Missä sijaitsi Galitsia?
Galitsia
Galitsia (, , , ) on historiallinen maakunta nykyisen Ukrainan ja Puolan alueella. Ukrainasta siihen kuuluvat "Itä-Galitsiassa" eli aiemmalla "Puna-Venäjällä" olevat nykyiset Lvivin, Ivano-Frankivskin sekä Ternopilin alueet. Itä-Galitsian raja lounaassa on Karpaattien vuoristo. Galitsia
Galitsia on osa historiallista Galitsian ja Volynian ruhtinaskuntaa. Myöhemmin se kuului Puolaan, mutta joutui 1700-luvulla Puolan jaoissa pääosin Itävallalle, jossa se muodosti oman hallintoalueen, Galitsian ja Lodomerian kuningaskunnan. Pienempiä osia aikaisemmasta Galitsiasta joutui myös Preussin kuningaskunnalle ja Venäjän keisarikunnalle. Galitsia
Itsenäinen Länsi-Ukrainan kansantasavalta julistettiin perustetuksi 1. marraskuuta 1918 Lvivissä. Se käsitti Galitsian lisäksi myös Transkarpatian ja Bukovinan. Se joutui välittömästi sotaan ententen kannattamia puolalaisia vastaan Galitsiasta sekä Romaniaa vastaan Bukovinasta. Asemiensa vahvistamiseksi Länsi-Ukrainan kansantasavalta solmi 1919 liiton Ukrainan kansantasavallan kanssa, joka kuitenkin pyrki rauhaan Puolan kanssa luovuttamalla Galitsian ja muun Länsi-Ukrainan Puolalle käydäkseen paremmin länsiliittoutuneiden tuella sotaa Neuvosto-Venäjää ja Etelä-Venäjän valkoista armeijaa vastaan. Neuvosto-Venäjän ja Puolan vuonna 1921 solmiman Riian rauhansopimuksen mukaisesti koko Galitsia tuli kuulumaan Puolaan. Galicia
Galicia on itsehallintoalue Espanjassa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla, ja sen rajanaapureita ovat idässä Asturia ja Kastilia ja León ja etelässä Portugali.
Lucania
Lucania sijaitsi suurelta osin nykyisen Basilicatan alueella ylettyen myös Campania alueelle Salernon ja Cosenzan maakuntaan. Sitä rajoittivat aikanaan idästä Tarantonlahti ja Apulia, pohjoisesta Samnium ja Campania, lännestä Tyrrhenanmeri sekä etelästä Bruttium. Kakhetin kuningaskunta
Kakhetin kuningaskunta () oli valtio itäisessä Georgiassa myöhäiskeskiajalla ja uuden ajan alussa. Kuningaskunta sijaitsi pääosin nykyisen Kakhetin hallintoalueen alueella, ja sen pääkaupunkina toimi aluksi Gremi ja myöhemmin Telavi. Se syntyi Georgian kuningaskunnan hajotessa kolmeen osaan vuonna 1465 ja oli olemassa lyhyitä taukoja lukuun ottamatta vuoteen 1762, kun Kakheti ja viereinen Kartli yhdistyivät Bagrationi-dynastian kakhetilaisen haaran hallitsemaksi valtioksi. Suurimman osan myrskyisää historiaansa Kakheti oli Persian valtakunnan vasallivaltio. Persia yritti pitää vastahakoisen georgialaisen kuningaskunnan vaikutuspiirissään, mikä johti useisiin sotilaallisiin konflikteihin ja karkotuksiin. Valakia
Valakia (; ) oli historiallinen ruhtinaskunta nykyisen Romanian eteläosassa 1200-luvun lopulta vuoteen 1859. Ruhtinaskuntaa hallittiin aluksi Târgoviștesta, kunnes ruhtinas Gheorghe Ghika siirsi vuonna 1659 pääkaupungin Bukarestiin. Gootit
Perinteisen tulkinnan mukaan gootit asuivat ajanlaskun alussa Veiksel-joen suulla Puolan pohjoisrannikolla. Varsinaisesti gootit astuivat antiikin ajan kirjallisiin lähteisiin 200-luvulla, jolloin he asuivat Kaakkois-Euroopassa ja Mustanmeren pohjoispuolella. Sen jälkeen heidän vaiheitaan voidaan seurata aina 500-luvulle asti, visigooteiksi kutsutun ryhmän tapauksessa 700-luvulle. On kuitenkin kyseenalaista, kuinka paljon 500-luvun tai 700-luvun gooteilla oli yhteistä satoja vuosia aikaisemmin eläneiden goottien kanssa. Gootit eivät välttämättä olleet mikään etnisesti, kielellisesti tai kulttuurisesti yhtenäinen kansa, vaan kokoelma erilaisia keskenään liittoutuneita ja gootti-identiteetin omaksuneita väestöaineksia. Goottien joukossa saattoi germaanien ohella olla slaavilaista, iraanista, roomalaista tai muuta alkuperää olevia ryhmiä. Egrisi
Egrisi () eli Lazica (, myös ) oli nykyisen Georgian länsiosassa antiikin aikana sijainnut valtio. Se oli muinaisen Kolkhiin seuraajavaltio ja lienee saanut eurooppalaisen nimensä ”Lazica” lazien mukaan ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Egrisistä tuli Rooman valtakunnan vasallivaltio, kun Pompeius valloitti alueen noin vuonna 66 eaa., ja se pysyi Rooman vaikutuspiirissä vuosisatojen ajan. Georgialaisille ”Egrisi” oli varhaisin maan länsiosista käytetty nimi; sitä seurasivat myöhemmin ”Apkhazeti” (Abhasia) ja viimeisimpänä ”Imereti”. Kristinuskoon Egrisin asukkaat kääntyivät jo 300–400-luvuilla. Gallia Transalpina
Gallia Transalpina oli Rooman valtakuntaan kuuluvan Gallian osa, joka oli Roomasta katsottuna Alppien toisella puolella. Sen alue ulottui pohjoisessa Pohjanmerelle, lännessä Atlantille, etelässä Välimerelle ja idässä Alpeille eli Gallian toisen osan Gallia Cisalpinan rajalle. Gallia Transalpina jaettiin edelleen kolmeen osaan: Gallia Aquitania, Gallia Narbonensis ja Gallia Lugdunensis. Galatian kieli
Galatian kieli oli Galatiassa Anatoliassa puhuttu ja nykyisin hävinnyt kelttiläinen kieli. Kielen toivat alueelle sinne noin vuoden 260 eaa. paikkeilla muuttaneet kelttiläiset galatialaiset. Kieli tunnetaan vain muutamista säilyneistä sanoista, ja sitä puhuttiin joidenkin vanhempien lähteiden mukaan 500-luvulle jaa. saakka. Galatia
Galatia () on entinen kreikkalainen maakunta Vähässä-Aasiassa eli nykyisessä Turkissa nykyisen Ankaran kaupungin ympärillä. Maakunta on saanut nimensä sinne noin vuonna 278 eaa. siirtyneistä kelteistä. Galáta
Galáta () on kylä ja kyläyhdyskunta ("koinótita") Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011). 
