Mistä Hruštšovka -kerrostalo on saanut nimensä?
Hruštšovka
Hruštšovka () on Neuvostoliitossa nopeasti ja halvalla 1950–1960-luvulla tiilistä tai betonielementeistä rakennettu 3–5-kerroksinen hissitön kerrostalo, joka on saanut nimensä maan silloisen päämiehen Nikita Hruštšovin mukaan. Taloissa asumisväljyydeksi määriteltiin 10 neliötä henkeä kohden. "Hruštšovkojen" rakentamisprojektien tarkoituksena oli tarjota asuntoja aikakaudella maaseudulta kaupunkeihin muuttaneille ihmisille.
Moisei Ginzburg
Lukuisten artikkeleidensa ja kirjojensa ansiosta Ginzburgista tuli yksi venäläisten konstruktivistien johtajista ja suuntauksen tärkein teoreetikko. Arkkitehtuurin tavoitteena oli hänen mukaansa tuotannon ja arkielämän rationalisointi. Esimerkkejä uudenlaisista yhteisöllistä elämäntapaa luomaan tarkoitetuista asuintaloista ovat Ginzburgin johdolla rakennetut Malaja Bronnaja -kadun (1926) ja Novinski-bulevardin (1928–1930) kommuunitalot Moskovassa. Arkkitehdin muita tämän kauden töitä ovat Mahatškalan neuvostojen talon rakennussuunnitelma (1926) ja hallituksen talo Almatyssä (1930). Nikita Hruštšov
Presidiumissa alkoi kuitenkin pian valtataistelu. Berija vangittiin kesäkuussa ja teloitettiin pian. Pian vangittiin muitakin tiedustelupalvelun johtajia. Valtiollisen poliisin valtaa vähennettiin ja se alennettiin ministeriöstä komiteaksi (KGB). Malenkov astui alas helmikuussa 1955 syytettynä virheistä. Hän joutui sähkölaitosministeriksi. Pääministeriksi tuli marsalkka Nikolai Bulganin.
Hruštšov tuki puolueen jäsenistöön ja XX puoluekokous kutsuttiin koolle helmikuussa 1956. Puolueen keskuskomitean jäsenistöstä vaihdettiin puolet. Puoluekokouksen lopuksi Hruštšov arvosteli voimakkaasti Stalinia nelituntisessa puheessaan ”henkilökultista ja sen seurauksista”. Puhe esitteli termin ”henkilökultti”. Lehdistö ei julkaissut puhetta, mutta se luettiin puolueen johtaville jäsenille ja levisi pian kansan tietoon. Stalinismista luopuminen merkitsi käännekohtaa Neuvostoliiton historiassa. Puheen motiiveista on monenlaisia tulkintoja. Sitä on kiitelty rohkeaksi yritykseksi uudistaa Neuvostoliittoa. Samalla Hruštšov pönkitti omaa valtaansa ja hyökkäsi kilpailijoitaan vastaan. Petšatniki
Petšatniki () on Moskovan kaakkoiseen hallintopiirikuntaan kuuluva kunta ("raion") Moskvajoen varrella. Sen alue on 20,07 km² suuruinen ja siellä asuu 70 000 ihmistä. Vuonna 1995 Petšatnikiin avattiin Moskovan metron metroasema, joka kuuluu metrolinjaan 10 ("Ljublinsko-Dmitrovskaja", vaaleanvihreä väri).
8. syyskuuta 1999 kello 23:59:58 Petšatnikissa tapahtui terroristi-isku, jossa tuhoutui kaksi kerrostaloa Ulitsa Gurjanova -kadulla. Terrori-isku oli yksi Venäjän kerrostalopommi-iskujen sarjasta. Virallisten lähteiden mukaan Ulitsa Gurjanovan iskuissa kuoli 100 ihmistä ja loukkaantui 690. Paikalle rakennettiin kirkko ja pieni aukio muistoksi iskuista. The Dakota
The Dakota on Yhdysvaltain New Yorkin Manhattanin Central Park -puiston länsilaidalla sijaitseva asuinkerrostalo. Goottilaistyylisen vuonna 1884 valmistuneen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Henry J. Hardenbergh, joka on suunnitellut myös Plaza-hotellin New Yorkissa. The Dakotan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1880. Kerrostalo on New Yorkin tunnetuimpia rakennuksia ja siinä ovat asuneet mm. John Lennon ja Lauren Bacall. Myös Judy Garland ja Rudolf Nurejev ovat asuneet Dakotassa. Budjonnovka
Budionovka (Будёновка), "piippalakki", on omaperäinen hattu ja oleellinen osa kommunistien pukeutumista Venäjän sisällissodan aikana. Se on nimetty Semjon Budjonnyin mukaan. Sen virallinen nimi oli kuitenkin "шлем суконный". Päähineestä käytettiin myös nimeä "frunzenka", Mihail Frunzen mukaan.
Budjonnovka on pehmeä, villainen hattu joka peittää niskan ja korvat ja voidaan käyttää kypärän alla. Lisäksi päähineen päällä on "nokka" ja korvaläpät, jotka voidaan kiinnittää leuan alle.
Hatun suunnitteli osaksi uutta univormua venäläinen maalari Viktor Vasnetsov, esikuvanaan Kiovan Venäjän aikaiset kypärät. Hattua kutsuttiinkin aluksi "bogatyrkaksi" (богатырка), tarkoituksena rohkaista venäläisiä joukkoja yhdistämällä nämä tarunomaisiin bogatyreihin. Bogatyrkoja valmistettiin jo ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta virallista statusta ne eivät saaneet.
Venäjän sisällissodan aikana kommunistit, joilla ei ollut sitoumuksia tsaarinajan armeijan pukukoodiin, omaksuivat bogatyrkan osaksi univormuaan liittäen siihen yleensä punaisen tähden. Kommunistit alkoivat käyttää itsestään nimeä "Punaiset bogatyrit", nähden itsensä taistelemassa vanhaa korruptoitunutta Venäjää vastaan. Näihin aikoihin alettiin bogatyreista käyttää, ratsuväen komentaja Bujonnyin mukaan, budjonnovka nimeä, erityisesti ratsuväen parissa, sillä bogatyrka oli näissä joukoissa yleinen asuste. Hruštšovka
Hruštšovka-rakentaminen perustui elementtitekniikkaan. Ensimmäiset elementtitalot rakennettiin jo Stalinin aikana 1948 Moskovaan nykyisen Sokolinin mäen piirin alueelle ja Horoševskoje šosselle yksittäisin projektein Neuvostoliiton arkkitehtiakatemian Gosstroiprojektin ja Mosgorprojektin suunnitelmien mukaisesti. Suunnitelmia laati Vitali P. Lagutenko (sarja-7). Heinätori (Pietari)
Nykyään Heinätori näyttää hyvin erilaiselta kuin Dostojevskin aikana. 1930-luvulla aloitettua torin uudelleenrakentamista jatkettiin toisen maailmansodan jälkeen. Vuosina 1952–1991 sen nimenä oli Rauhan aukio (площадь Мира, "ploštšad Mira"). Myyntipaviljongit purettiin ja kauppatori siirrettiin aukion eteläpuolelle Moskovan valtakadun ja Jefimovinkadun välisen korttelin keskelle. Sodan aikana vaurioituneita rakennuksia korotettiin ja niiden julkisivut rakennettiin klassismin perinteiden mukaisiksi. Marian kirkko purettiin vuonna 1963 avatun Ploštšad Mira -metroaseman tieltä (nykyään Sennaja ploštšad). Vuonna 1986 alettiin rakentaa nykyistä Sadovaja-metroasemaa. 1990-luvulla seudun mainetta piti yllä epävirallinen kansantori. Chrysler Building
Chrysler Building on vuonna 1930 valmistunut New Yorkissa sijaitseva 318,9 metriä korkea, 77-kerroksinen ja art deco -tyylinen pilvenpiirtäjä. Rakennuksen kattokorkeus on 285 metriä. Chrysler Building sijaitsee Manhattanilla osoitteessa 405 Lexington Avenue. Rakennuksessa on 3 862 ikkunaa. Chrysler Building on metallirunkoinen. Se oli ensimmäisiä suuria rakennuksia maailmassa, jonka ulkokuoressa on käytetty merkittävät määrät metallia. Chrysler Buildingia pidetään yhtenä maailman kauneimmista pilvenpiirtäjistä. Imeni Sverdlova
Sverdlovin taajama on saanut alkunsa Samarkan eli Štšerbinkan kartanon yhteydessä toimineen tiilitehtaan työläisasutuksesta. Se on nimetty venäjänjuutalaisen bolševikkivallankumouksellisen Jakov Sverdlovin mukaan. Kaupunkimaisen taajaman statuksen se sai vuonna 1979. Kerrostalo
Erityisen runsaasti kerrostaloja joka puolelle Suomea rakennettiin 1960- ja 1970-luvuilla suuren maaltamuuton aikaan, niin pieniin taajamiin muutamia taloja, kuin suuriin kaupunkeihinkin pienen kaupungin kokoisia lähiöitä. Tuon ajan kerrostalot ovat tyypillisesti harmaita betoni- tai pesubetonipintaisia teräsbetonielementtitaloja, joskin monien talojen ulkoasua on alettu 1990-luvulta lähtien kohentaa vähemmän harmaaksi, hyvänä esimerkkinä Jakomäki. Nikita Hruštšov
Hruštšov tunnettiin humoristisena, maanläheisenä ja koreilemattomana miehenä. Hän puhui usein sanankääntein, jotka olivat vieraita politiikan ja diplomatian vakiintuneelle kielenkäytölle. Jo politbyroon rivijäsenenä hän hauskuutti väkeä eräällä diplomaattisella vastaanotolla esittelemällä itsensä ja Malenkovin: ”Minä olen raskas teollisuus, pam, pam! Ja Georgi tässä taas on kevyt teollisuus, piip, piip!” Gröndal
Gröndalin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926 "Ekensberg"-nimisenä. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1934. Kaupunginosa tunnetaan 1940-luvulla rakennetuista tähdenmuotoisista kerrostaloistaan, "Stjärnhuseista". Niiden suunnittelusta vastasi ruotsalainen arkkitehtitoimisto Backström & Reinius Arkitekter AB. Myh’ailo Hruševskyi
