Voiko monarkki olla nainen?
Kuningatar
Perinteisen käytännön mukaan monarkioissa monarkin miespuolisilla perillisillä on ollut etuoikeus valtaistuimeen, mutta viime vuosikymmeninä monissa monarkioissa on siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimykseen, jossa perijän sukupuolella ei ole väliä, joten hallitsevien kuningattarien tulo on entistä todennäköisempää (esimerkiksi Norjassa, Ruotsissa, Belgiassa ja Alankomaissa). On myös monarkioita, joissa nainen voi periä kruunun vain siinä tapauksessa, että miespuolisia sukulaisia ei monarkilla ole lainkaan. Nykyisin kuningatar monissa maissa, joissa hän on valtaistuimella, samoin kuin kuningas monissa maissa, joissa hän on valtaistuimella, on lähinnä muodollinen ja symbolinen valtionpäämies, jonka tehtävät ovat lähinnä edustus- ja seremoniatehtäviä. Tällaisilla monarkeilla ei ole välttämättä lainkaan poliittista valtaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa taas kuningattarella on erittäin laajat valtaoikeudet, mutta hän käyttää niitä vain poikkeustapauksissa. Ylin vallankäyttäjä näissä maissa on useimmiten pääministeri. Feminiinijohdin
Joskus "-tar"-, "-tär"-pääte ei tarkoita vain naispuolisuutta vaan sitä, että kyse on sellaisen henkilön vaimosta, jota tarkoittavan sanan loppuun "-tar" tai "-tär" on lisätty. "Kuningatar" voi olla naispuolinen monarkki, mutta useimmiten kuninkaan puoliso. Kauppaneuvoksen vaimo on "kauppaneuvoksetar", mutta kauppaneuvoksen arvon saanut nainen on "kauppaneuvos". Tar-/tär-päätteellä johdetaan myös jossakin maassa tai jollakin paikkakunnalla asuvaa tai sieltä kotoisin olevaa naista tarkoittavia sanoja. Esimerkiksi "ranskatar" tarkoittaa ranskalaista naista ja "pariisitar" pariisilaista naista. Suometar on käytössä myös erittäin harvinaisena etunimenä. Valtionpäämies
Valtionpäämies (myös valtionpää) on monarkioissa monarkki, pääosassa tasavalloista presidentti. Sanan mies-lopusta huolimatta valtionpäämies voi olla nainenkin. Yleensä valtionpäämies on valtion ylin poliittinen vallankäyttäjä, mutta nykyään on myös mahdollista, että hänen asemansa on lähinnä edustuksellinen, seremoniallinen ja symbolinen, jolloin ylimpänä vallankäyttäjänä on tavallisesti pääministeri. Monarkia
Monarkioita, joissa monarkki (kuningas, kuningatar, keisari tai keisarinna) toimii valtionpäämiehenä perustuslain mukaisesti, olipa se sitten kirjoitettu tai kirjoittamaton perustuslaki, kutsutaan perustuslaillisiksi monarkioiksi tai parlamentaarisiksi monarkioiksi. Siinä hallitsijalla on usein rajoitetusti tai ei ollenkaan valtaoikeuksia ja hänen tehtävänsä ovat ensisijaisesti edustuksellisia. Ylin vallankäyttäjä näissä maissa on useimmiten pääministeri.
Monarkia
Sanotaan, että periytyvä valta ei kuulu demokratiaan. Siksi vielä 1900-luvun alussa uskottiin, että vähitellen demokratisoituminen johtaisi monarkioiden täydelliseen katoamiseen. Näin ei ole kuitenkaan käynyt, mutta monissa maissa monarkiasta on luovuttu ja monissa maissa, joissa se on säilynyt, se on muuttunut lähinnä seremonialliseksi, niin että monarkki on asemaltaan vain valtion keulakuva ja hänen poliittinen valtansa on hyvin rajoitettua tai sitä ei ole lainkaan (esimerkiksi lähes kaikki Euroopan monarkiat ja Japani). Uusiakin monarkioita syntyi kuitenkin vielä 1900-luvulla, esim. Norja, joka itsenäistyi Ruotsista ja valitsi oman uuden kuninkaan, ja maat, jotka itsenäistyivät Yhdistyneen kuningaskunnan imperiumista mutta säilyttivät Yhdistyneen kuningaskunnan monarkin muodollisena valtionpäämiehenään. Kuningatar (shakki)
Kuningatar voi siirtyä yhden tai useamman ruudun verran suoraan eteenpäin, taaksepäin, sivulle tai viistoon, ei kuitenkaan hypätä oman tai vastapelaajan nappulan yli. Tällä tavoin sen voi siirtää joko tyhjään ruutuun tai ruutuun, jossa on vastapelaajan nappula, joka tällöin tulee lyödyksi ja poistetaan pelistä. Täten kuningattarella on sekä tornin että lähetin siirtomahdollisuudet. Ruotsin kruununperimyslaki
Kuningashuoneen jäsenen tulee tunnustaa Augsburgin tunnustuksen ja Uppsalan vuoden 1593 kirkkokokouksen mukaista evankelis-luterilaista uskoa, muutoin hän menettää kruununperimysoikeutensa. Tämä sääntö koskee sekä hallitsijaa että prinssejä ja prinsessoja. Sen sijaan avioliittosäädös ei sido monarkkia, vaan hän voi naida kenet haluaa. Prinsessa tai prinssi taas tarvitsee sekä hallitsijan että hallituksen hyväksynnän puolisolleen, jotta ei menettäisi kruununperimysoikeuttaan. Kruununtavoittelija
Kruununtavoittelija on henkilö, joka pyrkii saamaan vallan kruununperimisjärjestykseen perustuvassa monarkiassa, oli kyseessä sitten itsenäinen valtakunta tai autonomisesti hallittu vasallivaltio tai vasallikunta. Tavallisesti kruununtavoittelija on edesmenneen monarkin jälkeläinen tai sukulainen, joka tavoittelee valtaistuinta. Joissakin tapauksissa kruununtavoittelija on aiempi monarkki, joka on joutunut luopumaan vallasta syystä tai toisesta, mutta joka on uudistanut vaatimuksensa päästä valtaistuimelle. Monarkioissa laillisiksi kruununtavoittelijoiksi katsotuilla on yleensä ollut perimisoikeuteen perustuva vaatimus tulla kruunatuksi uudeksi hallitsijaksi. Vaikka osa kruununtavoittelijoista tyytyi asemaansa valtaistuimen siirryttyä jollekin toiselle, osa saattoi nousta kapinaan tai aloittaa perimyssodan valtaistuimen saamiseksi. Valtiollinen protokolla
Valtiollinen protokolla on valtion politiikassa käyttämä arvojärjestys. Useimmiten protokollan mukaan ylimpänä on valtionpäämies (tasavallassa usein presidentti, monarkiassa kuningas tai keisari). Valtiollinen protokolla ei aina vastaa valtajärjestystä. Esimerkiksi useissa monarkioissa virallinen valtionpäämies on kuningas tai keisari, vaikka yleensä todellinen poliittinen valta on hallituksella ja pääministerillä. Radža
Radža tai Rajah (sanskritiksi राजा "rājā-" ’kuningas, hallitsija’) on intialaisen miespuolisen monarkin tai kshatriya-varnan hallitsijan arvonimi. Hallitsijan puolisosta ja naishallitsijasta käytetään nimitystä rani (sanskritiksi राज्ञी rājñī). Interregnum
Interregnum tarkoittaa epäjatkuvaa ajanjaksoa hallinnossa, organisaatiossa tai sosiaalisessa järjestyksessä. Alkuperäisessä merkityksessään se viittaa kahden monarkin väliseen aikaan, jolloin valtaa voi pitää sijaishallitus tai regentti, esimerkiksi valtionhoitaja. Kuningatar
Monet kuningattaret, jotka ovat kuninkaiden puolisoita, ovat toimineet holhoojahallitsijana miehensä kuoltua pojalleen, esimerkiksi Ranskassa kuningatar Anna Itävaltalainen toimi holhoojahallitsijana, kunnes hänen poikansa Ludvig XIV täytti 18. Norja