Galátan kylä sijaitsee Tróodos-vuoristossa Kyproksen keskiosissa. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Podíthoksen Neitsyt Marian kirkko ("Panagía tis Podíthou"), joka on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvista Tróodoksen maalatuista kirkoista. Kylässä on myös muita seinämaalauksin koristeltuja vanhoja kirkkoja, jotka eivät ole luettelossa. Attila
Galliassa Attila ryhtyi piirittämään Orleansia. Esikaupungit valloitettiin nopeasti. Roomalaisten ja länsigoottien sotajoukot marssivat kuitenkin kaupungin avuksi. Roomalaisia johti valtioviisas Aetius ja länsigootteja kuningas Teodorik. Gallia
Keisari Augustus huomasi, että näin monista kansoista koostuvan alueen hallinto oli hankalaa, ja hän erotti siitä vuonna 22 eaa. Gallia Narbonensis-nimisen osan senaatin haltuun, ja jakoi loput kolmeen osaan: Gallia Aquitania etelässa, Gallia Belgica pohjoisessa ja Gallia Lugdunensis niiden välissä. Ukrainan historia
1200-luvun alussa mongolit hävittivät petsenegien valtakunnan ja valloittivat Kiovan Rusin vuonna 1240. Puola alkoi muodostua suurvallaksi Puolan ja Liettuan personaaliunionista 1300-luvun puolivälissä. Puola-Liettua valloitti Länsi-Ukrainan, Galitsian-Volynian ruhtinaskunnan ja lopulta suuren osan muusta Ukrainasta. Galitsia oli Puolan omistuksessa vuoteen 1772 asti ja sen keskuksena oli Lviv. Puola aloitti 1400-luvulla alueen länsimaistamisen, jolloin Galitsian ortodoksiylimystö pakeni liettuaan, Moldovaan ja Valakiaan. Alueelle jääneet sulautuivat puolalaisiin, ja Galitsiasta tuli kulttuurisesti muusta Ukrainasta eroava alue. Etelä-Ukraina ja Krim jäivät kuitenkin vielä mongolien Kultaiselle ordalle Krimin kaanikuntaan, mistä tataarit jatkoivat hyökkäyksiään länteen. Latgallia
Latgallia (, latgalliksi "Latgola", , , , "Latgalija") on yksi Latvian historiallisista ja kulttuurialueista. Se sijaitsee Latvian itäosassa. Latgallia on perinteisesti ollut katolilaista seutua, kun muu Latvia on pääosin luterilaista. Split-Dalmatia
Nimi "Dalmatia" on peräisin illyrialaisheimosta nimeltä Dalmatae, jotka ensimmäisellä vuosituhannella asuivat Adrianmeren itärannikolla. Se kuului Illyrian kuningaskuntaan 300-luvulla Illyrialaissotiin (220-luku eaa. ja 168 eaa.) saakka, jolloin Rooman tasavalta perusti protektoraattinsa Neretva-joen eteläpuolelle. Dalmatiaa on käytetty maantieteellisenä nimenä todennäköisesti 100-luvun loppupuoliskolta saakka, ja sillä tarkoitettiin aluetta Adrianmeren itärannikolla Krka- ja Neretva-jokien välillä. Alue yhdistettiin hiljalleen Rooman alueisiin, kunnes Illyricumin provinssi perustettiin virallisesti noin 32–27 eaa. Bisaltia
Bisaltia (, ) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Traakiassa. Se sijaitsi Khalkidiken niemimaan juuressa sen pohjoispuolella. Gallia Lugdunensis
Keisari Augustus huomasi, että monista kansoista koostuvan Gallian hallinto oli hankalaa, joten hän erotti siitä vuonna 22 eaa. Gallia Narbonensis-nimisen osan senaatin haltuun, ja jakoi loput kolmeen osaan. Gallia Lugdunensis oli näistä osista parhaiten integroitunut osaksi Roomaa. Sen keskus oli Lugdunumin kaupunki, nykyinen Lyons. Kaupungissa toimi rahapaja. Provinssin rajat seurasivat tärkeitä jokia: Loire, Saone ja Seine. Lugdunumin lisäksi tärkeitä kaupunkeja olivat Augustdonum, Alesia ja Lutetia, joka myöhemmin tunnetaan nimellä Pariisi. Helvetialaiset
Helvetialaiset () olivat kelttiläinen heimo, joka asui nykyisen Sveitsin alueella, jota roomalaiset kutsuivat nimellä Helvetia. Julius Caesar kertoo heistä kirjassaan "Gallian sota" ("Commentarii de bello Gallico"). Claudius Gothicus
Claudiuksen tullessa keisariksi, Roomaa uhkasivat monet sotilaalliset vaarat sekä rajojen sisä- että ulkopuolelta. Valtakunta oli hajonnut kolmeen osaan; lännessä Gallian keisarikunta ja keisari Postumus hallitsi Britanniaa, Galliaa, Germaniaa ja Hispaniaa. Idässä Palmyran valtakunta oli kuningatar Zenobian johdolla laajentunut huomattavasti. Myös germaanit ja gootit olivat toistuvana uhkana Rooman hallitsemille alueille. Tylisin kuningaskunta
200–luvun alussa keltit olivat aloittaneet Tonavan keskialueiden valloituksen. Vuonna 281 eaa. he lähtivät levittäytymään etelään ja itään ryöstäen muun muassa Odrysian pääkaupunki Seuthepoliksen ja avaten näin tien hyökkäykselle Delfoihin. Tylisin kuningaskunta perustettiin näiden hyökkäysten ja sitä seuranneen kelttiasutuksen seurauksena. Kreikkalainen historioitsija Polybios kertoi kuningaskunnan sijainneen Byzantionin lähellä, mutta myöhemmin aiheesta kirjoittanut Stefanos Byzantionlainen mainitsi sen sijainneen lähempänä Balkanvuori. Tylisin tarkkaa aluetta on vaikeaa määritellä ja on mahdollista että keltit liikkuivat ympäri suurta aluetta. Muutamat alueelta löydetyt La Tènen kulttuurin tyyliset metalliesineet eivät ole auttaneet kelttien alueen selvittämisessä. Se tiedetään, että eräs kelttiryhmä saavutti Gallipolin 227 eaa., mutta Antigonos II:n joukot voittivat heidät. Kelttien valta Traakiassa kukistettiin lopullisesti vuosina 213–212 eaa. Galileo Galilei
Vaikka Galileo Galilei oli harras katolinen, hänellä oli kolme aviotonta lasta Marina Gamban kanssa: tyttäret Virginia (s. 1600) ja Livia (s. 1601) sekä poika Vincenzio (s. 1606).
