Mistä kidevirhe syntyy?
Hilavirhe
Kiteisissä aineissa atomit tai molekyylit sijaitsevat säännöllisessä järjestyksessä vakinaisella etäisyydellä toisistaan, minkä määrittävät hilavakiot. Useimmissa kiteisissä aineissa säännöllinen järjestys ei kuitenkaan ole täydellinen, vaan siitä esiintyy poikkeamia, joita sanotaan kide­virheiksi.
Viinikivi
Viinikivi on valkoista jauhetta, kaliumvetytartraattia (KOOC-CH(OH)-CH(OH)COOH). Sitä on monissa kasveissa, varsinkin viinirypälemehussa. Se kiteytyy, kun se saavuttaa liuoksessa (viinissä) kylläisyyspisteensä. Aine ei aiheuta sinänsä terveysvaaraa, eikä se ole viinin virhe vaan luonnollinen osa, jota syntyy varsinkin, jos rypälemehua tai viiniä säilytetään viileässä. Purenta
Purentavirheet johtuvat hampaiden tai leukojen virheistä tai molemmista. Purentavirheet voidaan jakaa toiminnallisiin ja esteettisiin. Kromikloridi
Kromikloridi on kidevedettömänä huoneenlämpötilassa violettia kiteistä ainetta. Lisäksi tunnetaan kidevedellinen heksahydraatti (CrCl·6HO), joka on väriltään vihreää. Kidevedetön yhdiste ei liukene veteen, mikäli liuoksessa ei ole mukana pelkistimiä kuten Cr-ioneja. Heksahydraatti sen sijaan on veteen liukoista ainetta. Konsentraatiosta riippuen yhdiste muodostaa veden kanssa laimeina violetteja ja väkevinä vihreitä vesiliukoisia kompleksi-ioneja. Kuumennettaessa yhdistettä vedyn läsnä ollessa noin 600 °C:n lämpötilassa muodostuu kromi(II)kloridia. Enemmän kuumennettaessa kromikloridi hapettuu kromi(III)oksidiksi. Kromikloridin kiderakenne muistuttaa alumiinikloridin ja yttriumkloridin rakennetta. Kiderakenteessa alkeiskoppi on kuutiollinen ja rakenteessa kromi- ja kloridi-ionit muodostavat vuorottelevan kerrosrakenteen. Wittig-reaktio
Wittig-reaktion stereoselektiivisyys riippuu huomattavasti ylidin tyypistä. Osa reaktioista tuottaa pääasiassa Z-isomeerejä osa E-isomeerejä. Ylidit voidaan jakaa kahteen ryhmään: stabilisoituihin ja stabilisoimattomiin. Stabiloiduissa ylideissä on negatiivisen osittaisvarauksen omaavaan hiiliatomiin on liittyneenä konjugoitunut tai elektroneja puoleensa vetävä ryhmä. Tällöin ylidin reaktiivisuus on heikompi ja E-alkeenit ovat yleisempiä tuotteita. Stabilisoimattoman ylidin reagoidessa muodostuva Z-isomeeri on kineettinen tuote, eli se muodostuu nopeammin, ja siten vallitseva. Ylidin lisäksi myös lämpötila ja steerinen este vaikuttavat stereoselektiivisyyteen. Matala lämpötila ja steerisesti estyneet lähtöaineet suosivat Z-isomeeriä, kun korkeampi lämpötila ja bentsoehappo katalyyttinä johtavat useammin E-alkeeniin. Tiheysfunktionaaliteoria
Huolimatta suuresta suosiostaan laskennallisten fyysikkojen ja kemistien keskuudessa, tiheysfunktionaaliteoriassa esiintyy silti lukuisia perustavanlaatuisia ongelmakohtia, jotka tuovat systemaattista virhettä tuloksiin. Virheet eivät sisälly varsinaiseen teoriaan vaan ovat seurausta vaihto- ja korrelaatiofunktionaalin approksimatiivisesta käsittelystä, joka johtaa muun muassa elektronien ylidelokalisoitumiseen sekä staattisen korrelaation virheelliseen kuvaamiseen. Dislokaatio
Jännityksen vaikutuksesta dislokaatioiden määrä materiaalissa voi kasvaa huomattavasti. Dislokaatioiden määrä voi kasvaa mm. raerajojen, pinnan tai ns. Frank-Read tyyppisen lähteen vaikutuksesta. Raerajoilla olevat kidevirheet tuottavat dislokaatioita, jotka jännityksen vaikutuksesta liikkuvat kiteessä. Vastaavasti pinnalla olevat epätäydellisyydet voivat kohottaa jännitystä, jolloin dislokaatioita muodostuu näissä paikoissa. Frank-Read lähde aktivoituu kun dislokaation liike liukutasolla on osittain estynyt yhdessä tai useammassa pistemäisessä paikassa. Esimerkiksi jos dislokaation liike on estynyt kahdessa paikassa, dislokaatio laajenee näiden pisteiden välistä kulkevasta viivasta joka suuntaan muodostaen toistuvasti ympyrän kuvan 4 osoittamalla tavalla, jolloin yksi dislokaatioviiva monistuu tuottaen useita dislokaatioita. Mittausvirhe
Mittausvirhe tarkoittaa tieteellisessä tutkimuksessa havainnoitavan suureen todellisen arvon ja mitatun arvon eroa. Kokeellisen tieteen tutkimuksissa samasta havaintoyksiköstä voidaan tavallisesti tehdä toistomittauksia. Tällöin mittausvirheen suuruudelle on mahdollista antaa arvio. Kun toistomittauksia ei ole mahdollista tehdä, ei mittausvirheestä voida antaa arviota. Tuloksien tilastollisissa analyysissa voidaan kuitenkin usein ottaa huomioon mittausvirheen vaikutus.
Mittausvirhe on aina likiarvo, sillä mittaustuloksiin liittyy aina epätarkkuutta.
Mittausvirhe voidaan jaotella karkeaan, systemaattiseen ja satunnaiseen virheeseen. Virhe (kokeellinen tiede)
Suhteellinen virhe on formula_38. Tällä kertaa toistomittauksen virhe oli suurempi kuin mittarin lukematarkkuus, joten on perusteltua ilmoittaa toistomittauksesta saatu virhe. Jos toistomittauksen virhe olisi ollut pienempi kuin mittarin lukematarkkuus, olisi lukematarkkuus kenties kuvannut virhettä paremmin. Kuvittele esimerkiksi tilanne, jossa saataisiin joka mittauksesta sama tulos. Tällöin keskiarvon keskivirhe on nolla, vaikka lukematarkkuuden äärellisyydestä johtuen virhe ei tietenkään ole koskaan nolla. Mittausvirhe
Karkea virhe on se, mitä arkikielessä käsitetään sanalla "virhe". Mittaustulokset, joiden kohdalla epäillään karkeaa virhettä, pyritään tavallisesti hylkäämään. Karkeita virheitä syntyy esimerkiksi, jos mitta-asteikkoa luetaan väärin, mittalaiteeseen tulee toimintahäiriö tai tietojen tallennuksessa tapahtuu virhe. Mittauspisteitä ei kuitenkaan saa hylätä, jos mittaajalla ei ole tuntumaa siihen, mistä erikoinen arvo saattaa johtua. Perusteeton hylkääminen ei ole hyvän tieteen teon periaatteiden mukaista. Mittausvirhe voi paljastua tuloksia vertaillessa. Liddlen oireyhtymä
Liddlen oireyhtymä on harvinainen aineenvaihduntaan vaikuttava perinnöllinen sairaus. Liddle johtuu yhden geenin virheestä ja aiheuttaa jo nuorella iällä vakavia komplikaatioita. Liddle johtuu joko perimästä tai mutaatiosta. Geenivirhe on autosomissa dominantisti periytyvä. Liddlen oireyhtymä siis periytyy 50 % todennäköisyydellä ja sukupuolesta riippumatta. Mutaatio johtaa munuaisten distaalisen kokoojaputken ENaC-kanavien liian voimakkaaseen toimintaan, josta seuraa natriumionien takaisinimeytyminen verenkiertoon. Natriumionien takaisin imeytymisen vastapainoksi tubulukseen erittyy kalium- ja vetyioneja. Ektodermaalinen dysplasia
Ektodermaalinen dysplasia on harvinainen perinnöllinen sairaus, joka aiheuttaa hampaiden, hiusten ja muiden karvojen sekä hikirauhasten vajaakehitystä. Oireyhtymän aiheuttaman geenivirheen löysi vuonna 1996 professori Juha Kereen tutkimusryhmä. Virheen aiheuttavan geenin tehtäviä alkoi selvittää tieteen akateemikko Irma Thesleff, ja syy on selvinnyt hänen työnsä perusteella. Hoitoa on toistaiseksi testattu koe-elämillä, ja se näyttää tehoavan. Yhdysvalloissa on meneillään tutkimus siitä, tehoaako hoito myös ihmisiin. Hilavirhe
Pistemäiset virheet ovat kidevirheitä, jotka esiintyvät vain yhdessä hila­pisteessä tai sen lähi­ympäristössä, josta ne eivät ulotu kauemmaksi mihinkään suuntaan. Ei voida tarkoin määritellä, kuinka suurelle alueelle se enintään voi ulottua, jotta kyseessä olisi pistemäinen virhe, mutta yleensä se käsittää vain muutamaa atomia vastaavan alueen. Laajemmat poikkeamat katsotaan dislokaatioiksi. Historiallisista syistä monia piste­mäisiä virheitä, varsinkin ioni­kiteissä, sanotaan "keskuksiksi"; esimerkiksi tyhjää paikka monissa ioniyhdisteissä sanotaan luminesenssikeskuksiksi, väri­keskuksiksi tai F-keskuksiksi. Tällaiset dislokaatiot tekevät mahdolliseksi ionien kulkeutumisen kiteen läpi, mikä voi saada aikaan sähkökemiallisia reaktioita. Näitä osoittamaan käytetään Krögerin-Vinkin notaatiota.