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Hruševskyistä tuli Ukrainassa käynnistyneen itsenäisyysliikkeen keulahahmo. Hänet valittiin Kiovassa 17. (4.) maaliskuuta 1917 perustetun Ukrainan keskusradan puhemieheksi ja hän liittyi vasemmistolaiseen Ukrainan sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen, jolla oli enemmistö Radassa. Ukrainan itsenäiseksi julistanut Rada valitsi Hruševskyin viimeiseksi jääneessä istunnossaan 29. huhtikuuta 1918 Ukrainan kansantasavallan presidentiksi. Samana päivänä koko kansantasavalta lakkautettiin, kun saksalaiset miehittäjät nostivat oikeiston tuella Kiovassa valtaan Pavlo Skoropadskin johtaman konservativiisemman hetmanaatin. Lockheed U-2
Pariisissa päivää myöhemmin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Nikita Hruštšov uhkasi U-2 -tukikohtia, mistä seurasi Yhdysvaltain siirtyminen kolmannen asteen hälytystilaan (vastaa nykyisin DefCon 3:a). Sitä seuraavana päivänä Hruštšov peruutti Eisenhowerin Moskovan vierailun ja poistui Pariisin konferenssista. Nikita Hruštšov
Vuonna 1959 Hruštšov vieraili ensimmäisenä neuvostojohtajana Yhdysvalloissa. Liennytyksen kuitenkin päätti Gary Powersin ohjaaman U-2-vakoilukoneen alasampuminen 1. toukokuuta 1960 Neuvostoliiton yllä. Pariisin kokouksen aikana 16. toukokuuta 1960 Hruštšov vaati Eisenhowerilta anteeksipyyntöä U-2-vakoilulennoista Neuvostoliiton yllä. Tapaus päätti konferenssin. Jyrkkälä
Jyrkkälä oli Kunta-alan ammattiliitto KTV:n, Turun kaupungin ja Rakennus-Ruolan yhteisprojekti. Arava-lainoitettuja kerrostaloja alettiin rakentaa vuonna 1968. Kaikki 17 toteutunutta taloa ovat olleet alusta saman kiinteistöyhtiön hallinnassa. Samassa katuosoitteessa (Jyrkkälänkatu 2) on porraskäytäviä aakkosten jokaiselle kirjaimelle A:sta Ö:hön. Talojen julkisivuja alettiin peruskorjata vuonna 1990, ja alueelle tilattiin värityssuunnitelma, jonka myötä osa taloista maalattiin ja osa levytettiin. Lisäksi julkisivuihin kiinnitettiin isot tunnuskirjaimet. Vuosina 2014–2018 lähiössä on käynnissä korjaushanke, jossa uusitaan muun muassa kaikkien rakennusten julkisivut ja ikkunat. Vuonna 2016 kahteen taloon asennettiin päätyseinän julkisivumateriaaliksi aurinkopaneeleja. Venäjän historia
Maaliskuussa 1985 Mihail Gorbatšovista tuli maan johtaja. Hän aloitti uudistuspolitiikan, joka tuli tunnetuksi nimillä ”perestroika” (uudistuspolitiikka) ja ”glasnost” (avoimuus) nimillä. Vuonna 1989 uudistuksia vaativat poliitikot voittivat kansanedustajien vaaleissa. Kaivostyöläiset menivät lakkoon. Eri puolilla Neuvostoliittoa syntyi kansallisuuksien välisiä kiistoja. Talous ajautui syvään kriisiin kilpavarustelukierteen takia. Berliinin muuri murtui. Nikita Hruštšov
Nikita Sergejevitš Hruštšov (, ; vanhentunut translitteraatio Hruštšev) (15. huhtikuuta 1894 Kalinovka, Kurskin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 11. syyskuuta 1971 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen poliitikko, kenraali ja kommunistisen puolueen pääsihteeri eli Neuvostoliiton tosiasiallinen johtaja 1953–1964. Hän saavutti Neuvostoliiton johtajuuden Josif Stalinin kuoleman jälkeisessä valtakamppailussa puolueen sisällä. Hän oli myös ministerineuvoston puheenjohtaja 1958–1964. Hruštšov oli etnisesti venäläinen, mutta hänellä oli lämmin suhde Ukrainan sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Nikita Hruštšov
Talonpoikainen Hruštšov piti itseään maatalouden asiantuntijana. Hän käynnisti niin sanotun neitseellisen maan ohjelman, jonka puitteissa raivattiin valtava määrä viljelyalaa Kazakstanissa ja Siperiassa. Muutamassa vuodessa raivattiin 42 miljoonaa hehtaaria peltoalaa. Kazakstaniin perustettiin jättimäisiä kolhooseja, joiden keskikoko oli 100 000 ha. Tuotanto nousikin, mutta jo vuoden 1963 kadon jälkeen jouduttiin turvautumaan viljan tuontiin, eikä maatalouden ongelmista päästy eroon. 200 Vesey Street
200 Vesey Street (aiemmin 3 World Financial Center, lyhenne 3 WFC) on New Yorkin Lower Manhattanilla sijaitseva pilvenpiirtäjä, joka on osa Brookfield Place -toimistorakennuskompleksia. Rakennus sijaitsee osoitteessa 200 Vesey Street. Vuonna 1986 valmistuneen, postmodernismia edustavan rakennuksen on suunnitellut arkkitehti César Pelli. Sen korkeus on 225 metriä ja kerroslukumäärä 51. Se on World Financial Center - kompleksin toimistorakennuksista korkein. Three World Trade Center
New Yorkin alkuperäinen World Trade Center koostui seitsemästä eri rakennuksesta. Niistä korkeimmat olivat arkkitehti Minoru Yamasakin suunnittelemat kaksoistornit One- ja Two World Trade Center, jotka valmistuivat 1970 ja 1971. Kaksoistornien lisäksi World Trade Center koostui viidestä matalammasta rakennuksesta. Niistä yksi oli vuonna 1981 valmistunut, arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrillin suunnitelema Three World Trade Center. Rakennus toimi hotellina ja se tunnettiin vuoteen 1995 asti nimellä "Vista Hotel". Vuodesta 1995 tuhoutumiseensa saakka rakennus toimi Marriott Internationalin hotellina nimellä "Marriott World Trade Center". Rakennuksessa oli 22 kerrosta ja 825 hotellihuonetta. Marriott World Trade Centeristä oli suora kauttakulku kaksoistorneihin. Ŝ
Kirjainta ŝ käytetään ISO 9 -standardin mukaisessa kyrillisen tekstin (esim. venäjän) translitteroinnissa kirjaimen щ vastineena. Suomen kielen ns. kansallisen kaavan mukaan käytetään vastaavasti kirjainkolmikkoa štš, ja myös muissa kielissä sillä on yleensä monikirjaiminen vastine, esim. šč, shch, schtsch, chtch, sjtj. Nimi, jonka asu suomessa yleensä on Hruštšov (tai Hruštšev), kirjoitetaan ISO 9 -normin mukaan Hruŝëv. Olofsborg
Olofsborg on arkkitehtien Herman Gesellius, Armas Lindgren ja Eliel Saarinen 1900-luvun alkuvuosina Helsingin Katajanokalle suunnittelema asuintalo. Rakennuksen tornimaiset muodot saivat innoituksensa Olavinlinnan pyöreistä torneista, minkä nimi Olofsborg myös ilmaisee. Rakennus on valmistunut vuonna 1902 ja sijaitsee osoitteessa Katajanokankatu 1. Brutopia
Brutopia on Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen valtio. Carl Barks esitteli Neuvostoliittoa parodioivan maan ensi kertaa vuonna 1957 ilmestyneessä tarinassa "Kylmä kauppa" ("A Cold Bargain"). Tarinassa esiintyvä brutopialainen muistuttaa karikatyrisoitua Nikita Hruštšovia, Neuvostoliiton tuolloista johtajaa – joskin Barks kielsi myöhemmin yhteyden ja luonnehti hahmoa ”yhdistelmäksi vallanhaluisia asekauppiaita monista äänekkäistä valtioista”. Venäjän kerrostalopommit
Lännessä ja Venäjällä on esitetty vaihtoehtoinen salaliittoteoria kerrostalopommien tekijöistä. Sen mukaan Venäjän turvallisuuspalvelu FSB räjäytti pommit itse, koska halusi vierittää syyn niistä tšetšeenien niskoille. Tällöin olisi saatu syy toisen Tšetšenian sodan aloittamiselle ja Venäjää uhkaava hajoaminen estettyä. Salaliittoteoria esitetään suomeksi FSB-virkailija Aleksandr Litvinenkon ja historioitsija Juri Felštinskin kirjoittamassa kirjassa "Venäjä kuilun partaalla – turvallisuuspalvelut demokratian uhkana". Kirjan alkuperäisen painoksen kustansi Venäjältä paennut suurliikemies Boris Berezovski. Venäjän viranomaisten mielestä kirja on tyypillistä Berezovskin propagandakoneiston tuottamaa loanheittoa. Monia terrori-iskun tekijöinä pidettyjä on tuomittu tai surmattu Tšetšenian sodassa. Beth Sarim
Beth Sarim (hepr. "Ruhtinaiden talo") oli nimitys Yhdysvaltain San Diegossa, Kaliforniassa, sijaitsevalle talolle, jonka Vartiotorniseuran kolmas presidentti ja Jehovan todistajien perustaja Joseph Franklin Rutherford rakennutti vuonna 1929. Rutherfordin opetuksen mukaan talon tehtävänä oli toimia Vanhan testamentin ylösnousseitten pyhien asuntona. Rutherford itse käytti rakennusta talviasuntonaan. Nykyään rakennus on yksityisomistuksessa.