Norja on parlamentaarinen, perustuslaillinen monarkia, jonka muodollinen päämies on kuningas. Nykyinen kuningas on Harald V. Poliittista valtaa kuninkaalla ei ole. Ylin valta on parlamentilla eli suurkäräjillä (norjaksi Stortinget), johon valitaan 169 edustajaa 19 maakunnasta, sekä pääministerin johtamalla hallituksella. Yhdistyneen kuningaskunnan vallanperimyslaki
Uuden lain mukaan valta menisi Hannover-suvun prinsessalle Sofialle, joka oli Jaakko I:n lapsenlapsi, ja sellaisille hänen jälkeläisilleen, jotka eivät olleet katolisia eivätkä naimisissa katolisen kanssa. Lisäksi laki määritteli että on parlamentin asia päättää vallanperijästä, ei hallitsevan monarkin. Britannian kuninkaallinen perhe
Britannian kuninkaallinen perhe on käsite, jolla viitataan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsevaan monarkkiin ja tämän lähisukulaisiin. Tarkkaa muodollista tai lakiinkirjattua määritelmää kuninkaalliseen perheeseen kuulumisesta ei ole, ja eri yhteyksissä perheeseen voidaankin lukea eri henkilöitä. Kuninkaallisen perheen jäseniksi lasketaan yleensä ainakin ne henkilöt, joista käytetään puhuttelua "hänen majesteettinsa" ("Her/His Majesty", "HM"), "hänen kuninkaallinen korkeutensa" ("Her/His Royal Highness", "HRH") tai "heidän kuninkaalliset korkeutensa" ("Their Royal Highnesses", "TRH"). Monarkia Suomessa
Vaikka kiista hallitusmuodosta päättyi tasavaltalaisten voittoon, nuoren tasavallan merkkihenkilöistä moni kannatti monarkiaa. Heihin kuuluivat muun muassa Akseli Gallen-Kallela, Eero Järnefelt, Robert Kajanus, Juho Kusti Paasikivi, Eliel Saarinen, Jean Sibelius ja Maila Talvio. Volter Kilven mukaan ”kansamme verissä on välitön monarkinen vaisto”. Elisabet II
Kuningatar Elisabet II (Elizabeth Alexandra Mary, s. 21. huhtikuuta 1926 Lontoo) on Ison-Britannian kuningatar sekä 15 muun kansainyhteisömaan valtionpäämies, muun muassa Australian, Kanadan ja Uuden-Seelannin kuningatar. Hallitsijaksi Elisabet II nousi isänsä Yrjö VI:n kuoleman jälkeen 6. helmikuuta 1952. Hänestä tuli lokakuussa 2016 maailman pisimpään vallassa ollut elävä monarkki. Kuningattarella on edelleen teoriassa hyvinkin laajat valtaoikeudet, mutta hän ei käytä valtaansa, vaan hallitsemisesta vastaavat parlamentti ja hallitus kuten muissakin demokraattisissa maissa. Kuningatar on siis lähinnä pelkkä keulakuva useimpien muidenkin nykymonarkkien tavoin. Elisabet II on neljäs Windsor-sukuinen brittiläinen monarkki. Suku on saksalaista alkuperää, ja sen nimi oli alun perin Saksi-Coburg-Gotha, mutta nimi muutettiin ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin saksalaistaustaisetkin koettiin Britanniassa vihollisina ja mahdollinen viha saksalaista hallitsijasukua kohtaan haluttiin välttää. Monarkia
Monarkiaksi kutsutaan joskus myös itse kuningashuonetta tai kuningaskuntaa. Monarkian symboli on eurooppalaisissa kuningaskunnissa kruunu. Viktoria (Iso-Britannia)
Käytännön valtansa lisäksi monarkki oli myös Britannian ja sen imperiumin symboli. Viktoria saikin kuvansa kuningaskunnan kolikkoihin ja postimerkkeihin, jotka keksittiin Britanniassa 1840. Myös maan kansallislaulu "God Save the Queen" oli osoitettu monarkille. Rooman keisari
Keisarikunnan alkuaikoina aiemmat tasavaltalaiset muodot suurelta osin säilyivät. Tätä vaihetta keisariuden historiassa kutsutaan "prinsipaatiksi". Myöhemmin 300-luvulla keisarius muuttui yksinvaltiuden suuntaan, josta käytetään nimitystä "dominaatti", mutta keisariudesta ei silti muodostunut monarkiaa sen nykyisessä merkityksessä. Keisari oli virallisesti "primus inter pares", ensimmäinen vertaistensa joukosta, eikä hänellä ollut rajatonta "de jure" -valtaa. Monet keisarit eivät olleet hallitsijoita myöskään "de facto", sillä aikojen saatossa todellista valtaa käyttivät usein esimerkiksi byrokraatit ja sotilaat, joille keisari oli kätevä nukkehallitsija. Margareeta II
18-vuotispäivänään vuonna 1958 Margareeta sai paikan valtakunnanneuvostossa ("Statsrådet"), jota hän johti kuninkaan poissa ollessa. Noustuaan valtaistuimelle 14. tammikuuta 1972 Margareeta II:sta tuli ensimmäinen uuden perimyslain mukainen monarkki. Madame de Pompadour
Tarinan mukaan Jeannen äiti vei tyttärensä ennustajalle kun tytär oli yhdeksänvuotias. Ennustaja oli kertonut, että tytär pääsee kuninkaan rakastajattareksi. 1700-luvun Ranskassa Jeannen oli realistisesti ajatellen ollut täysin mahdotonta päästä lähellekään kuningasta sillä hänen isäänsä pidettiin talousrikollisena ja äitiään huonomaineisena. Lisäksi he kuuluivat alhaisena pidettyyn porvarissäätyyn. Ainoastaan prosentin murto-osalle kansasta oli mahdollista tavata kuningas ja seurustella hänen kanssaan. Henkilön sukujuurten täytyi kuulua ylhäisaatelistoon jo 1400-luvulta alkaen jotta hän olisi päässyt hoviin. Jos kuningas suvaitsi tavata tavallista kansaa, heidän oli täytynyt tehdä jotain erityisen merkittävää. Elisabet II
Elisabet II on historian eniten matkustellut valtionpäämies. Hän teki miehensä kanssa puoli vuotta kestäneen maailmanympärimatkan 23. marraskuuta 1953 – 15. toukokuuta 1954 ja oli ensimmäinen monarkki, joka on näin tehnyt. Matkallaan hän kävi myös ensimmäisenä brittihallitsijana Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Fidžillä. Kuningatar Elisabet II on valtakautensa aikana käynyt useimmissa Euroopan maissa, useita kertoja Pohjois- ja kerran Etelä-Amerikassa sekä lukuisissa Aasian ja Afrikan maissa. Suomessa hän on käynyt kaksi kertaa, 25.–28. toukokuuta]] 1976, jolloin hän tapasi presidentti Urho Kekkosen ja 21. lokakuuta 1994, jolloin hän tapasi presidentti Martti Ahtisaaren. Kuningatar tapaa brittiläisen kansainyhteisön hallitusten päämiehiä säännöllisesti. Luettelo monarkioista
Monarkiaksi kutsutaan joskus myös itse kuningashuonetta tai kuningaskuntaa. Kuningas
Nykyisin kuningas on monissa maissa lähinnä symbolinen ja muodollinen valtionpäämies, jonka tehtävät ovat enimmäkseen edustus- ja seremoniatehtäviä. Tällaisilla kuninkailla joko ei ole lainkaan poliittista valtaa (kuten Ruotsissa) tai valtaa on jonkin verran, mutta se on lähinnä muodollista ja käytännön merkitystä sillä on vain poikkeustapauksissa (kuten Espanjassa). Ylin vallankäyttäjä näissä maissa on tavallisesti pääministeri. Kuninkaan asema on nykyään tavallisesti perinnöllinen ja hän säilyy tavallisesti kuninkaana kuolemaansa asti, kun taas esimerkiksi presidentit valitaan määräajaksi. Kuningas voi kuitenkin vapaaehtoisesti luopua kruunusta eli jättää kuninkaan aseman. Viktoria (Iso-Britannia)
Viktorian aikana Yhdistynyt kuningaskunta muuttui lopullisesti demokraattis-parlamentaariseksi monarkiaksi, jossa hallitsija ei käytä suurta valtaa vaan antaa pääministerin toimia ylimpänä vallankäyttäjänä. Kuningatar säilytti kuitenkin välillisen vaikutuksen asioiden hoidossa, vaikka pyrkikin myöhemmin pysyttäytymään puolueiden yläpuolella. Ylipäällikkö
