Milloin Martti Luther naulasi kuuluisat teesinsä?
Martti Luther
Martti Luther julkaisi kuuluisat 95 teesiään Wittenbergin linnankirkon edustalla vuonna 1517. Lutherin käyttämässä Uudessa testamentissa on kohta: ”Tohtori Martin Luther julkisti vuonna 1517 teesinsä kirkon oveen”. Kirjoittajaksi arvellaan Lutherin uskottua Georg Röreriä. Teesejä jäljennettiin ja levitettiin ahkerasti kautta valtakunnan. Tästä alkoi hänen ja katolisen kirkon välinen julkinen taistelu, joka johti katolisen kirkon hajaannukseen ja protestanttisten kirkkojen syntyyn.
Jouluoratorio
Jouluoratorio sai kantaesityksensä kuutena pyhäpäivänä joulun aikaan vuosien 1734 ja 1735 vaihteessa. Alkuperäiseen partituuriin on merkitty, missä ja milloin eri osat esitettiin. Ne esitettiin jumalan­palvelusten yhteydessä Leipzigin kahdessa tärkeimmässä kirkossa, Pyhän Tuomaan kirkossa ("Thomaskirche") ja Pyhän Nikolauksen kirkossa. Kokonaisuudessaan teos esitettiin tuolloin vain Pyhän Nikolauksen kirkossa.Evankelista kuljettaa juonta eteenpäin resitatiiveissään. Resitatiivien tekstit on lainattu Luukkaan evankeliumista (Luukas 2:1-), kahdessa viimeisessä kantaatissa kuitenkin Matteuksen evankeliumista (Matt. 2.1-). Aarioissa pysähdytään kuuntelemaan ja tarkentamaan eri näkökulmia ja asioita. Kuoron koraaleissa kommentoidaan tapahtunutta tai tarkennetaan asioiden luonteita. Wormsin valtiopäivät
Valtiopäiviä edelsivät uskonpuhdistuksen alkuhetket. Luther oli julkaissut 95 teesiään, minkä seurauksena katolinen kirkko oli julistanut hänet pannaan. Koska Luther oli ekskommunikoitu kirkon osalta, halusi paavi hänet myös valtakunnankiroukseen. Paavin liittolaisena oli myös keisari Kaarle V. Tuomo Mannermaa
Mannermaan tutkijatausta roomalaiskatolisen teologian asiantuntijana ja ekumeenisena keskustelijana avasi hänelle uuden näkökulman Martti Lutherin teologian tutkimiseen. Kun valtavirtatutkimus oli saanut vaikutteita 1800-luvun lopun filosofisista taustaoletuksista, Mannermaa tarkasteli Lutherin ajattelua patristisen ja skolastisen perinteen valossa. Keskeisiä teemoja olivat muun muassa ajatus "uskossa läsnä olevasta" Kristuksesta todellisessa eikä vain vertauskuvallisessa merkityksessä, ajatus jumalallistumisesta sekä uskon ja rakkauden välinen suhde. Mannermaa katsoi, että luterilainen teologia on yhtä paljon rakkauden kuin uskonkin teologiaa. Hän esitti, että monet Lutherin ajatukset olivat Suomessa tuntemattomia. Vastauskonpuhdistus
Katolinen kirkko oli renessanssipaavien aikoina maallistunut voimakkaasti ja jo ennen Martti Lutherin teesejä 1517 oli katolisessa kirkossa ollut liikehdintää kirkon opin ja hallinnon kehittämiseksi. Se kuitenkin yrityksistä huolimatta tukahdutettiin. Katolisen kirkon harjoittama anekauppa, yleinen korruptio ja paaviuden alennustila synnyttivät lopulta voimakkaan uskonpuhdistusliikkeen vuoden 1517 jälkeen, kun Martti Luther julkaisi 95 teesiään, jossa arvosteli anekauppaa, paavin valtaa ja katolisen kirkon oppeja. Lutherin sanoma levisi nopeasti kirjapainotaidon keksimisen myötä. Martti Luther
Paavi Paavali III kutsui koolle Trenton kirkolliskokouksen ja paavi lähetti Nuntius Vergerion Lutherin luokse marraskuussa 1535. Luther lupasi saapua kokoukseen, ja jos paavi halusi tulla Wittenbergiin, niin hän olisi tervetullut. Uusi aika
Martti Lutherin lisäksi uskonpuhdistuksen aikaan tärkeimpiä henkilöitä olivat Ulrich Zwingli, Philipp Melanchthon ja Jean Calvin. Uskonpuhdistukseen liittyi myös joukko muita teologeja, joiden näkemykset poikkesivat paljoltikin Martti Lutherin ajatuksista. Uskonpuhdistuksen aikana syntyi luterilaisuus, anglikaaninen ja reformoitu kirkko. Näiden lisäksi syntyi myös lukuisa joukko vapaita suuntia. Erasmus Rotterdamilainen
Martti Lutherin liike sai alkunsa Uuden testamentin julkaisemista seuranneena vuonna ja koetteli Erasmuksen luonnetta. Erasmusta vaadittiin maineensa ansiosta epäilemättä valitsemaan puolensa, mutta hyökkäävä toiminta oli hänen luonteensa ja tapojensa vastaista. Aina kirkollisia hullutuksia ja väärinkäytöksiä arvostellessaan hän oli tehnyt selväksi, ettei hän hyökännyt kirkon laitoksia vastaan sinällään eikä hänellä ollut mitään kirkonmiehiä vastaan. Maailma oli nauranut hänen satiireilleen, mutta harva oli puuttunut hänen toimintaansa. Hän uskoi, että hänen työnsä oli näinkin vaikuttanut lukemattomiin päättävässä asemassa oleviin mieliin kirkon sisällä.
Erasmus oli myötämielinen luterilaisten kirkkokritiikin pääkohtia kohtaan. Samoin hän kunnioitti Martti Lutheria henkilökohtaisesti, ja Luther puhui samoin arvostaen Erasmuksen oppineisuudesta. Luther toivoi suurempaa yhteistyötä uudistuksessa, mikä vaikutti vain luonnolliselta seuraukselta Erasmuksen omista töistä. Varhaisessa kirjeenvaihdossaan Luther osoitti suurta ihailua kaikkea sitä kohtaan, mitä Erasmus oli tehnyt turmeltumattoman ja järkeenkäyvän kristinuskon eteen, ja houkutteli tätä liittymään luterilaisiin. Erasmus kieltäytyi sitomasta itseään sanoen, että se vaarantaisi hänen asemansa puhtaan opin liikkeen johtohahmona, minkä hän katsoi elämänsä tarkoitukseksi. Hän katsoi voivansa vaikuttaa uskon uudistamiseen ainoastaan itsenäisenä oppineena. Koska Erasmus kieltäytyi tukemasta Lutheria, tämä katsoi suoraviivaisena Erasmuksen välttelevän vastuutaan joko raukkamaisuuden tai tarkoitusperän puutteen vuoksi. Erasmus sen sijaan kammosi kaikkia muutoksia opissa ja uskoi, että myös olemassa olevien muotoilujen sisällä oli mahdollista saada aikaan hänen ajamansa uudistus. Martti Luther
Ymmärtävämmissä kohdissa hän uskoi, etteivät he olleet kääntyneet kristinuskoon lähinnä kristittyjen harjoittaman syrjinnän takia. Tästä on esimerkkinä hänen nuoruuden tuotannostaan "Dass Jesus Christus eyn geborener Jude sey" ("Ettäkö Jeesus Kristus olisi syntyperältään juutalainen"). Kun hänen Vanhan testamentin messiasprofetioita hyödyntävä julistuksensa ei kuitenkaan onnistunut käännyttämään suuremmin juutalaisia, hänen mielipiteensä joidenkin tutkijoiden mukaan muuttuivat. Vuorisaarna
1500-luvulla uskonpuhdistuksen aikaan Martin Luther tulkitsi vuorisaarnaa sellaisena sääntökokoelmana, joka ei sopinut yleiseksi säännöstöksi. Lutherin mukaan vuorisaarna ei kuitenkaan ollut yhteiskunnallisesti merkityksetön. Erityisesti kultainen sääntö on Lutherin tulkinnan mukaan tärkeä yhteiskunnallinen periaate. Lutherin mielestä vuorisaarnan opetukset koskettavat kaikkia ihmisiä ja sen säännöt ajavat ihmistä lähemmäksi Jumalaa. Martti Luther
Kaarlo Arffman on osoittanut, että köyhäinhoidon reformi oli keskeinen osa Martti Lutherin aloittamaa kirkollista vallankumousta. Luther ja hänen kannattajansa uskoivat sanomansa ratkaisevan myös köyhyyden aiheuttamat ongelmat. Tämä edisti luterilaisuuden leviämistä. Uskonpuhdistus
Vuonna 1517 saksalainen augustinolaismunkki Martti Luther julkaisi 95 teesiä katolisen kirkon anekauppaa vastaan. Teesit sisälsivät paavin oppia kyseenalaistavia ajatuksia: ”Joka luulee anekirjeen takaavan itselleen autuuden, hän tulee oppi-isineen iankaikkisesti tuomituksi"” (teesi 32), ”Jokaisella kristityllä on, jos hänen katumuksensa on todellinen, täydellinen anteeksianto rangaistuksesta ja syynalaisuudesta, ja se kuuluu hänelle ilman anekirjeitäkin” (teesi 36) tai ”Opetettakoon kristityille, että se, joka antaa köyhälle tai lainaa tarvitsevalle, tekee paremmin, kuin jos hän lunastaisi aneen” (teesi 43). Uuras Saarnivaara
Saarnivaara on väitöskirjoissaan käsitellyt Lutherin oppeja ja niiden pohjalta hän on julkaissut kolmiosaisen Luther-tutkimuksen. jotka on julkaistu 1947–1948. Joululaulu
Vanhimmat joululaulut ovat yhtä vanhoja kuin joulu itse. Yksi vanhimpia joululauluja on "Kuului laulu enkelten" (Gloria in excelsis Deo), joka määrättiin laulettavaksi jouluyönä vuonna 129. 300-luvulle Roomassa alettiin esittää jouluaiheisia hymnejä. 1200-luvulla yleistyi varsinainen joululauluperinne Saksassa, Ranskassa ja Italiassa.
