Mihin Rudi Dutschke kuoli?
Rudi Dutschke
Dutschke kuoli jouluaattona 1979 Århusissa Tanskassa hukkumalla kylpyammeeseensa saatuaan epileptisen kohtauksen. Hänen hautajaisiinsa Dahlemin hautausmaalla Länsi-Berliinissä 3. tammikuuta 1980 osallistui noin 6000 vierasta.
Chuck Liddell
18. huhtikuuta 2009 Mauricio Rua tyrmäsi Liddellin UFC 97 -tapahtumassa. UFC:n puheenjohtaja Dana White kertoi ottelun jälkeen, että Liddell lopettaa uransa. Myöhemmin kuitenkin Liddellin ilmoitettiin palaavan UFC:hen ja toimivan Ultimate Fighter -tositelevisiosarjan 11. tuotantokauden valmentajana yhdessä Tito Ortizin kanssa. Valmentajille oli suunniteltu ottelu televisiosarjan nauhoituksen jälkeen, mutta Ortiz joutui perumaan ottelun ja hänet korvasi Rich Franklin. Liddell hävisi ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ja lopetti vapaaottelu-uransa. Sam Winchester
Myöhemmin veljekset saavat tietää, että Neljän ratsumiehen sormuksilla kykenee avamaan Luciferin häkin portin. Samille paljastuu, että Ruton demoniavustaja on hänen Stanfordin aikainen ystävänsä Brady, joka oli osallisena Jessican kuolemassa. Katkera Sam janoaa kostoa ja saatuaan tietää Ruton olinpaikan, hän murhaa Bradyn. Länsi-Saksa
Suuren koalition tarjoaman 2/3 parlamenttienemmistön myötä hyväksyttiin kiistellyt hätätilalait ("Notstandsgesetze") 30. toukokuuta 1968. Lait sallivat hätätilanteessa rajoittaa liikkumisvapautta. Lain säätämistä vastustivat ankarasti opiskelijat, ammattiliitot, vapaat demokraatit ja ryhmä nimeltä "Notstand der Demokratie" (Demokratia vaarassa). Opiskelija Benno Ohnesorg ammuttiin Iranin šaahin vastaisessa mielenosoituksessa ja sosialistisen opiskelijaliiton Rudi Dutschkea ammuttiin 1968 Vietnamin sodan vastaisessa mielenosoituksessa. Radikaalit syyttivät kovista otteista Springerin konservatiivista lehdistöimperiumia. Vuodesta 1968 lähtien Saksassa toimi myös äärivasemmistolainen terroristijärjestö Punainen armeijakunta, joka sai julkisuudessa nimen Baader–Meinhof-ryhmä. Suuri osa alkuperäisen RAF:n johtajista pidätettiin 1972, jonka jälkeen RAF:n ”toinen sukupolvi” jatkoi kovemmilla otteilla saadakseen valtion vapauttamaan vangitut jäsenensä. Tämä kulminoitui 1977 niin sanottuna Saksan syksynä ("Deutscher Herbst") teollisuusmies Hanns Martin Schleyerin ja Lufthansan lentokoneen kaappaukseen. Adam Dutkiewicz
Dutkiewicz aloitti uransa vuonna 1992 rumpalina Aftershock-nimisessä yhtyeessä veljensä Tobias Dutkiewiczin ja Joel Stroetzelin kanssa. Yhtye hajosi vuonna 1999, palasi yhteen vuonna 2001 ja lopetti kokonaan vuonna 2004. Claude R. Eatherly
Sodan jälkeen Claude Eatherly keräsi sangen kyseenalaista julkisuutta, rikollisiin tekoihin kuten sekkipetoksiin ja postitoimistoihin kohdistuneisiin murtautumisiin syyllistymällä: mikä tapahtui lähinnä 50-60-luvuilla. Asiasta uutisoivat sekä Fort Worth Daily Telegram sekä Newsweek, maalis-huhtikuussa 1957. Tästä lienee saanut alkunsa niin kutsuttu urbaanilegenda: mielenvikaisuuteen joutuneesta Hiroshiman pommittajapilotista. 
Eatherly joutui toistuvasti psykiatriseen laitoshoitoon pidätetyksi tulemisien ohella, mutta rauhoittui myöhempänä - jokseenkin suhteellisen vähää ennen kuolemaansa. Hän avioitui kahden tyttären isänä, vielä vuonna 1976, kärsittyään tätä kaksi vuotta ennen kurkkusairauden, luultavasti kurkkusyövän tuottamasta äänen menetyksestä. Elämänsä viime vuodet Claude Eatherly vietti Houstonissa, jossa menehtyi syöpään 59-vuotiaana. Bill Vukovich
Vukovich kuoli seuraavan vuoden kisassa Rodger Wardin, Al Kellerin sekä Johnny Boydin tultua aluksi kierroksella häntä vastaan. Ensin Wardin auto pyörähti osuen Kelleriin, joka taas menetti autonsa hallinnan osuen suoraan Boydin autoon, joka vuorostaan osui Vukovichin autoon, jolloin Vukovichin auto lensi rata-aidan yli. Auto heitti useita voltteja ja siinä yhteydessä Vukovich lensi autostaan ulos ja sai surmansa. Udo Jürgens
Jürgens sai 21. joulukuuta 2014 sydänkohtauksen ollessaan kävelyllä Sveitsin Gottliebenissä, ja hän kuoli myöhemmin samana päivänä sairaalassa Münsterlingenissä. Kuollessaan hän oli 80-vuotias. Rolf Mulka
Mulka kuoli 84-vuotiaana 14. heinäkuuta 2012. Mulkan isä, SS-Obersturmführer Robert Mulka oli toisen maailmansodan aikana Auschwitzin keskitysleirin komentaja Rudolf Hössin adjutantti ja vastasi muun muassa Zyklon B-kemikaalin toimituksesta kaasukammioihin murhaten vankeja myös omakätisesti. Sodan jälkeen hänen onnistui painua maan alle, mutta Rolf Mulkan voitettua olympiapronssia kiinnostui eräs nimen muistanut Auschwitzista selvinnyt vanki hänen perhetaustastaan mikä johti isä-Mulkan paljastumiseen ja 14 vuoden vankeustuomioon johtaneeseen sotarikosoikeudenkäyntiin tätä vastaan. Ötzi
Ötzin kuolinsyy oli luultavasti selkään lähelle vasenta keuhkoa osunut nuoli, joka on ammuttu luultavasti alhaalta päin, tai nuijanisku. Ennen sitä Ötzin yleisesti uskottiin kuolleen pakkasessa hypotermiaan. Vuonna 2001 tehty tutkimus kuitenkin osoitti, että Ötziä oli ammuttu nuolella. Nuoli upposi syvälle lihaan ja ehkä aiheutti verenmyrkytyksen tai verenhukan. Ötzin on täytynyt kuolla hyvin tuskallisella tavalla. Nuoli näkyy jo ensimmäisistä Ötzistä otetuista röntgenkuvista, mutta jostakin syystä tutkijat eivät aluksi huomanneet sitä. Myös Ötzin käsissä, ranteissa ja rinnassa on ruhjeita ja haavoja. Karl Fritzsch
29. heinäkuuta 1941 Fritzsch valitsi kymmenen vankia kuolemaan nälkään yhden vangin karkaamisen vuoksi. Hän vapautti yhden vangeista, koska toinen tarjoutui vapaaehtoisena tilalle. Tämä vapaaehtoinen oli pappi Maksymilian Kolbe, joka onnistuikin pelastamaan toisen vangin hengen uhraamalla omansa. Höss kirjoittaa muistelmissaan, että juuri Fritzsch keksi idean oli käyttää Zyklon B -kaasua joukkomurhaan. Kun Höss oli virkamatkalla poissa leiristä syksyllä 1941 Fritzsch kokeili Zyklon B:n vaikutusta neuvostoliittolaisiin sotavankeihin, joita epäiltiin puna-armeijan poliittisiksi toimihenkilöiksi. Heidät lukittiin bunkkerin selleihin ja kaasu heitettiin sisään. Hössin palattua Fritzsch toisti kokeilun hänen läsnä ollessaan vankiosasto 11:n arestiselleissä. Pian tämän jälkeen kaasutettiin Hössin kertoman mukaan 900 venäläistä vanhassa krematoriossa, sillä vankiosasto 11:n tilat olivat käyneet liian pieniksi. Metodi tuleville murhille leirillä oli siten Fritzchin keksintöä. Günter Strack
Günter Strack (4. kesäkuuta 1929 Darmstadt, Saksa – 19. tammikuuta 1999 Munchsteinach, Mittelfranken, Saksa) oli saksalainen näyttelijä, joka näytteli pitkän uran televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hänen suurin roolinsa oli tohtori Dieter Renz saksalaisessa rikossarjaklassikossa Kahden keikka, jossa hän näytteli Josef Matulan ensimmäistä työparia 60. jaksossa vuosina 1981–1990. Hän näytteli myös multimiljonääri Archibald Hendersonia saksalaisessa radiosarjassa Dickie Dick Dickens. Strack kuoli sydänkohtaukseen 69-vuotiaana vuonna 1999. Winnendenin koulusurmat
Surmaaja oli 17-vuotias koulun entinen oppilas Tim Kretschmer, joka kuoli pakomatkaa seuranneessa tulitaistelussa poliiseja vastaan Wendlingen am Neckarissa sijaitsevan postinlajittelukeskuksen parkkipaikalla noin 40 kilometrin päässä Winnendenistä. Poliisi haavoitti Kretschmeriä, minkä jälkeen tämä surmasi itsensä. Eugen Schauman
Keskiviikkona Schauman tapasi myös ystävänsä, kagaalin Helsingin kanslian esimiehen, filosofian kandidaatti – myöhemmin kauppaneuvos – Walter Rydmanin, joka oli ulkoiluttamassa koiraansa Kaisaniemessä. Ystävykset istahtivat penkille ja alkoivat keskustella venäläisten sortopolitiikasta. Rydman oli ärsyyntynyt siitä, että kansan mieliala oli niin lamaantunut, että se alistui vastarinnatta sortoon. Lopulta Rydman tuhahti: "”Tuskin on miestä, jolla olisi rohkeutta surmata Bobrikov”". Tähän Schauman vastasi: "”Kyllä semmoisia miehiä on. Ole rauhallinen vaan!”"