Viivamaisia virheitä eli lineaarisia virheitä voidaan kuvata mittakenttäteorialla. Xbox 360
Xenon oli julkistuksen aikoihin ja noin vuosi sen jälkeen valmistettujen laitteiden emolevy. Tässä emolevyssä on suunnitteluvirhe, joka voi johtaa grafiikkapiirin liiallisesta kuumenemisesta seuraavaan emolevyn vääntymiseen. Tämä vääntyminen taas aiheuttaa konsoliin ns. Red Ring of Death -tilan (RRoD), eli kolme punaista lediä palaa virtakytkimen ympärillä. Freudilainen lipsahdus
Freudilainen lipsahdus eli parapraksis (kr. "παρά" 'vasta' + "πρᾶξις" 'toiminta') tarkoittaa sitä, että ihminen tulee vahingossa sanoneeksi, mitä hän todella ajattelee ja tuntee. Ilmiö on nimetty itävaltalaisen lääkärin ja psykoanalyysin kehittäjän Sigmund Freudin mukaan. Todellisten tunteiden uskotaan olevan peräisin ihmismielen tiedostamattomasta osasta ja tulevan esiin muun muassa freudilaisten lipsahdusten kautta. Kadmiumkloridi
Kadmiumkloridin kiderakenne on kerroksittainen. Kadmiumkloridin kiderakenne on kuutiollinen tiivispakkaus ja kadmiumkationit sijaitsevat oktaedrisissä aukoissa kloridi-ionien muodostamien kerrosten välissä. Timanttirakenne
Timanttirakenne on kiderakenne, jossa jokaisen atomin lähimpinä naapureina on neljä atomia sijoittuneina tätä ympäröivän säännöllisen tetraedrin kärkiin. Rakenteen nimi johtuu siitä, että timantissa hiiliatomit ovat sijoittuneet toisiinsa nähden tällä tavalla. Samalla tavalla kiteytyvät eräät muutkin jaksollisen järjestelmän 14. ryhmän eli hiiliryhmän alkuaineet: puoli­johteina tunnetut pii ja germanium sekä niiden seokset, sekä myös tina esiintyessään harmaana eli α-tinana. Sitä vastoin samaan ryhmään kuuluvalla lyijyllä ei tällaista kiderakennetta esiinny. Venyvyys
Joillakin materiaaleilla tämä transitio on jyrkempi kuin toisilla. Esimerkiksi se on yleensä jyrkempi niillä metalleilla, joilla on tilakeskeinen kuutiollinen (bcc) kiderakenne, kuin niillä, joiden kiderakenne on pintakeskeinen kuutiollinen (fcc). Tämä voidaan todeta vertailemalla esimerkiksi viiloihin käytettyä haurasta nuorrutettua martensiittista terästä, jolla on tetragonaalinen pintakeskeinen kiderakenne, ja toisaalta sitkeää ja venyvää karkaistua austeniittista terästä, jolla on tilakeskeinen kuutiollinen kiderakenne. DBTT:hen voivat myös vaikuttaa ulkoiset tekijät kuten neutronisäteily, jonka vaikutuksesta metalliin syntyy lisää kidevirheitä, jolloin sen venyvyys pienenee ja DBTT kohoaa. Wienin piiri
Yksi syy loogisiin virheisiin, jotka ovat saaneet aikaan metafysiikan, on luonnollisen kielen monitulkintaisuus. "”Luonnollinen kieli muun muassa käyttää samaa puheen osaa, substantiivia, asioista ('omena'), kvaliteeteista ('kovuus'), suhteista ('ystävyys') ja prosesseista ('uni'): näin se johtaa harhaan kuvittelemaan funktionaalisia käsitteitä kappaleina”". Toinen syy virheisiin on "”ajatus siitä, että ajattelu voi joko johtaa tietoon omista lähtökohdistaan ilman empiiristä ainesta, tai ainakin saada uutta sisältöä tekemällä johtopäätöksiä annetuista asiantiloista”". Viimeksi mainittu ajatus on tyypillinen Immanuel Kantin ajattelulle, jonka mukaan on olemassa synteettisiä apriorisia väittämiä, jotka laajentavat tietämystä ilman kokemuksen käyttöä. Wienin piiri hylkäsi synteettisen apriorisen tiedon kokonaan. Matematiikka, joka aluksi vaikuttaa välttämättä pätevältä esimerkiltä synteettisestä pelkästään puhtaalla järjellä johdetusta tiedosta, on sen sijaan luonteeltaan tautologista, ja siten sen väittämät ovat analyyttisiä ja siten hyvin erilaisia kuin kantilaiset synteettiset väittämät. Wienin piiri hyväksyi ainoastaan synteettiset aposterioriset väittämät (eli tieteelliset väittämät) ja analyyttiset aprioriset väittämät (eli loogiset ja matemaattiset väittämät). Virheenkorjauskoodi
Virheitä korjaavien koodien teoriassa keskeinen käsite on koodin minimietäisyys.
