Mitä mayojen klassisena kautena tapahtui?
Teotihuacán
Teotihuacánin kulttuuri sijoitetaan niin sanottuun klassiseen kauteen, jolloin kaikki Mesoamerikan kulttuurin pääpiirteet olivat muotoutuneet. Muita saman ajan kulttuureja ovat muun muassa mayat ja sapoteekkien Monte Albán. Kulttuurilla oli laajaa vaikutusta myöhempiin kulttuureihin, muun muassa tolteekkeihin ja asteekkeihin.
Klassisen mayakulttuurin romahdus
Klassisen mayakulttuurin romahduksella tarkoitetaan mayaintiaanien rakentamien kaupunkien tyhjenemistä ja korkeakulttuurin yleistä heikkenemistä vuosina 750–950 jaa. Klassisen mayakulttuurin romahdus
Kuivuminen eteni alueittain ensin läntiseen Jukataniin, sitten itäiseen ja lopulta Jukatanin pohjoisosiin. Palenquen–Calakmulin–Aguatecan seutu tyhjeni 760–810, itäinen Copanin–Caracolin seutu 811–860 ja pohjoisesta keskiseen Jukataniin ulottuva Tikalin–Uxmalin–Chichen Itzan seutu 861–910. Klassisen mayakulttuurin romahdus
Erittäin paha kuivuus vallitsi 760 jaa alkaen, ja se muuttui ankaraksi 800 jaa.. Kuivuutta jatkui noin vuoteen 1025 asti. Kuivuus tuli monena piikkinä noin 760, 810, 860, 910, 960, 986 ja 1050 jaa. Tämä sopii yhteen sen kanssa, että monissa mayakeskuksissa viimeiset päivämäärät olivat kolmessa ryhmässä vuosien 810, 860 ja 910 jaa tienoilla. Mayakalenteri
Mayojen ainoa tunnettu viittaus maailmanloppuun löytyy Dresdenin koodeksina tunnetusta käsikirjoituksesta. Se mainitsee myös ajankohdan "5Eb", jolloin vedenpaisumus tuhoaisi maailman. Tutkijoilla ei kuitenkaan ole käsitystä, mihin ajankohtaan tällä viitataan. Mayojen arkkitehtuuri
Varhaisimpia mayojen monumentaalirakennelmia kuten matalia pyramideja on löydetty Peténin alueelta ajanlaskun alun ajoilta. Jo tällaiset varhaiset rakennelmat sijoitettiin tarkasti talvi- ja kesäpäiväntasausten mukaisesti. Rakennusten pohjapiirrokset muodostivat joskus kirjoitusmerkkikuvioita. Teotihuacán
Aluksi paikalla oli vain pieniä kyliä, jotka pitkän ajan kuluessa kasvoivat. Teotihuacánista tuli ylängön suurin keskus. Kaupunki kukoisti ja oli laajimmillaan kaudella 250–450 jaa. Tuolloin Teotihuacán hallitsi suurta aluetta Etelä-Meksikossa. Samaan aikaan kukoistivat mayojen korkeakulttuuri ja sapoteekit. Teotihuacánin vaikutus levisi maya-alueelle ainakin kaupan välityksellä. Teotihuacánin historiasta ei ole säilynyt edes kohtuullisen luotettavaa perimätietoa, ja niin ollen tiedot siitä perustuvat arkeologisiin kaivauksiin. Kaupunki suurelta osin hylättiin joskus vuosina 550–900 ehkä kuivuuden, ehkä sodan tai kapinan takia. Macao
Macaossa vallitsee trooppinen monsuuni-ilmasto. Sadekausi kestää huhtikuusta syyskuuhun. Kesät ovat kuumia ja kosteita. Talvet taas viileämpiä, kuivempia ja näin siedettävämpiä. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen numeroissa oli paikkajärjestelmä kuten meilläkin. Heidän lukujärjestelmänsä pohjana oli luku 20. Mayat alkoivat jo vuonna 350 jaa. käyttää nollaa, jonka merkki oli simpukankuorikotilo. Klassisen mayakulttuurin romahdus
Mayojen klassisen kauden loppuvaihetta 790–890 jaa. sanotaan pääteklassiseksi ajaksi. Mayoilla oli tapana pystyttää kalenterikivi 20 vuoden välein. Vuonna 790 kalenterikiviä pystytettiin Peténissä enemmän kuin koskaan aiemmin, yhteensä 19. Mutta 800-luvulla monien kalenterikivien pystytys lakkasi keskimmäisellä maya-alueella. Vuonna 810 jaa pystytettiin enää 13, ja 830 jaa. pystytettiin vain kolme kalenterikiveä. Nykyään näkyvä Tikal rakennettiin 700–830, mutta 830–900 siellä tehtiin vain pieniä rakennustöitä, mikä viittaa siihen, että paikka olisi suureksi osaksi hylätty, ja siellä asui vain pieni jäännösväestö. Roskia ei siivottu, ja katot romahtelivat ilman että niitä korjattiin. Viimeinen mayojen pitkän ajanlaskun päiväys oli Toninasta vuodelta 909. Mutta keskisen maya-alueen autioituessa Jukatanin rakentaminen kiihtyi ja muun muassa meksikolaisvaikutteista Puuc-tyyliä edustavasta Uxmalista tuli merkittävä keskus 800–1000 jaa. Mayojen korkeakulttuuri
Alangoilla maa oli melko hedelmällistä. Mayat viljelivät usein korotetuille pelloille välttääkseen tulvat. He myös rakensivat kanavia sekä keräsivät vettä luonnon muovaamiin kaivoihinsa talteen kuivien talvien ja kuumien kesien varalle. He pengersivät viljelmänsä kivillä. Mayat raivasivat metsiä viljelysalaksi. Kahden vuoden viljelyn jälkeen tällaiset pellot jouduttiin kaskeamaan maan lannoittamiseksi, ja ne voitiin viljellä uudelleen 5–7 vuoden jälkeen. Ylemmillä mailla pellon viljelytauko saattoi kestää 15 vuotta. Tuotannon tehostamiseksi mayat viljelivät eri lajeja samalla pellolla. Kami
Edo-kaudella "honji suijaku" -ajattelu vakiintui ja siihen liityvät käytännöt läpäisivät koko yhteiskunnan. Se valjastettiin myös poliittisiin tarkoituksiin. Kun Tokugawa Ieyasu oli kohotettu kamin asemaan ("Tōshō Daigongen", katso gongen), monet daimiot tekivät itsestään ja esi-isistään yhdistelmäkameja; he olivat kamien inkarnaatioita, jotka vuorostaan olivat buddhien ilmentymiä. Näiden uusien jumaluuksien rituaalit otettiin osaksi seremoniallista kalenteria. Kamien, buddhien ja ihmisten yhdistäminen jumaluuksiksi jatkui vielä Meiji-kaudelle saakka. Vuoden 1871 anomus Higashi Hongan-jin temppeliltä Meiji-hallinnolle kertoo: Luonnollinen luku
Väli-Amerikan korkeakulttuurit jättivät jälkeensä paljon muun muassa kiveen hakattuja tekstejä, joissa esiintyy kehittynyt lukujärjestelmä. Valitettavasti Väli-Amerikan tekstejä on tuhottu ja mahdolliset maininnat matematiikan harjoittamisesta ovat tuhoutuneet. Mayoilla oli käytössään paikkamerkintä ainakin 400 eaa. ja se perustui 20-järjestelmään. Matematiikan huippuaika ajoittunee noin 300 – 900 jaa. Mayojen korkeakulttuuri
Noin 800–900 jaa. monet keskisen maya-alueen suuret keskukset romahtivat melko varmasti kuivuuden, ehkä myös sotien ja kapinoiden takia. Esimerkiksi Chichancanab-järven alueella Jukatanissa satoi vuosien 800–1000 välisenä aikana vain puolet normaalista, välillä vain kolmasosa, mikä tuhosi maainviljelyksen edellytykset. Romahdus näkyy löytöpaikoilla kuninkaiden vallan luhistumisena ja monumenttien teon lakkaamisena, ja myös väestön vähenemisenä. Pohjoiseen Jukataniin syntyi 987–1194 Maypánin liitto, ja sen jälkeen Mayapán hallitsi aluetta 1194–1441. Espanjalaisten saapuessa maya-alueelle kaupunkivaltiot olivat suureksi osaksi jo hajonneet, jäljellä oli enää pieni Tayasalin kaupunki. Mayojenkarvatonkoira
