Mistä morfiini tehdään?
Morfiini
Morfiini on oopiumiunikon ("Papaver somniferum") siemenkodasta saatavasta maitiaisnesteestä valmistetusta raakaoopiumista valmistettava alkaloidi. Morfiini on saanut nimensä kreikkalaisesta unen jumalasta Morfeuksesta (kr. "Μορφέας"). Morfiinin kemiallisen rakenteen selvittyä siitä on tehty yli 200 erilaista johdosta voimakkuuksiltaan 0,025 — 10 000 × morfiinin teho. Morfiini
Morfiinia valmistetaan suoraan oopiumunikon maitiaisnesteestä tai kodeiinista. Maitiaisneste muutetaan raakaoopiumiksi keittämällä sitä kiehuvassa vedessä jolloin alkaloidit liukenevat ja suodattamalla saatu neste suodattimen läpi. Saatua nestettä kiehutetaan hiljaisella lämmöllä, kunnes kaikki vesi haihtuu ja jäljelle on jäänyt vain raakaoopiumi. Se on valmista poltettavaa oopiumia.
Luettelo opioideista
Kodeiini-N-oksidi • 
Morfiini-N-oksidi Oopiumiunikko
Erityisesti oopiumiunikon maitiaisnesteessä on yhdisteitä, joita käytetään päihteinä. Kasvin sato korjataan noin viikko terälehtien putoamisen jälkeen. Kodan kylkeen tehdään varovaisia viiltoja, joka saa valkean maitiaisnesteen valumaan kodan pintaan. Kuivunut maiti sisältää lajikkeesta riippuen 20–35 % ainakin kahtakymmentäviittä eri alkaloidia, joista 4–21 % on morfiinia, 4–8 % noskapiinia, 0,8–2,5 % kodeiinia, 0,5–2,5 % papaveriinia ja 0,5–2 % tebaiinia. Yhdestä kodasta voidaan elinkaarensa aikana kerätä jopa 30 grammaa oopiumia. Saadusta morfiinista ja kodeiinista voidaan jalostaa heroiinia. Heroiini
Diamorfiinia käytetään edelleen laajalti saattohoidossa Britanniassa, jossa sitä useimmiten annostellaan infuusiopumpulla rasvakudokseen, jos potilas ei pysty nielaisemaan lääkkeitä. Diamorfiinin etu morfiinin nähden on se, että se liukenee helpommin ja pienempi määrä kyseistä ainetta tarvitaan jotta saavutetaan sama anesteettinen tulos. Molemmat näistä eduista ovat hyödyllisiä jos suuria määriä opioideja joudutaan annostelemaan rasvakudokseen, mikä on usein tarpeellista saattohoidossa. Hyönteismyrkky
Jo Ebersin papyrus noin 1500 eaa. mainitsee aineita, joilla voi torjua kirppuja. Homeros kertoo Odysseuksen polttaneen rikkiä puhdistaakseen talon. Sekä Rooman keisarikunnassa että Kiinassa käytettiin varhain rikkiä ja arseenia sisältäviä aineita hyönteisten hävittämiseen. 1600-luvulla tiedetään arsenikkia käytetyn hunajaan sekoitettuna hyönteisten hävittämiseen ja tupakkaa kosketusmyrkkynä. 1900-luvulle saakka hyönteisten hävittämiseen käytettiin erittäin myrkyllisiä aineita ja myös käyttötavat olivat vaarallisia, mm. sinihappoa (syaanivetyä) ja rikkihiiltä käytettiin fumigantteina eli ilmaan haihtuvina aineina. Orgaanisten hyönteismyrkkyjen nopea kehitys syrjäytti arseeniin ja muihin epäorgaanisiin aineisiin perustuvat myrkyt 1900-luvun puolivälissä. Sveitsiläinen Paul Müller huomasi jo 1800-luvulla syntetisoidun DDT:n olevan hyvin tehokas mm. kärpäsiä ja hyttysiä vastaan. Se otettiin hyönteismyrkkynä käyttöön 1942, ja lindaani keksittiin pian sen jälkeen. Toisaalla Saksassa keksittiin organofosfaatit 1930-luvun lopussa, ja niistä kehitettiin sekä tehokkaita hyönteismyrkkyjä että taistelukaasuja. Ensimmäinen maataloudessa käytetty organofosfaatti oli parationi. Luonnon pyretriinejä päivänkakkaran sukuisista kasveista oli käytetty vuosisatoja kasviuutteina, mutta vaikuttavat aineet eristettiin 1900-luvulla ja synteettisiä pyretroideja kehitettiin 1970-luvulta alkaen. Samoin erittäin myrkyllisestä nikotiinista kehitettiin useita paremmin hyönteismyrkyksi soveltuvia neonikotinoideja 1970-luvulta alkaen. Amorfinen aine
Amorfinen aine (kreikaksi: "a"=ei, pois ja "morfe"=muoto) on kiinteän aineen toinen esiintymismuoto kiteisen aineen lisäksi. Amorfinen aine on kiinteää ainetta, jonka atomijärjestys ei ole jaksollinen. Amorfisista aineista yksi tunnetuimmista on lasi. Muovit puolestaan sisältävät polymeerejä, jotka ovat osittain amorfisessa muodossa. Huume-Suomen historia
Huume-Suomen historia on Yleisradion tuottama dokumenttisarja, joka kertoo siitä, miten nykyään huumeina pidetyt aineet tulivat Suomeen. Sitä ennen kannabis, oopiumi, morfiini, heroiini, kokaiini ja amfetamiini olivat lähinnä lääkeaineita, joita myös satunnaisesti väärinkäytettiin. Moroksidiini
Moroksidiinia valmistetaan morfoliinin ja disyandiamidin välisellä reaktiolla. Morfiini
Kalsiummorfenaattia sisältävä neste suodatetaan ja kuumennetaan uudelleen, ja siihen sekoitetaan ammoniumkloridia neljäsosan verran käsiteltävästä raakaoopiumista. Seoksen pH nousee tällöin 8–9:ään. Seoksen jäähtyessä morfiini ja mahdollinen kodeiini saostuvat pohjalle. Saatu raakamorfiini on ruskeaa kahvin näköistä ainetta. Kyseessä on tällöin "freebase"-morfiini. Varfariini
Varfariini (kauppanimi Marevan) on laajassa käytössä oleva veren hyytymistä estävä lääke. Suurempina annoksina sitä käytetään rotanmyrkkynä. Se on 1. sukupolven 4-hydroksikumariini-johdannainen. Varfariinia on yleensä kaupallisesti saatavana vesiliukoisena natriumsuolana eli varfariininatriumina (CHNaO). Puhdas varfariini on hajutonta, mautonta, palavaa, väritöntä–valkoista kiteistä jauhetta, joka ei liukene veteen. Desmetyyliprodiini
Desmetyyliprodiinin syntetisoivat ensimmäisen kerran Hoffman-LaRochen tutkijat Albert Ziering ja John Lee vuonna 1947. He huomasivat aineen vaikuttavan morfiinin tavoin rotilla. Ziering yritti kehittää synteettisen särkylääkkeen, jolla olis morfiinia pienempi riippuvuuspotentiaali. Desmetyyliprodiini on johdettu edelleen petidiinistä, ja on petidiiniä voimakkaampi. Sitä ei ole kuitenkaan koskaan markkinoitu lääkekäyttöön. Kyseisen tutkimuksen yhteydessä kehitettiin myös desmetyyliprodiinille hyvin läheistä sukua oleva lääkeaine prodiini. Morfiini
Raakamorfiini puhdistetaan sekoittamalla siihen suolahappoa (tai rikkihappoa) ja suodattamalla se sitten monta kertaa eri suodattimien läpi. Tuloksena saadaan valkoista "morfiinihydrokloridia" CHNO· HCl. Se voidaan edelleen jatkojalostaa heroiiniksi, joka on noin kaksi kertaa voimakkaampaa. Kodeiini