Torstaina, 16. kesäkuuta 1904 aamupäivällä, noin klo 11, kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov oli tulossa johtamaan senaatin istuntoa. Hän käveli seurueineen poikki Senaatintorin. Eugen Schauman seurasi Bobrikovia senaatin ylimmän kerroksen ikkunasta ja kuuli, kuinka tämä astui ovesta yksin sisään ja lähti univormuun ja päällystakkiin pukeutuneena, salkkua ja kävelykeppiä kädessänsä kantaen kulkemaan hitaasti ylös portaita. Schauman vetäytyi ikkunasta ja alkoi laskeutua portaita alas kohti Bobrikovia. He kohtasivat toisen kerroksen porrastasanteella. Schauman oli kysynyt aiemmin lääkäriystävältään, kagaalin jäseneltä Birger Runebergiltä, mihin tulisi ampua, jotta laukaukset olisivat tappavia. Schauman otti esiin FN Browning M1900 -pistoolin, astui Bobrikovin eteen ja ampui kolme laukausta lääkäriystävänsä antamien ohjeiden mukaisesti kohti Bobrikovia. Ensimmäinen laukaus kimposi univormun napista ja toinen jykevästä rintapielen Pyhän Vladimirin I luokan rististä kaulaa naarmuttaen. Kolmas, tappava luoti osui vyönsolkeen, joka murskaantui. Luoti ja soljen kappaleet tunkeutuivat Bobrikovin vatsaan. Tämän jälkeen Schauman astui pari askelta taaksepäin ja ampui kaksi laukausta sydämeensä. Schauman kuoli heti, mutta Bobrikov pysyi pystyssä ja hoippui senaatin istuntosaliin, josta hänet kiidätettiin ensin kotiinsa ja sieltä Ullanlinnassa sijaitsevaan Kirurgiseen sairaalaan. Bobrikov oli kieltänyt venäläisiä saattajiaan viemästä häntä Senaatintorin reunalla sijainneeseen venäläiseen sotilassairaalaan. Bobrikovin leikkauksesta vastasi nuori, lahjakas ja lupaava kirurgi Richard Faltin. Schaumanin lääkäriystävän neuvojen mukaisesti ammuttu luoti oli tuhonnut Bobrikovin sisäelimet niin pahasti, ettei häntä kyetty monituntisella leikkauksellakaan pelastamaan. Bobrikov kuoli seuraavana yönä. Schaumanin ruumis raahattiin Senaatintalon portailta pihaan. Ian Fleming
Artikkelissa "James Bondin ainoa elävä uhri", joka perustuu Flemingin viimeiseen haastatteluun, kirjailija kertoi näkemyksistään: hän kuuli kerran sydänvikaa kutsuttavan nimellä "Rautakoura", ja tästä tuli hänelle pakkomielle. Kun hän sai tietää että hänellä itsellään oli angina pectoris jonka johdosta hänen tulisi luopua kaikista rasittavista harrastuksistaan, tupakoinnista ja alkoholista, hän vastasi, ettei Rautakoura kunnioittaisi miestä, joka lopettaisi väkevien martinien ja käsintehtyjen turkkilaisten savukkeiden käytön. Fleming jatkoi entisiä elintapojaan kuolemaansa asti, ja hän menehtyikin golfkentällä voimakkaaseen sydänkohtaukseen turkkilainen, kolmella kultanauhalla koristettu käsintehty Morland Balkan -savuke suussaan. Vertigo – punainen kyynel
Scottie pakottaa Judyn takaisin lähetysaseman torniin, jossa Judy, tunnustettuaan osallistuneensa Elsterin suunnitelmaan, yleisessä mielenkuohussa putoaakin oikeasti alas ja saa surmansa. Elokuva päättyy kuvaan, jossa John Ferguson seisoo dramaattisen musiikin soidessa tornin ikkuna-aukossa tajutessaan menettäneensä jälleen kaiken. Udo Lattek
Valmentajauransa jälkeen Lattek toimi saksalaisen urheilukanava DSF:n jalkapalloasiantuntijana. Viimeisinä elinvuosinaan dementiaa ja Parkinsonin tautia sairastanut Lattek kuoli 80-vuotiaana Kölnissä 31. tammikuuta 2015. Begumin 500 miljoonaa
Schultze saa lopulta valmiiksi aseensa, joka osoittautuu valtavaksi tykiksi. Hän yrittää ampua France-Villeä räjähdyspanoksella, mutta ammus lentää kaupungin yli avaruuteen laskuvirheen takia. Lopulta Schultze saa surmansa kehittämänsä myrkkykaasulla täytetyn kranaatin räjähtäessä hänen toimistossaan. Saksalaiset hylkäävät Stahlstadtin ja ranskalaiset Sarrasinin johdolla ottavat sen haltuunsa. Hyvät, pahat ja rumat
Hautausmaata lähestyessään Blondi ja Tuco näkevät Pohjois- ja Etelävaltioiden joukkojen välisen taistelun vanhasta sillasta. Koska he eivät pääse taistelun vuoksi hautausmaalle, he päättävät siirtää taistelun toisaalle tuhoamalla sillan. He ovat liittymässä Unionin joukkoihin ja tulitauon aikana tekeytyvät lääkintämiehiksi ja räjäyttävät sillan dynamiitilla. Sillan tuhouduttua Tuco kertoo hautausmaan olevan nimeltään "Sad Hill", ja Blondi puolestaan paljastaa rahasäkkien olevan Arch Stanton -nimisen sotilaan haudassa. Tuco hylkää Blondin heti tilanteen salliessa. Hän saapuu ensimmäisenä Sad Hilliin ja etsii Arch Stantonin haudan, ja alkaa kaivaa. Blondi saapuu pian myös paikalle ja viimeisenä Enkelisilmä ilmestyy ja vaatii rahasäkkejä itselleen. Blondi paljastaa heti Enkelisilmälle, ettei Arch Stantonin haudassa ole muuta kuin mädäntynyt ruumis. Blondi muka kirjoittaa oikean aarteen sisältävän haudan nimen irtokiveen, asettaa sen keskelle pyöreää aukiota ja vetäytyy kauemmas. Tämän jälkeen alkaa elokuvan loppuhuipennus, jossa kolmikko seisoo keskellä hautausmaan keskiaukioita aseet valmiina. Sekä Blondi että Tuco yrittävät ampua Enkelisilmää. Vain Blondi osuu sillä ilmenee, että hän oli poistanut Tucon revolverista luodit. Rudi Dutschke
Alfred Willi Rudi Dutschke, kutsumanimenä Rudi, (7. maaliskuuta 1940 Schönefeld, Brandenburg, Saksa – 24. joulukuuta 1979 Århus, Tanska) oli saksalainen opiskelija-aktivisti, tutkija ja poliitikko. Tyko Brahe
Brahen kuolemansyy on yhä epäselvä, mutta vuonna 2016 tehdyn tutkimuksen mukaan kyse ei ollut akuutista myrkytyksestä. Brahe saattoi kuolla virtsarakon tulehdukseen. Hänen epäillään yrittäneen hoitaa itseään elohopeaa sisältäneillä lääkkeillä, joka selittää korkean elohopeamäärän hänen elimistössään. Brahe kuoli aamulla yhdeksän ja kymmenen välillä. Willi Daume
Willi Daumen yritystoiminta päättyi konkurssiin vuonna 1993, joka johti siihen, että hän muutti asumaan Münchenin olympiakylän pieneen asuntoon viimeisiksi elinvuosikseen. Willi Daume kuoli keväällä 1996, ja hänet haudattiin kotiseudulleen Dortmundiin.