Kahden samanpituisen koodisanan välisellä etäisyydellä tarkoitetaan niiden kohtien lukumäärää, joissa ne eroavat toisistaan. Esimerkiksi binäärisanojen '0100011101' ja '0111011001' välinen etäisyys on kolme. Koodin minimietäisyydellä tarkoitetaan pienintä arvoa, minkä kahden eri kyseiseen koodiin kuuluvan koodisanan välinen etäisyys voi saada. Kilpirauhasen liikatoiminta
Kilpirauhasen liikatoiminta eli hypertyreoosi on sairaus, joka kiihdyttää elimistön aineenvaihduntaa. Se voi jopa kaksinkertaistaa perusaineenvaihdunnan. Liikatoiminta johtuu tyroksiinin ja trijodityroniinin liiallisesta kierrosta. Yleisin kilpirauhasen liikatoimintaa aiheuttava etiologia on Basedowin tauti. Harvinaisempia aiheuttajia ovat toksinen adenooma ja toksinen monikyhmystruuma. Valokaarirele
Valokaari voi syntyä esimerkiksi eristysvian, laitteen virheellisen toiminnan, väärien väylä tai kaapeliliitosten, ylijännitteen, syöpymisen, likaantumisen, kosteuden, ferroresonanssin (mittamuuntajat) ja jopa sähköisen kuormituksen aiheuttaman vanhenemisen seurauksena. Useimmat näistä tekijöistä voidaan ehkäistä asianmukaisella huollolla. Varotoimenpiteistä huolimatta inhimilliset erehdykset voivat johtaa valokaarivikoihin. Delirium
Delirium (latinan ilmauksesta "de lira ire" ’poiketa suorasta linjasta’) tarkoittaa sekavuustilaa, joka johtuu aivojen vajaatoiminnasta. Sen voivat aiheuttaa erilaiset sairaudet ja elimelliset tekijät, kuten esimerkiksi mielenterveyden häiriö tai liiallinen alkoholin käyttö, se voi myös aiheutua muista huumeista tai myrkyistä, hapenpuutteesta, elektrolyyttien epätasapainosta tai jopa unenpuutteesta. Delirium kehittyy yhdestä tunnista yhteen vuorokauteen, ja sen aikana tajunnan taso, tarkkaavaisuus ja huomiokyky ovat heikentyneet. Virhefunktio
missä Kiinteä olomuoto
Kiinteä olomuoto on aineen olomuoto, jossa sillä on määrätty tilavuus ja muoto, ja se vastustaa voiman aiheuttamia muodonmuutoksia. Tässä tilassa aineen molekyylit tai atomit ovat lähellä toisiaan ja sitoutuneet kemiallisin sidoksin. Kiinteälle aineelle on tyypillistä kiderakenne, jolloin atomit ovat järjestyneet jonkin toistuvan kaavan mukaan. Aineen lämmetessä "sulamispisteeseen", molekyylien lämpöliike tulee niin voimakkaaksi, että kiderakenne rikkoutuu. Jos aineella ei ole kiderakennetta, sen sanotaan olevan "amorfista", eikä selkeää sulamispistettä ole havaittavissa. Kiteisellä aineella, joka on toinen kiinteän aineen muodoista, on terävä sulamispiste ja pitkän kantaman kiderakenne. Sulamispisteen yläpuolella aine muuttuu nestemäiseksi. Jossain tilanteessa kiinteä aine muuttuu suoraan kaasuksi, tällöin kyseessä on "sublimoituminen". René Girard
Mimeettinen halu luo Girardin mukaan jäljittelijän ja jäljittelyn kohteen välille tilanteen, jota hän kutsuu Gregory Batesonin teoriaan nojautuen kaksoissiteeksi (). Kaksoisside syntyy, kun jäljittelijä alkaa muistuttaa malliaan siinä määrin, että malli alkaa kokea tämän uhaksi, ja tämä johtaa ristiriitaan: toisaalta malli tuntuu käskevän häntä olemaan kuin hän itse, toisaalta kieltää häntä matkimasta itseään. Viesti on: "tee niin kuin minä" ja "älä tee niinkuin minä". Kun yksilö joutuu tällaiseen tilanteeseen, jossa malli on tällä tavoin muuttunut mahdottomaksi, se kasvattaa entisestään mallin haluttavuutta ja tätä kautta subjektin epätoivoa. Optinen harha
Kirkkaus- ja kontrastiharhat aiheutuvat siitä, että havaintomme kirkkaudesta voi vaihdella subjektiivisesti, ja siihen vaikuttaa esimerkiksi näkymän konteksti.
Tuikkivat harhat ovat kuvia, jotka näyttävät tuikkivan tai säkenöivän, kun katsetta liikutetaan niiden pinnalla. Harhan perusmuoto on nimetty saksalaisen Ludimar Hermannin mukaan, joka eritteli vuonna 1870 kuvan ja taustan välisen simultaanisen kontrastin tarkan vaikutuksen.
Taipumisharhoissa suorat tai pyöreät linjat näyttävät vääristyvän tai taipuvan.
Kuvio- ja taustaharhoissa havaintoharha syntyy siitä, että aivot tulkitsevat merkityksen niin kuvion kuin sen taustankin muodolle, jolloin kuvio ja tausta vaihtavat paikkaa.
Arviointiharhoissa kuvioiden koko tai suunta toisiinsa nähden näyttää todellisesta poikkeavalta.
Valaistusolosuhteet ja ympäröivät värit vaikuttavat voimakkaasti havaintoomme väristä.
Stereoharhat luovat illuusion kolmiulotteisesta kuvasta kun kahdesta itsenäisestä lähteestä tulevat verkkokalvon kuvat sekoittuvat yhdeksi kuvaksi. Stereokuvia katsottaessa silmiä pidetään kuin katsottaisiin kaukaisuuteen. Noin kymmenen prosenttia ihmisistä ei kykene näkemään näitä illuusioita.
Liikeharhassa liikkumaton kuva näyttää liikkuvan. Joskus liikkeen havaitsemiseksi täytyy liikuttaa päätä tai silmiä.
Mahdottomissa muodoissa kuvan kolmiulotteinen tulkinta todellisena fyysisenä objektina on mahdoton. Tämän mahdottomuuden voi havaita vasta kun sen eri osia vertailee.
Varjoharhat perustuvat aivojen tapaan tulkita valaistuksen ja varjojen säännönmukaisuuksia ja määrittää niiden perusteella muodot ja syvyydet.
Perspektiivisääntöjen avulla voidaan luoda kuvia, jotka näyttävät perspektiivin takia ristiriitaisilta suhteessa todellisiin mittoihinsa.
Merkitystä vaihtavat kuvat ovat monitulkintaisia. Aluksi näköjärjestelmä häilyy edestakaisin kahden tulkinnan välillä, mutta kun tulkinta on vakiintunut, sitä on enää hyvin vaikea vaihtaa tai jättää se huomiotta.
Konteksti- ja johdatteluharhassa katsojaa johdatellaan tiettyyn tulkintaan. Schottky-virhe
Schottky-virhe on atomitason hilassa oleva virhe. Schottky-virheessä hilassa on yhtä paljon kationi- ja anionivakansseja.
Vakanssit muodostuvat stoikiometrian mukaan. Virhe on nimetty Walter H. Schottky:n mukaan. Kammioväliseinäaukko
Kammioväliseinän aukko () on synnynnäinen sydänvika, josta kärsivän kammioväliseinässä on aukko. Monilla reikä on pieni ja umpeutuu ensimmäisen elinvuoden aikana. Kyseessä on yleisin rakenteellinen sydänvika. Jos aukko on pieni, se ei häiritse sydämen toimintaa, mutta suuri aukko voi johtaa sydämen vajaatoiminnan oireisiin jo viikoissa. Sydänvikaa voidaan hoitaa korjausleikkauksin, ja sydämen vajaatoiminnan hoidossa käytetään lääkkeitä. Jääkide
Jääkide on veden yleisimmän kiinteän olomuodon eli jään muodostama kide. Veden molekyylirakenteessa on jokaista happiatomia kohti kaksi vetyatomia. Niiden välisistä sidoksista johtuen jääkiteissä toistuu kuusikulmainen kiderakenne, jossa toistuvat 120 asteen kulmat. Kiteyttäminen
Kiteyttämisellä saadaan epäpuhtaudet jäämään liuottimeen. Aine liuotetaan sopivaan liuottimeen tai niiden seokseen. Liuosta jäähdytetään, jolloin aineen liukoisuus pienenee ja voidaan myös lisätä pieni kide ainetta, jonka halutaan kiteytyvän. Lisätty kide auttaa kiteytymisprosessin käynnistymisessä toimien siemenkiteenä. Sitten odotetaan. Liuoksessa alkaa vähän kerrassaan muodostua kiteitä, jotka lopuksi suodatetaan liuoksesta erilleen. Jos halutaan erittäin puhdasta ainetta, on kiteyttäminen tehtävä muutamia kertoja uudestaan. Dekoherenssi