Mayojenkarvatontakoiraa käytettiin öisin lämmittävänä kuumavesipullona ja päivisin parantavana lämpötyynynä: se painettiin ihon kipukohtaa vasten ja ihon hohkaama kuumuus lievitti särkyä. 800-900-luvuilla jaa. se oli mayojen keskuudessa suosittu, koska muut keinot pysyä lämpiminä olivat hyvin alkeellisia. Kastien sota
Kastien sota syttyi vuonna 1847 Valladolidin selkkauksen jälkeen. Joukko mayoja oli ryhtynyt kapinaan ja paikalliset kreolit joutuivat hyökkäysten kohteeksi. Kapina kuitenkin kukistettiin ja sen johtohahmot teloitettiin. Samalla kapinan tukijoiksi epäiltyjen koteja ryösteltiin. Kapinaa seuranneet sortotoimet saivat monet mayat vakuuttumaan aseellisen kapinan välttämättömyydestä ja kapinan kukistamisesta seurasi suurempi aseellinen kapina. Liikkeen varhaisia johtohahmoja olivat Jacinto Pat ja Cecilio Chi. Kapinalliset valtasivat nopeasti monet alueen kaupungeista ja he uhkasivat myös alueen suurinta kaupunkia Méridaa. Sen valtaus ei kuitenkaan lopulta toteutunut, sillä mayojen pääosin talonpojista koostunut armeija hajosi sadonkorjuun ajaksi. Cuicuilco
Cuicuilco liittyy orastavaan sivilisaatiokehitykseen Keski-Amerikassa. Cuicuilco sijoittuu ajallisesti myöhäisesiklassiseen kauteen, jolloin kasteluviljelyyn perustuva maissinviljely räjäytti väkiluvun hurjaan nousuun Meksikon laakson tienoilla. Se mahdollisti voimakkaiden päällikkökuntien ja lopulta valtioiden synnyn, ja suurten rakennelmien rakentamisen. Klassisen mayakulttuurin romahdus
Maya-alueella oli ollut kosteaa 5500–500 eaa. Ennen esiklassista kautta 475–250 eaa. oli kuivaa. Esiklassisen myakulttuurin ajalla 250 eaa alkaen oli kosteaa, mutta ilmasto kuivui taas ajaksi 125–250 jaa. Jo noin 125 eaa alkaen oli taas melko kuivaa vuoteen 250 jaa. Paha kuivuus vallitsi varsinkin 130–180 jaa Guatemalasta tehtyjen mittausten mukaan. Tämä kuivuus lienee romahduttanut esiklassisen mayakulttuurin ja El Miradorin n. 150. Kuivuus palasi hetkeksi 600 jaa, jolloin esimerkiksi Tikalissa ei pystytetty monumentteja johonkin aikaan koska sen naapurit olivat vallanneet sen alueet. Seutu kuivui huomattavasti 585 jaa. Iban Mayo
Mayo tunnettiin uransa aikana erityisesti mäkien erikoismiehenä. Hän siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2000 ja pysyi Euskaltel-Euskadi-tallissa vuoden 2006 loppuun. Baskisyntyinen Mayo onkin hyvin suosittu kotiseudullaan. Hän voitti vuonna 2001 Midi Libre -etappikilpailun, Classique des Alps -ajon sekä kuudennen etapin Dauphiné Libéréssä. Espanjan ympäriajossa hän oli yhdestoista ja seuraavana vuonna viides. Hänen ehkä paras voittonsa tuli Ranskan ympäriajossa 2003, kun hän voitti Alpe d'Huez'n nousulle päättyneen etapin lähes kahdella minuutilla, vaikka löysäsi lopussa. Lisäksi hän oli yhdeksännellä osuudella kolmas ja 15. etapilla toinen. Mayo sijoittui kokonaiskilpailussa kuudenneksi. Samana vuonna hän voitti Baskimaan ympäriajon oltuaan paras etapeilla 1, 5A ja 5B. Dauphiné Libéréssä hän voitti prologin, neljännen etapin sekä piste- ja mäkikilpailun ja oli kokonaiskilpailussa toinen. Liège–Bastogne–Liège-klassikossa Mayo sijoittui toiseksi Tyler Hamiltonin jälkeen.
Kaudella 2004 Mayo voitti Ranskan ympäriajon valmistautumiskilpailuna pidetyn Dauphiné Libérén, voittaen prologin sekä kukistaen neljännellä etapilla Lance Armstrongin kahdella minuutilla Mont Ventoux'n vuorella ajetussa aika-ajossa rikkoen myös nousun aikaennätyksen. Yhtenä ennakkosuosikeista Tourille lähtenyt Mayo koki kuitenkin pettymyksen toisensa perään: Hän ajoi ulos jo alkuetapeilla menettäen paljon aikaa. Pyreneillä loukkaantunut ja kaiken lisäksi tulehduksen saanut Mayo menetti lisää aikaa ja vetäytyi kilpailusta ennen 15. etapin alkua. Hän voitti samana vuonna Asturian ympäriajon ja sijoittui toiseksi Baskimaan ympäriajossa. Hondurasin historia
Copán oli suurimmillaan mayojen kultakauden loppuvaiheessa, jolloin siellä asui kaikkiaan noin 30 000 ihmistä. Kaupungin tuottamia maanviljelystuotteita ja vaatteita levisi kauppareittejä pitkin itäiseen Hondurasiin ja Meksikon keskiosiin saakka. Copán rappioitui kuitenkin vuoden 822 jälkeen ja jäi raunioiksi. Mayakulttuurin romahduksen syitä ei tiedetä, mutta arvellaan, että Copánin romahdukseen saattoivat vaikuttaa maatalouskatastrofit, hallitsematon väestönkasvu, ulkopuoliset valloittajat tai sisäiset ristiriidat. Vaikka mayojen papit ja hallitsijat jättivät kaupungin, sinne jäi kuitenkin paljon alempien luokkien väestöä. Kaupungin asukasluku oli vuonna 900 enää alle 5 000. Hondurasin alue ajautui monien kilpailevien heimojen haltuun. Sinne ei syntynyt hallitsevaa voimaa, vaan heimot taistelivat keskenään vallasta. Espanjalaiset onnistuivatkin valtaamaan alueen liittoutumalla toisten heimojen kanssa ja alistamalla toiset. Mayojen arkkitehtuuri
Mayojen arkkitehtuurille tyypillisiä piirteitä ovat monitasoiset korokkeet, jättimäiset porraspyramidit, olkakivetyt katot, monumentaaliset portaikot sekä koristeelliset ulkopuolet, joiden veistoksissa ja muotolistoissa oli kirjoitusta, geometrisiä muotoja ja uskonnollista ikonografiaa kuten käärmenaamioita. Tolteekit
Tolteekkeja vaelsi mayakaupunki Chichén Itzáan asti, jossa alkoi kukoistaa maya-tolteekki-kulttuuri, viimeinen mayojen nousu. Tolteekit toivat sine mukanaan ihmisuhrien harjoittamisen. Tikal
Tikal oli yksi maya-kulttuurin keskeisistä paikoista. Vanhimmat suuret rakennelmat ovat 300-luvulta eaa. Kaupunki oli suuruutensa huipulla mayojen niin sanotulla klassisella kaudella noin 200–850, jonka jälkeen ei enää rakennettu uusia merkittäviä monumentteja, joitakin palatseja poltettiin ja väkiluku alkoi laskea kunnes alue hylättiin 900-luvun lopulla. Klassisen mayakulttuurin romahdus
Sodat muuttuivat klassisen kauden alkupuoliskolla vakaviksi valloitussodiksi. Niitä lisäsi joidenkin mukaan ryöstösaalista haluavan ylimystön määrän kasvu. Se mikä tapahtui Petexbatunissa, toistui koko Peténissä. Suuret kaupungit tuhoutuivat sodissa, ja jäljelle jääneet pienet kylät rappeutuivat. Sodat lisääntyivät joillakin maya-alueilla niin sanottujen Putúnin mayojen levittäytyessä. Mayojen historia
Espanjalaisten saapuessa maya-alueelle vuonna 1527 oli heillä vastassaan hajanaisia kaupunkivaltioita, jotka taistelivat raivokkaasti valloittajia vastaan. Espanjalaisten toinen valloitusretki 1542 johti Jukatanin mayojen kukistamiseen ja heidän orjuuttamiseensa. Mayoja pakeni Peténiin, jossa he saivat olla rauhassa vuoteen 1618 asti. Tayasal, viimeinen mayakaupunki, kukistui vasta vuonna 1697. Mesoamerikka
