Mihin Whitney Houston kuoli?
Whitney Houston
Whitney Houston löydettiin kuolleena kylpyammeesta hotellihuoneessaan Beverly Hillsissä Kaliforniassa 11. helmikuuta 2012. Houston oli kuollessaan 48-vuotias. Kuolinsyyksi varmistui hukkuminen, joka johtui kokaiinin aiheuttamasta sydänkohtauksesta. Ennen kuolemaansa Houston oli myös nauttinut suuren määrän rauhoittavia lääkkeitä, kuten Xanaxia ja Valiumia, sekä alkoholia. Hän kärsi myös sydänsairaudesta ja hänen maksansa oli huonossa kunnossa vuosia kestäneen alkoholismin takia.
Benny Carter
Vuonna 1987 Benny Carterille myönnettiin Grammy Lifetime Achievement Award ja 2000 National Medal of Arts. Hän lopetti esiintymisen vuonna 1997 ja kuoli 95-vuotiaana keuhkoputkentulehdukseen. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Just Whitney
Just Whitney on Whitney Houstonin viides studioalbumi. Se julkaistiin 10. joulukuuta vuonna 2002. Albumi ei menestynyt yhtä hyvin kuin Houstonin edelliset albumit, ja sen julkaisemista varjosti Houstonin ja hänen silloisen aviomiehensä, Bobby Brownin, väitetyt huumeongelmat. Freddie Prinze
Prinze sai lopulta lähestysmiskiellon. Masennuksen, esiintymispelon ja huumeongelmien vaivaamana hän ampui itseään hotellihuoneessaan, vaikka manageri Marvin ”Dusty” Snyder yritti estää, ja menehtyi sairaalassa 29. tammikuuta. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Steve McQueen
Steve McQueen sairastui mesotelioomaan eli erääseen harvinaiseen keuhkosyövän muotoon, jonka aiheuttajana pidetään yleensä asbestia. McQueen kuoli nukkuessaan sydänkohtaukseen leikkauksen jälkeen, jossa häneltä yritettiin poistaa syövän etäpesäkettä maksasta. Steve McQueenin tuhkat siroteltiin Tyyneen valtamereen. Vanity (laulaja)
1990-luvun loppupuolella Vanity taisteli kokaiiniriippuvuutta vastaan ja sairastui hyvin vakavasti. Hän oli sairautensa vuoksi vähällä kuolla. Selviydyttyään hän jätti uransa Hollywoodissa ja omisti sittemmin elämänsä kristinuskon julistustyölle. Hän kuoli munuaisvaurioon 57-vuotiaana 15. helmikuuta 2016 sairaalassa Kalifornian Fremontissa. Billy Strayhorn
Strayhornilla todettiin vuonna 1964 ruokatorven syöpä, jota pitkäaikainen tupakanpoltto ja alkoholinkäyttö olivat pahentaneet. Viimeiset sävellyksensä pianisti viimeisteli sairaalassa ollessaan ennen kuolemaansa toukokuussa 1967. Strayhorn kuoli 31. toukokuuta 1967 ystävänsä Lena Hornen kotona New Yorkissa. Strayhornin kuoleman jälkeen Ellington nauhoitti tämän kunniaksi albumin "...And His Mother Called Him Bill", joka koostui Strayhornin säveltämästä musiikista ja sisälsi muun muassa hänen viimeiseksi jääneen sävellyksensä ”Blood Count”. William Sydney Porter
Vuonna 1887 Porter karkasi 17-vuotiaan, varakkaasta perheestä kotoisin olevan Athol Estesin kanssa. Tytön perhe vastusti suhdetta, koska sekä Athol että Porter sairastivat tuberkuloosia. Athol synnytti vuonna 1888 pojan, joka kuoli pian. Vuonna 1889 syntyi tytär Margaret. Vuonna 1894 Porter perusti humoristisen viikkolehden "The Rolling Stone". Samana vuonna hän erosi kassavirkailijan työstään Austinin First National Bankissa, koska häntä syytettiin varojen kavaltamisesta. Vuonna 1895 "The Rolling Stone" lakkasi ilmestymästä, Porter muutti Houstoniin ja ryhtyi kirjoittamaan "Houston Post" -lehdelle. Pian sen jälkeen hänet vangittiin Austinissa tehdyn kavalluksen vuoksi. Porter vapautettiin takuita vastaan, mutta päivää ennen kuin hänen piti astua oikeuden eteen 7.7.1896, hän karkasi ensin New Orleansiin ja myöhemmin Hondurasiin. Kun hän sai vuonna 1897 tietää vaimonsa tekevän kuolemaa, hän palasi Yhdysvaltoihin ja anoi oikeudelta armoa. Athol Estes Porter kuoli 25.7.1897. Porter tuomittiin kavalluksesta viideksi vuodeksi vankilaan. Hän alkoi suorittaa tuomiotaan 25.4.1898 Ohion osavaltion vankilassa. Hänet vapautettiin hyvän käytöksen ansiosta kolmen vuoden vankeuden jälkeen 24.7.1901. Walt Disney
Walt Disney oli koko aikuisikänsä ketjupolttaja mutta piti huolta siitä, ettei koskaan polttanut lasten lähettyvillä. Vuoden 1966 marraskuussa Disneyn vasemmasta keuhkosta löytyi syöpäkasvain, ja viisi päivää myöhemmin selvisi, että syöpä oli levinnyt koko vasempaan keuhkoon. Keuhkon poiston jälkeen lääkärit arvioivat Disneyllä olevan puolesta kahteen vuoteen elinaikaa. Marraskuun 30. päivänä Disney menetti kotonaan tajuntansa ja kuoli St. Josephin sairaalassa joulukuun 15. päivänä. Disney tuhkattiin. Hänen muistomerkkinsä on Kaliforniassa Glendalessa Forest Lawn Memorial Parkissa. Amy Winehouse
Musiikillisesta menestyksestään huolimatta laulajan yksityiselämää käsiteltiin mediassa usein negatiivisesti hänen liiallisen alkoholin- ja huumeidenkäyttönsä vuoksi. Winehouse kuoli alkoholimyrkytykseen kotonaan Lontoossa 23. heinäkuuta 2011. David Byron
David Byron kuoli liiallisen alkoholin käytön aiheuttamaan sydänkohtaukseen vuonna 1985 38-vuotiaana. Uriah Heep julkaisi vuoden 1998 "Sonic Origami" -albumillaan kappaleen, joka on omistettu edesmenneille Byronille ja Gary Thainille. Whitney Houston
Houstonin kauan odotettu paluu varmistui kesäkuussa 2009, jolloin Houstonin levy-yhtiö, Arista, ilmoitti comeback-levyn julkaistavan 1. syyskuuta. Myöhemmin albumin nimeksi ilmoitettiin "I Look To You". Levy esiteltiin ensimmäisen kerran lehdistölle Lontoossa 14. heinäkuuta 2009. Kuuntelutilaisuuksia järjestettiin myös New Yorkissa ja Los Angelesissa ja ne saivat viihdemedioiden suuren huomion. Albumi sisälsi 11 uutta kappaletta. Suurin osa kappaleista on nopeatempoisia, mutta joukossa on myös muutama balladi. Ensimmäinen radiosingle oli albumin nimeä kantava kappale 'I Look To You'. Ritchie Valens
Juuri kun Valensista oli tulossa tähti, hän kuoli vain 17-vuotiaana konserttikiertueellaan 3. helmikuuta 1959 pienkoneen maahansyöksyssä yhdessä Buddy Hollyn ja The Big Bopperin kanssa. Valens pääsi koneeseen voitettuaan kolikonheiton viimeisestä paikasta. Gail Davis
Davis kuoli syöpään 15. marraskuuta vuonna 1997 Los Angelesissa, Kaliforniassa ja hänet on haudattu sinne Hollywood Hills-hautausmaalle. Davisillä on myös tähti Hollywoodin Walk of Famella osoitteessa 6385 Hollywood Bulevard. Hänet on myös kuolemansa jälkeen ikuistettu National Cowgirl Museum and Hall of Fameen Teksasiin. My Love Is Your Love
My Love Is Your Love on yhdysvaltalaisen laulajattaren Whitney Houstonin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 17. marraskuuta vuonna 1998. Albumi myi Suomessa noin 25 000 kappaletta. Christopher Hitchens