Vuonna 1918 Vartiotorniseuran julkaisut alkoivat ennustaa, että Vanhan testamentin patriarkat ja profeetat, joita kutsuttiin myös "ruhtinaiksi" tai "vanhan ajan arvokkaiksi", tulisivat nousemaan kuolleista maanpäälliseen elämään vuonna 1925. Heidän odotettiin nousevan jo ennen Harmageddonin taistelua lopun aikojen näkyvänä merkkinä, ja valmistavan ihmiskuntaa ottamaan vastaan tuhatvuotiskauden siunaukset. (Charles Taze Russell oli aikoinaan odottanut "ruhtinasten" nousevan kuolleista vuonna 1914.) Näiden menneisyyden arvokkaiden hahmojen joukossa odotettiin olevan Aabraham, Iisak, Jaakob, Mooses, Daavid ja koko joukko muita Vanhan testamentin pyhiä. Vaikka vuosi 1925 ei tuonutkaan mukanaan heidän odotettua ylösnousemustaan, Rutherford piti kiinni siitä, että he nousisivat kuolleista välittömässä tulevaisuudessa. Myh’ailo Hruševskyi
Hruševskyin merkittävin tieteellinen työ oli vuosina 1898–1937 kymmenosaisena julkaistu "Istorija Ukrajiny-Rusi" (”Ukraina-Rusin historia”), ensimmäinen laaja Ukrainan historian yleisesitys, joka ulottui lopulta vuoteen 1658 saakka. Sillä oli suuri merkitys ukrainalaisen kansallismielisen historiakäsityksen muotoutumiselle. Hruševskyi julkaisi myös ukrainaksi ja venäjäksi useita tiiviimpiä esityksiä Ukrainan historiasta 1800-luvulle saakka. Hänen ympärilleen Lvivissä syntyi uusi ukrainalaisen historiantutkimuksen koulukunta, johon kuuluivat muun muassa Myron Korduba ja Ivan Krypjakevytš. Hruševskyi nosti Ukrainan historiassa keskeiseksi kansan eikä valtion historian, ja kuvasi tarkasti talonpoikien aseman kehitystä. Vuonna 1904 hän julkaisi Venäjän tiedeakatemian lehdessä kohua herättäneen artikkelin, jossa hän kyseenalaisti venäläisen historiankirjoituksen vallitsevan tulkinnan esittämällä, että sydänkeskiaikainen Kiovan Rusin valtakunta ei itse asiassa ollut Venäjän valtion vaan Venäjästä erillisen ukrainalaisen kansakunnan historiallinen edeltäjä. Ukrainalainen kansakunta oli hänen mukaansa ollut olemassa yhtäjaksoisesti siitä alkaen. Venäläiset historioitsijat eivät hyväksyneet tätä tulkintaa, mutta ukrainalaiset historioitsijat omaksuivat sen. Karl-Marx-Allee
Vuonna 1956 Neuvostoliiton johtaja Nikita Hruštšov tuomitsi Stalinin ja tämän terrorin, mistä alkoi destalinisaation kausi Itä-Euroopassa. Stalinallee sai 13. marraskuuta 1961 uuden nimen Karl-Marx-Allee kommunismin isän Karl Marxin mukaan. Kadun varrelta myös poistettiin Stalinin patsas. 1960-luvun aikana rakennettiin Karl-Marx-Alleen toinen puolisko Alexanderplatzilta Strausberger Platzille. Tällä välin arkkitehtuurissa oli kuitenkin tapahtunut muutos: DDR:ssä oli luovuttu 1950-luvun sosialistisesta klassismista ja siirrytty voimallisesti elementtirakentamiseen. Karl-Marx-Alleen alkupäätä reunustavatkin modernistiset elementtitalot. Ukraina
Toisen maailmansodan jälkeen aloitettiin tuhoutuneen talouden uudelleenrakennustyö ja Länsi-Ukrainan siirtäminen neuvostovaltaan. Vuonna 1946 viranomaiset hajottivat katolisen kirkon alaisen ortodoksisen uniaattikirkon. Vuodet 1946–1948 tunnetaan nimellä ždanovštšina Andrei Ždanovin mukaan, jolloin käytiin kampanjaa ukrainalaista nationalismia vastaan. Vuonna 1949 pitkäaikainen Ukrainan puoluejohtaja Nikita Hruštšov nousi Neuvostoliiton johtoon, ja hänen jälkeensä kaikki neuvostotasavallan johtajat olivat kansallisuudeltaan ukrainalaisia. Etenkin Petro Šelest (1963–1972) tunnetaan Ukrainan taloudellisten etujen ja kulttuurin ajajana, kunnes hänet erotettiin virastaan syytettynä pehmeästä suhtautumisesta nationalismiin. Gorohovaja-katu
Gorohovaja katu (Гороховая улица), suomennettuna Hernekatu, on yksi Pietarin keskustan pääkaduista. Katu toimii rajana Keskustan ja Amiraliteetin piireille ja ylettyy Amiraliteetti prospektilta Pionerskaja aukiolle. Gorohovaja katu on yksi kolmesta Amiraliteetilta lähtevästä kadusta – muut kaksi ovat Voznesensky ja Nevsky prospektit. Kadut suunnitteli kokonaisuudeksi arkkitehti Pyotr Jeropkin rakennettaessaan vasempaa puolta Nevan rannasta, joka oli osittain tuhoutunut vuosien 1736-1737 tulipalojen johdosta.
Kadun alkuperäinen nimi oli Sredneja perspektiva (Средняя перспектива), suomennettuna keskimmäinen perspektiivi. 1700-luvun keskivaiheilta katu kantoi heti kolme nimeä: Toinen Amiraliteetin prospekti, Toinen Perspektiivikatu ja Amiraliteetinkatu. Nykyisen nimen katu sai vuoden 1756 jälkeen, jolloin kauppias Garrah (mikä kansan keskuudessa herne/herneitä) rakensi kadulle kivitalon ja avasi putiikin. Mosselprom (rakennus)
1890-luvulla sementin, rautarakenteiden ja isojen lasien valuttamisen kehitystä myötä oli alkanut vuokrakerrostalojen rakentamisaikakausi, jolloin kaupallisilla asuntomarkkinoilla rakennettiin runsaasti vuonna 1914 puhkeneeseen sotaan saakka. Jotta tontit tuottaisivat tuloja, yksistään Moskovassa rakennettiin joidenkin lähteiden mukaan vuosina 1901–1917 noin 455, joidenkin kertomana yksistään kesällä 1912 noin 3 000 5-7- kerroksista taloa, jossa olivat kaikki mukavuudet, mm. keskuslämmitys, viemäristö, sähköt ja hissit. Ne olivat tilarakenteeltaan yhdenmukaisia kiinteistöjä, joissa pohjaratkaisultaan samanlaiset asunnot sijaitsivat kennomaisessa ryhmitelyssä ympäri portaikkoja, käytäviä ja gallerioita. Arkkitehtuurilta monipuolisempi ja koristeellisempi oli pääsääntöisesti vain sisäänkäynnin julkisivu. Asuntojen lisäksi rakennukseen haluttiin kauppoja, toimistoja, varastoja ja muita palvelutiloja. Vaikka kalleinta oli vuokra toisen kerroksen asunnoissa, silti kerrosten määrä nousi kahdeksaan ja jopa kolmeentoista, joka tarjosi laajemman valikoiman erikokoisia ja erihintaisia huoneistoja ja tiloja tulevien vuokralaisten erilaisiin tarpeisiin. Kyseinen liiketoiminta toi merkittävää hyötyä myös kaupungin budjettiin, kun esim. Moskovassa 1913 saaduista 47 miljoonan ruplan kokonaistuloista 7 miljoonaa oli kerrostalo-omistajien maksamia veroja. Tämän valtavan "rakennusbuumin" innoittamana kauppias A.Titov päätti vuonna 1912 rakentaa omistamallensa tontille ison seitsemänkerroksisen talon. Arkkitehtuuriltaan sen vuokratuotantotalon piti sekä muistuttaa wieniläistä koulua että ”edustaa purismin yksinkertaisia muotoja ja paljastettuja rakenteita”. Siitä johtuvasti maanomistaja A. Titov pyysi projektia laatimaan arkkitehtia N.D. Strukovia, joka oli suunnitellut muutaman vuokra-asuintalon ja hänen luomansa rakennusten julkisivuille olivat ominaisia hyvät mittasuhteet. Vaikka jo tuolloin Moskovan maalaus-, kuvanveisto- ja arkkitehtuuriopistosta valmistuneella Strukovilla oli myös varsin kyseenalainen maine. Vuonna 1895 Vadkovski pereulokilla (kujalla) oli romahtanut kaksikerroksinen rakennus, vuonna 1902 Malyi Moltšanovkalla kellarinholvi ei kestänyt rakennusta ja vuonna 1908 jossain Kikinon kylässä romahtivat kirkon holvit ja seinät sekä kaikki kolme rakennussuunnitelmaa olivat Strukovilta. Titovin päätöstä pidettiin todennäköisesti tiedon ja teknisen asiantuntemuksen puutteesta johtuvaksi. Neuvostoliiton ja Albanian välirikko
Hruštšovin noustessa Neuvostoliiton johtoon Albanian ja Neuvostoliiton välit heikentyivät nopeasti. Albania suhtautui epäluuloisesti Neuvostoliiton rauhanomaisen rinnakkaiselon teoriaan, jolla Neuvostoliitto pyrki liennyttämään suhteita länteen. Myös Hruštšovin halu parantaa suhteita Jugoslavian kanssa herätti huolta Albaniassa. Albania alkoi suhtautua yhä kriittisemmin Neuvostoliittoon Hruštšovin tuomittua stalinismin. Hoxha uskoi Hruštšovin Neuvostoliiton pyrkivän horjuttamaan hänen valtaansa stalinismiin ja henkilöpalvontaan kohdistuvan kritiikin varjolla. Suhteiden yhä viiletessä Hoxha alkoi pelätä Neuvostoliiton tukevan Kreikan laajentumispyrkimyksiä Albanian kustannuksella. Albania alkoi lähentyä Kiinan kanssa ja tuki Kiinaa Neuvostoliiton ja Kiinan välisessä ideologisessa kiistassa. Neuvostoliitto syytti Albaniaa dogmatismista ja lahkolaisuudesta. Hruštšov kutsui Hoxhaa imperialistiseksi agentiksi. Hoxha torjui syytökset Neuvostoliiton kommunistisen puolueen 22. kongressissa ja vihjaili Neuvostoliiton tukevan Jugoslavian imperialistisia suunnitelmia Albanian suhteen. Neuvostoasiantuntijat vedettiin pois Albaniasta. Neuvostoliitto lakkautti taloudellisen tukensa Albanialle ja veti suurlähettiläänsä pois Tiranasta. Välirikko johti Albanian täydelliseen eristäytymiseen Euroopasta. Chelsea (Manhattan)