Kodeiini eli metyylimorfiini on opioideihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään muun muassa kipulääkkeenä ja yskänlääkkeenä sekä huumausaineena. Kodeiinia saadaan oopiumiunikosta ("Papaver somniferum") ja sen eristi ensimmäisen kerran vuonna 1832 ranskalainen kemisti ja farmaseutti Pierre Robiquet. Kodeiini on oopiumin sisältämä fenantreenialkaloidi ja raakaoopiumissa on kodeiinia noin 0,3–3 prosenttia. Kodeiinia voidaan valmistaa joko oopiumista eristämällä tai synteettisesti morfiinista. Hyönteismyrkky
Organofosfaattien myrkkyvaikutus perustuu siihen, että ne estävät hermostossa ja lihaksissa asetyylikoliiniesteraasi-entsyymiä, joka pilkkoo asetyylikoliinia. Tämä taas on hermoston välittäjäaine, jota vapautuu hermopäätteestä seuraavan hermosolun pinnalla oleville reseptoreille tai hermo-lihasliitoksessa oleville reseptoreille. Jos asetyylikoliini ei hajoa normaalisti, seuraa hermon tai lihaksen ylikiihottuminen, joka näkyy mm. kouristuksina, syljenerityksen lisääntymisenä ja monina keskushermoston ja autonomisen hermoston oireina. Suuret annokset aiheuttavat kuoleman hengityksen lamaantumisen, limanerityksen ja keuhkoputkien supistuksen aiheuttaman tukehtumisen seurauksena. Aineet imeytyvät helposti iholta ja myös hyönteisten kitiinikuoren läpi ja ne ovat siksi tehokkaita hyönteismyrkkyjä. Buprenorfiini
Buprenorfiini (kauppanimikkeitä Suomessa esimerkiksi Temgesic, Subutex, Suboxone, Norspan ja Buvidal) on teollisuusyritys Reckitt Benckiserin vuonna 1969 kehittämä puolisynteettinen opioidi, jota käytetään kipulääkkeenä leikkausten jälkeen ja sydäninfarktin tai syövän kipujen lievityksessä, sekä opioidiriippuvaisten henkilöiden korvaus- ja vieroitushoidossa. Morfiini
Se on ensimmäinen oopiumista ja yleensä mistään kasvista eristetty alkaloidi. Sitä käytettiin alusta alkaen kivunhoidossa ja apuna leikkauksissa. Morfoliini
Morfoliinia käytetään orgaanisessa synteesissä. Esimerkiksi se on yksi osa valmistettaessa keinotekoista antibioottia linetsolidia ja syöpälääkettä gefitinibiä (Iressa). Lavoslav Ružička
Vuosina 1916–1917 maailman vanhin parfyymien tuottaja Haarman & Reimer tuki hänen tutkimuksiaan. Terpeenien asiantuntijana hänestä tuli vanhempi lehtori vuonna 1918 ja kunniatohtori ETH Zürichiin. Sieelä hän selvitti yhdessä oppilaidensa kanssa muskonin ja sivetonin rakenteen. Ružička kehitti nimeään kantavan toimintatavan näiden kaltaisten yhdisteiden syntetisoimiseen. Protoporfyriini
Protoporfyriiniyhdisteet muodostuvat divalenteista kationeista, jotka yhtyvät protoporfyriini IX -molekyyliin. Protoporfyriini IX:n yhdistyessä rauta-ioniin (Fe) muodostuu hemoglobiinin hemi-ryhmä. Magnesium-ionin (Mg) yhdistyessä muodostuu klorofylli-molekyylin rakenneosa, kun taas sinkki-ionien (Zn) kanssa syntyy sinkkiprotoporfyriiniä. Parafiini
Parafiini on seos lineaarisia hiilivetyjä, jotka ovat vähintään 20-hiilisiä (CH). Se on vahamaista, väritöntä ja hajutonta läpikuultavaa ainetta. Parafiini erotetaan pohjista, jota maaöljyn tislauksessa jää. Termiä "parafiini" käytetään myös yleisesti teknisenä nimenä lineaarisille tyydyttyneille hiilivedyille, kun taas haaroittuneet hiilivedyt ovat "isoparafiineja" ja tyydyttymättömät olefiineja. Luomuviini
Luomuviinin valmistukseen saa käyttää vähemmän rikkiä (100 mg sulfiittia/l punaviiniä ja 150 mg/l valkoviiniä) kuin tavanomaisella valmistusmenetelmällä tuotetuissa viineissä (150 mg/l punaviineissä ja 200 mg valkoviineissä). Lisäaineiden määrää on vähennetty siten, että luomuviineissä voi käyttää 30 lisäainetta, kun taas tavanomaisesti tuotetuissa viineissä saa olla 55 erilaista lisäainetta. Luomuviinien valmistukseen ei saa käyttää mm. sorbiinihappoa, viiniä ei kuumentaa yli 70 °C, filtterin koon on oltava yli 0,2 µm, elektrodialyysin käyttö on kielletty, kationivaihto on kielletty, cryokonsentraatio on kielletty ja ylimääräistä alkoholia ei saa poistaa. Monet viinintuottajat tulkitsevat asetusta siten, että luomurypäleiden tuottajat saavat käyttää edelleen mainintaa, että viini on valmistettu luonnonmukaisesti kasvatetuista rypäleistä ja lisätä pullon kylkeen kansallisen luomumerkki. Rohdos
Rohdos on luonnosta saatava, lääkkeen omaisesti käytettävä tuote. Rohdokset voivat olla esimerkiksi jauhettua kasvin osaa, kuten digitaliksenlehti, tai jalostettua maitiaisnestettä, kuten oopiumi. Usein rohdoksista on uuttamalla tai muilla tavoin valmistettu puhdistettuja lääkevalmisteita (esimerkiksi digitoksiini, morfiini), joiden annostelu on huomattavasti täsmällisempää kuin rohdosten. Rohdoksissa vaikuttavan aineen pitoisuus on usein hyvin vaihteleva kasvupaikan, sään ja muiden tekijöiden takia. Siksi rohdoksen käytöstä on annostelun hankaluuden ja vaikeasti arvioitavan myrkyllisyyden takia luovuttu. Rohdos-termiä käytetään joskus myös niin sanotuista lääkkeenomaisista luonnontuotteista, jotka eivät täytä lääkkeiltä vaadittuja kriteerejä. Morfiini
Säännöllinen käyttö johtaa sietokyvyn kasvamiseen. Morfiini aiheuttaa ummetusta, sillä se lamaannuttaa ruoansulatusjärjestelmän toimintaa. Varomaton annostelu saattaa johtaa yliannostukseen, jonka seurauksena voi pahimmassa tapauksessa olla kuolema hengityksen lamaannuttua. Morfiinin yliannostuksen oireet voi kumota naloksonilla (CHNO). M-Kloorianiliini
m-Kloorianiliinia käytetään lähtöaineena lääkkeiden, atsoväriaineiden, rikkaruohomyrkkyjen ja hyönteismyrkkyjen valmistuksessa. Siitä tuotettavia kemikaaleja ovat muun muassa klooriprofaami, klorbromuroni, m-kloorifenoli ja Mordant Orange 4. Porfobilinogeenisyntaasi
