Mikä eksoplaneetta on?
Eksoplaneetta
Eksoplaneetta on aurinkokuntamme ulkopuolella sijaitseva eli ekstrasolaarinen planeetta. Ensimmäinen varmistettu eksoplaneetta löydettiin vuonna 1992, ja toukokuussa 2016 löydettyjen planeettojen määrä oli jo 3 300. Lisäksi Nasan Kepler-avaruusteleskooppi on havainnut yli 4 700 eksoplaneettaehdokasta, jotka odottavat lisähavaintoja ennen löytöjen varmistamista.
Maan ulkopuolinen elämä
Toukokuun 29. päivänä 2007 Associated Press -uutistoimisto julkaisi raportin, jonka mukaan tutkijat olivat löytäneet 28 uutta eksoplaneettaa. Yhden näistä vasta löydetyistä planeetoista sanotaan olevan monilla tavoin Neptunuksen kaltainen. Mesoplaneetta
Mesoplaneetta on planeetta, jonka läpimitta on 1 000–5 000 km.
Mesoplaneetta on Cerestä suurempi, mutta Merkuriusta pienempi. Pluto on mesoplaneetta, niin kuin suurimmat Kuiperin vyöhykkeen kohteet. Monet ulkoplaneettojen kuut ovat mesoplaneetan kokoisia. Osa mesoplaneetoista on myös alimaita. Toisaalta osa mesoplaneetoista on kääpiöplaneettoja. Kepler-78b
Kepler-78b on eksoplaneetta, jonka löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 5. marraskuuta 2013. Se kiertää himmeää kahdennentoista magnitudin tähteä Kepler-78 noin 400 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla. Planeetta on noin 20% maata suurempi kooltaan, ja sen massa vastaa noin 1,8-1,9 Maan massaa, ja sen tiheys 5 570 kg/m on lähes sama kuin Maan tiheys, eli se on supermaa. Sitä luonnehdittiinkin pian löytämisen jälkeen eniten maankaltaiseksi eksoplaneetaksi. Poikkeuksellista on kuitenkin sen kiertorata, sillä se kulkee 40 kertaa lähempänä tähteä kuin Merkurius omassa aurinkokunnassamme. Nykyisten planeettojen syntyä koskevien mallien mukaan planeetan ei pitäisi olla mahdollista syntyä näin lähelle järjestelmän keskustähteä, mutta ei tiedetä mitään mekanismiakaan, joka voisi sen sinne siirtää. 23 Librae
Tähteä kiertävän eksoplaneetan ratasäde on 0,82 AU, soikeus 0,24 ja kiertoaika 258,3 päivää. Planeetan etäisyys vaihtelee 0,62–1,00 AU. Massa on yli 1,62. HD 66428 b
HD 66428 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. heinäkuuta 2006. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran "Catalog of Nearby Exoplanets" -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää keltaista pääsarjan tähteä HD 66428 noin 179 valovuoden päässä Maasta, Yksisarvisen tähdistön suunnalla. Eksoplaneetta
Ensimmäinen suora kuva eksoplaneetasta oli lähellä infrapunavaloa olevilla taajuuksilla otettu kuva 2M1207b:stä. Ensimmäinen silmin nähtävän valon avulla valokuvattu eksoplaneetta oli pölykiekkotähti Fomalhautia kiertävä eksoplaneetta. Fomalhaut b:n kuvat julkaistiin Science-lehdessä 14. marraskuuta 2008. Ensimmäinen kartta eksoplaneetan pilvistä oli vuonna 2013 julkaistu jättiläisplaneetta Kepler-7b:n pilvikartta. Kartan muodostamisessa käytettiin Spitzerin ja Keplerin keräämiä aineistoja. Kepler-186f
Kepler-186f on eksoplaneetta, joka kiertää 500 valovuoden päässä Maasta olevaa punaista kääpiötähteä melko varmasti elinkelpoisella vyöhykkeellä. Koska planeetta on niin kaukana, siitä on vaikea tehdä tarkkoja havaintoja. Pystytään havaitsemaan vain se, miten planeetta jaksollisesti hieman himmentää keskustähtensä valoa. 55 Cancri e
Kuten suurin osa eksoplaneetoista, 55 Cancri e löydettiin säteisnopeusmenetelmän avulla. Pian sen löytämisen jälkeen aurinkokunnasta löydettiin kolme ulompaa planeettaa. Löytämisen jälkeen planeetan kiertoajaksi arveltiin 2,8 päivää, mikä tekisi sen massasta ainakin 14,2 Maan massaa. 55 Cancri e oli ensimmäinen löydetty eksoplaneetta, jonka massa oli verrattavissa Neptunuksen massaan. Se löydettiin samoihin aikoihin kuin toinen ”kuuma neptunus”, Gliese 436 b. HD 33283 b
HD 33283 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 17. huhtikuuta 2006. Se kiertää keltaista pääsarjan tähteä HD 33283 noin 281 valovuoden päässä Maasta, Jäniksen tähdistön suunnalla. Beta Pictoris b
Beta Pictoris b on eksoplaneetta, joka löydettiin 18. marraskuuta 2008 suoran kuvaamisen menetelmällä. Se kiertää A-tyypin pääsarjan tähteä Beta Pictoris noin 63 valovuoden päässä Maasta, Maalarin tähdistön suunnalla. Luettelo eksoplaneetoista
Tämä artikkeli on luettelo eksoplaneetoista. Tällä hetkellä tunnetaan 909 eksoplaneettaa ja 701 planeettakuntaa, joista 140:ssa on vähintään kaksi planeettaa. Aurinkokunta on luettelossa vertailukohteena. Gliese 581 e