Ylipäällikkö on lähes poikkeuksetta valtionpäämies, yleensä presidentti, ja esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki on käytännössä asevoimien muodollinen ylipäällikkö. Kansainyhteisön maista Australiassa ja Uudessa-Seelannissa ylipäällikkö on Britannian monarkin nimittämä kenraalikuvernööri ja Kanadassa kenraalikuvernöörin tai monarkin on allekirjoitettava sodanjulistukset. Monarkia Suomessa
Kuningas Eerik XIV:n vaimo, kuningatar Kaarina Maununtytär, on Pauli Jokisen mukaan mahdollisesti ainoa Suomeen haudattu kuninkaallinen. Hänet on haudattu Turun tuomiokirkkoon. Kaarinalla on kirkossa oma hautakappeli. Hän lepää sarkofagissa vuodelta 1866, jonka on suunnitellut Theodor Decker. Myös Eerikin ja Kaarinan tytär Sigrid Vaasa on haudattu Turun tuomiokirkkoon, mutta Jokinen ei laske häntä kuninkaalliseksi, sillä Sigrid syntyi ennen vanhempiensa avioitumista eikä häntä kutsuttu prinsessaksi. Eerik ja Kaarina ovat kuvattu Erik Johan Löfgrenin maalaukseen "Eerik XIV ja Kaarina Maununtytär" (1864), joka on Turun linnassa. Suomessa on myös tuntemattoman tekijän reliefi 1600-luvulta, johon on kuvattu Kaarina Maununtytär. Hän esiintyy myös Wladimir Swertschkoffin (1870) ja Akseli Gallen-Kallelan lasimaalauksissa (1885?). Herttua
Ruotsissa kuninkaan lapsille on ollut tapana myöntää herttuan tai herttuattaren arvonimiä. Tapa on lähtöisin jo Kustaa Vaasan ajalta ja on jatkunut näihin päiviin saakka, esimerkiksi Ruotsin prinsessa Madeleine on Hälsinglandin ja Gästriklandin herttuatar. Myös Ruotsin kruununprinsessa Victorian tytär Estelle on herttuatar. Samanlainen vanha tapa on myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Herttuan arvoon ei kuitenkaan nykyään liity mitään historiallisia erioikeuksia, vaan se on kuninkaan ja kuningattaren tavoin nimellinen aatelisarvo, joka käytännössä kertoo vain kantajansa luonnollisesta tai juridisesta lähisukulaisuudesta monarkkiin (nykyiseen, aiempaan tai tulevaan). Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas Yrjö VI oli Yorkin herttua ennen valtaistuimelle nousuaan, veljensä kuningas Edvard VIII kruunusta luopumisen seurauksena. Montserrat
Montserrat on Kansainyhteisöön kuuluva itsehallinnollinen, Britannian merentakainen territorio. Britannian monarkki on valtionpäämies, ja monarkkia edustaa kuvernööri. Australian politiikka
Australian valtiomuoto on perustuslaillinen monarkia. Sen valtionpäämies on kuningatar Elisabet II, joka on myös Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar ja asuu siksi Lontoossa. Australiassa hänen valtaansa edustaa liittovaltiotasolla kenraalikuvernööri ja osavaltiotasolla kuvernöörit. Käytännössä maata johtaa pääministeri, jolla on laajat toimeenpanovaltuudet. Haakon (Norjan kruununprinssi)
Haakonin ja Märtha Louisen syntyessä Norjassa oli voimassa perustuslaki, jonka mukaan kruunun voi periä vain miespuolinen henkilö. Tästä syystä kruununperilliseksi määräytyi sisaruksista nuorempi, prinssi Haakon. Lakia muutettiin 1990, ja nykyään kruunun perii ensimmäinen lapsi. Kanadan politiikka
Kanada on liittovaltio ja perustuslaillinen monarkia, ja sen valtionpäämies ja muodollinen hallitsija on Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija, Elisabet II. Valtionpäämiehen edustajana toimii kenraalikuvernööri, jolla ei ole suoranaista poliittista valtaa. Britannian hallitsija asettaa kenraalikuvernöörin virkaansa, ja nykyinen Kanadan 28. kenraalikuvernööri on David Johnston. Liittovaltioon kuuluu kymmenen provinssia ja kolme territoriota, jotka eivät ole yhtä itsenäisiä kuin provinssit. Kaarle I (Englanti)
Kaarlesta tuli kuningas Jaakko I:n kuoltua 27. maaliskuuta 1625, ja hän avioitui 13. kesäkuuta Canterburyssa yhdeksän vuotta nuoremman Henrietta Marian kanssa. Avioliitto solmittiin edustajan välityksellä – Henrietta ei ollut läsnä. Ensimmäinen parlamentti, jonka kuningas avasi toukokuussa, oli katolista vaimoa vastaan. Se pelkäsi, että Kaarle saattaisi poistaa katolilaisuuteen kohdistuneet rajoitukset ja heikentää protestanttisuuden virallista asemaa. Vaikka hän parlamentille kertoi, ettei höllennä rajoitteita, salaisella sopimuksella Ludvig XIII:n kanssa hän lupasi päinvastaista. Kaarle kruunattiin 2. heinäkuuta 1626 Westminster Abbeyssa ilman vaimoaan. Pariskunnalle syntyi kaikkiaan yhdeksän lasta, joista kolme poikaa ja kolme tytärtä selvisi lapsuudesta. Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeriö
Ministeriön nimi vaihdetaan His Majesty's Treasuryksi, jos vallassa oleva monarkki on mies. Regaalit
Muissa maissa regaalit saattavat olla esillä vain monarkin virkaanastujaisissa; Pohjoismaissa on vakiintunut käytäntö, että regaalit pidetään vain pöydällä näytteillä virkaanastujaisseremonian aikana, mutta niitä ei käytetä. Hallitsijat ovat näissä tilaisuuksissa yleensä pukeutuneet sotilaspukuun tai naispuoliset vastaavaan juhla-asuun. Käytännön aloitti Ruotsin kuningas Kustaa V. Tässä seremoniassa esillä pidetty kruunu tehtiin alun perin Eerik XIV:lle. Tasavalta
Yleisesti otaksutaan, että valtion hallintomuoto voi olla joko monarkia tai tasavalta. Jos käytetään artikkelin ensiriveillä eritettyä laajaa tasavallan määritelmää, huomataan, että tavallisesti monarkioina pidetyt maat voivat hallinnoltaan muistuttaa monin tavoin tasavaltoja. Monarkin poliittinen valta voi olla olematon, rajoittua puhtaasti seremoniallisiin tehtäviin tai ”hallitseminen” voi kohdistua kansaan, jolla näyttäisi olevan mahdollisuus vaihtaa monarkkinsa toiseen. Vuonna 1951 Belgian kuningas Leopold III joutui luopumaan kruunusta Baudouinin hyväksi. Hallintomuodon toteutuminen riippuu suuresti olosuhteista:
Tästä syystä yhteiskuntatieteen käyttämä määritelmä ”tasavallasta” ei sulje pois monarkiaa, ja sana viittaa aina ”ihanteelliseen” hallintomuotoon. Poliittisessa filosofiassa tällaista ”tasavallan” merkityksen kehittymistä nimitetään tasavaltaisuudeksi, republikaanisuudeksi. Teoreettisilla näkemyksillä ei kuitenkaan näytä olleen vaikutusta sanojen "tasavalta" ja "kuningaskunta" arkikäyttöön. Prinssipuoliso
Johtuen prinssipuolison alempiarvoisuudesta kuningatarpuolisoon nähden, häntä ei puhutella ""hänen majesteetikseen"". Prinssipuolisoa ei myöskään kruunata kruunajaisissa hallitsijapuolison kruunulla tai voidella pyhällä vedellä, toisin kuin kuningatar (olipa hallitsija tai hallitsijapuoliso), vaikka hänellä onkin osansa kruunajaisissa. Lisäksi prinssipuoliso saattaa valtiollisissa seremonioissa olla erilaisessa asemassa kuin kuningatar, joka usein nähdään samanarvoisena kuninkaan kanssa. Sukulaisvalinta
