Milloin Boris Jeltsin syntyi?
Boris Jeltsin
Boris Nikolajevitš Jeltsin (, 1. helmikuuta 1931 Butka, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 23. huhtikuuta 2007 Moskova, Venäjä) oli Venäjän ensimmäinen presidentti vuosina 1991–1999. Jeltsinillä oli myös keskeinen rooli Neuvostoliiton alasajossa, ja hänen presidenttikaudellaan Venäjällä tapahtui suuri joukko uudistuksia kohti markkinataloutta. Uudistusprosessi oli vaikea Neuvostoliiton lakkaamisen jätettyä jälkeensä suuria taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia, jotka leimasivat Venäjän koko 1990-lukua. Jeltsinin kaudella syttyi Tšetšenian sota.
Jens Böhrnsen
Jens Böhrnsen (s. 12. kesäkuuta 1949 Bremen, Länsi-Saksa) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut Bremenin osavaltion senaatin puhemies eli osavaltion pääministeri ja Bremenin kaupungin pormestari vuodesta 2005 lähtien ja Saksan virkaatekevä presidentti toukokuusta 2010 kesäkuuhun 2010 asti.
Hän on ammatiltaan lakimies ja toimi vuosina 1978–1995 tuomarina Bremenissä. Vuodesta 1995 lähtien hän on ollut kokoaikainen poliitikko. Boris Jeltsin
Epäonnistunut vallankaappausyritys 18. elokuuta 1991 pyrki Mihail Gorbatšovin ja Jeltsinin syrjäyttämiseen. Jeltsin oli mukana käännyttämässä armeijan joukkoja vallankaappaajia vastaan. Kansanjoukot puolustivat Valkoista taloa asettumalla ihmiskilviksi Venäjän parlamentin ympärille, ja Jeltsin piti kansalle puheen panssarivaunun päältä. Vallankaappaajat pakenivat 21. elokuuta Moskovasta. Kaappausyrityksen päätyttyä Jeltsiniä pidettiin sankarina. Zoran Lilić
Zoran Lilić ( s. 27. elokuuta 1953, Brza Palanka, Serbia, Jugoslavia) on serbialainen poliitikko. Hän toimi Serbian parlamentin puhemiehenä vuonna 1993 ja Jugoslavian liittotasavallan presidenttinä vuosina 1993-1997. Hän on äitinsä puolelta etninen romanialainen. Jesse Jackson
Jesse Louis Jackson (synt. Jesse Louis Burns, s. 8. lokakuuta 1941 Greenville, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen kansalaisoikeusaktivisti, baptistipastori ja poliitikko. 1960-luvulla hän kuului Martin Luther Kingin sisäpiiriin. Jackson oli ehdolla demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuosien 1984 ja 1988 vaaleissa. Hänen poikansa Jesse Jackson Jr. oli Yhdysvaltain kongressin jäsen vuosina 1995–2012. Venäjän historia
Venäjän federaatio syntyi Neuvostoliiton hajottua 25.12.1991. Vuosina 1992–1999 maata johti presidentti Boris Jeltsin, jonka jälkeen virkaan nousi Vladimir Putin. Putinin suosikki Dmitri Medvedev voitti vuoden 2008 presidentinvaalit. Boris Pankin
Boris Dimitrijevitš Pankin (; s. 20. helmikuuta 1931 Biškek, Kirgisia) on poliitikko, joka toimi lyhyesti Neuvostoliiton viimeisenä ulkoministerinä ennen sen kaatumista vuonna 1991. Hän toimi myös maansa suurlähettiläänä Ruotsissa (1982–1990) ja Tšekkoslovakiassa (1990–1991). Boris Tišin
Boris Ivanovitš Tišin (, 2. tammikuuta 1929 – 28. elokuuta 1980) oli Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Neuvostoliitto Gorbatšovin aikakaudella
Jo vuonna 1989 vanhoilliset kokosivat kasvavan rintaman uhkaavaa Neuvostoliiton hajoamista vastaan. Kesällä vuonna 1990 nousi Venäjän parlamentin johtoon Gorbatšovin vastustaja, kommunistisesta puolueesta erotettu Boris Jeltsin, josta tuli vuoden päästä presidentti. Vuoden 1990 lopussa oli laajaa tavarapulaa komentotalouden osittaisen hajoamisen takia, ja pula käsitti nyt ruoan, vaatteet ja muut perustarvikkeet. Neuvostoliiton vanhoilliset tukivat Baltian maissa interliikettä, joka pyrki pitämään maat Neuvostoliitossa. Interliike ei onnistunut tavoitteessaan. Vuoden 1991 tammikuussa vanhoillisten komentamat neuvostoarmeijan ja sisäministeriön joukot taistelivat Baltian maissa ja kymmeniä kuoli. Rajoitettu hyökkäys ei kukistanut niitä.
Elokuussa 1991 vanhoilliset kaappasivat vallan vähäksi aikaa. Gorbatšovin valta mureni kaappauksen jälkeen lopullisesti, ja Neuvostoliitto hajosi. Boris Jeltsin
Jeltsin valittiin presidentiksi toisen kerran kesän 1996 presidentinvaaleissa. Jeltsinin kansansuosio oli ennen vaaleja vain noin 10 %. Aluksi nykyaikainen, virtaviivaistettu kommunistijohtaja Gennadi Zjuganov näytti olevan varma voittaja, ja Jeltsin sai ensimmäisellä kierroksella vain 35 % äänistä. Venäjän suurliikemiehet, oligarkit pelkäsivät vaalien ennakkosuosikin kommunisti Zjuganovin voittavan vaalit. Boris Jeltsin
Jeltsin oli ensimmäinen Venäjän valtionpäämies 113 vuoden jälkeen joka haudattiin kirkollisin menoin sitten tsaari Aleksanteri III:n kuoleman jälkeen. Gordon Brown
James Gordon Brown (s. 20. helmikuuta 1951 Glasgow) on brittiläinen poliitikko, joka toimi kesäkuusta 2007 toukokuuhun 2010 Labour-puolueen puheenjohtajana ja Britannian pääministerinä. Hän oli edeltäjänsä Tony Blairin hallituksessa valtiovarainministerinä vuodesta 1997 alkaen. Britannian parlamentin alahuoneessa hän on 1983 alkaen edustanut skotlantilaista Dunfermlinen itäistä vaalipiiriä. Mihail Kasjanov
Mihail Mihailovitš Kasjanov (, s. 8. joulukuuta 1957, Solntsevo), oli Venäjän pääministeri tammikuusta 2000 helmikuuhun 2004. Kasjanov on koulutukseltaan insinööri ja ekonomisti. 80-luvulla Kasjanov työskenteli Gosplanissa ja Jeltsinin aikana Venäjän rahaministeriössä. Pääministerikauden jälkeen Kasjanov yritti vuonna 2008 Venäjän presidentiksi, muttei saanut kyllin nimiä taakseen. Kasjanov on arvostellut Putinin hallintoa ja Venäjällä vallitsevaa laittomuutta ja korruptiota. Kasjanov ei ole automaattisesti kansan suosima, koska hänet liitetään Jeltsinin ajan yksityistämisiin. Länsimielisenä tunnettua Kasjanovia on Venäjällä syytetty lännen rahoittamaksi oppositiohahmoksi ja epäilty korruptiosta 90-luvulla. Venäjän hallitusta kannattavat tšetšeenit ovat uhanneet tappaa Kasjanovin. Boris Oništšenko
Boris Oništšenko (Борис Григорьевич Онищенко, s. 19. syyskuuta 1937 Berezniaky, Ukraina) on neuvostoliittolainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Siviiliammatiltaan hän oli upseeri. Boris Verlinski