Chelsea on silti yhä niitä harvoja paikkoja New Yorkissa, jossa on kaikenlaisia asuntoja, vuokrakerrostaloja, yhden perheen rivitaloja ja uusia lasiseinäisiä osaketaloja, jopa samassa korttelissa. Seventh ja Ninth Avenuen välisellä alueella jotkin vuokra-asunnot ovat Manhattanin halvimpia. Historiallisella alueella on hienoja esimerkkejä 1800-luvun kaupunkiasunnoista pienten puutarhojen ja kukkivien puiden keskellä. High Linen puisto on nostanut lisää kiinteistöjen arvoa, etenkin Tenth Avenuen ja West Streetin välillä, ja West Streetin varrelle on noussut huippuarkkitehtien, kuten Frank Gehryn ja Jean Nouvelin suunnittelemia rakennuksia. Nikita Hruštšov
Erityisesti asuntojen rakentamiseen käytettiin voimavaroja. Massamainen asuntotuotanto tuotti valtavia määriä viisikerroksisia kerrostaloja ympäri koko Neuvostoliiton, taloja kutsutaan nimellä "hruštšovka".(Tuolloin Neuvostoliitossa yleensä kuusikerroksisiin taloihin vaadittiin hissi.) Sanotaan Hruštšovin saaneen ajatuksen nähtyään vastaavanlaista asuntotuotantoa Pariisin vierailullaan. Asunnoissa oli suihku pienessä keittiössä ja ne olivat kevytrakenteisempia kuin Stalinin ajan asunnot, joissa seinäpaksuus on erittäin suuri. Armenian maanjäristyksessä joulukuussa 1988 Stalinin ajan talot pysyivät tämän vuoksi "hruštšovkia" paremmin pystyssä. Helsingin työväentalo
Vuonna 1883 perustettu Helsingin Työväenyhdistys aloitti ravintolatoiminnan vuotta myöhemmin kaupungin keskustassa Kaivokadulla. Juttutuvaksi kutsuttu ravintola muutti 1908 Yrjönkadun ”Torpalta” uuden työväentalon tiloihin Säästöpankinrantaan. Sen asiakkaisiin lukeutuivat muun muassa Otto Wille Kuusinen ja Vladimir Lenin, joiden mukaan eräs nurkkapöytä tunnetaan edelleen ”vallankumouspöytänä”. Kieltolain ajan suljettuna ollut Juttutupa avasi ovensa jälleen vuonna 1932 ja sai täydet anniskeluoikeudet kaksi vuotta myöhemmin. Raittiusliikkeen painostuksesta se kuitenkin suljettiin pian, jolloin tilalle tuli kustannusosakeyhtiö Tammen kirjavarasto ja myöhemmin "Demarin" paino- ja varastotilat. Ravintolatoiminta Juttutuvassa alkoi vuosikymmenten tauon jälkeen uudelleen vappuna 1979. Vuonna 1982 avattiin kaksi uutta kabinettia, joissa 1980-luvulla käytiin muun muassa hallitusneuvotteluja. PFK TsSKA Moskova
Lempinimi ”hevoset” juontuu seuran ensimmäisestä harjoituskeskuksesta, jossa pidettiin Jusupov-aatelissuvun talleja. Kyseinen aatelissuku oli yksi vauraimmista Venäjällä, ja se omisti muun muassa vuonna 1917 400 km² maata, josta osa oli viljelty tai tehdaskäytössä. Jusupov-suku oli myös sekaantunut Grigori Rasputinin murhaan. Nikita Hruštšov
Kesällä 1941 Hruštšov koordinoi omalla tasollaan paikallisena puoluejohtajana Ukrainan puolustusta. Katastrofaalisten Kiovan ja Harkovan antautumisten jälkeen hänet kutsuttiin Moskovaan. Hän palasi rintamalle Stalingradin taistelussa ja sen jälkeen hän toimi eteläisen rintaman johtavana poliittisena upseerina. Kiovan valtauksen jälkeen hän osallistui niiden ukrainalaisten likvidointiin, jotka olivat toimineet saksalaisten puolella. Porthania
Helsingin yliopisto rakennutti 1930-luvun ja 1970-luvun välisenä aikana sarjan suuria laitos- ja instituuttirakennuksia Helsingin keskustaan. Näiden taustalla oli 1900-luvun "ylioppilastulva", lukiokoulutuksen yleistymisestä ja ikäluokkien suurenemisesta aiheutunut opiskelijamäärien räjähdysmäinen kasvu. Suurten uudisrakennusten avulla pyrittiin helpottamaan yliopistoa vaivannutta kroonista tilanpuutetta. Näihin rakennuksiin kuuluvat Yliopiston päärakennuksen laajennusosa (1937), Metsätalo (1939), Porthania (1957), ja viimeisenä yliopiston hallintorakennus (1978). Nikita Hruštšov
Vuonna 1949 Stalin kutsui Hruštšovin Moskovaan vastapainoksi Georgi Malenkoville ja Lavrenti Berijalle. Vuosia Hruštšov vaikutti vähiten todennäköiseltä vanhenevan Stalinin seuraajaksi. Vostok 2
Lennon tarkka ajankohta oli avoinna ennen kuin heinäkuun puolessa välissä Koroljov ja muut avaruusohjelman johtohenkilöt saivat kutsun Nikita Hruštšovin loma-asunnolle. Hruštšov antoi voimakkaasti ymmärtää että olisi suotavaa että lento tapahtuisi viimeistään 10. elokuuta. Hän toivoi että lennon saama julkisuus veisi huomiota Berliinin muurin rakentamiselta, joka oli määrä aloittaa 13. elokuuta. Työryhmä jatkoi lennon valmistelua tämä aikaraja mielessään siitä eteenpäin. Jugendsali
Rakennuttajansa, venäläissyntyisen kauppiaan Jegor Uschakoffin mukaan nimetty talo valmistui kahdessa osassa 1815–1816 ja 1826–1827. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Pehr Granstedt ja se edustaa uusklassismia. Kolmikerroksisessa talossa sijaitsivat alkuaan Uschakoffin kauppaliike ja yksityisasunto. Uschakoffin suvun jälkeen rakennuksen omisti 1885–1896 kauppaneuvos ja kustantaja G. W. Englund joka piti siinä kirjakauppaansa. Hänen jälkeensä talon osti liikepankki Privatbanken i Helsingfors, joka halusi muuttaa Uschakoffin talon pankkitoiminnan tarpeita vastaavaksi ja kutsui tehtävään arkkitehti Lars Sonckin. Tämä tunsi talon hyvin, sillä hänen oma toimistonsa ja asuntonsa oli sen kolmannessa kerroksessa. Sonckin suunnitelmien mukaan saneerattu rakennus avattiin pankkikäyttöön 1904. Myh’ailo Hruševskyi
Hruševskyin kuoltua hänen ”vastavallankumoukselliset” tutkimuksensa olivat Neuvostoliitossa pannassa aina 1980-luvun lopulle saakka, mutta hänet nostettiin uudelleen kunniaan itsenäistyneessä Ukrainassa 1990-luvulla. Hänen teoksistaan on sen jälkeen otettu uusintapainoksia ja hänen koottuja teoksiaan, kirjeenvaihtoaan ja päiväkirjojaan on julkaistu. Hruševskyin kuva on ollut 50 Ukrainan hryvnian setelissä vuodesta 1996. Hänelle on pystytetty patsaat ja perustettu museot Kiovaan ja Lviviin. Hruštšovin kenkä
Hruštšovin kenkä on laajalle levinnyt tarina siitä, kuinka NKP:n pääsihteeri Nikita Hruštšov otti YK:n XV yleiskokouksessa 12. lokakuuta 1960 kengän jalastaan ja paukutti sillä pöytää. Brynolf Blomqvist
Blomqvistin suunnittelemia rakennuksia on kuitenkin myös muualla Suomessa. Yhtenä merkittävimmistä Blomqvistin piirtämistä rakennuksista voidaan pitää Helsingin Katajanokalla olevaa ns. Dementjeffin kivitaloa. Uspenskin katedraalin vieressä sijaitseva nelikerroksinen rakennus valmistui vuonna 1885 ja sen rakennutti venäläissyntyinen kauppias Grigori Dementjeff. Kyseessä oli Helsingin ensimmäinen asuintalo, jossa oli sähkövalaistus. Rakennuksen historiasta on julkaistu kirja vuonna 1990. Blomqvistin suunnittelema Käppärän hautausmaan kappelin Poriissa on puolestaan yksi Suomen ensimmäisistä siunauskappeleista. Mathilde Krzesinska
Perintöprinssi Nikolai lahjoitti hänelle yksityistalon Pietarista. Kyseisen rakennuksen parvekkeelta Lenin puhutteli kansaa palattuaan maanpaosta Suomen kautta vuonna 1917. Venäjä
Nikita Hruštšov nousi Neuvostoliiton johtoon Stalinin kuolemaa 1953 seuranneen valtakamppailun jälkeen. Hruštšov sanoutui jyrkästi irti stalinismista ja purki Stalinin henkilökultin. Ulkopolitiikassa alettiin puhua ”suojasäästä” ja ”rauhanomaisesta rinnakkaiselosta”. Neuvostoliitto pyrki saamaan entistä enemmän vaikutusvaltaa kolmannen maailman maissa. Kiinan kanssa ajauduttiin välirikkoon.