Aviottoman syntyperänsä vuoksi molemmat tyttäret lähetettiin jo nuorina San Matteon luostariin Arcetriin, ja he viettivät luostarissa loppuelämänsä. Isänsä älykkyyden perinyt Virginia ryhtyi nunnaksi ja otti nimekseen Maria Celeste. Hän kuoli 2. huhtikuuta 1634, ja hänet on haudattu isänsä kanssa Basilica di Santa Croce di Firenzeen. Koko ikänsä sairaalloinen Livia otti luostarissa nimekseen Suor Arcangela. Vincenzio, jonka isyyden Galilei myöhemmin tunnusti, meni naimisiin Sestilia Bocchinerin kanssa. Kartli
Kartli () on historiallinen alue Georgian keski- ja itäosissa. Sen läpi virtaa Mtkvari-joki, jonka varrella maan pääkaupunki Tbilisi sijaitsee. Antiikin kirjoittajat tunsivat Kartlin nimellä Iberia, ja sillä oli keskeinen rooli georgialaisten poliittisessa ja etnisessä yhtenäistymisessä keskiajalla. Kartlilla ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, ja ne ovatkin vaihdelleet rajusti alueen historian aikana. Kun Georgian kuningaskunta jakautui pienempiin osiin 1400-luvulla, Kartlista tuli oma kuningaskuntansa, jonka pääkaupunkina toimi Tbilisi. Nykyisin Kartli on jaettu useaan hallinnolliseen alueeseen. Galilea
Galilea (lat. "Galileia", hepreaksi "hagalil" הגליל, arabiaksi "al-Jaleel" الجليل) on alue pohjoisessa Israelissa Jordan-joen länsipuolella. Galileaan kuuluu suuri osa Pohjoisesta hallintoalueesta ja Haifan hallintoalueesta. Perinteisesti Galilea on jaettu Ylä-Galileaan (hepr. גליל עליון‎ "Galil Elyon"), Ala-Galileaan (hepr. גליל תחתון‎ "Galil Tahton"), ja Länsi-Galileaan (hepr. גליל מערבי‎ "Galil Ma'aravi"). Galeria
Galeria (, myös "Galaria", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Germaanit
57 eaa. germaanit (sveebit) löivät kelttiheimon ja ottivat heidän maansa. Seuraavana vuonna Julius Caesar voitti Galliaan tunkeutuneet germaanit. Gallian valloituksen (noin 58–52 eaa.) jälkeen roomalaiset aikoivat valloittaa myös Germanian, joka ulottui Reiniltä Veikselille ja Tonavalle. Siellä oli alituisesti keskenään taistelevia germaaniheimoja. Herakleia (Siris)
Herakleia sijaitsi Leukaniassa eli myöhemmässä Lucaniassa lähellä Tarantonlahden rantaa ja Akiris (nyk. Agri) -joen suuta. Joki virtasi kaupungin pohjoispuolelta, kun taas etelämpänä virtasi Siris-joki. Kaupungin ydin sijaitsi matalalla luoteis-kaakkoissuuntaisella kukkulalla nykyisen Policoron pohjoispuolella, noin viiden kilometrin päässä merenrannasta. Gallienus
Vakavin kapina puhkesi Galliassa, missä sotilaat julistivat touko-heinäkuussa 260 Ala-Germanian maaherran Postumuksen keisariksi. Zosimoksen mukaan Postumus aikoi jakaa frankeilta saadun sotasaaliin sotilailleen, mutta sitä eivät pretoriaaniprefekti Silvanus ja Gallienuksen poika Saloninus kuitenkaan hyväksyneet. Vihastuneet sotilaat julistivat Postumuksen keisariksi, jolloin tämä lähti Silvanusta ja Saloninusta vastaan. Postumuksen armeija piiritti heidät Colonia Agrippinassa. Saloninus yritti saada kaupungin asukkaiden ja joukkojen tuen puolelleen, mutta turhaan. Muutaman viikon piirityksen jälkeen kaupunkilaiset päättivät murhata Silvanuksen ja Saloninuksen, minkä jälkeen he avasivat ovensa Postumukselle. Gallienus, jolla oli tuolloin kädet täynnä töitä germaanien ja lukuisten usurpaattoreiden vuoksi, ei pystynyt tekemään mitään piiritettyjen hyväksi. Loppukesällä Postumus hallitsi jo Gallian, Germanian, Raetian ja Britannian provinsseja, ja vuonna 261 myös Hispania siirtyi Postumuksen puolelle. Hänestä tuli uuden valtakunnan keisari, ja hän nimitti pretoriaanikaartinsa, senaatin ja kaksi konsulia. Postumuksen perustamaa keisarikuntaa kutsutaan Gallian keisarikunnaksi. Volynia
Volynia (, ) on historiallinen alue, joka sijaitsee Länsi-Ukrainassa ja Kaakkois-Puolassa Pripet- ja Bug-jokien välissä Galitsian ja Podolian pohjoispuolella. Alue on Euroopan vanhimpia slaavien asuttamia seutuja. Volynia on metsäinen ja järvinen alue. Keltit
200-luvulla eaa. kelttiläinen maailma koostui autonomisten kelttiheimojen mosaiikista, joka ulottui Unkarista Irlantiin; myös Portugalista Turkkiin ulottuvalla alueella oli yksittäisiä kelttisaarekkeita. Vuosisadan lopulla ja 100-luvulla eaa. pohjoiset germaanit ja eteläiset roomalaiset alkoivat vallata kelteiltä alueita. Rooma valloitti Gallian 50-luvulla eaa. ja Espanjan pian sen jälkeen. Roomalaisvalta tukahdutti Manner-Euroopan kelttiläisen kulttuurin lähes olemattomiin, ja keltit vaihtoivat ajan myötä kielensäkin romaanisiin kieliin. Itäistenkin kelttien kadottua kelttien alueeksi jäivät enää Britteinsaaret. Sielläkin roomalaiset etenivät vuoden 43 jaa. jälkeen aina Skotlantiin asti, mutta saaren pohjoisosat ja koko Irlanti jäivät lopulta yhä kelttien hallitsemaksi. Roomalaisten jälkeen tulleet anglosaksitkaan eivät syrjäyttäneet kelttien kulttuuria näiltä alueilta ennen kuin vaiheittain 1100-luvulta lähtien. Gallipoli
Gallipoli eli nykyturkissa Gelibolu on kaupunki Turkin luoteisosassa. Nimi juontuu kreikan sanasta "Kallipolis (Καλλίπολις)", ”kaunis kaupunki”. Kaupunki sijaitsee Gallipolin niemimaalla ("Gelibolu Yarimadasi"), ja sen länsipuolella on Aigeianmeri ja itäpuolella Dardanellien salmi. Galitsia
Puolalaisten keskuudessa laajalti kannatettu, mutta kielletty "Puolan kansallisdemokraattinen puolue" perusti vuonna 1904 alaorganisaation Galitsiaan. Vuosina 1908–1911 perustettiin maanalaisia Itävallan vastaisia sotilaallisia järjestöjä, kuten "Aktiivisen taistelun liitto". Vuonna 1912 puolueet perustivat Itsenäisyyspuolueiden liiton, joka Itävallan viranomaisille selitti pyrkivänsä vain Venäjän hallussa olevan Puolan osien itsenäisyyteen. Via Maris
Yhdessä Via Traiana Novan kanssa Via Maris oli alueen merkittävin kauppareitti. Via Maris lähti Egyptistä al-Qantarasta Pelusionin läpi ja Siinain niemimaan pohjoisrantaa. Siellä tie kulki Kanaaninmaan rantaa läpi Gazan, Askalonin, Ashdodin, Jaffan ja Dorin, josta se kääntyi itään Tel Megiddon ja Jisreelin tasangon suuntaan päätyen lopulta Tiberiakseen Genesaretinjärven rannalle. Järveltä matka jatkui kohti pohjoista läpi Magdalan, Kapernaumim ja Tel Hazorin, josta se nousi hiljalleen Golanin kukkuloille ja päättyi Damaskokseen, josta matkaajat pystyivät jatkamaan Via Traiana Novalla. Galitsian ja Volynian ruhtinaskunta