Boris Markovitš Verlinski (, 8. tammikuuta 1888 Bahmut, Ukraina – 30. lokakuuta 1950 Moskova Venäjä) oli ukrainalais-venäläinen shakin kansainvälinen mestari. Hän oli yksi vahvimmista neuvostopelaajista 1920-luvulla ja maailman kahdenkymmenen parhaan pelaajan joukossa. Verlinski oli kuuromykkä. Boris Mironov
Boris Olegovitš Mironov (, s. 21. maaliskuuta 1972 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hänet varattiin NHL:n Winnipeg Jetsiin vuonna 1992. Hän pelasi Winnipeg Jetsissä 1993–1994, Edmonton Oilersissa 1994–1999, Chicago Blackhawksissa 1999–2003 ja New York Rangersissa 2003–2004. Hän on pelannut NHL-urallaan 716 ottelua tehden 76 maalia ja 231 maalisyöttöä. Jegor Gaidar
Jegor Timurovitš Gaidar (, 19. maaliskuuta 1956 Moskova, Neuvostoliitto – 16. joulukuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli venäläinen poliitikko, taloustieteilijä ja pääministeri Boris Jeltsinin varapääministeri ja talousministeri marraskuusta 1991 ja itse pääministeri kesäkuusta joulukuuhun 1992 ja uudelleen varapääministeri syyskuusta 1993 tammikuuhun 1994. Hän oli kirjailija Arkadi Gaidarin pojanpoika. Josip Broz Tito
Josip Broz (7. toukokuuta 1892 Kumrovec, Kroatia – 4. toukokuuta 1980 Ljubljana, Slovenia), tunnetumpi nimellä Tito, oli jugoslavialainen partisaanijohtaja, kommunistipolitiikko ja marsalkka. Toisen maailmansodan aikana vastarintataistelua johtanut Tito toimi Jugoslavian pääministerinä 1945–1953 ja presidenttinä 1953–1980. Mihail Gorbatšov
Mihail Sergejevitš Gorbatšov ( ; 2. maaliskuuta 1931 Privolnoje) on venäläinen poliitikko, joka toimi viimeisenä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerinä 1985–1991 ja Neuvostoliiton valtionpäämiehenä vuosina 1988–1991. Neuvostoliiton vallankaappausyritys 1991
Kaappaus alkoi kaatua tämän alun jälkeen paljolti sen tekijöiden kykenemättömyyteen. Maan puhelimet ja sähköposti toimivat, mikä mahdollisti vastapuolen organisoitumisen. Suosittua Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan johtajaa, presidentti Boris Jeltsiniä ei vangittu. Jeltsin kokosi datšalleen Venäjän avainjohtajat, kuten pääministeri Ivan Silajevin, puhemies Ruslan Hasbulatovin, Leningradin pormestari Anatoli Sobtšakin, Moskovan varapormestari Juri Lužkovin ja kenraali Konstantin Kobetsin. He laativat vetoomuksen Venäjän kansalle ja poistuivat huvilalta. KGB:n Alfa-yksikkö piiritti huvilan, muttei edelleenkään pidättänyt Jeltsiniä. Jeltsin meni Moskovan niin sanotulle valkoiselle talolle, missä hän julisti panssarivaunun päältä kaappauksen laittomaksi ja julisti televisiokameroille Venäjän asevoimien ja poliisin kuuluvan nyt hänen komentoonsa. Ulkomaille faksatut tiedotukset, jotka lähettiin takaisin Neuvostoliittoon, saivat Jeltsiniä tukevat kansalaiset liikkeelle. Valkoisen talon ympärille kerääntyi tuhansia ihmisiä odottamaan armeijan hyökkäystä. Tamskaja-divisioonan joukot käänsivät kuitenkin tykkinsä talosta poispäin. Boiko Borisov
Boiko Metodiev Borisov (, s. 13. kesäkuuta 1959) on bulgarialainen poliitikko ja maan pääministeri 2009–2013, 2014–2017 ja 2017–. Hän oli aiemmin Sofian pormestari marraskuusta 2005 ja johtanut perustamaansa GERB-puoluetta. Vladimir Putin
Elokuussa 1999 Jeltsin nosti Putinin Venäjän pääministeriksi. Hän halusi Putinin rakentavan puolueen, joka kukistaisi presidentille selkänsä kääntäneet tahot ja asettuisi sen johtoon. Jeltsin myös suunnitteli Putinista omaa seuraajaansa presidenttinä. Boris Jeltsin
Valtakunnansyyttäjä Juri Skuratov syytti 1999 Jeltsiniä ja hänen tyttäriään Tatjana Djatšenkoa ja Jelena Okulovaa lahjusten ottamisesta sveitsiläiseltä Mabetexilta, joka oli saanut merkittäviä sopimuksia. Pian tämän jälkeen Jeltsin yritti erottaa Skuratovin, mutta liittoneuvosto hylkäsi erottamispäätöksen kolme kertaa. Myöhemmin Skuratov liitettiin seksiskandaaliin ja valtakunnallinen tv-kanava näytti filmin, jossa hän puuhaili prostituoitujen kanssa. Boris Jeltsin
Vaikka Jeltsin antoikin Venäjän federaation alueille suuren vallan, niiden itsenäistymistä hän ei sentään suvainnut. Tšetšenia oli irtautunut Venäjästä jo vuonna 1990. Jeltsin antoi käskyn aloittaa ensimmäinen Tšetšenian sota. Venäläiset kärsivät sodassa suuria tappioita, koska he eivät osanneet vastata tšetšeenien sissitaktiikkaan. Venäläiset pommittivat maan pääkaupunkia Groznyitä ankarasti, minkä Jeltsin ensin kiisti, sitten nuhteli niistä asevoimien päällikköä Pavel Gratševia ja jätti asian silleen. Jeltsin ei myöskään puuttunut venäläisten sodassa tekemiin raakuuksiin, joista Venäjän älymystö ja kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt keskustelivat. Paikoillaan junnaava, raaka ja tappiollinen sota myös osaltaan heikensi Jeltsinin kansansuosiota. Jeltsin halusi sodassa pysäyttää Venäjää uhkaavan hajoamisen kukistamalla Džohar Dudajevin johtamat itsenäisyysmiehet ja kontrolloida Tšetšeniaan pesiytynyttä, vaikutuksensa Venäjällekin ulottanutta rikollisuutta. Ennen vaaleja Jeltsin lupasi lopettaa Tšetšenian sodan ja hankki puolelleen sodanvastustaja Aleksandr Lebedin kommunistien riveistä. Kun Jeltsin voitti vaalit, hän jatkoi sotaa täydellä teholla. Jeltsin päätti lopettaa sodan vuonna 1996, ja Lebed neuvotteli samana vuonna rauhansopimuksen. Putinismi