Mesoamerikan historia jaetaan kolmeen kauteen. Esiklassisella kaudella 2000 eaa. – 250 jaa. alueen hallitseva kansa olivat olmeekit. Klassisella kaudella 250–900 nousivat mayojen korkeakulttuuri ja Teotihuacánin kaupunki. Jälkiklassisella kaudella 900–1500 ensin tolteekit ja heidän jälkeensä asteekit hallitsivat vahvimpia valtioita. Mesoamerikkaa ei koskaan historiansa aikana hallittu yhtenä valtiona, vaan alue jakaantui erillisiin valtioihin, joita niiden keskuskaupungit hallitsivat. Espanjalaiset kukistivat asteekit vuonna 1521, ja seuraavien sadan vuoden aikana koko Mesoamerikka joutui espanjalaisten haltuun. Mesoamerikkalaiset kalenterit
Mesoamerikkalaiset pitivät 52 vuoden jaksoa kaikkein tärkeimpänä ajanjaksona. Poikkeuksen tähän teki Mesoamerikan klassisella kaudella mayaeliitti, joka antoi erityisen merkityksen mayojen "Long Count"-kalenterille. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen mytologia selitti maailman ja ensimmäisten ihmisten synnyn. Tärkeässä osassa mayojen myyteissä ovat sankarikaksoset Hunahpu ja Xbalanque, joiden seikkailuista kerrotaan monissa tarinoissa ja kuvissa kuten Popol Vuhissa. Mayojen myyttejä on tallennettu paperille ja mayojen kivimonumentteihin. Mayojen korkeakulttuuri
Sivilisaation mittarina pidetty kirjoitustaito ilmestyi noin kaudella 400–200 eaa., jolloin syntyi monia suuria keskuksia. Mayakulttuuri oli kuninkaiden johtama jo 100 eaa. päätellen muun muassa San Bartolin löydöistä. Noin 150 jaa. mayakulttuuri romahti Miradorin altaassa ehkä kuivuuden, ehkä sotien takia. Niin sanotulla klassisella kaudella noin 300–800 jaa. Peténin sademetsäalueen voimakkaat mayakeskukset kamppailivat kiihtyvällä vauhdilla vallasta. Näitä olivat muun muassa Tikal ja Calakmul. Mayojen korkeakulttuuri
Mayaväestö asui ja työskenteli maaseudulla, ja kaupunkeja käytettiin lähinnä uskonnollisten seremonioiden ja markkinoiden pitopaikkana. Markkinoilla maanviljelijät kävivät kauppaa ylijäämätuotteistaan, kuten maissista, lihasta, suolasta ja tekstiileistä. Yleisintä oli vaihtokauppa, mutta myös kaakaopapuja käytettiin vaihdon välineenä. Additiivinen merkintä
Espanjalaiset valloittajat tuhosivat järjestelmällisesti intiaanien kirjoittamia dokumentteja. Ainoastaan muutama kopio heidän kirjoituksistaan on säilynyt ja lisäksi kaikki kiveen hakatut tekstit. Mayojen teksteissä ja kalenterimerkinnöistä on löydetty melko kattava esitys heidän lukujen käytöstä. Heidän lukumerkintänsä perustui additiivisuuteen, missä luku yksi merkittiin pisteellä ja luku viisi merkittiin viivalla. Maio
Maio on saari Kap Verdellä, Atlantin valtameressä. Se on osa Sotaventon saariryhmää, jonka itäisin saari se on. Saaren suurin kaupunki on Vila do Maio eli Porto Inglês. Saarella on muun muassa lentokenttä. Mesoamerikkalaiset kalenterit
Mesoamerikkalaisilla kalentereilla tarkoitetaan mayojen, atsteekkien ja muiden mesoamerikkalaiseen kulttuuripiiriin kuuluvien kansojen ennen espanjalaisten valloittajien saapumista 1500-luvulla käyttämiä kalentereita. Niillä oli yleensä rituaalinen tai uskonnollinen merkitys. Espanjalaiset valloittajat toivat Väli-Amerikkaan ensin juliaanisen kalenterin, jonka myöhemmin syrjäytti nykyisinkin käytössä oleva gregoriaaninen kalenteri. Silti joissakin alkuperäiskansojen yhteisöissä on edelleen käytössä perinteinen tapa laskea päiviä. Mesoamerikkalainen pallopeli
Mayat uskoivat, että pallopelin ansiosta aurinko nousi aamuisin, sateet saapuivat ajallaan, taivaankappaleet asettuivat paikoilleen ja laskivat yöksi manalaan. Pallokenttä edusti mayoille kosmosta, jossa maailmankaikkeuden voimat käyvät ikuista kamppailua hyvän ja pahan välillä. Kuminen pelipallo symboloi aurinkoa, tähtiä ja verta, jotka ovat aina liikkeessä. Mozarabialainen messu
Mozarabialainen liturgia oli aiemmin laajalle levinnyt Iberian niemimaalla. Se kuului niihin vanhoihin liturgioihin, joiden viettämisen Trenton kirkolliskokous salli. Suuri osa Espanjan seurakunnista siirtyi kuitenkin viettämään tridentiinistä messua muun katolisen maailman kanssa. Nykyään mozarabialaista messua vietetään joka päivä Toledon katedraalin sakramenttikappelissa (joka tunnetaan myös nimellä mozarabialainen kappeli). Toledon vanhan kaupungin seurakunnista mozarabialainen messu on viikoittaisessa käytössä vielä kahdessa, ja kaikki kaupungin kirkon viettävät messua sen mukaan Marian ilmestyspäivänä 25. maaliskuuta ja San Ildefonson muistopäivänä 23. tammikuuta. Salamancassa mozarabialaista messua vietetään säännöllisesti Talaveran kappelissa, ja muuallakin Espanjassa sitä vietetään satunnaisesti. Paavi Johannes Paavali II vietti sitä kahdesti vieraillessaan Espanjassa 1999 ja 2000. Mayojen arkkitehtuuri
Mayat rakensivat pallokenttiä, joilla pelattiin mesoamerikkalaista pallopeliä. Hienoin klassisen kauden kenttä tunnetaan Copánista vuodelta 800. Mesoamerikan intiaanikulttuurit
Noin 8000–6000 eaa. alkoi arkaainen kausi, jonka aikana ensin villikasvien keräily ja sitten maanviljely yleistyi, koska riista harvinaistui tehokkaan metsästyksen ja ilmastonmuutostenkin takia. Noin 8000–6000 eaa. alkoi puutarhaviljely, jossa viljeltiin esimerkiksi kurpitsaa, chilipippuria, avokadoa ja papuja. Osa ajasta juostiin riistan perässä ja kalastettiin, osan aikaa viljeltiin maata. Maissin edeltäjää viljeltiin noin 7000 eaa. Etelä-Meksikossa. Mayojen historia
Kulttuurin painopiste siirtyi pohjoiseen Jukataniin sekä etelään Guatemalaan. Noin 900-luvulla maya-alueelle tunkeutui Itza-tolteekkiheimo Kukulcanin johdolla, ja he perustivat keskuksensa 692 autioituneeseen Chichen Itzáan. Pian Uxmalin ja Mayapánin kanssa syntyi mayakronikoiden mukaan liitto, Mayapánin liitto eli "uusi valtakunta" 987—1194. Syttyi sota, jonka Mayapán voitti. 1441 mayat hyökkäsivät itzojen pääkaupunkiin hävittäen kaupungin. Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Mayojen hieroglyfikirjoitus oli kirjoituksena aikanaan Uuden maailman kehittynein. Se oli ainoa intiaanien tuntema kirjoitus, jolla voitiin ilmaista kaikkia ihmisen ajatuksia. Foneettisuutensa ansiosta mayojen kirjoitusjärjestelmällä pystyttiin ilmaisemaan millaisia kielellisiä rakenteita tahansa. Se on kuitenkin muiden kirjoitusjärjestelmien tapaan vaillinainen pyrkimyksessään kirjata ylös puhuttua kieltä. Minolainen kulttuuri
Tätä kolmatta palatsikautta noin 1450–1375 eaa. kutsutaan yhden palatsin kaudeksi eli monopalatsikaudeksi ja tämän jälkeistä aikaa noin vuoteen 1100 eaa. saakka jälkipalatsi- tai loppupalatsikaudeksi. Kausille olivat ominaisia kuiluhaudat, joista eräs esimerkki ovat Arménoin haudat, sekä larnaks-hauta-arkut, kuten niin kutsuttu Agía Triádan sarkofagi. Keramiikkatyyli oli peräisin Kreikan mantereelta. Mykeneläisvallan myötä saarella otettiin käyttöön uusi kirjoitusjärjestelmä, lineaari-B-kirjoitus, joka perustui minolaisen lineaari-A:n antamaan esikuvaan. Mayojen historia
