Missä taistelussa HMS Ardent -alus upposi?
HMS Ardent (H41)
HMS Ardent (viirinumero H41) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1930 palvelukseenotettu A-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus upposi 8. kesäkuuta 1940 taistelussa Saksan laivaston taisteluristeilijöitä "Scharnhorstia" ja "Gneisenauta" vastaan suojatessaan Norjan rannikolta palaavaa lentotukialusta.
Achille (1803)
"San Ildefonson" antauduttua HMS "Defencelle" Deniéport käytti tuulenvirettä hyväkseen pyrkien täyttämään antautuneen aluksen jättämän aukon linjassa. Alus joutui kuitenkin HMS "Defiancen" ja HMS "Dreadnoughtin" väliin menettäen mastonsa. Alus menetti seuranneessa taistelussa kaikki upseerinsa, ja se oli hitaasti uppoamassa. Siitä huolimatta se kykeni tulellaan katkaisemaan HMS "Dreadnoughtin" pää- ja etumastot. HMS "Princen" liityttyä taisteluun syttyi "Achillen" mesaanimastossa tulipalo. Seuraava brittien yhteislaukaus kaatoi kannelle palavan päämaston sytyttäen aluksen ilmiliekkeihin. HMS "Prince" pelasti 158 ranskalaista merestä. Tulen saavuttaessa ruutivaraston alus räjähti vieden mukanaan 480 miehistönjäsentä. HMS Ardent (1894)
"HMS Ardent" liitettiin huhtikuussa 1895 Välimeren laivastoon ja vuosikymmenen lopulla alus oli "HMS Ramilliesin" emälaivana. Sitä käytettiin myös lämmittäjien koulutuksessa. Alus myytiin romutettavaksi 10. lokakuuta 1911. HMS Ocean (1898)
Alus upposi 18. maaliskuuta 1915 osuttuaan miinaan Dardanelleilla. HMS Ardent (H41)
Lokakuussa 1931 alus määrättiin telakalta palatessaan 3. hävittäjälaivueeseen. Se aloitti 4. marraskuuta koulutuksessa, jonka päätyttyä se aloitti varsinaisen laivastopalveluksensa. Välimeren laivastossa alus osallistui laivasto-harjoituksiin sekä vierailuihin Välimeren alueella, kunnes se tammikuussa 1934 lähti Britteinsaarille huoltoon. Helmikuussa se määrättiin palvelukseen palatessaan palaamaan 3. hävittäjälaivueeseen Välimerelle. Korjausten valmistuttua maaliskuussa alus aloitti koulutuksen Britteinsaarten vesillä ennen heinäkuista paluutaan Maltalle. "Ardentin" normaalin laivastopalveluksen katkaisivat seuraavien vuosien aikana kruunajaisiin liittynyt laivastokatselmus Spitheadissä kesäkuussa 1935, Abessinian kriisi ja Espanjan sisällissota. Se määrättiin 8. syyskuuta 1936 laivueensa mukana valvomaan Espanjan rannikon sulkua sekä avustamaan Britannian kansalaisten evakuoinnissa sotaa käyvästä maasta. Alus palasi 17. lokakuuta Maltalle, jossa se osallistui laivueen mukana laivastoharjoitukseen. Se palasi 29. marraskuuta Espanjan rannikolle valvomaan meriliikennettä sekä tarvittaessa avustamaan pakolaisia. Se oli Barcelonaan tukeutuvien alusten johtoaluksena. HMS Adventure (M23)
Alus vaurioitui pahoin osuttuaan miinaan 13. marraskuuta 1939 Thames-joen suistossa. Aluksen miehistöstä menehtyi 23 henkeä ja lisäksi sen saattajana toiminut hävittäjä "HMS Blanche" ajoi myös miinaan. Alus joutui telakalle Sheernessiin. Palvelukseen palattuaan se laski miinoituksen 1940 Orkneysaarten vesille ja Yrjön kanavaan. Alus vaurioitui osuttuaan miinaan 1941 Liverpoolin edustalla. HMS Bath
Alus suojasi elokuussa ryhmän mukana saattuetta OG71. Saattue joutui 18. elokuuta noin 400 merimailia Irlannin lounaispuoella Saksan laivaston sukellusveneiden "U-2204", "U-559" ja "U-201" maaliksi. Seuraavana päivänä "U-204":n laukaisema G7e-torpedo osui "KNM Bathiin", joka upposi nopeasti vieden mukanaan suuren osan miehistöstään. Aluksen kaatui ja se upposi kuudessa minuutissa. Hylyn vajotessa aluksen syvyyspommit räjähtivät surmaten useita veden varassa olleita. "HMS Hydrangea" pelasti merestä 39 miestä, jotka siirrettiin yhdeksää lukuun ottamatta neljä miestä pelastaneelle "HMS Wandererille". Pelastetut laskettiin maihin Gibraltarilla lukuun ottamatta kahta matkalla vammoihinsa menehtynyttä. Aluksen päällikkö kapteeniluutnantti Christian Fredrik Thestrup Melsom, kaksi norjalaista upseeria, kaksi brittiläistä upseeria sekä 68 norjalaista ja kymmenen brittiläistä miehistönjäsentä saivat surmansa. HMS Nottingham (D91)
Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 2003 ja huhtikuussa 2004 aluksen korjaus valmistui. Se palasi palvelukseen heinäkuussa. Alus kohtasi 23. elokuuta Etelä-Afrikan laivaston fregatin "SAS Mendin" paikassa, jossa joukkojenkuljetusalus "SS Mendi" upposi ensimmäisessä maailmansodassa. Alukset laskivat paikalle seppeleen henkensä menettäneiden muistoksi. HMS Anthony (H40)
Alus määrättiin 26. toukokuuta evakuoimaan joukkoja Ranskasta osana operaatio Dynamoa, ja se kuljetti kaikkiaan yli 3 000 sotilasta Britteinsaarille. Se vaurioitui 30. toukokuuta ilmapommituksessa lähelle osuneesta pommista. Seuraavana päivänä alus siirrettiin Portsmouthin telakalle korjattavaksi, mistä se palasi 18. kesäkuuta Harwichiin sijoitettuun laivueeseensa. Seuraavasta päivästä alkaen alus suojasi laivueen mukana saattueita sekä valvoi meriliikennettä Pohjanmerellä.