Hruštšovin aikana Neuvostoliitto laukaisi ensimmäisenä maana maata kiertävän satelliitin, joka tunnettiin nimellä Sputnik 1, ja venäläinen kosmonautti Juri Gagarin lensi ensimmäisenä ihmisenä avaruuteen kiertäen maapallon Vostok 1 -aluksessa vuonna 1961. Bloudkova Velikanka
Uuden Bloudkova Velikanka stadionin rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 2011. Molemmat mäet suunnittelivat slovenialaiset arkkitehdit Matej Blenkuš ja Miloš Florijančič, Klemen Kobal suunnitteli mäkiprofiilit. Suunnittelussa pidettiin tärkeänä säilyttää vanhan Bloudkova Velikanka mäen tyyliä. Syksyllä 2012 saatiin valmiiksi HS139 -ja HS104-mäkien rakennustyöt ja avajaiset pidettiin 14.10.2012 Slovenian kesämestaruuskilpailujen yhteydessä. Ensimmäinen hyppääjä HS139 mäestä oli slovenialainen Aleš Hlebanja, hän sai kunnian hypätä hypyn, koska hänen isoäitinsa möi ensimmäisenä maitansa Slovenialle ja aktivoi muita maanomistajia myös myymään maita. Näin mahdollistettiin uuden Planica Nordic Centerin rakennustyöt. Primož Peterka sai kunnian hypätä HS104 mäen avajaishypyn. Avajaishypyt suoritettiin samanaikaisesti. Kaikissa nykyisissä mäissä on muovitus. Ernő Goldfinger
Sodan pommitusten jälkeisen asuntopulan edessä Lontoon päättäjät alkoivat etsiä ratkaisua korkeista tornitaloista, ja Goldfingeristä tuli tämän tyyppisten rakennusten erikoisosaaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat 27-kerroksinen Balfron Tower ja sen viereinen 11-kerroksinen Carradale House Itä-Lontoossa. Niiden tyyliä noudattaa myös 31-kerroksinen Trellick Tower Pohjois-Kensingtonissa (1968–1972). Sen asunnot ovat kaksikerroksisia. Kerrostalot Suomessa
Työväestölle tarkoitetut kiviset asuinkasarmit eivät yleistyneet Suomessa. Helsingissä työväen asuinkerrostaloja rakennettiin itäiseen kantakaupunkiin, ja ne sisälsivät lähinnä yhden huoneen asuntoja. Pihalla sijaitsivat yhteiset käymälät. Kun vesivessat yleistyivät, käytävälle sijoitettiin yhteinen käymälä. Ensimmäisen kerran asunnon vähimmäiskorkeus määriteltiin Helsingin rakennusjärjestyksessä vuonna 1895 (2,7 m), mutta asunnot olivat yleensä tätä korkeampia. 1900-luvun alkuun asti edustavien asuinhuoneistojen korkeus oli 3,5–3,6 metriä tai enemmän. Nikita Hruštšov
Vuonna 1939 Ukrainaan liitettiin Stalinin ja Hitlerin jakaman Puolan itäosat, jotka yhtenäistettiin muuhun Ukrainaan. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Hruštšov toimi kenraaliluutnantin arvoisena poliittisena upseerina. Tässä roolissaan hän loi suhteita Neuvostoliiton armeijan kenraaleihin kuten seuraajaansa Leonid Brežneviin, joka toimi samanarvoisena poliittisena upseerina. Elementtitalo
Elementtitalo on kerrostalo, joka on rakennettu valmiita elementtejä pinoamalla ja yhdistelemällä. Elementtitalo on rakennushetkellä helppo ja nopea koota, joskin täytyy ottaa huomioon että elementtien valmistus vie oman aikansa. Elementtitaloja on tehty paljon entisen Neuvostoliiton alueilla, etenkin Venäjällä. Neuvostoliitossa 1950–1960-luvuilla rakennettuja elementtitaloja kutsutaan hruštšovkaksi. Hruštšovkia on asuinkäytössä edelleen hyvin paljon ja niitä löytyy jokaisesta Venäjän kaupungista. Venäjän kerrostalopommit
8. syyskuuta 1999 kello 23.59.58 Kaakkois-Moskovassa Petšatnikin kaupunginosassa räjähti 300–400 kilogrammaa heksogeenipohjaista räjähdettä eräässä kerrostalossa Ulitsa Gurjanova -kadulla. Räjähdys tuhosi talosta yhdeksän kerrosta ja 108 asuntoa, ja sen seurauksena 95 ihmistä kuoli ja 150 haavoittui. Venäläiseen uutistoimistoon tulleen soiton mukaan pommi oli vastaus Tšetšenian ja Dagestanin kylien pommitukselle. Golikovka
Golikovka on saanut alkunsa 1780-luvulla syntyneestä Aleksanterintehtaan työläisten asuinalueesta. Sen nimitys perustuu joko alueen asukkaiden köyhyyteen tai metsästä paljaaseen, kiviseen pinnanmuotoon. Nykyään Golikovka on etupäässä kerrostaloalue. Spasskaja-torni
Spasskaja-torni (, "Vapahtajan torni") on Punaisen torin laidalla sijaitseva Moskovan Kremlin torni, jossa on Kremliin johtava portti. Se on Kremlin toiseksi korkein torni Iivana Suuren kellotornin jälkeen. 
Torni rakennettiin vuonna 1491 italialaisen arkkitehdin Pietro Antonio Solarin piirustusten mukaan. Aluksi sen nimi oli Frolovskaja-torni Kremlissä aiemmin sijainneen kirkon mukaan. Nykyinen nimi tulee kahdesta Vapahtajan ("Spas") ikonista, jotka asennettiin Kremlin porttien yläpuolelle vuonna 1658. Näistä jäljellä oleva Smolenskin Vapahtajan ikoni peitettiin laastilla vuonna 1937, mutta restauroitiin ja paljastettiin uudelleen vuonna 2010. Volodymyr Tkаtšenko
Volodymyr Petrovytš Tkаtšenko (, , s. 20. syyskuuta 1957 Golovinka, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ukrainalaistaustainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa. Hänet on nimetty FIBA Hall of Fameen. Hruštšovka
Stalinin aikakauden alussa rakennetut talot olivat varustetasoltaan hyvin erilaisia. Eliitille tarkoitetuissa niin sanotuissa nomenklatuura-”stalinkoissa” oli keskuslämmitys, lämmin ja kylmä vesi, erillinen kylpyhuone ja WC sekä yli viisikerroksisissa taloissa hissi ja roskakuilu. Tavallisen työväestön taloissa ei useinkaan ollut kylpyhuonetta, vaan saniteettitilassa oli vain lavuaari ja vessanpönttö. Asukkaat kävivät pesulla yleisissä saunoissa. Ruoanlaittoa varten oli puuhella. Kylpyammeellisten asuntojen vesi kuumennettiin lämminvesivaraajalla, joka toimi puilla tai muulla kiinteällä polttoaineella. Yks’, kaks’, kolme
Elokuva oli kielletty Suomessa vuosina 1962–1986 poliittisin perustein. Suurimman ongelman muodosti Grand Hotel Potemkin -kohtaus, jossa neuvostokomissaarit juhlivat vodkan voimalla niin riehakkaasti, että Nikita Hruštšovin muotokuva putoaa kehyksistään ja sen alta paljastuu Josif Stalinin kuva. Hruštšov oli vain paria vuotta aikaisemmin tuominnut julkisesti Stalinin ja tämän terrorin. Villa Vasa
Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen radikaalien sosialistien toiminta kävi mahdottomaksi Pietarissa, jolloin osa bolševikeista päätti siirtyä Suomen suuriruhtinaskunnan puolelle, missä Venäjän viranomaisilla oli rajoitetut toimivaltuudet ja lisäksi osa paikallisista viranomaisista tuki vallankumouksellisia. Toiminnan keskuspaikaksi tuli Terijoen huvilayhdyskuntaan kuulunut Villa Vasan huvila, jonka omisti vallankumouksellisia sympatisoinut Edward F. Engeström puolisoineen. Nimensä se oli saanut hänen syntymäkaupungistaan. Kuokkalan rautatieaseman tuntumassa sijainnut huvila oli rakennettu rauhalliselle paikalle keskelle metsää, eikä sen välittömässä läheisyydessä ollut muita taloja. Ensimmäinen Kuokkalaan asettunut bolševikki oli Gavril Leiteisen, joka toi mukanaan laittomiksi julistettuja painotuotteita sekä myös puolueen arkiston. Elokuun lopulla 1906 Villa Vaasaan saapui Pietarista pakenemaan joutunut Vladimir Lenin puolisonsa Nadežda Krupskajan kanssa. Pietarin metro
Vanhimmat asemat on rakennettu stalinistisen arkkitehtuurin mukaisesti hyvin koristeellisiksi, mutta jo vuodesta 1958 alkaen Nikita Hruštšovin aikana muotokielestä karsittiin kaikki ylimääräinen. Samaan aikaan kehitettiin uusi "suljettu asematyyppi" (tunnetaan myös nimellä "horisontaalinen hissi") (Majakovskaja), jossa laitureilla on ovet sulkemassa pääsyn raiteille, jos juna ei ole asemalla. Tätä tyyppiä rakennettiin kaikkiaan kymmenen asemaa, mutta rakenne osoittautui vika-alttiiksi eikä saavuttanut käyttäjien suosiota, joten vuoden 1972 jälkeen tyypin asemia ei enää rakennettu. Suljettuja asemia ei rakennettu muualle Neuvostoliittoon. Kšesinskajan talo
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Kšesinskajan talosta tuli bolševikkien päämaja. Vallankumoukselliset sotilaat ottivat sen haltuunsa Pietarin neuvoston suostumuksella maaliskuussa 1917. Sinne sijoittuivat bolševikkipuolueen keskuskomitea ja kaupunkikomitea, puolueen sotilasorganisaatio, "Soldatskaja pravda" -lehden toimitus ym. Kšesinskaja yritti saada kotinsa takaisin oikeusteitse, mutta bolševikit kieltäytyivät poistumasta rakennuksesta. Huhtikuussa ulkomailta palannut V.I. Lenin työskenteli rakennuksessa ja esiintyi sen parvekkeelta lähistölle kerääntyneille väkijoukoille. Bolševikit joutuivat jättämään talon heinäkuun tapahtumien seurauksena, minkä jälkeen se siirtyi väliaikaisen hallituksen joukkojen haltuun. Nikita Hruštšov