Syöpää sairastanut Hitchens kuoli keuhkokuumeeseen joulukuussa 2011 Teksasin Houstonissa sijaitsevassa sairaalassa. Hän oli kuollessaan 62-vuotias. Vinny Appice
Kokoonpano sai hyvän vastaanoton ja se julkaisi kaksi live-cd/dvd:tä sekä hyvin vastaanotetun studioalbumin "The Devil You Know" (2009) ja teki useita kiertueita. Yhtyettä kohtasi kuitenkin takaisku, kun vuoden 2009 syksyllä Diolla todettiin vatsasyöpä, johon hän lopulta menehtyi toukokuussa 2010. Heaven & Hell soitti vielä yhden konsertin Dion muistolle kesällä 2010 High Voltage -festivaalilla Glenn Hughesin ja Jørn Landen toimiessa laulajina. Helene Costello
Costellon ura alkoi hiipua äänielokuvien myötä. Hän kärsi alkoholiongelmasta ja heroiiniriippuvuudesta. Hän kuoli sairastettuaan keuhkokuumetta ja tuberkuloosia. Hänet on haudattu katoliselle Calvaryn hautausmaalle East Los Angelesissa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Whitney Houston
Houstonin kolmas albumi "I’m Your Baby Tonight" julkaistiin marraskuussa 1990 ja se saavutti Yhdysvaltain albumilistan kolmannen sijan. Kaksi ensimmäistä albumilta julkaistua singleä, "I’m Your Baby Tonight" ja "All The Man That I Need", ylsivät singlelistan ykkösiksi, jolloin Houstonilla oli yhteensä yhdeksän Yhdysvaltain singlelistan ykköshittiä. Lisäksi kaksi muuta kappaletta, abortin tehneestä nuoresta naisesta kertova "Miracle" ja "My Name Is Not Susan", liittyivät Houstonin hittikavalkadiin sijoittuen kahdenkymmenen parhaan joukkoon Yhdysvaltain singlelistalla. Runsas radiosoitto puolestaan nosti kappaleen ”I Belong To You” R&B-listan kärkikymmenikköön. Stuart Hamblen
Hamblenin merkittäviä lauluja ovat "This Old House" ja "It Is No Secret". Hamblen sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1976. Hän kuoli aivokasvaimen takia tehdyn leikkauksen jälkeen vuonna 1989. Hänet otettiin postuumisti Texas Country Music Hall of Fameen (2001) ja Gospel Music Hall of Fameen (2004). Hamblenin leski Suzy kuoli 101 vuoden iässä vuonna 2008. Phil Lynott
Thin Lizzy hajosi vuonna 1983. Viimeisinä vuosinaan Lynott tuli riippuvaiseksi huumausaineista. Häntä kaavailtiin pääosaan Jimi Hendrixistä kertovaan draamaelokuvaan, mutta hän kuoli tammikuussa 1986 jouduttuaan sairaalaan rajun heroiinin ja alkoholin käytön jälkeen. Lynott vajosi tajuttomuuteen 25. joulukuuta 1985 sekä maksan että munuaisten vioituttua infektion vuoksi. Kuolinsyyksi on ilmoitettu keuhkokuume ja sydänvika. Lynott oli kuollessaan 36-vuotias. Andy Warhol
Warholin sappirakko tulehtui vakavasti talvella 1987. Hän lykkäsi leikkausta ja hoiti itseään taikakaluilla, kunnes hänen oli kivun vuoksi pakko suostua leikkaukseen. Warhol kuoli sappileikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin sairaalassa New Yorkissa 22. helmikuuta 1987. Hän oli leikkauksen jälkeisenä iltana vielä pirteä ja hyväntuulinen, mutta yllättäen hänet löydettiin seuraavana aamuna sairaalavuoteesta kuolleena. Warholin kerrotaan torjuneen hoitajan tarkkailun. Dean Martin
Martinilla todettiin syyskuussa 1993 keuhkosyöpä. Häntä oli vaadittu menemään munuais- ja maksaleikkaukseen, jotta saisi elää, mutta hän oli kieltäytynyt. Julkisuudessa arveltiin myös, että Martinilla olisi diagnosoitu myös Alzheimerin tauti vuonna 1991, mutta tietoa ei koskaan vahvistettu. Martin menehtyi lopulta kotonaan vuoden 1995 jouluaamuna 78 vuoden iässä. Ex-vaimo Jeanne Martin oli pysynyt hänen rinnallaan viimeiset vuodet. Valot himmennettiin Las Vegas Stripilla hänen muistokseen. Harry Reems
Reems sai jopa tuomion siveellisyyttä loukkaaviin elokuviin osallistumisesta, mutta tuomio kumottiin Alan Dershowitzin käsittelemän onnistuneen valituksen jälkeen. Hän kärsi aiemmin alkoholismista, mutta raitistui sittemmin ja kääntyi uskoon. Alkoholiriippuvuus ehti aiheuttaa hänelle kroonisen haimatulehduksen, vatsahaavoja ja maksasairauden. Reems kuoli haimasyöpään maaliskuussa 2013. Whitney Houston
Vuonna 1995 Houston näytteli yhdessä Angela Bassettin kanssa elokuvassa "Haku päällä" ("Waiting to Exhale"). Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 80 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja siitä tuli Houstonin toinen menestyselokuva. Elokuvan soundtrackia (jota myytiin maailmalla yli 11 miljoonaa kappaletta) varten Houston levytti kolme uutta kappaletta ja toimi osittain albumin tuottajana. Kappaleista julkaistiin singlenä ensimmäisenä "Exhale (Shoop Shoop)", josta tuli listamenestys. Muita soundtrackilta julkaistuja kappaleita olivat "Count on Me" (CeCe Winansin kanssa) ja "Why Does It Hurt So Bad". Albumin menestystä seurasi taas Houstonille sakea palkintosuma. Walt Whitman
Whitman kuoli Camdenissa 26. maaliskuuta 1892 sairastettuaan tuberkuloosia. Hänen arvostuksensa oli hänen viimeisinä vuosinaan kasvanut suureksi niin Yhdysvalloissa kuin muuallakin maailmassa. Hänen hautajaisiinsa tuli yli tuhat surijaa. Demi Moore
Guynes teki itsemurhan vuonna 1980, erottuaan Mooren äidistä kaksi vuotta aiemmin. Virginia Guynesilla taas oli pitkä rikoshistoria, johon kuului rattijuopumuksia ja tuhopolttoja. Moore lopulta katkaisi välit äitiinsä vuonna 1990, ja tämä kuoli syöpään 1998. Uriah Heep
Uriah Heepin kautta maailmanmaineeseen nousseen David Byronin kohtalona oli epäonnistua sekä alkoholismista parantumisessaan että soolourallaan. Hän teki muun muassa ex-Wings rumpali Geoff Brittonin ja ex-Humble Pie -kitaristi Clem Clempsonin kanssa rockin uudeksi superyhtyeeksi mainostetun Rough Diamond -yhtyeensä samannimisen albumin heti Uriah Heepistä potkut saatuaan vuonna 1977, "Baby Faced Killer" -sooloalbumin 1978 ja The Byron Bandin-yhtyeen kanssa levytetyn "On the Rocks" -albumin vuonna 1981 ilman sanottavampaa kaupallista menestystä. David Byron kuoli 38-vuotiaana vuonna 1985. Kuolemaan johtanut sydänkohtaus oli seurausta pitkään jatkuneesta alkoholin väärinkäytöstä. David Byronin lahjoihin uskottiin loppuun saakka. Hänen soolouraansa viimeisistä elvytyksistä vuodelta 1984 muistoiksi jääneissä, 2008 julkaistuissa nauhoituksissa hänen äänensä oli edelleen huippukunnossa. David Byronin kuolema oli šokki muun muassa Ken Hensleylle. Hän erosi uutisen kuultuaan Blackfoot -yhtyeestä ja vetäytyi muusikon uraltaan vuosiksi. Hensleyn ajan Uriah Heep -reunionista on haaveiltu 1980-luvulta lähtien, vaikka Hensley kommentoi jo 1985 ja lukuisia kertoja myöhemminkin, ettei sitä ilman David Byronia ja Gary Thainia voida koskaan toteuttaa. Nykyisin Ken Hensley on Mick Boxin johtaman Uriah Heepin tapaan omalla urallaan aktiivisesti levyttävä, joskin Heepiä pienemmällä skaalalla ja vaihtelevilla kokoonpanoilla konsertoiva artisti. I’m Your Baby Tonight