Danielin (Danylon) valtakaudella Galitsiasta ja Volyniasta kehittyi voimakas ja kukoistava valtio. Kirjallisuutta tuotettiin ja kauppa kehittyi alueen suotuisen Mustanmeren ja Itämeren välisen sijainnin ansiosta. Tärkeimpiä kaupunkeja olivat hallituskaupungiksi muutettu Lviv, Halytš, Volodymyr, Przemyśl ja Terebovlija. Danielin kuoltua 1264 hänen kuningaskuntansa hajosi jälleen. Nimellisesti valtaan nousivat Danielin pojat, mutta todellisuudessa valtaa käyttivät pajarit. Nervit
Nervit () olivat gallialainen heimo, joka eli Gallian pohjoisosissa 100-luvulla eaa. Strabon ja Tacituksen mukaan nervit polveutuivat germaanisista heimoista. Galician kuningaskunta
Galician kuningaskunta oli Iberian niemimaan luoteiskolkassa sijainnut valtio, jonka sveevien germaaniheimo perusti vuoden 410 paikkeilla. Visigootit tuhosivat sen vuonna 585, kun viimeinen kuningas Miro oli kuollut. Myöhemmin Galicia perustettiin uudelleen, kun Ferdinand I jakoi valtakuntansa pojilleen. Lopulta Galicia joutui Leónin ja Kastilian kuningaskuntien alaisuuteen, ja nykyään se on Espanjaan kuuluva Galician itsehallintoalue. Galitsian SS-divisioona
Galitsian SS-divisioona lähetettiin eturintamalle vuoden 1944 alussa. Vaikka divisioonalta puuttui taistelukokemusta, se oli hyvin varustettu ja suurin osa joukoista oli käynyt läpi kovemman koulutuksen kuin keskimääräiset Wehrmachtiin vuosina 1943–1944 kutsutut saksalaiset. Divisioona lähetettiin Brodyn alueelle, missä oli meneillään raskas taistelu, ja liitettiin 13. armeijan joukkoihin . Galitsian divisioona vastasi yhdessä kuuden alimiehitetyn saksalaisen jalkaväkidivisioonan kanssa noin 80 kilometrin pituisesta rintamaosuudesta. Galician kieli
Nykyinen galician kieli on peräisin Miño-joen (port. Minho) laaksossa keskiajalla syntyneestä galego-portugaliksi kutsutusta kielimuodosta. Varhaisin kirjallisuus on kirjoitettu jo ennen kielten eriytymistä, sillä galego-portugali kukoisti runouden kielenä 1200-1300-luvuilla jopa puhuma-alueensa ulkopuolella Kastilian hovissa saakka, sitä kun pidettiin lyyrisempänä kuin kastilian kieltä. Georgia
Georgia (), aiemmin suomeksi Gruusia ja vuosina 1990–1995 Georgian tasavalta, on valtio Kaukasiassa Itä-Euroopan ja Aasian rajalla. Georgia rajautuu pohjoisessa Venäjään, etelässä Turkkiin, Armeniaan ja Azerbaidžaniin ja lännessä Mustaanmereen. Suuri Kaukasus kohoaa maan pohjoisrajalla. Georgian pääkaupunki on Tbilisi ja maassa asuu Abhasian ja Etelä-Ossetian pois laskien noin 3,7 miljoonaa henkeä. Maan suurin etninen ryhmä on georgialaiset, jotka muodostavat 83,8 prosenttia väestöstä (vuonna 2002). Gallia
Roomalaiset jakoivat Gallian kahteen osaan: "Gallia Cisalpina" (Alppien tämänpuoleinen Gallia) ja "Gallia Transalpina" (Alppien tuonpuoleinen Gallia). Roomalaiset valloittivat Gallia Cisalpinan noin 222 eaa. ja Gallia Transalpinan lopullisesti Caesarin johdolla 50-luvulla eaa. Gallia
Gallia oli gallialaisten, kelttien muinaisen pääheimon, kotimaa. Gallia vastasi nykyistä Ranskaa, Belgiaa, Luxemburgia, osia Alankomaista ja Reinin länsipuolista Saksaa, suurta osaa Sveitsiä ja Pohjois-Italiaa Adigeen asti. Raetia
Raetia eli Reetia on Keski-Euroopassa sijaitseva historiallinen alue, joka käsittää nykyisen Graubündenin ja Tirolin sekä myös nykyistä Etelä-Baijeria vastaavan "Vindelician". Ranskan sotahistoria
Eteläinen Gallia joutui roomalaisten valtaan noin vuonna 125 eaa., jolloin roomalaiset perustivat alueelle Gallia Narbonensiksen provinssin. Vuonna 58 eaa. alkoi kirjallisuudesta tunnettu Gallian sota jossa roomalaiset valloittivat Julius Caesarin johdolla koko Gallian. Gallian sota oli tulosta kelttien mobilisaatiosta, joka toteutettiin Rooman uhkauksen alaisuudessa. Gallia oli tuolloin vielä itsenäinen, mutta se oli jakaantunut eri heimoihin, jotka kuitenkin onnistuivat kokoontumaan yhteen arvernien heimoon kuuluneen Vercingetorixin johdolla ja aloittamaan laajan kapinan roomalaisia vastaan. Keltit saivat useita pienehköjä voittoja etenkin perinteisellä ”poltetun maan” taktiikalla, varsinkin kun roomalaiset kärsivät nälkää kaukana tukikohdistaan. Gergovian piirityksessä vuonna 52 eaa. Caesar kärsi tappion, eikä koskaan enää yrittänyt valloittaa linnaketta. Tämän tapahtuman jälkeen hän sai Roomasta lisäjoukkoja. Tästä seurasi kelttien ratsuväen murskaaminen lähellä Dijonia. Caesar pakotti keltit umpikujaan Alesiaan, ja alkoi piirittää kaupunkia. Hän rakennutti kaupungin ympärille toisen muurin, jonka avulla hän esti kaupungin, sen sotaväen ja asukkaiden ravinnonsaannin. Syynä oli myös kelttien tekemien äkkihyökkäysten estäminen. Kelttien saamista vahvistuksista huolimatta Vercingetorix joukkoineen joutui antautumaan neljäkymmentä päivää kestäneen piirityksen jälkeen, vaikka hänellä oli paremmin varustettu ja koordinoidumpi armeija sekä taitavammat päälliköt kuin aiemmin. Toisaalta joukot olivat tottumattomia taistelemaan yhdessä. Vercingetorixin täytyi antautua Caesarille, jotta roomalaiset olisivat säästäneet Alesian kaupungin 80 000 asukkaan hengen. Tätä tapahtumaa, huolimatta Lucteriosin johtamasta viimeisestä taistelusta, pidetään kelttien vastarinnan loppuna.
Roomalaisten armeijan menestys johtui paljolti legioonalaisten joukkojen kovasta kurista ja erittäin tehokkaasta taistelutavasta sekä kenraalien strategisista kyvyistä. Alesian piiritys
Alesian kaupunki oli gallialaisten mandubien pääkaupunki. Se sijaitsi vaikeakulkuisella kukkulan huipulla, jota reunusti kaksi jokea kummankin puolen. Kaupunkia ympäröivät suunnilleen saman korkuiset kukkulat ja sen edustalla oli suuri kenttä. Gibraltar
Gibraltar on Britannian merentakainen alue. Se sijaitsee Pyreneiden niemimaan eteläosassa Espanjan rannikolla Gibraltarinsalmessa. Sijainti on strategisesti tärkeä, koska Gibraltarinsalmi on Atlantin ja Välimeren välissä, ja se erottaa toisistaan Euroopan ja Afrikan. Golgata
Golgata, (arameaksi "Gulgalta" "pääkallo", "golgothaː"), oli pääkallonpaikaksi kutsuttu kukkula Jerusalemin Daavidin kaupungin ulkopuolella, Israelissa, jolla Jeesus Raamatun mukaan ristiinnaulittiin. Vuoren sijainnista ei ole kuitenkaan varmuutta. Suurin osa nykyajan tutkijoista uskoo Golgatan sijainneen Pyhän haudan kirkon paikalla. Gali
Gali (georgiaksi გალი) tai Gal (abhaasiksi Гал) on kaupunki Georgiaan kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Abhasian tasavallassa. Se sijaitsee alueen kaakkoisosassa 77 kilometrin päässä Suhumista. Kaupunki on Galin piirin keskus. Asukkaita on 7 200 henkeä (vuonna 2003). Heistä yli 95 % on mingrelejä. Lusitaanit