Dekoherenssi on kvanttifysikaalinen ilmiö, joka selittää aaltofunktion "jatkuvan romahdustilan" suurissa kappaleissa. Heinz-Dieter Zeh löysi ensimmäisenä dekoherenssin, jonka hän kuvaili vuoden 1970 seminaarityössään. Dekoherenssi johtuu hiukkasten lakkaamattomasta lämpöliikkeestä. Lämpöliikkeellään kappaleen hiukkaset häiritsevät jatkuvasti toisiaan ja romahduttavat toistensa aaltofunktion. Dekoherenssi selittänee klassisen fysiikan toimivuuden eli sen, miten kvanttifysiikan epämääräisyydestä voi nousta ihmisen mittakaavassa erittäin hyvin toimiva ja kvanttifysiikan kummallisuudet kokonaan huomiotta jättävä klassinen fysiikka. Kukaan ei toistaiseksi ole onnistunut esittämään pätevää todistusta sille, että dekoherenssi todella efektiivisessä mielessä johtaa klassiseen fysiikan mukaisiin yhtälöihin. "Dekoherenssi sanoo, että jos kappale on riittävän suuri, sen alkujaan epämääräinen kvanttitila kehittyy dynaamisesti niin, että aaltofunktiossa esiintyy vain klassisia tiloja tietyllä todennäköisyydellä." (Enqvist) Hilavirhe
Särmädislokaatio esiintyy, jos atomien muodostama hilataso päättyy keskellä kidettä. Silloin sen läheisyydessä olevat hilatasot vääntyvät epätasaisiksi, kuitenkin siten, että riittävän kaukana dislokaatiosta kiderakenne on jälleen säännöllinen. Ilmiötä voidaan verrata paperipinoon: jos pinon väliin työnnetään pienempi paperi, muut pinossa olevat paperit tulevat epätasaisiksi vain lähellä tämän pienemmän paperin reunaa. Meningomyeloseele
MMC-vammaan liittyy usein, noin 90 prosentissa tapauksista, hydrokefalia eli aivojen nestekierron häiriö. Hydrokefalia aiheutuu siinä tapauksessa aivojen takaosan ja kallon takakuopan alueen rakennepoikkeamasta Arnold–Chiari-epämuodostumasta eli Chiari II -epämuodostumasta. Näitä epämuodostumia ei kuitenkaan synny lipomeningomyeloseelen yhteydessä, jossa kohjua suojaa ohut ihokerros. Kereulidi
Kereulidi on rakenteeltaan valinomysiiniä muistuttava dodekadepsipeptidi, jota tuottaa sekä ruokamyrkytysten että kosteusvaurioiden yhteydestä tunnettu "Bacillus cereus". Kereulidissa neljän aminohapon sarja toistuu kolmesti: D-Oxy-Leu—D-Ala—L-Oxy-Val—L-Val. Sian siittiötestissä yhdiste on osoittautunut erittäin myrkylliseksi, mitokondrioita tuhoavaksi solumyrkyksi. Kereulidin solumyrkyllisyys perustuu siihen, että se toimii biologisissa kalvoissa ionien, erityisesti K, kuljettajana. Kereulidi vahingoittaa mitokondrion kalvon ja estää oksidatiivisen fosforylaation. . Kereulidia tuottavat "B cereus" -kannat ovat moninkerroin kuumuutta kestävämpiä kuin sitä tuottamattomat. Kereulidi ei menetä tehoaan autoklaavissa, keittämisessä tai paistamisessa. Toriumkloridi
Toriumkloridilla on kaksi eri kiderakennetta eli se on polymorfista. Nämä ovat α‐ThCl ja korkean lämpötilan muoto β‐ThCl. Kiderakenteiden välinen siirtymä tapahtuu 405 °C lämpötilassa, mutta vain erityisissä olosuhteissa ja erittäin puhtaalle näytteelle. Yhdisteen β‐muoto kuitenkin säilyy jäähtyessään takaisin alle tämän siirtymälämpötilan. Molempien muotojen kiderakenne on tetragonaalinen ja rakenteiden väliset erot ovat vähäisiä. α‐ThCl:n avaruusryhmä on I4/amd (hilavakiot a = 640,8 pm, c = 1 292,4 pm) ja β‐ThCl:n I4/a (hilavakiot a = 849,1 pm, c = 748,3 pm). On joitain viitteitä, että toriumkloridilla olisi kolmaskin olomuoto alle 70 K lämpötilassa. Taittovika
Taittovika on valontaittovirhe, jossa silmän sarveiskalvon ja mykiön rakenne tai paikka poikkeaa niin, että kaukana olevasta esineestä verkkokalvolle syntyvä kuva on epätarkka. Epätarkkuudet syntyvät, kun valonsäteiden leikkauspiste ei osu verkkokalvolle vaan sen taakse tai eteen.
Taittovikoja on olemassa kolmenlaisia: kauko-, liki- ja hajataittoisuus. Muistialueen ylitys
Muistialueen ylitys eli segmentointivirhe (engl. "segmentation fault" tai "access violation"), on tietokoneohjelmissa esiintyvä virhetilanne. Dislokaatio
Dislokaatiot ovat kiteisissä aineissa esiintyviä viivamaisia tai nauhamaisia kidevirheitä ja niitä syntyy mm. jähmettymisen yhteydessä, plastisessa deformaatiossa, tai säteilytettäessä metallia. Viivamaisuus tarkoittaa sitä, että dislokaation koko poikkeaa atomikokoluokasta vain yhdessä paikkaulottuvuudessa. Kaksoskide
Kaksoskiteen muodostumisessa on kolme vaihetta. "Kehityskaksoset" syntyvät, kun kiteen muodostumis- tai kasvuvaiheessa hilassa tapahtuu muutos tai se tulee häirityksi, kun suurempi korvaava ioni epämuodostuu. "Hehkutus"- eli "muutoskaksoset" syntyvät viilenemisen aikana kidejärjestelmässä tapahtuvan muutoksen aikana, kun jokin muoto (formi) muuttuu epävakaaksi ja kiderakenteen täytyy järjestyä uudelleen tai muuntua toiseen vakaampaan muotoon. "Epämuodostuneet" eli "liukumiskaksoset" syntyvät kiteen muodostumisen jälkeen kiteeseen kohdistuvasta paineesta. Alueellinen metamorfoosi synnyttää tavallisesti epämuodostuneita kaksosia. Virhe (kokeellinen tiede)
Virhe merkitsee kokeellisissa tieteissä yleensä mittauksiin liittyvää virhearviota, joka kuvaa mittauksen tarkkuutta. "Mittausvirheet" voidaan jakaa kolmeen eri ryhmään: "karkea virhe", "systemaattinen virhe" ja "satunnainen virhe". Tässä artikkelissa tarkastelemme, kuinka virhe ilmoitetaan ja miten satunnaisen virheen osuus lasketaan. Bardet–Biedlin oireyhtymä
Bardet–Biedlin oireyhtymä on synnynnäinen häiriö, joka aiheuttaa kehitysvammaisuutta, liikalihavuutta, verkkokalvorappeuman sekä poikkeavuuksia sukupuolielinten, sormien, varpaiden ja munuaisten alueella. Potilaalla saattaa olla esimerkiksi liikasormisuutta ja -varpaisuutta, tai sormet tai varpaat saattavat olla kasvaneet yhteen. Verkkokalvorappeuma voi johtaa vaikeaankin näkövammautumiseen. Sähköeriste
Aineen sähköä eristävä ominaisuus johtuu liikkuvien varauksenkuljettajien puutteesta. Tyhjiössä tai ionisoitumattomassa kaasussa ei ole varattuja hiukkasia. Kiinteässä eristeaineessa ionit ovat sidottuja kidehilaan, jossa elektronirakenne on sellainen, ettei liikkuvia varauksenkuljettajia ole. Tämä tarkoittaa että elektronien valenssivyö on täynnä ja johtavuusvyö on energeettisesti niin korkealla, etteivät elektronit pysty nousemaan sinne. Jos jokin mekanismi synnyttää eristeeseen liikkuvia varauksenkuljettajia, niin eriste alkaa johtaa sähköä ja syntyy vuotovirta. Kehityksellinen kielihäiriö