I'm Your Baby Tonight on yhdysvaltalaisen laulajattaren Whitney Houstonin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin marraskuussa vuonna 1990. Sitä myytiin maailmanlaajuisesti noin 12 miljoonaa kappaletta, joista neljä miljoonaa Yhdysvalloissa, jonka albumilistalla se debytoi sijalla kolme. Suomessa albumia myytiin noin 36 000 kappaletta. Nancy Spungen
Sid kuoli vain muutamaa kuukautta myöhemmin, 3. helmikuuta 1979, huumeiden yliannostukseen. Hän oli juuri päässyt vankimielisairaalasta maksettuaan takuurahat, ja silloisten lehtitietojen mukaan hän oli juhlinut vapautumistaan iloisissa tunnelmissa. Muutaman oluen jälkeen Sid oli piikittänyt itseensä heroiinia ja ottanut yliannostuksen. Hän kuoli nukkuessaan, ja kuolinsyyksi pääteltiin vahingossa otettu heroiinin liika-annos. Joidenkin tietojen mukaan heroiiniannoksen hänelle oli antanut hänen oma äitinsä Anne Beverley. Molly Hatchet
Danny Joe Brown kuoli munuaisten vajaatoimintaan 53-vuotiaana maaliskuussa 2005. Yhtyeestä vuonna 1996 erottuaan hän oli kamppaillut terveydellisiä ongelmia, kuten diabetesta vastaan. Heinäkuussa 1999 Brownin auttamiseksi järjestettiin hyväntekeväisyyskonsertti Orlandossa, jossa esiintyivät Dave Hlubek, Steve Holland, Banner Thomas, Bruce Crump ja Riff West. Konsertin lopussa Brown nousi viimeistä kerran elämässään lavalle esittämään ”Flirtin' with Disasterin” vanhojen soittokavereidensa kanssa. Whitney Houston
Vuonna 1977 neljätoistavuotias Houston toimi taustalaulajana Michael Zager Bandin singlellä ”Life’s A Party”. Zager vakuuttui Houstonin kyvyistä ja tarjoutui välittämään hänelle levytyssopimuksen, mutta Houston joutui kieltäytymään, kuten myös Elektra Recordsin vuoden 1981 levytyssopimustarjouksesta, koska Cissy-äiti ei sallinut tyttärensä solmia levytyssopimusta ennen kuin tämä oli käynyt lukion loppuun. Seuraavana vuonna Houston toimi taustalaulajana Chaka Khanin kappaleella ”I’m Every Woman”, jonka hän myös itse myöhemmin levytti. Samaan aikaan hän toimi myös muun muassa Jermaine Jacksonin ja Lou Rawlsin taustalaulajana. Love, Whitney
Love, Whitney on Whitney Houstonin vuonna 2001 julkaistu kokoelma-albumi, joka on jatkoa hänen moninkertaista platinaa myyneelle "" -kokoelma-albumilleen. Se sisältää Houstonin uran merkittävimpiä, hänen tavaramerkeikseen nousseita balladeja. Albumin 16 kappaleesta yhdeksän on päässyt Yhdysvaltain singlelistan ensimmäiselle sijalle. Leon Wilkeson
Wilkeson sai vakavat vammat Lynyrd Skynyrdia kuljettaneen lentokoneen jouduttua onnettomuuteen 20. lokakuuta 1977 Mississippissä. Hänen leukansa, oikea kätensä ja toinen jalkansa murtuivat ja rintakehä oli lähes murskautunut. Sairaalassa Wilkesonin sydän pysähtyi kolme kertaa, ja hänet julistettiin kerran jo kuolleeksi. Lopulta hän selvisi, mutta joutui opettelemaan uuden bassonsoittotavan, sillä hän ei saanut kättään suoraksi. Irwin Goodman
Irwin menehtyi sydänkohtaukseen 14. tammikuuta 1991 matkalla Viipurista Haminaan. Hänellä olisi ollut esiintyminen Viipurissa suomalaisen rakennusporukan harjannostajaisissa. Esiintymistä edeltävänä yönä Irwin heräsi koviin rintakipuihin ja hengenahdistukseen, jonka seurauksena ystävät lähtivät kuljettamaan häntä Suomen puolelle sairaalaan. Suomen puolelle pyrittäessä Irwin joutui saattajineen rajalla Venäjän tullin tehotarkastukseen, eikä seurue päässyt tullista ajoissa jatkamaan matkaa kohti päämääränä ollutta Haminan sairaalaa. Sairaalassa Irwinille annettiin viipymättä hoitoa, mutta hänet jouduttiin tuloksettomaksi jääneen elvytyksen jälkeen toteamaan kuolleeksi. Jim Morrison
Konsertti New Orleansissa joulukuussa 1970 jäi Morrisonin viimeiseksi esiintymiseksi Doorsin kanssa. Morrison ja Doors jatkoivat kuitenkin vielä levyttämistä. Morrison oli alkanut käyttää alkoholin lisäksi myös kokaiinia. Morrisonia masensivat vuoden loppupuoliskolla tapahtuneet Jimi Hendrixin ja Janis Joplinin kuolemat. Hän oli lihonut jo 80-kiloiseksi, hänellä oli rahiseva yskä, ja hänen äänensä oli huonontunut juomisesta ja ahkerasta tupakanpoltosta. Keith Floyd
Vuonna 2004 Floyd sai sakot ja 32 kuukautta ajokieltoa kolaroituaan humalassa. Viimeisinä vuosinaan hän sai vakavia terveysvaivoja. Kesällä 2009 hän sairastui suolistosyöpään, johon hän sai leikkaushoitoa ja kemoterapiaa. Saman vuoden syyskuussa hän kuoli sydänkohtaukseen Bridportissa, Dorsetissa. Donny Hathaway
Hathaway sai useaan otteeseen sairaalahoitoa masennukseen. Hän oli ennättänyt aloittaa uuden albumin äänitykset Roberta Flackin kanssa ennen kuin hänet löydettiin kuolleena Jumeirah Essex Housen edestä Manhattanilla 13. tammikuuta 1979. Tapio Heinonen
Sairaudet, kuten Ménièren tauti, vaikeuttivat Heinosen uran etenemistä, ja hän joutui vetäytymään esiintymislavoilta 1970-luvun puolivälissä. Laulaja teki vielä paluun vuonna 1980 julkaisemalla albumin "Vain tavallinen mies". Se sisälsi hitiksi nousseen laulelman ”Vain kaksi nauhaa”, joka oli "Vastatuuleen"-televisiosarjan tunnusmelodia. Tapio Heinonen menehtyi aivokalvontulehdukseen 43-vuotiaana loppiaisena vuonna 1985. Ernst Lubitsch
Lubitsch kuoli kuudenteen sydänkohtaukseensa 30. marraskuuta 1947. Poistuessaan Lubitschin hautajaisista Billy Wilder sanoi: ”Lubitschia ei enää ole.” William Wyler totesi siihen: ”Vielä pahempaa on, ettei enää tule Lubitschin elokuvia.” Wilderilla oli työhuoneensa oven yläpuolella kyltti, jossa luki: ”Miten Lubitsch olisi tehnyt sen?” Lubitschilla on tähti Hollywood Walk of Famellä. Whitney Houston
Houstonin ja Bobby Brownin ainoa lapsi, Bobbi Kristina Brown, löydettiin tajuttomana kylpyammeestaan tammikuussa 2015. Häntä pidettiin keinotekoisesti koomassa, ja hän kuoli 26. heinäkuuta 2015. Hän oli 22-vuotias. Hänet haudattiin äitinsä viereen 3. elokuuta. Margaux Hemingway
Viimeisinä vuosinaan Hemingway mm. jakoi nimikirjoituksia "Playboyn" julkaisemiin kuviin hänestä. Hänen oli myös tarkoitus vetää Discovery Channelin "Wild Guide" -sarjaa. Hemingway kuitenkin teki itsemurhan ottamalla yliannostuksen fenobarbitaalia Kaliforniassa 1996. Hänen tiedetään kärsineen elämänsä aikana useista terveydellisistä ongelmista, kuten alkoholismista, masennuksesta, epilepsiasta ja bulimiasta. Hänellä oli myös lukihäiriö. Vesparax