Planeetan minimimassa on 1,7 Maan massaa, mikä tekee siitä pienimmän normaalia tähteä kiertämästä löydetyn eksoplaneetan, ja samalla planeetan jonka massa on lähinnä Maata. Planeetan etäisyys sen kiintotähteen on vain 0,03 AU. Tieteilijät uskovat, että sillä voi olla samanlainen kivinen pinta kuin Maalla tai Jupiterin kuulla Iolla. Eris (plutoidi)
Eris (virallisesti 136199 Eris) on Neptunuksen radan ulkopuolella kiertävä kääpiöplaneetta ja plutoidi, jonka halkaisijaksi on laskettu 2 326 km. Kohteen löytäjät kuvailivat sitä "kymmenenneksi planeetaksi". Se sijaitsee tällä hetkellä 97 astronomisen yksikön etäisyydellä Auringosta ja sen kiertorata on erittäin eksentrinen ja kalteva. Yksi kierros Auringon ympäri kestää 557 vuotta. Eris tunnettiin aluksi väliaikaisella nimellä 2003 UB313 eli ”Xena”. Ylikulkumenetelmä
Ylikulkumenetelmällä etsitään eksoplaneettoja eli planeettoja, jotka sijaitsevat muualla kuin omassa aurinkokunnassamme. Ylikulkumenetelmä perustuu siihen, että eksoplaneetta kulkiessaan keskustähtensä editse aiheuttaa keskustähtensä kirkkauteen pienen mutta havaittavan muutoksen. Tämä sitten rekisteröidään Maassa ja kyseistä tähteä aletaan seurata. Koska planeetta kulkee emotähtensä editse yleensä useammin kuin kerran, voidaan tästä selvittää planeetan kiertoaika ja siitä edelleen planeetan massa ja etäisyys emotähdestään. Jos planeetalla on kaasukehä, voidaan sen kemiallista koostumusta arvioida havaitsemalla kaasukehän aiheuttamaa pientä jälkeä emotähden spektrissä. HD 164922 b
HD 164922 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. heinäkuuta 2006. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran "Catalog of Nearby Exoplanets" -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää oranssia K-tyypin kääpiötähteä HD 164922 noin 70,55 valovuoden päässä Maasta, Herkuleen tähdistön suunnalla. HD 154857 b
HD 154857 b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 2004. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 154857 noin 223 valovuoden päässä Maasta, Alttarin tähdistön suunnalla. HD 185269 b
HD 185269 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 18. elokuuta 2006. Se kiertää tähteä HD 185269 noin 153 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla. Eksoasteroidi
Eksoasteroidi on Aurinkokunnan ulkopuolella sijaitseva asteroidi. Kappale (514107) 2015 BZ509 saattaa olla siepattu eksoasteroidi. Vain yksi eksoasteroidi on tunnettu, GD 61-tähden ympärillä. Luettelo ennätyksellisistä eksoplaneetoista
Tämä artikkeli on luettelo ennätyksellisistä eksoplaneetoista (sekä ennätyksellisistä planeettakunnista). Tällä hetkellä tunnetaan varmistetusti 940 eksoplaneettaa ja 726 planeettakuntaa, joista 146:ssa on vähintään kaksi planeettaa. Mahdollisesti löydettyjen eksoplaneettojen määrä on kuitenkin paljon suurempi. Eksoplaneetta
Eksoplaneettojen suora kuvaaminen on vaikeaa, koska pienemmät kohteet hukkuvat helposti kirkkaan keskustähden valoon. Havaitsemista vaikeuttavat myös tähden ilmakehän rauhattomuus ja teleskooppien huono erotuskyky. Eksoplaneettojen suoran havaitsemisen vaikeuden vuoksi niiden havaitsemiseen on kehitetty useita epäsuoria menetelmiä. Fomalhaut
Tähdellä onkin infrapunahavaintojen perusteella planeetta, "Fomalhaut b", joka havaittiin vuonna 2008. Hubble-avaruusteleskooppi on ottanut planeetasta kuvia, joiden kooste julkaistiin Science-lehdessä 14. marraskuuta 2008 . Kuvissa näkyy selvästi planeetan liike. Planeetta on nyt Fomalhautista noin 18 miljardin kilometrin eli 119 AU:n päässä 872 vuoden kiertoajalla
lähellä pölyrenkaan sisäreunaa. Koska planeetan radan arvellaan olevan soikea, sen keskietäisyyden Fomalhautista arvellaan olevan noin 115 AU. Planeetta kiertää silloin noin 18 AU:n päässä pölyrenkaan sisäreunasta. Fomalhaut b on ensimmäinen suoraan kuvannuksella varmistettu eksoplaneetta. HD 189733 Ab
HD 189733Ab (tai HD 189733b) on vuonna 2005 löydetty noin Jupiterin massainen eksoplaneetta, joka kiertää auringonkaltaista tähteä HD 189733. HD 195019 b
HD 195019 b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä ja kaksoistähteä HD 195019 noin 122 valovuoden päässä Maasta, Delfiinin tähdistön suunnalla. HD 132406 b
HD 132406 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 20. syyskuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 132406 noin 232 valovuoden päässä Maasta, Karhunvartijan tähdistön suunnalla. 55 Cancri b
55 Cancri b on tähteä 55 Cancri A kiertävä eksoplaneetta. Se on järjestyksessä toinen planeetta tähdestä lähtien. Planeetta on ns. kuuma jupiter. Planeetta oli neljäs löydetty eksoplaneetta. Sen löysivät Paul Butler ja Geoffrey Marcy 12. huhtikuuta 1996. Kuten suurin osa tunnetuista eksoplaneetoista, 55 Cancri b löydettiin säteisnopeusmenetelmän avulla. Planeetan löytämisestä ilmoitettiin yhdessä Ypsilon Andromedaea kiertävän sisimmän planeetan kanssa. Eksoplaneetta