Alus suojasi elokuussa laivueensa mukana raskaita pinta-aluksia. Syyskuussa alus siirrettiin saattueiden suojaksi 12. hävittäjälaivueeseen Greenockiin. Se pelasti 27. syyskuuta "SS City of Benaresin" eloonjäänyitä, jotka olivat olleet kymmenen päivää pelastusveneessä Saksan laivaston sukellusveneen upotettua heidän aluksensa 17. syyskuuta. HMS Ardent (H41)
Alus tilattiin 6. maaliskuuta 1928 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista ja sen köli laskettiin 30. heinäkuuta. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1929 ja se valmistui 14. maaliskuuta 1930. HMS Algerine
"HMS Algerine" ja "HMS Alarm" joutuivat 15. marraskuuta Italian laivaston sukellusveneen "Ascianghin" hyökkäyksen kohteeksi, jolloin "HMS Algerine" upposi torpedon osuttua vieden mukanaan kaikki upseerit sekä 80 miehistönjäsentä. "HMS Alarm" sekä ilmatorjunta-alus "HMS Pozaerica" pelastivat uppoavan aluksen 32 eloonjäänyttä, joista 24 kuoli myöhemmin saamiinsa vammoihin. Jatkosodan hyökkäysvaiheen merisotatoimet
Viimeisissä taisteluammunnoissa 2.–3. joulukuuta 1941 illalla ja yöllä kahta Hangosta poistuvaa osastoa ammuttiin 12- ja 8-tuumaisilla. Hangosta illalla 2. joulukuuta lähteneeseen saattueeseen kuulunut tykkivene Virsaitis sai kello 00.30 aikaan osuman ja upposi. Aluksella oli 246 ihmistä, joista pelastettiin 96. Jälkimmäisen osaston kuljetusalus "Josef Stalin" ajoi myöhemmin miinaan ja jäi paikalleen. Kun neuvostojoukot ottivat sen hinaukseen, sai se osuman Mäkiluodon 12-tuumaisesta kranaatista ja keulassa olleet ammukset räjähtivät. Alus ajelehti sitten karille Viron rannikolle saksalaisten saaliiksi. 5 600:ta aluksessa olleesta vajaat 3 000 kuoli, saattoalukset pelastivat 1 700 ja noin 1 000 jäi saksalaisten vangiksi. Myöhemmin päivällä Mäkiluoto ampui yhtä hävittäjän osastoa kohti. Tämän jälkeen Hanko oli evakuoitu, ja neuvostoliittolainen Suomenlahden-liikenne lakkasi. HMS Attack (1911)
HMS Attack (viirinumerot H14 (6.12.1914–1.9.1915) ja H86) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Acheron-luokan hävittäjä. HMS Ardent (F184)
"HMS Ardent" tuki 21. huhtikuuta alkanutta San Carlosin maihinnousua. Kolme Argentiinan laivaston ilmavoimien A-4-rynnäkkökonetta havaitsi aluksen kolme merimailia North West Islandista lounaaseen. Alus ei kyennyt laukaisemaan Sea Cat -ilmatorjuntaohjuksiaan, jolloin kolme rynnäköineiden koneiden pudottamaa pommia osui. Kaksi niistä räjähti, mutta kolmas jäi suutariksi. Aluksen aseista osa säilyi toimintakykyisenä, ja ne valmistautuivat torjumaan seuraavaa rynnäkköä. HMAS Quiberon
"HMAS Quiberon" palveli aluksi Pohjois-Atlantin saattueiden suojana, kunnes se liitettiin Pohjois-Afrikan maihinnousuun lokakuussa 1942. Alus upotti 28. marraskuuta Algerian rannikolla Italian laivaston sukellusvene "Dessièn". Se palveli maihinnousun päätyttyä Välimerellä ja Intian valtamerellä saattuetehtävissä. Alus osallistui vuonna 1944 lentotukialusosaston mukana huhtikuussa Sabangin ja toukokuussa Surabayan iskuihin. Lokakuussa alus osallistui tulitoimintaan japanilaisten asemia vastaan Nikobaareilla. Se osallistui myös amerikkalaisten mukana Okinawan taisteluihin sekä Japanin kotisaarille suunnattuihin iskuihin. Japanin antauduttua alus osallistui miehitysjoukkoihin. HMAS Waterhen
Alus lähti 28. kesäkuuta "HMS Defenderin" kanssa Aleksandriasta Tobrukiin. Alus vaurioitui 29. kesäkuuta 1941 pahoin Sollumin edustalla 12 Saksan ja seitsemän Italian ilmavoimien syöksypommittajan hyökkäyksessä. Alus sai lähelle osuneista pommeista pahan vuodon sekä menetti liikuntakykynsä. Aluksen miehistö sekä kannella olleet maavoimien sotilaat siirtyivät "HMS Defenderille", joka otti seuraavana päivänä vaurioituneen aluksen hinaukseen. "HMAS Waterhen" todettiin mahdottomaksi pelastaa, jolloin siirtomiehistö palasi "HMS Defenderille". "HMAS Waterhen" kaatui ja upposi 30. kesäkuuta ollen ensimmäinen toisen maailmansodan taistelutoimissa uponnut Australian laivaston alus. HMS Antelope (H36)
"Antelope" upotti 19. tammikuuta 1943 lähellä Bougieta Algerian rannikon edustalla yhdessä Kanadan laivaston korvetin "HMCS Port Arthurin" kanssa Italian laivaston sukellusveneen "RS/m Tritonen", joka oli ensimmäisellä purjehduksellaan (palvelukseen 10. lokakuuta 1942) (). Toukokuussa "Antelope" pyrki estämään muiden alueella toimineiden alusten mukana akselivaltojen joukkojen evakuoinnin Tunisiasta Italiaan operaatio Retributionissa. Vapauduttuaan operaatiosta alus palasi saattuetehtäviin Gibraltarille. HMS Cassandra (1916)
"HMS Cassandra" osui Suomenlahdella kartoittamattomaan saksalaisten rakentamaan miinakenttään 5. joulukuuta 1918. Alus osui miinaan ja upposi Saarenmaan edustalle. Haaksirikossa sai surmansa 11 miehistönjäsentä. Hävittäjät "HMS Vendetta" ja "HMS Westminster" pelastivat loput miehistönjäsenet. HMS Ashanti (F51)
"HMS Ashanti", "HMS Tartar", "HMCS Haida" ja "HMCS Huron" taistelivat Saksan laivaston hävittäjien "T24", "Z24", "Z32" ja "ZH1" kanssa. "HMS Ashanti" laukaisi torpedonsa osuen "ZH1":n keulaan ja perään räjäyttäen aluksen. "HMCS Haida" ja "HMCS Huron" sytyttivät tuleen "Z32":n, joka ajoi karille Ile de Basin rannalla. "HMS Ashanti" ja "ORP Piorun" hyökkäsivät 14. kesäkuuta vastaisena yönä saksalaisen saattueen kimppuun St. Malon edustalla upottaen "M83":n, "M343":n, "M412":n, "M422":n ja "M442":n lisäksi alus upotti 1. heinäkuuta vastaisena yönä Kanaalin saarten edustalla kaksi troolaria. San Hermenegildo (1789)
Yhdistynyt laivasto nosti 12. heinäkuuta ankkurin ja lähti merelle, missä laivasto kohtasi vielä samana iltana kontra-amiraali Sir James Saumarezin johtaman yhdeksän aluksen laivueen Cabaretan niemen edustalla. Ilta kahdeksasta osastot kohtasivat ja seuranneessa taistelussa alukset ampuivat läpi yön toisiaan. Hieman ennen puoltayötä "Real Carlos", "San Hermenegildo" ja ranskalainen "St. Antoine" irtaantuivat taistelusta. Ranskalaisalus törmäsi "Real Carlosiin", joka törmäsi palavana edelleen "San Hermenegildoon". Vaikka törmänneet alukset irtautuivat toisistaan niin hieman puolen yön jälkeen ne räjähtivät. Aluksilla olleista lähes 2 000 miehestä selvisi vain noin 300. HMS Ardent (H41)