Muusikko Jimi Hendrix menehtyi alkoholin ja Vesparax-unilääkkeiden yhteisvaikutuksesta johtuvaan oksentamiseen tajuttomana ja oksennukseen tukehtumiseen. You Give Good Love
You Give Good Love on kolmas single Whitney Houstonin omaa nimeään kanstavalta debyyttialbumilta. Se on Houstonin ensimmäinen menestyskappale ja se nousi parhaimmillaan kolmannelle sijalle Yhdysvaltojen singlelistalla. Whitney Houston
Houstonin omaa nimeä kantava debyyttialbumi "Whitney Houston" ilmestyi helmikuussa 1985. Albumi sai aluksi tahmeahkon vastaanoton ja sen kaksi ensimmäistä singleä "Someone For Me" ja "Thinking About You" menestyivät heikosti. Singleistä ensimmäinen ei noussut listoille lainkaan ja jälkimmäinen nousi kymmenen parhaan joukkoon R&B-listalla. Lopulta albumin nosti menestykseen single "You Give Good Love", joka kohosi Yhdysvaltain singlelistan kärkikolmikkoon ja oli näin Houstonin ensimmäinen menestyskappale. Seuraavana singlenä julkaistiin "Saving All My Love for You", joka nousi ykköseksi Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Single "How Will I Know" nousi myös ykkössijalle. Sen musiikkivideo löi läpi MTV:llä tehden Houstonista ensimmäisen afrikkalais-amerikkalaisen naisen, joka pääsi tehosoittoon kyseiselle kanavalle. Viimeisenä singlenä julkaistiin "Greatest Love of All", josta tuli siihen mennessä Houstonin suurin hitti: se pysytteli kolme viikkoa Yhdysvaltojen singlelistan ykkösenä. Vuonna 1986 albumi saavutti viimein Yhdysvaltojen albumilistan kärkisijan ja pysyi siellä yhteensä 14 ei-perättäistä viikkoa. Albumista tuli kansainvälinen kaupallinen menestys, sitä myytiin yli 25 miljoonaa kappaletta, joista 13 miljoonaa Yhdysvalloissa. Se oli kaikkien aikojen myydyin naisartistin debyyttialbumi. Albumin menestyksen myötä Houston lähti ensimmäiselle maailmanlaajuiselle konserttikiertueelleen, jonka nimi oli ”Greatest Love Tour”. Ava Gardner
Loppuvuosinaan Gardner kärsi vakavista terveysongelmista. Hän käytti myös edelleen runsaasti alkoholia. Alkoholismin ohella Gardner alkoi elinikäisen tupakoinnin seurauksena kärsiä keuhkolaajentumasta. Hänelle tuli myös tunnistamaton autoimmuunihäiriö. Vuonna 1986 Gardner sai kaksi aivohalvausta, joiden seurauksena vasen puoli hänen kehostaan halvaantui ja hän joutui vuoteenomaksi. Gardnerin entinen aviomies Frank Sinatra halusi maksaa hänen kaikki sairauskulunsa. Sinatra maksoi myös hänen käyntinsä asiantuntijalla Yhdysvalloissa. Viimeiset vuotensa Gardner vietti suurelta osin eristäytyneenä ylellisessä Lontoon asunnossaan. Viimeisinä kuukausinaan hän kuunteli erityisesti Sinatran levytyksiä. Mötley Crüe
Mötley Crüe ja sen jäsenet tulivat tunnetuiksi railakkaista elämäntavoistaan – lähinnä alkoholin ja huumeiden käytöstä. Elämäntavat vaikuttivat myös yhtyettä lähellä olevien ihmisten elämään. Hanoi Rocksin rumpali Razzle (Nicholas Dingley) kuoli auto-onnettomuudessa, kun 9. joulukuuta 1984 Hanoi Rocksin ja Mötley Crüen jäsenten päiviä kestäneen juhlimisen jälkeen Vince Neil sekä Razzle lähtivät kohtalokkaalle viinanhakumatkalle. Neil ajoi, ja paluumatkalla auto suistui vastaantulevien kaistalle törmäten toiseen autoon. Razzle kuoli onnettomuudessa, mutta Neil selvisi naarmuitta. Eräänlaiseksi korvaukseksi tästä tapaturmasta Mötley Crüe ehdotti Hanoi Rocksille yhtyeiden yhdistämistä, mitä ei kuitenkaan tapahtunut. Basisti Nikki Sixx oli kuolla 1987 heroiinin yliannostukseen, mutta kuin ihmeen kaupalla hän selvisi, kun Guns N' Roses -yhtyeen Slash ja Nikkin limusiinikuljettajan hälyttämät ensihoitajat lopulta elvyttivät hänet. Mötley Crüen jäsenten elämäntyyli oli tuhota koko yhtyeen, kunnes managerit Doug Thaler ja Doc McGhee puuttuivat asiaan. He patistivat jäsenet vieroitushoitoon, jossa he kävivät useita kertoja. Whitney Houston
Whitney Houston meni naimisiin Bobby Brownin kanssa 18. heinäkuuta 1992. Neljätoista vuotta kestänyt, alkoholin ja väkivallan varjostama liitto päättyi vuonna 2006. 4. maaliskuuta 1993 Houston synnytti ensimmäisen ja ainoan lapsensa, Bobbi Kristina Houston Brownin. Näihin aikoihin hän kirjoitti yhdessä aviomiehensä Brownin kanssa kappaleen ”Something in Common”, josta muodostui hitti Isossa-Britanniassa. Vuosina 1993 ja 1994 Houston voitti lukuisia palkintoja, mukaan lukien kolme Grammy-palkintoa, 11 Billboard Music Award -palkintoa ja kahdeksan American Music Award -palkintoa. Vuonna 1994 hänestä kehkeytyi ensimmäinen yhdysvaltalainen laulaja, joka esiintyi apartheidin jälkeisessä Etelä-Afrikassa. Hänen konserttinsa tuottivat rahaa Etelä-Afrikan lapsille. Billie Holiday
Holidayn jäätyä kiinni heroiinin käytöstä häneltä evättiin mahdollisuus esiintyä New Yorkissa. Vuonna 1959 hän joutui sairaalahoitoon sydän- ja maksasairauksiensa takia. Viimeiset elinpäivänsä hän vietti sairaalassa poliisin määräämässä arestissa. Hän kuoli maksakirroosiin 17. heinäkuuta 1959, vain 44-vuotiaana. Bon Scott
Seuraavana päivänä Kinnear heräsi aikaisin ja meni katsomaan Scottia. Kinnear löysi Scottin autostaan tajuttomana ja kiirehti Camberwellin King's College -sairaalaan. Elvytysyrityksistä huolimatta Bon Scott kuoli. Viralliseksi kuolinsyyksi on ilmoitettu alkoholimyrkytys. Wilhelm Steinitz
Pian turnauksen jälkeen Steinitz todettiin mielisairaaksi ja hän joutui laitoshoitoon. Joidenkin lähteiden mukaan Steinitz kärsi kupasta, jonka hän olisi saanut Pietarin turnauksessa vuosina 1895–96. Sairauden arvellaan olleen osasyynä hänen hermoromahduksiinsa. Hän jopa yritti yhdessä vaiheessa haastaa Jumalan šakkiotteluun ja aikoi antaa siirron ja sotilaan tasoituksena. Vuonna 1900 hänen vaimonsa toimitti hänet Ward's Islandin mielisairaalaan. 12. elokuuta vuonna 1900 Steinitz sai sairaalassa sydänkohtauksen, mikä johti hänen kuolemaansa. Hänet haudattiin Brooklynin "Ikivihreiden hautausmaalle". Elvis Presleyn kuolema
Elviksen kuolinsyytä tutkittiin jälleen vuonna 2014. Ruumiinavaustietoja tutkineet patologit ja lääkärit totesivat, että kuolinsyy oli sydämen rytmihäiriö, joka oletettavasti johtui hänen useiden terveysongelmiensa yhteisestä lopputuloksesta. Elviksen DNA:sta havaittiin, että hän sairasti kardiomyopatiaa. Patologit ja lääkärit totesivat myös, ettei alkoholilla tai huumausaineilla eikä myöskään varsinaisesti lääkkeillä ollut osuutta kuolemaan. Patologit ja lääkärit korostivat, että hänen elimistöstään löydettiin useita erilaisia reseptilääkkeitä, mutta Elvis ei kuitenkaan ollut väärinkäyttänyt niitä tuolloin eikä saanut yliannostusta. Canned Heat