Kansainvälinen Fair Play-palkinto, joka annetaan henkilölle tai organisaatiolle, nimettiin Willy Daumen mukaan. Hänen kunniakseen nimettiin synnyinkaupungissaan Hückeswagenissa vesipuisto, Frankfurt am Mainissa vuonna 2007 järjestäytyi "Saksan olympia-akatemian Willi Daume", Münchenin olympiapuistossa on Willi Daumelle nimetty aukio, vuonna 2006 Willi Daume nimettiin Saksan urheilun Hall of Fameen. Eddie Sachs
Sachs kuoli vuoden 1964 kilpailussa traagisella tavalla. Kilpailun toisella kierroksella Dave MacDonald pyörähti nelosmutkassa radan yli ja osui seinään aiheuttaen bensatankin hajoamisen ja massiivisen tulipalon. Auto luisui takaisin radalle aiheuttaen 7 auton kolarin, jossa muun muassa Ronnie Dumanin auto osui häneen, pyörähti liekkeihin ja osui varikkoseinään palaen, mutta Duman selvisi. Sachsin auto osui MacDonaldin autoon aiheuttaen räjähdyksen, mikä tappoi molemmat. Kolariin joutuivat osallisiksi myös Bobby Unser, Johnny Rutherford, Chuck Stevenson ja Norm Hall. Jack Wild
Wild oli tupakoitsija ja alkoholiongelmainen. Hänellä oli myös diabetes. Hän saavutti raittiuden, mutta sairastui suusyöpään, joka todettiin vuonna 2001. Vuonna 2004 häneltä poistettiin kieli ja kurkunpää. Hän kuoli vuonna 2006 kyseiseen syöpään 53-vuotiaana. Hän oli uudestisyntynyt kristitty. Rudi Völler
Alun perin Völlerin piti valmentaa Saksaa vain kesäkuuhun 2001, jolloin silloisen Leverkusen-luotsin Christoph Daumin piti aloittaa tehtävässä. Daum kuitenkin jäi syksyllä 2000 kiinni kokaiinin käytöstä ja jalkapallomaailmaa kuohuttaneen skandaalin seurauksena sopimus maajoukkueen valmentamisesta purettiin. Völler jatkoi lopulta Saksan valmentajana aina 24. kesäkuuta 2004 saakka jolloin hän vuorostaan itse erosi Saksan jäätyä alkulohkoonsa EM-turnauksessa. Joukkueen peräsimessä häntä seurasi Jürgen Klinsmann, jonka kärkiparina maajoukkueessa Völler pelasi useita vuosia. Völlerin paras saavutus valmentajana on vuoden 2002 MM-hopea. 31. elokuuta 2004 hän otti yllättäen vastaan pestin AS Roman valmentajana, mutta erosi jo 25. syyskuuta syynä joukkueen huonot esitykset ja erimielisyydet joidenkin pelaajien kanssa. Tammikuusta 2005 alkaen Völler on jälleen toiminut Bayer 04 Leverkusenin urheilutoimenjohtajana. Pelle Lindbergh
Lindbergh kuoli auto-onnettomuudessa marraskuussa 1985. Hän suistui Porsche 930 -autollaan jyrkässä kaarteessa päin kiviseinää lähes 130 kilometrin tuntinopeudella ja menehtyi saamiinsa aivo- ja selkäydinvammoihin muutamaa tuntia myöhemmin sairaalassa. Ennen onnettomuutta Lindbergh oli nauttinut alkoholia ja hänen verensä alkoholipitoisuudeksi todettiin 2,4 promillea. Lindberghin kyydissä olleet kaksi matkustajaa saivat vakavia vammoja, mutta selvisivät hengissä. Lindbergh on haudattu Skogskyrkogårdenin hautausmaalle Tukholmaan. Red Dead Redemption 2
Palattuaan Yhdysvaltoihin jengi on jälleen koossa, ja Dutch van der Linde haluaa heidän toteuttavan viimeisen ryöstönsä. Arthur Morgan ja Sadie Adler toimivat vastoin hänen käskyään odottaa sopivaa hetkeä John Marstonin pelastamiseksi, ja onnistuvat auttamaan Marstonin pois vankilasta. Hosea Matthewsin kuoleman myötä Dutchin neuvonantajaksi on noussut Micah Bell, jonka manipuloimana Dutch alkaa kyseenalaistaa Arthurin uskollisuuden jengille. Samaan aikaan Arthur näkee Dutchin muuttuneen vainoharhaiseksi murhaajaksi, joka on hylännyt vanhat ihanteensa. Myöhemmin Arthur saa kuulla sairastuneensa tuberkuloosiin, ja hänen elinaikansa on käymässä vähiin. Oman kuolevaisuutensa kanssa kasvotusten joutunut Arthur alkaa pohtia, kuinka hän voi omilla teoillaan taata muulle jengille paremman tulevaisuuden. Dmitri Utšaikin
Kolmannella kaudellaan 2012–2013 Pavlodarissa, toisessa välieräottelussa Aristan Temirtaun Donatas Kumeliauskas taklasi Utšaikinia voimakkaasti. Hän sai iskun päähänsä, mutta pelasi silti vielä muutaman vaihdon pelissä. Utšaikin oli kuitenkin alkanut voimaan ottelussa huonosti ja hän palasi kotiinsa. Seuraavana yönä Utšaikin meni huonoon kuntoon, vaipui koomaan ja hän kuoli matkalla sairaalaan. Utšaikinin kuolinsyyksi todettiin aivoverenvuoto. Hän oli kuolleessan vain 32-vuotias. Rudi Dutschke
Tekonsa jälkeen Bachmann pakeni poliiseja läheisen talon kellariin, josta hänet jouduttiin savustamaan ulos kyynelkaasun avulla. Kuulusteluissa Bachmann kertoi tekonsa syyksi vihan, ja Dutschkea hän nimitti "saastaiseksi kommunistisiaksi". Hänet tuomittiin murhan yrityksestä seitsemäksi vuodeksi vankeuteen. Kärsittyään tuomiostaan vajaat kaksi vuotta Bachmann teki itsemurhan vankilassa helmikuussa 1970. Rudi Dutschke
Lisäksi Dutschke organisoi erilaisia kriittisiä opintopiirejä, joissa käsiteltiin esimerkiksi sosiaalipolitiikkaa ja demokratiaa Saksassa. Tarkoitus oli muodostaa demokraattiseen oppimiseen pohjautuva myös koululaisille ja työläisille avoin "vastayliopisto". Roland Ratzenberger
Ratzenberger menehtyi 33-vuotiaana Imolan mustan viikonlopun aika-ajoissa vappuaattona 30. huhtikuuta 1994. Hän menetti autonsa hallinnan etusiiven mentyä rikki Villeneuve curva -kaarteessa. Ratzenbergerin auto paiskautui yli 300 kilometrin tuntinopeudella päin betoniseinää. Häneltä murtui niska, ja hän kuoli välittömästi. Auto liukui törmäyksen jälkeen Tosa-mutkaan. Ratzenbergerin pää nojasi auton reunaa vasten ja heilahti veltosti puolelta toiselle, kun auto pysähtyi. Deadpool (elokuva)
Erään peiteorganisaation jäsen nimeltä Jared ehdottaa Wilsonille kokeellista hoitoa ja vastentahtoinen Wilson suostuu. Hänet viedään kaukaiseen laboratorioon, missä hän tapaa Ajaxin (Ed Skrein) sekä tämän assistentin Angel Dustin (Gina Garano). Ajax rokottaa Wilsoniin mutaation aktivoivaa seerumia ja syöksee miehen päiviä kestävään kidutuksen kierteeseen. Mitään ei tapahdu, joten Ajax sulkee Wilsonin ilmatiiviiseen kammioon lähes tukehtumiskuoleman partaalle, jolloin Wilsonin mutanttigeeni aktivoituu, parantaen hänet syövästään, mutta pahasti arpeuttaen Wilsonin kehon. Wade karkaa lasikammiosta räjäyttämällä sen ja hyökkää Ajaxin kimppuun. Ajax saa yliotteen taistelussa kertoessaan voivansa parantaa Wilsonin. Mutta sitten hän lävistää tämän betoniraudalla ja jättää hänet kuolemaan palavaan laboratorioon. Werner Haase
Berliinin taistelun aikaan toisen maailmansodan viimeisinä päivinä Haase työskenteli yhdessä tohtori Ernst Günther Schenckin kanssa ilmahyökkäyssuojassa valtakunnankanslian alapuolella Führerbunkerin vieressä hoitaen haavoittuneita saksalaissotilaita ja -siviilejä. 29. huhtikuuta 1945 hän meni Führerbunkeriin tehtävänään tappaa Hitlerin Blondi-koira tohtori Ludwig Stumpfeggerilta saamallaan myrkyllä. Hän pysyi bunkkerissa Hitlerin seuraavana iltapäivänä tapahtuneeseen itsemurhaan saakka, jonka jälkeen hän palasi julkiseen väestösuojaan hoitamaan haavoittuneita kunnes puna-armeija vangitsi hänet. Gary Lauck
Koska Lauck ei voinut itse mennä Saksaan, hän palkkasi Michael Kühnenin ja muutaman muun uusnatsin levittämään propaganda-aineistoa maassa. Berliinin muurin murruttua he päättivät perustaa NSDAP/AO-soluja entisen Itä-Saksan kaupunkeihin. Lokakuussa 1990 Kühnen tovereineen johti ensimmäistä uusnatsien mielenosoitusta Dresdenissä. Kühnen kuoli vuonna 1991 aidsiin, mutta Lauck sai entistä enemmän kannattajia ja taloudellista tukea, joiden avulla hän salakuljetutti Saksaan lisää laitonta natsistista ja rasistista propagandamateriaalia, kuten kirjoja, julisteita ja äänitettyjä puheita ja lauluja. Vuonna 1995 "Valitut palat" arvioi Lauckin kuuluvan maailman vaarallisimpiin uusnatsismin levittäjiin. Vuonna 1995 Lauck pidätettiin Tanskassa ja luovutettiin Saksaan, jossa hänet tuomittiin neljäksi vuodeksi vankeuteen. Wadie Haddad