Ensimmäiset vahvistetut eksoplaneetat löytyivät vuonna 1992, kun Aleksander Wolszczan ja Dale Frail havaitsivat planeettoja pulsari PSR 1257+12:n ympäriltä. Planeetat aiheuttivat muutoksia millisekuntipulsarin paikkaan ja sitä kautta pulsarin lähettämien radiopulssien saapumisaikoihin. Aikaisemmin oli jo julkaistu väittämiä löydetyistä eksoplaneetoista, mutta niiden olemassaoloa ei ollut voitu vahvistaa. Yksi tällainen oli vuonna 1988 julkaistu tutkimus, jonka mukaan Gamma Cepheillä olisi planeetta. Planeetan olemassaolo vahvistettiin vuonna 2003. HR 8799 b
HR 8799 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla. HD 83443 b
HD 83443 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. huhtikuuta 2000. Se kiertää oranssia K-tyypin pääsarjan tähteä HD 83443 noin 142 valovuoden päässä Maasta, Purjeen tähdistön suunnalla. Eksoplaneetta
Vuoden 2014 alussa havaittujen eksoplaneettojen määrä oli kasvanut jo noin tuhanteen. 26. helmikuuta 2014 Nasa julkaisi tiedon, että 715 Kepler-avaruusteleskoopin aiemmin havaitseman eksoplaneetan olemassaolo oli varmistettu. Näin varmistettujen eksoplaneettojen määrä kasvoi noin 1 700:n. Suurin osa planeetoista oli Neptunusta pienempiä. WASP-12
Tällä tähdellä on hyvin lähellä kiertävä, suureksi osaksi kaasusta koostuva eksoplaneetta. Planeetta WASP-12b on läpimitaltaan laskettua suurempi, ja se kiertää hyvin lähellä keskustähteään. Kiertoaika on noin 1.09 päivää. Se on ensimmäinen löydetty hiilipitoinen eksoplaneetta, ja hiiltä sillä on enemmän kuin happea. 79 Ceti
Tähdellä on eksoplaneetta, jonka radan isoakselin puolikas (a) on 0,35 AU, radan soikeus (e) on 0,252±0,052, kiertoaika (P) 75,82±0,4 d. Planeetan massa on 0,215 ± 0,03 Jupiteria. Tarkkaa massaa ei tunneta, koska planeetan radan kaltevuutta ei tiedetä. HD 170469 b
HD 170469 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin alijättiläistähteä HD 170469 noin 212 valovuoden päässä Maasta, Käärmeenkantajan tähdistön suunnalla. Kepler-16b
Kepler-16b on eksoplaneetta, joka on noin Saturnuksen kokoinen, ja kiertää kaksoistähti Kepler-16:ta noin 200 valovuoden päässä Maasta. Planeetan kiertoaika tähtien ympäri on noin 229 päivää. OGLE-2006-BLG-109L
OGLE-2006-BLG-109L:n ympäriltä löydettiin maalis–huhtikuussa 2006 eksoplaneettakunta, johon kuuluu ainakin kaksi jättiläisplaneettaa. Monimutkaisen analysointiprosessin vuoksi löytö julkaistiin vasta helmikuussa 2008, ja se sai runsaasti huomiota, sillä kun huomioidaan keskustähden Aurinkoa pienempi koko, planeetat OGLE-2006-BLG-109L b ja OGLE-2006-BLG-109L c kiertävät sitä suhteessa vastaavilla etäisyyksillä kuin oman Aurinkokuntamme kaksi suurinta planeettaa: Jupiter ja Saturnus. Koska näiden planeettojen keskinäinen massasuhde on myös likimain sama kuin Jupiterilla ja Saturnuksella, OGLE-2006-BLG-109L:n planeettakunta muodostaa tavallaan oman Aurinkokuntamme "kutistetun" version. HD 217107 c
HD 217107 c on eksoplaneetta, joka löydettiin 24. kesäkuuta 2005. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 217107 noin 64 valovuoden päässä Maasta, Kalojen tähdistön suunnalla. Supermaapallo
Havaintojen mukaan eksoplaneetta COROT-7b on varmuudella supermaa. Sen massa on noin viisi Maan massaa ja säde 1,68 Maan sädettä. Tämä supermaapallo on lähellä keskustähteään kiertävä kuuma niin sanottu ktooninen planeetta, jonka pintalämpötila on 1 000–1 500 °C. Corot-7b:n toinen pallonpuolisko on laskujen mukaan sulaa laavaa. HD 189733 Ab
Vuonna 2006 HD 189733Ab:stä tuli ensimmäinen eksoplaneetta, joka voitiin havaita suoraan infrapunaemissionsa kautta. HD 210277 b
HD 210277 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 9. syyskuuta 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 210277 noin 69 valovuoden päässä Maasta, Vesimiehen tähdistön suunnalla. CoRoT-7b
COROT-7b (alkuperäiseltä nimeltään CoRoT-Exo-7b) on läpimitaltaan toistaiseksi toiseksi pienin havaittu eksoplaneetta. Planeetan havaitsi ylikulkumenetelmällä vieraita planeettoja etsivä ranskalainen CoRoT-satelliitti. Kepler-70b
Kepler-70b kiertää emotähteään 0,006 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on vain noin 5,76 tuntia. Planeetta onkin yksi lyhimmässä ajassa tähtensä kiertävistä ja lyhimmän kiertoradan omaavista planeetoista. Lisäksi läheisyys emotähteen nostanee planeetan pintalämpötilan jopa 7 178 Kelviniin, mikä tekee siitä myös kuumimman tunnetun eksoplaneetan. TrES-4