Canned Heat on yhdysvaltalainen vuonna 1965 Los Angelesissa perustettu, blues rock -pohjaista musiikkia soittava yhtye. Ensimmäisellä, pelkästään yhtyeen mukaan nimetyllä albumilla soittavat Alan "Blind Owl" Wilson (kitara, huuliharppu, laulu), Bob "The Bear" Hite (laulu), Henry "The Sunflower" Vestine (kitara), Larry "The Mole" Taylor (basso) ja Frank Cook (rummut). Seuraavalla 1968 ilmestyneellä albumilla "Boogie with Canned Heath" Cookin tilalle on tullut rumpaliksi Fito de la Parra, joka on ainoana mukana edelleen keikkailevan yhtyeen alkuaikojen jäsenistä. Alan Wilson kuoli vuonna 1970 vain 27-vuotiaana huumeiden yliannostukseen, jota on arveltu myös itsemurhaksi. Laulaja Bob Hite menehtyi sydänkohtaukseen vuonna 1981 38-vuotiaana. Henry Vestine erosi yhtyeestä 1969, mutta soitti myöhemmin yhtyeen levyillä ja konserteissa. Hänen tilallaan oli Harvey Mandel. Vestine kuoli 1997 Pariisissa Canned Heatin Euroopan kiertueella juuri ennen kuin yhtyeen oli tarkoitus palata takaisin Yhdysvaltoihin. Basisti Larry Taylor erosi yhtyeestä 1970 mutta on sen jälkeenkin esiintynyt festivaalikeikkoilla Canned Heatin kanssa sekä soittanut mm. John Mayallin Bluesbreakersissa ja Tom Waitsin levyillä. Karen Wetterhahn
Wetterhahnin myrkytystila oli niin vakava, ettei hoito enää tehonnut häneen. Hänen veressään oli 800 kertaa normaalia enemmän elohopeaa. Hän vaipui helmikuussa koomaan ja kuoli 8. kesäkuuta. Wetterhahnia hoitaneen lääkäri David Nierenbergin mukaan tämän viimeisiä toiveita oli dimetyylielohopean tutkiminen, ettei kenenkään toisen tutkijan tarvitsisi enää kokea samaa myrkytystä. Whitney Houston
Samana vuonna 1996 Houston lyöttäytyi yhteen näyttelijöiden Brandy Norwoodin, Jason Alexanderin, Whoopi Goldbergin ja Bernadette Petersin kanssa työstääkseen uudelleenfilmatisoinnin televisioelokuvasta "Cinderella". Televisioyhtiö ABC ensiesitti elokuvan 2. marraskuuta 1997. Katsojaluku oli yli 60 miljoonaa eli enemmän kuin millään aiemmalla televisioelokuvalla. Elokuva voitti Emmy-palkinnon, ja siitä tuli kaikkien aikojen myydyin kotivideona julkaistu televisioelokuva. Clarence ”Gatemouth” Brown
Syyskuussa 2004 Brownilla diagnosoitiin keuhkosyöpä. Hänellä oli ennestään emfyseema ja sydänvaivoja, joten hän päätti lääkäreiden kanssa luopua sairauden hoidosta. Ennen kuolemaa Brownia kohtasi kuitenkin vielä tragedia: hänen kotinsa Louisianan Slidellissä joutui hurrikaani Katrinan tuhoamaksi vuonna 2005, ja hänet evakuoitiin Texasin Orangeen. Siellä hän kuoli veljensä talossa 81-vuotiaana 10. syyskuuta. Viimeiseksi levyksi jäi vuoden 2004 lopulla ilmestynyt "Timeless". Whitney Houston
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla Houston esiintyi verrattain vähän. Hän esiintyi näinä vuosina muun muassa vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa. Charles Whitman
Whitman kiipesi raskaasti aseistautuneena koulun torniin aamupäivällä 1. elokuuta 1966, ja alkoi ammuskella sieltä kampusalueella ja muualla lähistöllä olleita ihmisiä. Tapauksen johdosta 13 alueella liikkunutta sivullista sai surmansa. Lisäksi mahaansa luodin saaneen Claire Wilsonin syntymätön lapsi menehtyi. Whitman sai surmansa poliisin ampumista luodeista. Kate Bush
1990-luvun alkupuolella Bush koki vakavia henkilökohtaisia menetyksiä. Ensin hänen tanssitoverinsa Gary Hurst kuoli aidsiin. Myöhemmin hänen äitinsä Hannah menehtyi 72-vuotiaana, minkä Bush koki erityisen raskaana. Tuttu studiomuusikko Alan Murphy oli kuollut näiden tapahtumien välissä. Uusi albumi "The Red Shoes" saatiin kuitenkin tehtyä edellisen levyn tahtiin ja julkaistiin marraskuussa 1993. Työskentelytapa säilyi samankaltaisena eli kerroksittain etenevänä. Studioryhmityksessä Danny McIntosh otti Alan Murphyn paikan kitaristina. Albumin kappaleita oli alun perin tarkoitus esittää pienimuotoisella kiertueella, mikä jäi loppujen lopuksi toteutumatta ennen kaikkea Hannah Bushin kuoleman takia. Suunnitelma vaikutti kuitenkin siten, että äänityksissä tavoiteltiin livetunnelmaa aikaisempaa enemmän. I Will Always Love You
Alun perin "Bodyguardin" loppuun oli ajateltu uuttaa versiota Jimmy Ruffinin laulamasta kappaleesta ”What Becomes of the Brokenhearted”. Kävi kuitenkin ilmi, että se oli päätynyt vuoden 1991 elokuvaan "Paistetut vihreät tomaatit" eikä sitä voisi käyttää. Kevin Costner toi Whitney Houstonille kuunneltavaksi Ronstadtin levytyksen Partonin kappaleesta. Houstonkin ihastui kappaleeseen ja päätti, että se sovitetaan elokuvaan soulballadiksi. Costner on kertonut haastattelussa, että Houstonin levy-yhtiön johtajat eivät olleet järin innostuneita kappalevalinnasta. Outona pidettiin myös Costnerin vaatimusta, että kappaleen alku tulee esittää "a cappella" eli ilman soitinsäestystä. Costner piti kiinni kannastaan, ja niinpä Whitney Houston laulaa "Bodyguardin" loppukohtauksessa ”I Will Always Love Youn”, ja ensimmäiset 46 sekuntia siitä ilman säestystä. Houston teki itse asiassa kaksi versiota laulusta – toisen elokuvaan ja toisen soundtrack-levylle. Audrey Hepburn
Myöhempinä vuosinaan Hepburn osallistui humanitaariseen työhön lasten auttamiseksi muistaen omat sotavuosien kokemuksensa miehitetyssä Hollannissa. Hän sanoi: ""Voin kertoa, mitä Unicef tarkoittaa lapsille, koska olin yksi niistä, jotka saivat ruokaa ja lääketieteellistä apua heti toisen maailmansodan jälkeen"" Vuodesta 1988 kuolemaansa saakka hän toimi Unicefin hyvän tahdon lähettiläänä ja kiersi ympäri maailmaa tehtävässään lasten oikeuksien puolesta. Hän vieraili muun muassa Etiopiassa, Vietnamissa, Bangladeshissa ja Somaliassa. Hepburnin matkantekoa helpotti hänen erinomainen kielitaitonsa, sillä hän puhui hollantia, englantia, saksaa, espanjaa, italiaa ja ranskaa. George H. W. Bush myönsi vuonna 1992 Hepburnille tämän tekemästä humanitaarisesta työstä Presidential Medal of Freedomin. Yhdysvaltain elokuva-akatemia palkitsi hänet postuumisti Jean Hersholtin humanitaarisella palkinnolla. 1980-luvun alkupuolelta lähtien Hepburn seurusteli hollantilaisen näyttelijän Robert Woldersin kanssa. Suhde kesti aina hänen kuolemaansa saakka. Hepburn kuoli 63-vuotiaana kotonaan Tolochenaz’ssa Sveitsissä umpilisäkkeestä alkunsa saaneeseen syöpään. Hänet on haudattu Tolochenaz’han. The Notorious B.I.G.
