Kuka on ohjannut Elin päivästä päivään -elokuvan?
Elin päivästä päivään
Elin päivästä päivään (, myös "Montparnasse 19", ) on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut mustavalkoinen elokuva, joka kertoo nerokkaasta, mutta itsetuhoisesta taiteilija Amedeo Modiglianista ja hänen avovaimonsa Jeanne Hébuternen epäonnisesta elämästä miehensä rinnalla. Elokuvan on ohjannut Jacques Becker, ja sen pääosissa ovat Gérard Philipe ja Anouk Aimée. Elin päivästä päivään
Elokuva kuvattiin Pariisissa ja Nizzassa 19. elokuuta - 25. lokakuuta 1957. Sen ensimmäinen ohjaaja oli Max Ophüls, joka kuitenkin sairastui. Ophüls valitsi seuraajakseen ystävänsä ja kollegansa Jacques Beckerin, joka oli tyyliltään erilainen ohjaaja. Monien uuden aallon ohjaajien lailla Becker oli kiinnostunut kuvaamaan tavallisten ihmisten kohtaloita. Becker oli ohjannut jo joitakin värielokuvia, mutta päätti kuvata elokuvan mustavalkoiselle filmille. Valinta oli tyylillinen tehokeino, joka vahvisti elokuvan lohdutonta teemaa.
Elina Salo
Alkuaikojen yksiulotteisten farssien ja pirteiden tyttöroolien jälkeen Salon vahva näyttelijäpersoonallisuus pääsi kunnolla esiin suomalaisen elokuvan ”uuden aallon” myötä muun muassa Jarvan ja Jaakko Pakkasvirran esikoiselokuvassa "Yö vai päivä" (1962) sekä etenkin Jarvan elokuvassa "Työmiehen päiväkirja" (1967). Rita Elmgren
Rita Maria Elmgren-Huldén (27. syyskuuta 1929 Helsinki – 6. heinäkuuta 2003 Loviisa) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä. Elmgren toimi Kullervo Linnan yhtyeen laulusolistina. Hän levytti kaikkiaan 57 levynpuolta, joista tunnetuimmat ovat ”Päivän työ”, ”Lemmi mua” ja ”Viidakon rummut”. Hän myös näytteli elokuvissa "Kuisma ja Helinä" (1951), "Rantasalmen sulttaani" (1953), "Hilja – maitotyttö" (1953) ja "Rakkaus kahleissa" (1955). ”Minä elän”
Asiantuntija-apua Suomi-Filmi sai Aleksis Kiven Seurasta. Valmiille elokuvalle seuran jäsenet antoivat varauksellisen hyväksyntänsä. "”Minä elän”" -elokuvan kutsuvierasnäytäntö järjestettiin Kiven syntymäpäivänä 10. lokakuuta 1946. 36 000 päivää Oulussa
36 000 päivää Oulussa on suomalainen Yleisradion tuottama vuonna 1969 valmistunut televisiodokumenttielokuva. Dokumentin on käsikirjoittanut ja ohjannut Eeli Aalto. Danny Boyle
Danny Boyle (s. 20. lokakuuta 1956 Radcliffe, Suur-Manchester, Englanti) on englantilainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Boyle tunnetaan parhaiten elokuvien "Slummien miljonääri", "Trainspotting", "28 päivää myöhemmin" ja "Sunshine" ohjauksesta. Elli Vallinoja
Elli Vallinoja (s. 11. tammikuuta 1988) on suomalainen laulaja ja näyttelijä. Hän on näytellyt pääosaa elokuvassa "Jos rakastat" (2010). Jörn Donner
Donner on yksi Suomen elokuva-arkiston perustajajäsenistä. Hän on ohjannut elokuvia myös itse. "Aamua kaupungissa" (1954) oli taiteellinen kokeilu. Ohjaajanuransa hän aloitti Ruotsissa, mutta siirtyi sieltä muutaman elokuvan jälkeen Suomeen ja teki rohkean, eroottissävytteisen elokuvan "Mustaa valkoisella" (1968), jota useassa suhteessa on pidetty hänen parhaimpanaan. Tämän jälkeen rohkeiden seksielokuvien sarja jatkui elokuvilla "Sixtynine 69" (1969), "Naisenkuvia" (1970) ja "Hellyys" (1972). Donner on tehnyt myös vakavampia elokuvia, muiden muassa bergmanilais-antonionilaisvaikutteisen elokuvan "Anna" (1970), joka on uuden aallon piirteitä sisältävä tutkielma keski-ikää lähestyvän naisen tyhjyyden tunnoista. Siinä pääosaa näytteli yksi Ingmar Bergmanin vakionäyttelijöistä, Harriet Andersson. Viimeiset pitkät näytelmäelokuvansa 1900-luvulla Donner teki jälleen ruotsiksi. "Miestä ei voi raiskata" ("Män kan inte våldtas") vuodelta 1978 oli feministinen trilleri Märta Tikkasen samannimisestä, omintakeisesta kirjasta. "Dirty Story" (1984) perustuu Donnerin omaan romaaniin "Gabriels dag". Siinäkin pääosassa nähtiin Bergmanin luottonäyttelijä Erland Josephson. Donner on laatinut itse käsikirjoitukset jokaiseen elokuvaansa. Aku Hirviniemi
Televisiossa Hirviniemi on nähty autonkuljettaja Illu Airistona "Presidentin kansliassa". Televisionäytelmässä "Päivät kuin unta" (2010) hän esiintyi Moonis Melonina. Hän on myös näytellyt joitain sivurooleja "Ihmebantussa". Vuonna 2010 hän esiintyi "Nenäpäivässä" musiikkivideossa ”Leivotaan” ja oli yksi juontajista. Poliisisarja "Robassa" Hirviniemi näytteli yhtä pääroolia konstaapeli Jani Sjöbergiä. Vuodesta 2014 lähtien hän on esiintynyt muun muassa MTV3:n viihdeohjelma "Possessa", ja omassa matkailu-ohjelmassaan "Aku ja 7 ihmettä". Vuonna 2015 Hirviniemi näytteli yhtä pääosaa vuoden katsotummaksi elokuvaksi nousseessa "Luokkakokous-elokuvassa", ja sen jatko-osassa "Luokkakokous 2 – Polttarit" (2016). Hirviniemi oli vuonna 2016 yksi "Saturday Night Liven" päänäyttelijöistä. Hirviniemi näyttelee Urho Hietasta Aku Louhimiehen ohjaamassa vuoden 2017 "Tuntematon sotilas -elokuvassa". Syksyllä 2016 hän joutui jättämään kesken "Possen" kolmannen kauden ylirasituksen takia. Hänen oli tarkoitus palata töihin syksyllä 2017, jolloin olisi alkanut Hirviniemen oma ohjelma "Nelonen"-kanavalla. Ohjelman aloitusajankohta siirrettiin kuitenkin syksylle 2018. Hän kuitenkin esiintyi Kaikki vastaan 1 -ohjelman yhdessä jaksossa "temppumestarina" lokakuussa 2017. Ei koskaan huomispäivää