Wadie Haddad kuoli 28. maaliskuuta vuonna 1978 Saksan demokraattisessa tasavallassa. Ruumiinavauksen yhteydessä todettiin, että hänet oli myrkytetty. Myöhemmin kävi ilmi, että Mossad oli lähettänyt Haddadille belgialaisia biologista infektiosuklaata, joka aiheutti hänen kuolemansa kahdessa kuukaudessa. Otto Grotewohl
Grotewohlilla todettiin leukemia vuonna 1960. Vaikka olikin edelleen pääministerin toimessa, hän ei ollut poliittisesti aktiivinen enää vuoden 1961 jälkeen saadessaan lääketieteellistä hoitoa Neuvostoliitossa. Hän kuoli 1964. Muutamaa päivää hänen kuolemansa jälkeen Itä-Berliinin puolelle jäänyt Berliinin historiallinen hallintokatu Wilhelmstrasse nimettiin hänen mukaansa Otto-Gtrotewohl-Strasseksi. Vanha nimi palautettiin 1993. Rod Grams
Poliittisen uransa jälkeen Grams osti kolme radioasemaa Little Fallsissa Minnesotassa. Hän juonsi poliittista ohjelmaa "Up Front" vielä kuukausi ennen kuolemaansa. Grams kuoli paksusuolen syöpään kotonaan Minnesotassa 8. lokakuuta 2013. Jaroslav Rudiš
Rudišin vuonna 2002 ilmestynyt osittain omaelämäkerrallinen esikoisromaani "Nebe pod Berlínem" (”Taivas Berliinin alla”, ei suomennettu) oli menestys, ja Rudiš palkittiin siitä nuorille kirjailijoille myönnettävällä Jiří Orten -palkinnolla. Kirja on käännetty useille kielille, muun muassa saksaksi, ruotsiksi ja italiaksi. Kirja kertoo kolmekymppisestä prahalaisesta opettajasta Bémistä, joka jättää yllättäen työnsä ja tyttöystävänsä ja lähtee vain kitara mukanaan Berliiniin. Hän perustaa Berliinissä U-Bahn-nimisen punkbändin toisen miehen kanssa ja he alkavat soittaa Berliinin metrossa, U-Bahnissa. Tietyssä mielessä kirjan päähenkilö on kuitenkin Berliini ja sen maanalainen elämä. Kirjan nimi viittaa Wim Wendersin Berliinin taivaan alla -elokuvaan, ja kirja tavallaan käy vuoropuhelua sen kanssa; Wendersin elokuvassa enkelit tarkkailevat Berliinin elämää, Rudišin kirjassa puolestaan maan alla, metrossa elävät junan eteen hypänneiden ihmisten henget. Donnie Darko
Donnie ja hänen isosiskonsa Elizabeth (Maggie Gyllenhaal) pitävät halloweenjuhlat sillä välin, kun heidän äitinsä Rose (Mary McDonnell) ja pikkusiskonsa Sam (Daveigh Chase) ovat tanssikilpailuissa. Kyynelehtivä Gretchen saapuu Donnien kotiin hakemaan turvaa, koska hänen äitinsä on kadonnut ilmeisesti hänen isäpuolensa toimesta. Vihjataan, että Gretchen ja Donnie harrastavat seksiä juhlien aikana. Keskiyöllä Donnie tajuaa, että 28 päivää on jo ehtinyt kulua ja että maailmanloppuun on aikaa enää kuusi tuntia. Donnie käy tapaamassa ”isoäiti Kuolemaa” Gretchenin ja kahden ystävänsä kanssa. He saavat kimppuunsa kaksi lukiolaiskiusaajaa (Alex Greenwald ja Seth Rogen), jotka iskevät Gretchenin tajuttomaksi. Eräs auto joutuu tekemään väistöliikkeen väistääkseen ”isoäiti Kuolemaa”, mutta päätyy siinä samalla ajamaan Gretchenin yli tappaen tytön. Kiusaajat pakenevat paikalta, kun autosta nousee jänisasuun pukeutunut mies, joka kauhistuu käsittäessään, että on ajanut Gretchenin yli. Kyseessä on Elizabethin poikaystävä nimeltä Frank. Frank huutaa Donnielle, joka ampuu Frankia silmään isältään varastamalla pistoolilla. Donnie kantaa Gretchenin elottoman ruumiin takaisin kotiin, asettaa sen perheen autoon ja ajaa pois katsellessaan samalla, miten kaupungin ylle muodostuu tornado. Hymyilevä Donnie vaikuttaa viimein saaneen rauhan pyörremyrskyn nielaistessa hänen äitinsä ja sisarensa lentokoneen. Juuri kun myrsky on riipimässä koneen suihkuturbiinin irti, Donnie siirtää turbiinin 28 päivää ajassa taaksepäin käyttäen hyväkseen madonreikää. Harry Nilsson
Nilsson kirjoitti muiden projektiensa ohessa televisioon ja elokuviin. Vuonna 1972 hän teki käsikirjoituksen ja musiikin tunnin mittaiseen koko perheen animaatioelokuvaan "Kärki" ("The Point"), jonka kertojana toimi Dustin Hoffman. Nilsson oli myös musikaalisäveltäjä. Hän kärsi vuonna 1993 vakavan sydänkohtauksen, mutta toipui ja jatkoi levyttämistä. Hän kuitenkin kuoli sydänvikaan 15. tammikuuta 1994 vain 52 vuoden iässä. Erich Mielke
Murhia koskevat paperit löytyivät vuonna 1989 hänen toimistostaan. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen hänet asetettiin syytteeseen vuonna 1931 tapahtuneista poliisimurhista, ja hänet tuomittiin 26. lokakuuta 1993 kuuden vuoden ehdottomaan vankeuteen kahdesta murhasta ja yhdestä murhan yrityksestä. Hänet laskettiin ehdonalaiseen vapauteen elokuussa 1995 hänen oltuaan vangittuna noin viisi ja puoli vuotta. Mielke kuoli vanhainkodissa Berliinissä 92-vuotiaana. Hänen ruumiinsa tuhkattiin ja uurna haudattiin 6. kesäkuuta 2000 Berliinin Friedrichsfelden keskushautausmaalle nimettömään hautaan Mielken oman toiveen mukaisesti. Hänen Berliinissä sijaitseva Stasi-toimistonsa on nykyisin museona. Franz Kutschera
Kutschera tuomittiin salaisessa Puolan pakolaishallituksen järjestämässä sotaoikeuden istunnossa kuolemaan. Syytteiden mukaan Kutschera oli syyllinen rikoksiin Puolan kansaa vastaan ja siviilien joukkomurhiin Varsovassa. Oikeuden päätös toteutettiin salaisella Puolan kotiarmeijan operaatioilla nimeltä Operaatio Kutschera. Puolalaiset kotiarmeijan sotilaat tappoivat hänet Varsovan SS-päämajan edessä helmikuussa 1944. Chuck Daigh
Daigh kuoli vuonna 2008 sydän- ja hengitystievaikeuksiin. Hän ei koskaan saanut valmiiksi suunnittelemaansa Ford Lakesteria, jolla olisi yrittänyt rikkoa nopeusennätyksen maalla. Robert Kurka
Kurka sai muun muassa Guggenheim-stipendin ja palkinnon Kansalliselta taide- ja kirjallisuusinstituutilta. Brandeisin yliopisto myönsi hänelle ensimmäisen "Creative Awardin" hieman ennen hänen kuolemaansa. Kurka opetti City College of New Yorkissa, Queens Collegessa ja Dartmouthissa. Hänen kuolemansa 35-vuotiaana aiheutti leukemia. Hänen tunnetuin teoksensa on postuumisti esitetty ooppera "The Good Soldier Schweik". Hänen musiikkinsa on tyylillisesti uusklassista. Hans Jeschonnek
Ensimmäinen merkittävä pettymys Luftwaffelle oli syksyllä 1940 kärsitty tappio ilmataistelussa Britanniasta. Ilmavoimille langennut tehtävä oli ollut luonteeltaan strateginen, eikä Jeschonnek-Udetin taktinen linja toiminut ilmasodankäynnissä riittävän tehokkaasti. Erityisesti Udetia osoitettiin sormella ja hän pakeni häpeäntunnettaan lääkkeisiin ja alkoholiin. Udet oli ensimmäinen Luftwaffen johtohenkilöistä, joka teki itsemurhan. Jeschonnekin aiemmilla päätöksillä oli ollut vaikutuksensa. Hän oli niin ihastunut syöksypommitukseen, että hänen mielestään keskiraskaidenkin pommikoneiden tuli olla syöksykelpoisia. Hän oli vastustanut nelimoottorisia pommikoneita ja kaksimoottorinen keskiraskas pommikone Junkers 88, johon hän oli luottanut ja panostanut sen kehitysvaiheessa, osoittautui pettymykseksi. Wilhelm Röntgen
Röntgen kuoli suolistosyöpään 77-vuotiaana, neljä vuotta vaimonsa kuoleman jälkeen, vuonna 1923. Syövän ei uskota välttämättä aiheutuneen hänen työnsä parissa saamastaan ionisoivasta säteilystä. Hän altistui säteilylle uransa aikana varsin lyhyen ajan, ja lisäksi Röntgen oli aikanaan yksi harvoista tiedemiehistä, jotka käyttivät tutkimustensa aikana lyijysuojusta. Kuollessaan Röntgen oli lähes vararikossa, sillä hän oli lahjoittanut Nobelin palkintorahat yliopistolle ja ensimmäistä maailmansotaa seurannut inflaatio oli syönyt hänen omaisuutensa. Röntgen toivoi testamentissaan, että kaikki hänen yksityinen ja tieteellinen kirjeenvaihtonsa tuhotaan, ja niin hänen omat arkistonsa tuhottiin. Deutsches Röntgen-Museumiin on koottu hänen kirjoittamiaan kirjeitä niiden vastaanottajilta. Rudi Dutschke