Biggie oli uransa alusta asti ollut hyvä ystävä Tupac Shakurin kanssa, mutta kaikki muuttui, kun Tupac syytti Biggietä ja tämän ystäviä Sean Combsia ja Andre Harrellia vuoden 1995 loppupuolella siitä, että nämä olisivat häneen kohdistuneen ryöstön ja ammuskelun takana, joka tapahtui marraskuussa 1994. Ampumisen aikaan käynnissä olleessa oikeudenkäynnissä Tupac tuomittiin vankeuteen, jonka aikana hän sai kuulla sellitovereiltaan, että Biggie olisi tietänyt ampumisesta etukäteen, mutta ei varoittanut Tupacia. Tästä sai alkunsa Tupacin julistama välirikko. Tupac julkaisi 1996 kesällä dissauskappaleen "Hit 'Em Up", joka avoimesti haukkuu Biggietä ja Bad Boy Recordsia. 7. syyskuuta 1996 Las Vegasissa Tupacia ammuttiin ja hän kuoli muutamaa päivää myöhemmin sairaalassa. Pian tapauksen jälkeen media pani syylliseksi Biggien, mutta hän puolustautui sanomalla olleensa New Yorkissa nauhoittamassa toista albumiaan. I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)
I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me) on Whitney Houstonin vuonna 1987 julkaistu kappale, joka julkaistiin hänen toisella studioalbumillaan, Whitney. Kappale julkaistiin myös singlenä ja siitä tehtiin musiikkivideo. Single nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle. Kappale palkittiin Grammy-palkinnolla. Steve Mackay
Mackayn huhuttiin ja luultiin pitkään aikaa kuolleen. Vuonna 2000 The Stooges-aiheisia artikkeleita sekä ohjelmia julkaisseet ja esittäneet MTV, VH1 ja Rolling Stone väittivät Mackayn kuolleen AIDS:iin 1970-luvulla. Mackayn itsensä mukaan toimittaja Nick Kent sai huhut aikaan kirjoitettuaan huonosti toimitetun Stooges-artikkelin, jossa väitti tämän kuolleen. Todellisuudessa hän oli sekoittanut Mackayn lyhytaikaiseen Stooges-basisti Zeke Zettneriin, joka kuoli heroiinin yliannostukseen vuonna 1973. Pienen levy-yhtiö Radonin omistaja Scott Nydegger sai huhut loppumaan ottamaan Mackayhyn yhteyttä ja kutsumalla hänet levyttämään studiossa omaa kappalemateriaalia. Whitney Houston
"I’m Your Baby Tonight" myi maailmanlaajuisesti 12 miljoonaa kappaletta, josta neljä miljoonaa Yhdysvalloissa. Keikkailevana artistina Houston aloitti sen menestyksen tiimoilta ”I’m Your Baby Tonight” -konserttikiertueen. Tammikuussa 1991 hän esitti Yhdysvaltain kansallislaulun, ”The Star-Spangled Banner”in 25:ssä Super Bowl -ottelussa Tampassa. Houstonin tulkinta julkaistiin myöhemmin singlenä: se nousi Yhdysvaltain singlelistalle ja myi platinaa. Houstonista tuli näin ainoa artisti, joka on tehnyt kansallislaulusta pophitin. Hän lahjoitti kaiken singlen myynnistä kertyneen voiton Amerikan Punaiselle Ristille. Hän esitti kansallislaulun yhdessä muiden hittiensä kera Persianlahden sodasta palanneille sotilaille myöhemmin Norfolkissa Virginian osavaltiossa. George H. W. Bush
Bush kärsi eräästä Parkinsonin taudin muodosta, minkä vuoksi hän menetti kävelykykynsä ja käytti pyörätuolia. Tammikuussa 2017 hän joutui sairaalaan keuhkokuumeen aiheuttamien hengitysongelmien takia. Jo ennen sairaalaan joutumistaan Bush oli ilmoittanut, ettei terveyssyistä pysty osallistumaan Donald Trumpin virkaanastujaistilaisuuteen 20. tammikuuta. Hän oli sairaalassa noin kaksi viikkoa, osan ajasta tehohoidossa. Bush kuoli 94-vuotiaana kotonaan Houstonissa, Texasissa 30. marraskuuta 2018. Whitney Thompson
Whitney Thompson (s. 26. syyskuuta 1987) on yhdysvaltalainen malli. Thompson voitti "Huippumalli haussa" -ohjelman kymmenennen tuotantokauden. Thompson toimii Yhdysvaltain kansallisen syömishäiriöyhdistyksen lähettiläänä. Sid Vicious
Sid Vicious kuoli 21-vuotiaana New Yorkissa 2. helmikuuta 1979 ollessaan vapaalla takuita vastaan. Takuut oli maksanut levy-yhtiö Virgin Records. Hän oli ottanut vankilasta vapautumispäivänään hyvin puhdasta heroiinia. Hänen alaston ruumiinsa löytyi Michelle Robinsonin asunnosta Greenwich Villagesta. Kuolinsyyksi todettiin heroiinin yliannostus. Whitney Houston
Vain hieman ennen kokoelma-albumin/DVD:n "" julkaisua Houston aviomiehineen sai kielteistä huomiota. Havaijilaisen lentoaseman vartijat havaitsivat avioparin matkatavaroissa marihuanaa. Pariskunnan kone oli ehtinyt nousta ennen poliisin paikalletuloa. Lehdistö paisutti asian mediakohuksi, vaikka myöhemmin kaikista Houstonia ja Brownia kohtaan nostetuista syytteistä luovuttiinkin. Samoihin aikoihin Houston sai myös musiikkipiireissä kyseenalaista mainetta perumalla rivakkaan tahtiin esiintymisiään. Jupakasta huolimatta "Whitney: The Greatest Hits" osoittautui kaupalliseksi menestykseksi. Se myi yli 11 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti ja vietti kaksi viikkoa Ison-Britannian albumilistan ykkösenä ja saavutti Yhdysvaltain albumilistan kärkiviisikon. Albumi sisälsi Houstonin parhaimpia hittejä ja klassikoita, sekä muutaman uuden kappaleen, mukaan lukien duetot ”Could I Have This Kiss Forever” (Enrique Iglesiasin kanssa), ”If I Told You That” (George Michaelin kanssa) ja ”Same Script, Different Cast” (Deborah Coxin kanssa). Norman Whitfield
Whitfield kuoli syyskuussa 2008 Cedars-Sinain sairaalassa diabeteksestä komplikaatioihin. Hänellä oli ollut aiemmin myös sydän- ja munuaisvaivoja. Buster Keaton
Buster Keatonille kehittyi vuosikymmenien tupakoimisen seurauksena keuhkosyöpä. Vaimo ja lääkärit uskottelivat Keatonille hänen sairastavan kroonista keuhkoputkentulehdusta, eivätkä koskaan kertoneet hänen olevan vakavasti sairas. Ei ole täysin varmaa miksi he tekivät niin; ehkä he arvelivat Keatonin lopettavan elokuvauransa, jos hänelle kerrottaisiin totuus. Keaton kuoli 70-vuotiaana 1. helmikuuta 1966 Woodland Hillsin kaupunginosassa, Los Angelesissa, Kaliforniassa ja hänet haudattiin Forest Lawn Memorial Parkin hautausmaalle Hollywood Hillsiin, Los Angelesiin. I Will Always Love You: The Best of Whitney Houston
I Will Always Love You: The Best of Whitney Houston on Whitney Houstonin muistoa kunnioittaen julkaistu ja koko uran kattava kokoelmalevy, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti marraskuussa 2012, noin seitsemän kuukautta Houstonin kuoleman jälkeen. Albumi sisältää Houstonin yli 25-vuotisen uran suurimmat ja merkittävimmät kappaleet. Kokoelmalta löytyy kaikki Whitneyn rakastetuimmat klassikkohitit, kuten ”I Will Always Love You”, ”Saving All My Love for You”, ”I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)”, ”My Love Is Your Love”, “How Will I Know” ja niin edelleen. Kokoelmalta on julkaistu singlenä uudelleen äänitetty duettoversio ”I Look To You” kappaleesta, jossa on Whitneyn ennenjulkaisemattomat lauluosuudet lisättynä R. Kellyn lauluosuuksiin. Lisäksi kokoelmalla on toinen aikaisemmin julkaisematon kappale ”Never Give Up”, jonka Houstonille sävelsi Jermaine Dupri ja Bryan-Michael Cox. Miles Davis
Syyskuussa 1991 Davis joutui keuhkokuumeen vuoksi santamonicalaiseen sairaalaan. Hän sai siellä aivoinfarktin ja koomaan vaivuttuaan kuoli 28. syyskuuta. Whitney Houston
Kesäkuussa 1987 julkaistu albumi "Whitney" oli suuri kaupallinen menestys. Se debytoi Yhdysvaltain ja Ison-Britannian albumilistojen ensimmäisellä sijalla, tehden Houstonista ensimmäisen naisartistin, joka on siihen kyennyt. Albumi debytoi julkaisuviikollaan kymmenen myydyimmän joukossa myös useiden muiden maiden albumilistoilla. Neljä ensimmäistä singlejulkaisua "I Wanna Dance with Somebody", "Didn't We Almost Have It All", "So Emotional" ja "Where Do Broken Hearts Go" päätyivät kaikki peräkkäin Yhdysvaltain singlelistan ykkösiksi. Ne jatkoivat Houstonin kolmen edellisen singlen aloittamaa ykköshittien sarjaa, jota riitti seitsemän singlen verran, enemmän kuin millään muulla artistilla tai yhtyeellä. Albumilta julkaistu viides single, "Love Will Save The Day" pääsi myös kärkikymmenikköön, sijoittuen yhdeksänneksi.
Vuonna 1988 Houston oli kolmen Grammy-palkinnon ehdokkaana ja voitti yhden palkinnon singlellä "I Wanna Dance With Somebody (Who Loves Me)". Vuosina 1987–1988 Houston palkittiin lisäksi kahdella American Music Award -palkinnolla. 