Putinismi juontaa juurensa Neuvostoliiton turvallisuuspoliisista KGB:stä. Venäjän presidentti Boris Jeltsin antoi vuonna 1991 Neuvostoliiton hajota, jotta saisi vallan itselleen. Jeltsinin nousu perustui viimeisen kommunistijohtaja Mihail Gorbatsovin ajaman perestroikan taloudelliseen ja poliittiseen epäonnistumiseen. Kun sitten Jeltsinistä tuli maan presidentti, hän aloitti Jegor Gaidarin avustuksella talousohjelman, joka ajoi maan taloutta ennestään alas, kun uudistus ei tuottanut toivottuja tuloksia. Samaan aikaan turvallisuuspalvelun valtaa oli heikennetty, mutta se pyrki salaa palauttamaan asemansa. Kommunistien hallitsema parlamentti nousi lopulta ilmikapinaan Boris Jeltsiniä vastaan puhemies Ruslan Hasbulatovin ja varapresidentti Alexandr Rutskoin avustuksella. Jeltsin onnistui kukistamaan kapinan armeijan avulla, ja uusi perustuslaki antoi presidentille uudet valtaoikeudet. Näin Kremlin ote alkoi taas kasvaa. Vaikka kapina kukistui, kommunistit säilyivät yhä vahvoina ja uhkana maata johtavalle Jeltsinin sisäpiirille, ”perheelle”. Talousuudistuksessa myös epämääräisin keinoin rikastuneet liikemiehet, oligarkit, auttoivat vaalirahoituksellaan epäsuositun Jeltsinin voittamaan presidentinvaalit vuonna 1996. Samana vuonna turvallisuuspalvelun silovikit nousivat virkapaikoille Pietarissa. Nyt turvallisuuspalvelu ja keskenään riitelevät oligarkit pyrkivät valtaan, ja Jeltsinin suosio heikkeni. Vuosina 1998–1999 Jeltsinin seuraajaksi veikattiin monia politiikan johtavia hahmoja, esimerkiksi Moskovan pormestari Juri Luzhkovia ja kokenut diplomaatti Jevgeni Primakovia. Želju Želev
Želju Mitev Želev (, 3. maaliskuuta 1935 – 30. tammikuuta 2015) oli bulgarialainen poliitikko ja entinen toisinajattelija, joka oli Bulgarian presidentti 1990–1997. Venäjän historia
Heinäkuussa 1991 Boris Jeltsin valittiin Venäjän presidentiksi. Lokakuussa Venäjän, Valko-Venäjän ja Ukrainan johtajat päättivät, että Neuvostoliitto lakkautetaan ja perustetaan löyhä liitto nimeltään Itsenäisten valtioiden yhteisö. Vladimir Putin
Vladimir Vladimirovitš Putin (, s. 7. lokakuuta 1952 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko, nykyinen Venäjän federaation presidentti ja entinen pääministeri. Häntä tukee Yhtenäinen Venäjä -puolue, jolla on enemmistö Venäjän parlamentissa. Vladimir Putin
Vladimir Putin syntyi Leningradissa 7. lokakuuta 1952 työläisperheen kolmantena poikana. Sekä isä Vladimir Spiridonovitš Putin (1911–1999) että äiti Maria Ivanovna (1911–1998) työskentelivät tehtaassa. Isä oli toisen maailmansodan veteraani ja äiti kokenut Leningradin saarron. Putinin äiti oli ortodoksi, joten hän sai ortodoksisen kasteen. Putinin isoisä Spiridon Putin (1879–1965) oli ollut Vladimir Leninin, ja Leninin kuoleman jälkeen Josif Stalinin, henkilökohtainen kokki. Putinin kaksi vanhempaa veljeä kuolivat nuorena, ja hän jäi perheen lapsista ainoana eloon. Peljidiyn Genden
Peljidiyn Genden (s. 1892 – 26. marraskuuta 1937 Moskova) oli Mongolian kansanvallankumouksellisen puolueen merkittävimpiä todellista itsemääräämisoikeutta Neuvostoliitosta vaatineita poliitikkoja. Hän nousi Mongolian pääministeriksi 2. heinäkuuta 1932. Virkakautensa aikanakin hän vastusti huomattavan avoimesti etenkin pyrkimyksiä maatalousmaan kollektivoimiseksi ja buddhalaisen kulttuurin väkivaltaiseen juurimiseksi maasta. Tavatessaan Josif Stalinin Moskovassa 1935 hän kutsui Neuvostoliiton toimia Mongoliassa ”punaimperialismiksi”. Käsite vakiintui myöhemmin kansainvälisestikin kuvaamaan Neuvostoliiton kovaotteista valtapolitiikkaa Mongolian alueella. Stalin järjesti tapaamista seuraavana vuonna Mongolian kansanvallankumouksellisen puolueen puoluekokouksen Ulan Batorissa ja sai sen erottamaan entisen johtajansa 2. maaliskuuta 1936 ja asettamaan hänet kuolemaansa asti kestäneeseen kotiarestiin. Venäjän federaatio 1991–1993
Jeltsinin noustessa valtaan ei järjestetty uusia parlamenttivaaleja, ja Gorbatšovin aikainen kansanedustajien kongressi jäi valtaan. Jeltsin alkoi luoda maahan markkinataloutta. Jeltsin oli vuonna 1991 valinnut pääministerikseen nuoren taloustieteilijä Jegor Gaidarin. Yksityistämistä johti Anatoli Tshubais. Uudistuksissa oli mukana läntisiä talousasiantuntijoita, esimerkiksi Jeffrey Sachs ja Anders Åslund. Jeltsin ja Gaidar aloittivat niin sanotun šokkiterapian, joka riistäytyi pian käsistä. Jeltsin vapautti tammikuun alussa hinnat, osan ulkomaankaupasta ja muutti ruplan käytännössä vapaasti vaihdettavaksi valuutaksi Uudistus ei edennyt läntisten ajatusten mukaan, koska Venäjän talous, politiikka, yhteiskunta ja kulttuuri eivät olleet valmiita näin rajuun muutokseen. Hintojen vapauttaminen ennen yksityistämistä aiheutti sen, että säästöille ei ollut sijoituskohteita niin kuin normaalissa kapitalismissa. Näin Puolan malliin toteutetussa šokkiterapiaksi sanotussa 100 päivän talousohjelmassa oli enemmän šokkia kuin terapiaa. Boris Jeltsin
Jeltsinin ajan politiikkaa leimasi vapautuminen, lehdistön vahvistaminen demokratian apuvälineeksi vapauttamalla se säädetystä arvonlisäverosta, yksityistäminen sekä yksityistämisen myötä syntynyt oligarkkien välinen kilpailu myös lehdistössä ja televisiossa. Inflaatio ja teollisuuden sekä erityisesti koneenrakennusteollisuuden kuin myös vahvan ruplan politiikan aiheuttama kollektiivisen maatalouden kriisi aiheuttivat talouden uudelleen suuntautumisen kevyeen teollisuuteen sekä maahantuontiin. Nämä aiheuttivat Venäjän federaation neuvostomielisten elementtien voiman heikkenemisen. Boris Podolsky
Boris Podolsky (, 29. kesäkuuta 1896 – 28. marraskuuta 1966) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Yhdessä Albert Einsteinin ja Nathan Rosenin kanssa he esittelivät EPR-paradoksin, jonka tarkoitus oli osoittaa kvanttimekaniikka epätäydelliseksi tavaksi kuvata luontoa. Venäjän historia
Jeltsin pyrki luomaan maahan demokratian ja markkinatalouden aloittamalla talousuudistuksen vapauttamalla hinnat ja ulkomaankaupan. Jeltsin kannatti lehdistön ja puolueiden toiminnan vapautta, ja antoi alueille suuren vallan. Toisaalta hän johti maata säätämillään asetuksilla. Talousuudistusten alkaessa tammikuussa 1992 alkoi nopea inflaatio, joka aiheutti laajaa köyhtymistä ennestään köyhässä maassa. Tämä vei presidentti Jeltsinin kansansuosiota. Gorbatshovin aikana valitun parlamentin kommunistit juonittelivat Jeltsiniä vastaan. 1990-luvun alkupuolella epävakaassa, köyhtyvässä Venäjässä pelättiin jopa sisällissotaa ja äärioikeistolaisen Vladimir Žirinovskin johtaman liberaalidemokraattisen puolueen nousua. Vuonna 1993 "punaruskeat" kommunistit ja äärioikeistolaiset yrittivät aseellista vallankaappausta epäonnistuen, ja uusi perustuslaki keskitti valtaa Jeltsinille. Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta
Kesäkuussa 1990 neuvostotasavallan korkein neuvosto antoi julistuksen valtiollisesta suvereenisuudesta ja vuoden 1991 alussa luotiin Venäjän presidentin toimi, jolle siirrettiin korkeimman neuvoston toimeenpanovalta. Ensimmäisen presidentinvaalin voitti korkeimman neuvoston puhemiehenä toiminut Boris Jeltsin kesäkuussa 1991. Korkein neuvosto hyväksyi Neuvostoliiton lakkauttaneen sopimuksen Itsenäisten valtioiden yhteisöstä joulukuussa 1991 ja myöhemmin viralliseksi nimeksi tuli Venäjän federaatio. Josif Stalin
Josif Vissarionovitš Džugašvili, vallankumousnimeltään Josif Stalin (, ; vallankumousnimeltään , , 18. joulukuuta 1878 Gori, Tbilisin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 5. maaliskuuta 1953 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto), oli bolševikkivallankumouksellinen, Neuvostoliiton kommunistisen puolueen ensimmäinen pääsihteeri (1922–1953) ja Vladimir Leninin seuraaja Neuvostoliiton johdossa. Jesse Helms
Jesse Alexander Helms, Jr. (18. lokakuuta 1921 Monroe, Pohjois-Carolina – 4. heinäkuuta 2008 Raleigh, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Maansa modernin kristillisen oikeiston johtohahmoihin luettu Helms istui yhtämittaisesti vuosina 1973–2003 Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Pohjois-Carolinasta. Terveyssyistä hän ei ollut ehdolla enää vuonna 2002. Gillis Bildt
Didrik Anders "Gillis" Bildt (16. lokakuuta 1820 Göteborg – 22. lokakuuta 1894 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko, vapaaherra, upseeri ja marsalkka. Hän oli Ruotsin pääministerinä vuodet 1888–1889. Venäjän perustuslaillinen kriisi 1993
Presidentin ja häntä vastustavan parlamentin välinen valtakiista lamautti normaalin politiikan. Maata hallittiin tällöin pääosin presidentti Boris Jeltsinin ja hallituksen antamilla asetuksilla. Kevättalvella 1993 oppositio oli moneen otteeseen saamaisillaan Jeltsinin äänestyksissään tilanteeseen, jossa hänen olisi pakko erota tai käyttää väkivaltaa. Maalis-huhtikuussa 1993 parlamentin puhemies Ruslan Hasbulatov aloitti parlamentin maratonistunnon - parlamentti kokoontui seitsemän päivää viikossa. Tällä yritettiin väsyttää Jeltsin, jolla tiedettiin olevan fyysisiä heikkouksia. Venäjän federaatio 1999–2008
Boris Jeltsin erosi Venäjän presidentin virasta aivan 31. joulukuuta 1999, ja suositteli seuraajakseen Putinia, josta tuli jo ennen vaaleja virkaa tekevä presidentti. Putin saikin hieman yli 50 % äänistä presidentin vaaleissa, ja voitti vaalit. Päästyään valtaan Putin alkoi laatia lakeja ja asetuksia, jotka keskittivät valtaa Kremlin käsiin ja vakauttivat markkinataloutta. Putin näytti suosivan virkanimityksissään Pietarista kotoisin olevia turvallisuusvirkamiehiä, upseereita ja lakimiehiä. Monet olivat Putinin ja hänen liittolaistensa koulu- ja työtovereita. Virkanimitykset olivat venäläisille kulttuurille tyypillistä ystävien auttamista. Hän on nimittänyt tärkeille paikoille merkkihenkilöiden sukulaisia. Akateemikot ovat valtion virassa harvinaistuneet, ja turvallisuusviranomaiset yleisempiä kuin kommunistien aikaan. Boris Jeltsin
Presidentti Putin julisti Venäjälle Jeltsinin kuolinpäivänä kansallisen surupäivän Boris Jeltsin
Boris Jeltsin kuoli sydänkohtaukseen 23. huhtikuuta 2007 76 vuoden ikäisenä.. Jeltsin haudattiin Novodevitšin hautausmaalle 25.huhtikuuta 2007, . Jeltsinin ruumis oli näytillä Kristus Vapahtajan katedraalissa Moskovassa . Mihail Lesin
Mihail Lesin (11. heinäkuuta 1958 Moskova – 5. marraskuuta 2015 Washington, DC) oli venäläinen poliitikko ja Vladimir Putinin neuvonantaja. Hän oli RT-uutispalvelun (entinen Russia Today) perustaja. Lesin toimi mediaministerinä 1999–2004 ja Venäjän presidentin neuvonantajana 2004–2009. Vuonna 2013 hän nousi Gazprom-Median johtoon. Butka
Butka (venäjäksi "Бутка") on kylä Talitskin (venäjäksi "Талицк") piirissä, joka kuuluu Sverdlovskin alueeseen. Kylä sijaitsee noin 250 kilometriä Jekaterinburgista. 1. tammikuuta 1996 kylässä oli 4 239 asukasta ja vuonna 2003 asukkaita oli noin 3 600. Kylässä on kahdeksanluokkainen koulu, keskikoulu, elokuvateatteri sekä kirkko. Siellä syntyi Venäjän federaation presidentti Boris Jeltsin. Lech Wałęsa
Lech Wałęsa (s. 29. syyskuuta 1943, Popowo, Puola) on puolalainen sähköasentaja, ammattiyhdistysjohtaja ja ihmisoikeustaistelija, joka toimi Puolan presidenttinä vuosina 1990–1995. Hän perusti Solidaarisuus-liikkeen, ensimmäisen riippumattoman ammattiyhdistysjärjestön neuvostoblokissa, ja sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1983. Boris Jeltsin
Aleksandr Rutskoi syytti monia Jeltsinin hallituksen jäseniä korruptiosta ja kokosi todisteita korruptiosta muun muassa Jegor Gaidaria, Gennadi Burbulisia, Mihail Poltoraninia, Vladimir Šumeikoa ja Aleksandr Šohinia, Anatoli Tšubaisia ja ulkoministeri Andrei Kozyrevia vastaan. Jeltsin erotti pian Rutskoin, ja öljyrikkaat Tatarstan ja Baškiria halusivat erota Venäjästä. Venäjä neuvotteli niiden kanssa sopimukset, jotka toivat niille muun muassa verohelpotuksia. Kommunistit yrittivät 26. maaliskuuta 1992 ajaa parlamentissa läpi Jeltsinin kaatamiseen tähtäävän epäluottamuslauseen, mutta eivät onnistuneet. Jeltsin voitti 25. huhtikuuta 1993 kannatustaan mittaavan kansanäänestyksen. Lionel Jospin
Lionel Robert Jospin O.Q. (s. 12. heinäkuuta 1937 Meudon, Seine-et-Oise, nykyisin Hauts-de-Seine) oli Ranskan pääministerinä 1997–2002 ja sosialistipuolueen presidenttiehdokkaana vuosien 1995 ja 2002 vaaleissa. Vuonna 1995 hän hävisi toisella kierroksella niukasti Jacques Chiracille. Vuonna 2002 hän jäi kolmanneksi oikeistopopulistisen Jean-Marie Le Penin taakse ja ilmoitti vetäytyvänsä politiikasta. James Blunt
James Blunt (s. 22. helmikuuta 1974 Tidworth, Wiltshire), oikealta nimeltään James Hillier Blount, on brittiläinen muusikko. Hän opiskeli armeijan rahoittamassa Bristolin yliopistossa lentokoneinsinööriksi toisena pääaineenaan sosiologia ja päätti opiskelunsa Royal Military Academy Sandhurstissa.