Aluksen miehistö täydennettiin 23. elokuuta telakalta palatessaan sodan ajan vahvuuteen, ja se aloitti valmistautumisen mahdolliseen sotaan. Toisen maailmansodan syttyessä alus muodosti sisaraluksineen, lukuun ottamatta "Activea", Portlandiin sijoitetun 18. hävittäjälaivueen, joka siirrettiin kuusi päivää myöhemmin Kanaalin läntisen kulkureitin alaisuuteen (). HMS Panther (G41)
Alus oli 9. lokakuuta 1943 häiritsemässä Kalymnosin edustan meriliikennettä, kun se joutui Saksan ilmavoimien syöksypommittajien maaliksi Scarpanton salmen eteläpuolella. Alukseen osui kaksi pommia ja neljä pommia räjähti aluksen lähistöllä. Katkettuaan kahtia alus upposi nopeasti vieden mukanaan 33 miehistönjäsentä. SMS Mainz (1909)
Elokuun alusta 1914 alkaen "Mainz" kuului kontra-amiraali Leberecht Maasin johtamaan osastoon, jonka tehtävänä oli partioida Helgolandin edustalla. Alus upotettiin Helgolandin taistelussa 28. elokuuta 1914 ylivoimaisen Britannian kuninkaallisen laivaston osaston yllätettyä partioivan osaston. Britit pelastivat merestä 348 miestä ennen aluksen uppoamista. Aluksella sai surmansa 89 miestä mukaan lukien aluksen päällikkö. HMS Ashanti (F51)
"HMS Ashanti" oli 3.-8. toukokuuta laivastovierailulla Cherbourgissa. Alus osallistui 1.-4. kesäkuuta sukellusvene "HMS Thetiksen" pelastusoperaatioon, jonka epäonnistuessa 99 sukellusveneen miehistönjäsentä sai surmansa. Se osallistui sodan alkuun saakka laivaston mukana koulutukseen. HMS Arrow (H42)
HMS Arrow (viirinumero H42) oli vuonna 1930 valmistunut Britannian Kuninkaallisen laivaston A-luokan hävittäjä. Alus palveli 1930-luvulla Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueessa, kunnes se vuonna 1937 sijoitettiin reserviin. Toisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen 16. hävittäjälaivueeseen. Aluksi alus suojasi laivueen mukana saattueita ja osallistui muun muassa Kotilaivaston mukana Norjan taisteluihin. Norjassa tulleiden vaurioiden korjaamisen jälkeen alus siirrettiin Välimerelle, jossa se suojasi Maltalle matkaavia saattueita. Välimereltä alus siirrettiin Intian valtamerelle, missä se osallistui Madagaskarin valtaukseen. Alus määrättiin palaamaan Välimerelle tukemaan Sisilian maihinnousua. Ollessaan Algerin satamassa "Arrow" vaurioitui korjauskelvottomaksi, kun vieressä ollut ammuslaiva "Fort la Monten" räjähti 4. elokuuta 1943. HMS Undaunted (1914)
"HMS Undaunted" liitettiin palvelukseen otettaessa 3. Hävittäjälaivueen laivueenjohtajaksi Harwichiin. Laivueen tehtävänä oli Kanaalin itäpään valvonta. Alus otti osaa 28. elokuuta 1914 Helgolandin taisteluun. Se otti myös osaa 17. lokakuuta Hollannin rannikolla Texelin saaren edustalla taisteluun, jonka aikana upotettiin neljä Saksan laivaston torpedovenettä. Vielä vuonna 1914 alus otti osaa 25. joulukuuta Cuxhavenin rynnäkköön suojaten vesilentokoneiden emälaivoja. HMS Hereward
"HMS Hereward" lähti 28. toukokuuta yhdessä kuuden muun hävittäjän sekä risteilijöiden "HMS Orionin", "HMS Ajaxin" ja "HMS Didon" kanssa Heraklioniin evakuoimaan siellä olevia joukkoja. Joukot saatiin seuraavan yön kuluessa siirrettyä aluksiin ja alukset valmistautuivat aamuyöllä paluumatkaan. "HMS Imperial" joutui lentokoneiden upottamaksi ja "HMS Herewardiin" osui pommi, joka pudotti aluksen nopeutta. Osaston komentaja päätti jättää vaurioituneen aluksen oman onnensa nojaan, jotta koko osasto ei joutuisi vaaraan. "HMS Hereward" upposi seuranneissa ilmahyökkäyksissä lähellä Kreetan rannikkoa. Aluksen upotessa sai surmansa neljä upseeria ja 72 miehistönjäsentä sekä kuusi upseeria ja 83 miehistönjäsentä joutui sotavangeiksi. 808 Naval Air Squadron
Laivue siirtyi "HMS Ark Royalille" lokakuussa 1940 ja matkasi tukialuksen kannella Gibraltarille Force H:hon. Laivue osallistui saksalaisen taistelulaivan "Bismarckin" metsästykseen Atlantilla. Laivue osallistui toimintaan Välimerellä ja oli "HMS Ark Royalin" kannella sen upotessa 13. marraskuuta 1941. Tukialuksen upotessa laivueen henkilöstö pelastui, mutta pääosa koneista menetettiin. Gibraltarille lentäneet lentokoneet yhdistettiin 807 NAS:n pelastuneiden koneiden kanssa. HMS Success (1901)
"HMS Success" palveli koko uransa kotivesillä. Alus upposi 27. joulukuuta 1914 kovassa aallokossa Fifenessin edustalla. HMS Searcher (D40)
Alus iski toukokuun alussa Narvikin länsipuolisen merialueen liikennettä vastaan sekä 4. toukokuuta Kilbotnin sukellusvenetukikohtaan "HMS Queenin" ja "HMS Trumpeterin" kanssa operaatio Judgementissa. Saattuetukialusten suojana olivat risteilijät "HMS Diadem" ja "HMS Norfolk" sekä hävittäjät "HMS Carysfort", "HMS Opportune", "HMS Savage", "HMS Scourge" ja "HMS Zambesi", joihin vielä liittyi myöhemmin "HMS Obedient" ja "HMS Orwell". Iskussa upotettiin sukellusvene "U-711", joka oli sodan viimeinen lentokoneiden upottama saksalainen sukellusvene. HMS Acasta (H09)
"HMS Acasta", "HMS Ardent", "HMS Codrington", "HMS Diana" ja "HMS Highlander" suojasivat 31. toukokuuta lentotukialuksia "HMS Ark Royalia" ja "HMS Gloriousta" Norjasta vetäytymisen aikana. "HMS Glorious" suojanaan "HMS Ardent" ja "HMS Acasta" erkanivat 2. kesäkuuta pääosastosta matkatakseen suorempaa reittiä. Osasto joutui 8. kesäkuuta Saksan laivaston taisteluristeilijöiden "Scharnhorstin" ja "Gneisenaun" yllättämiksi ja upottamiksi. Ennen uppoamistaan "HMS Acasta" oli laukaissut torpedon, joka osui "Schanrhorstin" keulaan, ja siten pakottanut taisteluristeilijät vetäytymään takaisin Norjan rannikolle. HMS Aldenham
"HMS Aldenham" määrättiin helmikuussa 1942 koeajojen, varustaminen ja koulutuksen jälkeen liittymään Välimeren laivastoon. Alus suojasi 21. maaliskuuta "HMS Volunterrin" kanssa Liverpoolista Clydeen viisi ("Arundel Castle", "Empress of Russia", "Duchess of Atholl", "Dominion Monarch" ja "Oronsay") saattueeseen WS17 liittyvää kuljetusalusta, joihin oli kuormattu Liverpoolissa 5. Jalkaväkidivisioonan 17. prikaati. Saattue saapui Clydeen seuraavana aamuna. Alus liittyi 24. maaliskuuta saattueeseen WS17, jossa oli kaikkiaan 32 kuljetusalusta, matkalle Freetowniin risteilijä "HMS Shropshiren", aseistetun kauppalaivan AMC "Alcantaran" ja hävittäjien "HMS Croomen" sekä "HMS Lookoutin" kanssa. Alus upotti 27. maaliskuuta Ushantin edustalla Saksan laivaston sukellusveneen "U-587":n "HMS Leamingtonin" ja "HMS Volunteerin" kanssa (). Upotus oli samalla ensimmäinen uuden radiopeilausjärjestelmän avulla tehty sukellusveneen tuhoaminen. ZH-1