TrES-4 on Lowell-observatorion Herkuleksen tähdistöstä vuonna 2006 löydetty toistaiseksi suurin eksoplaneetta. Löydöstä ilmoitettiin vuoden 2007 elokuussa. Planeetta kiertää 1 435 valovuoden etäisyydellä Maasta sijaitsevaa tähteä GSC 02620-00648. Planeetta kiertää tähteään 7 242 000 km:n etäisyydellä ja sen pinnan lämpötilaksi arvioidaan noin 1 327 °C. TrES-4 kiertää tähtensä ympäri kerran 3,5 vuorokaudessa. TrES-4 on Trans-Atlantic Exoplanet Survey -projektin neljäs varma planeettahavainto ja se löytyi vain puolen asteen päästä aiemmasta TrES-3:sta. Proxima Centauri b
Ensimmäiset merkit eksoplaneetasta Proxima Centauri b kaltaisten ominaisuuksien kanssa havaitsi Mikko Tuomi, joka työskentelee Britanniassa Hertfordshiren yliopistossa. Hän päätteli asian arkistotiedoista, jotka koskevat Proxima Centaurin liikkumista. Vahvistaakseen uuden, Proxima Centauria kiertävän, eksoplaneetan mahdollisen löydön ESO käynnisti Pale Red Dot hankkeen tammikuussa 2016. 24.8.2016 Proxima Centauri b:n olemassaolo vahvistettiin Euroopan eteläisessä observatoriossa, ja tutkimusryhmää johti Guillem Anglada-Escudé Queen Maryn yliopistosta. Löytö raportoitiin "Naturessa". Mittaukset suoritettiin käyttämällä kahta spektrografia, HARPS ESO 3,6 m teleskoopilla La Silla-Observatoriolla ja UVES 8-metrisellä erittäin isolla teleskooppilla. Ensimmäinen osoitus planeetasta löydettiin vuonna 2013. Emotähden säteisliikkeen korkein nopeus yhdistettynä kiertoaikaan mahdollisti pienimmän massan laskemisen eksoplaneetalle. Virheellisen positiivisen tuloksen todennäköisyys on pienempi kuin yksi kymmenestä miljoonasta. Draugr (eksoplaneetta)
Draugr eli PSR B1257+12 b on eksoplaneetta. Planeetan ensimmäinen nimi löydettäessä oli PSR B1257+12 A. Se on yksi kolmesta kappaleesta, jotka kiertävät sen emotähteä. Se sijaitsee noin 2 300 valovuoden päässä Auringosta Neitsyen tähdistössä. Se on pienimassaisin tunnettu eksoplaneetta. Epsilon Eridani
Epsilon Eridani (ε Eri / ε Eridani) on Aurinkoa pienempi noin miljardin vuoden ikäinen eteläisellä taivaalla näkyvä Eridanuksen tähdistöön kuuluva oranssi kääpiö. Se on Aurinkoa kolmanneksi lähin paljaalla silmällä näkyvä tähti. Lisäksi sillä tiedetään olevan eksoplaneetta, eräs Aurinkokuntaa lähimmistä. Varmuudella löydettyjä ovat yksi planeetta ja Kuiperin komeettavyöhykettä vastaava pölykiekko. HD 125612 b
HD 125612 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 125612 noin 172 valovuoden päässä Maasta, Neitsyen tähdistön suunnalla. HAT-P-32b
HAT-P-32b on eksoplaneetta joka kiertää G- tai F-tyypin tähteä HAT-P-32 noin 1 044 valovuoden päässä Aurinkokunnasta, Andromedan tähdistön suunnalla. Sen ja HAT-P-33b eksoplaneetan löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 6. kesäkuuta 2011, mutta sen olemassaolosta oli viitteitä jo niinkin aikaisin kuin 2004. Eksoplaneetta on luultavasti tyypiltään kuuma jupiter, ja vaikka sen massa on hieman pienempi kuin Jupiterilla, se on kooltaan lähes kaksinkertainen. SWEEPS-04
SWEEPS-04 on eksoplaneetta, joka löydettiin 4. lokakuuta 2006. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä SWEEPS J175853.92−291120.6 noin 28 000 valovuoden päässä Maasta, Jousimiehen tähdistön suunnalla. Alfa Centauri
Tähtijärjestelmästä on löydetty myös kaksi eksoplaneettaa. 16. lokakuuta 2012 Alfa Centauri B:tä kiertämästä havaittiin mahdollisesti noin Maan massainen planeetta, Alfa Centauri Bb. Se oli siihen mennessä lähin löydetty eksoplaneetta. Planeetta kiertää emotähteään hyvin lähellä, vain 6 miljoonan kilometrin päässä 3,2 päivän kiertoajalla. Tämän vuoksi uskotaan, että planeetta on elämälle sopimaton laavaplaneetta, jonka tyypillinen pintalämpötila on noin 1 200 °C. Myöhemmin löytöä on epäilty, ja 10. heinäkuuta 2013 julkaistun tutkimuksen mukaan planeettaa ei välttämättä ole olemassa. Varmuutta asiasta ei ole vielä saatu. Ylikulku
Ylikuluilla on merkitystä eksoplaneettojen etsinnässä ja tutkimuksessa, sillä kulkiessaan keskustähden ja havaitsijan välisen näkösäteen poikki riittävän suuri eksoplaneetta aiheuttaa muutoksen tähden kirkkaudessa, jolloin planeetan olemassaolo ja kiertoaika voidaan havaita tähden valokäyrästä. Ylikulku voi myös aiheuttaa muutoksia tähden spektriin, mikä mahdollistaa eksoplaneetan ilmakehän koostumuksen määrittämisen. Ylikulkumenetelmällä eksoplaneettoja etsivät esimerkiksi CoRoT- ja Kepler-avaruusteleskoopit. 55 Cancri f