Porfobilinogeenisyntaasia esiintyy useissa eliöissä. Ihmisellä se on aktiivinen erityisesti punasoluissa. Eri eliöiden entsyymit poikkeavat toisistaan kineettisten parametrien, metallikationivaatimusten ja pH-stabiiliuden suhteen. Rakenteeltaan porfobilinogeenisyntaasi on tyypillisesti joko kuudesta alayksiköstä koostuva heksameeri tai kahdeksasta alayksiköstä koostuva oktameeri. Näistä oktameeri on tyypillisempi ja katalyyttisesti aktiivisempi. Entsyymi on siis niin kutsuttu morfeeiini. Toimiakseen porfobilinogeenisyntaasi tarvitsee kahdenarvoisen metallikationin, joka on joko sinkki tai magnesium. Ihmisen entsyymi käyttää sinkkiä. Sinkistä riippuvaiset porfobilinogeenisyntaasit ovat hyvin herkkiä lyijyn aiheuttamalle inhibiitiolle. Lyijy sitoutuu entsyymissä sinkin tilalle, mutta ei toimi samalla tavoin katalyyttisesti aktiivisena metallina. Lyijymyrkytyksen aiheuttama anemia ja virtsan aminolevuliinihapon pitoisuuden nousu johtuu porfobilinogeenisyntaasin toiminnan estymisestä. Mitsunobu-reaktio
Mitsunobu-reaktion ensimmäisessä vaiheessa trifenyylifosfiini reagoi dietyyliatsodikarboksylaatin tai heksaklooriasetonin kanssa. Mekanismit poikkevat hieman toisistaan, mutta molempiin sisältyy nukleofiilinen substituutio fosforiatomiin. Käytettäessä dietyylisiatsokarboksylaattia trifenyylifosfiini muodostaa additiotuotteen atsokarboksylaatin atsoryhmän kanssa. Tässä muodostuu välituotteena typpianioni, joka on riittävän emäksinen poistamaan protonin alkoholilta ja alkoholista muodostuu alkoksidi. Seuraavassa vaiheessa nukleofiilinen alkoksidi-ioni reagoi nukleofiilisella substituutiolla Fosfiiniryhmän fosforiatomin kanssa ja lähtevänä ryhmänä on anioni, jossa on typellä negatiivinen varaus. Toinen tuote on fosfoniumioni. Typpianioni reagoi nukleofiilinen kanssa poistaen tältä protonin ja siten edelleen parantaen nukleofiilisuutta. Tämä näin muodostunut nukleofiili reagoi nukelofiilisella S2 reaktiolla fosfoniumsuolan hiiliatomin kanssa ja lähtevä ryhmä on trifenyylifosfiinioksidi. Morfiini
Morfiinia käytetään lääketieteellisesti voimakkaan kivun hoidossa. Luettelo opioideista
Kodeiini • Morfiini • Oripaviini • Pseudomorfiini • Tebaiini Ketobemidoni
Ketobemidoni on voimakas opioidi analgeetti, jonka teho on samansuuruinen morfiinin kanssa. Se toimii lisäksi NMDA-antagonistina metaboliittinsa norketobemidonin kautta. Tämän takia se on käyttökelpoista sellaisten kipujen hoidossa, jotka eivät reagoi opioideihin. Yleensä sitä käytetään suhteessa 25 mg ketobemidonihydrobromidia ja 60 mg morfiinihydrokloridia sekä noin 8 mg injektiona. Morfoliini
Morfoliinia voidaan valmistaa dehydroimalla dietanoliamiinia rikkihapolla: Morfogeeni
Morfogeenit ( = muoto, "gennan" = tuottaa) ovat aineita, jotka ohjaavat alkion eri osien kehittymistä. Morfogeneesi, jota morfogeenit säätelevät, käynnistää elinten muovautumisen eli organogeneesin. Kehittyvän alkion erilaistuvat solut voivat vaikuttaa toistensa käyttäytymiseen morfogeenien avulla. Morfogeeneiksi kutsutaan signaalimolekyylejä, jotka vaikuttavat kohdesoluihinsa yksinkertaista on/off-periaatetta monimutkaisemmin konsentraatiovaihteluiden avulla; suuri konsentraatio saa kohdesolut kehittymään yhteen suuntaan, pieni toiseen ja näiden välillä olevilla konsentraatioilla vaikutukset muuttuvat asteittain. Marsipaani
Marsipaani (kotoisin Saksasta, Lyypekistä) on manteleista ja tomusokerista tehty makeismassa. Estimate
Estimate kärähti dopingtestin seurauksena morfiinista heinäkuussa 2014. Britannian hovin mukaan testituloksen syynä oli hevosen syömä saastunut rehu. Laukkaurheilussa morfiininin käyttö on sallittua lääkityksenä mutta kiellettyä kilpailupäivien aikana. Huumetestaus
Heroiini tuottaa erityistä metaboliittia (6-monoasetyylimorfiinia), jota ei synny minkään muun aineen käytöstä. Tämä kuitenkin vaikuttaa vain testeihin, joissa etsitään nimenomaisesti diamorfiinia. Useimmissa testeissä ei etsitä nimenomaisesti heroiinia vaan yleisesti opiaatteja. Uusilla testimenetelmillä kuitenkin voidaan varmistaa asia, mikäli testattava selittää positiivista tulostaan unikonsiementen syömisellä. 6-monoasetyylimorfiini
6-Monoasetyylimorfiinilla on vapaa 3-hydroksiryhmä joten se on välittömästi bioaktiivinen, sen takia 6-MOM on hiukan heroiinia voimakkaampaa. Laittomassa huumeidenvalmistuksessa ei kuitenkaan voida asetyloida morfiinista vain 6-hydroksia tekemättä samaa myös 3-hydroksille. Se on mahdollista tehdä käyttämällä etikkahappoa sopivan katalyytin kanssa, koska se ei ole tarpeeksi vahva asetyloimaan 3-hydroksia mutta pystyy kyllä 6-hydroksiin, jolloin muodostuu 6-Monoasetyylimorfiinia. "Meksikon musta terva" on nimitys vähemmän puhdistetulle heroiinille, jota valmistetaan latinalaisessa Amerikassa ja jossa 6-MOM on jäänyt lopputuotteeseen. Sen vuoksi "Musta terva" on yhtä potenttia kuin puhdistetut heroiinit. Mormonin uhri
Mormonipappi Larsson suostuttelee Ninan lähtemään mukanaan Utahiin, jossa hän aikoo tehdä hänestä jalkavaimonsa. Matkalla Nina muuttaa mielensä, mutta Larsson huumaa naisen ja salakuljettaa hänet Amerikkaan. Ninan veli Olaf ja sulhanen Sven Berg jäljittävät Ninan Salt Lake Cityyn, jossa he onnistuvat vapauttamaan hänet. Larsson saa surmansa omasta luodistaan. Itsetuhoisuus
Fyysisen vahingon aiheuttama kipuaistimus saa aivot vapauttamaan stressihormoneita ja siirtää kehon valmiustilaan. Tästä tilasta palautuakseen keho tuottaa morfiinin kaltaista endorfiinia, joka aiheuttaa mielihyvää ja lievittää kipua. Prosessin tuottaman psyykkisen mielihyvän lisäksi endorfiini stimuloi aivojen palkkiokeskusta samalla tavoin kuin mm. nikotiini, alkoholi ja huumausaineet. Voimakas kipuaistimus voidaan myös mieltää elämyksenomaiseksi tavaksi poistaa ”henkistä turtumusta”, tai se voi olla keino rankaista itseään. Morfiini
Morfiini on YK:n huumeluettelossa sekä lääkeluettelossa. Morfiinin lääketieteellinen käyttö on sallittua, joskin tiukasti valvottua. Apomorfiini
Apomorfiini ("5,6,6a, 7-Tetrahydro-6-metyyli-4H-dibentso(de,g) = kinoliini-10,11-dihydroalkoholi") on morfiinista johdettu ei-narkoottinen dopamiiniagonisti, joka vaikuttaa samalla tavoin kuin dopamiini. Suun kautta nautittuna se voi vaurioittaa maksaa, siksi se annostellaan tavallisimmin ihonalaisesti.