Seuraavan päivän aamuna kello 0123 osasto joutui Ile de Basin edustalla Kuninkaallisen laivaston hävittäjien "HMS Eskimon", "HMS Tartarin", "HMS Javelinin" ja "HMS Ashantin", Kanadan laivaston hävittäjien "HMCS Haidan" ja "HMCS Huronin" sekä Puolan laivaston hävittäjän "ORP Błyskawican" yllättämiksi. "ZH-1" menetti liikuntakykynsä, minkä jälkeen "HMS Ashanti" laukaisi alukseen torpedon. Aluksen päällikkö Barkow määräsi tuhopanokset viritettäviksi ja miehistön jättämään aluksen. Aluksen upotessa 36 miehistönjäsentä sai surmansa mukaan lukien aluksen päällikkö. Miehistöstä 27 pääsi Ranskan rannikolle ja Kuninkaallisen laivaston 14. Saattajaryhmän alukset poimivat merestä 140 henkeä. HMS Khartoum
"HMS Khartoumin" taaempiin torpedoputkiin osui sukellusveneen ampuma kranaatti. Torpedojen laukaisujärjestelmän tuhoutuessa syttyi aluksella hallitsematon tulipalo, mikä esti ammusvarastojen täyttämisen vedellä. Ammusvaraston räjähtäessä sai surmansa yksi ja haavoittui kolme miehistönjäsentä sekä aluksen perä konehuoneisiin saakka täyttyi vedellä. "HMS Kandahar" pelasti aluksen miehistön kujettaen heidät Adeniin. Tuhoon tuomitulta alukselta siirrettiin kaikki käyttökelpoinen sekä salainen materiaali pois ennen sen hylkäämistä. HMS Heythrop
Alus lähti 20. maaliskuuta etsimään sukellusveneitä suunnitellulta saattueen ME10 reitiltä yhdessä "HMS Avon Valen", "HMS Beaufortin", "HMS Dulvertonin", "HMS Eridgen", "HMS Hurworthin" ja "HMS Southwoldin" kanssa. "HMS Heythropiin" osui 10 merimailia Bardiasta koilliseen Saksan laivaston sukellusveneen "U-652" laukaisema torpedo, jolloin muun muassa takakannen tykkitorni tuhoutui täysin. Alus sai suuren vuodon ja sen peräpään vauriot estivät liikkumisen. Miehistöstä sai surmansa viisitoista ja "HMS Eridge" pelasti eloonjääneet ennen aluksen uppoamista. HMS Tenedos (H04)
"HMS Tenedos" suojasi 26. helmikuuta "HMAS Hobartia", "HMS Dragonia" ja "HMS Danaea" Tanjong Priokista estämään japanilaisten maihinnousua Jaavalle. Osasto palasi tukikohtaan kohtaamatta japanilaisia. Alus siirrettiin 1. maaliskuuta Itäiseen laivastoon Ceylonilla, jonne se saattoi "HMAS Hobartin". Alus upposi 5. huhtikuuta Colombon satamassa jouduttuaan japanilaisten lentokoneiden maaliksi. Aluksen miehistöstä 33 sai surmansa. HMS Cleveland (L46)
Alus määrättiin 5. hävittäjälaivueeseen, joka palveli Egeanmerellä. Se siirtyi Aleksandriaan, josta se lähti laivueen mukana tukemaan Egeanmeren saarten takaisin valtausta. Se taisteli 3. lokakuuta Piscopin edustalla saksalaisia maihinnousualuksia vastaan "HMS Calpen" kanssa, jolloin kuusi saksalaisalusta upposi. Alus laski 17. lokakuuta osaston maihin Scarpantossa. Alus tuki marraskuusta alkaen liittoutuneiden maajoukkojen operaatioita Kreikassa operaatio Mannassa. HMS Flirt (1897)
Alus palveli koko uransa Britteinsaarilla. Palmers uusi aluksen kattilat 1903. Se liitettiin ensimmäisessä maailmansodassa Doverin partio-osastossa. Se upposi 27. lokakuuta 1916 Doverinsalmen taistelussa Saksan keisarikunnan laivaston hävittäjien torpedoimana. HMS Achates (H12)
Alus kuului hävittäjäosastoon, joka suojasi Tanskansalmen taisteluun ja tuhoonsa matkannutta taisteluristeilijä "HMS Hoodia". "Achates" vaurioitui pahoin osuttuaan miinaan Islannin eteläpuolella suojatessaan Liinahamariin ja Kirkkoniemeen hyökkääviä lentotukialuksia. Korjausten jälkeen alus suojasi Jäämeren saattueita ennen kuin se siirrettiin osaksi Pohjois-Afrikan maihinnousua tukevaa laivastoa. Maihinnoususta vapauduttuaan alus suojasi Kuolaan matkannutta saattuetta JW51B, mikä tehtävä jäi sen viimeiseksi. Alus upposi 31. joulukuuta 1942 Barentsinmeren taistelussa suojatessaan saattuetta Saksan laivaston raskaita risteilijöitä vastaan. HMS Alarm (J140)
"HMS Alarm" ja "HMS Algerine" joutuivat 15. marraskuuta Italian laivaston sukellusveneen "Ascianghin" hyökkäyksen kohteeksi, jolloin "HMS Algerine" upposi torpedon osuttua vieden mukanaan kaikki upseerit sekä 80 miehistönjäsentä. "HMS Alarm" pelasti uppoavan aluksen eloonjääneet. RN Alcione
Alus upposi Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen "HMS Truantin" torpedoimana 11. joulukuuta 1941. Taistelu Norjasta
Lisäksi alueella upotettiin lentotukialus "HMS Glorious" ja sen saattajana olleet hävittäjät "HMS Acasta" ja "HMS Ardent". Ja toisaalla vielä aseistettu maihinnousualus "Van Dyck" upotettiin. ORP Orkan
Alus liittyi 7. lokakuuta tukiryhmän mukana saattueeseen SC143 taisteluun Rossbach sukellusveneryhmää vastaan. "HMS Musketeer" havaitsi sukellusvene "U-378" radioliikenteen. Hävittäjien hyökätessä sukellusvene laukaisi akustisen T5 torpedon, joka ei kuitenkaan osunut kohteeseensa. Sukellusvene hyökkäsi seuraavana päivänä uudelleen, jolloin "ORP Orkaniin" osui akustinen torpedo. Alus upposi viidessä minuutissa, ja siitä pelastui ainoastaan 44 henkeä. HMAS Arunta
HMAS Arunta (viirinumero I30) oli Australian laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. HMS Klas Horn
Alus upposi 17. syyskuuta 1941 Haarsfjardenin laivastotukikohdassa sattuneessa räjähdyksessä. Alus kuitenkin nostettiin ja kunnostettiin. Toisen maailmansodan jälkeen alus palveli staattisena koululaivana, kunnes se myytiin 14. marraskuuta 1967 romutettavaksi. HMS Hero (H99)
"HMS Hero" määrättiin 17. heinäkuuta partioimaan Kreetan pohjoispuolella. Alus havaitsi 19. heinäkuuta Italian laivaston risteilijäosaston, minkä jälkeen se houkutteli ne "HMS Havockin" suojaaman Australian laivaston risteilijän "HMAS Sydneyn" luokse. Seuranneessa Cape Spadan taistelussa "Bartolomeo Colleoni" upposi. HMS Ardent (F184)
Alus lähti 19. huhtikuuta 1982 Devonportista laivasto-osaston mukana Falklandille ja suojasi maihinnousujoukkojen saattuetta Ascensionille, jonne osasto saapui 3. toukokuuta. Alus jatkoi matkaansa 6. toukokuuta "HMS Argonautin" kanssa Falklandeille ja suojasi "SS Canberraa", "Elkiä" ja "RFA Tidepoolia". HMAS Arunta
Alus tuki Hollannin Itä-Intiassa Noemfoorin maihinnousua 2. heinäkuuta ampumalla 545 kranaattia Kamirin lentokentälle.