Martti Luther runoili vuonna 1535 virren "Enkeli taivaan", ja vuonna 1539 loi sille sävellyksen. Suomessa käytetyssä vuonna 1582 ilmestyneessä Piae Cantiones -kokoelmassa on hengellisiä joululauluja, joita edelleen lauletaan niin latinan kuin suomen kielellä. Martti Ahtisaari
Martti Ahtisaaren nimikkoluento on järjestetty vuosittain Jyväskylässä vuodesta 2000 alkaen. Luentoa järjestämässä ovat olleet Jyväskylän kaupunki, Jyväskylän yliopisto, Keski-Suomen henkisen maanpuolustuksen liitto ry ja Keskisuomalainen. Perinne sai alkunsa, kun Suomen, Viron, Puolan, Liettuan ja Latvian tasavaltojen presidentit kokoontuivat presidentti Martti Ahtisaaren myötävaikutuksella Jyväskylässä kylmän sodan päättymisen kymmenvuotispäivänä 8. marraskuuta 1999 arvioimaan kansalaistilaisuudessa maidensa ja Euroopan näkymiä. Martti Ahtisaari –luennon puhujina on ollut koti- ja ulkomaisia valtiollisia johtajia, ja he ovat puheissaan käsitelleet pääasiassa valtioiden väliseen turvallisuuteen liittyviä teemoja. William Walton
Walton kävi Oxfordin yliopistoa, mutta jätti opintonsa kesken 1920. Hän lähti Lontooseen ja ansaitsi elantonsa 1920-luvulla pääasiassa soittamalla viulua jazzklubeilla. Vuonna 1929 Walton sävelsi alttoviulukonserttonsa, jota esitetään yhä säännöllisesti. Teoksen oli tilannut häneltä alttoviulisti Lionel Tertis. Ensiesityksen piti kuitenkin myöhemmin Paul Hindemith. Martti Similä
Laulajana Martti Similä levytti 1920-luvun puolenvälin jälkeen kaikkiaan 13 kappaletta savikiekoille. Lisäksi Similä levytti kaksi omaa "Kuriton sukupolvi" -elokuvaan tekemäänsä sävellystä Eugen Malmsténin johtaman Rytmi-Pojat-yhtyeen kanssa.
Kappaleet olivat äänitysjärjestyksessään seuraavat: Martin Luther (diplomaatti)
Luther osallistui Wannseen konferenssiin ulkoministeriön mandaatilla tammikuussa 1942. Kokouksessa hahmoteltiin juutalaiskysymyksen lopullinen ratkaisu. Kokouksen jälkeen Luther pyrki vaikuttamaan Saksan liittolaisiin ja satelliitteihin saadakseen nämä luovuttamaan juutalaisensa keskitysleireihin vietäväksi. Postilla
A. W. Ingman joka käänsi suomeksi Martti Lutherin postillan oli omien sanojensa mukaan itse varsin kokematon suomen kielen kirjoittamisessa ja käytti sen kääntämisessä 20 vuotta kolmen toverinsa kanssa. Ingman myös turvautui Awellanin apuun, joka oli sen ajan etevimpiä tutkijoita suomen kielen lauseopissa. Ongelmana koettiin myös ruotsin kielen lainasanat. Lutherin postilla pitää sisällään 110 evankeliumia.. Martin Agricola
Muiden töidensä lisäksi Agricola sävelsi ensimmäisenä neliosaisen Martti Lutherin koraalin "Ein' feste Burg" (Jumala ompi linnamme). Wormsin valtiopäivät
Wormsin valtiopäivät oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan säätyjen kokous Wormsin pikkukaupungissa vuonna 1521. Se kesti tammikuun lopusta toukokuun loppupuolelle. Nykyään kokous muistetaan lähinnä uskonpuhdistaja Martti Lutheria koskeneista päätöksistä. Matti Kanto
Matti Kanto (8. joulukuuta 1911 Tampere – 21. syyskuuta 2003 Tampere) oli suomalainen laulaja, joka 1950-luvulla levytti kuusi kappaletta. Tunnetuin niistä on Martti Jäppilän sanoittama "Iltatuulen viesti", jonka Kanto levytti ensimmäisenä vuonna 1952. Laulu kuitenkin tuli suosituksi vasta 15 vuotta myöhemmin Aikamiesten esittämänä. Manassen rukous
Martti Lutherin mielestä rukous oli mitä kaunein ja sopivin kaikille rippiin valmistautuville. Sen vuoksi hän päätti ottaa sen mukaan laatimaansa saksankieliseen raamatunkäännökseensä, jossa se kuitenkin sijoitettiin muiden apokryfi­kirjojen tavoin Vanhan ja Uuden testamentin väliin erilliseen osastoon. Samoin on menetelty myöhemmin muun muassa englanninkielisessä Kuningas Jaakon käännöksessä sekä nykyisinkin niissä protestanttisten kirkkokuntien laatimissa käännöksissä, myös suomenkielisissä Raamatuissa, joissa apokryfikirjat ovat mukana. Monista painoksista ne on kuitenkin jätetty pois. Martti Luther
Luther käänsi Uuden testamentin yhdessätoista viikossa vuonna 1522 ollessaan Wartburgin linnassa. Vanhan testamentin kääntämiseen häneltä kului työryhmän avustamanakin 12 vuotta. Täydellinen saksankielinen Raamattu ilmestyi vuonna 1534. Luther vältti versiossaan aiempien Raamattujen sanantarkkoja käännöksiä. Sen sijaan hän paneutui asiasisältöön sekä ajatukseen, minkä uskoi kunkin raamatunkohdan haluavan välittää. Roomalaiskirjeen lukuun 3:28 Luther lisäsi sanan ”yksin”, jota ei esiinny alkutekstissä: ”Päättelemme että ihminen vanhurskautetaan yksin uskosta”. Lutherin käännöksestä tuli myös muiden protestanttisten kansankielille käännettyjen Raamattujen esikuva. Muun muassa Ruotsin uskonpuhdistaja Olaus Petri ja Suomen uskonpuhdistaja Mikael Agricola käyttivät hänen käännöstään työnsä apuna. Martinkirkko
Martinkirkko on Turussa Martin kaupunginosassa Aurajoen itäpuolella sijaitseva kirkkorakennus. Martinseurakunta perustettiin seurakuntajaossa vuonna 1921, minkä jälkeen sille ryhdyttiin suunnittelemaan uutta kirkkorakennusta. Kirkko vihittiin käyttöön Martti Lutherin syntymän 450-vuotisjuhlana 12. marraskuuta 1933. Kirkko on näin myös nimetty uskonpuhdistaja Martti Lutherin mukaan. Siirtymätyyliä klassismista funktionalismiin edustavan kirkon suunnittelivat yhteistyönä arkkitehdit Totti Sora ja Gunnar Wahlroos. Kirkon tyylille on ominaista sekä ulkona että sisällä toistuva tiukka asiallisuus ja yksinkertaisuus. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys
Kirjojen kustantamisessa aiheutti varojen vähäisyys aluksi rajoituksia, ja ensimmäiset yhdistyksen kustantamat tuotteet olivat pääosin pienehköjä evankelisten pappien laatimia kirjasia, minkä lisäksi hankittiin myyntiin valmiita teoksia esimerkiksi Evangeliska Fosterlandsstiftelseniltä Ruotsista. Pian tuli kustannusohjelmaan myös laajempia kirjoja, erityisesti Lutherin teosten suomennoksia. Jo vuonna 1874 ilmestyi ensi kertaa koko evankelisen liikkeen keskeisimmäksi laulukokoelmaksi myöhemmin muodostunut Siionin kannel. 25 vuoden aikana yksistään sitä painettiin yli 200 000 kappaletta. Laulukirjaa kuitenkin laajennettiin jatkuvasti uusia painoksia otettaessa, joten luultavasti samat ihmiset ostivat vuosien varrella useampia Kanteleita. Martti Luther
Saksan demokraattinen tasavalta leimasi Martti Lutherin jahkailijaksi ja aikaansaamattomaksi henkilöksi. Viralliselle Saksan demokraattiselle tasavallalle tämä oli tosin hyvällä asialla, mutta ei päässyt monestikaan puheitaan pitemmälle asioiden edistämiseksi. Kuitenkin Saksan demokraattinen tasavalta järjesti suuret Luther-juhlat 1983 uskonpuhdistajan 500-vuotissyntymäpäivien yhteydessä. Martin Luther (höyryveturi)
Vuoden 1897 alussa veturi pysähtyi lopullisesti noin neljän kilometrin päähän kaupungin ulkopuolelle ja hylättiin sinne. Eräs kaupunkilainen nimeltä Max Rhode tiettävästi sanoi eräissä juhlissa Bismarck Hotelissa: ”Tiesittekö, että sitä rautahärkää kutsutaan nyt nimellä Martin Luther, koska sekin voisi sanoa: ’Tässä seison, enkä muuta voi.’” Näin veturi sai nykyisen nimensä, ja aikaa myöten siitä tuli paikallinen nähtävyys. 1960-luku
Yhdysvaltain musta väestö heräsi 1960-luvulla vaatimaan itselleen täysiä kansalaisoikeuksia. Kansalaisoikeusliikkeen johtoon noussut baptistipastori Martin Luther King, Jr. järjesti suuria mielenosoituksia eri puolella Yhdysvaltoja. Merkittävimpänä näistä pidetään 28. elokuuta vuonna 1963 Washingtonissa järjestettyä suurmielenosoitusta, johon saapui yli 250 000 ihmistä. King piti silloin kuuluisan "I Have a Dream" -puheensa.