Joidenkin tutkijoiden mielestä esiklassinen mayakulttuuri olisi romahtanut Miradorin altaassa ennen vuotta 250. Muun muassa Nakbe hävisi. El Mirador hylättiin äkkiä 150 jaa. samoin kuin monet ympäristön keskukset. Tällöin vallitsi kuivuus. Tätä sanotaan esiklassisen-klassisen ajan alun romahdukseksi. Osa kaupungeista lakkasi pystyttämättä kiviä sen takia, että naapurikaupunki valloitti ne, mikä oli "normaalia" mayakaupunkien elämää, ja joillain paikoila esimerkiksi obsidiaanityökalujen tuotanto ja väkiluku laskivat hitaasti vuosilukupilväiden pystyttämisen lakattua. Viljakasvien jäänteet näyttävät vähenevän vuoden 100 jaa. jälkeen, ja pysyvät alhaisina 130–225 jaa. Puuc
Puuc on Meksikon Yucatánin osavaltiossa sijaitsevan alueen ja sille tyypillisen mayojen arkkitehtuurityylin nimi. Sana "puuc" tulee maya-kielen kukkulaa tarkoittavasta sanasta. Tyyli on tyypillinen paikoille, jotka ovat peräisin myöhäisklassiselta kaudelta ja klassisen ajan lopulta eli noin vuosilta 600-1000. Puuc-reitin varrella olevia paikkoja ovat esimerkiksi Labná, Xlapak, Sayil, Kabah ja Uxmal. Tyyli levisi koko Jukatanin niemimaalle. Tyypillistä sille olivat geometrisista kuvioista koostuvat kivimosaiikit, jotka koristivat rakennusten julkisivuja ja rakennusten ulkonurkissa olevat kivinaamiot, jotka kuvasivat yleensä mayojen sateen jumala Chacia. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen rakennusten sisätilat ja luultavasti ulkoseinätkin olivat värikkäiden seinämaalausten koristelemia. Kostea ilmasto on kuitenkin aikojen kuluessa tuhonnut lähes kaikki maalaukset. Hallitsijoille ja ylimyksille mayat pystyttivät steeloja, jotka olivat yleensä metrin, mutta joskus kymmenenkin metrin korkuisia. Steeloihin kirjoitettiin usein hallitsijan elämän tärkeimpiä päivämääriä. Maui (mytologia)
Kahdessa suosituimmassa tarinassa kerrotaan Mauin petoksista. Toisessa hän varasti taivaasta kanan saadakseen tulta, sillä polynesialaisten mukaan taivaallinen kaananpoika vartioi tulen salaisuutta. Toisessa seikkailussa Maui yritti kukistaa kuoleman. Maui löysi kuoleman jumalattaren Hine-nui-te-pon nukkumasta. Maui onnistui melkein kulkemaan jumalattaren ruumiin läpi, mutta viime hetkellä lintujen sirkutus herätti Hine-nui-te-pon, ja hän murskasi Mauin kuoliaaksi. Havaijilaisten mukaan Mauin veri värjäsi katkaravut punaisiksi ja antoi sateenkaarelle värit. Luettelo mayojen asutuskeskuksista
Alla olevassa luettelossa on monia raunioituneiden mayojen asutuskeskusten nimiä. Mayojen asutuskeskusten nimet ovat lähes aina ei-alkuperäisiä, vaikka ovatkin mayojen kielisiä. Erään tutkimuksen mukaan mayat rakensivat ainakin 4 400 suurempaa tai pienempää kylää ja kaupunkia. Mayojen historia
Myöhäisklassisen kauden alussa noin 600 jaa. Teotihuacán romahti ja sieltä ei saatu enää kauppatavaroita. Maya-alueella väestö jatkoi huippunopeaa kasvuaan. Rakennettiin suurempia monumentteja kuin koskaan. Noin 650-750 jaa kuninkaanpalatseja tehtiin erityisen paljon, ja vuoden 700 jaa jälkeen alkoi ilmestyä myös valtavia aatelisten palatseja. Nämä lienevät olleen maallisia, ei uskonnollisia. Tämä voi viitata ainakin osittaiseen maallistuneiden johtajien merkityksen kasvuun. Keramiikkatyylit vaihtelivat nopeasti toisin kuin klassisen ajan alussa, mikä viittaa kasvavaan kilpailutalouteen. Seinämaalauksissa näkyy merkkejä sotien yleistymisestä, niissä vankeina on usein korkea-arvoinen henkilö. Mayon
Mayon on aktiivinen kerrostulivuori, joka sijaitsee Filippiineilla, Legazpi Cityn kupeessa, 325 kilometriä pääkaupungista Manilasta kaakkoon. Muodoltaan tulivuori on lähes täydellisen kartiomainen, kuten Fuji Japanissa. Mayon on aktiivisin kaikista Filippiinien 22:sta aktiivisesta tulivuoresta; se on purkautunut 48 kertaa viimeisen 400 vuoden aikana. Se sijaitsee Euraasian ja Filippiinien mannerlaatan välissä. Miamit
Miamit asuivat kupolinmuotoisissa, kaislamatoin verhotuissa wigwameissa. Heidän kesäkylänsä sijaitsivat hedelmällisen maaperän omaavissa jokilaaksoissa. Alun perin kylät olivat suuria, ja niissä asui sukuja monista eri klaaneista. Osa heimoryhmistä liikkui kylästä toiseen. Miamien viljelemää ainutlaatuista muunnosta valkoisesta maissista pidettiin yleisesti suuressa arvossa. Elonkorjuun jälkeen kylät siirtyivät preerioiden liepeille biisoninmetsästyksen ajaksi. Yhteismetsästyksiä pidettiin saukien ja foxien kanssa. Lopuksi hajaannuttiin talveksi moniin eri metsästysleireihin. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen asuttama alue oli maatalouden harjoittamisen kannalta melko huonoa. Aluksi maissi- ja papusadot olivat kyllä runsaita ja mahdollistivat suuren väestönkasvun. Vähitellen kuitenkin eroosio ja maaperän köyhtyminen heikensivät viljelmien tuottavuutta. Kun aluetta vaivasivat lisäksi klassisen kauden lopulta alkaen pitkät kuivuusjaksot, seurasi tästä nälänhätiä. Keskisillä alankoalueilla maatalouden romahdus oli erityisen raju: kun alueella asui mayakulttuurin kukoistuskaudella jopa kolme miljoonaa ihmistä, oli siellä 1500-luvulla enää noin 30 000 asukasta. Alue on pysynyt harvaan asuttuna aina 1900-luvulle asti. Minolainen kulttuuri
Minolainen aika on jaettu kausiin palatsien rakennusvaiheiden eli niin kutsuttujen palatsikausien mukaan. Esipalatsikausi eli palatseja edeltänyt kausi kesti noin vuoteen 1950 eaa., jolloin suuret palatsikeskukset Knossos, Faistos, Mália ja Káto Zákros rakennettiin. Palatsit tuhoutuivat maanjäristyksessä noin vuonna 1750–1700 eaa. Tämän jälkeen alkaneella toisella tai uudella palatsikaudella palatsit rakennettiin uudelleen entistä suurempina. Aika oli minolaisen kulttuurin kukoistuskautta. Kulttuuri romahti noin vuonna 1450 eaa. mahdollisesti siksi, että maanjäristykset ensin heikensivät sitä, ja koska Manner-Kreikan myöhäishelladinen mykeneläinen kulttuuri voimistui ja mykeneläiset lopulta valtasivat saaren. Romahduksen jälkeisen jälkipalatsikauden aikana mykeneläiset pitivät valtaa Knossoksessa, ja minolainen ja mykeneläinen kulttuuri sulautuivat pitkälti yhteen. Knossos säilyi mykeneläisenä keskuksena noin vuoteen 1200 eaa. saakka. Perun varhaiskeraaminen kausi
Alkujakso näyttää loppuneen dramaattisesti, Las Haldasin porrastyö jäi kesken noin 900-700 eaa. Kyse voi olla ilmastonmuutoksesta, joka ajoi kansan kapinaan vallassa ollutta pappisvaltaa vastaan, kun ruoka loppui, tai valloitusretkestä, jonka suoritti vihamielinen intiaanikulttuuri.