Alus kuului kommodori John Collinsin laivasto-osastoon, jonka amiraali Kincaid käski 10. heinäkuuta tukemaan Aitapen taistelussa rannikkotykistön uhkaamiksi joutuneita PT-veneitä. Osasto, johon kuuluivat "Aruntan" lisäksi "Australia", "Shropshire", "Warramunga", "USS Ammen" ja "USS Bache". lähti Seeadlerin satamasta ja se saapui 13. heinäkuuta taistelualueelle. Maajoukkojen käymä Driniumorin taistelu laajensi tehtävän maajoukkojen tukemiseen. Alus tuki 14. heinäkuuta alkaen osaston mukana maajoukkoja tulittamalla häiritsemällä japanilaisten selustan kuljetuksia tykkitulella. Alus poistui 24. heinäkuuta alueelta osaston saatua käskyn tukea Sansaporin maihinnousua. HMS Godetia (M72)
Alus upposi 6. syyskuuta 1940 kolaroituaan Pohjois-Irlannin rannikolla kolme merimailia Altacarry Headistä rahtialus "Marsan" kanssa. HMS Invincible (1869)
Alus siirrettiin vuonna 1901 Sheernessiin hävittäjälaivueen emälaivaksi ja se nimettiin vuonna 1904 "HMS Erebukseksi". Alus siirrettiin vuonna 1906 Portsmouthin koulutuskeskukseen, jolloin se nimettiin "HMS Fisgard II:ksi". Alus upposi 17. syyskuuta 1914 myrskyssä Portland Billin edustalla, kun sitä oltiin hinaamassa Portsmouthista Scapa Flow'hun vastaanottoalukseksi. Aluksella olleista 64 miehistönjäsenestä kaksikymmentäyksi sai surmansa onnettomuudessa. HMS Ardent (H41)
Alus lähti huhtikuun alussa 1937 Britteinsaarille, jossa se 14. huhtikuuta poistettiin palveluksesta. Se siirrettiin samalla Sheernessin telakalle, jossa sille asennettiin huollon aikana kaikuluotain. Alus määrättiin telakalta palatessaan Devonportin paikallislaivueeseen, jonka muina aluksina olivat muun muassa "HMS Codrington", "HMS Achates" ja "HMS Broke". Alus aloitti 20. huhtikuuta telakalta palattuaan korjausten jälkeiset koeajot supistetulla miehistöllä ja määrättynä Plymouthin alaisuuteen. HMS Arno
Alus palveli kesäkuussa 1915 Välimerellä saattuetehtävissä. Se upposi 23. maaliskuuta 1918 Dardanellien edustalla kolaroituaan hävittäjä "HMS Hopen" kanssa. SS Alcantara (1913)
Alukset tulittivat toisiaan alle 3 000 jaardin etäisyydeltä. "Greifin" laukaisema torpedo osui "HMS Alcantaran" keskilaivaan, ja "Alcantran" laukaisema kranaatti osui "Greifin" takatykin ammuksiin, jolloin kumpikin alus menetti nopeutta. "Greifin" miehistö jätti aluksensa 40 minuuttia tulenavauksesta, mutta "HMS Alcantara" upposi kuitenkin ensin. Kuninkaallisen laivaston kevyt risteilijä "HMS Comus" saattajanaan hävittäjä "HMS Munster" saapuivat paikalle ja upottivat "Greifin". Saapuneet alukset pelastivat taistelleiden alusten miehistöt merestä. HMS Alert (1856)
HMS Alert oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1858 vesillelaskettu 17-tykkinen Cruizer-luokan potkurisluuppi viktoriaanisessa laivastossa. Alus tuli tunnetuksi arktisen alueen tutkimusmatkoistaan, joiden aikana se saavutti vuonna 1876 82 astetta pohjoista leveyttä. Alus romutettiin vuonna 1894. HMS Scimitar (H21)
"HMS Scimitar" ja "HMS Warwick" metsästivät 20. helmikuuta 1944 ilmoitettua sukellusvenettä lounaisen reitin alueella. Etsinnän aikana "HMS Warwickiin" osui sukellusveneen laukaisema T5-akustinentorpedo, minkä jälkeen alus upposi nopeasti. "HMS Scimitar" pelasti alukselta 93 eloonjäänyttä. RN Armando Diaz (1932)
Kuitenkin jo helmikuussa Tripoliin matkaavan saattueen suojaa piti vahvistaa ja alus siirrettiin uuteen tehtävään. Alus suojasi saattuetta risteilijä "Giovanni della Bande Neren" ja kahden hävittäjän kanssa. Helmikuun 25. päivän ensimmäisinä tunteina saattue suojueineen purjehti Tunisian edustalla Kerkenna-saarten itäpuolella. Tällöin Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene "Upright" aloitti hyökkäyksen "Armando Diazia" vastaan ampuen neljä torpedoa. Ainakin yksi torpedoista osui "Armando Diaziin", jonka ampumatarvikevarasto räjähti. Tämän jälkeen alus upposi vain kuudessa minuutissa vieden mukanaan lähes 500 miestä. FS Bretagne (1913)
Bretagne oli Ranskan laivaston vuonna 1913 vesille laskettu Bretagne-luokan taistelulaiva, joka palveli kummassakin maailmansodassa. Britannian kuninkaallinen laivasto upotti aluksen 3. heinäkuuta 1940 hyökätessään Oraniin operaatio Catapultissa. HMS Brilliant (H84)
"HMS Brilliant" aloitti lokakuussa purjehduksensa Gibraltarille liittyäkseen Force H:hon.
"HMS Brilliant" upotti 8. marraskuuta Pohjois-Afrikan maihinnousussa tykkitulella Vichyn Ranskan laivaston miinanraivaaja "La Surprisen", josta se pelasti 21 eloonjäänyttä. RN Strale (1931)
Alus upotti "Balenon" avustamana törmäämällä Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen "HMS Odinin" 14. kesäkuuta 1940. Alus ajautui Cape Bonin lähistöllä matalikolle 21. kesäkuuta 1942 ja sen lopullisesti tuhosi "HMS Turbulent" torpedoimalla. FS Atalante (1868)
Atalante oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti. Alus osallistui Ranskan–Saksan sotaan vuosina 1870-1871, se tulitti tykein Vietnamin linnakkeita Thuan Anin taistelussa vuonna 1884 ja alus osallistui Ranskan–Kiinan sotaan vuosina 1884-1885. Alus siirrettiin Saigonissa reserviin vuonna 1885 ja se upposi kaksi vuotta myöhemmin ollessaan edelleen Saigonissa. HMS Äran
Alus siirrettiin 1920-luvulla pois rannikkolaivastosta paikalliseskaaderiin oltuaan Ahvenanmaalle määrätyn laivasto-osaston (Tukholman eskaaderi) lippulaivana. Se oli 1933–1939 reservissä, mistä alus siirrettiin modernisoitavaksi, jolloin aluksen ilmatorjunta uudistettiin asentamalla neljä 57 millimetrin ja kaksi 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä kaksi kaksipiippuista 8 millimetrin konekivääriä. Alus sijoitettiin 1942 majoitusalukseksi ja tammikuussa 1945 se sijoitettiin Malmöhön ilmatorjunta-alukseksi. Se poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 ja myytiin romutettavaksi Marinverkstädernalle Karlskronaan. Alus upposi 1968 Hallandin rannikolla 18 kilometriä Särdalista länteen, kun sitä hinattiin romuttamolle. HMS Airedale
Noin kolmannes hyökkääjista keskittyi "HMS Airedaleen", jonka kummallakin puolella räjähti raskas pommi ja sen takakannelle tykkitornin lähelle osui kaksi pommia. Osumista aluksen taaempi ammusvarasto ja/tai syvyyspommit räjähtivät sytyttäen suuren tulipalon. Alus jouduttiin hylkäämään, minkä jälkeen "HMS Aldenham" upotti aluksen torpedoimalla ja "HMS Hurworth" viimeisteli aluksen tuhon tykkitulella. Alukselta pelastui yhdeksän upseeria ja 124 miehistönjäsentä. HMS Diadem (84)