Bluntin suku on ollut armeijan palveluksessa jo vuodesta 1995. Blunt itse toimi ammattisotilaana maansa armeijassa ja NATO:n rauhanturvaajana Kosovossa, jonka aikana Blunt myös kirjoitti laulunsa "No Bravery". Myöhemmin hän toimi kuningatar Elisabet II:n henkivartiokaartin sotilaana ja oli mukana hautaamassa kuningataräitiä. Sergei Kirijenko
Sergei Vladilenovitš Kirijenko (, s. 26. heinäkuuta 1962) on venäjänjuutalainen poliitikko ja liikemies. Hän oli Venäjän pääministeri Boris Jeltsinin aikana 23. maaliskuuta – 23. elokuuta 1998. Duuma vahvisti hänen nimityksensä vasta 24. huhtikuuta. Ennen pääministerikauttaan Kirijenko oli 1997–1998 energiaministeri, marraskuusta 2005 atomienergiatoimiston (Rosatom) johtaja, ja oikeistovoimien liiton johtaja. Jasser Arafat
Jasser Arafat (arab.: ياسر عرفات‎) (arab.: محمد ياسر عبد الرحمن عبد الرؤوف عرفات القدوة الحسيني‎‎, ʿArafāt, Yāsir, koko nimeltään Mohammed Yasser Abdel Rahman Abdel Raouf Arafat al-Qudwa al-Husseini, tunnettiin myös nimellä Abu Ammar (arab.أبو عمار ‎), s. luult. 4. elokuuta tai 24. elokuuta 1929 Kairo, Egypti – 11. marraskuuta 2004 Clamart, Ranska) oli palestiinalaisten palestiinalaishallinnon johtaja vuodesta 1993. Hänet valittiin presidentiksi vaaleilla 1996 ja hän hoiti virkaa kuolemaansa asti. Arafat oli myös Palestiinan vapautusrintaman PLO:n puheenjohtaja ja Fatahin johtaja. Arafatille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1994. Sergei Mihalkov
Neuvostoliiton hymnin käyttäminen Mikhalkovin sanojen kanssa jatkui vuoteen 1991, jolloin presidentti Boris Jeltsin vetäytyi virastaan sen jälkeen, kun Neuvostoliitto hajosi. Jair Bolsonaro
Jair Messias Bolsonaro (s. 21. maaliskuuta 1955 Glicério, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen poliitikko, joka on toiminut Brasilian presidenttinä 1. tammikuuta 2019 alkaen.. Bolsonaro on taustaltaan armeijan upseeri. Häntä pidetään monesti Filippiinien Duterten tyyppisenä kovan linjan oikeistojohtajana. Bolsonaro on luvannut taistella kovin ottein rikollisuutta ja korruptiota vastaan. Bolsonaro pyrkii kehittämään ja vapauttamaan kauppaa ja taloutta. Hän kannattaa ainakin ulkoisesti kristillisiä arvoja. Bolsonaro vastustaa ympäristöliikettä, koska se haittaa hakkuisiin ym. perustuvaa taloutta. Bolsonaron vastustajat näkevät hänet yleensä äärioikeistolaisena, kannattajat puolestaan perinteisenä konservatiivina. Bolsonaron mielestä Brasilian sotilasdiktatuuri oli todella hyvää aikaa. Lausuntojensa mukaan hän ei piittaa seksuaalivähemmistöjen, alkuperäiskansojen ja naisten oikeuksista. Bolsonaro on joka tapauksessa luvannut kunnioittaa maan demokratiaa. Miloš Zeman
Miloš Zeman (s. 28. syyskuuta 1944 Kolín) on tšekkiläinen poliitikko ja vuodesta 2013 Tšekin presidentti. Hän oli sosiaalidemokraattisen puolueen (ČSSD) johtaja 1993–2001. Hän oli alahuoneen puhemies 1996–1998 ja pääministeri 1998–2002. Hän nosti ennen heikon ČSSD:n 30 prosentin ääniosuuteen. Boris Stürmer
Boris Vladimirovitš Stürmer (, "Štjurmer"; 28. heinäkuuta 1848 – 2. syyskuuta 1917 Pietari) oli venäläinen virkamies, joka toimi Venäjän pää-, ulko- ja sisäministerinä ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916. Joseph Stiglitz
Joseph Stiglitz (s. 9. helmikuuta 1943 Gary, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ekonomisti. Laajan akateemisen tuotantonsa lisäksi Stiglitz on kirjoittanut useita laajemmalle yleisölle suunnattuja teoksia, joista "Globalisaation sivutuotteet" on käännetty suomeksi. Stiglitz tunnetaan erityisesti kriittisistä näkemyksistään globalisaatiosta ja kansainvälisistä organisaatioista kuten Kansainvälisestä valuuttarahastosta. Tästä huolimatta Stiglitz on toiminut vaikutusvaltaisissa tehtävissä Maailmanpankissa, kuten pankin pääekonomistina ja ”senior vice presidenttinä”. Stiglitz sai taloustieteen Nobel-palkinnon vuonna 2001 epäsymmetrisen informaation vaikutuksen tutkimuksesta yhdessä George Akerlofin ja Michael Spencen kanssa. Kansallisen yhtenäisyyden päivä
Neuvostoaikana juhlittiin vuoden 1917 Lokakuun suuren sosialistisen vallankumouksen päivänä 7. marraskuuta. Päivän nimi muutettiin Venäjän presidentti Boris Jeltsinin antamalla asetuksella vuonna 1996 "sovinnon ja sovittelun päiväksi" (). Venäjän uskontojen välisestä neuvostosta lähteneen aloitteen perusteella Venäjän parlamentti eli liittokokouksen alahuone, valtioduuma siirsi vapaapäivän 4. päivälle vuodesta 2005 lähtien, minkä päätöksen myös presidentti Vladimir Putin vahvisti. Boris Volynov
Boris Valentinovitš Volynov (; s. 18. joulukuuta 1934 Irkutsk) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti, joka lensi kaksi avaruuslentoa: Sojuz 5 ja Sojuz 21. Hän oli maailman ensimmäinen juutalainen avaruuslentäjä. Neuvostoliiton hajoaminen
Lopulta monet tasavallat halusivat irtautua Neuvostoliitosta. Baltian maat antoivat ensin itsenäistymisjulistuksen. Valta alkoi luisua Gorbatšovilta tasavalloille. Käytännössä parlamentin puhemies Boris Jeltsinin johtama Venäjäkin julistautui suvereeniksi kesällä 1990. Vanhoilliset sotilaat ja kommunistit vastustivat Neuvostoliittoa uhannutta hajoamista ja Gorbatšovin uudistuksia. Näin Gorbatšov joutui poliittisesti Jeltsinin demokraattien ja vanhoillisten väliin. Vanhoilliset kaappasivat vallan elokuussa 1991. Kaappaus kukistui pian Jeltsinin vastarintaan, ja Krimillä kotiarestissa ollut Gorbatšov menetti lopunkin valtansa. Tasavaltojen johtajat hajottivat Boris Jeltsinin johdolla Neuvostoliiton, joka lakkasi virallisesti olemasta 25. joulukuuta 1991. Neuvostoliiton kansainvälisen aseman peri Venäjän federaatio. Boris Jeltsin
Vuonna 1993 alkanut yksityistäminen siirsi omaisuuden lopulta kansalta keinottelijoille, kun yksityistämiskupongit kasautuivat ennestään hyvätuloisten käsiin. Yhdellä kupongilla pystyi inflaation vuoksi lopulta ostamaan yhden vodkapullon. Yksityistämisellä pyrittiin taistelemaan kommunismin uhkaa vastaan. Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Jorgen eli Boris on syldavialainen eversti ja maanpetturi, joka tekee ensiesiintymisensä vuoden 1938 Tintti-seikkailussa "Kuningas Ottokarin valtikka". Tarina oli Hergén poliittinen kannanotto 1930-luvun Saksan laajentumispolitiikasta, minkä vuoksi esimerkiksi eversti Borisin pikimusta univormu sai vaikutteita SS-upseerien puvuista. Eversti Boris on Syldavian kuningaskunnan hallitsijan Muskar XII:n neuvonantaja ja adjutantti, mutta hän on myös salaliittolainen borduurimielisessä Zyldav Zentral Revolutzionär Komitzat -komissiossa. Komission perustaja ja salaliittolaisten johtaja on antimonarkistisen Teräskaartin puheenjohtaja Müsstler, joka oli laatiman suunnitelman päämääränä on syöstä kuningas vallasta ja pakkoliittää rauhanomainen Syldavia rajanaapurinsa Bordurian maakunnaksi. Salaliittolaisten suunnitelmana on varastaa kuningas Ottokar IV:n valtikka, joka on Syldavian kuningashuoneen symboli. Syldavialaisessa kansanperinteessä kuninkaan on valtikan menettämisen yhteydessä luovuttava vallasta, minkä avulla salaliittolaiset yrittävät syöstä Syldavian sekasorron valtaan. George Clinton