Haastattelut ja paneelikeskustelut tekivät Dutschkesta tunnetun koko liittotasavallassa. Dutschke joutui samalla enenevässä määrin avoimen vihan ja vastustuksen kohteeksi, joka ensi kertaa muuttui väkivaltaiseksi joulujumalanpalveluksessa 1967. Rudi Carrell
Rudi Carrellin ura kohosi huippuunsa Saksassa, jonne hän siirtyi 1974 ja asettui asumaan Sykeen Bremenin lähistölle. Jo vuodesta 1971 hän oli ohjannut Saksassa suosioon nousseita elokuvia. Vuonna 1987 Rudi's Tagesshow:ssa esitettiin video, jossa naisesiintyjät pukutuivat Ajatollah Khomeinin hahmoon, mikä aiheutti diplomaattisen kriisin, jonka seurauksena muun muassa Goethe-instituutin Teheranin osasto suljettiin. Carrell vihjaili ohjelmassaan myös liittokansleri Helmut Kohlin ilotalokäynneistä sekä Berliinin pormestarin homoseksuaalisuudesta. Toisaalta Carrell oli suosittu muun muassa Israelissa ja Sloveniassa, jossa hän toimi perheiden jälleenyhdistämiseksi. John Gotti
Gotti kuoli Springfieldissä Missourissa vuonna 2002. Hänen kuolinsyynsä oli kurkkusyöpä, minkä vuoksi hän oli viettänyt viimeiset elinpäivänsä hoidossa United States Medical Center for Federal Prisonersin sairaalavankilassa. Gotti haudattiin katoliselle Saint John’s Cemeteryn hautausmaalle Queensissa. Rudi Dutschke
Suomessa Sinikka Sokka ja Pekka Aarnio levyttivät kappaleen "Kolme luotia Rudi Dutschkeen". Kappaleen sanoissa syytetään silloista liittokansleria Kurt Georg Kiesingeriä sanoin: Liquid Snake
Metal Gear REXiä ohjannut Liquid miltei onnistui tappamaan veljensä, mutta Gray Foxin avulla Solid tuhosi mechan. Tämän jälkeen Liquid ja Solid taistelivat toisiaan vastaan romuttuneen Metal Gear REXin huipulla. Liquid hävisi nyrkkitappelun, mutta pian tämän jälkeen jahtasi Solidia jeepillä. Takaa-ajon jälkeen konekiväärillä aseistautunut Liquid sai viimeinkin tilaisuuden surmata Solid Snake, mutta hän kuoli keinotekoisen FOXDIE-viruksen aiheuttamaan sydänkohtaukseen. Kimonkylä
Luutnantti Olli Puhakka ja talvisodan ainoa italialainen kaatunut vapaaehtoinen Diego Manzocchi olivat torjuntalennolla Fiat G. 50 -hävittäjälentokoneilla. Pari saavutti neuvostoliittolaisen pommituskoneet Iitin Sääksjärvellä. Luutnantti Olli Puhakka ampui lentokoneen kapteenin, luutnantti Grigori Konstantinovitš Bulavan ohjaaman DB-3 -kaukopommituslentokoneen lentomuodostelmasta alas. Bulavan lisäksi kuolivat myös kaikki muut: yliluutnantti Haltzibetšir Dzamurzovitš Britajev, alikersantti Abram Markovitš Korsunski ja alikersantti Vladimir Platonovitš Žigir. Tyko Brahe
Tarinan mukaan tähtitieteilijä kuoli virtsarakon pullistumaan juotuaan liikaa viiniä päivällisellä Rosenbergin paronin kanssa. Brahe pelkäsi etikettirikettä niin paljon, ettei poistunut pöydästä. Kim Wall
Tanskan poliisi pidätti Madsenin, koska epäili häntä Wallin murhasta. Vangitsemisoikeudenkäynnissä rikosnimike lieveni kuolemantuottamukseksi (). Tutkintavankeuden aikana oikeus muutti vangitsemisperustetta tiukemmaksi: ”kuolemantuottamus raskauttavien asianhaarojen vallitessa” ("uagtsomt manddrab under særligt skærpende omstændigheder"). Syyskuussa 2017 uusien todisteiden (muun muassa DNA-tutkimuksen) perusteella alkuperäinen murhasyyte palautettiin voimaan. Poliisin mukaan Madsen on kertonut, että toimittaja Kim Wall kuoli sukellusveneessä onnettomuuden seurauksena, ja Madsen hautasi hänet Kögenlahteen, joka on merialue Kööpenhaminan eteläpuolella Amagerin saaren ja Stevnsin kunnan välissä. The Last of Us
Opiskellessaan Carnegie Mellon -yliopistossa vuonna 2004 Druckmann osallistui ryhmätyöhön, jonka tehtävänä oli luoda videopelikonsepti, joka esiteltäisiin elokuvaohjaaja George A. Romerolle. Romero valitsisi oman suosikkinsa ja sen keksijätiimi tekisi prototyypin pelistä. Druckmannin ajatuksena oli yhdistää "Ico"-videopelin kaltainen pelimekaniikka ja Romeron "Night of the Living Dead" -elokuvan kaltainen zombimaailmanlopusta kertova tarina. Pelin päähenkilöksi hän kirjoitti "Sin City" -sarjakuvan John Hartigania muistuttavan poliisin, jonka tehtävänä oli nuoren tytön suojeleminen. Päähenkilön sydänsairauden takia pelaajat olisivat saaneet pelata usein nuoren tytön hahmolla, mikä olisi kääntänyt hahmojen roolit vastakkaiseksi. Romero ei valinnut ideaa, mutta Druckmann kehitti sitä myöhemmin kirjoittaessaan "The Last of Usin" tarinaa. Suunnitteluvaiheessa ideana oli, että tartunta leviäisi ainoastaan naisiin, mutta sitä pidettiin lopulta liian misogynistisena.
Pelin keskeisessä osassa olevat tartunnan saaneet saivat inspiraationsa BBC:n luontodokumentissa "Planeettamme Maa" (2006) esiintyneestä osiosta, joka kertoi "Cordyceps"-suvun sienestä. Kyseiset sienet tartuttavat pääosin hyönteisiä: ne ottavat haltuunsa niiden motoriikan ja pakottavat ne auttamaan sienen kasvamista. Peli tutkii kuitenkin ajatusta siitä, mitä tapahtuisi, jos sieni tarttuisi ihmiseen ja pääsisi leviämään. Pelissä ei suoraan sanota, mistä virus sai alkunsa; peliohjaaja Bruce Straley mukaan se johtuu siitä, että kehitysryhmä keskittyi enemmän pelin hahmoihin eikä virukseen. Kehittäjät selittivät tapahtumat mieluummin alatekstin avulla eivätkä suoraan maininneet infektion syytä. Straley vertaili "The Last of Usin" alatekstiä "BioShock Infiniten" (2013) alatekstiin. Hänen mielestään jälkimmäinen sytytti monia keskusteluja peliteollisuuden sisällä, minkä hän näkee teollisuuden kypsymisen merkkinä. ”Olen nähnyt tarpeeksi hyviä tarinoita romaaneissa ja elokuvissa. Nyt haluan nähdä niitä videopeleissä”, Straley sanoi. Kehitysryhmä käytti tartunnan saaneita tarinassaan pakottaakseen pelaajan tutkimaan ihmisen peräänantamattomuuden rajoja. Koko kehityksen ajan ryhmä vakuuttivat, että tartunnan saaneet olivat selvästi erilaisempia kuin zombit. Motörhead
Viimeisen kerran yhtye konsertoi Berliinissä Saksassa 11. joulukuuta 2015. Lemmy Kilmister kuoli yllättäen 28. joulukuuta 2015 ärhäkkään syöpään, josta hän sai tietää vasta tapaninpäivänä 2015. Yhtyeen rumpali Mikkey Dee ilmoitti, että Motörhead ei jatka enää toimintaansa Lemmyn kuoleman jälkeen. Fast Eddie Clarke menehtyi tammikuussa 2018. Daniel Cohn-Bendit
Vietnamin sodan vastaisessa kongressissa Berliinissä 1968 hän tutustui länsisaksalaisen ulkoparlamentaarisen opposition aktivistiin, Rudi Dutschkeen. Muutamia viikkoja myöhemmin Dutschkeen kohdistunut murhayritys oli Cohn-Benditille syy saattaa ranskalaiset opiskelijat liikekannalle. Roland Ducke
Roland Ducke ( 19. marraskuuta 1934 Benešov nad Ploučnicí – 26. kesäkuuta 2005 Jena) oli saksalainen jalkapalloilija. Myös hänen veljensä, Peter Ducke, oli maajoukkuetason jalkapalloilija. Krzysztof Raczkowski
Krzysztof "Docent" Raczkowski (29. lokakuuta 1970 – 18. elokuuta 2005) oli puolalainen muusikko, joka tunnettiin parhaiten death metal-yhtye Vaderin rumpalina. Hänen kuolinsyynsä on epäselvä, vaikka yleisessä tiedossa olikin, että hänellä oli alkoholi- ja huumeongelmia, jonka myös muun muassa Vaderin kitaristi Mauser myönsi. Adolf Eichmann
Eichmann esitti myös suomalaisissa lehdissä julkaistun toivomuksen, että hänen ruumiinsa olisi teloituksen jälkeen viety Linziin ja siellä tehdyn virallisen ruumiinavauksen jälkeen tuhkattu. Eichmann hirtettiin muutama minuutti ennen keskiyötä 31. toukokuuta 1962 Ramlan vankilassa. Vadim Schneider
Vadim kuoli, yhdessä vastanäyttelijänsä Jaclyn Linetskyn kanssa, auto-onnettomuudessa heidän menetettyään ajokkinsa hallinnan ja ajauduttuaan kuorma-autoa päin. San Marinon Grand Prix 1994
Lauantain aika-ajossa Simtek-tallin Roland Ratzenberger kuoli kallo- ja niskavammoihin, kun auton etusiivekkeen päätylevy irtosi aiemman radalta suistumisen seurauksena ja auto iskeytyi ratavalliin Villeneuve-mutkassa. Helmuth Koinigg