"HMS Diadem" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon, jonka mukana se suojasi vuoden alkupuolella Jäämeren saattueita sekä otti osaa saksalaista taistelulaiva "Tirpitziä" vastaan tehdyn tukialusrynnäkön suojamiseen. Alus siirrettiin kesäkuussa Normandian maihinnousun Juno Beachia tukevaan Force E:hen. Maihinnousun jälkeen alus osallistui saksalaisten rannikkosaattueiden häirintään ja tuhoamiseen Bretagnen rannikolla. Alus upotti 12. elokuuta La Rochellen edustalla yhdessä hävittäjien kanssa saksalaisen "Sperrbrecher 7:n". HMS Hardy (R08)
HMS Hardy (viirinumero R08) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus upotettiin 30. tammikuuta 1944. SMS Szent István
"Szent István" osallistui yhdessä sisaralustensa "SMS Viribus Unitiksen", "SMS Tegetthoffin" ja "SMS Prinz Eugenin" kanssa Otranton sulun murto yritykseen, jonka aikana alukseen osui kaksi Regia Marinan moottoritorpedoveneen "MAS 15" laukaisemaa torpedoa. Osumien seurauksena alus upposi 10. kesäkuuta 1918 klo 18.05 Premudan saaren edustalle. Laivaa kyettiin pitämään noin 3 tuntia pinnalla, jona aikana noin tuhat merimiestä kykeni pelastautumaan ja ainoastaan neljä upseeria ja 85 merisotilasta kuoli. Aluksen upottua operaatio keskeytettiin. HMS Afridi (F07)
Iltapäivällä Ju 87 koneet hyökkäsivät uudelleen, jolloin 
"HMS Afridiin" joutui kahden koneen samanaikaisen hyökkäyksen maaliksi. Alukselle ei jäänyt mahdollisuutta väistää, jolloin yksi pommi osui kattilahuone No 1:een aloittaen raivoisan tulipalon ja toinen pommi osui oikeaan kylkeen juuri sillan eteen. "HMS Imperial" ja "HMS Griffin" siirtyivät aluksen viereen avustamaan pelastustyössä. Alus upposi nopeasti keulaedellä vieden mukanaan 49 miehistönjäsentä, 30 ranskalaisaluksesta pelastettua ja 13 maavoimien miestä. HMS Ajax (1798)
HMS Ajax oli Kuninkaallisen laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu Ajax-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. Se osallistui Välimeren laivaston mukana Egyptin rannikon operaatioihin vuonna 1801, Cape Finisterren taisteluun 1805 sekä Trafalgarin taisteluun. Alus tuhoutui tulipalossa 1807 ollessaan mukana Dardanellien operaatioissa. RN Ardente
Alus upposi 12. tammikuuta 1943 kolaroituaan "Grecalen" kanssa. HMS Affleck
"HMS Affleck" oli 1. saattajaryhmän johtoaluksena ja palveli Pohjois-Atlantilla, Normandian maihinnousussa sekä Englannin kanaalissa. Pohjois-Atlantilla "HMS Affleck" upotti 25. helmikuuta "HMS Goren" ja "HMS Gouldin" kanssa sukellusvene "U-91:n", joka pakotettiin pintaan syvyyspommein ja upotettiin tykkitulella (). Sama osasto vahvennettuna "HMS Garliesilla" havaitsivat 29. helmikuuta Azorien koillispuolella sukellusvene "U-358:n". Osasto seurasi sukellusvenettä 29 tunnin aikana yli sata mailia, jonka jälkeen "Garlies" ja "Gore" palasivat Gibraltarille. "Affleck" ja "Gould" jatkoivat seuraamista vielä yhdeksän tuntia, jolloin sukellusveneen laukaisema akustinen torpedo upotti "Gouldin". Sukellusvene nousi pintaan, jolloin "Affleck" upotti sen tykkitulella ja syvyyspommein (). Sukellusveneen takaa-ajo oli pisin toisessa maailmansodassa. HMS Ardent (1764)
Kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen takaisin 14. huhtikuuta 1782 Saintesin taistelussa. Se palautettiin palvelukseen vielä huhtikuussa päällikkönään Richard Lucas. Alus nimettiin 28. elokuuta 1783 "HMS Tigeriksi". Alus myytiin kesäkuussa 1784. HMS Acheron (H45)
HMS Acheron (viirinumero H45) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1930 palvelukseenotettu A-luokan hävittäjä, joka tilattiin osana vuoden 1927 laivasto-ohjelmaa. Se palveli uransa alun Välimerellä ja sen jälkeen koululaivana Britteinsaarilla. Toisessa maailmansodassa alus osallistui muun muassa taisteluun Norjasta. Se upposi 17. joulukuuta 1940 osuttuaan miinaan ilmapommituksessa saatujen vaurioiden korjausten jälkeisessä koejossa. HMS Derwent (L83)
Alus liittyi maaliskuussa Aleksandriassa Välimeren laivaston 22. Hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se suojasi saattueita, partioi sekä tuki maavoimien operaatioita. Alus joutui 19. maaliskuuta voimakkaan ilmahyökkäyksen maaliksi ollessaan Tripolin satamassa. Alukseen osui torpedo sen ollessa poistumassa satamasta, jolloin se kärsi pahoja vaurioita. Aluksen keskiosastot muun muassa kattilahuone täyttyivät vedellä ja se menetti liikuntakykynsä. Aluksella sai surmansa kuusi miehistönjäsentä. K-278 Komsomolets
K-278 Komsomolets oli Neuvostoliiton laivaston projekti 685 ”Plavnik” -luokan (NATO: Mike) ydinkäyttöinen hyökkäyssukellusvene, ainoa malliaan. Alus upposi tulipalon jälkeen 7. huhtikuuta 1989 Norjanmerellä, noin 180 km kaakkoon Karhusaaresta surmaten 42 merimiestä. Veneessä oli mukana myös kaksi ydinkärjillä varustettua torpedoa. Meren syvyys paikalla on 1 500 – 1 700 metriä. Hr. Ms. Isaac Sweers (1940)
Lokakuussa alus suojasi Freetownin ja Gibraltarin välisiä saattueita. Se liitettiin operaatio Perpetualin laivasto-osastoon, jonka muut alukset olivat "HMS Malaya", "HMS Hermione" ja kuusi hävittäjää. Osaston tehtävänä oli suojata "HMS Ark Royalin" ja "HMS Arguksen" suorittamaa lentokonetäydennyksen toimittamista Maltalle. Osasto lähti 10. marraskuuta Gibraltarilta ja lentokoneet lähetettiin ilmaan kaksi päivää myöhemmin, minkä jälkeen osasto lähti paluumatkalle. "HMS Ark Royaliin" osui Saksan laivaston sukellusveneen "U-81" laukaisema torpedo 13. marraskuuta ja alus upposi seuraavana päivänä. HMS Hero (H99)
"HMS Hero" suojasi 13. huhtikuuta Narvikin toisessa taistelussa taistelulaiva "HMS Warspitea" yhdessä "HMS Icaruksen", "HMS Foxhoundin", "HMS Cossackin", "HMS Bedouinin", "HMS Punjabin", "HMS Kimberleyn", "HMS Foresterin" ja "HMS Eskimon" kanssa. Alus upotti Rombaksfjordissa torpedoimalla Saksan laivaston hävittäjän "Z18 Hans Lüdemannin", minkä jälkeen se joutui irrottautumaan taistelusta polttoaineen ja ammusten puutteen vuoksi. HMS Wakeful (H88)
"HMS Wakeful" joutui ilmahyökkäyksen maaliksi paluumatkalla Doveriin, jolloin se vaurioitui lähelle osuneen pommin sirpaleista. Alus palasi 28. toukokuuta Ranskan rannikolle. Seuraavana päivänä Saksan laivaston E-vene S30:n laukaisema torpedo osui aluksen etummaiseen kattilahuoneeseen, jolloin alus katkesi. Aluksen etuosa upposi välittömästi. Miinanraivaajat "HMS Gossamer" ja "HMS Lydd", hävittäjä "HMS Grafton" sekä yhteysalus "HMS Comfort" pelastivat ainoastaan yhden kuljetetuista 640 maavoimien sotilaasta sekä 25 miehistönjäsentä. HMS Arrogant (1848)