Pienoisromaanin pohjalta on tehty kolme elokuvaa. Vuonna 1957 William Markus ohjasi sen pohjalta elokuvan nimeltä "Verta käsissämme". Pääosissa olivat Jussi Jurkka, Elina Pohjanpää ja Tauno Palo. Käsikirjoituksen teki Volodja Semitjov, joka muutti tapahtuma-aikaa niin, että päähenkilö palasi Suomeen oltuaan kymmenen vuotta sotavankina Neuvostoliitossa. Sensuuri asetti elokuvan ensin esityskieltoon mutta perui kiellon neljän päivää myöhemmin, kun elokuvasta poistettiin kohtaus, jossa poliisi ampuu pakenevaa vankia takaapäin. Kiellon oli arveltu johtuneen sota- ja vankileirikohtauksista, mutta elokuvatarkastamo kiisti sen, että kiellon takana olisi ollut ulkopoliittisia syitä. Eléni Karaḯndrou
Eléni Karaḯndrou (, s. 25. marraskuuta 1939 Teíchio, Fokis, Kreikka) on kreikkalainen säveltäjä, joka on parhaiten tunnettu elokuvasävelmistään erityisesti Theó Angelópouloksen elokuviin. Pohjola-filmi
Toimitusjohtaja Elina Pohjola (s. 1981) on suomalainen elokuvatuottaja, joka on valmistunut medianomiksi Turun taideakatemiasta sekä taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston taideteollisesta korkeakoulusta. Ennen elokuvatuottajan uraansa hän on työskennellyt muun muassa apulaisohjaajana, toisena apulaisohjaajana ja tuotantokoordinaattorina Aleksi Salmenperän elokuvissa "Paha perhe" ja "Miehen työ", Mika Kaurismäen elokuvassa "Haarautuvan rakkauden talo" sekä elokuvissa "Ganes" ja "Käsky". 2 päivää Pariisissa
2 päivää Pariisissa ("2 Days in Paris") on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Julie Delpyn käsikirjoittama, tuottama, ohjaama ja leikkaama ranskalais-saksalainen romanttinen komedia. Delpy sävelsi myös elokuvan musiikin. Taina Elg
Elgin ensimmäinen esiintyminen elokuvassa tapahtui jo Suomessa elokuvassa "Suomisen perhe" 1941 ja myöhemmin elokuvassa "Naimisiin päiväksi" 1946. Elgin tunnetuin elokuva on George Cukorin ohjaama "Tytöt" 1957, jossa hänen vastanäyttelijöinään olivat muun muassa Gene Kelly, Mitzi Gaynor ja Kay Kendall. Elokuvaosastaan Elg palkittiin Golden Globe -palkinnolla kategoriassa ”paras musikaalinäyttelijätär”. Elokuvan ääniraidalla Elg muun muassa laulaa Cole Porterin kappaleen ”Ca c’est l’amour” Adolph Deutschin johtaman MGM Studio Orchestran säestyksellä. Taina Elg asuu miehensä, sosiologian professori Rocco Caporalen kanssa New Yorkissa, jonne Elg siirtyi 1961 luomaan uraa teatterin näyttämöllä. Hän on näytellyt musikaaleissa "Irma la Douce", "Redhead", "Silk Stockings", "Can-Can", "Look to the Lilies", "Nine" ja "Titanic". Elg näytteli puolitoista vuotta amerikkalaisessa saippuasarjassa "One Life to Live". Hän oli 1975 Tony-palkinto-ehdokkaana. Hän teki myös vierailevia rooleja tv-sarjoissa kuten "Murhasta tuli totta". Elg on Yhdysvaltain kansalainen. Elli Castrén
Elli Castrén (oikealta nimeltään Elli Ilona Castrén-Kytömaa, s. 10. kesäkuuta 1944 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt lähes sata roolia Suomen Kansallisteatterissa vuodesta 1966 lähtien. Ellie Kemper
Elizabeth Claire ”Ellie” Kemper (s. 2. toukokuuta 1980 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten Erin Hannonin roolista tv-sarjassa "Konttori" sekä nimiroolista Netflix-alkuperäissarjassa "Unbreakable Kimmy Schmidt". Hänellä on lisäksi ollut sivurooleja elokuvissa, kuten "Morsiusneidot" ja "21 Jump Street". Ile Jokinen (näyttelijä-muusikko)
Ilkka ”Ile” Jokinen (s. 6. lokakuuta 1961 Hämeenkyrö) on suomalainen näyttelijä, muusikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Jokinen on esiintynyt erilaisissa mainoksissa, teatterissa, TV-ohjelmissa ja elokuvissa. Jokisen tunnetuin teos on Ylen radioteatterille 1995 kirjoittama "Tulitikkuja palauttamassa". Jokinen ohjasi sovitti ja ohjasi kuunnelman vuonna 2011 Keurusselän kesäteatterille. Jokinen esiintyi vuonna 1989 etelänmiehen roolissa hyttysmyrkkymainoksessa. 1990-luvulla Jokinen esitti eri rooleja Radiomafian Cafe Veijon Baari -ohjelmassa nimellä "Ile Etelänmies". Jed Elinoff
Jed Elinoff (s. 20. huhtikuuta 1975 Endwell, New York) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan luomastaan tositelevisiosarjasta Paris Hilton’s My New BFF. Hän aloitteli uraansa 1990-luvun lopulla käsikirjoittajana Boston Commonin parissa ja apulaistuottajana Seinfeldissa. Eilen syntynyt
Eilen syntynyt ("Born Yesterday") on George Cukorin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1950. Se perustuu Garson Kaninin samannimiseen näytelmään, ja sen pääosia esittävät Judy Holliday, William Holden ja Broderick Crawford. Holliday sai roolistaan Oscarin. Elmo Nüganen
Nüganen on työskennellyt myös elokuvan parissa sekä ohjaajana ja näyttelijänä. Viron elokuvahistorian tämän hetken tunnetuin elokuva Nimet marmoritaulussa
(2002) on Nügasen ohjaama ja osittain käsikirjoittama. Nüganen esitti myös epätoivoisen pankkiryöstäjän osan Anssi Mänttärin Tallinnassa kuvatussa elokuvassa "Marraskuun harmaa valo" (1993). 2 yötä aamuun
2 yötä aamuun on vuonna 2015 valmistunut suomalainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Mikko Kuparinen. Elokuvan virallinen nimi on "2 Nights Till Morning". Elokuva sai Suomen ensi-iltansa huhtikuussa 2016. Ei koskaan huomispäivää
Samasta käsikirjoituksesta ohjasi ruotsalainen elokuvaohjaaja Arne Mattsson 1957 ruotsinkielisen elokuvan "Ei huomispäivää". Pääosassa näytteli Jarl Kulle. Uusin versio pienoisromaanista on Tuija-Maija Niskasen ohjaama tv-elokuva "Astrid" (1995), jossa pääosissa ovat Mikko Nousiainen, Jonna Järnefelt ja Esko Salminen. Eric Winter