Näihin aikoihin maissin viljely alkoi Perun rannikolle. Keskiajan lämmin kausi
Joidenkin tutkijoiden mukaan keskiajan lämpökausi ei ollut maailmanlaajuinen ilmiö, eikä se näy merkittävänä poikkeamana maailmanlaajuisten lämpötilojen historiakäyrässä. Toisaalta asia on erittäin kiistanalainen tiedemaailmassa 
Suomessa kausi ajoitetaan aikavälille 980–1250, jolloin talvet olivat Keski-Suomessa erityisen lauhoja ja lumettomia. Norjassa viljakasvit kasvoivat pohjoisempana kuin nykyisin. Leudot ilmat tekivät mahdolliseksi sen, että Islanti ja Grönlanti asutettiin. Grönlannissa lämmin kausi alkoi mahdollisesti jo 600-luvulla. Afrikassa ja Mesoamerikassa puolestaan on lämpimällä kaudella ollut tavallista kuivempaa. Klassisen mayasivilisaation tuhon mahdollinen syy oli, että sadetta tuova pasaatituulten törmäysvyöhyke ITCZ siirtyi kesällä etelään ja maya-alueen sademäärä väheni. Mayojen historia
Ihmisiä muutti ehkä Chiapasin vuorilta ja El Salvadorin yläjuoksulta mahdollisesti seurailemalla jokia Jukatanin niemimaan tyvessä sijaitsevaan sisämaahan, Pétenin alueelle, joka on kausisademetsää. Nakben asuinpaikka on tältä ajalta, 1400 eaa. Peténiin rakennettiin ensimmäiset kylät ja mayatemppelit noin 1000 eaa., ja alkoi niin sanottu keskiesiklassinen kausi. Näihin aikoihin olmeekkien sivilisaatio oli voimakas, ja levitti vaikutustaan laajalle alueelle.
Noin 1000 eaa Mamamo-keramiikka ilmastyi varhaiseen mayakeksukseen cuelloon, ja levisi Chiapasin halki noin 600 eaa.
Niinpä noin 1000–350 eaa. keskiesiklassisella kaudella väestö levittäytyi alangolle,alettiin rakentaa keskuksia joissa oli suuria terasseja ja temppeleitä. Tämä viittaa johtavan, määräävän luokan ilmestymiseen. Varhaiset monumentit olivat hautakumpuja. Nakbeen alettiin rakentaa suurta alustaa temppelirakennelmia varten noin 1200 eaa. mitä luultavimmin ennalta tehdyn suunnitelman mukaan. Noin 800–700 eaa. rakennettiin ensimmäinen suuri temppeli, ja noin vuodelta 800 eaa. on löydetty kiekkoja, jotka kertovat eliitistä. Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Meidän tulkittavissamme oleva yhtenäinen mayakirjoitus alkoi kehittyä 250–300 jaa. mayojen klassisen kauden alussa. K’abel
Kalomt’e K’abel oli mayojen kuningatar, joka oli vallassa 600-luvulla, ainakin vuosina 672–692. K’abelin arvioidaan olleen mayojen myöhäisklassisen ajan merkittävin hallitsija. Hän hallitsi aviomiehensä, kuningas K’inich Bahlamin kanssa mutta oli miestään korkeammassa asemassa. Kuningatar K’abelista käytettiin nimitystä Kaloomte, joka tarkoittaa ”ylintä taistelijaa”. K’abel oli Wak-valtakunnan sotilaskuvernööri ja kuului Käärmekuninkaan hallitsijasukuun. The Ruins
Meksikossa lomalla oleva joukko nuoria päättää lähteä viimeisenä päivänä katsomaan yleisöltä salassa pidettyjä maya-raunioita. He pääsevät raunioille saakka, jolloin heidät piirittää joukko aseisettuja mayoja. Nämä estävät heitä poistumasta raunioilta. Tatiana Proskouriakoff
Tatiana Proskouriakoff (, 23. tammikuuta 1909 Tomsk, Venäjän keisarikunta – 30. elokuuta 1985 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen arkeologi. Hän opiskeli yliopistossa arkkitehtuuria mutta päätyi mayakaivauksille piirustustaitojensa ansiosta. Proskouriakoffista tuli lopulta mayojen mayojen kirjoitusjärjestelmän ja taiteen tuntija, joka todisti ensimmäisenä vuonna 1960 julkaistussa teoksessaan, että mayojen kirjoituksissa käsiteltiin hallitsijoiden historiallisia ja elämäkerrallisia asioita. Mayo (Irlanti)
Mayo, tunnetaan myös nimellä Mayo Abbey (iiriksi Maigh Eó), on pikkukylä irlannin Mayon kreivikunnassa. Se sijaitsee noin 16 km etelään kreivikunnan pääkaupungista Castlebarista ja noin 10 km länteen Claremorrisesta. Kylässä asuu noin 426 asukasta. Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Mayojen kirjoitusjärjestelmä eli mayahieroglyfit oli esikolumbiaanisen mayojen korkeakulttuurin käyttämä kirjoitusjärjestelmä. Mayojen kirjoitusjärjestelmä on yhdistelmä logogrammeja ja tavumerkkejä. Erilaisia merkkejä on yhteensä yli tuhat, joista samaan aikaan käytettyjä enintään 500. Amerikan historia
Keski-Amerikassa kehittyi luokkiin kerrostuneen yhteiskunnan omaavia korkeakulttuureja, jotka kehittivät omaa kirjoitustaitoa ja tähtitiedettä. Usein ne olivat erilaisiin uhrimenoihin perustuvan monijumalaisen uskonnon kyllästämiä yhteisöjä, joita johti perinnöllinen papisto ja soturieliitti. Ennen varsinaista kulttuurikehitystä alkoi maissin viljely noin 5000-4500 eaa. Viljelyn kehittyminen on saattanut alkaa kun ihmiset huomasivat syksyllä poisheitettyjen siementen itävän seuraavan kevään aikana. Ensimmäinen viljelykasvi oli luultavasti hirssi, jota seurasi maissi. Runsaat maissipellot takasivat hyvän elintason ja olivat avain Mesoamerikan korkeakulttuurin syntymiseen.