Puhe on äänteiden tuottamista ja se voi häiriintyä monesta eri syystä. Taustalla voi olla rakenteellinen ongelma, esimerkiksi huuli- tai suulakihalkio, neurologinen ongelma, joka vaikuttaa puheen motoriseen kontrolliin (dysartria) tai vaikeus erotella äänteitä kuulovian takia. Äännevirheet ovat tyypillisiä pienillä lapsilla. Näitä artikulaation häiriöitä ei pidä sekoittaa kielellisiin vaikeuksiin, joissa ongelma on kyvyssä valita ja yhdistää kielellisiä elementtejä merkityksen välittämiseksi ja kyvyssä ymmärtää merkitystä. Puheen häiriöt voidaan erottaa kielen häiriöistä, mutta ne voivat esiintyä myös yhdessä . Kun lapsi ei pysty tuottamaan toisistaan selvästi erottuvia äänteitä ilman selkeää syytä, pidetään tätä tyypillisesti kielellisenä vaikeutena, joka vaikuttaa kykyyn oppia fonologisia kontrasteja. Puheäänteiden tuoton ongelmista käytetty luokitus ja terminologia ovat herättäneet vilkasta keskustelua . Käytännössä on usein vaikea erottaa fonologisia häiriöitä ja puheen tuottamisen häiriöitä. Tuntemattomasta syystä johtuva puheen tuottamisen häiriö ilman muita kielellisiä ongelmia on melko yleinen syy puheterapiaan . Nämä ongelmat ratkeavat yleensä 4–5 vuoden iässä puheterapiassa eivätkä siten vastaa kehityksellisen kielihäiriön kriteereitä. Jos vaikeudet jatkuvat viidennen ikävuoden jälkeen, niihin liittyy usein laajempia kielellisiä vaikeuksia ja niiden ennuste on huonompi . Tällöin on sopivaa puhua puheen tuottamiseen painottuvasta kehityksellisestä kielihäiriöstä. Virhe (oikeustiede)
Oikeustieteessä erotetaan laatuvirheet, oikeudelliset virheet ja vallintavirheet toisistaan. Oikeudellinen virhe tarkoittaa, että luovutettuun esineeseen tai palveluun kohdistuu sivullisen tahon omistusoikeus tai jokin rajoitettu esineoikeus. Vallintavirhe on kyseessä silloin, kun ostaja ei voi käyttää esinettä haluamallaan tavalla viranomaisen päätöksen tai lain säännöksen vuoksi. Tuotevastuun yhteydessä käytetään käsitteitä rakennevirhe ja suunnitteluvirhe, jos virhe koskee koko tuotesarjaa, ja valmistusvirhe, jos virhe liittyy tuotesarjan johonkin tai joihinkin yksittäisiin kappaleisiin. Hilavirhe
Epäpuhtausatomit voivat kasautua kiteessä tietyille atomeille muodostaen alueita, jotka ovat eri ainetta. Tällaisia sanotaan presipitaateiksi tai erkaumiksi. Numeerinen analyysi
Virheiden arviointi on tärkeä osa numeerisia menetelmiä. Virhe voi tulla esiin monella tavalla ongelman ratkaisussa. Pyöristysvirheitä tulee, koska on mahdotonta kuvata kaikkia reaalilukuja täsmällisesti äärellisessä automaatissa (jollaisia käytännössä kaikki tietokoneet ovat). Katkaisuvirheitä syntyy, kun iteratiivinen menetelmä katkaistaan ja approksimoitu ratkaisu eroaa tarkasta ratkaisusta. Samoin diskretointi aiheuttaa diskretointivirheen, koska diskreetin ongelman ratkaisu ei täsmää jatkuvan ongelman ratkaisun kanssa. Beckwith–Wiedemannin oireyhtymä
Beckwith–Wiedemannin oireyhtymän aiheuttaa geenivirhe. Useimmiten mutaatiot ovat satunnaisia, mutta 15 % tapauksista oireyhtymä on vallitsevasti periytyvä. On arvioitu, että Beckwith–Wiedemannin oireyhtymästä kärsii arviolta yksi ihminen noin 13 700:sta. Artikulaatiovirhe
Artikulaatiovirhe tarkoittaa virheellisyyttä asian suullisessa ilmaisussa, ääntämisessä eli artikulaatiossa. Yksittäiset artikulaatiovirheet ovat lievimpiä puheen häiriöitä, ja tarkoittavat käytännössä esimerkiksi S- tai R-kirjaimen äänteen virheellistä suullista tuottamista. Puhekielessä käytetään tällaisesta artikulaatiovirheestä esimerkiksi ilmaisua R-vika. Kissa
Vääränlainen ruokinta on yleinen syy kissojen sairastumiseen. Virtsatieongelmat, liikalihavuus ja diabetes ovat usein väärän ruokinnan seurausta. Viljapitoiset kuivaruoat aiheuttavat usein virtsakideongelmia, liian rasvaisen kalan syönti voi johtaa E-vitamiinin puutokseen eli keltarasvatautiin. Kissa ei elä talousjätteillä, vaan sille on tarjottava sopivaa ravintoa. Kissojen ruokinta raa'alla lihalla on kasvattanut suosiota omistajien keskuudessa, mutta raakaruokintaan sisältyy riskejä ja sen mahdolliset hyödyt ovat epäselviä. Valmistusvirhe
Virheiden syiden tyypittelyllä ei ole suoraa oikeudellista merkitystä, sillä tuotevastuulaki (694/1990) koskee samalla tavoin ohjevirheitä, rakenne- ja suunnitteluvirheitä sekä valmistusvirheitä. Tuotevastuulaki koskee yksityiseen käyttöön tai kulutukseen tarkoitettuja tuotteita, joista aiheutuu vahinkoa ihmisille tai omaisuudelle. Laissa pidetään tuotteena myös sähköä. Laki ei koske tuotteelle itselleen syntynyttä vahinkoa, eikä ydinlaitoksen aiheuttamaa vahinkoa, jota koskee ydinvastuulaki (484/1972). Bardet–Biedlin oireyhtymä
Bardet–Biedlin oireyhtymän voivat aiheuttaa useat geenivirheet. Useimmiten se on peittyvästi periytyvä. Sairauden esiintyvyydessä on alueellisia eroja: Sveitsissä esiintyvyys on luokkaa 1/160 000, mutta Newfoundlandissa oireisto on kymmenisen kertaa yleisempi. Erään arvion mukaan maailmanlaajuinen esiintyvyys on noin 1/100 000. Arabeilla ja beduiineilla esiintyvyyden on ilmoitettu olevan 1/13 500. Hervan tauti
Hervan taudin aiheuttaa geenivirhe, joka sijaitsee 9. kromosomissa, GLE1-geenissä. Geenivirhe löydettiin vuonna 2007. Geeni koodittaa proteiinia, jota tarvitaan lähetti-RNA:n kuljetuksessa tumasta sytoplasmaan. Kaikilta toistaiseksi tutkituilta perheiltä on löytynyt suomalainen valtamutaatio ainakin toisesta alleelista ja 98 % on valtamutaation suhteen homotsygootteja. DNA-tutkimuksella voidaan selvittää sikiödiagnoosi sekä mahdollinen kantajuus. Kasipallo
Virheistä seuraa vastustajalle "Käsipallo", eli pelaaja saa ottaa valkoisen pallon eli "kiven" käteensä ja sijoittaa sen haluamaansa kohtaan pöydällä. Virhe eli foul syntyy, jos pelaaja: Ydinonnettomuus
Oletettu onnettomuus painevesireaktorissa on esimerkiksi suurimman primääripiirin putken katkosta johtuva jäähdytysveden vuoto (large break LOCA, loss-of-coolant accident). Tämä onnettomuus on lähtökohtana suunniteltaessa ydinvoimalaitosten hätäjäähdytysjärjestelmiä ja suojarakennuksia. Kiehutusvesireaktorissa vastaava onnettomuus olisi päähöyryputken katkeaminen. Jos hätäjäähdytys ja suojarakennus toimivat suunnitellulla tavalla, onnettomuudessa vapautuu ympäristöön vain vähän radioaktiivisia aineita. Suurta jäähdytysveden vuotoa ei toistaiseksi ole tapahtunut millään ydinvoimalaitoksella. Ydinvoimalaitoksilla ei ole tapahtunut pienempiäkään putkimurtumia, jotka olisivat vaarantaneet reaktorin jäähdytyksen. Käytännössä hätäjäähdytysjärjestelmiä on tarvittu venttiilien virheellisestä aukijäämisestä johtuneiden vuotojen kompensointiin sekä höyrystimen sisäisten primääripiiristä sekundääripiiriin tapahtuvien vuotojen hallintaan. Grafiitti
Jos grafiitissa esiintyy runsaasti kidevirheitä, joiden vuoksi eri hilatasot ovat sidoksissa toisiinsa, se menettää voiteluaineominaisuutensa ja muuttuu "pyrolyyttiseksi hiileksi". Sitä käytetään sellaisissa lääketieteellisissä implanteissa, jotka joutuvat kosketuksiin veren kanssa, esimerkiksi keinotekoisissa sydänläpissä. Pyrolyyttinen hiili on vahvasti diamagneettista, joten voimakkaan magneetin yläpuolella se voi leijua ilmassa. Kiderakenne
Bravais'n hilat määritellään kolmella hilavektorilla (hilavakio) "a", "b" ja "c" ja niiden välisillä kulmilla α, β ja γ. Koordinaatistona on yleensä oikeakätinen koordinaatisto. Bravais'n hiloja on edellä mainitut seitsemän, joiden sisällä esiintyy 1–4 variaatiota.Kiderakenteen tärkeä tekijä sen ominaisuuksien kannalta on "tiivispakkauksellisuus", joka kertoo hilassa olevan tyhjän tilan määrästä, jos atomit oletetaan koviksi, pyöreiksi palloiksi. Yleisesti voidaan sanoa, että aineen kiderakenne määräytyy siten, että kiteen energia tulee mahdollisimman pieneksi. 
