansapitäviä vai ei: hänen lähtökohtansa oli, että vaihtoehtoisiin lopputuloksiin ja maailmankuviin voidaan päästä samasta tiedosta, josta "tavanomaiset" tieteelliset johtopäätökset tehdään, ja että mikään selitys ei välttämättä ole muita hyväksyttävämpi. Tässä näkökulmassa hän oli paljon aikaansa edellä. "The Book of the Damnedissa" ilmeni sosiaalisten arvojen ja sen, mitä nyt kutsutaan niin sanotuksi paradigmaksi vaikutus tiedemiehiin, ja siihen mitä he pitävät "totena". Tämä edelsi Thomas Kuhnin työtä vuosikymmenillä. Samalla tapaa Paul Feyerabendin myöhempi anarkistinen "kaikki käy" -lähestymistapa tieteeseen oli samankaltainen Fortin lähtökohtiin. Charles James Fox
Charles James Fox PC (24. tammikuuta 1749 – 13. syyskuuta 1806) oli merkittävä brittiläinen Whig-puolueeseen kuulunut valtiomies, jonka parlamentaarinen ura kesti 38 vuotta 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa. Hän oli tunnettu erityisesti William Pitt nuoremman pääkilpailijana. Fox nousi merkittävään asemaan parlamentin alahuoneessaissa vaikuttavana puhujana, jolla oli värikäs ja huonomaineinen yksityiselämä, mutta perinteiset ja konservatiiviset mielipiteet. Foxin mielipiteiden muuttuminen radikaaleiksi oli hänen mentorinaan toimineen Whig-poliitikko Edmund Burken vaikutusta. Henry Ford
Henry Ford (30. heinäkuuta 1863 Greenfield, Waynen piirikunta, Michigan, Yhdysvallat – 7. huhtikuuta 1947 Dearborn, Michigan) oli yhdysvaltalainen yrittäjä ja suurliikemies, Ford Motor Companyn perustaja ja ensimmäisiä, joka otti käyttöön kokoonpanolinjat (”liukuhihnan”) autojen massatuotannossa. Kyse ei kuitenkaan ollut vain vallankumouksellisesta teollisuustuotannosta, vaan valtavasta vaikutuksesta moderniin kulttuuriin, jota ekonomistit ja sosiaalihistorioitsijat kutsuvat nimellä fordismi. Charles Anthon
Charles Anthon (19. marraskuuta 1797 New York, Yhdysvallat – 29. heinäkuuta 1867 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen antiikintutkija. Fort-Liberté
Kun entinen Haitin armeijan kantaupseeri ja sittemmin Haitin presidentti Henri Christophe julistautui 1811 kuninkaaksi nimellä Henri I, hän nimesi kaupungin uudelleen kuninkuuttaan korostavalla nimellä Fort-Royal, mutta hänen kuoltuaan 1820 siitä tuli jälleen Fort-Liberté. Charles Fort
Nuorena aloittelevana luonnontieteilijänä hän keräili simpukoiden ja muiden kuoria, mineraaleja ja lintuja. Vaikkakin nuori Fort oli utelias ja täynnä kirjatietoa maailmasta, hän ei menestynyt koulussa. 18 vuoden ikäisenä hän lähti New Yorkista kiertämään maailmaa ja "hankkimaan varoja kokemuksen pankkiin". Hän matkusti halki läntisen Pohjois-Amerikan, Skotlannin ja Englannin, aina Etelä-Afrikkaan, missä hän sairastui. Kun hän palasi kotiin, häntä hoiti tyttö nimeltä Anna Filing, jonka hän tunsi nuoruudestaan. Charlotta Lönnqvist
Charlotta Maria Lönnqvist (4. helmikuuta 1815 Siuntio – 27. huhtikuuta 1891 Siuntio) oli kirjailija Aleksis Kiven hyväntekijä, jonka luona Fanjunkarsin torpassa Siuntiossa Kivi asui vuosina 1864–1871. Tänä aikana Kivi kirjoitti keskeisen osan tuotannostaan, muun muassa pääteoksensa "Seitsemän veljestä". Lönnqvist oli perinyt torpan vanhemmiltaan, ja hän auttoi monia varsinkin suurten nälkävuosien aikana. Tästä syystä hän ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, ja Aleksis Kivi esti vuonna 1869 torpan pakkohuutokaupan "Seitsemästä veljeksestä" saamiensa tulojen avulla. Jotkut Aleksis Kiveä tutkineet ovat olettaneet Kiven ja Lönnqvistin olleen myös rakastavaisia. Kiven kuoleman jälkeen Lönnqvist sai J. V. Snellmanin anomuksesta valtion eläkettä. Louis Ferdinand (Preussin prinssi)
Friedrich Ludwig Christian (tunnettu yleisesti nimellä Louis Ferdinand; 18. marraskuuta 1772 – 10. lokakuuta 1806 Saalfeld) oli Preussin prinssi ja sotilas. Hän oli prinssi August Ferdinandin poika ja kuningas Fredrik Suuren veljenpoika. Louis Ferdinand kunnostautui vuosina 1793–1794 käydyssä sodassa Ranskaa vastaan. Napoleonin sotien aikana vuonna 1804 hän pyrki saamaan sotaliiton Preussin ja Itävallan välille Ranskaa vastaan. Kun neljännen liittokunnan sota vuonna 1806 puhkesi, hän sai komentoonsa ruhtinas Hohenlohen komentaman armeijan 8 000 miestä käsittäneet etujoukot. Louis Ferdinand kaatui Saalfeldin taistelussa 10. lokakuuta ranskalaisen ratsumiehen surmaamana.