Hruštšov kuoli Moskovassa 11. syyskuuta 1971 seitsemän vuoden kotiarestin jälkeen ja haudattiin Novodevitšin hautausmaalle Moskovassa ilman valtionpäämiehelle kuuluvia kunnianosoituksia. NKP:n pää-äänenkannattaja "Pravda" julkaisi kuolemasta pienen ilmoituksen ilman kuvaa. Pukinmäki
Pukinmäki-nimi on suomennos nimestä "Boxbacka". Alun perin Boxbacka tarkoitti kylän suurinta ja eräinä aikoina myös ainoaa taloa, Boxbackan rälssitilaa. Tilan aateliset asukkaat tunnettiin nimellä Bock. Arvellaan, että kantasanaa "bock" eli "pukki" olisi käytetty henkilön liikanimenä. Toisaalta sillä olisi voitu tarkoittaa palvonnan kohteena ollutta pukkia. Pukinmäen kartanon 1800-luvun lopussa rakennettu nykyinen päärakennus sijaitsee Pukinmäen aseman tuntumassa junaradan pohjoispuolella osoitteessa Rälssintie 15. Villa Havulinna (Oulunkylä)
Villa Havulinna oli Helsingissä Oulunkylän Veräjämäessä nykyisen Ylänkötie 8:n paikalla sijainnut kaksikerroksinen puutalo jossa toimi 1900-luvun alussa "Winsténin pensionaattina" tunnettu lepokoti jota pitivät sisarukset Gerda ja Siska Winstén. Pensionaatissa asuivat Venäjän ohranaa piileskelleet Vladimir Iljitš Lenin ja Lev Trotski. Rakennus sijaitsi mäen päällä ja sieltä oli helppo tarvittaessa paeta läheiseen metsään tai Oulunkylän rautatieasemalle. Krjutškovo
Taajaman nimi juontuu ”koukkua, koukkuselkäistä tai kieroa ihmistä” tarkoittavasta venäläisestä henkilönimestä "Krjutšok" < appelatiivi "krjuk". Kunnan läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata. Krjutškovon asemalta on paikallisjunayhteys Tveriin, Bologojeen ja Toržokiin. Asutus on vanhastaan venäläistä. Skatteskrapan
Skatteskrapan (”Veropilvenpiirtäjä”) on toimistokäytössä oleva tornitalo Tukholman Södermalmilla, osoitteessa Götgatan 76. Se on Södermalmin hallitseva maamerkki. Rakennuksessa on 26 kerrosta ja se on 86 metriä korkea. Rakennuksen nimi viittaa siihen, että siinä toimi aiemmin Tukholman pääverovirasto. Hotelli Seurahuone (Helsinki)
Seurahuone siirtyi vuonna 1902 kaupungin omistukseen, ja hotelli- ja ravintolatoiminnan vastuu siirtyi Wilhelm Noschisille. Hänen aikanaan toiminta siirtyi Kaivokadulle. Hotelli sai tilat Kaivokadun ja Heikinkadun kulmaan rakennetusta Armas Lindgrenin suunnittelemasta Vakuutusyhtiö Kalevan talosta, sillä Kalevan johtaja Uno Kurtén oli Noschisin ystävä. Hotelli avasi ovensa uusissa tiloissa vuonna 1914. Tuohon aikaan oli poikkeuksellista, että jokaisessa huoneessa oli puhelin, lämmin vesi ja keskuslämmitys. Seurahuoneessa asui noihin aikoihin paljon venäläisiä emigrantteja ja poliittisia pakolaisia. Hotellissa asui esimerkiksi tammikuusta heinäkuuhun 1919 venäläinen kenraali Nikolai Judenitš, joka suunnitteli sotaretkeä Pietarin valtaamiseksi. Myh’ailo Hruševskyi
Myh’ailo Serhijovytš Hruševskyi (; 29. syyskuuta 1866 Chełm, Puola, Venäjän keisarikunta – 25. marraskuuta 1934 Kislovodsk, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kansallismielinen historioitsija ja valtiomies. Hänen laajat teoksensa Ukrainan historiasta voimistivat ukrainalaisten kansallista itsetietoisuutta ja hän loi ukrainalaisen historiankirjoituksen kansallisen koulukunnan. Hruševskyi toimi vuosina 1917–1918 Ukrainan ensimmäisen parlamentin eli Ukrainan Radan puhemiehenä ja huhtikuussa 1918 yhden päivän ajan Ukrainan kansantasavallan ainoana presidenttinä. H’reštšatyk
H’reštšatyk (, ) on Ukrainan pääkaupungin Kiovan pääkatu. Noin 1,2 km:n pituinen ja lähes 100 m:n levyinen bulevardi kulkee koillisesta lounaaseen Euroopan aukiolta Itsenäisyyden aukion kautta Bessarabian aukiolle. Nikita Hruštšov
Vuonna 1938 hänestä tuli Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeri. Hän pyysi Moskovasta lupaa vangita 30 000. Vuosina 1938–1941 Hruštšov toimi Ukrainassa Stalinin ”varakuninkaana”, ja sai huomattavasti omaa toimintavaltaa tottelevaisuutensa ansiosta. Hän vietti runsaasti aikaa Ukrainassa ja näytti ja pyrki näyttämään ukrainalaiselta. Tämä rooli on voinut olla hänelle avuksi noustessaan hierarkiassa ylöspäin aikana, jolloin Stalinin puhdistukset koskettivat monia. Tapansa mukaan Stalin nöyryytti häntä, kuten muitakin käskyläisiään, muun muassa laittamalla hänet tanssimaan ukrainalaisia kansantansseja vieraille. Ribbingshof
Rakennukset ovat todennäköisesti saaneet nimensä Kulosaaren eteläisistä luodoista jotka 1700 -luvun merikortissa oli nimetty Rebings Hofiksi. Luodoilla sijaitsee nykyään Kulosaaren Casino. Suomenlinnan rakennuttajalla vapaaherra ja vapaamuurari Augustin Ehrensvärdillä oli tapana kokoontua ystäviensä kanssa Kulosaaren korkeimmalle kohdalle Ribbingshofin alueen ylle tarkastelemaan Suomenlinnan rakentamisen edistymistä. Ribbingshofia viistävät Vapaaherrankuja ja Vapaamuurarinkuja ovat saaneet nimensä joko Ehrensvärdin mukaan tai sitten siksi, että vapaamuurarit pitivät lastenkotia Ribbingshofin paikalla. Rakennushistoriasta kiinnostunut Lindgren rakennutti itse Ribbingshofin kokonaisuuden ja oli sitä kautta asuntojen ensimmäinen omistaja. Dominik Hrušovský
Dominik Hrušovský (1. kesäkuuta 1926 – 27. heinäkuuta 2016 Nitra) on slovakialainen roomalaiskatolinen piispa ja kirkon diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Tubian titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
Hrušovský sai 17. joulukuuta 1992 nimityksen Trnavan arkkihiippakunnan (myöh. Bratislava-Trnava) vihkipiispaksi, ja 15. huhtikuuta 1996 hänet ylennettiin Tubian titulaariarkkipiispaksi. Samalla hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Valko-Venäjälle; hän toimi tässä tehtävässä, kunnes jäi eläkkeelle 28. heinäkuuta 2001. Hrunitšev
Vuoden 1959 lopussa hallitus oli tehnyt päätöksen, jonka mukaan Hrunitšev siirtyi ohjusteknologiaan ja avaruusteknologiaan:Valtion tutkimus- ja valmistuskeskus Hrunitšev perustettiin 7. kesäkuuta 1993. Se muodostui Hrunitševin koneenrakennustehtaasta ja Saljut-suunnittelutoimistosta. 
Lockheed-Hrunitšev-Energija-yhteisyritys perustettiin 15. huhtikuuta 1993. Vuonna 1994 Lockheed ja Martin Marietta yhdistyivät ja yhteisyrityksen osapuoleksi tuli Lockheed Martin. Yhtiön nimeksi tuli 1995 International Launch Services (ILS). Se myy kantorakettilaukaisuja etenkin satelliittitelevisio- ja -tietoliikenneyhtiöille. Yhtiön päätuote on Proton-kantoraketti. Hiekkaharju
Alun perin Hiekkaharju oli vain rautatieseisakkeen nimi, koko kaupunginosaa alettiin kutsua tällä nimellä sotien jälkeen. Rautatieyhteyksien ansiosta alueelle levisi omakotitaloasutusta 1920- ja 1930-luvuilla. 1950-luvulta lähtien Hiekkaharjuun on rakennettu myös tiivistä kerrostaloasutusta, joka kuitenkin rajoittuu päätie Hiekkaharjuntien varteen sekä Hiekkaharjun aseman ja ostoskeskuksen ympäristöön. Suurin osa kaupunginosasta on edelleen omakotialuetta. Entisille seurakunnan pelloille Hiekkaharjun pohjoisosaan pääradan ja Talvikkitien väliin nousi 2010-luvun taitteessa uusi puistomainen alue, Tarhurinpuisto (ruots. Trädgårdsmästarparken). Tarhurinpuisto koostuu pääosin enintään neljäkerroksisista kerrostaloista. Tarhurinpuiston eteläosassa Metsätähdentien tuntumassa on myös uusia omakotitaloja. Tarhurinpuistosta suunniteltiin omakotitaloalueen puistomainen jatke. Vanhaa peltoa halkovaa soratietä levennetään puistotieksi ja se valaistaan (huhtikuu 2018). Alexanderplatz
Nykyään Alexanderplatzilla on jäljellä vain kaksi toista maailmansotaa edeltävältä ajalta olevaa rakennusta, vuonna 1932 valmistuneet Peter Behrensin suunnittelemat Alexanderhaus ja Berolinahaus. Muuten aukion ympäristö on täynnä DDR:n ajalta olevia rakennuksia, joissa on toiminut muun muassa useita ministeriöitä. Tunnettuja rakennuksia ovat virastotalot Haus der Elektroindustrie, Haus der Presse, Haus des Reisens, Haus des Lehrers, tavaratalo Centrum sekä hotelli Park Inn Berlin, joka on Berliinin korkein hotellirakennus. Aukion keskellä on 1960-luvulla rakennettu Kansojen välisen ystävyyden lähde -niminen suuri suihkukaivo sekä kuuluisa Urania-maailmankello. Useat Alexanderplatzin rakennukset ovat DDR:n johtaviin arkkitehteihin kuuluneen Hermann Henselmannin suunnittelemia. Karhuvuori (Kotka)