Tasossa tiivein pakkaus saadaan aikaan siten, että jokaisella atomilla on kuusi naapuri­atomia, jotka muodostavat sen ympärille säännöllisen kuusikulmion. Tällaista tasoa sanotaan "tiivispakkaustasoksi", ja "tiivispakkaussuunta" on suunta, jossa tällaisen rakenteen atomit sijaitsevat peräkkäin jonossa toisiaan koskettaen. Kolmi­ulotteisessa avaruudessa tiivein pakkaus saadaan Keplerin konjektuurin mukaan siten, että tällaisia tasoja pinotaan päällekkäin. Tämä voidaan tehdä kahdella tavalla. Jos ne pinotaan toisensa päälle siten, että joka toisessa atomi­kerroksessa atomit tulevat vastaaviin kohtiin, muodostuu "heksagonaalinen tiivispakkausrakenne" (ns. ABABAB-pinous). Ne voidaan kuitenkin pinota myös siten, että vain joka kolmannessa tasossa atomit sattuvat samoihin kohtiin (ns. ABCABC-pinous), jolloin syntyy pintakeskeinen kuutiollinen rakenne (PKK). Nimensä mukaisesti tämä voidaan käsittää muodostuvaksi myös kuution muotoisista yksikkö­kopeista, joiden halki tiivis­pakkaus­tasot kulkevat niiden avaruus­lävistäjien suuntaisesti. Kiteissä voi kuitenkin esiintyä myös pinousvirheitä, jotka ovat tyypillisiä kidevirheitä. Tietokide
Yhteisymmärryksen sijaan tietokiteet tähtäävät jaetun ymmärryksen tuottamiseen, jolloin kaikki olennaiset näkökulmat ja faktat on esitetty sellaisella tarkkuudella, että kaikki osallistujat voivat nähdä, mistä asioista ollaan samaa mieltä, mistä erimieltä, ja miksi. On myös välttämätöntä, että tieteellisesti vääriksi todistetut näkemykset eivät vaikuta lopputulokseen, mutta ne näytetään perusteluissa toiston ja jo tehtyjen virheiden uudelleen tekemisen välttämiseksi. Tämä on olennainen osa päätöstuen lähestymistapaa nimeltä avoin päätöksentekokäytäntö, jossa tieto jäsennetään nimenomaan tietokiteiden avulla. Virhe (kokeellinen tiede)
otoshajonta Ohjelmointivirhe
Ohjelmointivirhe eli bugi on tietokoneohjelman lähdekoodissa oleva virhe. Virheet jaetaan kahteen pääluokkaan: syntaksivirheet ja semanttiset virheet. "Syntaksivirheet" paljastuvat heti, koska kääntäjä ei pysty kääntämään sellaista ohjelmakoodia eikä ohjelmointikielen tulkki voi tulkaten suorittaa sellaista ohjelmakäskyä. "Semanttinen virhe" saa ohjelman toimimaan väärin jossain tilanteessa. Virheellinen toiminta saattaa johtua myös kääntäjän tai tulkin virheellisestä toiminnasta. Väärä toiminta määritellään tapauskohtaisesti ja joissain tapauksissa voi olla epäselvää, onko yllättävä toiminta virheellistä. Ohjelmointivirhe tapahtuu ohjelmointi- ("implementointi" eli "toteutus") tai suunnitteluvaiheessa ("speksaus") ja ilmenee ohjelmaa ajettaessa. Virheen korjaamisen kannalta on hankalaa, että se saattaa ilmetä vain jossain yksittäisessä ja harvinaisessa tilanteessa, jota on vaikea hahmottaa. Kaikissa hyödyllisissä tietokoneohjelmissa sanotaan olevan virheitä. Kalsiumkloridi
Kalsiumkloridi (E509) (CaCl·6HO tai CaCl) on kalsiumkarbonaatin ja suolahapon reaktiossa muodostunut valkoinen hyvin hygroskooppinen suola. Kidevedellinen muoto (CaCl·6HO) muodostaa kiteitä, kidevedetön (CaCl) taasen pysyy jauheena. Molemmat muodot liukenevat veteen erittäin helposti. Kidevedellistä kalsiumkloridia käytetään maanteillä lähinnä kesäkaudella pölyn sitomiseen ja talvisin vähäisessä määrin yhdessä natriumkloridin kanssa valtateiden tienpintojen sulana pitämiseen. Kalsiumkloridi aiheuttaa autojen ruostumista. Kalsiumkloridia on myös käytetty eksikaattoreiden kuivausaineena, mutta nykyisin silikageeli on syrjäyttänyt sen lähes täysin. Hypogonadismi
Kivesten Leydigin solujen toimintahäiriö aiheuttaa testosteronivajauksen, siementiehyiden toimintahäiriö spermatogeneesin eli siittiötuotannon häiriön. Myös pelkkään testosteronivajaukseen liittyy heikentynyt siittiötuotanto. Verikokein voidaan määrittää, onko häiriön syy kives- vai aivolisäkeperäinen. Suola
Joissain suoloissa vesimolekyylit ovat osana kidehilaa. Tällaista vettä sanotaan kidevedeksi. Vettä sitovaa eli hygroskooppista suolaa kuumennettaessa vesi irtoaa kidehilasta ja kiteet rapautuvat. Rapautuneet kiteet pyrkivät ottamaan menettämänsä veden takaisin ja sitovat vettä ympäristöstään. Tällaista kuivattavaa suolaa pakataan joskus pieninä pusseina mukaan tuotteisiin, joiden on tarkoitus saapua kuivina kuluttajalle, esimerkiksi elektroniikkatuotteisiin ja kenkiin. Okkluusio
Rakenteilla olevaan kiteeseen tämä aiheuttaa kidevirheitä. Kidevirheitä on suotavaa välttää esimerkiksi kemian gravimetrisissä töissä, sillä okkluusio aiheuttaa kerasaostumista, jolloin näytteessä on epäpuhtauksia. 
Kemian töissä okkluusiosta johtuvia haittoja voidaan poistaa esimerkiksi kiteyttämällä aine uudelleen.
Okkluusio havaintopsykologisena käsitteenä tarkoittaa puolestaan silmän syvyyshavaintoihin liittyvää monokulaarista vihjettä siitä, kuinka lähempänä oleva objekti voi peittää osin tai kokonaan kauempana olevan objektin. Kretinismi
Kretiinejä syntyy pääasiassa kehitysmaissa, missä ravinto on yksipuolista ja kivennäisaineista, etenkin jodista, on puutetta. Usein jo pelkästään se, että lapsen synnyttävä äiti kärsii jodin puutteesta, aiheuttaa kretinismiä. Kymmenien miljoonien lasten kehitys on enemmän tai vähemmän häiriintynyt jodin puutteen vuoksi. Kretinismiä kehitysmaissa voitaisiin vähentää lisäämällä ruokasuolaan jodia. Akselinlaskija
Manner-Euroopassa saatujen kokemusten perusteella akselinlaskennalla päästään jopa viisi kertaa luotettavampiin tuloksiin kuin raidevirtapiireillä. Tämä on eräs tärkeimmistä rautatieliikenteen sujuvuutta edistävistä parannuksista, sillä raidevirtapiirien vikaantuminen aiheuttaa opastimien asettumisen automaattisesti seis-asentoon ja aiheuttaa sitä kautta liikennehäiriöitä ja myöhästymisiä. Keltaisuus
Vastasyntyneen keltaisuus on yleinen ja tavallisesti harmiton ilmiö, joka johtuu maksan aineenvaihdunnan kypsymättömyydestä. Tavallisesti vastasyntyneen keltaisuus on lievää ja itsestään ohimenevää. Myös esimerkiksi äidin ja lapsen veriryhmien erilaisuus ja rintamaito voivat aiheuttaa keltaisuutta lapselle. Jos vastasyntyneen keltaisuus pitkittyy, voi kyse olla esimerkiksi sappitieatresiasta. Se on kuitenkin harvinainen sairaus, josta kärsiviä lapsia syntyy Suomessa vuosittain vain kahdesta viiteen. Vaikean keltaisuuden yhteydessä tavataan joskus kernikterusta, aivojen vaurioitumista, joka johtuu bilirubiinin kertymisestä tyvitumakkeisiin. Kategoriavirhe
Termin ”kategoriavirhe” esitteli Gilbert Ryle teoksessaan "The Concept of Mind" (1949). Hänen tarkoituksenaan oli poistaa mielen luonnetta koskeva sekaannus, joka oli peräisin kartesiolaisesta metafysiikasta (”aave koneessa”). Rylen mukaan oli virhe pitää mieltä aineettomasta substanssista eli perusaineksesta koostuvana oliona, koska substanssia koskevat oletukset eivät ole sovellettavissa joukkoon taipumuksia ja kykyjä (eli mieleen). Monet filosofit ovat omaksuneet Rylen termin, vaikkakaan ei ole olemassa yksimielisyyttä siitä, kuinka kategoriavirheet voidaan tunnistaa. Kiekkokalat