Eric Winter (s. 17. heinäkuuta 1976, La Mirada, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa "Päivien viemää" -sarjassa ja "The Ugly Truth" -elokuvassa. Hän on naimisissa näyttelijä Roselyn Sánchezin kanssa, joka on tuttu muun muassa sarjasta "Ilman johtolankaa". Elina Pohjanpää
Pohjanpään ensimmäinen elokuvarooli oli 17-vuotiaana Tauno Palon ja Birgit Kronströmin tähdittämässä "Amor hoi!" -komediassa vuonna 1950. Hänen ensimmäinen pääosansa oli Larin-Kyöstin runoelmaan perustuvassa draamaelokuvassa "Kuisma ja Helinä". Lyyrillisessä elokuvassa Pohjanpää esitti Sankolan ottotytärtä Helinää vastanäyttelijänään kasakkapäällikköä Kuismaa näytellyt Kalervo Nissilä. Ilmari Unhon ohjaamaa elokuvaa ei pidetty kummoisenakaan, mutta Pohjanpään suoritus nuorena vasta-alkajana sai kiitosta. Alf Sjöberg
Sven Erik Alf Sjöberg (s. 21. kesäkuuta 1903 Tukholma, Ruotsi – 17. huhtikuuta 1980 Tukholma) oli ruotsalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänen merkittäviä elokuvaohjauksiaan olivat "Kiihko" (1944), jonka käsikirjoituksen laati Ingmar Bergman, "Hän oli vain äiti" (1949) ja "Neiti Julie" (1951). Liikemies koko päivän
Liikemies koko päivän () on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1925, ja sen ohjasi Edward F. Cline. Sen pääosissa näyttelevät Jackie Coogan ja Joan Crawford. Elokuvan käsikirjoituksesta vastasivat Robert E. Hopkins ja Willard Mack. "Liikemies koko päivän" on mykkäelokuva, ja se kestää noin 65 minuuttia. "Liikemies koko päivän" on yksi Joan Crawfordin ensimmäisistä elokuvista. Hänet valittiin alun perin opettamaan tanssia elokuvan tähdelle Cooganille, mutta lopulta hän sai koe-esiintymisen kautta roolin elokuvasta. Yhdysvalloissa "Liikemies koko päivän" sai ensi-iltansa marraskuussa 1925 ja Suomessa vuoden 1926 joulukuussa. Elin Danielson-Gambogi
Jouluna 1900 Gambogit saivat vieraikseen Dora Wahlroosin, joka ihastui Antignanoon ja päätti jäädä sinne vähäksi aikaa maalaamaan. Elinille kuitenkin selvisi, että Raffaellolla ja Doralla oli suhde. Tämä masensi häntä ja latisti hänen työtahtiaan. Tästä huolimatta Turun näyttelyssä oli kolme hänen työtään vuonna 1901. Näistä ehkä merkittävin oli teos "Poutapäivä". Teoksessa nainen ripustaa märkiä vaatteita kuivumaan narulle paahtavassa Välimeren auringossa. Tarkasti piirretyt heittovarjot, kasvillisuuden sekä vaatteiden kuulto ja kimallus luovat hienostuneen kuvan valosta. Aleksandr Solženitsyn
Jörn Donner yritti 1970-luvun alussa tuoda Suomeen esitettäväksi suomalaissyntyisen Casper Wreden ohjaamaa Solženitsyn-elokuvaa "Ivan Denisovitsin päivä". Elokuvatarkastamo kielsi filmin 1972 kokonaan, ja Donnerin valitettua asiasta korkein hallinto-oikeus vahvisti kiellon. Kun Ruotsin televisio esitti elokuvan vuosina 1972 ja 1974, Suomen viranomaiset sulkivat Ahvenanmaan lähettimen, jotta esitystä ei voitaisi katsella Suomessa. Elokuvatarkastamon esityskielto loppui 1994, ja elokuva esitettiin Yle TV1:ssä lokakuussa 1996. Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä
Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä ("Extremely Loud and Incredibly Close") on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Stephen Daldryn ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Se perustuu Jonathan Safran Foerin samannimiseen romaaniin, joka käsittelee syyskuun 11. päivän tapahtumia lapsen näkökulmasta. Elokuvan pääosissa ovat Tom Hanks, Sandra Bullock, Thomas Horn, Max von Sydow, Viola Davis, John Goodman, Jeffrey Wright ja Zoe Caldwell. Elina Halttunen
Vuonna 1993 Halttusella alkoi kahdeksan vuoden yhtäjaksoinen käsikirjoitustyö, kun hän kirjoitti MTV3:lle menestyssarjat "Blondi tuli taloon" (1994–1995), "Ihmeidentekijät" (1996–1998) ja "Parhaat vuodet" (2000–2002). Hän myös ohjasi "Blondi tuli taloon" -sarjan yhdessä Reija Virolaisen kanssa. Mal día para pescar
Mal día para pescar (”huono päivä lähteä kalaan”, kansainväliseltä levitysnimeltään Bad Day to Go Fishing) on Alvaro Brechnerin ohjaama elokuva vuodelta 2009. Uruguay valitsi sen omaksi Oscar-ehdokkaakseen. Elokuvan toista pääosaa näyttelee suomalainen Jouko Ahola. Hän esittää itäsaksalaista voimamiestä Jacob van Oppenia, joka kiertää managerinsa (Gary Piquer) kanssa Etelä-Amerikan pikkukaupunkeja järjestämässä painitapahtumia. Timo Linnasalo
"Päivää, herra Kivi" oli Aleksis Kiven syntymän 150-vuotisjuhlasta inspiraationsa saanut elokuva. Tarinan keskiössä on enemmän tai vähemmän omissa maailmoissaan elävä kirjastonhoitaja Helinä (Kristiina Elstelä), joka ohjaa kansalaisopiston näytelmäkerhoon sovitusta Kiven näytelmästä "Yö ja päivä". Hän kohtaa nuoruudenrakastettunsa Leon, jonka vaimo painostaa tätä luopumaan ”turhista” nuoruudenaikaisista näytelmäkirjailijan haaveista. Elokuva on lämminhenkinen ja hieman humoristinenkin kuvaus luovista ihmisistä, jotka asettuvat arkirealistisen maailman jähmeää järkeilyä vastaan. Elsa Soini
Soini julkaisi romaaneja ja näytelmiä. Lisäksi hän kirjoitti pakinoita "Uuteen Suomeen" vuosina 1942–1952 nimimerkillä "Lippa" ja yhdessä kirjailija Seere Salmisen kanssa nimimerkillä Tuttu Paristo "Suomisen perhe" -sarjakuunnelmaa radioon vuodesta 1938 alkaen. He laativat myös "Suomisen perhe" -elokuvien käsikirjoitukset. Vuonna 1946 Soini laati Aleksis Kiven elämää kuvaavan elokuvan "Minä elän" käsikirjoituksen.