Kaupunginosa on tyypillinen 1960–1970-lukujen lähiö, jossa rakennuskanta muodostuu 3–4-kerroksisista elementtikerrostaloista. Myöhemmin alueelle on tehty jonkin verran täydentämisrakentamista. Muutamat peruskorjatut kerrostalot, joihin on rakennettu muun muassa hissi, kuuluivat Kotkan asuntomessujen oheiskohteisiin vuonna 2002. Venäjän Helsingin-suurlähetystö
Neuvostoliiton aikana suurlähetystön rakennus toimi myös Neuvostoliiton johtajien majoituspaikkana heidän vieraillessaan Suomessa. Siellä ovat yöpyneet muun muassa Nikita Hruštšov, Leonid Brežnev, Mihail Gorbatšov sekä Venäjän presidentti Boris Jeltsin vuonna 1992. Neuvostoliiton suurlähetystössä vuosittain lokakuun vallankumouksen vuosipäivänä 7. marraskuuta ja YYA-sopimuksen vuosipäivänä 6. huhtikuuta järjestetyt vastaanotot olivat varsinkin suomettumisen aikana tärkeitä tapahtumia, joihin tärkeimmät suomalaiset poliittiset päättäjät kutsuttiin. Kutsun saamista pidettiin osoituksena henkilön nauttimasta hyväksynnästä. Hruštšovka
Hruštšovkat edustivat rakennusteknisesti tehokasta uutta rakentamista rakennusmateriaalia ja työtä enemmän vaatineiden Stalinin aikaisten paksuseinäisten talojen korvaajina uusasuntotuotannossa. Niiden kestävyys kuitenkin oli edellisiä heikompi, mikä huomattiin mm. Armenian maanjäristyksessä joulukuussa 1988. Saumoistaan tiivistetty elementtitalo ei yleisesti ottaen ole yhtä vahva kuin perinteisemmät paksuseinäisemmät ja rakentamistavaltaan kalliimmat vanhemmat paikoilleen rakennetut ratkaisut. Vladimir Štšuko
Vladimir Štšuko opiskeli Pietarin taideakatemiassa Léon Benois’n johdolla vuosina 1896–1904. Vuonna 1911 hän sai arkkitehtuurin akateemikon arvonimen. Štšukon varhaisia töitä ovat vuosina 1908–1911 rakennetut uusklassistiset Markovin vuokratalot Pietarissa (Kamennoostrovski prospekt 63 ja 65). Niillä oli myöhemmin huomattava vaikutus Stalinin ajan neuvostoarkkitehtuurin kehitykseen. Radisson Royal Hotel (Moskova)
Radisson Royal Hotel (), alun perin Hotelli Ukraina () on viiden tähden luksushotelli Moskovan kaupungissa Moskvajoen varrella Venäjällä. Hotellin rakensivat vuosina 1953-1957 saksalaiset sotavangit. Rakennus edustaa stalinistista arkkitehtuuria. Hotelli on yksi samaan tyyliin rakennetusta seitsemästä sisaresta, joita on kutsuttu myös nimellä ”Stalinin torahampaat”. Hotellin arkkitehteina toimivat neuvostoliittolaiset arkkitehdit Arkadi Mordvinov ja Vjatšeslav Oltarževski. Rakennuksessa on 34 kerrosta, 497 huonetta, ja se on 198 metriä korkea. Nykyään hotelli on osa belgialaista The Rezidor Hotel Group -hotelliketjua. Yksityiset sijoittajat Zarah Ilijev ja God Nisanov omistavat hotellin. Nikita Hruštšov
Hruštšovin ronskit lausunnot aiheuttivat myös väärinkäsityksiä ja jopa selkkauksia. Marraskuussa 1956 hän ilmoitti Puolan suurlähetystöön Moskovaan kokoontuneille lännen lähettiläille: ”Me hautaamme teidät”. Ilmaisu ei niinkään uhannut ydinsodalla, kuten lännessä asia ymmärrettiin, vaan ilmaisi vain kannan että sosialismi voittaisi kapitalismin. Myöhemmin hän tarkensi sanomaansa ollessaan vierailulla Jugoslaviassa: ”emme hautaa teitä lapiolla, vaan teidän oma työväenluokkanne hautaa teidät.”. Brutopia
"Kylmän kaupan" liittyminen politiikkaan ja kansainvälisiin suhteisiin oli epätyypillistä Barksille. "Carl Barksin koottujen" toimittaja Geoffrey Blum on verrannut Barksin Brutopiaa Walt Kellyn saman aikakauden "Pogo"-sarjakuvaan, jossa myös esiintyy Hruštšov-karikatyyri. Barksin sarjakuva ei kuitenkaan joutunut julkaisukieltoon, niin kuin "Pogolle" kävi mauttomaksi katsotun parodiansa vuoksi Japanissa ja Kanadassa. Brutopian nimi on yhdistelmä sanoista "brutaali" ja "utopia". Urho Kekkosen katu
Kadun etelälaitaa reunustivat alun perin 1800-luvun lopun puurakennukset. 1900-luvulla niiden tilalle nousi kolme punatiilistä, seitsenkerroksista asuin- ja liiketaloa: Urho Kekkosen katu 2 (Elias Paalanen, 1955), Urho Kekkosen katu 4-6 (Elias Paalanen, 1931) ja Urho Kekkosen katu 8 (Edvard Ikäläinen, 1931). Näistä keskimmäinen on Hämäläisten talo, jonka rakennutti osakuntatalokseen Helsingin yliopiston Hämäläis-Osakunta. Hämäläistentalon pohjakerroksessa toimii rock-klubi Tavastia. Horisontti (rakennus)
Horisontti on vuonna 2008 valmistunut tornitalo Jyväskylän Lutakossa. Rakennus on 51 metriä korkea, siinä on 15 kerrosta ja 65 asuntoa. Se oli vuosina 2008–2018 Jyväskylän korkein asuinrakennus, kunnes sen ohitti KOAS Tower. Talo sijaitsee aivan Kuokkalan sillan vieressä. Horisontti on Jyväskylän Lutakon maamerkki ja taloa rakennettaessa sitä markkinoitiin luksustalona. Jälkikäteen talosta löytyi rakennusvirheitä sekä vesikatossa, että paloeristeissä joita korjattiin vuonna 2014. Lensovetin asuintalo
Jevgeni Levinsonin ja Igor Fominin suunnittelema Leningradin kaupunkineuvoston asuintalo rakennettiin Korpisaarelle Korpijoen (ven. "Karpovka") rantaan vuosina 1931–1935. Sisäänpäin kaartuvaan, etelään suunnattuun päärakennukseen liittyy kaksi neliskulmaista siipeä. Nevan tulvilta suojaavan jalustan läpäisee sisäpihalle johtava leveä porttikäytävä. Neuvostoeliitille tarkoitetussa, aikansa parasta rakentamista edustavassa talossa on kolmen–kuuden huoneen asuntoja, joista osa sijaitsee kahdessa kerroksessa. Pylväskäytävän reunustamassa keskisiiven toisessa kerroksessa toimi lastentarha ja muita palveluja. Ilmeikkyyttä rakennukselle antavat sen terävät kulmat, leveät parvekesyvennykset sekä sisäpihan ilmassa roikkuvat teräsbetoniset portaikot. Konstruktivismin myöhäisvaihetta edustavassa rakennuksessa voidaan havaita klassismin ja art decon piirteitä. Kljutševaja
Kljutševaja on saanut nimensä alueella sijaitsevista lähteistä. Sen rakentaminen alkoi Avangard-telakan perustamisen myötä vuonna 1939. Nykyinen kerrostalolähiö on syntynyt 1970-luvun alusta lähtien. Kaupungin portit (Minsk)
Kaupungin portit tai Minskin portit (, ) on nimitys Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin rautatieasemaa vastapäätä rautatieaseman aukiolla sijaitsevalle kahdelle, vuonna 1953 valmistuneelle 11-kerroksiselle rakennukselle. Rakennusten kutsumanimi Minskin portit johtuu siitä, että talojen välistä kulkeva ulitsa Kirova johdattaa matkustajat rautatieasemalta ja keskuslinja-autoasemalta kohti kaupungin ydinkeskustaa. Hruštšovka
Monissa hruštšovka–kerrostaloissa (esimerkiksi, 1-447 sarjassa) on ikkuna kylpyhuoneesta keittiöön. Ikkuna on 40 cm korkea ja se on sijoitettu katonrajaan. Keittiön puolella se sijaitsee tavallisen ikkunan vastakkaisella seinällä. Todennäköisin syy ikkunan lisäämiseen on ollut se, että hruštšovkien rakentamisen aikoina sähkökatkokset olivat hyvin yleisiä. Sähkökatkoksen aikana ikkunasta pääsi hieman valoa, mikä mahdollisti vessan ja lavuaarin käytön. Stockmannin Helsingin keskustan tavaratalo
Korttelin eteläpäässä Mannerheimintien ja Pohjoisesplanadin risteyksessä sijaitsi vuonna 1897 rakennettu Argoksen talo, joka siinä vuoteen 1965 saakka toimineen Wulffin paperikaupan mukaan tunnettiin myös "Wulffin kulmana". Sen vieressä Keskuskadun puolella oli Stockmannin ensimmäiseksi rakennuttama kaksikerroksinen basaarirakennus. Argoksen talon valmistuessa tiilirakenteinen uusrenessanssirakennus oli kaksiulotteisine julkisivuineen ja koristeettomine ikkunanpielineen hyvin moderni. Stockmann oli aikonut purkaa molemmat rakennukset uuden tavaratalon tieltä, mutta Argoksen talon hävittäminen ei muodostunutkaan lopulta itsestäänselvyydeksi, vaikka Stockmannilla oli lupa sen purkamiseen. Yritys sai 1970-luvun lopussa sanomalehdissä ja kulttuuripiireissä paljon negatiivista huomiota talon purkamissuunnitelmista, ja myöhemmin Stockmann alkoi varovaisesti hyväksyä ajatusta Wulffin kulman säästämisestä.