Kiekkokalat voivat sairastua muiden kalojen tavoin bakteerien, virusten, loisten tai sieni-infektion aiheuttamiin tauteihin. Usein sairaudenaiheuttaja piilee kalan elimistössä tai ympäristössä, mutta tauti puhkeaa vasta, kun kala on huonossa kunnossa stressin, huonojen olojen, aliravitsemuksen tai onnettomuuden seurauksena. Muillakin kaloilla havaittavaa valkopilkkutautia aiheuttaa "Ichthyophthirius multifilis". Hexamita-alkueläimen aiheuttama reikätauti on myös kiekkokalojen ongelma. Virhe (kokeellinen tiede)
ja keskiarvon keskivirhe Virheen kasautumislaki
Virhettä merkitään symbolilla formula_1, siten että formula_2:n virhe on formula_3. Suure formula_2 voi olla mikä tahansa suure, jonka virhettä halutaan kuvata. Esimerkiksi jännite formula_5, jolloin jännitteen virhe on formula_6. Jos on mitattu useampaan kertaan samaa suuretta, esimerkiksi johonkin tiettyyn matkaan kulunut aika, saadaan jakauma mittaustuloksia, jotka usein ovat normaalijakautuneita. Tällöin jakauman otoskeskiarvo on mittaustulos, jonka virhe on otoshajonta. Argumentointivirhe
Argumentointivirheet ovat keskustelutekniikan yhteydessä tulleita ”virheitä”, katso myös kognitiivinen vinouma. Muodollisesti ne näyttävät oikeilta, mutta lähemmin tarkasteltuina niissä on joko looginen virhe, ne kohdistuvat johonkin muuhun kuin itse asiaan tai niissä käydään ihmisten eikä asioiden kimppuun. Kyse ei ole niinkään kieliopillisesta vaan sisällöllisestä virheestä. Suuri osa argumentointivirheistä on tunnettu jo keskiajalla, ja skolastikot ovat merkinneet niitä muistiin. Monella argumentointivirheellä on oma nimensä. Hilavirhe
Hilavirhe eli kidevirhe on kiteisessä aineessa esiintyvä poikkeama säännöllisestä kiderakenteesta. Hilavirhe
Topologisen homotopiateorian avulla voidaan kidevirheet luokitella. Luokitusta voidaan soveltaa, paitsi kiinteisiin aineisiin, myös nestekiteisiin ja supranesteisiin. Keskivirhe
formula_1 Väärä divisio
Väärä divisio tarkoittaa argumentaatiovirhepäätelmää, jonka mukaan osilla täytyy olla samat ominaisuudet kuin kokonaisuudella. Sen yleinen kaava on seuraava:Esimerkiksi: "Rautariisto oy kiskoo laina-asiakkailtaan suurta korkoa. Viljo on Rautariiston palkoilla. Viljo varmaankin veisi leivänkin nälkäisen lapsen suusta." Virhe
Termillä virhe on monta merkitystä tieteenalasta ja asiayhteydestä riippuen. Kidevioletti
Kiinteänä kidevioletti on violetteja tai pronssinvärisiä kiteitä. Yhdiste liukenee veteen, ja sen vesiliuos on väriltään voimakkaan violetti. Sen absorptiomaksimi on aallonpituudella 579 nm. Yhdiste on pH-indikaattori. pH-arvon laskiessa protonoituu ensin yksi kidevioletin tertiäärisistä aminoryhmistä ja yhdisteen väri muuttuu vihreäksi. Happamuuden vielä kasvaessa protonoituu myös toinen tertiäärinen aminoryhmä ja liuos muuttuu keltaiseksi. Kategoriavirhe
Kategoriavirhe on semanttinen tai ontologinen virhe, jossa jostakin asiasta käytetään sellaisia käsitteitä, jotka soveltuvat ainoastaan johonkin täysin toista tyyppiä (kategoriaa) olevaan asiaan. Kategoriavirheessä siis jokin ominaisuus liitetään sellaiseen asiaan, jolla ei voi olla tätä ominaisuutta. Virheellinen todistelu
Virheellinen todistelu tarkoittaa argumentaatiovirhettä, jossa perustelu on muodollisesti oikein, mutta siinä on semanttinen virhe. Sille on vaikeaa antaa yleistä muotoa, mutta se on varsinkin matematiikkaa käyttävässä retoriikassa yleistä. Yleisimmillään virheellinen todistus liittyy nollalla jakamiseen. Epiteelikudos
Valekerrostunut värekarvaepiteeli eli hengitystie-epiteeli muodostuu epiteelisoluista, jotka kaikki kiinnittyvät tyvikalvoon, mutta eivät välttämättä ulotu epiteelin pintaan asti. Epiteelisolujen vapaata pintaa päällystävät värekarvat, jotka esimerkiksi hengitysteissä liikkuttavat limaa kohti nielua. Valekerrostunutta värekarvaepiteeliä esiintyy hengitysteiden lisäksi naaraan munanjohtimissa, joissa värekarvat liikuttavat munasolua eteenpäin kohti kohtua. Kahtaistaittuminen
Kihdissä ihmisen nivelissä tai niistä neulalla pistettäessä saatavassa nesteessä esiintyy negatiivisesti kahtaistaittavia natriumuraattikiteitä. Toisaalta kalsiumpyrofosfaattikiteet ovat heikosti positiivisesti kahtais­taittavia. Käytännössä uraatti­kiteet näyttävät keltaisilta ja kalsium­pyro­fosfaatti­kiteet sinisiltä, kun niiden pitkät akselit suunnataan punaisen kompensaatio­filtterin suuntaisesti , tai kun näytteeseen lisätään vertailun vuoksi kide, jonka kahtais­taittavuus tunnetaan. Keskivirhe
Keskivirhe voidaan laskea kaavasta Wittig-reaktio
Wittig-reaktio tapahtuu karbonyyliryhmän sisältävän aldehydin tai ketonin ja tyypillisesti trifenyylifosfiinin ylidin välillä. Ylidi on yhdiste, jossa vierekkäisillä atomeilla on erimerkkiset varaukset. Wittig-reaktiossa fosforiatomilla on positiivinen varaus. Reaktiomekanismien kuvauksissa ylidi voidaan korvata fosforaanilla, jossa fosforista lähtee kaksoissidos. Virhe (kokeellinen tiede)
Tieteellisessä julkaisussa jokaiselle tulokselle tulisi ilmoittaa virhe, jotta tuloksia, eri mittausmenetelmiä ja niiden tarkkuuksia voidaan vertailla keskenään. Kokeen ja teorian vertailu myös edellyttää tarkkaa tietoa siitä, millä välillä tulos kokeen mukaan on ehdottomasti (esimerkiksi 95 %:n tarkkuudella, niin sanottu "kaksi sigma"-todennäköisyys), jotta teorioita voidaan parantaa ja niiden puutteet havaita. Virheiden ilmoittamisen käytäntö on hyvin kirjava ja siksi lukijalle saattaa jäädä epäselväksi onko ilmoitettu virhe jakauman hajonta, keskiarvon keskivirhe, mittarin lukematarkkuus vai kenties niin sanottu "maksimivirhe" eli suurin mahdollinen poikkeama tuloksesta. Tämä tulisi aina selkeästi ilmoittaa. Ympäristöterveys
Kosteusvauriot todettiin 1990-luvulla Suomessa paljon yleisemmiksi, kuin mitä oli siihen mennessä ajateltu. Osa niistä perustuu rakennusvirheisiin, mutta osa perustui energiansäästön mukanaan tuomaan riittämättömään ilmanvaihtoon tai lisääntyneen veden käytön aiheuttamaan rakenteiden kastumiseen. Perussääntö on se, että kuiva rakennus ei homehdu. Kostuneet rakenteet saattavat kasvaa kirjavan joukon erilaisia mikrobeja, homesieniä ja muita sieniä, bakteereita ja alkueläimiä. Toistaiseksi ei ole täsmällistä kuvaa siitä, mitkä niistä aiheuttavat useimmin oireita. Siten ennalta ehkäisy on tärkein toimenpide, ja siinä keskeistä on rakenteiden kuivuuden varmistaminen. Harha-aistimus (ilmailufysiologia)