55 Cancri f on noin 41 valovuoden päässä Maasta sijaitsevaa tähteä 55 Cancri A kiertävä eksoplaneetta Ravun tähdistössä. Se on viides tähtijärjestelmästä löydetty planeetta ja etäisyyden mukaan neljäs tähdestä. 55 Cancri f oli ensimmäinen eksoplaneetta, jonka tunnuskirjain oli "f". Pegasus
Vuonna 1995 51 Pegasista tuli ensimmäinen tavallinen tähti, jolta löydettiin eksoplaneetta. Fomalhaut b
Fomalhaut b tai Dagon on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008 Hubble-avaruusteleskoopin tekemien havaintojen perusteella. Kyseessä oli ensimmäinen näkyvän valon aallonpituuksilla kuvattu planeetta. Planeetta kiertää A-tyypin pääsarjan tähteä, Fomalhautia, noin 25 valovuoden päässä Maasta. Planeetan kiertoaika tähtensä ympäri on pisin kaikista tunnetuista eksoplaneetoista. Alkuperäisessä tutkimuksessa sen arvioitiin olevan 872 Maan vuotta, mutta uudemmissa arvioissa kiertoajaksi on arvioitu jopa 2 000 vuotta. Lisäksi rata on hyvin elliptinen, ja planeetan etäisyys tähdestä vaihtelee 7,4 ja 43 miljardin kilometrin päässä tähdestä. HD 5319 b
HD 5319 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 11. tammikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 5319 noin 326 valovuoden päässä Maasta, Valaskalan tähdistön suunnalla. Epsilon Eridani b
Epsilon Eridani b on varmistamaton eksoplaneetta, joka löydettiin 7. elokuuta 2000. Se kiertää oranssia K-tyypin pääsarjan tähteä Epsilon Eridani Eridanuksen tähdistön suunnalla, 10,4 valovuoden päässä Maasta. Tämä tekisi planeetasta toiseksi lähimmän eksoplaneetan Alfa Centauri Bb:n jälkeen. 14 Herculis
14 Herculis (Gliese 614) on oranssi kääpiötähti noin 59 valovuoden päässä Maasta. Tähteä kiertävältä radalta on havaittu kaksi eksoplaneettaa, joista toisen olemassaolo on varmistettu. HD 2039
HD 2039 -tähden näennäinen magnitudi (V) on 9,01. Vuonna 2002 havaittiin eksoplaneetan (HD 2039 b) kiertävän tähteä. Planeetta on arviolta neljä kertaa niin suuri kuin Jupiter. Kyseessä oli sadas löydetty eksoplaneetta. 51 Eridani b
51 Eridani b on Jupiteria muistuttava eksoplaneetta, joka kiertää tähteä 51 Eridani. Planeetta on noin kahden Jupiterin massainen. Sen pintalämpötila on noin 420 celsiusastetta. Se on iältään 20 miljoonaa vuotta. Planeetta sijaitsee noin sadan valovuoden päässä maapallosta. GJ 504 b
GJ 504 b on eksoplaneetta, joka löydettiin yhdysvaltalaisen Mauna Kean observatorion Subaru-teleskoopin avulla vuonna 2013. Se kiertää 59 Virginis -nimistä keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä (GJ 504) noin 57 valovuoden päässä Maasta, Neitsyen tähdistön suunnalla. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan infrapunavalon aallonpituuksilla. Kepler-70c
Kepler-70c (tunnetaan myös nimillä KOI-55.02 ja KOI-55 c) on eksoplaneetta, jonka löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 22. joulukuuta 2011. Se kiertää himmeää B-tyypin alikääpiötähteä Kepler-70 noin 3 850 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla. Planeetan massa vastaa noin kahta kolmasosaa Maan massasta. Eksoplaneetta
Säteisnopeusmenetelmä ja ylikulkumenetelmä ovat epäsuoria menetelmiä, joiden avulla on löydetty valtaosa kaikista varmistuneista eksoplaneetoista. Molemmilla menetelmillä löydetyt planeetat sijaitsevat tyypillisesti verrattain lähellä keskustähteään. Säteisnopeusmenetelmä perustuu keskustähden spektriä tarkkailemalla selvitetyn Doppler-ilmiön perusteella tehtyyn säteisliikkeen mittaamiseen. Säteisnopeusmenetelmän avulla on löydetty yli 60 % vahvistetuista eksoplaneetoista (elokuussa 2012). Ylikulkumenetelmän avulla voidaan havaita eksoplaneettoja, kun ne kulkevat keskustähtensä ja Maan välistä. Tähden kiekon yli kulkeva valo pimentää hyvin pienen osan tähdestä säännöllisin väliajoin. HD 40307 g
HD 40307 g on tähteä HD 40307 kiertävä eksoplaneetta. Se sijaitsee keskustähtensä elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeetan löysi suomalaisen Mikko Tuomen johtama tutkimusryhmä. Eksoplaneetta
Pienimmät löydetyt eksoplaneetat ovat massaltaan Merkuriusta pienempiä ja suurimmat yli kolmekymmentä kertaa Jupiterin kokoisia. Aurinkokunnan planeettojen tapaan eksoplaneetat voidaan jakaa karkeasti kaasujättiläisiin ja kiviplaneettoihin. Eksoplaneettojen kohdalla planeettatyyppien koot kuitenkin vaihtelevat huomattavasti enemmän kuin Aurinkokunnassa. Pienimpien kaasuplaneettojen massat ovat muutaman Maan massan suuruisia ja suurimpien kiviplaneettojen massat jopa kymmenen Maan massaa. Maata suurempia kiviplaneettoja kutsutaan supermaiksi. Ulkoplaneetta
Ulkoplaneetta on planeetta, joka kiertää Aurinkoa ulommalla radalla kuin Maa, sisäplaneetta vastaavasti sisemmällä radalla.