Huhtikuussa vuonna 1968 King matkusti Memphisiin puhumaan siellä hänen kehotuksestaan lakkoilleille mustille, jotka olivat ajautuneet kiistaan ammattiyhdistyksensä kanssa ja halusivat perustaa oman yhdistyksen. James Earl Ray ampui motellin parvekkeelta Kingin 4. huhtikuuta; King oli tällöin vasta 39-vuotias. Martinpäivä
Martti Luther syntyi 10. marraskuuta ja seuraavana päivänä 11. marraskuuta hänet kastettiin Pyhän Martin mukaan. Tämän vuoksi myös suomalaisessa kalenterissa Martin nimipäivä on nykyisin 10. marraskuuta eli päivää aikaisemmin kuin katolisessa kirkossa vietetään Pyhän Martin muistopäivää. Kansan kolme periaatetta (hymni)
Laulun sanoja oli tekemässä useita Guomindang-puolueen jäseniä:
Laulun sanat esitettiin julkisesti ensimmäistä kertaa 16. heinäkuuta 1924 Sun Yat-senin aloittaessa luentonsa näillä sanoilla Whampoan sotilasakatemian avajaistilaisuudessa Kantonissa. Martin Luther (höyryveturi)
Martin Luther on Luurankorannikolle Swakopmundin kaupungin lähistölle 1800-luvun lopulla hylätty höyryveturi, josta on tullut paikallinen nähtävyys. Propaganda
Myös musiikkia on käytetty massavaikuttamisen muotona jo pitkään. Hengellisen musiikin vaikuttavuuteen kuuluu suostuttelevien sanojen lisäksi myös melodia, jonka tarkoitus on saada kuulija hurmiomaiseen tilaan ja herkistymään vastaanotettavalle viestille. Jo Martti Luther kirjoitti virsiinsä uskonnollista propagandaa 1500-luvulla. Saksassa oli minnelaulajia, jotka ylistivät lauluillaan usein vallanpitäjiä. Irlannissa vaeltavat minstrelit pitivät yllä kansallisuusaatetta. Musiikkia on käytetty eri tavoin myös sotapropagandan yhteydessä. Kansallislauluista etenkin Ranskan kansallislaulu "Marseljeesi" ja Neuvostoliiton ensimmäinen kansallislaulu "Kansainvälinen" ovat voimakkaasti propagandistisia sanoituksiltaan. Neuvostoliittolaisista säveltäjistä Dmitri Šostakovitš tunnettiin propagandistisesta ja myös vastapropagandistisesta musiikista. Myös moni aatteellinen liike on käyttänyt musiikkia ideoidensa levittämiseen. Yhdysvalloissa populaarimusiikista tuli 1960-luvun vastakulttuurille tärkeä propaganda-ase. Euroviisuissa on nähty niin Venäjän ja Ukrainan keskinäistä poliittista propagandaa kuin propagointia sukupuolivähemmistöjenkin arvojen puolesta. John Wesley
Wesley koki hengellisen heräyksen herrnhutilaisten kokouksessa Aldersgate Streetillä, Lontoossa 24. toukokuuta 1738, jossa Wesley kuuli Martti Lutherin esipuheen Epistolasta roomalaisille ja ”tunsi sydämensä lämpenevän”. Martin Luther King, Jr.
King alkoi elämänsä myöhäisemmissä vaiheissa ottaa kantaa myös muihinkin yhteiskunnallisiin kysymyksiin. Hän asettui 4. huhtikuuta 1967 ensimmäistä kertaa vastustamaan julkisesti Vietnamin sotaa ”Beyond Vietnam” -puheensa New Yorkin Riverside kirkossa. Puheessa hän arvosteli rajusti Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa ja kutsui Yhdysvaltoja muun muassa ”maailman suurimmaksi väkivallan lietsojaksi”, mikä herätti paljon paheksuntaa ja kritiikkiä. Skotlannin episkopaalinen kirkko
Vuonna 1517 Martti Luther julkaisi 95 teesiään Saksan Wittenbergissä. Lutherin katolisen kirkon opetusta ja käytäntöjä vastaan esittämä kritiikki levisi nopeasti kirjapainotaidon ansiosta. Ne innostivat myös Skotlannissa sellaisia henkilöitä kuin Patrick Hamilton, joka oli opiskellut Saksassa. Hän koki marttyyrikuoleman St Andrewsissa vuonna 1528. Kuitenkin tuli muita, jotka ajoivat asiaa eteenpäin, kuten George Wishart ja hänen tukijansa John Knox. Wishart koki Hamiltonin tavoin marttyyrikuoleman mutta Knox, joka sai voimakkaita vaikutteita Jean Calvinilta oleskellessaan Genevessä, selvisi ja jatkoi työtään. Elokuussa 1560 Skotlannin parlamentti hylkäsi paavin auktoriteetin ja teki katolisen messun laittomaksi. Heti seuraavana vuonna tilanne kuitenkin mutkistui, kun Skotlannin kuningatar Maria Stuart, joka oli katolisuuden innokas kannattaja, palasi Ranskasta. Luther (elokuva)
Luther (2003) on uskonpuhdistaja Martti Lutheria käsittelevä elokuva. Sen ohjasi Eric Till ja julkaisi Metro-Goldwyn-Mayer. Lutherin roolissa esiintyy Joseph Fiennes. Vaikka elokuvan juonen pohjana ovat tosiasiat, kaikki yksityiskohdat eivät ole yhteneväisiä historian kanssa. Kääntäminen
Renessanssi oli yksi kääntämisen suurista aikakausista. Kansankielten asema voimistui, tiedettä alettiin kirjoittaa omalla kielellä latinan sijaan, ja kirjapainotaidon keksiminen kasvatti käännösten määrää. Näkyvimmin kansankielten asiaa ajoi uskonpuhdistus. Jo 1300-luvulla oli piispa John Wycliffe vaatinut kansalle oikeutta lukea Raamattua omalla kielellään. Vuonna 1415 kerettiläisenä poltettu uskonpuhdistaja Jan Hus saarnasi omalla äidinkielellään. Uskonpuhdistajista merkittävin, Martti Luther, käänsi koko Raamatun saksaksi. Se ilmestyi kokonaisuudessaan vuonna 1534 ja loi perustan yhtenäiselle saksan kirjakielelle. Lutheria pidetään yhtenä suurimmista kääntäjistä. Hän korosti kääntämisessä kielen selkeyttä ja ymmärrettävyyttä, sillä hän ei halunnut kielen hämäryyden tai vierauden olevan esteenä Raamatun sanoman ymmärtämiselle. Protestantit tekivät 1500-luvulla Raamatun käännöksiä myös muissa maissa, mutta Ranskassa ja Englannissa ne kohtasivat kiivasta vastustusta; englantiin kääntänyt William Tyndale joutui vastustajiensa käsiin, ja hänet poltettiin roviolla. Margaret Ruthven Lang
Langin ensimmäiset julkisesti esitetyt teokset olivat viisi laulua, jotka Myron W. Whitney tulkitsi yleisölle Bostonissa 14. joulukuuta 1887. Laulu ”Ojalá” kuultiin myös Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1889. Laulusta tuli erityisen suosittu, ja se sai esityksen myös Washington DC:n Lincoln Concert Hallissa 26. maaliskuuta 1890. Sopraano Gerrit Smith piti ensimmäisen tunnetun Langin soolokonsertin New Yorkissa pari vuotta myöhemmin. Muita tunnettuja Langin tulkitsijoita oli muun muassa Ernestine Schumann-Heink. Martin Luther (diplomaatti)
Martin Franz Julius Luther (16. joulukuuta 1895 Berliini – 13. toukokuuta 1945 Berliini) oli saksalainen diplomaatti ja Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen varhainen jäsen. Hän toimi aluksi Saksan ulkoministeriössä ja myöhemmin hän oli yksi holokaustin suunnittelijoista. Uuden testamentin kaanon
Tämäkään kokous ei kuitenkaan lopettanut keskustelua kokonaan. Jotkut tahot jatkoivat muutamien kirjojen kyseenalaistamista. Kyseenalaistettuihin kirjoihin kuuluivat erityisesti Jaakobin kirje ja Johanneksen ilmestys. Vielä 1500-luvulla teologi ja uskonpuhdistaja Martti Luther kyseenalaisti mutta ei hylännyt, Jaakobin kirjeen, Juudaksen kirjeen, Kirjeen heprealaisille ja Johanneksen ilmestyksen. Yhä edelleen Lutherin saksankieliset Raamatut painetaan niin, että nämä kirjat ovat kaanonissa viimeisinä. Koska jotkut protestantit kyseenalaistivat Raamatun kirjojen kaanonin tällä tavoin, Trenton kirkolliskokous vahvisti katolisen kirkon käyttämän kaanonin uudelleen osana kirkon dogmia vuosina 1545–1563.Kaanonin ulkopuolelle jäi suuri määrä kirjallisuutta, jota luettiin ensimmäisinä vuosisatoina varhaiskristillisissä seurakunnissa. Kristinusko ei ollut yhtenäinen vielä ensimmäisten vuosisatojen aikana. Merkittäväksi uskonnolliseksi liikkeeksi nousi salattua tietoa korostanut gnostilaisuus, joka loi runsaasti kirjallisuutta toisen ja neljännen vuosisadan välillä. Kaanonin ulkopuolelle jääneitä eli apokryfisiä kirjoituksia on nykypäivään asti säilynyt vaihtelevasti. Joistakin tiedetään pelkkä nimi, toisista on löytynyt lyhyitä katkealmia ja näiden lisäksi on olemassa kokonaisia käsikirjoituksia – vieläpä useita eri versioita. Martti Luther