Nimimerkillä Tuttu Paristo yhdessä Seere Salmisen kanssa: Päivää, herra Kivi
Elokuva tehtiin Aleksis Kiven syntymän 150-vuotisjuhlan innoittamana. Linnasalon ohella elokuvan toisena käsikirjoittajana toimi Ilpo Tuomarila. Elmo (romaani)
Elmo on kirjailija Juhani Peltosen kirjoittama romaani, jonka nimihenkilö on Elmo, kaikkien aikojen paras urheilija. Hahmo esiintyi ensin Peltosen radiokuunnelmissa "Elmo, urheilija" (1977) ja "Elmo - muu maailma" (1978). Kuunnelmien ja romaanin pohjalta tehtiin myös Pekka Milonoffin ja Titta Karakorven käsikirjoittama ja Pekka Milonoffin ohjaama tv-elokuva "Muistoja Elmosta" (1981). Elokuvassa Elmoa esitti Sulevi Peltola. Juoppohullun päiväkirja (elokuva)
Juoppohullun päiväkirja on Juha Vuorisen samannimiseen kirjasarjaan perustuva elokuva vuodelta 2012. Elokuvan on tuottanut Vuorisen ja Helsinki-filmin omistama elokuvatuotantoyhtiö Dictator Films Oy. Vuorinen tuotti elokuvan Aleksi Bardyn kanssa. Elokuvan käsikirjoitti teatteriohjaaja Lauri Maijala, joka myös ohjasi elokuvan esikoiselokuvaohjauksenaan. Maijala on aiemmin dramatisoinut ja ohjannut "Juoppohullun päiväkirjasta" myös näyttämöversion. Elling
Elling on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut norjalainen, Petter Næssin ohjaama elokuva. Se kertoo äitinsä luona aikuiseksi asuneesta neuroottisesta runoilijasta Ellingistä ja seksihullusta mutta vähä-älyisestä Kjell Bjarnesta, jotka viranomaiset osoittavat asumaan samaan tukiasuntoon Oslossa. Elokuva oli ehdolla parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkintoon. Se sai jatko-osan "Äidin Elling" vuonna 2003. Elvira Madigan
Bo Widerberg on ohjannut vuonna 1967 elokuvan "Elvira Madigan", jossa pääosia näyttelevät Pia Degermark ja Thommy Berggren. Myös tanskalainen Poul Erik Møller Pedersen on ohjannut aiheesta elokuva, jossa Anne Mette Michelsen näyttelee Elvira Madigania. Ilkka Keltanen
Ilkka Keltanen (s. 12. syyskuuta 1936) on suomalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi opettaja Pentti Rautajärven roolissa elokuvassa "Akseli ja Elina". Hän on myös käsikirjoittanut ja ohjannut pari hiihtoaiheista dokumenttielokuvaa 1960- ja 1970-luvuilla. Anssi Mänttäri
"Dirlandaan" jälkeen seurasi viiden vuoden tauko ennen Mänttärin seuraavaa elokuvaa "Joensuun Elli" (2004), joka pohjautuu Heikki Turusen samannimiseen klassikkoromaaniin ja on siten yksi kolmesta muuhun kuin hänen omaan kirjalliseen alkuperäisaiheeseensa perustuvasta elokuvasta "Pyhän perheen" ja "Kuningas lähtee Ranskaan" -elokuvan lisäksi. "Joensuun Elli" on tarina kolmesta päivästä ennen juhannusta. Jenni Banerjee näyttelee nuorta Paula-nimistä naista, johon yksi jos toinen elokuvan mieshenkilöistä on ihastunut. Elokuva on varsin värikäs kokoelma erilaisia ihmiskohtaloita suomalaisessa kesässä. Ivan Denisovitshin päivä (elokuva)
Ivan Denisovitshin päivä (myös Päivä Ivan Denisovitshin elämässä, , ) on norjalais-englantilainen vuonna 1970 valmistunut elokuva, joka perustuu Aleksandr Solženitsynin romaaniin "Ivan Denisovitšin päivä". Elokuvan ohjasi viipurilaissyntyinen Casper Wrede. Kiihkeitä rytmejä
Elviksen ensimmäisen elokuvan "Rakasta minua hellästi" valmistautuessa ensi-iltaan syksyllä 1956 tuottaja Hal B. Wallis ilmoitti, että Elviksen seuraava elokuva "Lonesome Cowboy" aloitettaisiin vuodenvaihteessa 1957. Tulevan elokuvan käsikirjoittajaksi ja ohjaajaksi Wallis valitsi Hal Kanterin, joka oli aiemmin työskennellyt muun muassa Wallisin Jerry Lewis & Dean Martin -komedian "Artists and Models" käsikirjoituksen parissa, sekä ohjannut televisiossa George Gobel -show’ta. Elokuvan käsikirjoituksen pohjana oli Mary Agnes Thompsonin "Good Housekeeping" -lehdessä julkaistu jatkosarja "Call for Mitch Miller", josta Kanterin piti nyt sorvata Elvikselle sopiva paketti. Kanter lähti joulukuussa Memphisiin tapaamaan Elvistä, jatkaen tämän mukana Shreveportiin Louisiana Hayride -keikalle, todistamaan paikan päällä Presleymaniaa. Näkemänsä ja kokemansa pohjalta Kanter kirjoitti erilaisia pieniä yksityiskohtia elokuvan käsikirjoitukseen, mm. Elviksen esityksessä yleisön joukossa olevat identtiset kaksoistytöt, jotka lyövät toistensa käsiä yhteen musiikin tahdissa, oli todellisuudesta elokuvaan siirretty kohtaus. Kanter olisi halunnut tehdä elokuvasta enemmän satiiria, mutta eversti Parkerilla ja tuottaja Wallisilla oli oma käsityksensä siitä, miten homma hoidetaan, muovaten elokuvasta prototyypin, jonka pohjalta tulevat Elvis-elokuvat sitten syntyivätkin, hieman lavasteita ja lauluja vaihtamalla. Alvaro Mancori
Mancori aloitti elokuvauransa kuvaaja Mario Albertellin assistenttina. Vuodesta 1946 lähtien hän työskenteli kameramiehenä ja myöhemmin elokuvaajana kuvaten lukuisia lähinnä mustavalkoisia filmejä aina vuoteen 1966 saakka. Vuonna 1963 Mancori perusti Elios-studion, jolla tehtiin monia spaghettiwesternejä. Hän toimi myös elokuvatuottajana ja ohjasi muutaman viihde-elokuvan taiteilijanimellä Al World. The Name of the Game (elokuva)
The Name of the Game on turkulaisen New Dawn Films -elokuvatuotantoyhtiön ensimmäinen pitkä elokuva. Elokuvan ovat ohjanneet Paul J. Vogel (ohjannut mm. Duke Nukem -fanielokuvan The Duke - Fate of Humanity), joka viimeistelee maisterin opintojaan USC: School of Cinematic Arts -koulussa Los Angelesissa sekä Jarno Elonen, joka on työskennellyt 90-luvulta lähtien pelialalla. Elonen on ohjannut mm. Bitwisards tv-sarjan. -elokuvien tuottaja Jason Taylor on toiminut The Name of the Gamen osatuottajana. The Name of the Game on kallein täysin sijoitusrahalla tehty suomalainen dokumenttielokuva. Elokuvan päärahoittaja on IPR.VC. Päiväni murmelina
Päiväni murmelina ("Groundhog Day") on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Harold Ramis. Hän myös teki käsikirjoituksen yhdessä Danny Rubinin kanssa. Pääosia näyttelevät Bill Murray ja Andie MacDowell. Ansel Elgort
Ansel Elgort (s. 14. maaliskuuta 1994 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja DJ (taiteilijanimeltään Ansølo). Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Carrie" (2013), "Divergent – Outolintu" (2014) ja "Tähtiin kirjoitettu virhe" (2014).