Lusitaanit () olivat nykyisen Portugalin alueella asunut kansa. Taustaltaan he olivat indoeurooppalaisia ja heitä ympäröi useita kelttiläisiä tai kelttiläistyneitä heimoja. Lusitaanien omaa kelttiläistymisen astetta ei tunneta tarkasti. He tekivät raivokasta vastarintaa alueelle lopulta saapuneille roomalaisille, jotka kuitenkin liittivät lopulta heidän alueensa omaan valtakuntaansa. Rooman provinssi Lusitania sai nimensä lusitaanien mukaan. Luettelo kelttiläisistä heimoista
Gallia Cisalpina () oli roomalaisten käyttämä nimitys Pohjois-Italian alueesta tasavallan aikana. Galician kieli
Galician kieli eli galego kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan romaaniseen kieliryhmään. Sitä puhutaan Galician itsehallintoalueella Espanjassa, sekä osissa viereisiä Asturian ja Kastilia ja Leónin itsehallintoalueita. Sillä on Galiciassa virallisen kielen asema yhdessä espanjan kielen kanssa. Agía Galíni
Agía Galíni sijaitsee Kreetan etelärannikolla Platýs-joen suussa noin 61 kilometriä kaakkoon Réthymnosta ja noin 68 kilometriä lounaaseen Iraklionista. Lähin kaupunki on Tympáki. Agía Galínissa on satama ja uimarantoja, ja se on yksi etelärannikon suosituimpia turistikohteita. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa bysanttilaisaikainen kirkko, joka on omistettu Neitsyt Marialle ("Panagía"). Kylä on nimetty Pyhän Galene Korinttilaisen mukaan. Galátsi
Galátsi (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Γαλατσίου, "Dímos Galatsíou"), joka sijaitsee Keski-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 4,026 neliökilometriä ja väkiluku 59 345 (vuonna 2011). Gallian sota
Vuonna 53 eaa. Galliassa syttyi suuri kapina nuoren gallialaispäällikön Vercingetorixin johdolla. Lopulta Caesar sai Vercingetorixin ja tämän 80 000 sotilasta piiritetyksi Alesian kaupunkiin. Alesian piiritys on sotahistorian kuuluisimpia piirityksiä. Caesar rakennutti kaupungin ympärille muureja ja vallihautoja, joiden tarkoitus oli pitää gallit kaupungissa. Piiritysrenkaan ympärille rakennettiin myös ulospäin suuntautuvia puolustusasemia estämään Vercingetorixin liittolaisten pääsy kaupunkiin ja sitä piirittävien roomalaisten kimppuun. Vaikka liittolaiset yrittivätkin murtaa roomalaisten saartorenkaan, saivat roomalaiset lopulta heidät lyödyksi. Vercingetorixin oli pakko antautua. Itärintama (ensimmäinen maailmansota)
Syyskuussa 1914 venäläiset voittivat Itävallan Galitsiassa (nykyisen Ukrainan ja Puolan alueella) Lembergin taistelun ja valtasivat käytännössä koko Galitsian, ja saarsivat Przemyślin linnoituksen, joka antautui vasta 1915. Venäläiset kohtelivat Galitsiaa huonosti, muun muassa vainosivat alueen uskontoa ja juutalaisia. Venäläisten menestys pakotti Saksan siirtämään joukkojaan länsirintamalta helpottamaan itävaltalaisten ahdinkoa. Aurelianus
Heti voiton jälkeen seurasi kuitenkin lisää vastoinkäymisiä; gootit olivat herulien johdolla päättäneet hyökätä Balkanilla Tonavan yli Moesiaan, Traakiaan ja Kreikkaan. Claudius lähetti Aurelianuksen johtaman sotajoukon karkottamaan gootit Balkanilta. Keisari itse jäi vielä Pohjois-Italiaan, sillä germaaneja ei ollut vielä täysin kukistettu ja samaan aikaan Gallian keisarikunnassa oli alkanut Ulpius Laelianuksen johdolla kapina keisari Postumusta vastaan. Claudius suunnitteli luultavasti hyökkäävänsä pääarmeijan kanssa Galliaan ja valtaavansa Postumuksen hallitsemat alueet takaisin Rooman haltuun. Claudius kuitenkin totesi myöhemmin, että goottien uhka oli paljon vakavampi, ja marssi armeijansa kanssa auttamaan Aurelianusta. Ghat
Keskellä Saharaa Acacusvuorten juurella sijaitseva Ghat oli aikaisemmin tärkeä karavaanikaupan keskus. Garamantit perustivat sen vanhemman asutuksen paikalle ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Myöhemmin se kuului puoli-itsenäisenä sulttaanikuntana Tassili-n-Addžerin tuaregivaltakuntaan. 1800-luvun alussa Ghat oli Murzuqin ohella yksi Fezzanin tärkeimmistä kaupungeista. Osmanit valtasivat sen vuonna 1875. Myöhemmin aluetta hallitsivat Ranska ja Italia. Saharan yli kulkeneen kaupan vähennyttyä syrjäinen paikkakunta on menettänyt merkitystään. Viime vuosikymmeninä siitä on muodostunut suosittu matkailukohde. Biturigit
Biturigit (lat. "Bituriges") olivat Galliassa asunut kelttiläinen heimo. Biturigit olivat vuoden 600 eaa tienoilla koko Gallian voimakkain heimo. Noin vuonna 500 eaa heimo jakautui kahtia cubeihin ja vivisceihin. Cubien pääkaupunki oli Avaricum, nykyinen Bourges ja viviscien Burdigala, nykyinen Bordeaux. Vercingetorixin johtamassa kansannousussa vuonna 52 eaa biturigit puolustivat Avaricumia, jonka Caesar kuitenkin tuhosi kaikkine asukkaineen. Gorizian maakunta
Gorizian maakunta sijaitsee Italian koillisosassa, se rajoittuu idässä Sloveniaan ja etelässä Adrianmereen, rantaviivaa on noin 48 kilometriä. Asterix seikkailee
Asterix-albumien tapahtumat sijoittuvat Gallian sodan päättymisen jälkeisiin vuosiin, jolloin koko muu Gallia on liitetty Rooman valtakuntaan. Ensimmäisen albumin "Asterix gallialainen" alussa on kuvattu Vercingetorixin antautuminen Alesian taistelun jälkeen. Galitsia
Keisari Frans Joosef alkoi vuodesta 1909 hallita valtakuntaa valtiopäivistä riippumatta hallitsijan asetuksin. Vuonna 1914 hän lakkautti Reichsratin kokonaan. Noihin aikoihin, ensimmäisen maailmansodan edellä ja sen aikana, Venäjä pyrki edistämään panslavistista ideologiaa, joka suuntautui etenkin Itävalta-Unkaria vastaan. Galitsiassa se vetosi erityisesti ukrainalaisiin, mutta ei maakunnan puolalaisiin, joka Puolan jakojen vuoksi suhtautui kielteisesti myös Venäjään ja Preussiin. Vuonna 1914 Itävallan keisari Franz-Josef antoi hajottaa Reichsratin. Antiikin Thessalia
Mainittujen Thessalian tasankojen lisäksi Thessaliaan luettiin myös kapea rannikkokaistale Magnesia, joka sai alkunsa Tempen solalta ja ylsi Pagasainlahdelle saakka, ja sijoittui Ossa- ja Pelionvuorten ja meren väliin; sekä Malis, joka sijoittui Othrys- ja Oita-vuorten väliin Sperkheios-joen laaksoon. Fthiotiihin kuului Akhaia Fthiotiin alue ja Histiaiotikseen Perrhaibian alue. Lisäksi Thessaliaan luettiin usein myös Ainis, Oitaia ja Dolopia. Svessionit
Svessionit oli belgikansa Koilis-Galliassa. Heistä on historiallisia merkintöjä vasta ensimmäisestä vuosisadasta eaa lähtien. Heidän asuinalueensa sijaitsi Oisen ja Marnen välissä, suunnilleen nykypäivän Soissonsin ympäristössä. Julius Caesar valloitti svessionien maat 57 eaa. Gallian kieli