Tavaratalon laajennuksesta Esplanadin puoleiselle osalle järjestettiin kaksivaiheinen arkkitehtuurikilpailu 1983–1984. Sen ohjeissa ei suoraan sanottu, pitikö Argoksen talo säilyttää, mutta kaupunkikuvan merkitystä korostettiin. Kilpailun voitti arkkitehtikolmikko Kristian Gullichsen, Erkki Kairamo ja Timo Vormala. Voittaneessa ehdotuksessa oli säilytetty Argoksen talon katujulkisivu. Talo purettiin 1987, lukuun ottamatta rakennuksen julkisivua, joka pidettiin pystyssä metallituilla rakennustöiden ajan. Uuden talon päälle rakennettiin vanhan mallin mukainen katto ja torni. Rakennus valmistui kilpailuehdotuksen pohjalta 1989. Pörssitalon mellakka
Pörssitalon mellakka oli Helsingissä 17.–18. elokuuta 1917 tapahtunut yhteenotto, joka johti Helsingin suojeluskunnan perustamiseen. Kesällä 1917 pahentunut elintarvikepula ja lisääntynyt työttömyys aikaansaivat levottomuuksia ja eräillä paikkakunnilla valtuustot joutuivat piiritetyiksi. Helsingissä väkijoukko, johon kuului työttömiä ja hätäaputyömaiden työläisiä, piiritti 17. elokuuta Pörssitalon, jossa Helsingin kaupunginvaltuusto parhaillaan piti kokoustaan. Piirittäjät vaativat hätäaputyömaiden tuntipalkkojen korottamista ja täyden palkan maksamista erääseen juuri päättyneeseen lakkoon osallistuneille. Piirittäjät, joiden joukossa oli myös venäläisiä sotilaita, alkoivat riisua paikalla olleita miliisin jäseniä aseista ja miliisit joutuivat poistumaan paikalta. Helsingissä oli Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 poliisilaitoksen tilalle muodostettu miliisi, jota johti pietarinsuomalainen bolševikkeihin kuulunut Kustaa Rovio. Nikita Hruštšov
Vuonna 1929 Hruštšov lähti opiskelemaan Stalinin mukaan nimettyyn teollisuusakatemiaan Moskovassa. Hänestä tuli koulun puolueosaston johtaja, 1931 kahden Moskovan kaupunginosaneuvoston johtaja ja 1932 Moskovan puolueen toinen sihteeri ja 1934 puolueen Moskovan kaupungin komitean ("gorkom") pääsihteeri. Moskovan puoluejohtajana Hruštšov lähetti osana Stalinin puhdistuksia 8 500 "petturia" ammuttavaksi ja 33 000 vankileireille. Vuonna 1934 hänestä tuli varajäsen kommunistisen puolueen keskuskomiteaan ja politbyroon jäseneksi hän nousi vuonna 1939. Venäjän perustuslaillinen kriisi 1993
Valkoisen talon saartajiin kuuluva "Erikoisosasto Alfa" halusi neuvotella kapinallisten kanssa, mutta eräs sen valkoista lippua kantaneista upseereista kuoli kapinallisen luodista. Tämä muutti Alfan johtajan mielen, ja Alfan kommandot hyökkäsivät Valkoiseen taloon edeten siellä kerros kerrokselta varoen. Valkoisesta talosta tulitettiin lähitaloja, ja utelias moskovalaisyleisö seurasi tapahtumia henkensä kaupalla. Valkoinen talo paloi näyttävänä soihtuna, ja siitä nousi taivaalle paksu savupatsas. Kapinalliset ja toimittajat piileksivät kellareissa. Yli tuhat kapinallista nousi talosta antautuen. Antautuva Hasbulatov oli romahtaneen näköinen, Rutskoi ylimielinen. Viemärien kautta paennut fasistijohtaja Aleksandr Barkašov löydettiin aamulla Moskovan kaduilta vaikeasti haavoittuneena, mutta pääsi sairaalaan ja palasi taas oppositiotoimiinsa. Kapinan takia ei rangaistu ketään, vaikka kapinan johtajat joutuivat Lefortovon vankilaan kuulusteluihin. Ketään ei syytetty yli 150 ihmisen kuolemasta. Toiset uudistusmieliset arvostelivat Jeltsiniä asevoiman käytöstä Valkoista taloa vastaan. Alexander Dubček
Vuonna 1929 Neuvostoliitossa aloitettiin kollektivisointi, joka ulottui seuraavana vuonna myös Kirgisiaan. Nuori Alexander muistaa nähneensä Ukrainasta ja Venäjältä karkotettuja talonpoikia. Perhe asui tuolloin Frunzessa (joksi Biškekin nimi oli muutettu vuonna 1926). Kaupungin hedelmänviljelijät kaatoivat hedelmäpuitaan vastustaakseen kollektivisointia. Vuonna 1933 perhe muutti Gorkin kaupunkiin. E. Y. Harburg
Harburg syntyi New Yorkissa köyhään venäjänjuutalaiseen siirtolaisperheeseen. Hän sai lapsena leikkisyydestään ja energisyydestään johtuen lempinimen ”Yipsel” (jiddišiksi ”orava”). Harburg ja kaksi vuotta vanhempi Ira Gershwin kävivät samaa lahjakkaille lapsille tarkoitettua high schoolia ja kirjoittivat yhdessä koulun sanomalehteä. Myöhemmin Harburg ja Gershwin opiskelivat yhdessä New Yorkin City Collegessa. Harburg aloitti musiikin sanoittamisen City Collegessa opiskellessaan. Myh’ailo Hruševskyi
Hruševskyi eli vuosina 1919–1924 maanpaossa Länsi-Euroopassa, jatkaen aktiivista julkaisutoimintaansa ja kamppailuaan Ukrainan itsenäisyyden puolesta. Hän julkaisi vuosina 1922–1927 viisiosaisen teoksen ukrainalaisen kirjallisuuden historiasta 1600-luvun alkuun saakka. NEP-politiikan vuosina Neuvostoliitto tuki ukrainalaista kulttuurinationalismia, joten Hruševskyi valittiin vuonna 1923 poissaolevana Yleisukrainalaisen tiedeakatemian jäseneksi. Seuraavana vuonna hän palasi Neuvosto-Ukrainaan ja vastaanotti Ukrainan historian professuurin Kiovan yliopistossa, mikä oli propagandavoitto neuvostohallinnolle ja pettymys kommunisminvastaisille emigranttinationalisteille. Hruševskyi toimitti vuosina 1924–1930 Ukrainan tiedeakatemian lehteä, käynnisti useita Ukrainan historian tutkimushankkeita ja pysyi vuosikymmenen loppuun asti Ukrainan tiede-elämän johtavana hahmona. Marxilaiset historiantutkijat kuitenkin hylkäsivät hänen työnsä porvarillisena nationalismina ja vuodesta 1929 neuvostohallinto asettui heidän puolelleen. Hruševskyi tukijoineen syrjäytettiin ja hän joutui asumaan vuodesta 1931 arestissa Moskovassa, mutta hän sai julkaistua vielä muutamia artikkeleita Ukrainan historiasta. Hän kuoli 68-vuotiaana vuonna 1934 terveyslomamatkalla Kislovodskissa Kaukasuksella, ja hänet haudattiin Kiovaan. Hruševskyin kuolemaa on väitetty myös itsemurhaksi tai viranomaisten järjestämäksi murhaksi. Kontupohja
Kontupohjan huomattavin nähtävyys oli vuonna 1774 valmistunut Uspenskin kirkko, joka oli pyhitetty Neitsyt Marialle. Kirkko oli rakennettu pyöröhirsistä ja se edusti perinteistä karjalaista kirkonrakennuskulttuuria. Se tuhoutui tulipalossa elokuussa 2018. Kirkon lähistöllä on säilynyt myös useita vanhoja karjalaisia taloja. Kaupungissa on myös kotiseutumuseo.
Kontupohjassa hiihto on suosituin urheilulaji. Kontupohjasta ovat kotoisin hiihtäjät Olga Vodolazova (o.s. Rokko), Larisa Lazutina (o.s. Ptitsyna) ja Jevgenija Medvedeva-Arbuzova. Kontupohjaan valmistui Karjalan tasavallan ensimmäinen jäähalli vuonna 2001. Hallin rahoitti OAO Kondopoga. Kaupungissa pelaa toiseksi korkeimman sarjatason eli VHL-liigan joukkue HK VMF Karjala joka toimii samalla SKA Pietarin farmiseurana. Venäjän kerrostalopommit
Räjähdysaine oli valmistettu Urus-Martanissa lannoitetehtaassa. Räjähde lastattiin kuorma-autoon, josta eri ryhmät ottivat räjähdeosansa ja kuljettivat sen kohteisiin. Monet iskuissa avustaneet eivät olleet syntyperäisiä tšetšeenejä. Monia kerrostaloiskuihin syyllisiksi epäiltyjä on tapettu Tšetšenian sodassa, tai vangittu pitkäksi aikaa. Monet länsimaisetkin asiantuntijat uskovat, että Khattabin wahhabiittiryhmä oli Venäjän kerrostaloiskujen takana. Juri Štšekotšihin
Štšekotšihin työskenteli toimittajana Novaja gazeta -lehdessä. Hän selvitteli mm. Moskovan kerrostaloräjäytyksiä 1999, joiden takana on väitetty olleen Venäjän salaiset palvelut, sekä Tri kita -korruptioskandaalia, johon liittyi korkeita FSB:n upseereita ja joka kytkeytyi rahanpesuun Bank of New Yorkin kautta. Myh’ailo Hruševskyi
Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen ukrainalaisnationalistit saattoivat aloittaa avoimen poliittisen toiminnan, jolloin Hruševskyi palasi Venäjän Ukrainaan. Vuodesta 1907 hän keskitti toimintansa Kiovaan, jossa hän perusti samana vuonna Ukrainan tiedeseuran. Hän perusti seuraavina vuosina useita ukrainankielisiä tieteellisiä julkaisuja ja talonpojille suunnattuja kansantajuisia lehtiä sekä julkaisi poliittisia kirjoja Ukrainan kansallisesta kysymyksestä. Hruševskyi säilytti myös oppituolinsa Lvivin yliopistossa vuoteen 1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Venäjän hallituksen karkottamana Simbirskissä, Kazanissa ja Moskovassa. Kuokkala (Terijoki)
Kuokkalan huvilat olivat Pietarin lukeneiston suosimia lomailupaikkoja. Taidemaalari Ilja Repin (1844–1930) asui siellä elämänsä viimeiset 30 vuotta. Bolševikkijohtaja Vladimir Lenin asui puolestaan asui Villa Vasan huvilassa toukokuusta marraskuuhun 1907. Vladimir Majakovski kirjoitti runonsa "Pilvi housuissa" (1913) Kuokkalan rannalla. Mihail Botvinnik, shakin maailmanmestari, oli syntynyt Kuokkalassa. Gribojedovin kanava
Kanava on kaivettu entisen "Krivuša"-joen uomaan, jonka alkupää yhdistettiin vuonna 1739 Moikaan. Se alittaa Nevan valtakadun, Gorohovaja-kadun ja Voznesenski-prospektin, ohittaa Krjukovin kanavan ja laskee Fontankaan entisen Kaljulan kylän luona. Vuosina 1764–1790 kanavaa syvennettiin ja sen molemmin puolin rakennettiin graniittiset rantakadut. Alkupään rannat puettiin graniittiin vuosina 1954–1956. Gribojedovin kanavan ylittää 21 siltaa, joista monet ovat rakennustaiteen muistomerkkejä. Sen varrella sijaitsevat Venäläisen museon Benois-siipi, Singerin talo, Kazanin katedraali, Pietarin talous- ja finanssiyliopisto ja Pyhän Nikolaoksen merikatedraali. Kanavan rannalla ovat asuneet Aleksandr Gribojedov, josta se on saanut nimensä, Nikolai Gogol, Nikolai Tšernyševski, Fjodor Dostojevski ja Ilja Repin. Keisari Aleksanteri II haavoittui kuolettavasti rantakadulla tehdyssä pommiattentaatissa. Vuosina 1883–1907 murhapaikalle rakennettiin Kristuksen ylösnousemuksen katedraali.