Alus kuului brittiläis-ranskalaiseen Itämeren laivastoon Oolannin sodassa. Se oli pääalus laivastoyksikössä, joka räjäytyksin ja polttamalla hävitti Ruotsinsalmen merilinnoituksen 27. heinäkuuta 1855. Argonauta (1798)
Yhdistynyt laivasto nosti 12. heinäkuuta ankkurin ja lähti merelle, missä laivasto kohtasi vielä samana iltana kontra-amiraali Sir James Saumarezin johtaman yhdeksän aluksen laivueen Cabaretan niemen edustalla. Ilta kahdeksasta osastot kohtasivat ja seuranneessa taistelussa alukset ampuivat läpi yön toisiaan. Hieman ennen puoltayötä "Real Carlos", "San Hermenegildo" ja ranskalainen "St. Antoine" irtaantuivat taistelusta. Ranskalaisalus törmäsi "Real Carlosiin", joka törmäsi palavana edelleen "San Hermenegildoon". Vaikka törmänneet alukset irtautuivat toisistaan niin hieman puolen yön jälkeen ne räjähtivät. Aluksilla olleista lähes 2 000 miehestä selvisi vain noin 300. "Argonauta" kykeni pakenemaan takaa-ajavilta brittialuksilta Cádiziin. HMS Mahratta (G23)
Sukellusvene "U-990":n laukaisema T5 akustinen torpedo osui 25. helmikuuta Barentsinmerellä "HMS Mahrattaan". Alus upposi nopeasti, jolloin "HMS Impulsive" kykeni pelastamaan ainoastaan 17 kaikkiaan 217 miehistönjäsenestä. HMS Glorious
Saattajineen alus joutui 8. kesäkuuta Norjan merellä Saksan laivaston taisteluristeilijöiden "Gneisenaun" ja "Scharnhorstin" yllättämäksi. "Glorious" saattajineen upposi kahdessa tunnissa noin 315 kilometriä Halstadista länteen. Aluksen kannella olleista hukkui noin 1519 miestä ja pelastui ainoastaan 45. "Acastan" miehistöstä pelastui vain yksi mies norjalaiseen höyrylaivaan "SS Borgundiin", joka oli aiemmin pelastanut 38 "Gloriousin" miestä pelastusveneestä. "Borgundin" pelastamat merimiehet laskettiin maihin Fär-saarille 14. kesäkuuta. R.Smg. Argonauta
Sodan jälkeisissä tutkimuksissa on päädytty aluksen uponneen 29. kesäkuuta osuttuaan alueella 27.-30. kesäkuuta partioineiden Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjien "HMS Dainty", "HMS Defender", "HMS Decoy", "HMS Voyager" ja "HMS Ilex" maaliksi. Hävittäjät suojasivat saattuetta operaatiossa MA3. Toisena mahdollisuutena pidetään Sunderland-lentoveneen hyökkäystä. HMS Shiant
"HMS Shiant" lainattiin 29. syyskuuta 1944 Norjan laivastolle, jossa se aloitti palveluksensa 4. marraskuuta. Alus palveli Norjan laivaston osastossa Scapa Flow’ssa aina marraskuun loppuun saakka. Alus nimettiin "KNM Jeløyksi". Se aloitti 7. joulukuuta Pohjois-Norjan miinanraivausosastossa, jossa alus palveli toukokuuhun 1945. Alus palautettiin kuninkaalliselle laivastolle syyskuussa 1946, ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin helmikuussa 1947 T. W. Tornøe A/S:lle Bergeniin, joka muutti sen rahtialukseksi nimeten sen "Artemiiksi". Alus myytiin vuonna 1951 Strindheims Rederi A/S:lle Trondheimiin ja edelleen huhtikuussa 1952 Francesco Boero fu Antoniolle Mogadishuun. Alus tuhoutui 31. heinäkuuta 1960 jouduttuaan kovaan aallokkoon 40 merimailia koilliseen Hobyosta, kun se oli matkalla Adenista Mogadishuun. HMS Hogue (1900)
Alus oli kahden sisaraluksensa tulossa 22. syyskuuta satamaan tankatakseen. Osasto matkasi jonossa 10 solmun nopeudella, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM U-9":n päällikkö luutnantti Otto Weddigen havaitsi alukset. Sukellusveneestä laukaistiin torpedo "HMS Aboukiriin", jonka köli katkesi. Alus upposi 20 minuutissa, jolloin 527 miestä sai surmansa. "HMS Cressy" ja "HMS Hogue" luulivat aluksi aluksen osuneen miinaan aloittaessaan pelastustyöt, jolloin sukellusvene laukaisi vielä kaksi torpedoa "Hogueen" ja kaksi "Cressyyn" upottaen kummatkin. HMS Attack (1911)
Saksan keisarikunnan sukellusvene "SM UC-34" torpedoi 30. joulukuuta 1917 Aleksandrian edustalla joukkojenkuljetusalus "SS Aragonin", jolloin "HMS Attack" ja aseistettu troolari "HMS Points Castle" pelastivat uppoavalta alukselta eloonjääneitä. "HMS Attackiin" osui joko toinen torpedo tai sitten se ajoi miinaan, joka upotti aluksen vieden mukanaan 10 miestä. HMS Eagle (1918)
Kesäkuun alussa ennen Italian sodanjulistusta 10. kesäkuuta alus osallistui laivueensa mukana harjoituksiin, joissa oli mukana myös Ranskan laivaston taistelulaiva "Lorraine" sekä "HMS Eaglen" suojana olleet neljä hävittäjää. Italian julistettua sodan alus lähti Aleksandriasta laivasto-osaston mukana Aegeanmerelle kohdatakseen merelle lähtevän Italian laivaston alukset. Aluksen lentokoneet etsivät 12. kesäkuuta tuloksetta italialaisia aluksia mereltä ja "HMS Eagle" aloitti osaston mukana paluumatkan Aleksandriaan. Matkalla osasto joutui Italian laivaston sukellusvene "Bagnolinin" maaliksi, jolloin "HMS Calypsoon" osui torpedo upottaen aluksen. Osasto saapui 14. kesäkuuta satamaan. HMS Ardent (F184)
"HMS Ardent" saapui syyskuussa 1977 Devonportiin, jossa se luovutettiin laivastolle. Se otettiin palvelukseen lokakuussa liitettynä 6. fregattilaivueeseen. Koeajo ja koulutus jakson jälkeen alus lähti syksyllä 1978 laivueensa mukana Itämerelle. Tammikuussa 1979 alus oli Punaisellamerellä ja vuoden lopulla se osallistui Naton Highwood-harjoitukseen Atlantilla. Vuoden 1980 alussa alus liitettiin Naton Atlantille sijoitettuun laivasto-osastoon, jonka mukana se osallistui Safe Pass -harjoitukseen sekä vieraili Yhdysvaltain itärannikolla. HMS Hunter (H35)
"HMS Hunter" osallistui 10. huhtikuuta Narvikin ensimmäiseen taisteluun Saksan laivaston hävittäjiä vastaan Ofotfjordissa. Alukseen osui useita kranaatteja, jotka tuhosivat aluksen ohjauksen sekä sytyttivät tulipalon. Se törmäsi "HMS Hotspuriin", minkä jälkeen siihen osui uudelleen. Alus ajettiin rantaan uppoamisen estämiseksi. Aluksen miehistöstä sai surmansa 107 taistelussa ja viisi kuoli myöhemmin saamiinsa vammoihin. Miehistöstä 46 joutui sotavangeiksi, jotka vapautettiin 13. huhtikuuta. Miehet palasivat myöhemmin Ruotsin kautta kotimaahan. HMS Ardent (F184)