Yhdyskunnissa kuningattaren sukulaisuus on yhtä suuri kun verrataan tämän naaras- ja koiraspuolisia jälkeläisiä. Työläisnaaraat taas ovat enemmän sukua kuningattaren tuottamille naaraille kuin koiraille. Työläisten olettaisikin yrittävän saada kuningattaren jälkeläisjakaumaa naarasvoittoisemmaksi ja kuningattaren yrittävät pitää sen tasaisena. Kenttä- ja laboratoriotutkimuksissa onkin huomattu, että silloin kun työläiset ovat yhdyskunnassa vallassa, jälkeläisjakauma on naarasvoittoinen, ja kuningattaren ollessa vallassa jakauma on yhden suhde yhteen. Vielä jos kuningatar on poissa ja työläinen ottaa vallan yhdyskunnassa, sukupuolijakaumasta tulee koirasvoittoinen. Monaco
Monaco on ollut perustuslaillinen monarkia vuodesta 1911, ruhtinaan ollessa valtionpäämies. Toimeenpanovaltaa hoitaa Monacon valtioministeri, joka on nelijäsenisen hallitusneuvoston puheenjohtaja. Valtioministeri on Ranskan tai Moncacon kansalainen, jonka ruhtinas valitsee kolmivuotiselle kaudelle konsultoitua ensin Ranskan hallitusta. Vuoden 1962 perustuslain mukaan ruhtinas jakaa vallan yksikamarisen kansallisneuvoston kanssa. Sen 24 jäsenestä 16 valitaan enemmistövaalilla, 8 suhteellisella vaalitavalla. Absoluuttinen monarkia
Joissakin monarkioissa (kuten Saksan keisarikunnassa 1871–1918) hallitsijalla on ”käsikassaranaan” parlamentti tai muita hallituksen osia, mutta monarkki kykenee määräysvallalla ohittamaan niiden päätökset. Useimmat absoluuttiset monarkiat ovat myöhemmin kehittyneet perustuslaillisiksi monarkioiksi. Venäjän keisarikunta oli absoluttinen monarkia, mutta siirtyi perustuslaillisuuteen vuoden 1905 vallankumouksen myötä. Tasavalta
Poliittisessa teoriassa "tasavallaksi" kutsutaan sellaista valtiota, jossa hallituksen poliittinen valta riippuu yksinomaan kansan hyväksynnästä, huolimatta siitä, kuinka marginaalista se on. Tämä käytäntö johtaa kahteen problemaattiseen määritelmään. Ensimmäiseksi on olemassa valtioita, jotka ovat luonteeltaan oligarkkisia, mutta jotka eivät ole perinnöllisiä, kuten monet diktatuurit. Toiseksi on olemassa valtioita, joissa kaikki tai melkein kaikki poliittinen valta on demokraattisilla instituutioilla, mutta valtionpäämies on monarkki, kuten perustuslailliset monarkiat. Ensimmäisessä tapauksessa monet valtion ulkopuoliset ovat sitä mieltä, ettei valtiota tulisi pitää tasavaltana. Toisessa tapauksessa esiintyy aktiivisia tasavaltalaisia liikkeitä, jotka ajavat pienimpienkin monarkkisten tunnusmerkkien hävittämistä, ja ratkaisevat tämän semanttisen ongelman kutsumalla valtiota demokratiaksi. Esikoinen
Esikoisen asemaa on usein korostettu. Esikoisella on voinut olla oikeus esimerkiksi tavallista suurempaan perintöosaan. Useimmissa monarkioissa kruunun perii yleensä esikoinen. Aikaisemmin tässä esikoisuus käsitettiin aina niin, että esikoinen voi olla vain miespuolinen, mutta nykyään monissa monarkioissa on siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimysjärjestykseen, jolloin kruunun perii monarkin vanhin lapsi sukupuolestaan riippumatta. Ivrea
Yksi kaupunkilaisista valitaan "Mugnaiaksi". Tarinan mukaan erään myllärin tytär (ital. "mugnaia") kieltäytyi hyväksymästä herttuan "oikeutta" jokaiseen vastavihittyyn naiseen ja katkaisi tältä kaulan. Karnevaaleissa jalan kulkevat appelsiinien heittäjät edustavat herttuaa vastustavia vallankumouksellisia ja hevosvaunuissa olevat joukkueet herttuan vartijoita. Katsojat eivät saa heittää appelsiineja, mutta vierailijatkin voivat liittyä joukkueisiin. Niitä joilla on päässään punainen myssy pidetään vallankumouksellisina eikä heitä heitetä appelsiineilla. Itse valtiaat – Kuningasmusikaali
Tarina kertoo kuningas Paavosta, jolla on oma kuningaskuntansa Mooses Paavon maa. Linnassa asuivat kuningas Paavo Lipponen ja hänen apurinsa Hovinarri (assistentti)-Erkki. Kuningas Paavolla on kolme prinsessaa, Suvi, Päivi ja Suvi-Anne, jotka ilkeä lohikäärme sieppaa Suomi-neidon, eli Tarja Halosen, lisäksi. Ville Itälä ja Ben Zyskowicz ovat kyllästyneet pesemään kuningas Lipposen linnan vessoja ja lähtevät Mauri Pekkarisen ja Seppo Kääriäisen kanssa pelastamaan Suomi-neitoa. Heidän tiensä erkanevat, kun Mauri ja Seppo jatkavat matkaansa keskelle ja Ville ja Ben oikealle. Paavo on muuttumassa lohikäärmeeksi ja yrittää saada lohikäärmeen vapauttamaan Suomi-neidon ja prinsessat, mutta lohikäärme kieltäytyy, joten Paavo ja Erkki lähtevät myös pelastamaan Suomi-neitoa ja prinsessoja. Mauri ja Seppo putoavat suuren lentävän sienen selästä Kuoleman sillalle, jossa Sauli Niinistö esittää heille kysymyksen maidon hinnasta. Sauli kuitenkin päästää Sepon ja Maurin sillan yli, koska nämä rupevat vaatimaan tarkkoja tietoja, mistä maidosta on kyse. He kuitenkin joutuvat myös selliin. Paavo ja Erkki saapuvat Kuoleman sillalle, jossa Sauli muuttaa Erkin sammakoksi ja päästää Paavon yli. Lopulta Paavo ja lohikäärme ottelevat lasermiekoilla ja Paavon jäädessä alakynteen Erkki muuttaa lohikäärmeen ongelmajätetynnyriksi. Paavo herättää Suomi-neidon ja Suomi-neitosta tehdään presidentti. Seppo valmistelee ilotulitusta, mutta räjäyttää vahingossa kuninkaan linnan kahtia. Yhdistyneen kuningaskunnan monarkia
Yhdistyneen kuningaskunnan monarkia, jota kutsutaan tavallisemmin Britannian monarkiaksi, on Yhdistyneen kuningaskunnan ja sen merentakaisten alueiden perustuslaillinen monarkia. Nykyinen monarkki ja valtionpäämies on kuningatar Elisabet II, joka nousi hallitsijaksi hänen isänsä Yrjö VI:n kuoltua 6. helmikuuta 1952. Margareeta II
Margareeta ei ollut syntyessään kruununperijä, sillä silloisen Tanskan perustuslain mukaan vain mies saattoi nousta valtaistuimelle. Koska hänellä ei ollut veljiä, otaksuttiin, että Fredrik IX:n nuorempi veli Knud nousisi valtaistuimelle kuninkaan kuoleman jälkeen. Kun Elisabet II nousi Yhdistyneen kuningaskunnan kuningattareksi 1952, Tanskassakin alettiin keskustella naishallitsijan mahdollisuudesta. 27. maaliskuuta 1953 järjestettiin kansanäänestys perustuslain muutoksesta. Voittaneen äänestystulostuksen mukaan nainen voi nousta valtaistuimelle, mutta vain jos hallitsijalla ei ole miespuolisia jälkeläisiä. Kanada
Kanada on perustuslaillinen monarkia, mikä on Amerikan mantereella poikkeuksellista, sillä lähes kaikki muut Amerikan maat ovat tasavaltoja. Kanadan muodollinen valtionpäämies on Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki, vuodesta 1952 Elisabet II, mutta Kanadan ylin todellinen vallankäyttäjä on Kanadan pääministeri. Kanadan poliittisen järjestelmän pääasiallisena esikuvana on entisen siirtomaaisännän Yhdistyneen kuningaskunnan järjestelmä, eikä siinä ole varsinaisesti erotettu lainsäädäntö- ja toimeenpanovaltaa. Hallintojärjestelmä on parlamentaarisen demokraattinen kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassakin. Kuitenkin se eroaa brittiläisestä järjestelmästä siinä, että maa on provinsseista ja territoriosta koostuva liittovaltio ja siinä, että maalla on kirjoitettu perustuslaki, joka ohjaa maan laillisia puitteita ja muodostuu kirjoitetusta tekstistä sekä kirjoittamattomista käytännöistä. Perustuslain tärkeimmät osat ovat liittovaltion valtiomuodon ja perustuslailliset elimet asettanut vuoden 1867 säädös ja vuoden 1982 lisäys. Monarkki