George Clinton (s. 22. heinäkuuta 1941 Kannapolis, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja. George Clinton on James Brownin ja Sly Stonen ohella funk-musiikin keskeisiä hahmoja. Boris Tadić
Boris Tadić (Борис Тадић, s. 15. tammikuuta 1958 Sarajevo) toimi Serbian presidenttinä vuosina 2004-2012. Koulutukseltaan Tadić on psykologi. Vladimir Putin
Presidentti Jeltsin suoritti hallinnossaan useita henkilövaihdoksia vuoden 1998 aikana. Toukokuussa 1998 Jeltsin siirsi Putinin presidentinhallinnon ensimmäiseksi apulaisjohtajaksi, jonka vastuulla olivat suhteet maan 89 alueeseen. Putin kertoi tiedotusvälineille aikovansa varmistaa Jeltsinin määräysten täytäntöönpanon alueellisella tasolla. Putin pysyi tässä toimessa vain 61 päivää, sillä Jeltsin nimitti hänet KGB:n tilalle perustetun tiedustelupalvelun FSB:n johtajaksi. Putin kieltäytyi Jeltsinin tarjoamasta kenraalin arvosta ja alkoi johtaa FSB:tä sen historian ensimmäisenä ja viimeisenä siviilijohtajana. Hän vähensi päämajan henkilöstöä kolmanneksella sekä lakkautti vanhentuneita osastoja ja perusti uusia. Uusiksi tiedustelutoiminnan alueiksi Putin otti levottomat muslimialueet, tietokoneturvallisuuden, teleliikenteen ja perustuslain puolustamisen. Rosvokapitalismi
Kun valtion omaisuutta yksityistettiin joulukuun 1992 ja heinäkuun 1994 välillä, presidentti Boris Jeltsin lupasi kansalle osan valtion omaisuudesta. Viktor Tšernomyrdin
Toukokuussa 1992 presidentti Boris Jeltsin nimitti hänet Venäjän federaation varapääministeriksi. Tšernomyrdin tuki epäröimättä Jeltsiniä vuoden 1993 kriisin yhteydessä. Huhtikuussa 1995 hän perusti Gazpromin salaa rahoittaman "Kotimme on Venäjä" -puolueen hallituksen tueksi. Se sai kuitenkin vain 10,1 % äänistä ja hajosi pian Tšernomyrdinin menetettyä pääministerinaseman. Maaliskuussa 1998 Jeltsin erotti hänet selittelemättä mutta nimitti hänet uudelleen vastaavaksi pääministeriksi elokuussa. Duuma kieltäytyi kuitenkin kahdesti vahvistamatta nimitystä, koska piti häntä yhtenä talouskriisin pääsyyllisistä. Mihail Kutuzov
Mihail Illarionovitš Goleništšev Kutuzov (, 16. syyskuuta 1745 Pietari – 28. huhtikuuta 1813 Bolesławiec) oli venäläinen ruhtinas ja sotamarsalkka. Hän johti Napoleonia vastaan taistellutta armeijaa tappiollisessa Austerlitzin taistelussa vuonna 1805. Kun Napoleon hyökkäsi Venäjälle, Kutuzov joukkoineen hävisi taistelun Borodinossa. Ranskalaisten peräännyttyä Kutuzov seurasi joukkojensa kanssa heitä ja saavutti voiton Smolenskissa. Bill Nelson
Clarence William ”Bill” Nelson (s. 29. syyskuuta 1942 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen astronautti, lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli mukana Columbian lennolla STS-61-C 12.-18. tammikuuta 1986. Gennadi Burbulis
Gennadi Eduardovitš Burbulis (, s. 4. elokuuta 1945 Pervouralsk, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko, joka toimi maansa varapääministerinä Boris Jeltsinin noustua valtaan Neuvostoliiton romahdettua. Arseni Jatsenjuk
Arseni Petrovytš Jatsenjuk (, s. 22. toukokuuta 1974 Tšernivtsi) on ukrainalainen poliitikko ja ekonomisti. Hän on toiminut Ukrainan pääministerinä maassa vuonna 2014 tapahtuneen vallankumouksen jälkeen. Yonten Gyatso
Yonten Gyatso tai Yon-tan-rgya-mtsho (1589–1617) oli jinong ja neljäs Dalai Lama, syntynyt Mongoliassa Tiibetin kalenterin maa- ja oksan vuoden 12. kuukauden kuudentena päivänä. (Muut lähteet sanovat kuitenkin, että hän on syntynyt Maan Ox -vuoden ensimmäisen kuukauden aikana.) Chokur-heimon Khanin poika Tsultrim Choeje ja T'n'm-Mongolien Altan Khanin pojanpoika ja hänen toinen vaimonsa PhaKhen Nula Yonten Gyatso oli mongoli, joten hänet oli ainoa ei-tiibetiläinen tunnustettu Dalai Laman lisäksi kuudennen Dalai Laman, joka oli Monpa, mutta Monpas voidaan nähdä joko Tiibetin alaryhmänä tai läheisesti toisiinsa läheisinä. Ruslan Hasbulatov
Ruslan Imranovitš Hasbulatov (, ) (s. 22. marraskuuta 1942 Groznyi, Venäjän SFNT) on venäläinen ekonomisti ja poliitikko, joka toimiessaan Venäjän federaation kansanedustajien kongressin puhemiehenä oli Boris Jeltsinin vastaisen opposition johtohahmo Venäjän perustuslaillisessa kriisissä vuonna 1993. Kansallisuudeltaan hän on tšetšeeni. Roi Medvedev
Roi Aleksandrovitš Medvedev (; s. 14. marraskuuta 1925 Tbilisi, Georgia) on venäläinen historioitsija, jonka alkujaan englanniksi vuonna 1972 ilmestynyt Stalinin ajan toisinajattelijoita käsittelevä teos "Let History Judge" sai paljon huomiota. Medvedev siirtyi politiikkaan ja toimi Mihail Gorbatšovin ja Boris Jeltsinin neuvonantajana. Hänen kaksosveljensä oli biologi ja historioitsija Žores Medvedev. Elfriede Jelinek
Elfriede Jelinek (s. 20. lokakuuta 1946 Mürzzuschlag, Steiermark) on itävaltalainen kirjailija, isänsä puolelta juutalais-tšekkiläistä syntyperää. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2004. Bertil Johansson
Bertil Johansson (s. 2. elokuuta 1930, Växjö) on ruotsalainen maanviljelijä ja poliitikko, joka kuuluu Ruotsin keskustapuolueeseen. Johansson oli andra kammarenin jäsen vuosina 1965–1970 ja yksikamaristen valtiopäivien jäsen vuodesta 1971, valittu Kronobergin läänin vaalipiiristä. Boris Jeltsin
Valtansa huipulla Jeltsin alkoi nimittää sukulaisiaan valtansa avainvirkoihin, muun muassa tyttärensä Tatjana Djatšenkon 1996 neuvonantajaksi. Kremliin syntynyttä Jeltsiniä tukevien oligarkkien ja muiden ryhmittymää kutsuttiin ”perheeksi”. Siihen kuuluivat presidentinhallintoa johtanut Alexander Vološin, presidentin tytär Tatjana Djatšenko ja hänen myöhempi miehensä Valentin Jumašev, Jeltsinin avustaja Pavel Borodin ja oligarkit Berezovski ja Abramovits. Boris Jeltsin
Hänet valittiin Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston puheenjohtajaksi eli presidentiksi toukokuussa 1990. Samoihin aikoihin kommunistisen puolueen johtava asema purettiin, ja monipuoluejärjestelmä perustettiin. Venäjän julistauduttua itsenäiseksi Jeltsin erosi Neuvostoliiton kommunistipuolueesta heinäkuussa 1990. 12. kesäkuuta 1991 järjestetyssä presidentinvaalissa Jeltsin sai 57 prosenttia äänistä, ja hänestä tuli Venäjän ensimmäinen presidentti 10. heinäkuuta 1991. Jeremy Corbyn