Eräänä näkyvimmistä epäkohdista oli katolisen kirkon anekauppa, joka oli herättänyt kysymyksiä jo aikaisemmin. Englannissa Wycliffe arvosteli aneita jo 1300-luvulla. Jan Hus oli päätynyt roviolle vuonna 1415. Lutheria varoiteltiin Husin kohtalosta. Dominikaanimunkki Tetzel oli saarnannut anekaupan puolesta sanoin: ”Kun raha kirstuhun kilahtaa, niin sielu taivaaseen vilahtaa”. Luther tuomitsi anekaupan sanoen: ”Paavillinen ane ei anna anteeksi ainoatakaan syntiä, rauhan voi saavuttaa Kristuksen sanassa uskon kautta.” Nämä sanat aloittivat protestanttisen uskonpuhdistuksen. Oi rakkain Jeesukseni
Runon käänsi saksaksi luterilainen virsirunoilija Paul Gerhardt (1607–1676). Hän muotoili latinalaisen alkuperäisversion pitkälti uudestaan tavalla, joka kuvaa Kristuksen ristinkuolemaan liittyvien tapahtumien henkilökohtaisempaa mietiskelyä. Se julkaistiin ensimmäisen kerran Johann Crügerin laatimassa virsikirjassa "Praxis pietatis melica" vuonna 1656. Vaikka Gerhardt käänsi koko runon, tunnetuimmaksi siitä on tullut viimeinen osa, jota sellaisenaan lauletaan virtenä. Sen saksankieliset sanat alkavat: "O Haupt voll Blut und Wunden" ("Oi pää täynnä verta ja haavoja"). Martti Luther
Koska Luther katsoi Raamatun nojalla, että muun muassa jumalanpilkka, kristittyjen eksyttäminen pois Kristuksesta ja esivallan halveksiminen ovat vääryyksiä, hän kehotti esivaltaa rankaisemaan vääryyttä tekeviä juutalaisia. Esivallan pitäisi rangaista jumalanpilkasta ja sillä on oikeus puolustaa totuutta ja oikeaa Jumalaa. Luther itse sanoi kirjoituksessaan "Juutalaisista ja heidän valheistaan", että häneltä on pyydetty kirjoitusta juutalaisista. Joidenkin kristittyjen pelättiin horjuvan kristillisestä uskostaan juutalaisen uskonnon puoleen, koska Luther ei ollut ottanut kovin näkyvästi kantaa sitä vastaan ”Minä en soisi, että kristityt antaisivat juutalaisten vietellä itsensä samaan kurjuuteen ja surkeuteen, jossa he itse ovat.” (kirjan esipuheessa) Anabaptismi
Martti Luther kohteli anabaptisteja samoin kuin Zwingli. Jo ennen Sveitsin kastaliikkeen syntyä, Luther oli taistellut omien alueidensa radikaaleja ja "hurmahenkiä" vastaan. Siksi uudet samalta vaikuttavat liikkeet tavallisesti yhdistettiin niihin tutkimatta niiden mahdollisia eroja. Luterilaiset olivat vähitellen taistelleet itselleen tietyn aseman ja vapauden Speyerin valtiopäivillä 1520-luvulla ja Augsburgin valtiopäivillä vuonna 1530 ja Nürnbergin sopimuksen avulla 1532. Tammikuun 4. päivänä 1528 keisari antoi Speyerissä julistuksen, joka oli suunnattu kastajaliikettä vastaan. Se määräsi, että uskovien kaste (uudestaan kastaminen) oli rangaistava kuolemalla tarvitsematta minkäänlaista oikeudenkäyntiä hengellisten viranomaisten edessä. Oli vain todettava, että tuo raskas rikos oli tehty, ja sitä seurasi kuolema roviolla tai mestaus miekalla. Samalla tavalla oli kohdeltava myös niitä, jotka itse eivät olleet uudesti kastettuja, mutta kieltäytyivät viemästä lapsiaan kasteelle. Speyerin toisilla valtiopäivillä vuonna 1529 säädyt korottivat tämän katolisen keisarin määräyksen valtakunnanlaiksi. Näin kaikki saksalais-roomalaisen valtakunnan osavaltiot, sekä katoliset että evankeliset, saivat perustuksen, jonka nojalla paikallishallitukset, säädyt ja raadit julkaisivat samankaltaisia määräyksiä. Martti Luther
Lutherin kirjaa "Juutalaisista ja heidän valheistaan" ("Von Juden und ihre Lügen") on pidetty Lutherin tuotannon häpeäpilkkuna
, sillä kirjaan sisältyy ”juutalaisten valheiden” kuulemisesta pääsemiseksi kehotuksia esivallalle polttaa juutalaisten synagogia, keräämään juutalaiset kaupungeissa omiin suljettuihin kortteleihinsa (gettoihin) ja viemään laiskat juutalaiset ahkeruuden oppimista varten työleireihin kaupunkien ulkopuolelle. Myös hengen riistäminen juutalaisilta kuului Lutherin kirjassa oikeutettuihin toimenpiteisiin kristinuskon puolesta. Turun nähtävyydet
Martinkirkko ja sen torni ovat selkeästi ympäri eteläistä Turkua havaittavia maamerkkejä. Martin kaupunginosassa Aurajoen eteläpuolella sijaitseva kirkkorakennus on vihitty käyttöön Martti Lutherin syntymän 450-vuotisjuhlana 12. marraskuuta 1933. Kirkko on näin myös nimetty uskonpuhdistaja Martti Lutherin mukaan. Siirtymätyyliä klassismista funktionalismiin edustavan kirkon suunnittelivat yhteistyönä arkkitehdit Totti Sora ja Gunnar Wahlroos. Kirkon tyylille on ominaista sekä ulkona että sisällä toistuva tiukka asiallisuus ja yksinkertaisuus. Näkemisen arvoista kirkossa on sen tyylilajin lisäksi alttarimaalaus, jossa kuvataan Jeesuksen ristiinnaulitseminen Golgatalla. Se toteutettiin kilpailun perusteella, jossa voittajiksi valittiin turkulaistaiteilijat Einari Wehmas ja Karl Ingelius. Al secco -teoksen korkeus on 15 metriä ja leveys 9,47 metriä ja maalaus oli pitkään Pohjoismaiden suurin alttarimaalaus. Kirkon sisälle on mahdollisuus päästä tutustumaan ainoastaan ennakolta sovittuna ajankohtana. Uskonpuhdistus
Kesäkuussa 1519 Leipzigissa järjestettiin yli kolmiviikkoinen väittely, Leipzigin väittely, kirkon opetuksista. Väittelijöinä olivat Luther, Andreas Karlstadt ja Johann Eck. Väittelyn ensimmäisenä aiheena oli vapaa tahto, josta keskustelivat Karlstadt ja Eck. Lutherin ja Eckin väittely paaviudesta alkoi 4. heinäkuuta. Keskustelussa Luther otti "sola scriptura" -kannan (suom. "Raamattu yksin"), jossa hän nosti Raamatun arvovallan paavin ja kirkolliskokousten yläpuolelle. Eck taas syytti Lutheria Wycliffen ja Husin ajatusten omaksumisesta, mihin Luther vastasi muun muassa: "Mitä tulee Husin lausumaan, että 'ei ole autuuden ehto uskoa, että Rooman kirkko on kaikkien muiden yläpuolella', niin en välitä siitä, onko se peräisin Wycliffeltä vai Husilta." Samoin Eck syytti Lutheria kirkolliskokouksen hylkäämisestä. Uskonpuhdistus Sveitsissä
Uskonpuhdistuksen aloittajana pidetään yleisesti saksalaista augustinolaismunkki Martti Lutheria. Lutherin anekauppaa vastaan suuntautuneet 95 teesiä aloittivat levitessään laajan liikkeen, joka myöhemmin sai uusia muotoja. Lutherin kanssa erimieliset teologit liittyivät osin mukaan uskonpuhdistukseen, minkä seurauksena katolisesta kirkosta erkaantuneiden kirkkojen opitkin poikkesivat toisistaan. Yksi näistä teologeista oli sveitsiläinen Ulrich Zwingli, joka ei jakanut Lutherin ajatuksia, mutta vastusti katolisessa kirkossa vallitsevaa tilannetta. Katekismus
Protestantisille historiallisesti merkittävin katekismus (Suomen vuoden 1869 kirkkolaissa muodossa katkismus) lienee Martti Lutherin Vähä katekismus, jonka uskonpuhdistaja kirjoitti vuonna 1529 seurakuntien huutavaan tarpeeseen. Luther oli tarkastusmatkoilla Saksissa kohdannut sellaista tietämättömyyttä, että hän päätti korjata tilanteen kirjoittamalla katekismuksen. Lutherin Vähä katekismus leviää jatkuvasti maailmassa uusilla kielillä. Samana vuonna 1529 Luther laati myös Ison katekismuksen lähinnä papistoa ja opettajia varten. Katekismukset kuuluvat luterilaisen kirkon tunnustuskirjoihin. Gustaf Aulén
Aulénin ajatteluun vaikuttivat erityisesti Martti Luther ja Friedrich Schleiermacher. Schleiermacheria hän myös arvosteli, koska pyrki palaamaan klassiseen sovitusoppiin, josta katsoi muun muassa Schleiermacherin edustaman antroposentrisen kulttuuriprotestantismin poikkeavan. Hänen tunnetuin teoksensa on "Den kristna försoningstanken" (1930, englanniksi "Christus Victor" 1931). Teoksessa Aulén puolustaa sovitusopillista teoriaa, johon hän viittaa ”klassisena” näkemyksenä. Siinä sovitus tulkitaan jumalallisen kamppailun tulokseksi; Jeesus taistelee ihmiskunnan orjuuteen ja kärsimykseen alistaneita pahoja voimia vastaan ja voittaa ne. Aulén nimesi kaksi muuta sovitusteoriaa, jotka ovat skolastinen (muun muassa Anselm Canterburyläinen) ja subjektiivinen (muun muassa Pierre Abélard). Schmalkaldenin opinkohdat