Kulttuurikehityksen aloittajina pidetään 1200 eaa. aloittaneita olmeekkeja, jotka rakensivat muun muassa San Lorenzon ja La Ventan seremoniakeskukset, joissa oli kivimonumentteja ja valtavia maakumpuja. Lännempänä Oaxacan laaksossa ja vuorillakin elävät sapoteekit saattoivat keksiä kirjoituksen noin 500 eaa. ja luoda ensimmäisen kaupunkivaltion vuoden 100 eaa. tienoilla. Mesoamerikan merkittävin sivistyskulttuuri olivat pian olmeekkien jälkeen aloittaneet mayat, joiden matemaattiset taidot olivat aikaansa nähden edistyneitä ja joilla oli hyvin tarkka kalenteri. Mayat olivat myös taitavia rakentajia. Toisaalta mayojen eliitti korosti jumalisuuttaan ja mayojen kaupunkivaltioiden välillä käytiin alituisesti sotia. 600-luvulle tultaessa Meksikon keskiylängön Teotihuacán ja maya-kulttuurit olivat vahvimmillaan, mutta alkoivat rapistua 700-luvulla osin ehkä kuivuuteen, osin sotiin. Niinpä intiaaniheimojen väliset sodat hävittivät useita kulttuureja, ja lopulta vuoteen 900 menneessä pohjoisesta tulleet barbaariheimot olivat valloittaneet Meksikon alueen. Medieval 2: Total War: Kingdoms
Tämä kampanja kertoo espanjalaisten tunkeutumisesta nykyisen Meksikon alueelle 1500-luvun alussa. Sääntöjä on muutettu siten, että Total War -kenraalit ovat nyt kuuluisia konkistadoreja, jotka nousevat laivasta historiallisesti täsmällisissä paikoissa: Cortés ja Coronado Veracruzissa ja De Montejo Jukatanin niemimaalla, jossa välillä jo rappioitunut mayojen korkeakulttuuri on nousemassa kohti uutta kukoistusta. Ranskalaiset ovat perustaneet siirtokuntia Floridan niemimaalle. Kampanjassa voi pelata Espanjalla, apasseilla, asteekeilla ja mayoilla. Mikäli pelin pelaa läpi, pelaaja saa uusiksi pelattaviksi kansoiksi taranscan-, chichimecha- ja tlaxcallans-asteekkiheimot. Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Varhaisimmat säilyneet mayojen kirjoitukset ovat peräisin 300-luvulta eaa. Kirjoitusjärjestelmä oli jatkuvassa käytössä aina konkistadorien saapumisen jälkeiseen aikaan saakka 1500-luvulla, ehkä 1600-luvulle asti. Sen jälkeen mayatekstien tulkintataito unohtui vuosisadoiksi, ja kirjoitusta opittiin lukemaan uudelleen vasta 1900-luvun loppupuolella. Mayojen kirjoitusten ymmärtäminen uudisti käsitykset mayojen historiasta. Camazotz
Camazotz oli mayojen mytologiassa lepakkojumala. Quichén kielessä Camazotz tarkoittaa "kuoleman lepakkoa". Mesoamerikassa Camazotziin liittyivät yö, kuolema ja uhraus. Mayojen korkeakulttuuri
Mayakansa on yhä olemassa ja asuu Meksikon, Guatemalan, Belizen, El Salvadorin ja Hondurasin valtioiden alueella. Guatemalassa he ovat enemmistönä. He ovat säilyttäneet paljon kulttuurinsa ominaispiirteitä ja puhuvat omia mayakieliään. Mayakulttuurin kukoistuskautena pidetään kuitenkin niin sanottua klassista kautta, joka ajoitetaan vuosien 250 jaa. ja 900 jaa. välille. Mayakalenteri
Mayakalenteri on mayojen ennen eurooppalaisten tuloa käyttämä kalenterijärjestelmä. Se koostuu kolmesta eri kalenterista, jotka ovat nimeltään pitkälasku, tzolkin ja haab. Tzolkinia vastaava järjestelmä tunnetaan kaikilta Keski-Amerikan kansoilta, ja useimmille myös 52-vuotinen kalenterikierros on tärkeä. Asteekkien kalenteri on lähes sama kuin mayakalenteri, ja lähinnä päivien ja jaksojen nimitykset poikkeavat. Mayojen historia
Mayojen alueella on asuttu jo ainakin vuodesta 8000 eaa. Ensimmäiset asukkaat olivat suurriistan metsästäjiä. Maissin viljely alkoi noin 3000 eaa. ja levisi laajalle maya-alueella 2000 eaa. mennessä. Mesoamerikka
Ylämaat sijaitsevat 1 000 ja 2 000 metrin välissä. Ne ovat lauhkeampia kuin alamaat ja saavat vähemmän sateita. Sadekausi on kesäkuusta lokakuuhun ja kuiva kausi tammikuusta toukokuuhun. Näillä alueilla syntyivät misteekkien, sapoteekkien, taraskien ja ylämaiden mayojen kulttuurit. Asutus keskittyi tasaisiin vuorilaaksoihin. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen korkeakulttuuri oli mesoamerikkalainen, lähinnä nykyisten kaakkois-Meksikon, Guatemalan ja Belizen alueella vallinnut sivilisaatio. Mayoja (lausutaan "maijat") pidetään asteekkien ja inkojen ohella Amerikan merkittävimpänä alkuperäisenä kulttuurikansana. Mayojen kulttuuri tunnetaan erityisesti mahtavista rauniokaupungeista. Mayojen taide oli korkeatasoista, heillä oli oma kirjoitusjärjestelmänsä ja he laativat tarkkoja kalentereita. Ekchuah
Ekchuah ("musta sotapäällikkö") oli mayojen mytologiassa raivokas ja väkivaltainen sodan jumala ja taistelussa kaatuneiden jumala. Hän oli myös kauppiaiden jumala, joka kantoi kauppasäkkiä mukanaan. Kuvissa hänet esitettiin tummaihoisena miehenä, jolla oli lerppuva alahuuli ja pitkä skorpionin häntä. Mayojen kauppa
Mayojen kauppa: Mayojen talous perustui pienillä maatiloillakin pitkälle omavaraisuuteen. Niidenkin oli hankittava kaupan avulla joitain tavaroita, joita ei saanut kaikkialta: saviastioita, kookospähkinöitä, kivityökaluja ja suolaa. Tikalin ja El Miradorin kaltaiset suuret jopa 60 000–100 000 asukkaan kaupungit joutuivat hankkimaan ruokaa ja tarvikkeita jopa 100 kilometrin päästä.
Ylimystö tarvitsi ylellisyystuotteisiinsa jadea, pyrittiä, hienoa keramiikkaa ja kvesaalilinnun sulkia. Putúnin mayat
Putúnin mayat olivat maya-kansan osa, joka vaelsi monien suurten mayakeskusten alueelle noin 600 jaa. alkaen.