Jeremy Bernard Corbyn (s. 26. toukokuuta 1949 Chippenham, Wiltshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen poliitikko. Hänet valittiin Britannian työväenpuolueen puheenjohtajaksi syyskuussa 2015. Corbyn on ollut kansanedustaja vuodesta 1983. Boris Žitkov
Boris Stepanovitš Žitkov (: 11. syyskuuta 1882 Novgorod – 19. lokakuuta 1938 Moskova) oli venäläinen lastenkirjailija. Mihail Mjasnikovitš
Mihail Uladzimiravitš Mjasnikovitš (; , s. 6. toukokuuta 1950 Minskin alueen Njasvižin piirissä Valko-Venäjän SNT:ssa Neuvostoliitossa) on Valko-Venäjän pääministeri. Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti taloustieteen tohtori Mihail Mjasnikovitšin pääministeriksi tiistaina joulukuun 28. päivänä 2010. Samalla nimitettiin varapääministeri ja uusittiin keskeisten valtioelinten johtoa. Vasili Kuznetsov
Vasili Vasiljevitš Kuznetsov (12. helmikuuta 1901, Sovilofka – 31. tammikuuta 1990, Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko. Hän toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajana ja valtionpäämiehenä kolmeen eri kertaan; vuosina 1982–1983, 1984 ja 1985. Boris Jeltsin
15. toukokuuta 1999 Jeltsin selvisi epäluottamuslauseesta, jonka antoi duuman oppositio, demokraatit ja kommunistit. Jeltsin erotti 9. elokuuta 1999 impulsiiviseen tapaansa hallituksensa, ja uudeksi pääministeriksi tuli Vladimir Putin. Jeltsin oli viimeiset kuukaudet epäsuosittu, vain kaksi prosenttia kansasta kannatti häntä. Neuvostoliitto
Neuvostoliiton sisällä Gorbatšovin hallinto oli kuitenkin joutunut suuren epäilyksen ja kritiikin kohteeksi Neuvostoliiton johdon, erityisesti vanhoillisten keskuudessa. Kuuluvimmaksi Gorbatšovin kritisoijaksi nousi kuitenkin Venäjällä parlamenttivaalit vuonna 1989 voittanut demokraatti Boris Jeltsin, joka vastusti varsinkin vanhoillisia. Maaliskuussa 1991 Neuvostoliitossa järjestettiin maan historian ensimmäinen ja viimeinen kansanäänestys. 24. joulukuuta 1990 Neuvostoliiton kansankongressin edustajien ehdotuksen mukaisesti neuvostokansalaisilta kysyttiin, halutaanko säilyttää Neuvostoliitto uudistettuna itsenäisten tasavaltojen federaationa, joka takaisi kaikkiin kansallisuuksiin kuuluville ihmisille samat oikeudet ja vapaudet. Maaliskuun kansanäänestyksessä 113 512 812 eli 77,85 % äänestäjistä äänesti uudistetun Sosialististen Neuvostotasavaltojen Liiton puolesta. Kansanäänestyksen tulos hautautui kuitenkin muiden ongelmien, ja lähinnä Gorbatšovin ja Jeltsinin välisiin valtataisteluihin, jotka kiihtyivät kevään kuluessa. Carl Bildt
Nils Daniel Carl Bildt (s. 15. heinäkuuta 1949 Halmstad, Halland) on ruotsalainen poliitikko. Bildt oli Ruotsin pääministeri 1991–1994 ja toimi Maltillisen kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1986–1999. Myöhemmin hän oli ulkoministerinä Fredrik Reinfeldtin hallituksessa vuosina 2006-2014. Boris Gorbatov
Boris Gorbatov syntyi virkailijaperheeseen. Hän työskenteli lehtimiehenä ja tuli tunnetuksi komsomolnuorisosta kertovalla pienoisromaanillaan "Jatšeika" (”Solu”, 1928). Vuonna 1930 hän liittyi NKP(b):n jäseneksi. Ensimmäisen viisivuotissuunnitelman toteuttamista kuvaa romaani "Mojo pokolenije" (”Sukupolveni”, 1933). Gorbatovin pääteos on pienoisromaani ”Lannistumattomat” ("Nepokorjonnyje", 1943), jonka aiheena on Donetsin laakion työläisten kamppailu saksalaismiehittäjiä vastaan. Teos sai Stalin-palkinnon vuonna 1946. V.M. Aleksejevin kanssa käsikirjoitettu elokuva "Donetskije šahtjory" (”Donetsin kaivosmiehet”, 1950) sai Stalin-palkinnon vuonna 1952. Boris Nemtsov
Boris Jefimovitš Nemtsov ( Борис Ефимович Немцов, 9. lokakuuta 1959 Sotši (Neuvostoliitto) – 27. helmikuuta 2015 Moskova) oli venäläinen poliitikko. Boris Jeltsinin valtakaudella hän toimi Nižni Novgorodin alueen kuvernöörinä ja Venäjän 1. varapääministerinä. Myöhemmin hänestä tuli oppositiopoliitikko ja yksi Venäjän presidentti Vladimir Putinin keskeisimmistä kriitikoista. Aljaksandr Lukašenka
Aljaksandr Ryhoravitš Lukašenka (, , s. 30. elokuuta 1954 Kopys, Valko-Venäjä) on Valko-Venäjän presidentti. Hänet valittiin presidentiksi vuonna 1994. Vuonna 1996 hänen ensimmäistä kauttaan pidennettiin seitsemään vuoteen ja hänet valittiin uudelleen 2001 ja 2006. Ravil Geniatulin
Joulukuussa 1991 Venäjän presidentti Boris Jeltsin nimitti Geniatulinin Tšitan kaupunginhallinnon ja helmikuussa 1996 Tšitan alueen päämieheksi. Sen jälkeen hänet valittiin kolmesti vaaleilla Tšitan alueen päämieheksi (vuosina 1996, 2000 ja 2004). Vuonna 2008 presidentti Vladimir Putin nimitti Geniatulinin Taka-Baikalian aluepiirin kuvernööriksi. Hänen virkakautensa päättyy maaliskuussa 2013. RGD-33
Venäjän presidentti Boris Jeltsin räjäytti 11-vuotiaana vasemman kätensä peukalon ja etusormen irti purkaessaan RGD-33-kranaattia, jonka hän oli varastanut asevarastosta. Wojciech Jaruzelski
Wojciech Witold Jaruzelski [] (6. heinäkuuta 1923 Kurów, Puola – 25. toukokuuta 2014 Varsova, Puola) oli puolalainen kenraali ja poliitikko. Hän oli Puolan yhdistyneen työväenpuolueen eli kommunistipuolueen ensimmäinen sihteeri 1981–1989, valtioneuvoston puheenjohtajana eli muodollisena valtionpäämiehenä 1985–1989 ja Puolan presidenttinä 1989–1990. Boris Renlund
Boris Elof Vilhelm Renlund (s. 7. kesäkuuta 1936 Luoto) on suomalainen opettaja ja poliitikko. Renlund toimi kansanedustajana neljä kautta vuosina 1979–1995. Hän edusti Vaasan läänin vaalipiiriä ja kuului Ruotsalaiseen eduskuntaryhmään. Vuosina 1991–1995 hän toimi eduskuntaryhmänsä puheenjohtajana. Boris Jefimov
Boris Jefimovitš Jefimov (, 28. syyskuuta 1899 Kiova, Ukraina – 1. lokakuuta 2008 Moskova) oli neuvostoliittolainen taiteilija. Hän tuli tunnetuksi poliittisista karikatyyreistään, jotka hän teki toisen maailmansodan aikana, ja sitä ennen Adolf Hitleristä ja muista natseista. Hänen vanhempi veljensä oli lehtimies Mihail Koltsov. Venäjän federaatio 1991–1993
Kun kommunismi romahti Venäjällä elokuussa 1991, poliittiset puolueet saivat nyt täydellä teholla kilpailla vallasta. Presidentti Boris Jeltsin piti kuitenkin valtaa Kremlissä, ja hallitsi maata asetuksillaan. Kremlin politiikkaa tuntevan Boris Kagarlitskin mukaan Jeltsin oli demokraattia näytellyt Venäjän uusi ei-demokraattinen johtaja. Venäjän federaatio 1991–1993