Ulkoplaneetta on kirkkaimmillaan oppositiossa, toisin sanoen samassa
suunnassa kuin Maa Auringosta katsoen.
Ulkoplaneettoja ovat Mars, Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus. Usein mainitaan ulkoplaneettojen kuut omana taivaankappaleryhmänään. Ne ovat enimmäkseen jäästä ja myös kivestä koostuvia, useimmiten kraatterisia, kappaleita. 14 Herculis
14 Herculista kiertävät kaksi eksoplaneettaa tunnetaan nimillä 14 Herculis b (löydetty 1998) ja varmistamaton 14 Herculis c. 14 Herculis b:n kiertoaika 1773 päivää, soikean radan isoakselin puolikas 2,77 AU ja massa noin 4,64 Jupiterin massaa, ja sen kiertorata on eksentrinen, toisin kuin 14 Herculis c:n. Pegasus
Pegasus-laatikon oikealla puolella olevalta noin 150 valovuoden päässä olevalta HD 209458 -tähdeltä on löytynyt eksoplaneetta HD 209458b, Jupiterin kokoluokan jättiläisplaneetta, jolle on annettu nimi "Osiris". Se pimentää emotähtensä kirkkautta noin 1,5 % aina 3,5 vuorokauden välein. Se on ensimmäinen eksoplaneetta, jonka emotähden pimennysmuuttujavaikutus ennustettiin ja havaittiin ja jolta on mitattu spektroskooppisesti kaasukehästä happea, hiiltä ja vetyä. Planeetan olot ovat liian kuumat, jotta siellä voisi esiintyä ainakaan tuntemamme kaltaista elämää. Emotähti näkyy jo kiikarilla. Jääplaneetta
Jääplaneetta on vesijäästä tai jonkin muun aineen kuten metaanin kiinteästä olomuodosta koostuva planeettatyyppi, jonka olemassaolo on ennustettu. Jääplaneetta muistuttaa komeettaa tai transneptunista kohdetta kuten 134340 Pluto tai 136199 Eris, mutta on paljon massiivisempi. Hypoteettisten kiinteiden jääplaneettojen lisäksi myös Uranus ja Neptunus ovat jäisiä planeettoja. Niitä sanotaankin jääjättiläisiksi. Punaista kääpiötä kiertävä viisi kertaa Maan massainen eksoplaneetta OGLE-2005-BLG-390Lb saattaa olla kiinteä jääplaneetta. Joutsen (tähdistö)
Tähdistön alueelta tunnetaan myös muutamia eksoplaneettakuntia, esimerkiksi tähtien 16 Cygni B ja HD 188753 A ympäriltä. NASAn eksoplaneettoja etsivä Kepler-avaruusteleskooppi on jatkuvasti suunnattu Joutsenen tähdistöä kohti, ja se saattaa löytää planeettakuntia runsaasti lisää. HD 175541 b
HD 175541 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää alijättiläistähteä HD 175541 noin 417 valovuoden päässä Maasta, Käärmeen tähdistön suunnalla. HD 224693 b
HD 224693 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 17. huhtikuuta 2006. Se kiertää keltaista alijättiläistähteä HD 224693 noin 307 valovuoden päässä Maasta, Valaskalan tähdistön suunnalla. Extrasolar Planets Encyclopaedia
Jokaisesta eksoplaneetasta kerrotaan niiden perusominaisuuksia kuten löytövuosi, massa, säde, kiertoaika, radan isoakselin puolikas, eksentrisyys sekä inklinaatio. Sivulla kerrotaan myös tietoja eksoplaneetan keskustähdestä sekä listataan planeettaa koskevia tutkimusjulkaisuja. Kepler-90
NASAn Kepler-avaruusteleskooppi on havainnut seitsemän tähteä kiertävää eksoplaneettaa: Maan ulkopuolinen elämä
Vuodesta 1992 lähtien Linnunradalta on löydetty satoja eksoplaneettoja. The Extrasolar Planets Encyclopaedia -Internet-sivulla on listattuna 687 eksoplaneettaa (3.10.2011) . Niiden koot vaihtelevat hieman meidän planeettaamme suuremmista maankaltaisista planeetoista aina Jupiteria suurempiin kaasujättiläisiin. PSR B1620-26 b
PSR B1620-26 b on eksoplaneetta, joka kiertää pulsaria PSR B1620-26 Skorpionin tähdistössä noin 12 400 valovuoden päässä Maasta. Sen epävirallinen lempinimi on Metusalah, koska se on yksi vanhimmista tunnetuista eksoplaneetoista eli noin 12,7 miljardia vuotta vanha. 109 Piscium
Eksoplaneetan 109 Piscium b radan isoakselin puolikas 2,12 AU, 
soikeus 0,1 ja kiertoaika 1076 päivää eli 2,9 v. Massa yli 6,38 Jupiterin massaa. Eksoplaneetta on löydettu spektrimittauksella eli säteisnopeusmittauksella, vain eksoplaneetan aiheuttama tähden huojunta havaitaan, ei itse eksoplaneettaa.