Gallian kieli eli galli on nykyään kadonnut kelttiläinen kieli. Sitä puhuttiin osassa nykyisen Ranskan, Sveitsin, Belgian ja Pohjois-Italian aluetta 500-luvulta eaa. 500-luvulle jaa. Sen jälkeen sen korvasi vulgaarilatina tai germaaniset kielet. Gala (hallitsija)
Massyliesien alue sijaitsi Numidian itäosassa ja sen pääkaupunki oli todennäköisesti Cirta. Gala oli perinyt vallan isältään Zilalsanilta, jolla oli Numidialaiselle hallitsijalle epätavalliseen tapaan arvonimi "sufet", joka oli yleensä karthagolaisille kaupunginjohtajille annettu arvonimi. Tarkkaan ei tiedetä miksi hänen jälkeläisiään alettiin nimittää kuninkaiksi. Gala taisteli hänestä länteen hallinnutta Syfaxia vastaan ja otti myös jossain vaiheessa yhteen Karthagon kanssa liittäen alueeseensa joitakin näiden alueita. Myöhemmin hänellä oli kuitenkin vahvat liittolaissiteet Karthagoon. Hänen poikansa Masinissa oli koulutettu Karthagossa ja hänen veljensä Oezalcesin yksi vaimoista oli Hannibalin sukulaistyttö. Massyliesit avustivat Karthagoa Syphaxia vastaan käydyssä sodassa vuosina 215-212 eaa., mutta sota päättyi ratkaisemattomana rauhaan. Gala kuoli vuonna 208 eaa., mikä ajoi hänen hallitsemansa Massylien kriisiin ja johti lopulta alueen liittämiseen Syphaxin kuningaskuntaan. Galan poika kukisti kuitenkin myöhemmin Syfaxin roomalaisten tuella ja nousi miltei koko Numidian käsittäneen kuningaskunnan johtoon. Itsenäinen Kroatian valtio
Suurin osa nykyisestä Kroatiasta kuului uuteen valtioon, mutta Dalmatia oli Italian ja Međimurje ja Etelä-Baranja Unkarin hallussa. Kroatia levittäytyi myös Bosnia ja Hertsegovinaan. Tällöin Kroatia omi alueet jotka olivat aikaisemmin Itävalta-Unkarin hallussa. Koillinen osa oli Saksan, lounainen Italian hallinnassa. Saksan vyöhyke oli Bosnian ja Kroatian sisämaassa, sen alueella olivat muun muassa Zagreb, Glina, Banja Luka, Vukovar ja Zemun Vojvodinassa sekä Sarajevo aivan lähellä Italian vyöhykkeen rajaa, joka kulki noin 160–220 kilometrin päässä Adrianmeren rannikosta. Italian vyöhykkeellä olivat Slunj, Bihać, Knin, Split ja Dubrovnik. Galatás (Troizinía)
Galatás sijaitsee Argoliin niemimaan koillisrannikolla Attikan hallinnollisen alueen ainoassa osassa, joka sijaitsee Peloponnesoksen niemimaalla. Aivan kaupungin edustalla vain noin 300 metriä leveän salmen takana sijaitsee Póroksen saari. Aivan salmen vastapäisellä rannalla on Póroksen kaupunki. Kaupungit muodostavat eräänlaisen kaksoiskaupungin ja niiden välillä on hyvät yhteydet taksiveneillä. Attila
Attila hallitsi silloisen Euroopan suurinta valtakuntaa, joka ulottui Keski-Euroopasta Mustallemerelle ja Tonavalta Baltiaan. Attila oli sekä Itä- että Länsi-Rooman imperiumien hankalin vihollinen: hän valloitti Balkanin niemimaan kahdesti ja piiritti toisella kerralla Konstantinopolia. Hän marssi halki Ranskan aina Orleansiin asti. Hänet voitti kuitenkin lopulta yhdistynyt länsigoottien ja roomalaisten armeija Katalaunien kenttien taistelussa. Armorica
Armorica oli antiikin aikoina käytetty nimitys alueesta Seine- ja Loirejokien välillä nykyisessä Ranskassa eli silloisessa Galliassa. Alue käsitti suurin piirtein nykyajan Bretagnen ja Normandian alueet. Aluetta asuttivat kelttiläiset heimot, joista ennen Rooman levittäytymistä alueelle voimakkaimpia olivat venetit. Roomalaiset kukistivat venetit vuonna 56. eaa. ja hallitsivat aluetta joinekin katkoksin aina 460-luvulla jaa. saakka, jolloin alueelle saapuivat bretonit, kelttikansa Britteinsaarilta. Galilea
Suurin osa Galileasta on kivistä maastoa, 500–700 metrin korkeudessa. Alueella on useita korkeita vuoria, mukaan lukien Taaborin vuori ja Har Meron, joiden lämpötilat ovat suhteellisen matalia ja sademäärät suuria. Tämän ilmaston seurauksena kasvillisuus ja eläimistö kukoistavat ja monet linnut muuttavat vuosittain viileämmästä ilmastosta Afrikkaan ja takaisin Hula-Jordanin käytävää pitkin. Virrat ja vesiputoukset, jälkimmäiset erityisesti Ylä-Galileassa, yhdessä laajojen vihreiden kenttien, värikkäiden villikukkien ja monien raamatullisesti tärkeiden kaupunkien kanssa tekevät alueesta suositun turistikohteen. Gallia Belgica
Gallia Belgica oli Rooman provinssi. Julius Caesar
Konsulikautensa loputtua Caesar pääsi viideksi vuodeksi prokonsuliksi Gallia Cisalpinaan ja Illyriaan. Hän kuitenkin aloitti Gallian sodan, jossa Gallia ja osa Germaniaa liitettiin Roomaan. Kun Caesar vuonna 59 eaa. otti provinssin haltuunsa, hän sai kuulla helvetialaisten aikeista kulkea Roomalle kuuluvien alueiden läpi. Helvetialaiset olivat joutuneet liikkeelle germaaniheimo sveebien luoman paineen vuoksi. Caesar katsoi hetkensä tulleen. Hän viivytteli ensin vastausta helvetialaisten läpikulkupyyntöön. Kun turhautuneet helvetialaiset yrittivät tulla alueelle väkisin, Caesar kokosi heti yhteen saatavilla olevat joukot ja aloitti taistelun. Caesarin omien propagandaksi tarkoitettujen sanojen mukaan 370 000 vastustajasta (joihin kuului naisia ja lapsia) vain 130 000 selvisi taistelusta hengissä. Samalla hän kulki armeijoineen pitkälle Rooman alueiden ulkopuolelle. Vieras armeija luonnollisesti vihastutti monia itsenäisiä gallialaisheimoja. Caesarin voitto herätti huomiota myös Roomassa. Nasaret
Nasaret (, ) on kaupunki Galileassa Pohjois-Israelissa. Se sijaitsee 31 kilometriä Galileanmereltä eli Genesaretinjärveltä ja noin yhdeksän kilometriä Taaborin vuorelta. Kaupunki on Uudessa testamentissa Jeesuksen vanhempien Marian ja Joosefiin kotikaupunki. Nasaretin väkiluku oli vuoden 2016 lopussa 75 922. Galitsian ja Volynian ruhtinaskunta
Galitsian ja Volynian ruhtinaskunta (, ) on vuosina 1199–1392 Itä-Euroopassa olemassa ollut historiallinen valtio, jonka alueita oli nykyisen Puolan, Valko-Venäjän ja Ukrainan alueella. Kiovan suuriruhtinaskunnan hajottua Galitsian ja Volynian ruhtinaskunta oli Vladimir–Suzdalin ja Novgorodin rinnalla merkittävimpiä itäslaavilaisia valtioita. Georgia
Georgia sijaitsee Euroopan ja Aasian rajalla. Eri määritelmissä maa lasketaan kuuluvaksi joko Eurooppaan, Aasiaan tai molempiin. Yleisessä määritelmässä maanosien välinen raja kulkee Kaukasus-vuoriston vedenjakajaa pitkin, jolloin Georgia kuuluu lähes kokonaisuudessaan Aasiaan. Joissakin määritelmissä raja kulkee Georgian halki, ja jotkut määritelmät lukevat Georgian osaksi Eurooppaa yhdessä muiden Kaukasian valtioiden kanssa. Georgian historialliset, uskonnolliset ja kulttuuriset siteet Eurooppaan ovat olleet vahvat: ensin antiikin aikana Kreikkaan ja Roomaan, keskiajalla Bysanttiin ja myöhemmin Venäjään. Georgia on Euroopan neuvoston jäsen. Gallian sota (kirja)