Elgort sai parhaan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden elokuvasta "Baby Driver" (2017). Erkko Lyytinen
Lyytinen on ohjannut dokumenttielokuvat "Rajaseudun poikamiehet" (2003), "Kainuun tähti" (2004) ja "Puhdistus" (2007). "Kainuun tähti", jossa seurataan vuolijokelaisten vetoomustyötä lakkautusuhan alla olleen Otanmäen vaunutehtaan säilymisen puolesta, palkittiin Talent-Taube-palkinnolla Leipzigin dokumentti- ja animaatioelokuvafestivaaleilla (DOK Leipzig), Regards Neufs -sarjassa Visions du Réel -festivaalilla, joka järjestetään Sveitsin Nyonissa, ja parhaan dokumenttielokuvan Telviksellä. Lyytinen on ohjannut myös televisiodokumentteja ja -sarjoja, muun muassa sarjat "Kansakunnan käännekohta" ja "Epäkorrektia Tuomas Enbuske", joista jälkimmäinen voitti Kultainen TV -palkinnon vuonna 2009. Ali (elokuva)
Oliver Stone suunnitteli jo 1980-luvun lopulla elokuvaa Alista, mutta hanke ei toteutunut. Sen jälkeen elokuvaa suunnittelivat useat nimekkäät ohjaajat, kuten Barry Sonnenfeld ja Spike Lee, mutta lopulliseksi ohjaajaksi nousi Michael Mann. Elokuvassa Alia esittää Will Smith, joka valmistautui rooliinsa vuoden ajan nyrkkeilemällä, harjoittamalla lihaksiaan ja opiskelemalla islamin kulttuuria. Ali on sanonut, että Smith on ”ainoa henkilö koko maailmassa, joka voisi näyttää minulta ja näytellä minua”. Elokuva sai ensi-iltansa 25. joulukuuta 2001. Billy Elliot
Billy Elliot on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Stephen Daldryn ohjaama ja Lee Hallin käsikirjoittama brittiläinen draamaelokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Everingtonin kaupunkiin County Durhamissa. Elokuvan pääosissa ovat Jamie Bell 11-vuotiaana Billynä, joka haaveilee tanssijan urasta, Gary Lewis hänen isänään, joka on kaivostyöntekijä, Jamie Draven Billyn isoveljenä ja Julie Walters hänen tanssinopettajanaan. Jari Halonen
Jari Juhani Halonen (s. 30. syyskuuta 1962) on suomalainen elokuva- ja teatteriohjaaja. Halonen on tunnettu kärkevänä kapinasieluna ja omaleimaisena ohjaajana. Elokuvansa hän on tavallisesti kirjoittanut itse ja ollut niissä merkittävissä sivuosissa. Halonen on ohjannut viisi pitkää elokuvaa, joista teatterielokuvia "Back to the USSR – takaisin Ryssiin" (1992), "Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma" (1995), "Joulubileet" (1996), "Aleksis Kiven elämä" (2002) ja "Kalevala – Uusi aika" (2013). Elli (televisioelokuva)
Tuija Piepposen esittämä yli viisikymppinen Elli tulee raskaaksi kohdattuaan saunassa naapurissa asuvan nuorenmiehen, Tarmon. Ellin raskaus saa pienen maalaispitäjän sekaisin, kun kyläläiset päivittelevät asiaa ja kunnan sosiaalijohtaja yrittää saada Ellin jopa holhouksen alaiseksi. Elin päivästä päivään
Max Ophüls kuoli keväällä 1957 ja Becker omisti elokuvan hänen muistolleen. Ex Machina
Ex Machina on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut brittiläinen tieteiselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Alex Garland. Elokuva on muun muassa elokuvat "Sunshine" ja "28 päivää myöhemmin" käsikirjoittaneen Garlandin esikoisohjaus. Saara Elina
Hän opiskeli New Yorkissa American Academy of Dramatic Artsissa, josta valmistui vuonna 2010. Elina näytteli useassa Off-Broadway -produktiossa New Yorkissa vuosina 2010-2012. Suomessa Saara Elina tunnetaan esimerkiksi Woodpecker Filmsin tuottaman Mobile Pay -mainoksen (2017) kansityttönä. Hänen viimeisimpiä roolejaan ovat olleet pääroolit Roope Oleniuksen ohjaamassa Bright Fame Picturesin elokuvassa "Kyrsyä" (2017) sekä Sami Pöyryn ohjaamassa Monadi-Filmin elokuvassa "Hetket" (2018). Tarsem Singh
Tarsem Dhandwar Singh (joskus käytetään pelkästään nimeä Tarsem, s. 26. toukokuuta 1961) on intialainen elokuvaohjaaja. Hän tuli tunnetuksi R.E.M.-yhtyeen musiikkivideon ”Losing My Religion” ohjaajana. Hän on ohjannut neljä pitkää elokuvaa: "The Cell" (2000), "The Fall" (2006), "Immortals" (2011) ja "Kerro, kerro kuvastin" (2012). Hän on ohjannyt myös mainoksia monille tuotemerkeille, kuten Isuzu, Levi’s, Coca-Cola, Lee Jeans, Polaroid, Smirnoff, Vauxhall, Perrier, Audi, Volkswagen, Lexus, Infiniti, Nike ja Microsoft. Elina Haavisto
Elina Lotta Haavisto (s. 18. helmikuuta 1982) on Sanni Haahdenmaan esittämä kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa "Uusi päivä". Hän oli mukana sarjassa alusta asti vuodesta 2010 alkaen. Hän poistui vuonna 2012, mutta palasi sarjaan jälleen vuonna 2013. Hän poistui uudelleen syksyllä 2015 palaten kuitenkin keväällä 2017 muutaman jakson ajaksi lähtien sitten takaisin Sveitsiin. Saman kevään päätösjaksossa hän palasi jälleen sarjaan. Isänpäivä (elokuva)
Isänpäivä (, tunnetaan myös nimellä "Yllätysisät") on vuonna 1997 kuvattu komediaelokuva, joka on uusintaversio vuoden 1983 ranskalaisesta elokuvasta "Les Compères". Elokuvan pääosia esittävät Robin Williams, Billy Crystal, Julia Louis-Dreyfus, Nastassja Kinski, Charlie Hofheimer, Bruce Greenwood, Charles Rocket, Patti D'Arbanville, Jared Harris ja Louis Lombardi. Mel Gibson ja Sugar Ray tekevät elokuvassa cameoroolin. Elokuvan on ohjannut Ivan Reitman. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai osakseen kritiikkiä. Huomenna taistelun alettua
Huomenna taistelun alettua () on vuonna 2010 ilmestynyt australialainen seikkailuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Stuart Beattie John Marsdenin samannimisen romaanin pohjalta. Elokuvan ovat tuottaneet Andrew Mason ja Michael Boughen. Elokuva kertoo Ellie Lintonista, joka on yksi kahdeksasta teinistä, jotka käyvät sissisotaa heidän kuvitteellisen kotikylänsä Wirraween vallanneita vieraan vallan sotilaita vastaan. Pääosassa Ellie Lintonia näyttelee Caitlin Stasey. Muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Rachel Hurd-Wood, Lincoln Lewis ja Phoebe Tonkin. Abel Ferrara
Abel Ferrara (s. 19. heinäkuuta 1951 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja näyttelijä, jonka tunnettuja ohjauksia ovat "Koston enkeli" (1981), "New Yorkin kuningas" (1990) ja "Paha poliisi" (1992). Dagi Angervo
Elin Dagmar (Dagi) Angervo (oik. Elin Dagmar Korhonen, o.s. Immonen, ent. Angervo-Jouko) (18. helmikuuta 1904, Joensuu – 23. helmikuuta 1991) oli suomalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli elokuvassa "Täällä Pohjantähden alla" (hieroja-Priita). Erja Dammert