Eksoplaneetan lämpötila saattaa olla 264 K, ehkä 10–20 K lämpimämpi sisäisen lämmön takia. Planeetan säde ehkä 1,03 Jupiteria. HD 154672 b
HD 154672 b on eksoplaneetta joka kiertää vanhaa ja metallipitoista G-tyypin tähteä HD 154672 noin 210 valovuoden päässä Aurinkokunnasta, Alttarin tähdistön suunnalla. Sen löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 5. syyskuuta 2008. Eksoplaneetta on tyypiltään jättiläisplaneetta, koska sen massa on vähintään viisinkertainen Jupiteriin verrattuna. HD 221287 b
HD 221287 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä HD 221287 noin 173 valovuoden päässä Maasta, Tukaanin tähdistön suunnalla. Psi1 Aquarii
Vuonna 2003 löydettiin eksoplaneetta, jonka massa 2,9 kertaa Jupiterin massa HD 17156 b
HD 17156 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 14. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin alijättiläistähteä HD 17156 noin 255 valovuoden päässä Maasta, Kassiopeian tähdistön suunnalla. HD 190647 b
HD 190647 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 190647 noin 172 valovuoden päässä Maasta, Jousimiehen tähdistön suunnalla. HD 11506 b
HD 11506 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 11506 noin 176 valovuoden päässä Maasta, Valaskalan tähdistön suunnalla. Alfa Centauri Bb
Alfa Centauri Bb on mahdollinen eksoplaneetta, joka kiertää Auringon naapuritähteä Alfa Centauri B noin 4,36 valovuoden päässä Maasta, Kentaurin tähdistön suunnalla. Jos planeetan olemassaolo varmistettaisiin, löytö olisi erityisen merkittävänä, sillä se olisi Maata lähin löydetty eksoplaneetta ja pienimassaisin auringonkaltaista tähteä kiertävä planeetta. Eksoplaneetta
Ensimmäisen auringonkaltaista tähteä kiertävän eksoplaneetan löysivät 1995 sveitsiläiset Michel Mayor ja Didier Queloz. Heidän onnistui mitata spektrometrillä 51 Pegasi -tähtijärjestelmässä sijaitsevan eksoplaneetan vetovoimavaikutus keskustähteensä. Planeetta 51 Pegasi b on kaasuplaneetta, ja se kiertää keskustähteään lähempänä kuin Merkurius Aurinkoa. Eksoplaneetta
Aluksi havaittujen eksoplaneettojen kiertoradat olivat hyvin soikeita, ja ne sijaitsivat lähellä keskustähteä. Monet löydetyt eksoplaneetat olivat 51 Pegasi b:n kaltaisia kuumia jupitereita, eli karkeasti Jupiterin massaisia jättiläisplaneettoja, jotka kiertävät emotähteään hyvin lähellä. Tämän tyyppisten eksoplaneettojen uskottiin olevan yleisiä, mutta myöhemmät tutkimukset osoittivat niiden olevan huomattavasti harvinaisempia. Alfa Centauri
Elokuussa 2016 löydettiin Proxima Centauria kiertävä Proxima Centauri b, joka on lähin löydetty eksoplaneetta. Sen arvellaan olevan elinkelpoisella vyöhykkeellä. Eksoplaneetta
Eksoplaneetalla ei ole yleisesti hyväksyttyä määritelmää, joten arviot planeetoiksi laskettavien aurinkokunnan ulkopuolisten kappaleiden määristä vaihtelevat. Vuonna 2012 julkaistun tutkimuksen mukaan Linnunradassa sijaitsevilla tähdillä on kiertolaisinaan keskimäärin 1,6 planeettaa. Lisäksi Linnunradassa saattaa olla jopa 100 000 kertaa enemmän tähtienvälisiä planeettoja kuin galaksissa on pääsarjan tähtiä. Nämä vapaat planeetat eivät ole gravitaationaalisesti sidottuja muihin kohteisiin. HD 99109 b
HD 99109 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. heinäkuuta 2006. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran "Catalog of Nearby Exoplanets" -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää oranssia K-tyypin kääpiötähteä HD 99109 noin 197 valovuoden päässä Maasta, Leijonan tähdistön suunnalla. CoRoT-4b
CoRoT-4b (ennen tunnettu nimellä CoRoT-Exo-4b) on eksoplaneetta joka kiertää CoRoT-4-tähteä. Se on luultavasti synkronoitunut sen tähden pyörähdysajan kanssa. Sen löysi ranskalainen CoRoT-satelliitti vuonna 2008. Kepler-7b
Kepler-7b on eksoplaneetta, joka löydettiin Kepler-avaruusteleskoopilla vuonna 2010 (ensimmäisten teleskoopilla löydettyjen planeettojen joukossa). Se on jättiläisplaneetta, joka kiertää pääsarjan tähteä Kepler-7 noin Lyyran tähdistön suunnalla. Kepler-7b on myös ensimmäinen eksoplaneetta, josta on pystytty muodostamaan kartta. Kartan muodostamiseksi planeettaa kuvattiin avaruusteleskoopilla kolmen vuoden ajan, ja löydetyt selkeästi heijastavat kuviot tulkittiin pilviksi. HR 8799
Tähden pölyrenkaan sisäreuna on noin 75 AU:n päässä tähdestä.