Gallian sota () kuvaa Julius Caesarin sotaretkeä Galliassa vuosina 58–50 eaa. Latinankielinen teos käsittää kaikkiaan kahdeksan kirjaa, joista Caesar on kirjoittanut seitsemän ensimmäistä ja hänen legaattinsa Aulus Hirtius kahdeksannen. Galitš
Galitš () on kaupunki Kostroman alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kostromajoen vesistöön kuuluvan Galitšskoje-järven rannalla 121 kilometriä Kostromasta koilliseen. Kaupunki on Galitšin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Siellä haarautuvat Buihin, Kiroviin ja Kostromaan johtavat rautatiet. Asukkaita on 17 400 henkeä (vuonna 2010). Galatia
Osa kelteistä siirtyi Vähään-Aasiaan johtajansa Lutariuksen tai Leonnoriuksen johdolla vuonna 278 eaa. Osa heistä saapui Bithynian Nikomedeen pyynnöstä. Nikomedes käytti kelttejä sodassaan vallanhavittelijaa Zipoetestä vastaan. Keltit hyökkäsivät kuitenkin Vähän-Aasian kreikkalaisia kaupunkeja vastaan. Vähään-Aasiaan muutti kokonaisia kelttiheimoja ("tolistoagii", "tectosages" ja "trocmi"). Aluksi keltit elivät ryöstelemällä kaupunkeja ympäri Vähää-Aasiaa. Useat hallitsijat joutuivat pakon edessä maksamaan suuria lunnaita päästäkseen heistä eroon. Seleukidit yrittivät kukistaa keltit, koska he pitivät Vähää-Aasiaa osana omaa aluettaan. Antiokhos I kukistikin keltit taistelussa, joka käytiin joskus vuoden 270 eaa. paikkeilla. Keltit eivät kuitenkaan kukistuneet vaan jatkoivat toimintaansa. Keltit toimivat myös palkkasotilaina eri hellenististen hallitsijoiden armeijoissa. Akvitania
Rooman vallan aikana Akvitania oli Rooman provinssi, Gallia Aquitania, joka ulottui Pyreneiltä Loirelle ja sen pääkaupunki oli aluksi Saintes, sittemmin Poitiers ja Bordeaux. Visigoottien vallan aikana Akvitania oli kuningaskunta ja noin 600–800-luvuilla se muodosti jaksoittain Akvitanian ruhtinaskunnan ja 800-luvulta alkaen yhtäjaksoisesti. Svessionit
Caesarin mukaan svessioneja hallitsi Gallian sodanaikaan Galba, joka oli Divicianuksen jälkeläinen. Divicianus oli aikansa vahvimpia Gallian kuninkaita, joka hallitsi suuria alueita Gallia Belgicasta ja jopa Britanniasta. Galatia
Keltit kukisti perusteellisesti Pergamonin kuningas Attalos I. Keltit asettuivat sen jälkeen Fryygian pohjoisosaan, joka sai nimekseen Galatia kelttien mukaan. Galatiaan asetuttuaan keltit pitivät vielä kiinni entisistä heimoryhmittymistään. Vasta 100-luvulla galatialaisten yläluokka alkoi hellenisoitua. Galitš
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1238 nimellä "Galitš Merski". Nimitys viittaa paikalla sijainneeseen merjalaisasutukseen. Jo 1100-luvulla sitä ympäröi maalinnoitus, jonka jäänteitä on säilynyt Baltšugin linnamäellä. 1200-luvulla Galitš oli samannimisen ruhtinaskunnan keskus. Sen ensimmäinen ruhtinas oli Aleksanteri Nevalaisen veli Konstantin Jaroslavitš. Vuonna 1363 ruhtinaskunta liitettiin Moskovaan. 1400-luvun alussa vanhan linnamäen viereen rakennettiin uusi maalinnoitus. Kazanin tataarit piirittivät sitä vuonna 1427 neljän viikon ajan. 1400-luvun loppupuolella maavallein ympäröitiin linnan viereen kasvanut esikaupunki. Itävallan historia vuoteen 1815
Vaikka vallan keskittäminen paransi Itävallan sotilaallista valmiutta, se jäi vielä tavoitteestaan laajentaa Itävallan etuja Euroopassa. Sleesian valloittaminen takaisin Preussilta ja maan paloitteleminen epäonnistuivat Itävallan saavutettua vain rajoitettua menestystä seitsemän vuoden sodassa 1756–1763. Yritys rajoittaa Venäjän laajenemista tuotti vaihtelevia tuloksia. Itävalta ei saanut estettyä Preussia ja Venäjää jakamasta Puolaa ja liittyi saaliin jaolle ensimmäisessä Puolan jaossa 1772 ja sai Galitsian. Viisi vuotta myöhemmin Itävalta meni väliin Venäjän ja Osmanien valtakunnan sodassa, esti Venäjän laajenemisen Turkin kustannuksella ja sai samalla haltuunsa Bukovinan Galitsian vieressä ja Transilvanian. Uudet alueet olivat köyhiä ja kehittymättömiä ja niiden liittäminen muutti Itävallan kansallista koostumusta tuomalla maahan suuren ruteeneista ja puolalaisista koostuvan slaavilaisen väestön, suuren juutalaisvähemmistön ja pienemmän määrän romanialaisia. Galitsia
Vuosia Pilsudskin vallaankaappauksen jälkeen Puolan hallitukset alkoivat puolalaistaa ukrainaista Galitsiaa. Gallian keisarikunta
Gallian keisarikunta oli Rooman valtakunnasta 200-luvun kriisin aikana eronnut valtakunta. Keisarikunta oli olemassa vuosina 260–274. Pääasiassa siihen kuuluivat Germanian, Gallian, Britannian ja Hispanian provinssit, mutta myös Raetia oli lyhyen aikaa Gallian keisarikunnan hallussa 260-luvun alussa. Keisarikunnan nimi on keksitty vasta uudella ajalla. Aikalaiset eivät nimittäneet sitä erilliseksi valtioksi, vaan sitä pidettiin vallananastajien haltuun joutuneena Rooman valtakunnan osana. Tauriscit
Historiallisissa lähteissä tauriscit mainitaan usein muiden Alppien lähistöjä asuneiden heimojen kanssa. Strabon mainitsee teoksessaan "Geografia" tauriscien olevan kelttiläinen kansa. Samoin heidät mainitaan Liviuksen ja Plinius vanhemman teoksissa. Vielä 100- ja 200-luvuilla jaa. heidät mainitaan Appianoksen ja Dion Kassioksen teoksissa. Vuosina 170–171 tauriscit mainitaan yhdessä noricien kanssa tapauksessa, jossa noricien hallitsijan veli Cincibulus valitti Rooman senaatille konsuli Gaius Longinuksen joukkojen hävittäneen heidän liittolaistensa, tauriscien, istrien, carnien ja iapodien maita. Valitus tuotti tulosta ja Cincibulus sai korvaukseksi luvan ostaa tuolloin suuressa arvossa pidettyjä venetsialaisia hevosia. Rooman valtakunta
Nykyisen Italian alueella asui tuolloin monia kansoja. Pohjoisosan, "Gallia cisalpinan" eli ”Alppien tämänpuoleisen Gallian”, ei oikeastaan katsottu kuuluvaan Italiaan, vaan se luettiin Galliaan. Tämä maa, jonka "Padus"- eli Pojoki jakoi kahteen puolikkaaseen, oli metsäinen ja hedelmällinen. Sen asukkaat olivat pääosin gallialaisia. Keskiosassa, jota varsinaisesti sanottiin Italiaksi, asui kolme pääheimoa: etruskit, sabiinilaiset ja latinalaiset. Etruskit, joita vahva pappishallitus piti koossa, kehittyivät varhain paikallisesti merkittäväksi sivistyskansaksi esimerkiksi kaupan ja rakennustaiteen alalla. Sabiinilaiset, joita merkkisukujen päämiehet hallitsivat, olivat Italian suurin heimo, moneen pienempään kansaan jakautuneena. Latinalaiset, joiden yhteiskunta oli kansanvaltaisempi, tekivät aikaisin keskenään vapaiden kaupunkien liiton, ja sen johtajana oli ensin Alba Longa, sittemmin Rooma. Galitsian SS-divisioona