Heti seuraavassa osakilpailussa Koinigg sijoittui kymmenenneksi, ja hänestä oletettiin kehittyvän vielä loistava ajaja. Kuitenkin Yhdysvaltain Grand Prix'ssä hänen autonsa jousitus petti mutkassa, ja auto syöksyi suoraan ulos radalta. Auto läpäisi alemman turva-aidan, mutta ylempi aita jäi paikoilleen repäisten Koeiniggin pään irti. Hän kuoli välittömästi. Rudi Dutschke
Saksalainen 22-vuotias työmies Josef Bachmann yritti murhata hänet 11. huhtikuuta 1968 Länsi-Berliinissä osoitteessa Kurfürstendamm 141 sijainneen talon edustalla. Dutschkeen osui kolme laukausta, ja hän kärsi hengenvaarallisia aivovaurioita. Useita tunteja kestänyt leikkaus pelasti kuitenkin hänen henkensä. Charlie Gardiner
Gardiner oli kärsinyt kauden 1933–1934 aikana pitkään risatulehduksesta, joka aiheutti hänelle pahoja kipuja. Palattuaan kotiin Winnipegiin Stanley Cup -voiton jälkeen hän ajautui 13. kesäkuuta 1934 koomaan ja kuoli tulehduksen aiheuttamaan aivoverenvuotoon. Death Row Records
Tupacia ammuttiin ja hän kuoli Las Vegasissa Syyskuussa 1996, kun hän istui apukuljettajan paikalla autossa, jota ajoi Suge Knight. Pian sen jälkeen Suge Knight joutui yhdeksäksi vuodeksi vankilaan rikottuaan ehdonalaisensa ja koska oli ollut samana päivänä kun Tupac ammuttiin, hänen kanssaan tappelussa, jossa Death Rown jäsenet hakkasivat Orlando ”Baby Lane” Andersonin, joka oli varastanut Death Rown kaulakorun. Tuloksena Dr. Dren lähdöstä, Tupacin kuolemasta ja Knightin pidätyksestä Death Row Records melkein hajosi. Bruno Lüdke
Lüdke todettiin mielenvikaiseksi, ja koska lain 51 puitteissa häntä ei voitu tuomita rikkeistään vankilaan, hän joutui Wienin sairaalaan lääketieteellisiä kokeita varten. Bruno kuoli 1944 erään lääketieteellisen kokeen yhteydessä. Rudi Dutschke
Opintoaikoinaan Dutschke nousi pian yhdeksi Länsi-Saksan opiskelijaliikkeen johtajista. Vuodesta 1966 alkaen Dutschke organisoi yhdessä Saksan sosialistisen opiskelijaliiton ("Sozialistischer Deutscher Studentenbund") kanssa lukuisia yliopistoreformeja, "suurta koalitiota", hätätilalakeja ja Vietnamin sotaa vastustavia mielenosoituksia. Kasvava opiskelijaliike oli Saksassa merkittävä osa ns. ulkoparlamentaarista oppositiota, ("Außerparlamentarische Opposition", APO). Jack Clarke
Brands Hatchin kilpailussa 19.7. kierroksella 9 Clarken auto lähti käsistä Westfield mutkassa ajautuen rengasvalliin. Törmäyksen seurauksena vasen takarengas lähti pomppimaan vaarallisesti rataa kohti. Pietro Gandolfi ja Jolyon Palmer välttivät onnettomuuden, mutta rengas osui Henry Surteesia päähän kovalla vauhdilla. Surtees menetti tajuntansa ja ajautui ulos radalta. Surtees myöhemmin kuoli sairaalassa vammoihinsa. Clarkea ei kuitenkaan syytetty onnettomuudesta. Marion Knight
Kun Biggie murhattiin vuonna 1997 epäiltiin, että Knight oli sekaantunut Biggien murhaan kostoksi Tupacin murhasta. Nykyään kummatkin murhat ovat ratkaisemattomia. Knight joutui myöhemmin vankilaan siitä kun hän pahoinpiteli toisten Death Row jäsenten kanssa Orlando Andersonin. Lisäksi Bad Boy ja Death Row jotka olivat parhaat levy-yhtiöt heidän keskenäisille rannikoilleen 1996, olivat menettäneet eniten myyvät tähtensä murhissa. The Notorious B.I.G.in murhan jälkeen monet länsirannikon rap-artistit ja -yhtyeet kuten Da Luniz, Mack 10, WC, DJ Quik, E-40 ja moni muu olivat ottaneet kappaleensa monien radio-asemien soittolistoille. Länsirannikon rap voisi vajota alueelliseen kulmakiveen, joka silti dominoi radiossa länsirannikolla. MTV joka oli iso Death Rowin ylentäjä lopetti Knightin suojattien soittamisen. Snoop Dogg joka näki yhtiön erääntymisen, Dren eron ja Tupacin kuoleman, kertoi Long Beach lehdistötilaisuudessa, että hän oli lähtemässä levytys-yhtiöstä, koska hän pelkäsi kuolevansa. Snoop Dogg lähti etelään liittyäkseen Master P:n No Limit Recordsiin. Tha Dogg Pound, Daz Dillinger ja Kurupt pysyivät Death Row:issa siinä toivossa, että he julkaisisivat heidän toisen albumin. Vuonna 1998 Kurupt lyhyesti sanoen lähti Death Row:ista hyvällä syyllä Suge Knightin siunauksella omaan levy-yhtiöön ja julkaisi debyytti albuminsa "Kuruption". Daz pysyi Death Rowissa ja julkaisikin vuonna 1998 debyytti albumin nimeltään "Retaliation, Revenge And Get Back" joka myi kultaa. Daz:ista tuli johtava tuottaja sen jälkeen kun Dre erosi. Ludwig Wittgensteinin elämäkerta
Frank Ramsey oli sairastunut Wittgensteinin ollessa Wienissä, ja hän kuoli tammikuussa 1930, kun Wittgenstein oli palannut Cambridgeen. Palattuaan Wittgenstein alkoi vetää kurssia nimekkeellä ”Filosofia”. Hänen luennointitapansa oli omalaatuinen: hän luennoi ilman muistiinpanoja ja vaikutti pikemminkin ajattelevan ääneen itsekseen pysähtyen välillä minuuttien ajaksi ajattelemaan hiljaa ja kiroten ajoittain tyhmyyttään. Keväällä Wittgensteinin apuraha oli lopussa, ja Moore pyysi Russellilta, että tämä tutustuisi Wittgensteinin uusimpiin ajatuksiin ja raportoisi Trinity Collegelle. Pääsiäisloman aikana Wittgenstein saneli Russellia varten käsikirjoituksen, joka on julkaistu nimellä "Filosofisia huomautuksia". Tekstiä pidetään yleensä hänen välikautensa tuotteena: hän oli korvannut "Tractatuksen" merkitysteorian verifikaatioperiaatteella, jonka hän puolestaan tulisi pian hylkäämään. Russell ei jaksanut tutustua Wittgensteinin näkemyksiin kovin syvällisesti, mutta hänen kirjoittamansa suosituskirjeen ansiosta Wittgensteinille myönnettiin sadan punnan apuraha. Jimi Hendrix
Aamulla 18. syyskuuta 27-vuotias Hendrix menehtyi asunnossaan Lontoossa nautittuaan alkoholia ja barbituraatteihin kuuluvia "Vesparax"-unilääkkeitä. Toisin kuin usein väitetään, huumausaineilla ei ollut suoranaista osuutta kuolemaan. Kyseessä oli ilmeisesti tapaturma. Kuolinsyy oli todennäköisimmin oksennukseen tukehtuminen, sillä sydänkohtauksesta ei ilmeisesti ollut kyse. Hendrixin löytänyt nainen kertoi, että tämän sydän löi, mutta hän ei herännyt. Murhasta vihjaileville salaliittoteorioille ei ole kyetty esittämään todisteita, eikä itsemurhaakaan pidetä todennäköisenä. Tosin Hendrixin roudari James "Tappy" Wright on väittänyt kirjassaan, että vuonna 1973 kuollut Hendrixin manageri Mike Jeffery olisi vuosi Hendrixin kuoleman jälkeen kertonut surmanneensa tämän työntämällä tämän suuhun barbituraatteja ja viiniä. Blondi (koira)
29. huhtikuuta 1945 hieman ennen iltapäivän palaveria Hitlerin henkilääkäri Werner Haase ja koirien hoitaja kersantti Fritz Tornow pakottivat Blondin suun auki. Haase murskasi syanidikapselin pihdeillä koiran suuhun, ja Blondi kuoli silmänräpäyksessä. Tornow oli silminnähden järkyttynyt. Hitler ei ollut paikalla, mutta hän tuli pian huoneeseen katsomaan koiransa ruumista lähtien hetken kuluttua sanaakaan sanomatta pois. Kersantti Tornow sai tehtäväkseen lopettaa Blondin pennut sekä myös muiden bunkkerissa olleiden koirat. Tornow riisti Joseph Goebbelsin lapsien koiranpennut ja vei ne bunkkerin tarhaan, jossa hän ampui ne pistoolilla kuoliaaksi. Stutthof
Leirin lääkäreistä SS-Hauptsturmführer, tohtori Willy Jobst sai kuolemantuomion Mauthausen-oikeudenkäynnissä Dachaussa (29. maaliskuuta–13. toukokuuta 1946) muun muassa Mauthausenin keskitysleirillä tekemistään rikoksista. Hänet hirtettiin Landsbergin vankilassa 28. toukokuuta 1947. SS-Hauptsturmführer, tohtori Otto Heidl teki itsemurhan odottaessaan oikeudenkäyntiä vankilassa Bochumissa 1955. Ari Ilmakunnas