"Whitney"-albumia myytiin maailmanlaajuisesti 20 miljoonaa kappaletta, joista yli yhdeksän miljoonaa Yhdysvalloissa. Houston aloitti toisen konserttikiertueensa, Moment of Truth -kiertueen, josta tuli yksi vuoden 1987 menestyneimmistä kiertueista. Vuoden 1988 kesäolympialaisia varten Houston levytti kappaleen "One Moment In Time", josta tuli top-5 hitti Yhdysvalloissa ja ykköshitti Isossa-Britanniassa ja Saksassa. Victoriano Huerta
Hän lähti maanpakoon, ensin Kingstoniin, Jamaikaan saksalaisella risteilijä SMS Dresdenillä ja sieltä Englantiin, Espanjaan ja Yhdysvaltoihin. Hän jäi kiinni suunnitelmista palata valtaan sekä Espanjassa että Washingtonissa ja neuvotteluista Saksan keisarin, joka oli Huertan tärkein tukija, agenttien kanssa saada keisarin tuki vallankaappaukselle. Hänet pidätettiin Yhdysvalloissa Newmanissa New Mexicossa maan puolueettomuuslakien rikkomisesta. Kun hänet vapautettiin Fort Blissista ja asetettiin kotiarestiin. Hän kuoli maksakirroosiin El Pasossa Texasissa. I Will Always Love You
I Will Always Love You on Dolly Partonin vuonna 1973 tekemä kappale, jonka hän levytti ensimmäisen kerran vuonna 1974. Whitney Houston levytti kappaleen "Bodyguard"-elokuvaan ja sen soundtrack-albumille. Se julkaistiin Houstonin albumin ensimmäisenä singlenä vuonna 1992 ja siitä tuli jättimenestys, jota myytiin yli 12 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Se on edelleen Houstonin suosituin ja menestynein kappale ja samalla yksi maailman menestyneimmistä kappaleista. Imppaus
Myös joidenkin populaarikulttuurin ikonihenkilöiden kerrotaan impanneen, mikä on osaltaan myös vaikuttanut heidän taiteeseensa. Nirvana-yhtyeen laulusolisti Kurt Cobainin kerrotaan muiden päihdeongelmiensa ohella impanneen partavaahtopurkin kaasua. Yhtyeen kappaleessa ”Dumb” lauletaan liiman imppauksesta. Cobain kärsi mielenterveysongelmista ja muistakin sairauksista ja teki itsemurhan 1994. Laulaja Janis Joplin, joka menestyi 1960-luvulla, myös otaksuttavasti imppasi muiden päihdeongelmiensa ohella. Hän kuoli heroiinin yliannostukseen 1970. Howard Hughes
Joidenkin mukaan Hughes kuoli Meksikossa. Kodeiini ja elämäntapa tekivät hänestä melkein tunnistamattoman. Hughes antoi joidenkin lähteiden mukaan kynsiensä, tukkansa ja partansa kasvaa leikkaamatta niitä. Parhaimpina päivinään Hughes oli 193 cm pitkä ja painoi 72 kg. Kuollessaan hän oli 7,5 cm lyhyempi ja painoi vain 41 kg. FBI:n piti ottaa sormenjälkiä tunnistaakseen hänet. Hughesin yksityiset lentäjät kuvailivat hänet vanhaksi, väsyneeksi ja loppuun kuluneeksi. Hänellä oli parta ja harmaat hiukset, jotka ulottuivat olkapäille. Dolly Parton
Vuonna 1992 Whitney Houston sai superhitin levytyksellään Partonin vanhasta laulusta "I Will Always Love You". Partonin oma ura oli kuitenkin jo hiukan hiipunut, joten hän ryhtyi kirjoittamaan bluegrass-musiikkia, joka oli hänen vanha suosikkinsa. Parton levytti kolme bluegrass-albumia, joista ensimmäinen valittiin vuoden bluegrass-albumiksi. Blind Willie Johnson
Johnson pysyi köyhänä kuolemaansa asti, laulaen ja saarnaten Texasin Beaumontin kaduilla kaikille, jotka kuuntelivat. Vuonna 1945 hänen kotinsa paloi selittämättömistä syistä. Koska Johnsonilla ja hänen silloisella vaimollaan ei ollut muuta paikkaa, he asuivat kotinsa raunioissa, kunnes kaksi viikkoa myöhemmin Johnson kuoli keuhkokuumeeseen. Hänen hautapaikastaan ei ole varmuutta, mutta Beaumontin kaupungissa on meneillään hanke paikan varmistamiseksi ja suojelemiseksi. Johnsonin kuoleman jälkeen hänen vaimonsa työskenteli sairaanhoitajana. Jani Lane
Lane menehtyi akuuttiin alkoholimyrkytykseen. Hänen kuolemansa on koskettanut monia rockmuusikoita, muun muassa Bret Michaelsia, Michael Sweetia, Dario Lorinaa, Steven Adleria ja Warrantin miehistöä. Bändi kommentoikin Lanen kuolemaa näin: "Me teemme Janille tribuutin ennen kuin soitamme kappaleen "Heaven" tänä iltana. Emme ikinä ajatelleet silloin, kun "Heaven" kirjoitettiin, että soittaisimme sen jonain päivänä Janin ennenaikaisen kuoleman muistoksi. Tämä on hyvin surullinen päivä rock 'n' rollille. Yksi musiikin hienoista puolista on, että musiikki elää ikuisesti." Iron Butterfly
Yhtyeen historiaa ovat varjostaneet useat kuolintapaukset. 1970-luvulla yhtyeessä soittaneen basistin Philip Taylor Kramerin ruumis löydettiin vuonna 1999 Malibun lähettyviltä Decker Canyonin pohjalta. Hän oli tiettävästi tehnyt itsemurhan ajettuaan autonsa rotkoon neljä vuotta aiemmin. Vuonna 1978 yhtyeen basisti Keith Ellis menehtyi yhtyeen kiertueella Saksassa ja vuonna 1985 myös bassoa yhtyeessä soittanut Kurtis Teal menehtyi sydänongelmiin. Muista vanhemmista jäsenistä kitaristi Erik Braunn menehtyi heinäkuussa 2003 myös sydänongelmiin ja laulaja/perkussionisti Darryl DeLoach vuotta aiemmin maksasyöpään. Kitaristi Larry "Rhino" Reinhardt kuoli vuonna 2012 maksakirroosiin. Whitney Houston
Maaliskuussa 2004 Houston vietti viisi vuorokautta huumepotilaiden kuntoutuskeskuksessa. Sen jälkeen hän käynnisti yhdessä Natalie Colen ja serkkunsa Dionne Warwickin kanssa kansainvälisen "Soul Divas" konserttikiertueen, joka jatkui läpi kesän. 14. huhtikuuta 2004 Houston teki World Music Awardseissa yllätysesiintymisen esittämällä kappaleet ”I Believe In You And Me” ja ”I Will Always Love You” kunnianosoituksena pitkäaikaiselle ystävälleen Clive Davisille. Vuonna 2005 Houstonin huumeista kuntouttaminen jatkui kaksi kuukautta. Matthew Hopkins
Hopkinsin kuoleman todennäköisemmän version mukaan hän kuoli kotonaan tuberkuloosiin. Hänen kuolemaansa kietoutuu myös tarina, että hän olisi joutunut vesitestiin ja hänet olisi teloitettu noitana. David Bowie
David Bowie kuoli 10. tammikuuta 2016 rauhallisesti kotonaan perheensä läsnä ollessa sairastettuaan 18 kuukauden ajan maksasyöpää, jonka hän salasi loppuun saakka kaikilta paitsi läheisimmiltä ystäviltään. Hän oli vain kaksi päivää aikaisemmin ehtinyt täyttää 69 vuotta. Bowie toivoi testamentissaan, että hänen tuhkansa sirotellaan buddhalaisin menoin Indonesiaan Balin saarelle. Testamentin mukaan hänen perijöitään ovat puolison ja kahden lapsen lisäksi myös pitkäaikainen avustaja ja Bowien tyttären hoitaja. Samaan aikaan oikeudelle jätetyn kuolintodistuksen mukaan Bowie tuhkattiin Yhdysvalloissa kaksi päivää kuolemansa jälkeen. The Bodyguard (albumi)
The Bodyguard on samannimistä elokuvaa varten levytetty soundtrack-albumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 1992. Sitä pidetään yleisesti Whitney Houstonin albumina, sillä suurin osa sen kappaleista ovat hänen esittämiään. Houston myös toimi albumin toisena tuottajana Clive Davisin kanssa. Whitney Houston
Houston tuotti vuosina 2003 ja 2004 kaksi suurta produktiota: televisioelokuva "Cheetah Girls", sekä kansainvälisessä levityksessä olleen elokuvan "Prinsessapäiväkirjat 2", joka tuotti yksin Yhdysvalloissa yli 100 miljoonaa dollaria, josta taas kerran osa meni Houstonin tuotantoyhtiölle. Marraskuussa 2003 hän julkaisi kuudennen studioalbuminsa, jouluaiheisen "". Albumi sisälsi monia joululauluklassikkoja. Se myi kultaan oikeuttavan määrän Yhdysvalloissa, ja maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta. Hilton Ruiz
Ruiz kuoli kaatumistapaturman komplikaatioihin New Orleansissa, johon hän oli matkustanut työskennelläkseen Hurrikaani Katrina -hyväntekeväisyysprojektin parissa. Whitney Houston
Elokuussa 2001 Houston allekirjoitti merkittävän uusintasopimuksen levy-yhtiö Arista/BMG:n kanssa. Sopimus oli arvoltaan 100 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Houston lupautui sen myötä levyttämään yhtiölle kuusi uutta studioalbumia. Syntyessään sopimus oli rahalliselta arvoltaan musiikkihistorian suurin. Kaksi kuukautta myöhemmin, syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen, Houston julkaisi tulkintansa Yhdysvaltain kansallislaulusta ”The Star-Spangled Banner”. Single myi platinaa ja saavutti Yhdysvaltain singlelistalla kuudennen sijan. Niin ikään vuonna 2001 Houston kunnostautui ensi kerran elokuvatuottajana. Hänen tuotantoyhtiönsä Brownhouse rahoitti elokuvan "Prinsessapäiväkirjat", joka tuotti yli 100 miljoonaa dollaria Yhdysvalloissa.