Tyypillinen somatogyrinen harha syntyy esimerkiksi, kun oikaisu syöksykierteestä aiheuttaa voimakkaan tunteen vastakkaissuuntaisesta liikkeestä ja voi johtaa niin sanottuun "hautausmaakierteeseen", jossa juuri oikaistu kierre korjataan virheellisen aistimuksen perusteella kierteen alkuperäiseen suuntaan. Harha johtuu siitä, että kaarikäytävissä oleva neste jatkaa liikettään vielä hetken oikaisun jälkeen. Rauta(II)kloridi
Kidevedetön rauta(II)kloridi on huoneenlämpötilassa kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen kiderakenne muistuttaa kadmiumkloridin rakennetta. Lisäksi tunnetaan kidevedelliset mono-, di-, tetra- ja heksahydraatit (FeCl·HO, FeCl·2HO, FeCl·4HO ja FeCl·6HO). Nämä ovat väriltään vihreitä tai sinivihreitä. Kidevesi poistuu yhdisteestä vaiheittain kuumennettaessa. Rauta(II)kloridi liukenee erittäin hyvin veteen muodostaen vihertävän liuoksen, joka on heikosti hapan. Yhdiste ilukenee myös etanoliin, asetoniin ja hyvin vähäisessä määrin dietyylieetteriin. Rauta(II)kloridi on vahva pelkistin ja hapettuu helposti rauta(III)kloridiksi. Kloridi-ionien kanssa rauta(II)kloridi reagoi muodostaen kompleksisen tetrakloroferraatti(II)ionin ([FeCl]). Ohjelmointivirhe
Ohjelmankirjoituksessa pätee virheen suurusluokkaan seuraava: Mitä myöhemmässä ohjelmistonkehityksen vaiheessa virhe tehdään, sitä helpompi se on korjata. Jos virhe tapahtuu jo suunnittelu- ja määrittelyvaiheessa, korjaaminen on usein hankalaa ja jopa mahdotonta. Hyvin kirjoitetuissa ohjelmissa niitä on suhteellisen vähän, ja ne ovat niin lieviä, etteivät ne estä ohjelmaa täyttämästä tarkoitustaan. Ohjelman, jossa on paljon vakavia virheitä, sanotaan olevan "buginen". Sana tulee englannin kielen ludetta ja hyönteistä tarkoittavasta sanasta "bug" (suom. "ötökkä"). Sana on vanha insinööritermi, jota esimerkiksi Edison käytti kirjoittaessaan vuonna 1878: Kiderakenne
"Alkeiskoppi" on kiderakenteen perusosa. Se on pienin rakenne, jota toistamalla koko kiderakenne saadaan rakennettua. Alkeiskoppi rakentuu molekyyleistä, atomeista tai ioneista, joita voidaan kuvata kovina, pyöreinä palloina. Melioidoosi
Melioidoosi eli valeräkätauti, josta toisinaan käytetään myös nimitystä Whitmoren tauti (kapteeni Alfred Whitmoren mukaan, joka ensimmäisenä esitti taudin kuvauksen), on gram-negatiivisen "Burkholderia pseudomallei" -bakteerin aiheuttama tartuntatauti. Bakteeri viihtyy maaperässä ja vedessä. Taudista on kansanterveydellisesti merkittävää haittaa levinneisyysalueillaan, erityisesti Thaimaassa ja Australian pohjoisosassa. Taudista on olemassa sekä akuutti että krooninen muoto. Sade
Sade on pilvistä putoavaa vettä eri olomuodoissaan. 
Sateen syntyyn liittyy aina liikkuvan ilman viilenemistä, sillä ilman vedenpidätyskyky riippuu lämpötilasta. Jos lämmin, kostea ilma alkaa nousta ja siten jäähtyä, se saavuttaa kastepisteen ja osa vesihöyrystä alkaa tiivistyä vedeksi. Tietyissä oloissa vesihöyry voi myös suoraan härmistyä jääkiteiksi. Pisaroiden tai kiteiden synty edellyttää lisäksi sopivia tiivistymisytimiä, kuten pieniä pölyhiukkasia tai muita epäpuhtauksia. Pisarat kasvavat suuremmiksi. Lopulta ne ovat niin suuria verrattuna ilmanvastukseen, että painovoima kumoaa ilman nousevasta liikkeestä aiheutuvan nostovoiman ja vesipisarat tai lumihiutaleet putoavat. Joskus sade haihtuu ennen maahan putoamistaan. Pilvestä roikkuvaa sadejuovaa, joka ei ulotu maahan asti, kutsutaan virgaksi. Kirjoitusvirhe
Kirjoitusvirhe on kirjoitusprosessin aikana tehty tahaton virhe, jonka seurauksena sana kirjoitetaan väärin. Kirjoitusvirheitä nimitetään myös typografisiksi virheiksi, ladontavirheiksi, mistä tulee nimi ”typo”. Virhefunktio
ja se toteuttaa differentiaaliyhtälön Kidevioletti
Ensimmäisen kerran kideviolettia valmistivat 1883 Heinrich Caro ja Alfred Kern, jotka valmistivat sitä N,N-dimetyylianiliinin ja fosgeenin välisellä reaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa reaktiossa muodostuu niin kutsuttu Michlerin ketoni, joka reagoi dimetyylianiliiniylimäärän kanssa muodostaen kideviolettia. Nykyisin käytetään myös toista menetelmää, jossa dimetyylianiliini kondensoituu formaldehydin kanssa jääetikan toimiessa liuottimena. Näin muodostuu väritön leukokidevioletti, joka hapetetaan kidevioletiksi. Aikaisemmin hapettimena käytettiin kromaatteja tai lyijydioksidia, mutta niiden myrkyllisyyden vuoksi hapettimena käytetään nykyisin mangaanidioksidia. Vetysidos
Jään nestemäistä vettä pienempi tiheys johtuu vetysidoksien tuottamasta kiderakenteesta. Jään pienemmästä tiheydestä johtuu myös, että jääpalaset voivat kellua veden pinnalla. Vesimolekyylien väliset vetysidokset aikaansaavat myös veden korkean koheesion, joka edelleen selittää muun muassa veden pintajännityksen. Timanttirakenne
Timanttirakennetta muistuttaa myös eräiden yhdisteiden kuten sinkki­välkkeen (ZnS) kiderakenne. Siinä on kuitenkin kahden­laisia atomeja siten, että riippuen siitä, mikä kohta kiteessä valitaan lähtö­kohdaksi, joko sinkkiatomit ovat kuution kärki­pisteissä ja sivu­tahkojen keski­pisteissä, rikkiatomit taas kuutioiden sisällä, tai päinvastoin. Vastaavanlainen kide­rakenne on myös useilla sellaisilla yhdisteillä, jonka muodostavat jaksollisen järjestelmän 13. ryhmän eli booriryhmän ja 15. ryhmän eli typpiryhmän alkuaineet, esimerkiksi puoli­johteena tunnetulla galliumarsenidilla (GaAs). Vaihekohina
Kohina voi syntyä oskillaattorin lämpenemisestä tai kiteen vanhenemisesta. Myös ulkoiset tekijät voivat synnyttää vaihekohinaa kuten jännitteensyötössä tapahtuvat muutokset. Vaihekohina vaikuttaa heikentävästi erityisesti radiolaitteen tiedonsiirtokykyyn. Vaihekohina esitetään muodossa dBc/Hz. Pelurin virhepäätelmä
Pelurin virhepäätelmä tai uhkapelaajan harha (engl. "Gambler's fallacy") on tilasto- ja argumentaatiovirhe, jossa nojataan taikauskoisesti tai toiveajattelun luonteisesti "todennäköisyyksien lakeihin" ajatellen, että kun jokin on tapahtunut tietyllä aikavälillä normaalia useammin, se tulee tapahtumaan tulevaisuudessa harvemmin. Etenkin jos on kyse tapahtumista, jotka ovat joka kerralla yhtä satunnaisia, on kyseessä yksiselitteisesti virhepäätelmä. CVM
CVM (Complex Vertebral Malformation, monimuotoinen nikamaepämuodostuma) on holstein-rotuisilla naudoilla esiintyvä vakava geenivirhe. Se aiheuttaa homotsygoottina epämuodostumia ja sikiökuolemia. Heterotsygootit kantajat ovat oireettomia. Suola
Suolalla on säännöllinen ionisidosten muodostama kiderakenne, ionihila. Ionihila on kova, mutta ilmenevien hylkimisvoimien vuoksi myös hauras rakenne. Kide pirstoutuu helposti iskun vaikutuksesta, kun positiiviset ionit osuvat kohdakkain positiivisten ja negatiiviset negatiivisten ionien kanssa. Suolan kiteisyys on seurausta ionihilasta.