Seuraava rynnäkkö sai uuden osuman alukseen. Juuri pommien pudottua paikalle saapui kaksi partiossa ollutta "HMS Brilliantin" paikalle kutsumaa Harrieria, jotka ampuivat alas kaikki kolme rynnäköivää konetta. "HMS Ardent" oli ohjauskyvytön ja pahoin kallistunut. Alukseen oli osunut kaikkiaan seitsemän pommia, jotka olivat surmanneet 22 miestä ja haavoittaneet 37. "HMS Yarmouth" saapui kello 18:30 aluksen vierelle evakuoimaan elossa olevat, jotka myöhemmin siirrettiin "SS Canberralle". Alus paloi ja upposi kaksitoista tuntia hyökkäyksen alkamisen jälkeen. HMS Ardent (F184)
Alus oli jouluna 1980 mukana Armilla partiossa Persianlahdella, missä tehtävässä ollessaan sen matkamittari ylitti 100000 mailia. Alus palasi kotimaahan kesällä 1981 vieraillen Plymouthin laivastopäivillä sekä ollen vartioaluksena Cowes Weekissä. Alus teki yhden viimeisistä vierailuistaan jouluna 1981 Amsterdamiin yhdessä kolmen sisaraluksensa kanssa. Vuoden 1982 sotaharjoitus vei aluksen Norjan rannikolle, jossa se laski seppeleen veteen toisessa maailmansodassa uponneen "HMS Ardentin" hylyn kohdalle. HMS Ardent (H41)
Norjasta vetäydyttäessä "Ardent" suojasi 31. toukokuuta yhdessä "HMS Acastan", "HMS Codringtonin", "HMS Dianan" ja "HMS Highlanderin" kanssa lentotukialus "HMS Ark Royalia" ja "HMS Gloriousta", jotka suojasivat rahtialuksista koottua saattuetta. "HMS Glorious" erkani 8. kesäkuuta kello 03.00 polttoaineen vähyyden vuoksi pääosastosta suojanaan "Ardent" ja "Acasta" kulkeakseen suorempaa reittiä. Osasto eteni suuntaan 250 astetta 17 solmun nopeudella, kunnes sen yllätti hieman kello 16.00 jälkeen Saksan laivaston taisteluristeilijät "Scharnhorstin" ja "Gneisenaun", jotka olivat suorittamassa Saksan laivaston operaatiota Junoa. "Ardent" sai käskyn tutkia taivaanrannassa havaittua savua ja samalla muu osasto kääntyi etelään ja valmistautui lähettämään lentokoneet ilmaan. Yhtäkään koneista ei kuitenkaan saatu ilmaan. HMS Eridge
Alus lähti 20. maaliskuuta laivueensa mukana sukellusveneidentorjuntapartioon Aleksandrian edustalle ennen saattueen MW10 saapumista (operaatio MG1). Alus otti hinaukseen Bardian edustalla torpedo-osuman saaneen "HMS Heythropin", joka upposi seuraavana päivänä. "HMS Eridge" tankkasi Tobrukissa ennen liittymistään seuraavana päivänä saattueeseen MW10. Saattueen jouduttua Italian laivasto-osaston uhkaamaksi alus määrättiin ohjaamaan se etelämmäs. Saattueen heikko ilmapuolustuskyky sekä alusten erilaiset nopeudet aiheuttivat ongelmia. Alus lähti 25. maaliskuuta "HMS Carlislen", "HMS Beaufortin", "HMS Dulvertonin" ja "HMS Hurworthin" kanssa Aleksandriaan, jonne ne saapuivat 29. maaliskuuta. HMS Thames (N71)
Palvelukseenotettaessa alus sijoitettiin Maltalle, mistä se palasi Britteinsaarille elokuussa 1939. Alus liitettiin Kotilaivaston 2. sukellusvenelaivueeseen, jonka mukana se osallistui saksalaisten alusten liikkeiden valvontaan etsien erityisesti sukellusveneitä, kaappareita ja saarronmurtajia. Oltuaan huollossa talvella alus sijoitettiin keväällä 1940 Pohjanmerelle, missä se osallistui Norjan taisteluihin. Alus upotti 26. heinäkuuta 1940 Pohjanmerellä torpedoimalla Saksan laivaston torpedovene "Luchsin", joka oli suojaamassa taistelulaiva "Gneisenauta" matkalla Trondheimistä Kieliin. HMS Charybdis (88)
"HMS Charybdikseen" osui 23. lokakuuta 1943 saksalaisen torpedoveneen "T23" ja/tai "T27":n laukaisema torpedo yöllisessä taistelussa Bretagnen pohjoisrannikolla. Osuman seurauksena alus upposi. HMAS Arunta
"HMAS Arunta" suojasi 2. tammikuuta 1944 Yhdysvaltain joukkojen maihinnousua lähellä Saidoria Uudessa-Guineassa (operaatio Dexterity), mistä alus vapautui seuraavana päivänä aloittaen matkansa Sydneyyn huollettavaksi. Alus palasi maaliskuun alussa palvelukseen, jolloin se liitettiin osasto TG76.1:een.
Alus suojasi 2. maaliskuuta kahdeksan Yhdysvaltain laivaston hävittäjän kanssa kolmannen aallon maihinnoususaattuetta Los Negrosille, jonne saavuttiin 5. maaliskuuta. Alus liitettiin huhtikuussa TF74:ään, jonka mukana se suojasi 22. huhtikuuta Yhdysvaltain maihinnousua Hollandiaan (operaatio Reckless) ja Aitapeen (operaatio Persecution). Maihinnousun aikana alus oli tulitukiosastossa. HMAS Arunta
Alus suojasi 29. elokuuta "HMAS Swanin" kanssa Milnenlahdelta Cairnsiin joukkojenkuljetusalus "SS Maritaa" (3 310 tonnia), kun keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneen "RO33" laukaisema torpedo osui Port Moresbyn edustalla joukkojenkuljetusalukseen. "Arunta" hyökkäsi syvyyspommein upottaen sukellusveneen. HMS Triumph (1903)
Alus upposi 25. toukokuuta 1915 Saksan laivaston sukellusveneen "SM U-21" torpedoimana Dardanelleilla. HMS Ardent (F184)
Alus tilattiin 17. huhtikuuta 1973 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista Glasgow’sta Skotlannista. Sen köli laskettiin 26. helmikuuta 1974 ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 9. toukokuuta kumminaan Gloucesterin herttuatar. Alus valmistui 13. lokakuuta 1977. Alus oli ensimmäinen luokan aluksista, jolle asennettiin STWS-torpedoputket (). HMS Greyhound (H05)
"HMS Greyhound" etsi 22. toukokuuta saksalaisia kuljettavia aluksia, jolloin se upotti Anti Kitheran kanavassa pieniä caique purjealuksia. Alus joutui Junkers Ju 87 -koneiden maaliksi Kreetan rannikolla, jolloin siihen osui kolmesti. Osumien seurauksena alus upposi vieden mukanaan aluksen päällikön sekä 79 miehistönjäsentä ja neljä miehistönjäsentä joutui sotavankeuteen. "HMS Kandahar" ja "HMS Kingston" pelastivat aluksen eloonjääneet. HMS Ardent (1764)
Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1774 päällikkönään Sir George Douglas. Vuonna 1778 päällikkönään George Keppel alus oli amiraali lordi Howen laivueessa New Yorkin edustalla suojaamassa kaupunkia ylivoimaiselta amiraali d'Estaingin johtamalta Ranskan laivaston osastolta. Osastot ottivat mittaa toisistaan Rhode Islandin edustalla 11. elokuuta myrskyn hajoittaessa kummankin osaston. "Ardent" palasi Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta tammikuussa 1779. RN Ardente (1912)
RN Ardente () oli Italian kuninkaallisen laivaston Ardito-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. HMS Jupiter (F85)
Alus upotti keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneen "I 60" Krakatoan edustalla 17. tammikuuta 1942. Alus osallistui Jaavanmeren taisteluun, mutta 27. helmikuuta se osui miinaan. Alus upposi seuraavana päivänä Jaavan pohjoispuolella ennen taistelun päättymistä.