Hieman ennen viidennen studioalbuminsa "Just Whitneyn" julkaisua Houston vieraili televisiossa Diane Sawyerin haastateltavana. Sawyer ja Houston keskustelivat Houstonia koskevista huumeidenkäyttösyytöksistä ja hänen yksityiselämästään. Monet kriitikot sanoivat haastattelusta olleen Houstonin uralle vain haittaa sen arkojen aiheiden vuoksi. Toiset taas olivat sitä mieltä, että se lisäsi kiinnostusta Houstonin musiikkia kohtaan ja kiihdytti hänen tuotoksiensa myyntiä. Kun "Just Whitney" lopulta joulukuussa 2002 julkaistiin, se sai kohtalaiset arvostelut ja debytoi Yhdysvaltain albumilistan top10:ssä. Isossa-Britanniassa se oli sitä vastoin kaupallinen pettymys. Albumi ei päässyt brittien albumilistan 75 parhaimman joukkoon, kun taas Houstonin kaikki edelliset studioalbumit olivat nousseet vähintään sijalle neljä. Crazy Horse
Danny Whittenin heroiiniaddiktio nousi esille, kun Neil Young teki hänestä kappaleen "The Needle And The Damage Done" levylleen "Harvest". Whitten erotettiin yhtyeestä 18. marraskuuta 1972. Samana päivänä hänet löydettiin kuolleena. Kuolema oli seurausta valiumin ja alkoholin sekakäytöstä. Vuonna 1973 Young teki ystävänsä kuoleman inspiroiman levyn "Tonight’s the Night" (julkaistu vasta vuonna 1975). Sandy Denny
Taiteellisesta menestyksestään huolimatta Denny kärsi huonosta itsetunnosta ja iän myötä pahentuneesta alkoholismista. Tupakointi ja alkoholin liikakäyttö myös vahingoittivat hänen lauluääntään. Vuonna 1978 hän yllättäen kuoli 31 vuoden iässä aivoverenvuotoon, joka oli ilmeisesti seurausta aiemmin tapahtuneesta portaikossa kaatumisesta. Nick Winter
Sittemmin Winter kärsi alkoholiongelmasta. Hän kuoli häkämyrkytykseen kotonaan toukokuussa 1955. Whitney Houston
Houston nousi musiikkimaailman tietoisuuteen 1980-luvun puolivälissä, jolloin hän julkaisi omaa nimeään kantavan esikoisalbuminsa. 1990-luvulla Houston julkaisi useita menestyneitä albumeja, mukaan lukien ennätyksiä rikkoneen "The Bodyguard" -soundtrackin, jota myytiin maailmanlaajuisesti yli 40 miljoonaa kappaletta. Samalla albumilla julkaistiin Houstonin tulkinta Dolly Partonin kappaleesta ”I Will Always Love You”, josta tuli Houstonin uran suurin hitti. Lähes koko 2000-luvun Houston kärsi huonosta julkisuuskuvasta, jonka seurauksena hänen suosionsa hiipui. 1990-luvulta alkaen hän kärsi myös päihderiippuvuudesta. Vuonna 2009 Houston teki paluun listojen kärkeen seitsemännellä studioalbumillaan "I Look to You". Shannon Hoon
Hoon sai vuonna 1995 tyttöystävänsä Lisa Crousen kanssa tyttären Nico Blue. Samana vuonna ilmestyi "Soup", Blind Melonin viimeinen albumi, joka julkaistiin Hoonin ollessa vielä elossa. Pari kuukautta sen ilmestymisen jälkeen huumausaineongelmista kärsinyt Hoon menehtyi New Orleansissa kokaiinin yliannostukseen. Hänet haudattiin Daytoniin, kotiosavaltioonsa Indianaan. Whitney Houston
Whitney Houston syntyi Newarkin kaupungissa New Jerseyn osavaltiossa John ja Cissy Houstonin baptistiperheeseen. Hänen sisaruksiaan olivat Michael ja Gary Houston. Hänen äitinsä Cissy Houston, serkkunsa Dionne Warwick ja perheystävänsä Aretha Franklin olivat kaikki tunnettuja gospel-, R&B- ja soul-laulajia, joten Houston oli jo lapsuudessaan vahvasti mukana musiikkimaailmassa. Yhdentoista vuoden ikäisenä hän alkoi esiintyä solistina Newarkin New Hope Baptist -kirkon gospelkuorossa. Vaikka Houston oli baptisti, hän kävi katolista tyttöjen high schoolia. Teini-ikäisenä Houston oli usein äitinsä mukana, kun tämä esiintyi yökerhoissa ympäri New Yorkia, ja joskus myös itse astui lavalle esiintymään. Buddy Holly
Holly sai surmansa kiertueella, kun häntä, The Big Bopperia ja Ritchie Valensia kuljettanut pienkone putosi maahan Clear Lakessa Iowassa 3. helmikuuta 1959. 22-vuotiaana kuolleesta Hollysta tuli ensimmäinen kuollut tunnettu valkoinen rock and roll -laulaja. Allen Collins
Esiintymään Collins ei tämän jälkeen noussut koskaan ja hän kuoli keuhkokuumeeseen 23. tammikuuta 1990. Keuhkokuume johtui keuhkojen auto-onnettomuudessa pienentyneestä kapasiteetista. Sairaus oli parantumaton ja todettu syksyllä 1989, jolloin Collins joutui sairaalaan. Hän oli kuollessaan 37-vuotias. Collins on haudattu vaimonsa viereen 
Riverside Memorial Park -hautausmaalle Jacksonvilleen. Lenny Bruce
Painostuksesta huolimatta Bruce kieltäytyi siivoamasta kieltään. Vuonna 1964 Bruce tuomittiin epäsiveellisestä näytöksestä Greenwich Villagessa. Norman Mailer, James Jones ja muut merkittävät kirjailijat ja älyköt puolustivat häntä yhteiskunnallisena satiirikkona "Swiftin, Rabelais'n ja Twainin perinteen hengessä." Myöhäisinä vuosinaan Bruce tuli riippuvaiseksi heroiinista. Vuonna 1963 hänet tuomittiin laittomasta huumeiden hallussapidosta. Bruce kuoli yliannostukseen 3. elokuuta 1966 kotonaan Hollywood Boulevardilla 40-vuotiaana. William A. Horning
Horning kuoli syöpään "Ben-Hurin" kuvausten aikana ja voitti postuumisti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon "Gigi"-elokuvasta vuoden 1959 Oscar-gaalassa. Hän voitti myös vuoden 1960 Oscar-gaalassa "Ben-Hur"-elokuvan lavastuksesta. Tuottaja Sam Zimbalist voitti samoin postuumisti samasta elokuvasta parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Whitney Houston (albumi)
Whitney Houston on Whitney Houstonin omaa nimeään kantava debyyttialbumi, mikä julkaistiin 21. helmikuuta 1985. Albumilla oli aluksi nihkeä vastaanotto, mutta lopulta sen menestys kasvoi suuriin mittasuhteisiin, kiitos siltä julkaistujen kolmen ykköshitin. Se on vielä nykypäivänäkin Houstonin menestynein studioalbumi, ja kaikkien aikojen parhaiten myynyt artistin debyyttialbumi. Percy Whitlock
Whitlock sairastui parikymppisenä tuberkuloosiin. Lisäksi hän kärsi verenpainetaudista, ja elämänsä loppuvaiheissa hän sokeutui. Hän kuoli 42-vuotiaana ja joutui pitkälti unohduksiin vuosikymmeniksi. Myöhemmin romanttisen ja postromanttisen urkukirjallisuuden suosio on kasvanut, ja Whitlockin teoksia on myös levytetty. Vuonna 1983 perustettiin Percy Whitlock Trust, joka on pyrkinyt tekemään Whitlockin tuotantoa tunnetummaksi. Sen puheenjohtaja on Francis Jackson. Sihteerinä toimii Malcolm Riley, joka julkaisi säveltäjän elämäkertateoksen vuonna 1998 ja jatkoi sitä kirjalla "The Percy Whitlock Companion" (2007).