Galitsian SS-divisioona (Waffen-Grenadier Division der SS Galizien) perustettiin 28. huhtikuuta 1943 ukrainalaisista vapaaehtoisista taistelemaan Ukrainassa eteneviä neuvostojoukkoja vastaan. Joukkoon ilmoittautui 100 000 vapaaehtoista, joista vain 40 000 voitiin ensimmäisessä vaiheessa hyväksyä. Divisioonan perusti ei-poliittinen Ukrainan keskuskomitea, jota johti Volodimir Kubijovitš. Ukrainan katolinen kirkko osallistui aktiivisesti. Kirje galatalaisille
Kirje galatalaisille eli Galatalaiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Paavali Galatiassa sijainneille seurakunnille. Gala (hallitsija)
Gala tai Gaïa oli nykyisen Algerian ja tuolloisen Numidian alueella sijainneen massyliesien heimon hallitsija 200-luvulla eaa. Gala oli Karthagon liittolainen ja taisteli toista numidialaista heimopäällikkö Syfaxia vastaan. Galan kuolema johti sekasortoon Massyliessa, mutta hänen poikansa Masinissa nousi lopulta miltei koko Numidian kuninkaaksi. Alarik
Alarik ja hänen kannattajansa asettuivat alueelle, joka sijaitsi Itä- ja Länsi-Rooman välissä. Alueelta gootit pääsivät liikkumaan helposti niin pohjoiseen Illyriaan kuin Traakiaankin. Historiallisista lähteistä on vaikea saada selville, oliko Alarik niiden goottien johtaja, jotka olivat asettuneet asumaan Moesia Inferioriin Adrianopolin taistelun jälkeen, mutta jotka nyt olivat etsimässä itselleen parempia elinoloja. Toisaalta Alarikin voidaan arvella olleen gooteista koostuvan foederati-joukkon johtaja, joka taisteli Rooman valtakunnan riveissä, mutta joka oli valmis vaihtamaan puolta tarvittaessa. Alarikin joukot eivät ilmeisesti pystyneet ruokkimaan itseään vaan olivat aina riippuvaisia roomalaisista. Ilmeisesti Alarikin gootteja ei tulisi yhdistää niihin gootteihin, jotka asettuivat Moesiaan. Gallia Cisalpina
Gallia Cisalpina () oli maantieteellinen alue ja myöhemmin Rooman provinssi. Se vastasi osapuilleen nykypäivän Pohjois-Italiaa, eli se oli Gallian Alppien Rooman puoleinen osa. Alue jaettiin edelleen kolmeen osaan; Alpes Maritimae, Alpes Cottiae ja Alpes Graie et Peninae. Alue sijaitsi Alppien ja Rubicon-joen välissä. Alueesta käytettiin myös nimiä Gallia Citerior (tännempänä oleva Gallia) ja Gallia Togata (toogaan pukeutuva Gallia). Alueesta tuli Rooman provinssi vuonna 81 eaa. Vuonna 59 eaa. provinssin maaherraksi nimitettiin Julius Caesar, joka sen jälkeen valloitti myös Alppien toisella puolella sijainneen Gallia Transalpinan eli suunnilleen nykyisen Ranskan. Dalriadan kuningaskunta
Dalriada, iiriksi Dál Riada tai Dál Riata, oli nykyisen Skotlannin alueella sijainnut gaelilainen kuningaskunta, joka ulottui 400-luvulta lähtien Pohjoiskanaalin molemmille puolille. Siihen kuuluivat Pohjois-Irlannin Antrim ja Skotlannin Argyll sekä osa Sisä-Hebrideistä. Gallian sota
Gallian sota käytiin Rooman tasavallan ja Gallian eri heimojen välillä vuosina 59 eaa.–51 eaa. Sodassa melko pieni joukko roomalaisia valloitti väestöltään muutaman miljoonan asukkaan alueen. Se oli mahdollista Gallian sisäisen hajanaisuuden takia. Galitsia
Itävallan keisarikunnan osana Galitsian ja Lodomerian kuningaskunta sisälsi myös nykyisen Puolan kaakkoisia alueita, jotka katsottiin kuuluvan "Länsi-Galitsiaan". Galitsian pääkaupunki oli Lviv. Gallialaiset
Laajemmassa merkityksessä galleiksi on sanottu muitakin kelttiläisiä kansoja. Heidän asuma-alueensa käsitti aikoinaan hyvin laajan osan Keski-ja Länsi-Eurooppaa ja ulottui nykyisen Espanjan Galiciasta Puolan Galitsiaan saakka. Nämä molemmat maakunnat ovatkin saaneet heistä nimensä. Myös Walesin () nimi on samaa alkuperää. Padania
Pojoki on latinaksi "Padus", ja tästä johtuu Pojoen laakson nimi Padania. Tätä nimeä käytettiin kuitenkin harvoin, ja jokilaakso oli yleensä "Val Padana". Pojoen laakso oli varhaisen antiikin aikana gallialaisten kelttien asuttama, toisin kuin varsinainen Italian niemimaa, jossa puhuttiin itaalisia kieliä. Laajentuessaan Rooman valtakunta valloitti Alppien eteläpuolisen alueen, josta tuli provinssi nimellä Gallia Cisalpina, sitä asuttaneiden cisalppisten eli Alppien tämänpuolisten gallien mukaan. Tasavallan ajan lopussa Rooma liitti Gallia Cisalpinan Italian provinssiin, tuohon asti niitä oli erottanut Rubikonjoki. Galileo Galilei
Galileo Galilei kuoli Arcetrissa, lähellä Firenzeä 8. tammikuuta 1642. Normandian historia
Nykyisen ja historiallisen Normandian alueella asuivat seuraavat kelttiheimot (heidän asuinalueensa keskeisine kaupunkeineen)Vuonna 27 eaa. keisari Augustus järjesti uudelleen Gallian alueen hallinnon ja siirsi Calètet ja Véliocasset Lugdunaisen alueelle, jonka pääpaikka oli nykyinen Lyon. Normandian roomalaistaminen tapahtui, kuten muuallakin läntisessä Euroopassa, roomalaisten teiden rakentamisen ja kaupungistumisen avustuksella. Galinin sotilashautausmaa
Galinin sotilashautausmaa on hautausmaa Latviassa. Riian eteläpuolella sijaitsevalle Galinin (saks. Galling) pienelle sotilashautausmaalle on haudattu 18 saksalaista, 9 venäläistä ja 3 suomalaista sotilasta, jotka kaatuivat Misa-joen (saks. Misse) rintamaosuudella I maailmansodassa. Suomalainen jääkäripataljoona 27 osallistui alueella itärintaman taisteluihin. Suomalaisista hautausmaalle on haudattu jääkärit Alfred Hyytinen (kaatunut 13.6.1916), Max Kronqvist (kaatunut 25.6.1916) ja Ilmari Pahkajärvi (kaatunut 15.8.1916). Kolkhis
Kolkhis (, ) on muinaiskreikkalainen nimitys Mustanmeren itäpuolella nykyisen Georgian länsi- ja Turkin koillisosissa sijainneelle alueelle. Se sijaitsi Fasis- eli Rionijoen laakson ympärillä. 697 Galilea
697 Galilea on aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidien päävyöhykeellä kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysi saksalainen astronomi Joseph Helffrich 14. helmikuuta 1910. Sen alkuperäinen nimi oli "Montauk", mutta se nimettiin uudelleen "Galileaksi" 1. lokakuuta 1946. Ennen varsinaisen nimen saamistaan pikkuplaneetta tunnettiin tunnuksella 1910 JO. Malta
Malta sijaitsee noin 96 kilometriä Italian Sisiliasta etelään ja noin 290 km Afrikasta pohjoiseen. Idässä Maltaa lähinnä on 1 519 km:n päässä Alexandria ja lännessä Gibraltar 1 836 km:n päässä.
Kolmen suurimman saaren maasto on suurimmaksi osaksi tasaista alankoa. Pääsaaren eteläpuoli on paikoin mäkinen ja siellä sijaitsee Maltan korkein kohta, Ta’Dmejrek (253 m). Maltan maaperä on kivikkoista ja rannat kallioisia.