Sana monarkki tulee kreikan kielen ilmaisusta "monos archein", joka tarkoittaa yhtä hallitsijaa, ja viittaa antiikin Kreikan yksinvaltaisiin hallitsijoihin. Ajan myötä yksinvaltiaan käsite on korvautunut esimerkiksi diktaattorilla, ja monarkki viittaa nykyisin lähes aina traditionaalisesti määrittyvään asemaan, johon yleensä, mutta ei aina, liittyy vallanperimys. Monarkkien perinteisesti käyttämiä nimityksiä ovat muun muassa kuningas, kuningatar, keisari, keisarinna, ruhtinas, ruhtinatar, sulttaani, emiiri, maharadža ja maharani. God Save the Queen
Osa laulun sanoista vaihtelee sen mukaan, onko Britanniaa hallitseva monarkki kuningas vai kuningatar. Alun perin laulun nimi oli God save the King, mutta koska hallitsijana nykyisin on kuningatar, Elisabet II, on sana ”King” (kuningas) korvattu sanalla ”Queen” (kuningatar), ja samalla laulun pronominit "he" ja "him" (hän ja hänet miestä tarkoitettaessa) on vaihdettu pronomineihin "she" ja "her" (hän ja hänet naista tarkoitettaessa). Lisäksi laulun kolmannen alkuperäisen säkeistön loppu ”"with heart and voice to sing, God save the King"” on vaihdettu nykyiseen muotoonsa ”"to sing with heart and voice, God save the Queen"”. Samalla tavalla muunnettuna hymniä laulettiin aikaisemminkin kuningatar Viktorian hallituskaudella. Ruotsin maakunnat
Monarkki antaa Ruotsin prinsseille ja prinsessoille herttuakunniksi yhden tai useamman maakunnan. Esimerkiksi kruununprinsessa Victoria on Länsi-Götanmaan herttuatar. Näillä arvonimillä ei ole mitään käytännön merkitystä, mutta ne ovat maakuntien viimeinen virallinen tehtävä. Tämä perinne on lähtöisin Vaasojen ajalta, jolloin Ruotsin maakunnille annettiin vaakunat ja ne nimettiin jo herttuakunniksi tai kreivikunniksi. Tämä jako oli voimassa vuoteen 1884 asti, jolloin kaikki Ruotsin maakunnat saivat luvan käyttää herttuankruunua vaakunakilvissään. Märtha Louise
Prinsessa Märtha Louise on kruununperimysjärjestyksessä neljäntenä veljensä ja tämän lasten jälkeen. Märtha Louisen ja Haakonin syntyessä Norjassa oli voimassa perustuslaki, jonka mukaan nainen voi periä kruunun ainoastaan miespuolisten perillisten puuttuessa. Tästä syystä Haakon jälkikasvuineen on etusijalla kruununperimysjärjestyksessä Märtha Louiseen nähden. Sittemmin perustuslakia on muutettu, ja kruununperimysjärjestys määräytyy nykyään lasten syntymäjärjestyksen mukaan. Tanska
Tanska on perustuslaillinen monarkia ja monipuoluedemokratia. Nykyinen Tanskan perustuslaki on vuodelta 1953 ja se noudattaa vallan kolmijako-oppia. Maan valtionpäämies on kuningatar tai kuningas, joka edustaa Tanskaa ulkomailla ja toimii hallitustyössä, mutta jolla ei ole kuin lähinnä muodollista poliittista valtaa. Nykyinen kuningatar on Margareeta II. Hän astui valtaistuimelle vuonna 1972. Tanskan parlamentti on nimeltään Folketinget eli kansankäräjät, ja sillä on 179 jäsentä, jotka valitaan suhteellisella vaalitavalla. valitaan itse Tanskasta, kaksi Färsaarilta ja kaksi Grönlannista. Kansanedustajista 135 valitaan paikallisista vaalipiireistä ja loput maan alueelta puolueiden saamien äänimäärien perusteella. Vaalit järjestetään vähintään joka neljäs vuosi, mutta myös pääministeri voi hajottaa kansankäräjät tätä aiemmin. Yhdistynyt kuningaskunta
Yhdistynyt kuningaskunta on parlamentaarinen monarkia, jonka hallitsijana on kuningatar Elisabet II. Monarkilla on periaatteessa laajat valtaoikeudet, mukaan lukien oikeus julistaa sota ja valita pääministeri. Teoriassa koko Yhdistyneen kuningaskunnan hallinto on olemassa monarkin suopeudesta. Käytännössä hallitsija ei käytä suurta valtaa, vaan valtaa käyttää monarkin nimissä demokraattisesti valittu parlamentti ja pääministeri. Mikael I (Romania)
Pääministeri Maniu koetti saada sovinnon prinssi Kaarlen ja hänen puolisonsa prinsessa Helenan välillä. Armeija kannatti myös Kaarlen paluuta, ja kuninkuus siirtyi vaikeuksitta prinssi Kaarlelle eli kuninkaana Kaarle II. Mikaelille annettiin kruununprinssiyden lisäksi muodollinen Alba Iulian suuriruhtinaan arvonimi. 
Pääministeri Maniu oli arvioinut tilannetta ottamatta lukuun Lupescua ja kuningas Kaarlen kiintymystä häneen. Lupescu ilmestyi vain muutamia viikkoja myöhemmin Romaniaan ja sai vahvemman aseman kuin koskaan aiemmin. Prinsessa Helena poistui maasta ja asettui asumaan Firenzeen. Pääministeri Maniu erosi myös lokakuussa 1930 suunnitelmansa epäonnistuttua. Mikaelin vanhemmat erosivat virallisesti vuonna 1932. Nuori kruununprinssi Mikael sai sopimukseen mukaan vierailla säännöllisesti äitinsä luona Firenzessä. Valtionpäämies
Monarkiassa monarkin ollessa estyneenä voidaan nimittää sijaishallitsija ja monarkin puuttuessa kokonaan valta voidaan antaa valtionhoitajalle (nimitysten merkitys on vaihdellut eri maissa ja eri aikoina). Tilapäiseksi valtionpäämieheksi tarkoitettu valtionhoitaja voi pysyä vallassa pitkäänkin, kuten Unkarissa vuosikymmenten ajan maailmansotien välissä hallinnut Miklós Horthy. Värikuningas
Värikuningas, tai värikuningatar, on kaikenikäisille sopiva pihaleikki. Joku valitaan värikuninkaaksi tai värikuningattareksi ja hän asettuu seinää vasten. Loput pelaajat seisovat rivissä n. 15 metrin päässä hänestä. Värikuningas, tai värikuningatar voi pyytää esim. seuraavaa: "Kaikki, joilla on vaatteissaan punaista, astuvat kaksi tipuaskelta eteenpäin." Muita askelia ovat mm. banaaniaskeleet (mennään maate ja noustaan pystyyn kauimmaisesta kohdasta johon vain yltää) tai harppaukset. Kuningas/kuningatar voi pyytää pelaajia myös peruuttamaan tietyin askelin. Jos joku onnistuu pääsemään kuninkaan/kuningattaren luo, hän saa ryhtyä uudeksi kuninkaaksi/kuningattareksi. Imperaattori
Naispuolinen "imperator" (esimerkiksi keisarinna) on "imperatrix". Irene (Bysantin keisarinna)
Koska Irene oli jo aikaisemmin ollut Konstantinoksen hallitsijakumppani, kävi hänen pääsynsä takaisin valtaan helposti. Irenen valtakausi oli ennennäkemätön Rooman ja Bysantin historiassa. Tämä oli ensimmäinen kerta, jolloin nainen hallitsi valtakuntaa yksin. Irene alkoi joissain yhteyksissä jopa käyttää itsestään keisarin arvonimeä "basileus", eikä keisarinnaa tarkoittavaa arvonimeä "basilissa". Tämän tarkoituksena oli ehkä tehdä selväksi, että hänellä todella oli korkein valta. Irenen teettämissä kultarahoissa oli kummallakin puolella hänen oma kuvansa (aikaisemmin niissä oli ollut Irenen ja Konstantinoksen yhteinen kuva). Faarao