Sen kolme tärkeintä käyttöaluetta ovat: Porfiini
Porfiinin rakenne koostuu neljästä pyrrolirenkaasta, jotka ovat yhdistyneet toisiinsa metyleeniryhmien välityksellä. Rakenne on aromaattinen ja tasomainen. Huoneenlämpötilassa porfiini on väriltään tummanpunaista kiteistä ainetta. Yhdisteen väri johtuu konjugoituneiden sidosten suuresta määrästä. Porfiini ei liukene veteen eikä polaarisiin orgaanisiin liuottimiin, mutta liukenee muun muassa bentseeniin, fenoliin, pyridiiniin ja hieman kloroformiin. Porfiini reagoi helposti esimerkiksi elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla ja voidaan esimerkiksi halogenoida tai alkyloida. Porfiinin pyrrolirenkaiden typpiatomit voivat toimia Lewis-emäksinä eli luovuttaa elektroniparin esimerkiksi metallille. Porfiini muodostaa tällaisia komplekseja esimerkiksi raudan, nikkelin, kuparin ja magnesiumin kanssa. Oripaviini
Muita merkittäviä johdoksia ovat dihydroetorfiini (jopa 12,000x morfiini) ja asetorfiini (8700x morfiini) sekä diprenorfiini (jota käytetään etorfiinin vastalääkkeenä) ja buprenorfiini, jota käytetään yleisesti opoidien vieroitushoitoon. Fentanyyli
Fentanyyli (1-fenetyyli-4-N-propionyylianilinopiperidiini) on täyssynteettinen opioidi, joka syntetisoitiin ensimmäisen kerran Belgiassa 1950-luvun lopulla. Se on vahvuudeltaan noin sata kertaa morfiinia vahvempaa. Fentanyyli esiteltiin 1960-luvulla kipulääkkeenä lääkenimellä Sublimaze. Morfoliini
Morfoliini on orgaaninen kemiallinen yhdiste, jonka kemiallinen rakennekaava on O(CHCH)NH. Se on heterosyklinen ja sisältää sekä amiinin ja eetterin funktionaaliset ryhmät. Oopiumi
Oopiumi sisältää unikkolajikkeesta riippuen 20–35 % ainakin kahtakymmentäviittä eri alkaloidia, joista 4–21 % on morfiinia, 4–8 % noskapiinia, 0,8–2,5 % kodeiinia, 0,5–2,5 % papaveriinia ja 0,5–2 % tebaiinia. Karfentaniili
Karfentaniili onkin tarkoitettu käytettäviksi vain eläimiin, koska sen äärimmäinen teho tekee siitä epäkäytännöllisen ihmiskäyttöön. Siksi voimakkain ihmisille annettava kipulääke on sufentaniili, joka on karfentaniilia 10–20 kertaa tehottomampi (silti 500–1 000 kertaa morfiinia voimakkaampaa). Sen vastalääkkeenä käytetään diprenorfiinia, joka on opioidi-antagonisti. Sulfamiinihappo
Sulfamiinihappoa valmistetaan urean ja väkevän rikkihappoliuoksen tai savuavan rikkihapon eli oleumin välisellä reaktiolla. Reaktio suoritetaan 50–80 °C:n lämpötilassa ja on hyvin nopea ja voimakkaasti eksoterminen ja tämän vuoksi reaktioita on jäähdytettävä voimakkaasti. Reaktion tapahtuu kahdessa vaiheessa. Ensin muodostuu aminokarbonyylisulfamiinihappovälituote. Sufentaniili
Sufentaniili on voimakas täyssynteettinen opioidiryhmään kuuluva lyhytvaikutteinen kipulääke. Sitä käytetään sairaaloissa laskimoon annettuna. Sufentaniilia käytetään joko nukutuksessa kivunlievitykseen tai yksinään nukutusaineena. Leikkauksenjälkeisen kivun tai synnytyskipujen hoidossa sitä käytetään epiduraalipuudutuksessa. Sen vaikutusaika on 30 – 60 minuuttia.Se on 5–10 kertaa voimakkaampaa kuin analoginsa fentanyyli ja on siis 500–1000 kertaa morfiinia voimakkaampaa. Sufentaniili on tällä hetkellä voimakkain ihmisille annettavista kipulääkkeistä. Karfentaniili on vieläkin voimakkaampaa (10 000 kertaa morfiinia voimakkaampi), mutta sitä käytetään vain suurten eläinten nukutuksessa, eikä sitä anneta ihmisille. Mafinen
Mafinen on kivi tai silikaattimineraali joka sisältää paljon magnesiumia ja rautaa. Lähes kaikki mafiset mineraalit ovat väriltään tummia, ja ominaispaino on korkeampi kuin 3. Yleisiä kiviä muodostavia mafisia mineraaleja ovat oliviini, pyrokseeni, amfiboli ja biotiitti. Tavallisia mafisia kiviä ovat basaltti ja gabro. Toffana
Giulia Tofana oli ammattimyrkyttäjä, joka eli 1600-luvulla Palermossa ja Roomassa. Tofana antoi nimensä käyttämälleen myrkylle, aqua tofanalle. Se oli sekoitus arsenikkia rauniokilkka-nimisen kasvin vesiuutteessa. Arsenikkimyrkytys osattiin diagnosoida vasta myöhään 1700-luvulla. Myrkyn alkuperäisen keksijän uskotaan olleen Teofania di Adamo, Giulia Tofanan äiti, joka teloitettiin 1635 Palermossa. Tofana pidätettiin myrkkyjuoman myymisestä naisille, jotka halusivat päästä eroon aviomiehistään. Tofana tunnusti aiheuttaneensa välillisesti vähintään 600 henkilön murhan. Myrkytystapaukset olivat herättäneet pelkoa ja huhuja, ja tunnustus saatiin kiduttamalla, joten sen todenperäisyyttä oli mahdotonta erottaa huhuista. Giulia Tofana teloitettiin 1659 yhdessä tytärpuolensa Girolama Sparan kanssa, joka Tofanan tavoin oli muuttanut Palermosta Roomaan. Morfoliini
Morfoliinia on käytetty emulgaattorina hedelmien pintakäsittelyssä. Normaalisti hedelmien pinnalla on vahaa, joka suojaa niitä homeilta ja hyönteisiltä; sitä usein poistuu hedelmiä käsitellessä kuljetusta varten. Hedelmiä pintakäsitellään morfoliinia lisäaineena sisältävillä vahoilla. . Opioidit