Presidentin ja neuvostoaikana valitun parlamentin välillä alkoi maaliskuussa 1992 valtataistelu. Vanhoillinen kommunistimielinen parlamentti vastusti presidentti Jeltsinin johtamia uusliberaaleja talousuudistuksia, jotka ajoivat kansaa köyhyyteen. Parlamentti kaatoi Jeltsinin muutosehdotukset, ja Jeltsin hallitsi maata presidentin asetuksilla, ukaaseilla. Parlamentin puhemies Ruslan Hasbulatov halusi Venäjän presidentiksi. Hän oli tšetšeenisyntyinen talousmies. Häntä tuki varapresidentti, kenraali Aleksandr Rutskoi. Joulukuussa 1992 Jeltsin nimitti parlamenttia ja kansaa rauhoittaakseen maltillisena uudistajana tunnetun kaasuyhtiön Gazpromin johtajan Viktor Tshernomyrdinin, joka pysyikin pääministerinä vuoteen 1998 asti. Mutta parlamentti sai huomata, ettei uudistuspolitiikkaa jarrutettu tai muutettu paremmaksi ja parlamentti jatkoi kapinaansa Jeltsiniä vastaan. Huhtikuussa 1993 järjestetty kansanäänestys tuki Jeltsinin esitystä uudesta perustuslaista ja parlamentista. Näin kansa tuki käynnissä olevia uudistuksia, vaikka maassa oli käynnissä samoihin aikoihin miltei hyperinflaatio, joka mitätöi pitkälle rahan arvoa. Kansanäänestyksessä kansa ei kuitenkaan kannattanut parlamentin hajottamista. Boris Nemtsov
Nemtsovia pidettiin 1990-luvulla presidentti Boris Jeltsinin "kruununperijänä". Vuosina 1991–1994 hän oli Jeltsinin nimittämä Nižni Novgorodin alueen täysivaltainen edustaja. Vuoden 1991 lopulla hän nousi alueen kuvernööriksi. Joulukuussa 1995 hänet valittiin kuvernööriksi toiselle kaudelle. Hän toimi Venäjän ensimmäisenä varapääministerinä ja varapääministerinä maaliskuusta 1997 elokuuhun 1998
Viktor Tšernomyrdinin ja Sergei Kirijenkon hallituksissa. Osan vuodesta 1997 hän oli myös polttoaine- ja energiaministeri. Turvallisuusneuvoston jäsen vuosina 1997–1998. Venäjän Helsingin-suurlähetystö
Neuvostoliiton aikana suurlähetystön rakennus toimi myös Neuvostoliiton johtajien majoituspaikkana heidän vieraillessaan Suomessa. Siellä ovat yöpyneet muun muassa Nikita Hruštšov, Leonid Brežnev, Mihail Gorbatšov sekä Venäjän presidentti Boris Jeltsin vuonna 1992. Neuvostoliiton suurlähetystössä vuosittain lokakuun vallankumouksen vuosipäivänä 7. marraskuuta ja YYA-sopimuksen vuosipäivänä 6. huhtikuuta järjestetyt vastaanotot olivat varsinkin suomettumisen aikana tärkeitä tapahtumia, joihin tärkeimmät suomalaiset poliittiset päättäjät kutsuttiin. Kutsun saamista pidettiin osoituksena henkilön nauttimasta hyväksynnästä. Gennadi Janajev
Janajevin ja muiden vanhoillisten joukkio, valtion hätätilakomitea, yritti vallankaappausta 19. elokuuta 1991 presidentti Mihail Gorbatšovin ollessa lomalla. Janajev nimitettiin Neuvostoliiton virkaa tekeväksi presidentiksi. Venäjän SFNT:n presidentti Boris Jeltsin ryhtyi kuitenkin toimiin kaappaajia vastaan, joiden suunnitelma romahti parissa päivässä ensimmäisiin vastoinkäymisiin. Yrityksellä oli kuitenkin kauaskantoisia seurauksia, kun Jeltsin kielsi Neuvostoliiton ja Venäjän kommunistiset puolueet ja niiden varat takavarikoitiin. Gorbatšov joutui näin eroamaan kaikista viroistaan puolueessa. Viimeiset neljä Neuvostoliiton kuukautta olivat lähinnä sen saattohoitoa. Neuvostoliiton historia
Heinäkuussa 1991 Boris Jeltsin valittiin Venäjän presidentiksi. Elokuussa vanhoilliset yrittivät kaapata vallan, mutta yritys epäonnistui ja paransi Jeltsinin valtaa entisestään. Lokakuussa Venäjän, Valko-Venäjän ja Ukrainan johtajat päättivät Neuvostoliiton lakkauttamisesta. Tilalle perustettiin löyhä liitto nimeltään Itsenäisten valtioiden yhteisö (IVY). Neuvostoliitto oli olemassa muodollisesti joulukuuhun 1991 saakka. Neuvostoliiton paikka YK:n turvallisuusneuvostossa siirtyi Venäjälle 24. joulukuuta. Seuraavana päivänä Gorbatšov erosi presidentin virasta ja 26. joulukuuta Neuvostoliitto virallisesti lakkasi olemasta. Janez Janša
Janez Janša (s. 17. syyskuuta 1958) on slovenialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 2004–2008 ja 2012–2013. Janša on johtanut Slovenian demokraattista puoluetta (Slovenska demokratska stranka; SDS) vuodesta 1993. Grigori Zinovjev
Grigori Jevsejevitš Zinovjev (, oikea nimi Ovsel-Geršon Aronovitš Radomyslsky, tunnettu myös nimellä Hirsch Apfelbaum; 23. syyskuuta 1883 Jelisavetgrad, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 25. elokuuta 1936 Moskova, Neuvostoliitto) oli bolševikkeja edustanut vallankumouksellinen ja neuvostoliittolainen poliitikko. Hän toimi Kommunistisen internationaalin eli Kominternin ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1919–1926 sekä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen Leningradin-johtajana vuosina 1918–1926. Zinovjev oli yksi Neuvostoliiton vaikutusvaltaisimmista johtajista Vladimir Leninin sairauden ja kuoleman aikoihin vuosina 1922–1925. Hän muodosti Josif Stalinin ja Lev Kamenevin kanssa puoluetta johtaneen troikan, jolla oli ratkaiseva merkitys Lev Trotskin ja vasemmisto-opposition syrjäyttämisessä. Stalin syrjäytti vuosina 1926–1927 sekä Zinovjevin että Kamenevin puoluejohdosta. Stalinin vainojen käynnistyttyä heidät tuomittiin vuonna 1936 näytösoikeudenkäynnissä kuolemaan ja teloitettiin. Venäjän federaation historia
Jeltsin tasapainoili taitavasti erilaisten poliittisten ryhmien välillä muutellen politiikkaansa tilanteen mukaan, mutta hänen otteensa politiikkaan alkoi herpaantua 90-luvun puolivälissä. Presidentinvaalien jälkeen Jeltsin oli usein poissa töistä ja kävi vain silloin tällöin Kremlissä. Jeltsin oli juoppo ja sairas, ja kyseltiin, että johtaako Venäjää joku muu kuin Jeltsin. Joka tapauksessa valta oli Jeltsinin sisäpiirin "Perheen" käsissä jossa oli esimerkiksi Jeltsinin tytär Tatjana Djatšenko. Jeltsin vaihtoi ministereitä mielensä mukaan. Jeltsinin hallinnossa kilpailivat Korzakovin, Barsukovin ja Soskovetsin tyyppiset isänmaalliset "haukat" ja Tšubaisin liikemiehet.
Vuonna 1995 syntyi uudestaan voimakas sisäinen turvallisuuspalvelu, FSB joka alkoi havitella valtaa maassa. Oligarkit, kuten Boris Berezovski auttoivat Jeltsinin Venäjän presidentiksi 1996, kun kommunistien Gennadi Zjuganov uhkasi voittaa vaalit. Jeltsin erotti sotahaukat hallinnostaan ja alkoi ajaa rauhaa Tšetšenian kanssa. Jeltsin nosti rauhantahtoisen kenraali Lebedin vähäksi ajaksi korkeisiin asemiin. Roy Jenkins
Roy Harris Jenkins, paroni Jenkins of Hillhead, OM, PC (11. marraskuuta 1920 Abersychan, Monmouthshire, Wales – 5. tammikuuta 2003 East Hendred, Oxfordshire) oli brittiläinen poliitikko, joka oli pitkään Labourin edustajana parlamentissa, useissa ministerinasemissa 1960- ja 1970-luvulla, mm. valtiovarainministerinä 1967–1970, sekä puolueen varajohtajana. Hän oli kuudennen Euroopan komission puheenjohtaja 1977–1981. Hän oli yksi neljästä Labourista eronneesta sosiaalidemokraattisen puolueen pääperustajasta 1981.