Faaraon kuninkuus periytyi isältä pojalle, mutta myös muutama nainen nousi faaraoksi, kuten Hatšepsut ja Kleopatra. Kruununtavoittelijalla oli oltava kuninkaallinen isä ja äitinään "Suuri kuninkaallinen puoliso", mutta sääntö ei ilmeisesti ollut ehdoton. Faaraot pyrkivät usein varmistamaan dynastiansa jatkuvuuden avioitumalla lähisukulaistensa, yleensä sisartensa tai tyttäriensä, kanssa. Jotkut faaraot nimittivät vanhoilla päivillään poikansa rinnakkain kanssaan hallitsevaksi hallituskumppaniksi, mikä varmisti kruunun jatkuvuuden ja ehkäisi myöhempiä valtataisteluita ja kaaosta. Shakki
Kuningatar (myös daami) on voimakkain nappula laudalla. Se voi siirtyä joko viistottain lähetin tapaan tai suoraan tornin tapaan, mutta ei ratsun tapaan. Ei kuitenkaan samalla siirrolla kummankin nappulan tapaan. Marokko
Marokko on perustuslaillinen monarkia, jossa on vaaleilla valittu kaksikamarinen parlamentti. Marokon kuninkaalla on laajat valtaoikeudet, hän nimittää vaalien jälkeen pääministerin ja tämän suosituksesta muut ministerit ja voi halutessaan myös erottaa nämä, hajottaa parlamentin ja kutsua uudet vaalit tai säätää asetuksia. Kuningas on asevoimien ylipäällikkö ja maansa uskonnollinen johtaja. Hedvig Eleonoora
Vaikka Kaarle XI nai Tanskan prinsessa Ulriika Eleonooran vuonna 1680, voimakastahtoinen leskikuningatar oli edelleen valtakunnan ensimmäinen nainen. Miniän kuoltua nuorena Hedvig Eleonoora tuli pojanpoikansa Kaarle XII:n holhooja, ja vuonna 1697 hän oli jälleen sijaishallituksessa. Elisabeth (Belgian kruununprinsessa)
Elisabethista tulee aikanaan Belgian ensimmäinen kuningatar, sillä ennen hänen syntymäänsä lakia muutettiin siten, että myös naispuolinen perijä voi nousta hallitsijaksi. Kuningas
Kuningas on kuningaskunnan miespuolinen monarkki. Kuningas on monarkkien nimityksistä yleisin, koska useimmat monarkiat ovat kuningaskuntia ja perinteisen käytännön mukaan monarkin miespuolisilla jälkeläisillä on kruununperimysjärjestyksessä etuoikeus valtaistuimeen ennen mahdollisia sisariaan, vaikka nämä olisivat miespuolista perijää vanhempia. Tilanne on hieman muuttumassa, kun viime vuosikymmeninä monissa kuningaskunnissa on siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimykseen ja siten todennäköisyys sille, että maahan tulee uuden kuninkaan sijaan kruunullinen kuningatar, on suurempaa kuin aikaisemmin oli. Holhoojahallitus
Holhoojahallitus on sijaishallitus, joka käyttää monarkin valtaa silloin, kun monarkki on käsityksen mukaan liian nuori hallitsemaan. Ikä, jossa tällainen monarkki voi ottaa vallan omiin käsiinsä, on ollut eri maissa erilainen. Joskus on käynyt niin, että holhoojahallitus ei lupauksestaan huolimatta ole suostunut luovuttamaan valtaa monarkille. Lesotho
Lesotho on perustuslaillinen monarkia, jossa muodollisena valtionpäämiehenä on kuningas mutta poliittinen valta keskittyy pääministerille. Prinsessapäiväkirjat 2
Mabrey lähtee häihin, ja Nicholas jää kotiin miettien pitäisikö hänen kuitenkin lähteä. Taloudenhoitaja kertoo Nicholakselle, että Mabrey järjesti kuvausjutun ja että Nicholaksen pitäisi mennä kirkkoon estämään sedän aikeet. Samalla hetkellä Mia kävelee alttarille, mutta tajuaa, ettei voi naida Andrew'ta ja kertoo tämän hänelle. Andrew hymyilee Mialle ja kiittää häntä jokaisesta hetkestä. Mia puhuu kirkkoväen joukossa oleville parlamentin jäsenille ja samalla televisiossa koko kansalle, että hän voi nousta kuningattareksi ilman aviomiestä. Samaan aikaan Mabrey nousee ja sanoo, että silloin hänen veljenpoikansa on kuningas. Nicholas on kuitenkin ehtinyt paikalle ja kertoo kaikille, ettei halua kuninkaaksi, ja että Mia tulee olemaan loistava kuningatar. Parlamentti äänestää ja kumoaa lain, jonka mukaan naispuolisen hallitsijan pitäisi olla naimisissa. Prinssi
Kruununprinssi on prinssi, joka perii vallan, kun hänen isänsä, joka on kuningas tai äitinsä, joka on hallitseva kuningatar, kuolee. Yleensä kruununprinssi on hallitsijan vanhin poika. 
Prinssipuoliso on yleinen nimitys tai asema naishallitsijan puolisolle. Parlamentarismi
Parlamentarismissa parlamentti tekee hallitukselle välikysymyksiä, joilla hallituksen luottamus mitataan. Mikäli hallituksen politiikka ei nauti parlamentin luottamusta, hallitus on velvoitettu eroamaan. Tällaista parlamentarismiin kuuluvaa hallituksen kontrollointia ei ole presidentiaalisessa järjestelmässä. Toisin kuin presidentialistisessa järjestelmässä, parlamentarismissa ministerit ovat tavallisesti kansanedustajia. Parlamentaarisista maista osa on monarkioita, osa tasavaltoja. Parlamentaaristen maiden tapauksessa monarkian ja tasavallan ero on usein lähinnä muodollinen. Jamaika
Jamaika on perustuslaillinen monarkia. Maan muodollinen valtionpäämies on kuningatar Elisabet II, mutta hänen roolinsa on seremoniallinen, ja todellinen valta on pääministerin käsissä. Monarkkia edustaa kenraalikuvernööri. Parlamentti on kaksikamarinen. Likimain tasavahvoja puolueita on kaksi: keskusta-vasemmistolainen kansanpuolue People's National Party (PNP) ja keskusta-oikeistolainen Jamaikan työväenpuolue (JLP; Jamaica Labour Party). Rastafarien kansanliikkeellä on myös poliittisen painostusjärjestön asema. Jamaika kuuluu Kansainyhteisöön sekä Karibian maiden yhteistyöjärjestöön Caricomiin. Prinssi
Prinssi on eräs ylhäisaristokraatin nimitys. Yleisesti prinssillä tarkoitetaan monarkin poikaa. Prinssi voi tarkoittaa myös muuta hallitsijan lähisukulaista, tai kaukaisempaakin sukulaista (esimerkiksi Saudi-Arabian prinssit, joita on yli tuhat henkilöä). Kansainvälisessä käytännössä prinsseiksi kutsutaan niitä kuninkaallisia ja ruhtinaallisia joilla ei ole hallinnassaan muodollista eikä todellista ruhtinaskuntaa tai joita ei ole kruunattu ruhtinaaksi. Tyypillisesti prinssi on myös hallitsevan kuningattaren puolison arvonimi. Prinssin naispuolinen vastine on prinsessa. Kuninkaan puolisosta käytetään kuitenkin nimitystä kuningatar. Seksuaalimoraali
Kuningatar Viktorian pitkästä kaudesta (1837- 1901) Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijana nimensä saanut viktoriaaninen aikakausi yhdistetään usein ahdasmielisyyteen ja erityisen voimakkaaseen seksikielteisyyteen. Foucault'n mukaan aikakauden jäljet ovat pitkät: ”Tuon kuninkaallisen hurskastelijan kuva on koko seksuaalisuutemme vaakunassa pidättyvänä, mykkänä ja tekopyhänä.” Toisaalta kuningatar Viktoria teki omasta onnellisesta avioliitostaan vääriä yleistyksiä julistaen avioliiton ainoaksi luvalliseksi seksuaalisen kanssakäymisen muodoksi. Hänellä oli rakkausavioliitto Albertin kanssa, kun taas kansan parissa liitot olivat useimmiten järjestettyjä. Luettelo monarkioista