Opioidit ovat kehossa oleviin opioidireseptoreihin vaikuttavia yhdisteitä. Opioideja syntyy kehon sisällä mutta niitä saadaan myös oopiumiunikosta ja syntetisoimalla. Opioideja sisältäviä valmisteita käytetään muiden muassa kipulääkkeinä ja huumausaineina. Tunnetuin ja vanhin tähän ryhmään kuuluva aine on morfiini. Termi opiaatti viittaa vain luonnollisiin oopiumiunikosta saataviin oopiumialkaloideihin ja niiden puolisynteettisiin johdannaisiin. Levorfanoli
Levorfanoli ((-)-3-hydroksimorfinaani) on vahva synteettinen opioidi, jota käytetään kroonisen neuropaattisen kivun lievitykseen. Kemiallisesti levorfanoli kuuluu morfinaaneihin ja se on rasemorfaanin "vasenkätinen" (levorotatorinen) stereoisomeeri. Rasemorfaanin "oikeakätinen" (dekstrorotatorinen) enantiomeeri on dekstrorfaani. Levorfanoli tuli markkinoille ensi kerran Saksassa 1948 suun kautta nautittavana morfiininkaltaisena kipulääkkeenä. Morfoliini
Sitä käytetään myös metallintyöstössä liukuaineena. Buprenorfiini
Toisin kuin heroiinilla, morfiinilla tai metadonilla, buprenorfiinilla on niin sanottu kattovaikutus. Annosta suurennettaessa aineen vaikutus lisääntyy aluksi, mutta pysyy sitten samana. Tästä syystä buprenorfiini ei voi väärinkäytössä yksikseen aiheuttaa hengityslamaa tai kuolemaa, mutta esimerkiksi alkoholin ja bentsodiatsepiinien kanssa sekoitettuna voi seurauksena olla hengityslama, ja sitä kautta kuolema. Se voi myös aiheuttaa äkillisiä maksavaurioita. Raskauden loppuvaiheessa käytetty suuri annos buprenorfiinia voi aiheuttaa vastasyntyneelle hengitysdepression. Buprenorfiinin hengitystä lamaava vaikutus on onnistuttu kumoamaan tutkimustilanteessa jatkuvalla naloksoni-infuusiolla mutta naloksonin vaste buprenorfiinimyrkytyksissä voi olla vähäinen. Endorfiinit
Beta-endorfiini on 18–33 kertaa voimakkaampaa kuin morfiini. Sulfaattimenetelmä
Sulfaattimenetelmäksi kutsutaan sellun valmistuksen valtamenetelmää, jossa puuhakkeista tehdään sellua valkolipeän avulla korkeassa lämpötiloissa. Raaka-aineena käytetään kuorittua puuta, tavallisimmin mäntyä. Valtaosa maailman sellusta on valmistettu sulfaattimenetelmällä. Sulfaattimenetelmästä käytetään joskus saksan kielestä tulevaa nimeä "Kraft" ("voima, vahvuus"), jotta vältetään sekaannus sulfiittimenetelmän kanssa.
Prosessin aluksi puu haketetaan 15-30 mm pituiseksi ja 4-5 mm paksuiseksi. Haketuksen tarkoituksena on tehdä tasalaatuista ja sopivan kokoista haketta jatkoprosessien tarpeisiin. Ennen varsinaista keittoa voidaan keittonestettä imeyttää hakkeeseen impregnointiastiassa. Sulfaattimenetelmässä käytetään keittokemikaalina valkolipeää, joka sisältää noin 9 % natriumhydroksidia (NaOH), 3 % natriumsulfidia (NaS), 3 % natriumkarbonaattia (NaCO) ja 1 % natriumsulfaattia (NaSO). Sen varsinaisina vaikuttavina aineina ovat veteen liuenneet hydroksidi- ja vetysulfidi-ionit. 
Keitin voi olla erä- tai jatkuvatoiminen. Jatkuvatoimiset keittimet ovat aina paineistettuja. Keitto tapahtuu pH-arvon 12 yläpuolella, 160-180 °C:n lämpötilassa. Keiton pituus on 0,5-3 tuntia riippuen käytettävästä lämpötilasta sekä halutusta ligniinin loppupitoisuudesta. Keiton aikana käytettävät kemikaalit liuottavat pääosan puun ligniinistä ja osan puun hemiselluloosasta, minkä jälkeen puuhake hajoaa helposti kuiduiksi ja saatu tumma kuitumassa on valmis pestäväksi ja jatkokäsiteltäväksi. Suurin osa siitä käytetään paperin valmistamiseen. Käyttökohteesta riippuen massa voidaan valkaista, jolloin jäännösligniiniä poistetaan useilla kemikaaleilla, kuten hapella, klooridioksidilla ja vetyperoksidilla. Etyylimorfiini
Etyylimorfiini on opioideihin kuuluva analgeetti. Se keksittiin Saksassa 1884 ja sitä käytettiin heroiinin heikompana vaihtoehtona. Se on suunnilleen kodeiinin vahvuista (1/10 morfiinista). Se muistuttaa rakenteeltaan kodeiinia (eli "metyylimorfiinia"). Sillä on myös hydromorfoni-vastineensa ("etyylidihydromorfoni" eli 3-etoksiy-7,8-dihydro-morfin-6-oni;) ja dihydromorfiini-analogi "etyylidihydromorfiini" (CID:5492914); niillä ei ole kaupallista käyttöä. Dioniini on "etyylimorfiinihydrokloridia". Etyylimorfiinia on Suomessa Indalgin (kipulääke)- ja Cocillana (yskänlääke) -lääkevalmisteissa. Foliinihappo
Foliinihappo eli leukovoriini on eräs lääkeaine joka kuuluu happojen ryhmään. Foliinihappo kehiteltiin vuonna 1945. Sitä voidaan käyttää metotreksaatin ja pyrimetamiinin vastavaikuttajana eli antagonistina. "Leucovorin amp." -nimistä lääkeainetta on voitu annostella parenteraalisti, eli sitä ei anneta suun kautta. Lääkeampulli sisältää 3mg vaikuttavaa ainetta. Foliinihappo toimii vastamyrkkynä, antidoottina. Siten se kumoaa esimerkiksi liikaa saadun tai annostellun metotreksaatin vaikutuksia. Metotreksaattia käytetään sytostaattina syöpä- ja reumahoidoissa. Norfenefriini
Norfenefriinin synteesin lähtöaine on m-hydroksiasetofenoni. Siitä voidaan joko valmistaa hydroksi-imiini, joka pelkistetään vedyttämällä norfenefriiniksi tai nelivaiheisella prosessilla. Molybdeeniheksafluoridi
Molybdeeniheksafluoridi(MoF) eli molybdeeni(VI)fluoridi on molybdeenin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään molybdeenipinnoitteiden valmistamiseen ja orgaanisen kemian synteeseissä reagenssina. Myski