Erja Dammert (s. 2. joulukuuta 1955 Helsinki) on suomalainen dokumenttielokuvaohjaaja ja psykoterapeutti. Uli Edel
Uli Edel (11. huhtikuuta 1947 Neuenburg am Rhein, Saksa) on saksalainen elokuvaohjaaja. The Cold Light of Day
The Cold Light of Day on Mabrouk El Mechrin ohjaama vuonna 2012 ensi-iltansa saanut 
toimintatrillerielokuva. Elokuvan pääosia esittävät Bruce Willis, Sigourney Weaver ja Henry Cavill. Kay Pollak
Kay Pollak (s. 21. toukokuuta 1938) on ruotsalainen elokuvaohjaaja. Hänen varhaiseen tuotantoonsa lukeutuu "Elvis! Elvis!" (1976) ja monia palkintoja saanut "Lasten saari" (1980). Pollak piti lähes 20 vuoden tauon elokuvien teosta ja toimi kirjailijana ja elämäntapavalmentajana, kunnes teki paluun ohjaajana vuoden 2004 elokuvalla "Niin kuin taivaassa". Se oli kansainvälinen menestys ja sai Oscar-ehdokkuuden. Syksyllä 2015 sai ensi-iltansa sen itsenäinen jatko-osa "Myös maan päällä". Renny Harlin
Renny Harlin (ent. Renny Lauri Mauritz Harjola, vuodesta 1987 Harlin isän alkuperäisen sukunimen mukaan, s. 15. maaliskuuta 1959 Riihimäki,) on Hollywoodissa uraa luonut suomalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja, jonka ohjaustöitä ovat muun muassa "Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias", "Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli", "Cliffhanger – kuilun partaalla" ja "Deep Blue Sea". Harlinin elokuvat ovat tuottaneet maailmanlaajuisesti yli miljardi dollaria, joten tuotoilla mitattuna hän on kansainvälisesti menestynein suomalainen elokuvantekijä. Hänen elokuvansa ovat saavuttaneet myös Oscar-ehdokkuuksia. Pentti Helin (näyttelijä)
Helin on näytellyt myös elokuvissa ja televisiossa. Hän on muun muassa näytellyt Ilmari Salmista Rauni Mollbergin elokuvassa "Paratiisin lapset" (1994), Rami Rantaa televisiosarjassa "Ota ja omista" (1997), Pertti Härköstä televisiosarjassa "Lehmän vuosi" (2006–2010) ja trukkikuski Marmista televisiosarjassa "Tehdas" (esitetty vuodesta 2012). Kiti Luostarinen
Päivi Kristiina Elisabet "Kiti" Luostarinen (s. 7. helmikuuta 1951 Kiuruvesi) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan mm. elokuvistaan "Palnan tyttäret" (2008) ja "Naisenkaari" (1997). Hän on ollut humanististen tieteiden kandidaatti vuodesta 1980. Hän suoritti elokuva-alan opintoja Taideteollisessa korkeakoulussa, Teatterikorkeakoulussa sekä Sheridan Collegessa Kanadassa. Hän oli Elävän kuvan foorumin puheenjohtaja vuosina 1994–1996 ja Suomen elokuvakontakti ry:n puheenjohtaja 1994–1996. Hän istui Suomen ohjaajaliiton hallituksessa vuosina 1991–2001. Vuosina 1991–2008 hän sai kuusi valtion laatutukipalkintoa, vuonna 2003 Vuoden Kiila -palkinnon, vuonna 2008 Vuoden elokuvaohjaaja -palkinnon ja vuonna 2010 Aho & Soldan -elämäntyöpalkinnon. Michelle Nolden
Michelle Nolden on kanadalainen näyttelijä. Hän on syntynyt Brantfordissa, Ontariossa, Kanadassa. Hän on näytellyt mm. elokuvissa ja televisiosarjoissa "", "Num3rot", "Street Time", "", "The Time Traveler's Wife", "Men with Brooms" sekä ohjannut ja käsikirjoittanut "Loonieksi" kutsutun elokuvan. Jan-Eric Nyström
Jan-Eric Nyström (s. 24. heinäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen animaattori ja trikkikuvaaja. 1970-luvulta alkaen hän on animoinut useita palkittuja lastenelokuvia (mm. "The Kidnapping", 1974) ja satoja piirrosanimaatioita mainoksiin, kuten "Biolan Kanankakka", "Lasol" ja "Masinol". Daniel Bergman
Daniel Sebastian Bergman (s. 7. syyskuuta 1962) on ruotsalainen elokuvaohjaaja. Ennen ohjaajanuraansa hän toimi kuvaajana muun muassa Jan Troellin elokuvassa "Il Capitano". Isac Elliot: Dream Big – The Movie
Isac Elliot: Dream Big – The Movie on suomalaisesta poplaulaja Isac Elliotista kertova dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa 14. helmikuuta 2014. DVD:llä elokuva julkaistiin 7. toukokuuta 2014. Elokuvan on ohjannut Sami Joensuu. Elokuvassa kerrotaan Elliotin tarina lapsuuden arkistopätkien, haastatteluiden sekä keikka- ja studiotallenteiden avulla. Joseph Gordon-Levitt
Joseph Leonard Gordon-Levitt (s. 17. helmikuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjasta "Kolmas kivi auringosta" ja elokuvista "500 Days of Summer", "Inception" ja "Yön ritarin paluu". Vuonna 2013 hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa "Don Jon", jossa hän näytteli myös pääosaa. Megan Ellison
Margaret Elizabeth ”Megan” Ellison (s. 31. tammikuuta 1986 Santa Claran piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan tuottamistaan elokuvista "Mestari", "Zero Dark Thirty", "American Hustle", "Her" ja "Foxcatcher". Eileen Ryan
Eileen Ryan (alk. Eileen Annucchi, s. 15. lokakuuta 1927 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Jugment in Berlin" (1988), "The Indian Runner" (1991), "Magnolia" (1999) ja "Kaikki kuninkaan miehet" (2006). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Bonanza", "Matlock", "Tohtori Ben Casey", "Tales of Fells Fargo", "Pieni talo Preerialla", "NYPD Blue", "Teho-osasto", "Ally McBeal" ja "C.S.I." Hän on muusikko Michael Pennin, näyttelijä Sean Pennin ja jo edesmenneen näyttelijä Chris Pennin äiti. Eija-Elina Bergholm
Bergholmin elokuvaura alkoi käsikirjoittajana. Yhdessä miehensä Timo Bergholmin kanssa hän käsikirjoitti elokuvan "Punahilkka" (1968). Se on tarina nuortenkodista karkaavasta teini-ikäisestä Anjasta, jota näyttelee Kristiina Halkola. Timo Bergholm ohjasi elokuvan. Tämän jälkeen Eija-Elina Bergholm käsikirjoitti yhdessä Jörn Donnerin kanssa Donnerin ohjaaman elokuvan "Anna" (1970). Seuraavan käsikirjoituksensa Bergholm saikin sitten ohjata itse. "Marja pieni!" (1972) on elokuva itseään ja elämäänsä etsivästä pankin konttoristista. Yhteistyö Donnerin kanssa jatkui 1980-luvulla. Bergholm sovitti ja ohjasi Donnerin romaaniin pohjautuvan elokuvan "Angelan sota" (1984). Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen Suomeen ja kertoo Angela-nimisen nuoren naisen suhteesta saksalaiseen sotilaaseen. "Angelan sota" oli ensimmäinen suomalainen elokuva, joka käsitteli myönteisesti suomalaisnaisen ja saksalaisen sotilaan rakkaussuhdetta. Donner toimi elokuvassa tuottajana ja näytteli yhtä sivuosaa. 1980-luvulla valmistui myös Tuija-Maija Niskasen Vivica Bandlerin romaaniin pohjautuva elokuva "Jäähyväiset" (1982). Elokuvaa pidetään ensimmäisenä naisten homoseksuaalisuutta viitteellisesti käsittelevänä suomalaisena elokuvana. Painajainen Elm Streetillä (elokuvasarja)