Vuonna 1537 paavi Paavali III esitti kutsun kirkolliskokoukseen, joka oli tarkoitus pitää seuraavan vuoden keväällä. Tällöin Saksin vaaliruhtinas Juhana Fredrik pyysi Lutheria kirjoittamaan sellaisen selvityksen opinkohdista, jota voitaisiin käyttää joko paavin kokoonkutsumassa kirkolliskokouksessa tai mahdollisessa vastakirkolliskokouksessa. Selvityksessä oli eriteltävä, mistä opinkohdista oltiin katolisen kirkon kanssa samaa mieltä, mistä asioista luterilaiset eivät voisi luopua sekä ne asiat, joista olisi mahdollista neuvotella ja joustaa ykseyden saavuttamiseksi. Lutherin laatimaa tekstiä olivat tarkastamassa johtavat luterilaiset teologit. Martti Luther
Norjalainen professori Carl Fredrik Wisløff on kuitenkin huomauttanut, että toisin kuin kansallissosialistit, jotka pitivät juutalaista rotua vihollisenaan, oli Lutherilla kysymys uskonnosta. Kastettu juutalainen ei ollut enää juutalainen. Wisløff ei kuitenkaan hyväksy Lutherin äärimmäisiä mielipiteitä ja pitää hyvänä, ettei tuon ajan esivalta niitä juurikaan noudattanut. Saksan kieli
Käytännön puhekielessä on suuria murteellisia eroja sekä Saksan, Itävallan ja Sveitsin alueiden välillä että näiden maiden sisällä. Näitä eri kielimuotoja pidetään kuitenkin samana kielenä, jolla on yhteinen Martti Lutherin luoma kirjoitetun kielen normi ja kielioppi, joka perustuu itäisen keskisaksan murteeseen. Ensimmäisinä pyrkimyksinä yhteisen normiston luomiseksi pidetään kuitenkin jo 1200-luvun hovirunoilijoiden toimintaa; Lutherin merkitystä yhteisen kirjakielen luojana onkin pitkään ylikorostettu. Eri murteet eivät välttämättä ole keskenään ymmärrettäviä. Augsburgin tunnustus
Torgaun artikkelit muodostivat myöhemmin syntyneen Augsburgin tunnustuksen toisen osan perustan, kun taas ensimmäisen osan alkuasteen muodostivat niin sanotut Schwabach-Marburgin artikkelit. Aluksi aiottiin keisarille antaa Torgaun artikkelit, mutta niitä pidettiin toisaalta liian laajoina ja toisaalta riittämättöminä, sillä niissä ei selitetty kylliksi varsinaisia opinkysymyksiä. Philipp Melanchthon piti tärkeänä itse uskon sisällön selvittämistä, ja hän laati tunnustuksen sanamuodon Martti Lutherin itsensä ollessa Coburgissa. Tämä johtui siitä, etteivät vaaliruhtinas Juhana eivätkä Augsburgin kaupunki voineet taata Lutherin turvallisuutta, minkä vuoksi Lutherin oli tyydyttävä vilkkaaseen yhteydenpitoon kokoukseen osallistuvien kanssa Coburgista käsin. Melanchthon myös lähetti tunnustuksen Lutherin hyväksyttäväksi. Melanchthon pyrki olemaan ärsyttämättä vastapuolta, minkä vuoksi kirjassa oli myös laaja, erittäin kohtelias esipuhe keisarille. 95 teesiä
Lutherin toiminta oli suuressa määrin vastine dominikaanipappi Johann Tetzelin harjoittamaa aneiden myyntiä vastaan, jonka laittoivat alulle Mainzin arkkipiispa ja paavi Leo X. Rahankeruun tavoitteena oli rahoittaa Rooman Pietarinkirkon rakennustyötä. Saksin hallitsijat olivat kieltäneet aneiden myynnin maillaan, mutta Lutherin seurakuntalaiset matkustivat muualle ostamaan niitä. Kun he tulivat ripittäytymään, he esittivät ostamansa aneen, ja väittivät, ettei heidän tarvinnut katua syntejään, sillä dokumentti lupasi antaa kaikki synnit anteeksi. Uskonpuhdistus
Uskonpuhdistuksen myötä kirkkomusiikki sai uusia piirteitä. Jumalanpalveluksissa käytetty kieli muuttui latinasta kansankielelle. Luterilaisessa kirkossa musiikki nousi keskeiseen asemaan osittain Lutherin oman musiikinharrastuksen ja arvostuksen vuoksi. Virrestä tuli luterilaisen kirkon keskeinen kirkollisen musiikin muoto, jota yleensä laulaa jumalanpalveluksissa koko seurakunta. Monet virret olivat alkuun uusia sovituksia vanhoista gregoriaanisista kirkkolauluista tai maallisia lauluja, joille kirjoitettiin uudet kirkolliset sanat. Luther sävelsi myös itse useita virsiä, joista tunnetuin on koko uskonpuhdistuksen "tunnuslauluksi" noussut "Ein' feste Burg" (eli "Jumala ompi linnamme" suomalaisessa virsikirjassa). Martti Luther
Lutherin saksankielinen raamatunkäännös lukeutuu kristikunnan tärkeimpiin. Myös ennen Lutheria Raamatusta oli olemassa käännöksiä saksaksi, mutta niiden kieli oli epäyhtenäistä ja osin vaikeasti ymmärrettävää. Martti Luther
Eri aikoina ja eri maissa on Lutheriin suhtauduttu monin tavoin. 1800-luvulla nousevan kansallistunteen Saksassa hänestä tehtiin eräänlainen isänmaan sankari. Esimerkiksi uskonpuhdistajaa esittävät kuvat olivat usein ylistäviä ja kertoivat tämän sankaruudesta. Martti Luther
Marburgin kokouksen aikaan Suleiman Suuri ja hänen ottomaanien armeijansa piiritti Wieniä. Luther ei ollut hyväksynyt turkkilaisten vastustamista vuoden 1518 95 teesin selitysteoksessaan, jonka vuoksi häntä syytettiin antautumismielialasta. Hän piti turkkilaisia Jumalan kristityille lähettämänä rangaistuksena, raamatullisen maailmanlopun lähetteinä, jotka tuhoaisivat antikristuksen, jonka Luther uskoi olevan Paavi. Hän vastusti jatkuvasti ajatusta Pyhästä sodasta ”ikään kuin kansamme olisi kristittyjen armeija turkkilaisia vastaan, jotka olivat Kristuksen vihollisia. Tämä on täysin ristiriidassa Kristuksen opetuksia ja nimeä vastaan.” Toisaalta Kahden regimentin opissaan Luther tuki ei-uskonnollista sotaa turkkilaisia vastaan. Vuonna 1526 Luther kirjoitti teoksessa "Ob Kriegsleute auch in seligem Stande sein können" (suom. "Voivatko sotilaatkin kuulua autuaalliseen säätyyn?"), että kansakunnan puolustaminen käy syyksi oikeutettuun sotaan. Vuonna 1529 "Vom Kriege wider die Türken" -teoksessaan Luther kehotti toistuvasti keisari Kaarle V:tä ja saksalaisia taistelemaan maallisessa sodassa turkkilaisia vastaan. Hän teki selväksi, että henkinen sota vierasta uskoa vastaan oli erillään maallisesta ja tuli käydä rukouksen ja katumuksen kautta. Wienin piirityksen aikaan Luther kirjoitti rukouksen, turkkilaisten kansalliseksi pelastukseksi, jossa hän pyysi Jumalaa ”antamaan keisarille ikuisen voiton vihollisista”. Pyhäinpäivä
Vuonna 1517 Martti Luther julkaisi kuuluisat 95 teesiään Wittenbergin linnankirkon edustalla "kaikkien pyhien päivän" aattona. Tästä alkoi reformaatio eli uskonpuhdistus. Martti Luther
Luther omistautui nuorena veljenä täysin luostarielämälle. Hän pyrki tekemään hyviä töitä miellyttääkseen Jumalaa ja palveli toisia rukoillen heidän sielujensa puolesta. Rauha Jumalan kanssa osoittautui hänelle kuitenkin vaikeaksi saavuttaa. Luther paastosi, piinasi ruumistaan piiskaamalla sitä, vietti pitkiä aikoja rukoillen ja ripittäytyen jatkuvasti. Luostarissa hän luki myös paljon Raamattua. Ulrich Zwingli
Hänen käsityksensä mukaan kirkkoa ei voitu uudistaa humanistien viisauden voimalla, vaan Jumalan hengellä, evankeliumin sanan ja uskon kautta. Tämä oli muutos, sillä Zwingliä pidettiin johtavana humanistina. Tammikuussa 1519 kaupunkiin yritti päästä aneiden kerääjä. Zwingli hylkäsi anekaupan. Tämä tapahtui reilu vuosi sen jälkeen, kun Luther oli julistanut teesinsä. Zürichin kaupunginvaltuusto ei päästänyt aneiden kerääjää kaupunkiin. Konstanzin piispa yritti sovitella tilannetta ja aneiden kerääjä joutui poistumaan. Sovittelusta huolimatta Zwinglin saarnat muuttuivat nopeasti yhä radikaalimmiksi. Hänen suhtautumisensa paavin valtaan muuttui, hän hylkäsi pyhimykset, epäili helvetintulta ja väitti, etteivät kastamattomat lapset joudu siihen. Zwingli kielsi olevansa kirkon uudistaja ja vain vaativansa siirtymistä Raamatun mukaiseen uskonnon harjoittamiseen. Elokuussa 1519 Zürichissä puhkesi rutto, johon kuoli neljäsosa kaupungin asukkaista, ja kaupungin valtasivat maailmanlopun tunnelmat. Kaikki siihen kykenevät jättivät kaupungin, mutta Zwingli jatkoi saarnaamistaan melkein kuollen itsekin ruttoon vuonna 1520. Sairautensa aikana hän tutustui lähemmin Lutherin teoksiin. 1521 Zwingli sai Zürichin kansalaisuuden. Uskonpuhdistus