Myski on monissa hajuvesissä ja lääkkeissä käytettävä joidenkin nisäkäsurosten talirauhasen eritettä. Hyvälaatuinen myski on tumman purppuranpunaista, kuivaa, pehmeää ja öljymäistä sekä maultaan kitkerää. Myski on eräs kaikkein tärkeimpiä parfyymien raaka-aineita. Kemiallisesti myski on lukuisien aineiden seos, joista yksi on voimakkaan tuoksuinen muskoni, joka on syklinen ketoni. Karfentaniili
Karfentaniili (R-33799) on täyssynteettinen fentanyylijohdos, joka on voimakkain tunnetuista käytössä olevista opioideista. Se syntetisoitiin ensi kerran 1974 Belgiassa. Se on voimakkuudeltaan noin 10 000 kertaa morfiinia ja sata kertaa fentanyylia voimakkaampaa; 1 mikrogramma riittäisi ihmisen kivunlievitykseen. Sitä markkinoidaan nimellä Wildnil suurten eläinten tainnuttamiseen. Aine on luokiteltu Suomessa aikaisemmin lääkeaineeksi, mutta marraskuusta 2017 lähtien se on Suomessa luokiteltu huumausaineeksi. Karfentaniilia ei ole luokiteltu huumausaineeksi Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa. Opioidit
Opioidit voidaan jakaa neljään päätyyppiin: endogeenisiin eli elimistön tuottamiin, kuten endorfiinit, oopiumialkaloideja oopiumiunikosta ("Papaver somniferum") kuten morfiini ja kodeiini, puolisynteettisiin kuten heroiini ja synteettisiin kuten fentanyyli, metadoni ja petidiini. Farmakodynamiikka
Lääkkeiden farmakodynaamiset vaikutukset ovat hyvin moninaisia. Monien vaikutus kohdistuu erityisiin elimistön säätelymolekyyleihin, reseptoreihin, joita lääkkeet voivat stimuloida (esim. morfiini opioidireseptoreita) tai estää (esim. antihistamiinit histamiinireseptoreita). Ne voivat vaikuttaa myös entsyymeihin (esim. asetyylisalisyylihappo estää syklo-oksigenaasientsyymiä). Jotkin lääkeaineet vaikuttavat solukalvon kuljettajamolekyyleihin (esim. masennuslääke fluoksetiini estää serotoniinin ottoa hermosoluun). Monet syöpälääkkeet ovat kovalenttisesti makromolekyyleihin sitoutuvia aineita, ja ne estävät syöpäsolujen jakautumista sitoutuessaan DNA-molekyyleihin. Joidenkin lääkkeiden vaikutusmekanismi perustuu yksinkertaisiin fysikaalisiin tai kemiallisiin reaktioihin, kuten alumiini- ja magnesiumhydroksidit neutraloivat mahan liiallista happamuutta tai guarkumi sitoo vettä itseensä ja vähentää ummetusta. Myös monia hormoneja tai niiden synteettisiä sukulaisia käytetään lääkkeinä. Antibioottien ja muiden mikrobilääkkeiden vaikutukset perustuvat erilaisiin myrkkyvaikutuksiin mikrobeja kohtaan. Silloin on tärkeää, että myrkkyvaikutus on valikoiva ja kohdistuu vain mikrobiin eikä ihmiseen. Terbinafiini
Terbinafiinisynteesin lähtöaine on N-metyyli-α-metyylinaftyyliamiini. Tämä molekyyli reagoi propargyylibromidin kanssa alkylointireaktiolla. Muodostuva reagoi heikon emäksen ja kupari(I)bromidin katalysoimalla reaktiolla 1-bromi-2-tert-butyylietyynin kanssa kytkentäreaktiolla ja muodostuvan tuotteen pelkistys alumiinidi-isopropyylihydridin avulla muodostaa terbinafiinia. Oksitosiini
Oksitosiini (kreik. "oksys" = nopea, "tokos" = synnytys) on yhdeksästä aminohappomolekyylistä muodostunut hormoni, joka syntetisoituu hypotalamuksen neuroendokriinisten solujen soomaosissa ja vapautuu verenkiertoon aivolisäkkeen takalohkossa sijaitsevista hermopäätteistä. Desomorfiini
Desomorfiini eli dihydrodesoksimorfiini on opiaattijohdannainen, joka on keksitty 1932 Yhdysvalloissa. Se on morfiinin johdannainen, jossa 6-hiilen hydroksyyliryhmä on poistettu ja 7,8-hiilien kaksoissidos tyydytetty. Aineen keksijä on Lyndon Frederick Small. Sitä on käytetty Sveitsissä valmistenimellä "Permonid". Nalorfiini
Nalorfiini ("N"-allyyli-normorfiini) on kahteen opioidireseptoriin vaikuttava opioidi. Se vaikuttaa antagonistina mu-reseptoriin ja agonistina kappa-reseptoriin. Sitä käytetään kumoamaan opioidiyliannostuksen vaikutukset. Sitä on myös käytetty opioidiriippuvuus-tutkimuksessa. Myrseeni
Myrseeniä voidaan eristää suoraan kasvien eteerisistä öljyistä. Synteettistä myrseeniä valmistetaan pineenin pyrolyysin avulla. Toisinaan myrseeniä käytetään hajuvesissä sen miellyttävän tuoksun vuoksi. Tärkein käyttö on muiden hajuaineiden synteesi. Myrseenistä voidaan valmistaa rikkihapon avulla geraniolia ja edelleen sitraalia. Muita myrseenistä valmistettavia yhdisteitä ovat muun muassa mentoli, sitronellaali, sitronelloli ja linalooli. Kokaiini
Kokaiinisulfaattia saadaan murskaamalla kokapensaan lehtiä vedessä ja laimeassa rikkihappoliuoksessa. Tämä vaihe on yksi osa kokaiinisuolan valmistusprosessia, mutta sulfaatti on myös perinteinen kokaiinin muoto Etelä-Amerikassa. Modafiniili
Modafiniili on stimulantti, joka lisää vireyttä ja poistaa unentarpeen. Cephalon-nimisen lääketehtaan kehittämälle modafiniilille myönnettiin Yhdysvalloissa myyntiluvat 1999 ja Isossa-Britanniassa 2002. Sitä määrätään lähinnä narkolepsiasta kärsiville, vuoro- tai yötyössä oleville, mutta myös terveet ihmiset käyttävät sitä työvireen tai elämäntavan ylläpitämiseen. Modafiniilia käytetään maailmalla ADHD:n hoidossa. Luettelo opioideista
6-Monoasetyylimorfiini •
Kodeiini-N-oksidi (genocodeine) • 