Heidän keskuksensa oli Meksikonlahden rannoilla sijainnut Xicalanco. Putúnin mayat olivat mayoista ainoita jotka harjoittivat merenkulkua. Putúnin mayat olivat saaneet kulttuuriinsa eniten Meksikon ylängön suurten keskusten piirteitä ja olivat melko sotaisia. Heihin liitetään ainakin joskus Puuc-rakennustyyli, joka vallitsi Jukatanin niemimaan itäkärjessä, ja oranssi keramiikka. Varsinkin klassisen ajan lopussa Puuc-tyyli ulottuu Edznasta Chichen Itzáan ja käsitti mm. Uxmalin. Putûnin mayoja on pidetty yhtenä mahdollisena klassisen ajan mayakaupunkien tuhoajina. Jukatanille saapunut itzaheimo liitetään Putúnin mayoihin. Nykyiset Chontalin mayat ovat Putúnin mayojen jälkeläisiä. Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Mayojen kirjoitusta on opittu lukemaan tyydyttävästi vasta 1900-luvun loppupuolella. Varhaisen yrityksen tulkita mayojen kirjoitusmerkkejä teki Yukatanin piispa Diego de Landa, vaikka oli itse ollut valvomassa satojen viikunankuoriin kirjoitettujen mayakirjoituksen koodeksien polttamista. Hän liitti kertomuksiinsa 27 merkkiä, jotka hänen tulkintansa mukaan olivat aakkoset. Myöhemmät tutkijat totesivat tämän olevan mahdotonta, ja tulkinta jäi sivuun. Itzamna
Itzamna (mayaksi "Iguaanin talo") on mayojen pääjumala, taivaan, päivän ja yön hallitsija. Hän on luojajumala Hunab Kun poika, mayojen maissin jumala sekä kulttuurin ja sivistyksen perustaja. Hän tutustutti ihmiskunnan maissiin ja kaakaoon, ja hän opetti heille kirjoitustaidon sekä ajanlaskun. Hän oli myös parantamisen ja lääkehoidon suojelusjumala. Kulttuurin tuojana Itzamnasta tuli mayojen kansallisjumala. Kun hänet samaistetaan auringonjumala Kinich Ahauhun, hän on myös idän ja lännen herra. Itzamnan toinen nimi on Yaxkokahmut "tiedon herra". Kuun jumalatar Ixchel saattoi olla Itzamnan naispuolinen personifikaatio. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen asuinalue käsittää yli 300 000 neliökilometriä Keski-Amerikassa. Mayoja asui ja asuu nykyään eteläisen Meksikon Chiapasin ja Tabascon osavaltioissa ja Jukatanin niemimaalla Quintana Roon, Campechen ja Jucatánin osavaltioissa. Mayojen alue ulottui myös Meksikon eteläpuolisen Keski-Amerikan pohjoisosiin Guatemalaan, Belizeen, El Salvadoriin ja läntiseen Hondurasiin. Ennen klassisen kauden lopun romahdusta mayoja arvioidaan olleen jopa 10–15 miljoonaa. Mayojen historia
Mayojen klassinen kausi alkoi 300-luvulla jolloin kaupungit (mm. Tikal ja Uaxactun) kasvoivat suuriksi. Noin 250-300 jaa kehittyi klassinen mayakirjoitus. Tänä aikana rakennettiin satoja mayakaupunkeja ja kulttuuri levisi Peténissä laakson reunoille. Tikal oli varhaisklassisen kauden merkittävin keskus. Mayavaltiot kävivät keskenään sotia, milloin mikin dynastia oli voimakkain. Maailmanhistoria
Mesoamerikan merkittävin sivistyskulttuuri olivat pian olmeekkien jälkeen aloittaneet mayat. Mayat olivat taitavia rakentajia ja heidän matemaattiset taidot olivat aikaansa nähden edistyneitä. Heillä oli myös hyvin tarkka kalenteri. Tosin mayojen eliitti korosti jumalisuuttaan ja mayojen kaupunkivaltioiden välillä käytiin palon sotia. Fysiikan historia
Etelä-Amerikan atsteekkien, inkojen ja mayojen kulttuurit kehittyivät muista eristyksessä. Näiden hyvin kehittyneiden kulttuurien tiede perustui lähinnä tähtitieteeseen ja sen avulla kehitettyyn aikajärjestelmään. Etelä-Amerikan kulttuurit säilyivät eristäytyneinä aina löytöretkiin asti. Ne tuhoutuivat, kun eurooppalaiset toivat alueelle tauteja, joille alkuperäiskansat eivät olleet vastustuskykyisiä. Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Nykyisen käsityksen mukaan lähes kaikki hieroglyfitekstit on kirjoitettu itäisellä chol-kieliryhmään kuuluvalla kielellä, joka tunnetaan joko nimellä klassinen maya tai klassinen cholti. Sen lisäksi joissakin teksteissä on havaittavissa muutamien muiden kielten vaikutusta, kuten tzeltal-kielten, chontalin varhaismuodon, jukatekin varhaismuodon ja mahdollisesti itza-mopan. Nykyisistä mayakielistä lähimpiä hieroglyfien kielten kanssa ovat alankoalueiden kieliryhmät. Lähin kieli on itäisen Guatemalan ja Hondurasin rajalla puhuttu pieni chorti. Mayojen korkeakulttuuri
Mayat asuivat eri kokoisissa asutuksissa, joista pienin oli yhden perheen maatila. Suurempia asumisyksikköjä olivat kylät ja kaupungit. Mayakaupungin keskeisin rakennus oli korkea pyramidimainen mayatemppeli, jonka huipulla suoritettiin uskonnollisia rituaaleja. Vain joitakin mayapyramideja, kuten Palenquen pyramidia, käytettiin hautana. Ylipappina toimi useimmiten kuningas. Mayat eivät harjoittaneet yhtä laajamittaista ihmisten uhraamista kuin esimerkiksi atsteekit, mutta ihmisuhrit olivat silti tärkeä osa rituaaleja. Toisinaan riitti, että uhrattiin vain ihmisen verta. Pappi saattoi esimerkiksi tehdä reiän ihmisen kieleen ja vetää karkeaa köyttä tuon reiän läpi. Näin saatiin valutettua sopiva määrä verta alttarille. Temppelien lisäksi kaupungeissa oli kuninkaiden ja ylimysten palatseja. Suurin osa kansasta asui maaseudulla, ja kaupunki saattoi olla vain eräänlainen temppelin ympärille rakennettu ”rituaalikeskus”. Mayojen korkeakulttuuri
Vanhimmat mayakirjoitukset tunnetaan 300-luvulta eaa. Uusimmat ovat peräisin 1500-luvulta tai jopa 1600-luvulta. Suurin osa teksteistä on kirjoitettu mayojen klassisella kaudella noin 250–900 jaa. Mayojen korkeakulttuuri
Mayat kirjoittivat tekstejään etenkin keramiikkaesineisiin, kivimonumentteihin, kuten steeloihin, ja kivisiin ovenkamanoihin sekä myös esimerkiksi koodekseihin, puisiin ovenkamanoihin, stukkofasadeihin, rakennusten sisäseiniin, luolien seinämiin, simpukankuoriin, ihmisten ja eläinten luihin, jadeiittiin, obsidiaaniin ja tiileen. Mayojen numerot
Mayojen numerot muodostuvat kolmesta peruselementistä: pisteestä (1), viivasta (5) ja simpukasta (0). Lukujärjestelmä on vigesimaalinen eli 20-kantainen paikkalukujärjestelmä, jossa tyhjät paikat merkitään nollaa vastaavalla symbolilla. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen taiteen jokainen piirto, symboli ja aihe merkitsi aina jotakin, eivätkä mayat luoneet abstraktia taidetta tai taidetta vain taiteen vuoksi. Taiteessaan mayat kuvasivat usein maallisia hallitsijoita ja ylimyksiä sekä jumaltekoja ja manalakuvia. Hallitsijat kuvattiin sivulta kauniina pidetyn luisun otsan korostamiseksi. Pikkuesineitä mayat valmistivat jadesta, kotilonkuorista ja piikivestä. Kultaa käytettiin vähän, sillä se oli harvinaista. Maalatuissa keramiikkaesineissään mayat kuvasivat usein kulkueita, tansseja ja rituaaleja, ja joskus myös jumalia, etenkin manalan valtiaita. Kaiverruksissa ja keramiikkaesineissä oli usein taiteilijan signeeraus. Moni taiteilija kuului kuninkaalliseen sukuun. Mayojen historia