Ilmakunnas toimi syksyllä 1956 Moskovassa kansainvälisten joukkuemaailmanmestaruuskilpailujen ylituomarina. Kisojen aikana hän sairastui vakavasti ja joutui viettämään pitkän aikaa moskovalaisessa sairaalassa. Vielä sairaalasta käsin hän organisoi kisajärjestelyjä. Kisan rasitukset olivat liikaa, eikä hän enää kunnolla toipunut. Ilmakunnas kuoli 30. huhtikuuta 1957. Hänet siunattiin Krematorion kappelissa Helsingissä 10. toukokuuta 1957. Muistotilaisuudessa oli läsnä useita suomalaisia šakkivaikuttajia. FIDE:n ja Ruotsin šakkiliiton puheenjohtaja Folke Rogard oli lähettänyt seppeleen. Ilmakunnaan jälkeen FIDE:n Pohjolan alueen presidenttinä ja FIDE:n varapresidenttinä toimi 1958-1966 Gerhard Lindström (1889-1967). Kim Duk-koo
Muutama minuutti myöhemmin Kim vaipui koomaan ja hänet vietiin areenasta paareilla. Sairaalassa hänen aivojansa leikattiin heti, mutta hänen henkeään ei voitu pelastaa ja hän kuoli viisi päivää ottelun jälkeen, 18. marraskuuta. Kimin äiti teki itsemurhan kolme kuukautta ottelun jälkeen ja kehätuomari Richard Green tappoi itsensä 1. heinäkuuta 1983. Järkytyksestä ja masennuksesta huolimatta Mancini pystyi jatkamaan uransa. Hän pysyi WBA-mestarina vielä kaksi vuotta ja nyrkkeili vuoteen 1993 asti. Donald Tusk
Puolan talous pysyi kasvussa Tuskin pääministerikauden aikana ainoana EU-maana maailmanlaajuisen finanssikriisin aikana. Pääministerinä hän myös oli avainasemassa Puolan vakauden säilyttämisessä, kun presidentti Lech Kaczyński ja useat Puolan korkea-arvoiset viranomaiset menehtyivät lento-onnettomuudessa Venäjällä huhtikuussa 2010. Rudi Dutschke
Nuoruutensa Dutschke vietti DDR:ssä eli Itä-Saksassa. Unkarin kansannousun (1956) myötä Dutschke kiinnostui politiikasta kannattaen demokraattista sosialismia, joka ottaa etäisyyttä sekä Neuvostoliittoon että Yhdysvaltoihin. Dutschken mukaan vanhat rakenteet ja mentaliteetit jatkuivat niin DDR:ssä kuin Saksan liittotasavallassakin huolimatta kotimaansa valtiollisesta antifasistisesta ideologiasta. 1957 hän vastusti julkisesti DDR:n militarisoitumista (myös kieltäytyen palvelemasta DDR:n kansanarmeijassa) ja kannatti matkustusvapautta. Ljudmila Rudenko
Englantilaisen naisten maailmanmestarin Vera Menchikin kuoltua ilmapommituksessa 1944, Maailman shakkiliitto FIDE järjesti talvella 1949-50 Moskovassa turnauksen uuden maailmanmestarin selvittämiseksi. Kuusitoista naista kahdestatoista maasta osallistui, mutta neljä kärkisijaa ottivat neuvostoliittolaiset ja näistä Rudenko kruunattin uudeksi maailmanmestariksi. Hän menetti mestaruuden seuraavalla MM-kierroksella 1953 Jelizaveta Bykovalle. Vesparax
Muusikko Jimi Hendrix menehtyi alkoholin ja Vesparax-unilääkkeiden yhteisvaikutuksesta johtuvaan oksentamiseen tajuttomana ja oksennukseen tukehtumiseen. Ducati Corse
Lucchinelli siirtyi ensimmäisen kauden jälkeen Ducatin tallipäälliköksi ja tallin nimi muutettiin Squadra Corse Ducati Lucchinelli muotoon. Kuljettajiksi tulivat ranskalainen Raymond Roche, joka oli ajanut jo muutaman kilpailun kaudella 1988 ja italialainen Baldassarre Monti. Ducatilla ajoivat kauden aikana myös Lucchinelli itse ilman menestystä ja Massimo Broccoli, joka sijoittui MM-sarjassa sijalle 26. Roche menestyi parhaiten sijoittuen kuljettajien sarjassa kolmanneksi voitettuaan kauden aikana eniten kilpailuja (5). Hän hävisi kuitenkin maailmanmestaruuden Hondalla ajaneelle Fred Merkelille 50 pisteen erolla. Monti sen sijaan ajoi MM-pisteissä kahdeksanneksi 99 pisteellä. Valmistajien sarjassa Ducati sijoittui kolmanneksi. Dean Reed
Kesäkuussa 1986 Reed löydettiin hukkuneena Itä-Berliinin kaakkoiskolkan Zeuthener Seestä. Vain vähän aiemmin häntä oli haastateltu USA:n television "60 Minutes" -ajankohtaisohjelmassa ja hän oli Berliinissä ilmaissut tukeaan Puolan Solidaarisuus-liikkeelle ja saanut siitä Honeckerin nuhteet. Hänen yllättävä kuolemansa 47-vuotiaana aiheutti huhuja murhasta, vakoilijana toimimisesta, homoseksuaalisuudesta ja HIV-tartunnasta. Hänen autostaan löytyi itsemurhaviesti, Itä-Saksan propagandajohtajalle osoitettu kirje, jonka maan johto julisti salaiseksi perusteena hienotunteisuus leskeä kohtaan. Kirje julkaistiin vasta Saksojen yhdistyttyä joitakin vuosia myöhemmin. Siinä Reed pahoittelee kolmannen avioliittonsa huonoa tilaa ja sitä, että hänen uransa DDR:ssä alkaa olla ohi hänen poliittisesti epäkorrektien lausuntojensa vuoksi, eikä uran jatkaminen Yhdysvalloissa tai muuallakaan olisi mahdollista. Rudolf Höss
Brittiläiset sotilaspoliisit ottivat Hössin kiinni 11. maaliskuuta 1946, minkä jälkeen hän toimi todistajana Ernst Kaltenbrunnerin, Oswald Pohlin ja IG Farben -yhtiön oikeudenkäynneissä Nürnbergissä. 25. toukokuuta 1946 hänet luovutettiin Puolaan, jossa hänet tuomittiin kuolemaan 2. huhtikuuta 1947. Kaksi viikkoa myöhemmin Rudolf Höss hirtettiin Auschwitzin keskitysleirin krematorio I:n edessä. Frankie Ruiz
Ruiz kärsi viimeisinä vuosinaan alkoholismista ja huumausaineongelmista. Hän sai tuomion pahoinpitelystä, johon oli syyllistynyt eräällä lennolla konserttinsa jälkeen. Laulajan viimeiseksi kappaleeksi jäi "Vuelvo a Nacer". Esiinnyttyään Madison Square Gardenilla New Yorkissa 11. heinäkuuta 1998 hän päätyi sairaalaan ja kuoli siellä AIDS:in komplikaatioihin elokuun yhdeksäntenä. Jerry Rivera julkaisi vuonna 2003 Ruizin muistoalbumin. Otto Kretschmer
Otto oli pari viikkoa "U-35":n tilapäisenä päällikkönä varsinaisen päällikön saatua surmansa auto-onnettomuudessa 25. heinäkuuta 1937 ennen uuden päällikön Werner Lottin saapumista. Kretschmer suoritti päällikkökurssin ja hänet nimitettiin 1. lokakuuta Weddigen-laivueeseen tyypin IIB -sukellusveneen "U-23:n" päälliköksi. Rudi Ball
Rudi Ball (27. maaliskuuta 1910 Berliini – syyskuu 1975 Johannesburg) oli saksalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Ball oli hyökkääjä. Ernst Udet
Vuonna 1938 Udet rikkoi maailmanennätyksen lentämällä Heinkel He 100 -koneella 634,32 km/h. 1. helmikuuta Göring nimitti Udetin ”Generalluftzeugmeisteriksi”. Udet palkittiin rautaristin ritariristillä lännen sotaretken johdosta. Udet toi syöksypommittajaidean Yhdysvaltain ilmavoimilta, jotka olivat sen kehittäneet 20-luvulla ja oli ajanut tehokkaasti syöksypommittajien (Ju 87, Stuka) kehittämistä ja tuotantoa. Stukat osoittautuivat menestyksekkäiksi jo Espanjan sisällissodassa. Kun Luftwaffe hävisi taistelun Britanniasta, ja Göring sekä Adolf Hitler vierittivät syyn Udetin niskoille, koska hän oli jarruttanut pitkän matkan pommittajien tuotantoa. Udet turvautui yhä useammin alkoholiin ja hänen fyysinen ja psyykkinen terveytensä heikentyi. Nikita Hruštšov
Merkittävä muutos oli välien katkeaminen Kiinaan, joka ei hyväksynyt yhteistyötä porvarillisten valtioiden kanssa ja syytti Neuvostoliittoa revisionismista. Itä-Eurooppa pysyi tyytymättömänä. Jo kesällä 1953 panssarit kukistivat Itä-Saksan kansannousun ja 1956 Puolan Poznańissa syntyi levottomuuksia. Stalinin syrjäyttämä Władysław Gomułka nousi taas maan johtoon. Unkarissa johtoon nousi Imre Nagy, jonka uudistukset uhkasivat kommunistipuolueen yksinvaltaa ja vetää maan Varsovan liitosta. Varsovan liiton joukot valtasivat maan ja Imre Nagy vangittiin ja teloitettiin. Suezin kriisi vei Hruštšovin onneksi huomion pois Itä-Euroopasta. Kurt Diemberger
Diemberger oli Hermann Buhlin mukana, kun tämä kuoli Chogolisalla Pakistanissa 27. kesäkuuta 1957. Hän kiipesi vuonna 1986 myös K2:lle retkellä, jossa Alan Rouse sai surmansa. Randy Blythe
29.6.2012 Uutisoitiin, että Randy Blythe on pidätetty epäiltynä kuolemantuottamuksesta. Tapaus liittyy vuoden 2010 keikkaan, jossa fani ryntäsi lavalle ja tilanne johti tappeluun. Blythe oli ilmeisesti työntänyt kolmatta kertaa lavalle kiivenneen fanin takaisin yleisöön, jolloin tämä löi päänsä. Myöhemmin fani kuoli sairaalassa saamiinsa vammoihin. Pidätyksen takia Lamb of God joutui perumaan Tuska-keikkansa.