Useissa eurooppalaisissa kuningaskunnissa kuningas valittiin vaaleilla. Äänioikeutettuja olivat lähinnä mahtavimpien sukujen edustajat. Kuninkaiden asema muuttui myöhäiskeskiajalla ja uuden ajan alussa perinnölliseksi ja kruununperimysjärjestys määräsi tarkoin kuninkuuden perinnöllisyydestä. Eri maissa kuningassuvut muodostivat "dynastioita", jotka saattoivat olla vallassa satoja vuosia. Luettelo kirjasarjojen Eleniumin taru ja Tamulin taru henkilöhahmoista
Sillä välin Annias yrittää saada aina vain lisää valtaa: hän tähtää arkkiprelaatin istuimelle. Kuningas myrkytetään - mutta valtaistuimelle kuningattarena nouseva Ehlana osoittautuukin voimakkaaksi naiseksi: hän nauraa päin arkkipiispan kasvoja kun tämä ehdottaa avioliittoa Arissan pojan Lycheaksen kanssa. Kuningatar ei voi sietää ajatustakaan naimisesta näin läheltä sukua - ja lisäksi hän epäilee vahvasti Lycheaksen olevan velipuolensa: vanhan suojelijaritarin kuoltua sisarusten välinen suhde oli palatsin puhutuin juoru. Ruotsi
Ruotsi on perustuslaillinen, parlamentaarinen monarkia. Ruotsin vuonna 1975 voimaan tulleen nykyisen valtiosäännön mukaan kuningas ei enää käytä edes muodollista toimeenpanovaltaa. Kuningas hoitaa valtionpäämiehelle kuuluvia edustustehtäviä sekä toimii ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana, mutta yleisesti ottaen kuninkuus on nykyään hyvin symbolista ja ylin poliittinen valta on pääministerillä. Silti kuninkaalla on laaja vaikutusvalta ja useimmat ruotsalaiset haluavat säilyttää monarkian. Nykyinen kuningas on Kaarle XVI Kustaa ja pääministeri Stefan Löfven. Kuningataräiti
Kuninkaan ja kuningattaren vanhin poika tai tytär tavallisesti nousee valtaistuimelle kuninkaan kuollessa, usein uuden hallitsijan äidin ollessa elossa, jolloin tämä ei kuitenkaan enää omaa minkäänlaista virallista asemaa. Uuden kuninkaan mahdollinen puoliso on uusi kuningatar, mutta taas jos nainen seuraa hallitsevana kuningattarena, hän on yksinkertaisesi "kuningatar" (eikä hänen puolisoaan miltei koskaan kutsuta kuninkaaksi). Tulee siis huomata, että nimitys "kuningataräiti" voi viitata vain hallitsijan äitiin, joka on itsekin ollut kuningatar; kuningatarpuolison äitiä kutsutaan vain "kuningattaren äidiksi". Kuningas
Kuninkaan vaimosta käytetään nimitystä kuningatar. Tällaisilla kuningattarilla on harvoin varsinaista valtaa, joskin historian saatossa on ollut poikkeuksiakin. Kuninkaan kuollessa kuningatar toimii yleensä holhoojahallitsijana, jos perillinen on vielä alaikäinen. Esimerkiksi Ranskassa kuningatar Anna Itävaltalainen toimi holhoojahallitsijana vuodet 1643–1651, kunnes hänen poikansa Ludvig XIV saavutti täysi-ikäisyyden. Pohjolan emäntä
Pohjolan emäntä on Kalevalan ainoa selvä matriarkka. Hänet kuvataan noitana, jolla on suunnattomat taikavoimat: Hän pystyy muuttamaan muotoaan, käskemään säätä, säätämään auringon ja kuun kulkua, parantamaan sekä on kykeneväinen synnyttämään mitä ihmeellisimpiä olioita. Hän varustaa sotaveneen soutajineen ja sotaväkineen sekä veneen tuhouduttua ottaa veneen laidat siivikseen ja muuntautuu jättimäiseksi Kokko-linnuksi, jonka selkään soturit nousevat. Kuningataräiti
Kuningataräiti on nimitys tai asema leskeksi jääneelle kuningatarpuolisolle (leskikuningatar), jonka poika tai tytär avioliitosta entisen kuninkaan kanssa on maan hallitsija. Alankomaissa myös entistä hallitsevaa kuningatarta, joka on luopunut kruunusta lapsensa hyväksi, on kutsuttu kuningataräidiksi. Termiä on englannin kielessä ("Queen mother") käytetty vuodesta 1577 lähtien. Nimitystä käytetään perinnöllisissä monarkioissa. Perimyssota
Perimyssodat liittyvät erityisesti historiallisiin yhteiskuntiin, joiden valtiomuotona olivat esimerkiksi feodalistinen monarkia tai absoluuttinen monarkia. Noina aikoina tyypillisesti valta kuului perimisjärjestyksen mukaan yksilöille, jotka edustivat omia dynastioitaan, kuningashuoneitaan ja aatelissukujaan. Erityisesti Euroopassa hallitsija- ja aatelissuvut naittivat jäseniään eri valtioiden ja vasallivaltioiden kuningashuoneisiin ja toisiin aatelissukuihin, ja toivotussa tapauksessa syntyneiden lasten myötä suku sai itselleen perimisjärjestykseen tai katsomaansa perimisoikeuteen perustuvan mahdollisuuden vaatia edesmenneen hallitsijan alueita itselleen. Lisäksi hallitsija saattoi kuoltuaan jättää useita lapsia, jotka pahimmissa tapauksissa kiistelivät kaikki keskenään pääsystä valtaistuimelle. Tasavalta
Tasavaltaa voi johtaa valtionpäämies, jolla on monia monarkin piirteitä: jotkut tasavallat valitsevat presidentin eliniäksi ja myöntävät presidentille enemmän oikeuksia kuin on tavallista edustuksellisessa demokratiassa. 1970-luvun jälkeinen Syyrian arabitasavalta osoittaa, että presidentin virka voidaan tehdä perinnölliseksi. Historioitsijat väittelevät ajankohdasta, jolloin Rooman tasavallasta tuli Rooman keisarikunta. Ongelmana on, että ensimmäisille Rooman keisareille annettiin valtionpäämiehen valtuudet vähitellen, eivätkä vallan antaneet hallitukset poikenneet paljoa Rooman tasavallasta.. Luettelo monarkioista
Monarkia (kreikan sanasta μοναρχία ("monarkhía") ’yksinvaltius’) on valtiomuoto, jossa monarkki on valtion pää. Tyypillisenä erona tasavaltaan on se, että monarkiassa valta on elinikäistä, ellei hän vapaaehtoisesti luovu siitä, mutta tasavallassa presidentit valitaan vain tietyksi kaudeksi. Maailmassa on tällä hetkellä 29 monarkiaa, lisäksi yleensä 15 Kansainyhteisön maata lasketaan myös monarkioihin. Valtionpäämies
Monarkian valtionpäämiesten yhteisnimitys on "monarkki". Erityisnimityksistä yleisin on kuningas, muita ovat ainakin kuningatar, keisari, sulttaani, ruhtinas ja paavi. Nykyään monissa perustuslaillisissa monarkioissa monarkki on enimmäkseen päivänpolitiikan ulkopuolella ja hoitaa lähinnä edustuksellisia tehtäviä. Ylin vallankäyttäjä näissä maissa on tavallisesti pääministeri, joka johtaa parlamentaarista hallitusta. On jopa mahdollista, ettei perustuslaillisessa monarkiassa monarkilla ole lainkaan poliittista valtaa, näin mm. Ruotsissa nykyisin. Niissä entisissä Britannian siirtomaissa, kuten Kanadassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, joissa Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki on valtionpäämies, häntä edustaa kenraalikuvernööri. Käytännössä kuvernöörin kuitenkin valitsee valtion pääministeri. Hän on yleensä täysin politiikan ulkopuolinen henkilö. Rakastajatar
Rakastajatar tarkoittaa naispuolista seksikumppania, joka ei ole kumppaninsa avo- tai aviopuoliso. Rakastajattaren osittaisia synonyymejä erilaisin painotuksin voivat olla muun muassa naisystävä, tyttöystävä, kurtisaani ja jalkavaimo. Rakastajattaren miespuolinen vastine on rakastaja, jota voidaan käyttää myös yleisterminä molemmista sukupuolista. 