Väittelyn vain kärjistettyä riitaa Luther alkoi hahmotella kirjallisesti kirkon uudistamiseen tähtäävää ohjelmaansa. Kesällä ja syksyllä 1520 hän kirjoitti kolme merkittävää teosta, "Saksan kansan kristilliselle aatelille", "Kirkon Babylonian vankeudesta" ja "Kristityn vapaudesta". Niistä "Saksan kansan kristilliselle aatelille" vetosi keisari Kaarle V:nteen ja totesi, ettei Raamatun tulkinta ollut vain piispojen ja paavin etuoikeus. Siten Luther kehotti maallisia säätyjä ryhtymään paavin ja piispojen puolesta kirkon uudistamiseen, mikäli nämä itse eivät siihen suostuisi. Samoin Luther asetti maalliset ammatit samalle tasolle pappien ammatin kanssa. Tällöin papisto ei olisi esimerkiksi talonpoikien yläpuolella. "Kirkon Babylonian vankeudesta" taas esitteli Lutherin käsitystä sakramenteista. Hän kyseenalaisti katolisen kirkon seitsemän sakramenttia, joista vain ehtoollisen ja kasteen hän hyväksyi täysin, ripin taas osittain. "Kristityn vapaudesta" sisälsi Lutherin näkemyksen, jonka mukaan "kristitty on riippumaton ja vapaa kaikesta eikä kenenkään alamainen" mutta "on velvollinen palvelemaan kaikessa ja on jokaisen alamainen". Nämä kolme kirjoitusta asettivat kyseenalaisiksi useita kirkossa hyväksyttyjä näkemyksiä. 95 teesiä
Lutherin on sanottu naulanneen teesinsä saksalaisen Wittenbergin linnankirkon oveen 31. lokakuuta 1517, mutta myöhemmin tätä käsitystä on pidetty vääränä. Perusteluksi on esitetty siihen aikaan yleistä tapaa naulata ilmoituksia yliopistokampuksilla. Kirkkojen ovet toimivat eräänlaisina ilmoitustauluina. Jotkut katsovat, että teesien julkaiseminen on saattanut tapahtua joskus marraskuussa 1517. Joka tapauksessa Luther ainakin postitti teesit Mainzin arkkipiispalle, paaville, ystävilleen ja aikakauden muille yliopistoille. Luther-säätiö
Luther-säätiön perustamiskokous pidettiin 24. lokakuuta 1999 Simo Kivirannan kotona Espoossa. Kokouksessa oli osallistujia kolmekymmentä, ja säätiön hallituksen jäseniksi nimettiin Pekka Huhtinen, Mia Keskinen, Simo Kiviranta, Erkki Leino, Erkki Pitkäranta, Juhana Pohjola, Vesa Viisteensaari sekä Matti Väisänen. Säätiörekisteri antoi säätiölle toimiluvan ja vahvisti säännöt 5. tammikuuta 2000. Vuonna 2001 alettiin julkaista tiedotuslehteä Pyhäkön Lamppu, jolloin säätiö järjesti messuja ainoastaan Helsingissä, Ruoholahden seurakuntakodissa. Myöhemmin samana vuonna messut siirtyivät Helsingin Vanhan kirkon seurakuntakotiin. Saman vuoden syksynä aloitettiin jumalanpalvelukset Vantaan Tikkurilassa, Imatralla Teppanalan rukoushuoneella sekä Porissa Teljän seurakunnan Väinölän kirkossa. Vuoden 2003 keväällä jumalanpalveluksia järjestettiin seitsemällä paikkakunnalla eli Espoossa, Helsingissä, Imatralla, Lahdessa, Porissa, Raumalla ja Vantaalla. Veni Sancte Spiritus
Kuuluisin niistä on keskiaikainen helluntaihymni "Veni Sancte Spiritus et emitte", jonka on oletettavasti kirjoittanut Stephan Langton (Canterburyn arkkipiispa, k. 1228). Se kuuluu niihin neljään sekvenssiin, jotka Trenton kirkolliskokous jätti julkiseen messuliturgiaan 1562. Siitä on olemassa eri muunnoksia, ja tekstiin on käytetty eri sävelmiä. Sen pohjalta Martti Luther laati myös virren "Komm, Heiliger Geist, Herre Gott", joka sekin on suomennettuna ("Oi Pyhä Henki, Jumala") nykyisessä suomalaisessa virsikirjassa, numerolla 114. Suomen evankelis-luterilainen kirkko käyttää sekvenssin tekstiä kahtena eri käännöksenä helluntain päivän rukouksena ja helluntaiviikon rukouksena. Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi on numerolla 361, ja sen suomennos on Pekka Kivekkään 1998 tekemä latinalaisen tekstin pohjalta. Wormsin valtiopäivät
Keisarin sanan­saattajat Sturm ja Pappenheim saapuivat Lutherin luo 17. huhtikuuta. Pappenheim muistutti Lutheria siitä, että tämän ei pitänyt puhua muutoin kuin vastaamalla läsnä olleen Johann Eckin suoriin kysymyksiin. Eck kysyi, oliko eräät kirjat Lutherin kirjoittamia ja oliko hän valmis luopumaan niissä esittämistään harhaopeista. Schurff pyysi luettelemaan niiden nimikkeet. Niitä oli 25, ja toden­näköisesti niiden joukossa olivat ainakin "95 teesiä", niiden selitysteos, "Rooman paaviudesta", "Kirkon Babylonin vankeus" ja "Kristityn vapaudesta", jotka kaikki oli kirjoitettu ennen valtio­päiviä. Luther pyysi enemmän aikaa voidakseen vastata, ja sitä myönnettiin hänelle seuraavaan päivään kello 4:ään saakka ilta­päivällä. Dorotheenstadtin hautausmaa
Hautausmaan pääkäytävällä on Ernst Waegenerin vuonna 1909 tekemä marmorinen kopio Johann Gottfried Schadowin Wittenbergiin veistämästä Martti Lutherin patsaasta. Se sijaitsi alkujaan Dorotheenstadtin kirkossa, joka tuhoutui sodan pommituksissa. Patsas pystytettiin hautausmaalle 1975. Te Deum
Sanoituksen alkuperä ei ole varma. Luultavasti 800-luvulta peräisin oleva legenda kertoo, että piispa Ambrosius olisi laulanut Te Deumia kastaessaan Augustinusta pääsiäisenä 387. Alkuperäinen melodia on vanhimpia tunnettuja sävellyksiä. Melodia on kuitenkin vuosisatojen aikana vaihdellut, ja monet tunnetut säveltäjät ovat tehneet siitä oman versionsa. Martti Luther
Vuonna 1525 Luther arvosteli kovin sanoin Saksan talonpoikaiskapinallisia. Pari vuotta aiemmin hän oli antanut ”herrojen” kuulla kunniansa muun muassa näiden talonpojille sälyttämien kovien verojen vuoksi. Talonpoikia hän kehotti kuuliaisuuteen, mutta lopulta kumpikaan osapuoli ei kuunnellut uskonpuhdistajaa. Katri Nironen
Vuonna 1965 Katri Nironen sävelsi puhekuoroteoksen Agadir, joka perustui Agadirin tuhoisan maanjäristyksen kokeneen ruotsalaisen Artur Lundkvistin samannimiseen runoteokseen. Teoksesta tehtiin studiotallenne Yleisradiolle. Tallennetta on myöhemmin esitetty Suomen lisäksi muun muassa Italian radiossa. Teoksen ensimmäinen julkinen yleisöesitys oli 4. maaliskuuta 2015 Taideyliopiston Exhibition Laboratoryssa Petri Kuljuntaustan johdolla, 50 vuotta teoksen valmistumisen jälkeen. Sola scriptura
Martti Lutherin mukaan käskyt, uskontunnustus ja Isä meidän -rukous ovat Raamatun lyhyt ja täydellinen tiivistelmä. Raamatuntulkinta ja oppi eivät siten ole hänen mielestään ristiriidassa keskenään. Saksan historia
1500-luvun alussa valtakunnassa oli paljon tyytymättömyyttä kirkon väärinkäytöksiä kohtaan ja tilaus uskonpuhdistukselle, joka alkoi 1517 Martti Lutherin naulattua 95 teesiään Wittenbergin linnankirkon oveen. Luther julistettiin pannaan, mutta uskonpuhdistus eteni vauhdilla. Sitä auttoivat Kaarle V:n sodat Ranskaa ja ottomaaneja vastaan, sekä vuosisata aiemmin Johannes Gutenbergin kehittämä kirjapainotekniikka, jonka avulla protestanttisia tekstejä levitettiin tehokkaasti. Luther käänsi Raamatun saksaksi ja loi saksan kirjakielen perustan. Johann von Staupitz
Staupitzin tavoitteena oli uudistaa teologian opetusta Raamatun selityksen suuntaan. Martti Luther opiskeli teologiaa Staupitzin johdolla Erfurtissa. Näiden kahden miehen välille syntyi koko elämän kestänyt ystävyys. Heidän kirjeenvaihtoaan on säilynyt jälkipolvillekin. Staupitzin osuutta Lutherin hengellisessä elämässä ei voi vähätellä. Tekniikan historia
Ensimmäinen ”bestseller” oli Martti Lutherin saksankielinen Uusi testamentti, jota painettiin 100 000 kappaletta Lutherin elinaikana. Vuoden 1500 tienoilla kirjapainon idea oli tiedossa jo 12 maassa. Vanoccio Biringuccion kirjassa "Pirotechnica" vuodelta 1540 kerrotaan tarkasti eri metallien valamisesta, mikä edisti taidon leviämistä. Kirjasimet standardoituivat ja työmenetelmät kehittyivät ja 1700-luvulla pystyttiin painamaan samalla työmäärällä jo kolminkertainen määrä. Painomäärien lisääntyminen lisäsi paperinkulutusta. Saksalainen Jacob Christian Schäffer kiinnostui paperikoneista ja kokeili eri kasveja selluloosapohjaisen paperin valmistuksessa 1700-luvun loppupuolella. Arkit tehtiin yhä yksittäiskappaleina. Jatkuvatoimisella paperikoneella oli useita kehittäjiä. Englannissa patentin jatkuvatoimiselle paperikoneelle saivat veljekset Fourdrinier ja John Gamble vuonna 1807. Englannissa oli vuonna 1840 jo 250 paperikonetta.