Heroiini-7,8-oksidi • 
Morfiini-6-glukuroni •
Morfiini-N-oksidi (genomorphine) • 
Naltreksoli • 
Norkodeiini • 
Normorfiini Moaree
Moaree tai moiré [muaree] eli läikekangas on taftin tai ripsin tyyppinen kangas. Sen raaka-aine on silkki, asetaatti, triasetaatti tai puuvilla, ja siihen on puristamalla tehty himmeän ja kiiltävän pinnan vaihtelusta syntyviä aaltomaisia kuvioita. Mathieu Orfila
Mathieu Joseph Bonaventura Orfila (24. huhtikuuta 1787 – 12. maaliskuuta 1853) oli kokeellisen toksikologian kehittäjä. Hän oli syntyjään espanjalainen (Mateu Josep Bonaventura Orfila i Rotger), mutta teki elämäntyönsä Ranskan hovissa. Hän teki kemiallisia analyysejä ruumiinavauksista ja aloitti siten oikeustoksikologian. Hän kehitti aikansa tavallisimman myrkyttämiseen käytetyn aineen, arsenikin, analytiikkaa. Hän tutki myös aktiivisesti vastamyrkkyjä muun muassa koirakokeissa ja totesi useat siihen asti käytetyt vastamyrkyt tehottomiksi. Levorfanoli
Levorfanoli vaikuttaa samalla tavalla kuin morfiini ja on sitä 4-8 kertaa voimakkaampaa ja sillä on myös pitempi puoliintumisaika. Suun kautta nautittuna 4 mg levorfanolia vastaa 30 mg morfiinia. Porfiini
Porfiinia voidaan valmistaa pyrrolin ja formaldehydin välisellä reaktiolla. Tämä on tapa, jolla sitä valmisti ensimmäisen kerran Paul Rothemund vuonna 1936. Menetelmä on kuitenkin tehoton ja saanto on luokkaa 0,1 %. Reaktiossa pyrroli kondensoituu formaldehydin kanssa emäksisissä olosuhteissa muodostaen 2,5-bis(hydroksimetyyli)pyrrolia, joka kondensoituu edelleen tripyrraaniksi ja porfyrinogeeniksi, joka voidaan hapettaa porfiiniksi. Rothemundin synteesin jälkeen on kehitetty tehokkaampia porfiinisynteesejä käyttäen lähtöaineina pyrrolijohdannaisia kuten 2-hydroksimetyylipyrrolia. Opioidit
Alkaloideja, joita esiintyy oopiumiunikossa ("Papaver somniferum") ja samoin siitä valmistetussa oopiumissa:
Opioidien suhteellisia analgeettisia tehoja morfiiniin (= 1) verrattuna koiralla: Aminohapposynteesi
Aminohapot ovat erilaisten biomolekyylien esiasteita. Glutationi (γ-Glu-Cys-Gly) toimii sulfhyrdyyli-puskurina ja tekee toksiineja myrkyttömiksi. Glutationiperoksidaasi, selenoentsyymi, katalysoi vetyperoksidin ja orgaanisten peroksidien pelkistämistä glutationilla. Typpioksidi, lyhytikäinen välittäjäaine, valmistetaan arginiinista. Porfyriinejä syntetisoidaan glysiinistä ja sukkinyyli-CoA:sta, joka kondensoituu muodostaen δ-aminolevulinaattia. Kaksi tämän välituotteen molekyyliä yhdistyvät muodostaen porfobilinogeenia. Neljä porfolinogeeni-molekyyliä yhdistyvät muodostaen lineaarisen tetrapyrrolin, joka syklinoituu uroporfyrinogeeni III:ksi. Hapetus ja sivuketjun muokkaukset johtavat protoporfyriiniin IX, joka tarvitsee rauta-atomin muodostaakseen hemin. Varfariini
Varfariini syntetisoitiin 1948. Aine otettiin käyttöön 1952 rotanmyrkkynä johon tarkoitukseen sitä käytetään yhä joissain maissa. 1954 varfariini otettiin käyttöön veren hyytymistä estävänä lääkkeenä. Porfiini
Porfiini (CHN) on aromaattinen heterosyklinen yhdiste ja yksinkertaisin porfyriineistä. Yhdisteellä ja sen komplekseilla on lähinnä teoreettista merkitystä esimerkiksi biologisesti tärkeiden porfyriinien kemian malliaineena. Kreatiini
Kreatiinin synteesissä kreatiini yhtyy fosforin kanssa ja tuloksena syntyy kreatiinifosfaattia. Kreatiinifosfaatti yhtyy adenosiinidifosfaattiin (ADP) ja vetyioniin muodostaen adenosiinitrifosfaatin (ATP), joka on ainoa lihasten hyväksymä energia. Lihaksissa on varastoituneena myös valmista adenosiinitrifosfaattia, mutta nämä varastot riittävät vain noin kahdeksi sekunniksi. Tämän jälkeen uutta ATP:tä muodostetaan hyvin tehokkaasti kreatiinifosfaatista. Seitsemän sekunnin jälkeen alkavat ehtyä myös kreatiinifosfaattivarastot, jolloin ATP:ta aletaan valmistaa glykogeenista maitohappokäymisen avulla. Tämä alentaa jo selvästi suorituskykyä. Lisäravinteena nautittavan kreatiinin on tarkoitus kasvattaa kreatiinifosfaattivarastoja (tutkimusten mukaan jopa 20 %), jolloin lihaksille saadaan pidempään tuotettua tehokkaasti energiaa. Varfariini
Varfariinin käyttö rotanmyrkkynä on vähentynyt tehokkaampien "supervarfariinien", kuten bromadiolonin ja brodifakumin käytön myötä. Toisin kuin varfariini, joka poistuu elimistöstä nopeasti, uudemmat myrkyt kertyvät maksaan ja munuaisiin ja vaikuttavat pitempään. Puriini
Tarkemmin puriineja tuotetaan soluissa reaktioketjussa, jossa on 12 vaihetta alun riboosiyhdiste ja lopun puriinin sisältävä IMP mukaan lukien. Reaktioketju tarvitsee muun muassa alfa-D-riboosi-5P:tä (riboosi, jossa viiden fosforihapon ketju), adenosiinitrifosfaattia eli ATP:tä, glutamiinia, glysiiniä, N-5,N-10-metyyli-H4-folaattia, hiilidioksidia, aspartaattia ja N-10-formyyli-H4-folaattia. Reaktioita katalysoi ainakin viisi entsyymiä ja biotiini sekä ATP ja magnesiumioni Mg. . Syntynyt inosiini-monofosfaatti IMP muutetaan edelleen adenyylisucconaatiksi AMPS ja adenosiinimonofosfaatiksi eli AMP:ksi. Toiset reaktiot tuottavat IMP:stä ksantosiinimonofosfaatin XMP kautta guanosiinimonofosfaattia GMP:tä..