Etenkin tunnettujen miesten, kuten hallitsijoiden, rakastajattarilla on ollut vaikutusvaltaa ja siten he ovat olleet omana aikanaan tunnettuja ja jääneet myös historiankirjoihin. Rakastajatar saattoi olla joko naimaton tai naimisissa oleva ja hänellä itsellään saattoi olla yhteiskunnallisestikin tunnustettu asema. Tilanteet, joissa rakastajatar oli rakastajaa merkittävämmässä asemassa ovat kuitenkin olleet harvinaisia. Tunnetuin tapaus lienee Venäjän Suuriruhtinatar Katariina Suuri. Norjan historia
Itsenäisyyden alkua leimasi valtiomuotokysymys, jossa vasemmisto kannatti tasavaltaa ja oikeisto monarkiaa. Kansanäänestyksessä noin 80 % kannatti monarkiaa. Maan kuninkaaksi valittiin Tanskan prinssi, joka otti hallitsijanimekseen Haakon VII. Naiset saivat äänioikeuden 1913 ja Huippuvuoret julistettiin kuuluvaksi Norjalle 1920.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Norja oli Ruotsin tavoin puolueeton. Luettelo Makedonian kuninkaista
Makedonian kuninkailla oli yleensä useita vaimoja, ehkä siksi että tarjolla olisi aina ollut kruununperillisiä. Kuninkaan kuollessa hänen vanhimmalla aikuisella pojallaan oli yleensä etuoikeus kruunuun. Kuningas valittiin kuitenkin kansankokouksessa, johon osallistuivat asepalvelukseen kykenevät miespuoliset makedonialaiset. Kokous valitsi kuninkaan argeadien suvun keskuudesta. Jos kuninkaalla ei ollut täysi-ikäisiä poikia, valittiin kruununperilliselle yleensä holhooja (), joka myös toimi sijaishallitsijana kuninkaan sijasta. Sijaishallitsija oli yleensä kuninkaan sukulainen. Monarkit
Monarkkien höyhenpuku on yleisimmin musta tai harmaa, usein selkäpuolelta kastanjanruskea ja vatsapuolelta valkoinen. Monilla monarkkilajeilla pyrstön keskimmäiset sulat ovat pidentyneet. Sukupuolet ovat tavallisesti samanvärisiä. Luettelo monarkioista
Demokratian omaksuneissa maissa monarkiat ovat siksi joko kaatuneet tai muuttuneet seremoniallisiksi (esimerkiksi lähes kaikki Euroopan monarkiat ja Japani). Demokraattisen parlamentin ja hallituksen hallitsemia valtioita, joissa kuningas on ainoastaan valtion keulakuva, nimitetään perustuslaillisiksi kuningaskunniksi. Monarkia
Monarkistista valtiota kutsutaan erilaisilla nimityksillä riippuen yleensä hallitsijan arvonimestä. Nimityksiä voi kuitenkin olla useita samanaikaisesti, ja monarkia voi olla esimerkiksi perustuslaillinen monarkia ja kuningaskunta yhtä aikaa, ja näin käytännössä lähes aina myös on. Monarkia Suomessa
Suomi ei ole eikä ole ollut itsenäinen monarkia. Ennen itsenäistymistään Suomi oli osa muita monarkioita. Itsenäistyneen Suomen alkuvuosina ajateltiin valtiomuodoksi monarkiaa, mutta maasta tuli lopulta tasavalta. Kuningatar Blanka
Maalauksen aihe perustuu Zacharias Topeliuksen satuun "Blankan ratsastaja" "Läsning för barn" -kirjassa. Sadussa kuningatar Blanka Namurilainen laulaa pojalleen prinssi Haakonille pojan tulevasta morsiamesta. Blanka oli 1300-luvulla elänyt Maunu Eerikinpojan puoliso ja Ruotsin sekä Norjan kuningatar. Monarkia
On mahdollista, että sama henkilö on useamman kuin yhden valtion monarkki. Nykyisin tällainen on ainakin Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II, joka on sekä Yhdistyneen kuningaskunnan että muiden Kansainyhteisön sisäpiiriin kuuluvien monarkioiden kuningatar. Prinsessa
Prinsessa on hallitsijahuoneen naispuolinen ei-hallitseva jäsen. Sanan prinsessa maskuliinimuoto on prinssi. Nimitystä käytetään yleensä hallitsijan naispuolisista jälkeläisistä tai kuninkaan puolisosta, joka ei ole kuningatar. Barbados
Barbados on parlamentaarinen demokratia, joka kuuluu brittiläiseen Kansainyhteisöön. Maan kuningattarena on Yhdistyneen kuningaskunnan Elisabet II, jota edustaa saarella kenraalikuvernööri. Parlamentti on kaksikamarinen, sen edustajainhuoneen 30 jäsentä valitaan suoralla kansanvaalilla yhden edustajan vaalipiireistä. Kenraalikuvernööri saa nimittää senaatin 21 jäsentä, mutta valitsee osan heistä pääministerin ja oppositiojohtajan esityksestä. Valtionpäämies
Toisaalta on edelleen myös monarkioita, joissa monarkin valtaa ei rajoita mikään laki. Näitä monarkioita kutsutaan absoluuttisiksi monarkioiksi. On myös perustuslaillisia monarkioita, jossa monarkki on myös merkittävä poliittinen vallankäyttäjä. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti
Parlamentin kolme elementtiä, kruunu, ylähuone ja alahuone ovat erilliset eli sama henkilö ei voi kuulua kuin yhteen niistä. Monarkilla on edelleen teoriassa paljon valtaa: hänen hyväksyntänsä vaaditaan kaikkien lakien läpimenoon ja lisäksi hän voi mm. hajottaa parlamentin, julistaa sodan ja solmia rauhan. Käytännössä kaikkia näitä oikeuksia käyttää kuitenkin monarkin puolesta pääministeri ja hallitus. Monarkki nimittää pääministerin, joka tavallisesti on vaaleissa voittaneen puolueen puheenjohtaja. Maha Vajiralongkorn
Vajiralongkornista tehtiin virallisesti kruununprinssi vuonna 1972. Nimitystä varjostivat huhut uhkapelaamisesta, naisseikkailuista ja laittomista liiketoimista. Huhut liittivät hänet myös eri alamaailman vaikuttajiin, vaikkakin Vajiralongkorn on itse kiistänyt tällaiset yhteydet. Hänen nuorempi siskonsa Sirindhorn nähtiin joidenkin tahojen piirissä parempana ehdokkaana kruununperijäksi ja tämä oli osallistunut veljeään aktiivisemmin isänsä hallintoon. Naiset ovat saattaneet periä kruunun vuodesta 1978 lähtien, mutta kuningas Bhumibol ei tukenut muita ehdokkaita perillisekseen, minkä lisäksi naiset voivat lain mukaan periä kruunun vain miespuolisen perillisen puuttuessa. Herttua
Herttua on maskuliininen, yleensä periytyvä aatelisarvo. Se voi viitata itsenäisen herttuakunnan hallitsijaan Manner-Euroopassa, korkeaan aatelisarvoon tai Britannian päärinarvoon (, ). Herttuan vaimo tai naispuolinen herttuakunnan hallitsija on herttuatar (engl. "duchess", saks. "Herzogin", ransk. "duchesse"). Bahrain
Bahrain on perustuslaillinen monarkia. Kuningas on ylin hallitsija, ja hänen sunnimuslimeihin kuuluvan sukunsa jäsenet pitävät hallussaan merkittäviä poliittisia ja sotilaallisia virkoja. Maassa on ollut pitkään jännitteitä sunnien ja šiiaopposition välillä. Parlamentissa on 40 jäsentä. Ranskalainen tarot
Ennen lesken kääntämistä tarjoaja kutsuu haluamansa kuninkaan ja sen omistajasta tulee hänen parinsa. Jos tarjoajalla itsellään on kaikki kuninkaat hän kutsuu daamia jne... Jos kutsuttu kortti on leskessä, hän pelaa yksin muita vastaan. Aloitustikkiä ei voi pelata kutsutun kuninkaan maasta ellei aloiteta kyseisellä kuninkaalla. Perustuslaillinen monarkia
Joskus käytetään myös nimeä parlamentaarinen monarkia, jos halutaan korostaa parlamentin roolia monarkin vastapainona. Yleensä parlamentaariset monarkiat ovat myös perustuslaillisia ja päinvastoin. Lumikki ja seitsemän kääpiötä
Elokuvan alussa prologi kertoo yleisölle satukirjan kautta, että Lumikki on prinsessa, joka asuu yhdessä turhamaisen äitipuolensa kanssa. ”Kuningattarena” tunnettu äitipuoli on ilkeä noita, joka on ottanut valtakunnan haltuunsa Lumikin isän kuoltua. Kuningatar pelkää, että Lumikista kasvaa kauniimpi kuin hänestä, joten hän pakottaa tämän työskentelemään kyökkipiikana. Kuningatar kysyy taikapeililtään päivittäin ”ken on maassa kaunehin”. Jo monta vuotta peili on antanut vastaukseksi kuningattaren nimen tehden kuningattaren näin tyytyväiseksi. Lady Jane Grey
Janen asema monarkkina on kiistanalainen, sillä hänen nousuunsa valtaistuimelle liittyi ristiriitaisuuksia. Kruununperimyslaki vuodelta 1544 antoi Henrik VIII:lle oikeuden määritellä seuraajansa testamentissaan, kun taas kuningas Edvard VI:n julkinen testamentti, jossa kuningas nimesi Jane Greyn seuraajakseen, oli ristiriidassa lain kanssa, koska alaikäisenä Edvard ei ollut vielä päässyt siihen ikään, että olisi voinut laatia testamentin. Vaikka Janen “nousu valtaan” rikkoi Englannin lakeja, monet olivat valmiita hyväksymään hänet Englannin kuningattareksi, vaikkakin vain siksi, että halusivat näin estää Henrikin vanhinta tytärtä, katolilaista Mariaa nousemasta valtaistuimelle.