Painotekniikoita on kehitetty vuosien mittaan useita. Kun painetaan suuria määriä esimerkiksi sanomalehtiä, käytetään rotaatiopainokoneita, joihin paperi syötetään rullalta. Edullisen paperin, tehokkaan painotekniikan ja ilmoitusmyynnin ansiosta sanomalehdistöstä kehittyi merkittävä tiedonvälittäjä ja "neljäs valtiomahti". Kehitystä edistivät latomakoneet. Vanha kuvien painomenetelmä on litografia ja toinen tunnettu on silkkipaino. Nykyään yleisin painomenetelmä on offsetpaino. Kirjoituskoneita kehitettiin 1700-luvulta lähtien sokeiden apuvälineiksi. 1870-luvulla Remingtonin tehtaat alkoivat valmistaa kirjoituskonetta, jolla pystyi kirjoittamaan nopeammin kuin käsin, ja seuraavat sata vuotta kirjoituskone toimistojen tunnusomainen laite. Mekaanisista kirjoituskoneista periytyy tietokoneissa nykyäänkin käytetty QWERTY-kirjaimisto. Valettuja irtokirjaimia hyödyntävä kirjoituskone on versio painokoneesta. Kirjoituskoneella voidaan hiilipaperien avulla tuottaa kopiota tai master-kappaleita joillekin painomenetelmille, kuten vahaskopiokoneelle. 1900-luvun alussa käyttöön otetut kaukokirjoittimet eli telexit ovat automatisoituja kirjoituskoneita, joita myöhemmin käytettiin tietokoneiden ensimmäisinä tulostimina. Kopiointimenetelmiä, joissa kopioitava tuloste on välillä sähköisessä muodossa, ovat valokopiokone, telefax eli telekopiokone ja erilaiset tulostimet. Nämä voidaan yhdistää yhdeksi koneeksi. Telexit poistuivat yrityksistä 1980-luvulla telefaxien korvattua ne. Telefaxit puolestaan jäivät sähköpostin varjoon 1990-luvulla. Dominikaanien historia
Martti Lutherin 95 teesiä arvostelivat rajusti ajan katolista kirkkoa ja sen toimintaa. Vuoden 1518 alkupuoliskolla dominikaanien veljeskunta julisti Lutherin harhaoppiseksi. Huomattavaa asiassa on, että Lutherin teesien kiivain arvostelu suuntautui juuri aneita myyvään dominikaanipappi Johann Tetzeliin. Älä lausu väärää todistusta lähimmäisestäsi
Älä lausu väärää todistusta lähimmäisestäsi on kahdeksas Raamatun kymmenestä käskystä siinä muodossa jossa se on evankelisluterilaisen kirkon katekismuksesta. Isossa katekismuksessa Martti Luther tulkitsee, että käsky kieltää jokaisen kielen synnin, joka suinkin voi lähimmäistä vahingoittaa tai loukata. Hänen mukaansa Jumala tahtoo estää kaiken lähimmäistä vahingoittavan kielenkäytön, olipa sitten kysymys valhesaarnaajien kieroista opeista, väärien tuomareiden ja todistajien aikaansaamista tuomiosta tai muista, oikeusistuimen ulkopuolella lausutuista valheista ja parjauksista. Lutherin mukaan lähimmäisen tekemiä syntejä ei saa saattaa muiden tietoon. Jos niin tekee, syyllistyy tuomitsemiseen ja arvosteluun, mikä tarkoittaa lankeamista syntiin, joka on suurempi kuin se mistä kerrottiin. Kukaan ei saa puhua toisesta pahaa, vaikka tietäisikin hyvin tämän todella olevan syyllinen. Lili Marleen
Laulun erikielisiä versioita on käytetty marssilauluna useissa maissa. Kappale tuli tunnetuksi koko Euroopassa sen jälkeen kun Soldatensender Belgrad alkoi soittaa kappaletta vuonna 1941. Kappale joutui kuitenkin soittokieltoon, koska Saksan propagandaministeri Goebbels ei pitänyt Lale Andersenista eikä etenkään tämän juutalaisystävistä, ja piti laulua sopimattoman hempeänä rakkauslauluna, joka ei sovi armeijan asemalla soitettavaksi. Runsaan asiakaspalautteen alla Goebbels kuitenkin taipui, ja kappaletta soitettiin joka ilta 21:55 illan viimeisenä kappaleena. Lale Andersenin ura silloisessa Saksassa oli kuitenkin tuhottu ensin esiintymiskiellolla ja sitten rajoitetulla esiintymisluvalla, jonka ehtoihin kuului, ettei Lale Andersin saanut esittää kappaletta Lili Marleen. John Locke -luennot
Luentosarja on nimetty filosofi John Locken mukaan. Se perustettiin Henry Wilden testamentilla vuonna 1950. Ensimmäistä luentokertaa tarjottiin Ludwig Wittgensteinille, joka kuitenkin kieltäytyi. Luentoja on pidetty kaksivuotisina sarjoina, kaikkina vuosina ei kuitenkaan ole ollut luentoja. Vuodesta 2001 luentomuistiinpanot ovat olleet saatavilla sähköisesti. Luterilainen pelastuskäsitys
Luterilainen pelastuskäsitys tarkoittaa luterilaisuuden oppia, että Jumalan mukaan kaikki ansaitsevat iankaikkisen elämän taivaassa, eli syntejä tehneet eivät joudu kärsimään kiirastulessa, kuten katolinen kirkko opetti ennen uskonpuhdistusta. Luterilaisen pelastuskäsityksen kehitti Martti Luther. Forensinen vanhurskauttaminen
Philipp Melanchthon, syntyjään Philipp Schwartzerd, oli saksalainen teologi ja humanisti. Hän oli myös Martti Lutherin läheinen ystävä ja oppilas. Hän omaksui Lutherin reformaation ja osallistui sen edistämiseen. Melanchthonin kuitenkin katsottiin Lutherin kuoleman jälkeen olevan liian sovitteleva katolista kirkkoa kohtaan Leipzigin interimin aikaan ja tämä johti protestanttien ensimmäiseen opilliseen kiistaan adiaforariitaan. Hänen puolustajiaan kiistassa kutsuttiin "filippisteiksi" ja vastustajia "aitoluterilaisiksi". Melanchthonista tuli kuitenkin viimeistään Lutherin kuoleman jälkeen reformaatioliikkeen edustaja ja johtohahmo. Kirkkomusiikki
Uskonpuhdistusta toteuttaessaan Martti Luther noudatti musiikin alalla katolisia esikuvia ja säilytti useissa tapauksissa jumalanpalveluksessa gregoriaanisen laulun. Kun tekstit käännettiin saksaksi, elpyi Saksan vanha kirkkolaulu, joka oli syntynyt latinalaisten hymnien esikuvien mukaan. Sen luonne seurakunnan lauluna säilytettiin, ja se painoi oman leimansa protestanttisiin kirkonmenoihin. Martti Katajisto
Martti Katajisto teki uraa myös radiossa. 1950–60 -luvuilla häntä kuultiin erityisesti Eero Leväluoman ja Urpo Laurin ohjaamissa kuunnelmissa. Katajiston tunnetuimpiin radiotöihin luetaan vuonna 1979 tallennettu Federico Garcia Lorcan monologi "Härkätaistelijan kuolema". Magnificat (Bach)
"Magnificat"ia laulettiin luterilaisissa kirkoissa 1600- ja 1700-luvuilla iltajumalanpalveluksessa, eli vesperissä yksiäänisesti Martti Lutherin saksankieliseen tekstiin "Meine Seele erhebet den Herrn". Suurina juhlapyhinä oli kuitenkin tapana esittää monimutkaisempi latinankielinen versio. Luther (elokuva)
Jo ennen tunnetuinta, vuonna 2003 ilmestynyttä "Luther"-elokuvaa, oli aihetta käsitelty elokuvissa. Vuonna 1928 "Lutherin" ohjasi Hans Kyser ja pääosaa näytteli Eugen Klöpfer. Vuonna 1973 julkaistiin versio, jonka ohjaajana toimi Guy Green ja pääosanäyttelijänä Stacy Keach. Merseburg
Uskonpuhdistus alkoi näkyä Merseburgissa vuonna 1543; kaksi vuotta myöhemmin Martti Luther piti saarnan tuomiokirkossa, jota oli uudistettu laajalti vuosina 1510–1537. Viimeisen katolisen piispan kuoltua 1561 uskonpuhdistus oli Merseburgin osalta loppuunsuoritettu. Merseburgin hiippakunta lakkautettiin 1565 ja kaupungista tuli osa vuonna 1356 perustettua Saksin ruhtinaskuntaa. Vuosina 1815–1945 Merseburg kuului preussilaiseen Saksin provinssiin. Vuonna 1841 kaupungin tuomiokirkossa tehtiin merkittävä löytö, kun historioitsija Georg Waitz löysi muinaiset "Merseburgin loitsut" ("Merseburger Zaubersprüche"). Saksan rataverkkoon Merseburg liitettiin 1846. Thomaskirche
Thomaskirchen paikalla on sijainnut kirkkorakennuksia jo 1100-luvulta lähtien. Nykyisen goottilaista arkkitehtuuria edustavan rakennuksen vihki katoliseksi kirkoksi 10. huhtikuuta 1496 Merseburgin piispa. Uskonpuhdistaja Martti Luther saarnasi kirkossa vuonna 1539. Nykyisin kirkko on luterilainen. Synti
Katolisen kirkon edelleen voimassa olevan opin mukaan ihminen voi puhdistua tekemistään synneistä kiirastulessa. Kiirastuli on tila, jossa ihminen puhdistuu synneistä ennen taivaaseen pääsemistä. Kiirastuliopista syntynyt erimielisyys oli yksi niistä tekijöistä, joka johti 1500-luvulla uskonpuhdistukseen.