Hän pääsi 200 000 dollarin takuita vastaan vapaaksi kesällä 2012 Oikeudenkäynti tapauksesta alkoi 4. helmikuuta 2013. 5. maaliskuuta 2013 oikeudenkäynti saatiin päätökseen ja Blythe vapautettiin syytteistä. Luděk Čajka
6. tammikuuta 1990 Čajka sai vakavia vaurioita selkärankaansa törmätessään laitaan kiekontavoittelutilanteessa toisen pelaajan kanssa (vanhoilla pitkän kiekon säännöillä). Hän halvaantui ja oli koomassa kuolemaansa 14. helmikuuta asti. Zlínin jäähalli Stadion Luďka Čajky on nimetty hänen mukaansa. Čajkan tapaus oli yksi merkittävimmistä tekijöistä IIHF:n muuttaessa pitkän kiekon sääntöjä niin, ettei puolustavan pelaajan kosketusta enää tarvittu. Rudi Dutschke
Murhayrityksen jälkeen Dutschken puhekyvyn ja muistin palaaminen kesti kuukausia. Vuodesta 1969 alkaen hän oleskeli Sveitsissä, sitten Italiassa ja Englannissa, josta hänet lopulta karkotettiin. Tämän jälkeen Dutschke muutti Tanskaan, jossa hän hoiti dosentuuria Aarhusin yliopistossa. Vitali Klytško
Klytško Voitti WBO-liiton mestaruuden vuonna 1999 tyrmättyään Herbie Hiden toisessa erässä lähdettyään kamppailuun altavastaajana. Hän puolusti titteliään menestyksekkäästi sen jälkeen kahdesti kunnes kärsi tappion Chris Byrdille. Sitäkin ottelua hän hallitsi, mutta joutui antamaan luovutusvoiton olkapäävamman vuoksi. Illassa Klytškon piti kohdata alun perin 1990-luvulta tunnettu Donovan Ruddock, mutta tämä oli peruuttanut saapumisensa viime hetkellä. Luovutuksen vuoksi Klytškon maine romahti ja häntä kutsuttiin nimellä Quitschko. Klytškon pikkuveli Volodymyr voitti Byrdin heti tämän seuraavassa ottelussa. Vuonna 2002 Klytško sai hieman arvostustaan takaisin voittaessaan hankalat Vaughn Beanin ja Larry Donaldin. Kriitikot moittivat kaikesta huolimatta häntä kömpelöksi ja haukkuivat hänen otteluitaan pitkäveteisiksi. Jürgen Bartsch
Bartsch suostui kastroitavaksi vuonna 1976, jotta voisi vapautua tahdonvastaisesta hoidosta. Hän menehtyi leikkauspöydälle halotaanimyrkytykseen. Tapaus tulkittiin onnettomuudeksi, mutta Saksassa alkoi pian levitä huhu, että hänet olisi surmattu tahallaan. Rudi Dutschke
Seuraavina vuosina hän toimi edelleen Saksan vasemmistolaisessa liikkeessä kirjoittaen eri vasemmistolaisjulkaisuihin. Lisäksi hän toimi uuden puolueen perustamiseksi, joka yhdistäisi nousevan vihreän liikkeen ja hajanaisen vasemmiston pienpuolueet. Vuonna 1979 Dutschke tuli Bremenin vaaleissa Vihreän listan ("Die Grüne Liste") valituksi. Hän oli myös mukana perustamassa vihreää puoluetta ("Die Grünen"). Marlene Dietrich
Dietrich kuoli munuaisvaivoihin 90-vuotiaana Pariisissa. Hänet on haudattu Berliiniin Friedenauhun Stubenrauchstrassen hautausmaalle. Berliinin kaupunki osti näyttelijän jäämistöt, joista perustettiin Berliinin Filmimuseon yhteyteen ”Marlene Dietrich Collection Berlin”. Filmimuseossa on myös jatkuva näyttely, jossa esitellään Dietrichin elämää, hänen tavaroitaan ja vaatteitaan. Berliini on nimennyt Berliinin elokuvajuhlien keskeisen tapahtumapaikan, Potsdamer Platzin lähettyvillä olevan aukion Marlene-Dietrich-Platziksi. Donovan Ruddock
Vuonna 1985 kanadalainen koki uransa ensimmäisen tappion David Jacoa vastaan. Ruddock hallitsi ottelua suvereeniin tapaan, kunnes kahdeksannessa erässä väsyi täysin yllättäen. Ottelun jälkeen selvisi, että hänellä on hengityselimistöön liittyvä sairaus. Lääkäreiden mukaan sairaus saattaisi päättää jopa hänen uransa . Kanadalainen kuitenkin toipui nopeasti ja seuraavan kuuden vuoden ajan Ruddockin nyrkkeilyura oli vahvassa nosteessa hänen voittaessaan kaikki tuon ajanjakson aikana käydyt ottelunsa. Voitettujen ottelijoiden joukosta löytyivät mm. James Broad, Ken Lakusta, Michael Dokes sekä ex-maailmanmestarit Michael Weaver ja "Bonecrusher" Smith. Leonid Duškin
Neuvostoliiton lentotekniikka-ala oli eräs, joka puhdistettiin 1930-luvun jälkipuolella. Kun Valentin Gluško pidätettiin, Duškin sai johdettavakseen RP-318-rakettihävittäjän moottorien kehittämisen. Hänestä tuli tammikuussa 1938 oman yksikön (NII-3) johtaja. Sen tehtävä oli kehittää nestemäistä ajoainetta käyttävä rakettimoottori. Hän alkoi kehitystyön Gluškon kehitelmistä (ORM-65 ja RD-1). Hön kehitti moottoria merkittävästi siirtämällä injektorit (polttoaineen syöttö polttokammioon) moottorin päähän. Hänen RDA-300-moottorinsa käyttivät typpihappoa hapettimena, RDK-150 käytti nestehappea. Rudi Fischer
Rudolf "Rudi" Fischer (19. huhtikuuta 1912 Stuttgart, Baden-Württemberg. Saksa – 30. joulukuuta 1976 Luzern, Luzern, Sveitsi) oli sveitsiläinen F1-kuljettaja. Red Bull Ring
Österreichring tunnettiin monista nopeista mutkista ja se oli monena vuonna keskinopeudeltaan Formula 1 -kauden nopein rata. Monien mielestä rata oli vaarallinen, erityisesti "Bosch Kurve" -mutka. Bosch Kurve oli 180-asteinen ja siinä ei ollut tilaa ajaa paljoa ulos radalta. Kolminkertainen maailmanmestari Alain Prost sanoi usein, että kaikkia ratoja paitsi Österreichringiä pitäisi muuttaa, mutta Österreichringille olisi hyvä saada turva-alueet. Yhdysvaltalainen Mark Donohue kuoli radalla ajettuaan ulos "Vöst-Hügel Kurve" -mutkassa vuonna 1975. Vuonna 1976 "Vöst-Hügel Kurve" -mutka, jossa ajettiin kaasu pohjassa jopa 290 km/h:ssa muotoiltiin tiukemmaksi ja vuonna 1977 tilalle rakennettiin "Hella-Licht Schikane". Österreichringillä ajettiin Formula 1:n Itävallan GP vuosina 1970–1987. Julius Streicher
Julius Streicher todettiin syylliseksi rikoksiin ihmiskuntaa vastaan ja tuomittiin kuolemaan Nürnbergin oikeudenkäynnissä. Hänet teloitettiin hirttämällä 16. lokakuuta 1946 vastaisena yönä yhdeksän muun kuolemaantuomitun joukossa. Streicherin teloitus muodostui joukosta värikkäimmäksi. Kun häneltä tiedusteltiin muodollisesti nimeä ennen hirttolavalle astumista, hän karjaisi ”"Heil Hitler!"” Kysymys toistettiin, jolloin Streicher huusi ”"Tiedätte nimeni varsin hyvin!"” Vasta kolmannella kerralla hän ilmoitti nimensä huutamalla. Hirttolavalle päästyään Streicher huusi ”"Jumalan haltuun!"” sekä ”"Purim 1946!"” ja tulkin tiedustellessa viimeisiä sanoja hän karjaisi: ”"Bolševikit hirttävät vielä teidät kaikki!"” Kun musta huppu oli painettu hänen päähänsä, hän mumisi vielä: ”"Adele, rakas vaimoni"”. Streicherin hirttäminen ei sujunut suunnitellusti: paikalla olleen Yhdysvaltain lehdistön edustajan, Howard Kingsbury Smithin mukaan Streicher sätki ja huohotti vielä köyden varaan pudottuaankin ja pyöveli joutui viimeistelemään työn hirttolavan alla, ilmeisesti kiskomalla häntä alaspäin.