Painajainen Elm Streetillä () on sarja yhdysvaltalaisia kauhuelokuvia. Elokuvasarja on ottanut nimensä ensimmäiseltä elokuvalta, "Painajainen Elm Streetillä" (1984), jonka käsikirjoitti sekä ohjasi Wes Craven. Keskeinen henkilö elokuvissa on yliluonnollinen sarjamurhaaja Freddy Krueger, jota esittää jokaisessa kahdeksassa elokuvassa Robert Englund. Kuun taikaa
Nuori ja kaunis Ellie Rigby (Angelina Jolie) iskee silmänsä keski-ikäiseen autokauppiaaseen Al McCordiin (Danny Aiello) tämän kantapaikassa. Ellie tarvitsee kyydin kotiinsa Mojaven autiomaahan, joten Al tarjoutuu kuskiksi. Perillä Al alkaa tuntea vetoa myös Ellien Julie-äitiin (Anne Archer). Tilanne alkaa muuttua vielä mutkikkaammaksi. Elli Castrén
Castrén teki kaksi ensimmäistä elokuvaroolia 1960-luvulla ollessaan vielä teatterikoululainen, mutta hänet nähtiin valkokankaalla seuraavan kerran vasta 1980-luvulla, jolloin hän alkoi näytellä sihteeri Unelma Säleikköä "Uuno Turhapuro" -elokuvissa. Televisiossa Castrén on näytellyt televisiosarjassa "Kotikatu" Niina Luotolan äitinä. Castrén toimi myös Tupun, Hupun ja Lupun ääninäyttelijänä animaatiosarjassa "Ankronikka". Klaus Härö
Härön ohjaaman "Näkymättömän Elinan" (2002) tapahtumat sijoittuvat 1950-luvun Tornionlaaksoon. Elokuvan pääosassa on 10-vuotias Elina, joka kohtaa vaikeuksia suomen kielen käyttöön jyrkän kielteisesti suhtautuvan opettajan alaisuudessa. Härön seuraava ohjaustyö oli sotaorpojen kohtaloa kuvaava elokuva "Äideistä parhain" (2005). Vuonna 2007 Härön ohjaama "Uusi ihminen" voitti Shanghain kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla Juryn Grand Prix’n. Huhtikuussa 2010 Härö palkittiin vuoden nuorena menestyjänä. Vuonna 2012 hän sai kirkkotaiteen Engel-palkinnon. Eli Roth
Eli Raphael Roth (s. 18. huhtikuuta 1972 Newton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Elaine May
May ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan "Kun mies on mies" (1970), jossa hän myös itse näytteli. Hän on myöhemmin työskennellyt eri ominaisuuksissa muiden muassa elokuvissa "Sydäntenmurskaaja" (ohjaus, 1972), "Taivas saa odottaa" (1978), "Viikonloppu Kaliforniassa" (1978), "Tootsie – lyömätön lyyli" (1982), "Lainahöyhenissä" (1996), "Päävärit" (1998) sekä "Keksejä ja konnia" (2000). Hänen käsikirjoituksensa elokuvaan "Lainahöyhenissä" merkitsi pitkän tauon jälkeen paluuta yhteistyöhön Mike Nicholsin kanssa. Renny Harlin
Vuonna 1984 Harlin lähti työskentelemään Los Angelesiin elokuvien jakeluyhtiön ostajaksi ja ystävystyi Markus Selinin kanssa. Yhdessä he ryhtyivät käsikirjoittamaan elokuvaa, joka vuonna 1986 sai ensi-iltansa nimellä "Jäätävä polte". Pääroolissa oli tarkoitus olla Chuck Norris, mutta roolin näytteli lopulta tämän poika Mike Norris. Elokuva joutui Suomessa sensuurin kynsiin, mutta levisi Yhdysvalloissa 1 000 kopiona ja ylsi parhaimmillaan yhdeksänneksi katsotuimmaksi Yhdysvalloissa. Seurauksena Irwin Yablans tarjosi Harlinille "Vankila"-elokuvan käsikirjoitusta filmattavaksi pienellä budjetilla. Elokuvaa levitettiin vain 42 kopiolla, ja se on Harlinin vähiten tuottanut elokuva. Tuottaja Robert Shaye palkkasi samoihin aikoihin Harlinin ohjaamaan ensimmäisen isolla, 13 miljoonan dollarin budjetilla tuotettavan elokuvansa "Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias" New Line Cinemalle. Elokuvan menestys oli "Painajainen Elm Streetillä" -elokuvasarjan toistaiseksi paras: elokuva oli Yhdysvaltain 19. katsotuin vuonna 1988, usean viikon ajan ykkönen, ja se tuotti yksin Yhdysvalloissa yli 49 miljoonaa dollaria. Elyssa Davalos
Elyssa Davalos (s. 30. toukokuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt esimerkiksi televisiosarjoissa "Ihmemies MacGyver", "Charlien enkelit", "Terve taas, Kotter", "Matlock" ja "Ritari Ässä". Hänen elokuvaesiintymisiinsä lukeutuu muun muassa "Riemukupla Meksikossa". Elmo Nüganen
Elmo Nüganen (s. 15. helmikuuta 1962, Jõhvi, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen näyttelijä sekä teatteri- ja elokuvaohjaaja. Painajainen Elm Streetillä 3 – Unien soturit
Painajainen Elm Streetillä 3 – Unien soturit () on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 1987. Elokuvan on ohjannut Chuck Russell ja siinä näyttelevät Heather Langenkamp, Craig Wasson, Patricia Arquette, Jennifer Rubin ja Robert Englund. Yksi elokuvan käsikirjoittajista on alkuperäisen Painajainen Elm Streetillä-elokuvan ohjaaja Wes Craven. Ilpo Tuomarila
Tuomarila on myös toiminut kaikkien Timo Linnasalon ohjaamien elokuvien ("Vartioitu kylä 1944", 1978; "Aurinkotuuli", 1980; "Aikalainen", 1984; "Päivää, herra Kivi", 1984; "Eros ja Psykhe", 1998) käsikirjoittajana. Älkää syökö päivänkakkaroita
Älkää syökö päivänkakkaroita ("Please Don’t Eat the Daisies") on Charles Waltersin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1960. Jean Kerrin romaaniin "Please Don’t Eat the Daisies" pohjautuvan elokuvan on käsikirjoittanut Isobel Lennart. 
Elokuva on komedia New Yorkin ahtaasta asunnosta maaseudulle muuttavasta neljän lapsen perheestä, ja sen pääosia näyttelevät Doris Day ja David Niven. Elle (elokuva)
Elle on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut ranskalais-saksalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Paul Verhoeven. Elokuva kertoo naisesta (Isabelle Huppert), joka alkaa selvittämään raiskaajansa henkilöllisyyttä. Up – kohti korkeuksia
Nyt 78-vuotias ilmapallokauppias Carl Fredrickson (Edward Asner) tapasi lapsena pikkukaupungissa asuneen Ellien, ja pari päätyi myöhemmin naimisiin. Ellie haaveili koko elämänsä seikkailusta vuorilla, mutta kuoli ennen kuin ehti toteuttaa haaveensa. Kun Carlia ollaan siirtämässä vanhustentaloon, hän päättääkin täyttää lupauksensa Ellielle, ja saa huomaamattaan apurikseen kahdeksanvuotiaan partiopoika Rasmuksen (Jordan Nagai). Yhdessä he, kuin toistensa vastakohdat, matkaavat seikkailuun ja törmäävät muun muassa tutkimattomiin kyliin ja viidakoihin.