Martin Luther (1483–1546) oli augustinolaismunkki, joka ei hyväksynyt katolisen kirkon oppia kiirastulesta. Kiirastulta ei nimittäin mainita lainkaan Raamatussa. Luther oli myös huolestunut katolisen kirkon oppeihin liittyneestä anekaupasta. Teologi otti muutenkin etäisyyttä skolastikkojen ajatteluun, joka oli saanut vaikutteita antiikin kreikkalaisesta filosofiasta. Erkki Niinivaara
Niinivaaran kirjanen "Maallinen ja hengellinen" synnytti Suomen evankelisluterilaisen papiston keskuudessa syksyllä 1952 kiivaan väittelyn uskonpuhdistaja Martti Lutherin opeista. Kirjanen oli laadittu keskustelun avaukseksi lokakuussa 1952 pidettyyn Tampereen hiippakunnan synodaalikokoukseen, mutta siitä tuli sanomalehtien palstoilla käydyn kirjoittelun myötä myös suuren yleisön kiinnostuksen kohde. Teoksessaan Niinivaara pohti Jumalan maailman ja maallisen elämän välistä kuilua toisaalta Lutherin ajatusmaailmassa ja toisaalta nykyelämän keskellä. Syntyneessä väittelyssä Niinivaaran kannalle asettuivat muiden muassa piispa Eelis Gulin ja teologian tohtori Sigfrid Sirenius sekä eräin varauksin professori Paavo Virkkunen. Niinivaaran ajatusten kiivaimmaksi vastustajaksi nousi professori Osmo Tiililä ja ankaraa arvostelua esittivät myös muiden muassa rovastit Kosti Kankainen ja Urho Muroma. Exsurge Domine
Vaikka bullassa ei suoranaisesti tuomittu kaikkia Lutherin oppeja, siinä vaadittiin häntä korjaamaan 41 kohtaa. Osa korjattaviksi vaadituista kohdista on Lutherin 95 teesissä, osa muissa kirjoituksissa ja hänen nimiinsä pannuista puheista. Bullassa asetettiin myös aikaraja. Lutherin tuli alistua bullan vaatimuksiin 60 päivän kuluessa siitä, kun bulla oli julkaistu. Takarajana oli 10. joulukuuta 1520, mutta tuona päivänä Luther poltti kaanonin lain ja myös oman kappaleensa "Exsurge Dominesta". Lutherin vastaus bullaan oli samalla reaktio katolisuuden puolustajan Johann Eckin toimiin. Eck oli eri puolilla Saksaa polttanut Lutherin kirjoituksia. Koska Luther ei noudattanut bullaa, paavi julkaisi pannabullan "Decet Romanum Pontificem", jolla Luther asetettiin ekskommunikaatioon. Ylioppilaskunnan Laulajat
Martti Turunen 1931–1959 Disputaatio
Luther sai puolustaa teologiaansa ensimmäisen kerran laajaa keskustelua herättäneiden aneteesiensä jälkeen Heidelbergissä 26. huhtikuuta 1518 järjestetyssä disputaatiossa. Heidelbergissä Luther esitti disputaation 28 teologisesta ja 12 filosofisesta teesistä. Niissä hän käsitteli mm. tahdonvapautta sekä uskon ja rakkauden, lain ja evankeliumin sekä teologian ja filosofian välisiä suhteita. Wartburgin linna
Saksin vaaliruhtinas Fredrik Viisas tarjosi linnasta suojapaikan Martti Lutherille. Luther asui linnassa salanimellä "Ritari Jörg" vuodesta 1521 vuoteen 1522, jona aikana hän käänsi Uuden testamentin saksaksi. Koraali
Koraali on luterilaisessa kirkossa koko seurakunnan laulama virsi. Koraalit ovat yleensä yksinkertaisia ja helposti laulettavia kappaleita. Koraalien sanat ovat usein loppusoinnullisia ja useita säkeistöjä lauletaan samalla melodialla. Martti Luther on säveltänyt joitain koraalimelodioita (muun muassa virren "Jumala ompi linnamme"). Simo Peura
Väitöskirjassaan "Mehr als ein Mensch?" Peura tutki Martti Lutherin käsitystä jumalallistumisesta vuosina 1513–1519. Peura osoitti, että vanhurskauttaminen oli Lutherille olemuksellista, vaikka tämä ei käyttänytkään samanlaisia käsitteitä kuin skolastikot. Lutherin mukaan jumalallistuminen oli todellista mutta ei selvästi havaittavissa. Luterilaisuus
Luterilaisuus syntyi 1500-luvulla uskonpuhdistuksen yhteydessä. Se syntyi katolisen kirkon sisällä ja lopulta erkani omaksi kirkokseen katolisen kirkon painostuksen johdosta. Martti Luther halusi palauttaa katolisen kirkon opetuksen Raamatun mukaiseksi. Hän halusi poistaa ajatuksen ankarasta Jumalasta. Raamatunmukaisuus onkin luterilaisuuden vanha pääperiaate, ”sola scriptura”. 1500-luvulla katolisuudesta erkanivat myös anabaptistit, anglikaanit ja kalvinistit. Luterilaisuus vaikutti erityisesti Pohjois-Saksassa ja Pohjois­maissa.Vuonna 1580 Tunnustuskirjoja koottaessa alkoi luterilaisuuden sisällä ilmetä erimielisyyksiä oppia koskevista kysymyksistä. Tuolloin luterilaisia ryhmittymiä olivat aitoluterilaisuus, filippistit sekä kryptokalvinistit. Opilliset kiistat koskivat lain kolmatta käyttöä, synergismiä sekä sakramentteja. Valtakunnankirous
Tunnetuin valtakunnankiroukseen tuomittu oli kerettiläisyydestä syytetty uskonpuhdistaja Martti Luther vuonna 1521. Martti Luther
Jo nuorena Luther tunsi erityistä kiinnostusta hengellisiin asioihin ja hän pohti varsinkin suhdettaan Jumalaan. Ratkaisevan käänteen aiheutti raivoisa ukkosmyrsky kesällä 1505. Se iski Lutherin ollessa matkalla opiskelukaupunkiinsa Erfurtiin. Tästä säikähtäneenä hän rukoili apua: ”Auta, Pyhä Anna! Jos tästä selviän, ryhdyn munkiksi!”. Koska Lutherin henki säästyi, hän piti lupauksensa, erosi oikeustieteellisestä ja meni kaupungin augustinolaisluostariin isänsä vastustuksesta huolimatta. Gregorius I
Martti Luther ja muut protestanttiset reformaattorit väittivät kirkon rappion ja pimeän keskiajan alkaneen Gregoriuksesta. Tämä korosti askeesia ja itsensä kuolettamista, kehitti kiirastulioppia ja edisti pyhimysten kunnioitusta. Peter Manns
Manns vihittiin 1951 papiksi. Hän oli oppi-isänsä Joseph Lortzin seuraaja Mainzin Euroopan historian instituutin johtajana. Luther-tutkijana hän pitää kiinni oppi-isänsä pääteesistä, mutta menee Lortzia pidemmälle. Manns pitää Martti Lutheria yhtenä uskon isistä ("Vater in Glauben"), eikä pidä tämän tahallista harhaoppisuuttakaan olemukseltaan täysin yksiselitteisenä tai lopullisena. Manns tekee eron Lutherin lähtökohtien ja ”kerettiläisyyden” välillä.