Pölyrengas on massiivisimpia tunnettuja 300 valovuoden säteellä Maasta. Tähdeltä on kuvattu kolme eksoplaneettaa, jotka koostuvat pääosin kaasusta ja ovat eksoplaneetoiksikin massiivisia. Planeetat näkyvät lähi-infrapunakuvissa pisteinä. Planeettojen nimet ovat etäisyysjärjestyksessä HR 8799 d, HR 8799 c ja HR 8799 b. Planeettojen massat ovat noin 5-13 Jupiterin massaa. Uloin planeetta kiertää juuri Kuiperin vyöhykettä vastaavan pölykiekon sisäpuolella 64 AU:n etäisyydellä. Pölykiekon sisäreunahan on 74 AU:n etäisyydellä. Vertailun vuoksi, jos oletetaan, että keskustähti on 4,9 kertaa kirkkaampi kuin Aurinko, Neptunuksen lämpötilaa vastaava etäisyys on HR 8799:lle noin 66 AU. HD 23127 b
HD 23127 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 9. helmikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 23127 noin 291 valovuoden päässä Maasta, Verkon tähdistön suunnalla. HD 102117 b
HD 102117 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 16. syyskuuta 2004. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 102117 noin 137 valovuoden päässä Maasta, Kentaurin tähdistön suunnalla. Beta Pictoris b
Vuonna 2014 Beta Pictoris b:stä tuli ensimmäinen eksoplaneetta, jonka vuorokauden pituus oli määritetty. Pituudeksi määritettiin vain 8 tuntia, mikä on huomattavasti vähemmän kuin yhdelläkään aurinkokunnan planeetoista. Tuloksen mukaan planeetta pyörii päiväntasaajallaan 100 000 kilometrin tuntinopeudella. Pii Mensae
Tähdellä havaittiin säteisnopeusmenetelmää käyttäen eksoplaneetta vuonna 2001. Planeetan nimi on Pii Mansae b. Sen massa on ainakin 10,3 Jupiterin massaa, ja sen kiertoaika on noin 2 049 päivää. Poltergeist (eksoplaneetta)
Poltergeist on eksoplaneetta, joka on tähtitieteellisellä nimellään PSR 1257+12 c. Planeetan ensimmäinen nimi löydettäessä oli PSR B1257+12 B. Proxima Centauri
Proxima Centauria kiertää vuonna 2016 ensikertaa havaittu maan kaltainen eksoplaneetta Proxima b, joka arvioiden mukaan sijaitsee tähden elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeetan löysi suomalainen tähtitieteilijä Mikko Tuomi. 47 Ursae Majoris
47 Ursae Majoris (47 UMa) on Ison karhun tähtikuviossa sijaitseva aurinkoa hieman muistuttava tähti 46 valovuoden päässä maasta. Tähdeltä on löytynyt kolme eksoplaneettaa vuosina 1996, 2001 ja 2010. HD 107148 b
HD 107148 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. heinäkuuta 2006. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran "Catalog of Nearby Exoplanets" -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää keltaista pääsarjan tähteä HD 107148 noin 167 valovuoden päässä Maasta, Neitsyen tähdistön suunnalla. HD 85512 b
HD 85512 b on eksoplaneetta, joka kiertää oranssia keskustähteään elämänvyöhykkeen sisäreunan tuntumassa. Planeetta on noin 3,6 maan massainen supermaa, jolla on kaasukehä. Kaasukehän ominaisuuksia ei tunneta. Jos planeetalla on riittävästi valoa heijastava ohuehko kaasukehä, sillä saattaa olla nestemäistä vettä ja elämää. toisaalta planeetta sattaa olla kasvihuoneilmiön elinkelvottomaksi kuumentama "super-Venus". WASP-17b
WASP-17b on eksoplaneetta, joka löydettiin 11. elokuuta 2009. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä WASP-17 Skorpionin tähdistön suunnalla. Se oli ensimmäinen eksoplaneetta, jonka havaittiin kiertävän tähteään retrogradisella radalla (tähden pyörimissuuntaa vastaan). Myös planeetan tiheys on poikkeavan alhainen: vain 6−14 % Jupiterin tiheydestä (0,08−0,19 g/cm). Eksokuu
Perinteisesti kuiden ymmärretään kiertävän planeettaa, mutta IAU:n 2003 eksoplaneetta suosituksen mukaan ruskea kääpiö ja ruskea alikääpiö eivät ole planeettoja. Kuitenkin näillä taivaankappaleilla on kuita, joten eksokuun ei tarvitse kiertää planeettaa.