Ilta-Sanomien Tarmo Poussu arvioi heti ensi-illan aikaan elokuvan nousevan yhdeksi modernin animaation klassikoista. Ali (elokuva)
Ali on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka ohjasi Michael Mann. Elokuva kertoo nyrkkeilijä Muhammad Alin elämäntarinan ja pääosassa Alia näyttelee Will Smith. Elokuva sai kaksi Oscar-ehdokkuutta (Paras miespääosa: Will Smith, Paras miessivuosa: Jon Voight) ja tuotti maailmanlaajuisesti yli 87 miljoonaa dollaria ollen floppi verrattuna 107 miljoonan dollarin budjettiin. Elvira Madigan (vuoden 1967 elokuva)
Elvira Madigan on Bo Widerbergin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1967. Elokuvasta tuli kansainvälinen menestys, ja sen nimiosan esittäjä, tuolloin vasta 17-vuotias Pia Degermark sai parhaan naispääosan esittäjän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Miespääosaa näyttelee Widerbergin elokuvien vakionäyttelijä Thommy Berggren. Päivää, herra Kivi
Päivää, herra Kivi on Timo Linnasalon ohjaama suomalainen tragikomedia vuodelta 1984. Elokuva seuraa pikkupaikkakunnan kirjastoapulaisen Helinän (Kristiina Elstelä) elämää kesänä, jolloin hän harjoittaa paikallista teatteriseuruetta esittämään Aleksis Kiven näytelmää "Yö ja päivä" ja rakastuu taas nuoruuden ihastukseensa, hiljaiseen nuohoojamieheen (Markku Huhtamo), joka on paitsi harrastajakirjoittaja, myös naimisissa. Päivien kimallus (elokuva)
Elokuva pohjautuu John Patrickin dramatisointiin Han Suyinin romaanista "Päivien kimallus". Elokuvan on ohjannut Henry King.Elokuvan tunnussävelmän "Love is a Many-Splendored Thing" (suom. "Niin paljon kuuluu rakkauteen") ovat levyttäneet The Four Aces ja heidän lisäkseen muun muassa Jerry Vale, Nat King Cole ja Frank Sinatra. Suomeksi sen ovat ovat levyttäneet muun muassa Fredi, Harmony Sisters, Annikki Tähti ja lukemattomat muut. Treffit Elmossa
Treffit Elmossa ("St. Elmo’s Fire") on Joel Schumacherin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1985. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Schumacher ja Carl Kurlander ja tuottanut Lauren Shuler Donner, ja sen pääosissa esiintyvät Emilio Estevez, Rob Lowe, Andrew McCarthy, Demi Moore, Ally Sheedy, Judd Nelson ja Mare Winningham. Elokuva kertoo juuri Georgetownin yliopistosta valmistuneista nuorista, jotka totuttelevat yliopistoelämän jälkeiseen aikuistumiseen ja vastuun kasvamiseen. Elias Koskimies
Elias Koskimies (s. 6. tammikuuta 1974) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten "Presidentin kanslia" -satiirin ohjaajana ja yhtenä sen käsikirjoittajista. Kansainvälistä huomiota hän on saanut palkitulla "I've Only Just Begun" -lyhytelokuvallaan.Lisäksi Koskimies on toiminut muun muassa "Uutisvuodon" käsikirjoitusryhmässä (2002–2004), ollut luomassa Formaatti-Finlandialla palkittua "Äidit ja tyttäret" -televisioformaattia ja esiintynyt sivuroolissa "Uutishuone"-televisiosarjassa. Oulun musiikkivideofestivaalien yhteydessä Koskimies on toiminut Pumpeligaalan ohjaajana (mm. 2000) ja tuomariston jäsenenä (2008). Eero Rannio
Eero Johannes Rannio (s. 8. maaliskuuta 1979 Tampere) on suomalainen näyttelijä, muusikko ja lauluntekijä, jonka uraan kuuluu toistaiseksi elokuva "Maine" (2004) ja TV-elokuva "Elli" (2005), sekä 20. tammikuuta 2010 julkaistu esikoisalbumi "Varokaa jeesushippi todistaa". Albumin tuotti ja kaikki instrumentit soitti Risto Ylihärsilä, jonka Risto-yhtyeen alkuperäinen rumpali oli Rannio. Rannio on säveltänyt ja sanoittanut kaikki albuminsa kappaleet. Elina Kolehmainen
Elina Kolehmainen (19. elokuuta 1897 Pielisjärvi – 4. lokakuuta 1978 Kotka) oli suomalainen näyttelijä. Ensiesiintymisessä elokuvassa hän teki vuonna 1947 elokuvassa "Tuhottu nuoruus". Kolehmainen esiintyi kaikkiaan kolmessa elokuvassa ja yhdessä neliosaisessa televisiosarjassa. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi vuonna 1969 valmistunut "Tehtaan varjossa". Vuonna 1953 Kolehmaiselle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto. Charles S. Dutton
Charles Stanley Dutton (s. 30. tammikuuta 1951 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen tunnetumpia töitään ovat muun muassa elokuvat "Alien³" ja "Viime hetkellä" sekä komediasarja "Roc". Hän on näytellyt myös sarjassa "House" Eric Foremanin isää kahdessa jaksossa sekä sarjassa "Kynnys tuntemattomaan". Hän on näytellyt myös sarjassa "Ilman johtolankaa". Dutton on voittanut töistään useita palkintoja, muun muassa kolme Emmyä. Hän opiskeli draamakoulussa Yalessa. Elinan surma (elokuva)
"Elinan surman" käsikirjoitus perustui pääasiassa Gustaf von Numersin samannimiseen näytelmään vuodelta 1891. Von Numersin näytelmä perustui puolestaan "Kantelettaressa" julkaistuun "Elinan surma" -runoon. Käsikirjoituksen ensimmäisen version teki toimittaja Vilho Heinämies ja lopullisen silauksen sille antoi ohjaaja Kalle Kaarna. Käsikirjoituksen alku ja loppu poikkesivat kuitenkin von Numersin näytelmästä ja hyödynsivät sen sijaan "Kantelettaressa" julkaistua runoa. Säilyneessä käsikirjoituksessa tapahtuma-ajaksi on merkitty syksy ja talvi 1467–68. Elin päivästä päivään
Modigliani, lempinimeltään "Modi", on Pariisissa boheemielämää viettävä taiteilija, jota toiset taiteilijat arvostavat, mutta joka ei saa teoksiaan myydyksi. Hän tapaa nuoren ja viehättävän taideopiskelija Jeanne Hébuternen, jonka vanhemmat eivät hyväksy Modigliania, joka polttaa ja käyttää paljon alkoholia huolimatta heikosta terveydestään. Modiglianin ystävät, joihin lukeutuu taidekauppias Léopold Zborowski vaimonsa Hankan kanssa, ovat huolissaan hänestä ja lähettävät hänet Nizzaan toipumaan. Jeanne Hébuterne pakenee vanhempiensa luota Modiglianin luokse, minkä jälkeen pariskunta pysyy yhdessä loppuun saakka. Luettelo televisiosarjan Uusi päivä henkilöistä
"Uusi päivä" on suomalainen saippuasarja, jota esitettiin Yle TV2 -kanavalla vuosina 2010–2018. Alla on listattu sarjan keskeisimpiä hahmoja ja näyttelijöitä.
Aino Kaarina Haavisto (o.s. Pulkkinen, es. Inga Sulin) on Elinan ja Askon äiti, joka huolehtii mielellään koko Haaviston perheestä. Aino on myös Vilman, Tuijan, Oskun ja Oulan isoäiti. Hänen miniänsä on Minna Haavisto. Aino oli miehensä Ensio Haaviston kanssa yli 40 vuotta naimisissa. Ensio kuitenkin jätti Ainon kuultuaan, että nuoruudessa Ainolla oli ollut syvempi suhde Henrik Paltamon kanssa. Myös Asko alkoi epäillä, ettei olekaan Ension poika. Epäilyt osoittautuivat vääriksi ja Ensio palasi Ainon kanssa yhteen. Myöhemmin Ensio sairastui vakavasti syöpään, mutta avautui siitä vain silloiselle vävylleen Niklakselle. Ensio kuitenkin jäi traagisesti auton alle hieman sen jälkeen, kun oli päättänyt aloittaa taistelun syöpää vastaan.