Maatalousväestö on ehkä joutunut jättämään pellot viljelemättä, sotatoimien takia. On myös arveltu, että kasvaneen ylimystön aiheuttama vero- ja työrasitus ajoi kansan kapinaan. Syynä voisi olla näiden yhdistelmä: kuivuuden aiheuttama huono sato saattoi ajaa väestön kapinaan "kaikkitietäviä" pappeja ja ylimystöä vastaan. Väärän viljelyn ja metsien hakkuun on väitetty aiheuttaneen vakavan ekokatastrofin. Vaikka arkeologisia todisteita ei olekaan, on veikkailtu maanjäristystä ja tulivuorenpurkausta sekä pyörremyrskyä. Romahduksen syynä voi olla monia yhtaikaa vaikuttaneita. Mayojen korkeakulttuuri
Koodekseja on säilynyt vain neljä. Espanjalaiset valloittajat tuhosivat ehkä satoja koodekseja. Polttamisessa mukana ollut Jukatanin alueen piispa Diego de Landa kirjoitti 1500-luvulla, että hänen näkökulmastaan nuo kirjat sisälsivät vain ”taikauskoa ja paholaisen valheita”. Säilyneistä koodekseista Dresdenin, Madridin ja Pariisin koodeksit kuuluivat niiden joukkoon, joita espanjalaiset lähettivät tai veivät kotimaahansa. Neljännen säilyneen koodeksin, Grolierin koodeksin, alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa. Sen on arveltu olevan väärennös, mutta useimmat tutkijat pitävät sitä aitona. Koodeksien ikää on vaikea määritellä, mutta useimmat tutkijat pitävät Dresdenin koodeksia vanhimpana. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen luomistarussa kerrotaan alkumerestä ja taivaasta. Taivaanjumalat tapasivat merenjumalat ja loivat itselleen palvojat ja näille asuinpaikan. Ensin luotiin eläimet, ja sen jälkeen monen yrityksen jälkeen ihmiset maissinjyvistä. Luomispäivämääräksi kirjoituksissa on annettu 13. elokuuta 3114 eaa. Mayojen jumalat asustivat Maan yllä taivaassa, ja Maan alapuolella oli pelottava manala Xibalba. Taivas oli joidenkin lähteiden mukaan 13-kerroksinen ja manala 9-kerroksinen. Maailmankaikkeuden ytimessä kasvoi maailmanpuu, ja maan kulmissa taivasta kannattelevat puut. Kilpikonnalla oli tärkeä osa luomiskertomuksissa, sillä esimerkiksi joissain kertomuksissa se kannatteli Maata selässään. Mayat kunnioittivat jaguaaria suuresti – se yhdistettiin aurinkoon ja jumaliin, ja sillä uskottiin olevan yliluonnollisia voimia. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen historia noudattaa monelta osin muualta maapallolta tuttua korkeakulttuurin kehityksen kaavaa. Ensin seudulla asui metsästäjiä, ja noin 1800 eaa. alkaen Tyynenmeren rannikolle ilmestyi kiinteitä maanviljelykyliä, joita pidetään sivilisaation synnyn ensimerkkeinä. Suuria temppelikumpuja ja maakorokkeita alettiin rakentaa noin 1000 eaa. ehkä olmeekkien vaikutuksen takia. Muutaman seuraavan vuosisadan aikana on nähtävissä enenevässä määrin merkkejä jonkinlaisen ylimystön vallasta. 650 eaa. syntyi ensimmäinen suuri temppelikeskus, El Mirador. Chac
Jälkiklassiselta kaudelta peräisin olevilla mayojen ja tolteekkien rakennusten raunioilla on lepääviä hahmoja esittäviä kivipatsaita, joita kutsutaan nimellä Chacs Mool. Niiden uskotaan edustavan sateen jumalaa. Espanjalaisvalloituksen jälkeen chacit yhdistettiin kristillisiin pyhimyksiin ja esitettin usein ratsun selässä. Avenida de Mayo
Avenida de Mayo () on katu Argentiinan pääkaupungissa Buenos Airesissa. Se on nimetty vuoden 1810 toukokuun vallankumouksen mukaan. Katu on saanut inspiraationsa Espanjan pääkaupungin Madridin Gran Vía -puistokadusta. Katua reunustavat arkkitehtuuriltaan art nouveauta ja uusklassismia edustavat rakennukset. Vuonna 1997 Argentiinan hallitus teki kadusta kansallishistoriallisen kohteen. Mayojen korkeakulttuuri
Mayat olivat maatalousyhteiskunta, ja 90 prosenttia väestöstä työskenteli maataloudessa. Maatalouden kehitys johti taloudelliseen kasvuun ja mayakulttuurin kukoistukseen, mutta ajan myötä ryöstöviljely, liikakansoitus ja kuivat kaudet romahduttivat yhteiskunnan. Chac
Chac tai Chaac on mayojen sateen ja hedelmällisyyden jumala. Hän on erityisen tärkeä Jukatanin niemimaalla, jossa hänet kuvattiin klassisella kaudella hahmona, jolla oli esiintyöntyvät sarvet, suuret pyöreät silmät sekä kärsämäinen nenä. Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Mayakirjoitus oli tarkoituksellisen monimutkaista ja vaikeaselkoista. Vaikka mayakieliä olisikin voitu niiden rakenteen ansiosta kirjoittaa pelkillä tavumerkeillä, lukuisat sanamerkit haluttiin säilyttää. Kirjoitustaito ja siihen liittynyt esoteerinen tiede olivat kapean eliitin yksityisomaisuutta, jota tavallisen kansan ei haluttu ymmärtävän. Kirjoitus oli vallan välikappale, jota mayojen yläluokka käytti valta-asemansa tukemiseen. Näin kirjoituksen monimutkaistamisesta tuli hyve. Käsittämättömän monimutkaiset hieroglyfit viestivät kansalle yliluonnollisesta vallasta ja tiedosta, joka jäi kauas tavallisen ihmisen käsityskyvyn ulkopuolelle. Mielikuvaa täydensivät hieroglyfien muodot, groteskit pääglyyfit ja piirtokirjoituksiin liittyvät fantastiset kuvat. Mayojen arkkitehtuuri
Mayojen palatseissa on usein tasaisia kiviä toistensa päälle hiukan limittäin aseteltuna niin että niiden päälle voitiin asettaa yksittäinen kivilaatta. Holveja tuettiin lisäksi poikkipuilla. Kuninkaalliset palatsit suunniteltiin temppelipyramidien tapaan visuaalisesti edustamaan mayojen maailmankuvaa. Maio-luokka
Maio-luokka oli Portugalin laivaston kahdeksan aluksen muodostama partioveneluokka. Klassisen mayakulttuurin romahdus
Mayasivilisaation sanotaan monesti romahtaneen sotien takia. Varsinkin Petexbatunin alueella sodittiin lisääntyvässä määrin klassisen kauden lähetessä loppuaan. Mayo
Mayo voi tarkoittaa seuraavia: Cenote
Cenotet ovat yleisiä muinaisella mayaintiaanien asuinalueella, nykyisellä Jukatanin niemimaalla. Nimi "cenote" tulee Yacatecin mayankielen sanasta "dzonot", joka tarkoittaa pyhää kaivoa. Alueella on noin 3000 cenotea, joista osa on sadeveden, osa meriveden täyttämiä. Makeavetiset cenotet olivat mayoille tärkeitä, sillä karstialueella ei ole muita järviä tai jokia. Diego de Landa
Diego de Landa (1524–1579) oli espanjalainen Jukatanissa toiminut prelaatti, jonka muistiinpanojen avulla onnistuttiin tulkitsemaan mayojen kirjoitusjärjestelmää. Mayojen kirjoitusjärjestelmä
Kun mayojen kirjoitusjärjestelmää opittiin jälleen ymmärtämään 1960-luvulta alkaen, pystyttiin myös mayojen kirjoituksia lukemaan ensi kertaa. Näiden tekstien avulla mayat pystyttiin osoittamaan yllättävän sotaisiksi verrattuna aiempaan käsitykseen mayoista rauhaa rakastavina kansoina. Maio-luokka
Alukset muistuttivat Ranskan laivaston Le Fougueux -luokan aluksia. Minolainen kulttuuri
Keskiminolaiseksi kaudeksi (MM) luetaan noin vuodet 2100–1750 eaa. ja myöhäisminolaiseksi kaudeksi (LM) noin vuodet 1750–1100 eaa. Keskiminolaisen kauden alkupuolella noin 1950 eaa. rakennettiin ensimmäiset minolaiset palatsit, mistä alkaa ensimmäinen palatsikausi eli niin kutsuttu protopalatsikausi tai vanha palatsikausi. Ensimmäisenä rakennettiin Knossoksen palatsi varhaisemman asutuksen paikalle noin 1900 eaa. Hieman myöhemmin rakennettiin Faistoksen, Málian, Káto Zákroksen ja Archánesin ensimmäiset palatsit. Näihin aikoihin asutuskeskuksia ei yleensä linnoitettu.