IMP:n muuttaminen AMPS:ksi vaatii entsyymin (adenylosukkinaattisyntaasin), glysiiniä, GTP:tä ja Mg:aa. AMPS:n muuttaminen AMP:ksi vaatii adenylosukkinaatti-entsyymin. Toinen haara, IMP:n muutto XMP:ksi vaatii NAD+:n, vettä HO ja IMP-dehydrogeneraasi-entsyymin. XMP:n muutto GMP:ksi vaatii glutamiinia, ATP:tä ja GMP-syntetaasia. Etorfiini
Etorfiini (Immobilon tai M99) on erittäin tehokas puolisynteettinen opioidi, joka on voimakkuudeltaan arviolta 10 000 kertaa morfiinia voimakkaampaa. Sitä valmistettiin ensi kerran 1960 oripaviinista (joka on käyttökelvoton myrkyllisyytensä ja vähäisen terapeuttisen tehonsa takia). Oripaviinia saadaan idänunikosta ("Papaver orientale") ja kaukasianunikosta ("Papaver bracteatum"). Oripaviini
Suurempi merkitys on puolisynteettisillä oripaviini-johdoksilla. Näitä johdoksia kehiteltiin 1960-luvulla ja jotkin näistä "supertehokkaaista" μ-opioidireseptori -agonisteista ovat jopa 10 000 kertaa morfiinia tehokkaampia kivunlievittäjiä. Yksinkertaisesti sillattu oripaviini-yhdiste "6,14-Endoeteno-tetrahydro-oripaviini" on 40x morfiinia tehokkaampi, mutta lisättäessä haarautuva tertiäärinen alkoholisubstituentti kohtaan C7, voidaan aikaansaada monta korkean tehon omaavaa varianttia: Magnesiumfosfidi
Magnesiumfosfidi (MgP) on magnesium- ja fosfidi-ioneista koostuva epäorgaaninen ioniyhdiste. Magnesiumfosfidia käytetään pääasiassa hyönteis- ja jyrsijämyrkkynä. Kodeiini
Kodeiinin teho perustuu sen metaboloitumiseen maksassa morfiiniksi, mutta sen analgeettinen vaikutus on morfiinista vain noin kymmenesosan. Noin kymmeneltä prosentilta kaukasialaisista puuttuu entsyymi joka metaboloisi kodeiinin morfiiniksi, eivätkä siten saa kivunlievitystä kodeiinista. Kahdella prosentilla ihmisistä kodeiini sen sijaan metaboloituu erityisen tehokkaasti. Kodeiinilla on riippuvuuspotentiaalia ja tavanomaisilla annoksilla se ei ole juurikaan tulehduskipulääkkeitä tehokkaampi ja siihen kehittyy muiden opioidien tavoin toleranssia. Kodeiinia ei annostella suonensisäisesti, sillä heikkona opioidina se voi aiheuttaa herkästi anafylaktisen šokin. Pseudomorfiini
Pseudomorfiini (nimenä myös oksidimorfiini ("oxydimorphine") tai dehydromorfiini) oopiumissa esiintyvä epäpuhtaus, morfiinin luonnollinen dimeeri. Sen löysi ensimmäisenä Pelletier vuonna 1835. Epibatidiini
Epibatidiini on nikotiinin kaltainen yhdiste, joka nikotiinin tavoin aktivoi
aivojen nikotiinireseptoreita, joskin se aktivoi toisia reseptorialatyyppejä enemmän ja toisia vähemmän kuin nikotiini. Aikaisemmissa tutkimuksissa epibatidiinin on havaittu nikotiinin tavoin lievittävän kipua.
Epibatidiini on osoittautunut 200 kertaa tehokkaammaksi kivunlievittäjäksi kuin morfiini. Sinkkifosfidi
Aineen myrkyllisyys johtuu suurelta osin fosfiinista joka on sytotoksinen yhdiste. Fosfiini on pelkistin ja sen vaikutuksesta kehossa voi muodostua voimakkaasti reagoivia happiradikaaleja, jotka vaurioittavat soluja. Fosfiini on myös sytokromi c-oksidaasin estäjä. Morfoliini
Morfoliinia käytetään ppm:na kiehutusveden pH:n säätöön höyryvoimalaitoksissa, koska sen jakaantumiskerroin on melkein sama kuin veden, joten se levittyy tasan sekä nesteeseen että höyryyn. Sen pH:ta tasapainottava ominaisuus vaikuttaa siten kaikkialla höyryvoimalaitoksen putkistossa ja estää korrosiota. Morfoliinia käytetään usein hydratsiinin tai ammoniakin kanssa. Morfoliini hajoaa hitaasti näiden höyrysysteemien hapettomassa tilassa. N-metyylimorfoliini-N-oksidi
N-metyylimorfoliinioksidia valmistetaan morfoliinista metyloimalla ja hapettamalla. Morfoliinia muodostuu ammoniakin ja dietyleeniglykolin välisellä reaktiolla. Heroiini
Vuonna 1897 saksalaisessa Bayer-lääkeyrityksessä huomattiin, että diasetyylimorfiini oli morfiinia voimakkaampaa. Bayer rekisteröi aineen tuotemerkikseen nimellä Heroin. Nimi tulee luultavasti saksan sanasta "heroisch", jolla viitattiin ”sankarilliseen” oloon, jota Bayerin testaajat olivat kokeneet aineesta saaneensa. Vuodesta 1898 vuoteen 1910 heroiinia markkinoitiin riippuvuutta aiheuttamattomana morfiinin korvaajana ja (lasten) yskänlääkkeenä. Morfiinia käytettiin samaan aikaan yleisesti yskänlääkkeissä. Toffee
Toffee on makeinen, joka valmistetaan sokerista ja voista. Sokerin sijaan voidaan myös käyttää melassia. Toffeeseen voidaan lisätä jauhoja ja erilaisia makuaineita. Diklofenamidi
Diklofenamidin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa o-kloorifenoli reagoi klooririkkihapon kanssa, jolloin bentseenirengas sulfonoituu. Muodostuva sulfonihappo reagoi fosforitrikloridin ja ammoniakin kanssa diklofenamidiksi. Kalsiummorfenaatti
Kalsiummorfenaatti on morfiinin kalsiumsuola. Sitä muodostuu kun oopiumialkaloidi-vesiseokseen sekoitetaan kalsiumhydroksidia. Tätä metodia käytetään erottamaan morfiini muista alkaloideista. Kalsium muodostaa morfiinin kanssa veteen liukenevan suolan Ca CHNO; morfiinialkaloidi liukenee kylmään veteen vain huonosti. Pseudomorfiini
Yhdistettä voidaan syntetisoida morfiinista hapettavalla dimerisaatiolla kaliumferrisyanidin avulla. Luontaislääkintä
Luonnonlääkkeellä voidaan tarkoittaa myös luonnosta saatavaa rekisteröityä lääkettä. Tällaisia on koululääketieteessä käytössä runsaasti alkaen morfiinista ja penisilliinistä aina viime vuosina kehitettyihin syöpälääkkeisiin kuten vinka-alkaloideihin ja taksaaneihin. Proksorfaani
Proksorfaani (tunnetaan myös nimellä proksorfaanitartraatti, koodinimeltään BL-5572M) on opioidijohdannainen lääkeaine jolla on yskää hillitsevä vaikutus, se kuuluu morfinaaneihin. Proksorfaania ei ole koskaan myyty lääkekäyttöön. Tiofeeni
Tiofeenia esiintyy kivihiilitervassa, josta sitä voidaan erottaa tislaamalla tai uuttamalla. Synteettisesti yhdistettä voidaan valmistaa eteenin ja rikkivedyn välisellä reaktiolla alumiinioksidin toimiessa katalyyttinä tai butaanin, butanolin, butanaldehydin tai furaanin ja rikin välisellä reaktiolla. Tiofeenia käytetään liuottimena sekä polymeerien, lääkkeiden ja lääkeiden synteesien lähtöaineena. 6-monoasetyylikodeiini
Elimistöön joutuessaan 6-monoasetyylikodeiini aiheuttaa välittömästi histamiinin vapautumisen verenkiertoon, joka voi johtaa hengenvaaralliseen "anafylaktiseen šokkiin". 6-MAC metabolisoituu kodeiiniksi ja edelleen morfiiniksi. Koska laittomasti valmistettu heroiini todennäköisesti sisältää myös 6-MAC:ia, sen läsnäolo virtsanäytteessä todistaa melko luotettavasti laittoman huumeen käyttämisen.