Mikä Helmut Kohl oli koulutukseltaan?
Helmut Kohl
Kohl liittyi vastaperustettuun kristillisdemokraattiseen puolueeseen vuonna 1946. Vuodesta 1950 Kohl opiskeli lakia Frankfurt am Mainissa mutta vaihtoi vuotta myöhemmin historian opintojen pariin Heidelbergin yliopistossa. Filosofian tohtorin arvonsa hän sai vuonna 1958, minkä jälkeen lähti liike-elämään.
Christoph Blocher
Christoph Wolfram Blocher (s. 11. lokakuuta 1940, Schaffhausen, Sveitsi) on saksankielinen sveitsiläinen poliitikko, teollisuusmies ja entinen liittoneuvoston jäsen. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen tohtori. Vuoteen 2003 saakka hän toimi vuonna 1983 ostamansa kemianteollisuusyritys EMS-Chemien toimitusjohtajana ja kohosi omistuksellaan miljardööriksi. Hän siirtyi siirtyi Sveitsin liittoneuvostoon ja toimi Sveitsin oikeus- ja poliisiministerinä. Hän on ollut myös oikeistolaisen Sveitsin kansanpuolueen puheenjohtaja, jonka aikana puolue nousi Sveitsin suurimmaksi. Häntä luonnehditaan populistiksi ja taitavaksi sanankäyttäjäksi sekä puolueensa pääideologiksi. Helmut Kohl
Vuoden 1987 vaalien jälkeen Kohl muodosti kolmannen hallituksensa ja tapasi samana vuonna Erich Honeckerin. Tämä oli ensimmäinen Länsi-Saksan ja Saksan demokraattisen tasavallan johtajien tapaaminen. Sitä pidettiin osoituksena Kohlin "Ostpolitik"-linjan jatkamisesta. Vuonna 1989 Berliinin muurin murtuessa Kohl hyödynsi tilaisuutta ja esitteli kymmenen kohdan ohjelman ”Saksan ja Euroopan jaon voittamisesta”. Hän haki sille Neuvostoliiton Mihail Gorbatšovin tuen, ja 18. toukokuuta 1990 DDR:n kanssa solmittiin talous- ja sosiaalinen unioni. Kohl sai sovittua toisen maailmansodan voittajavaltojen kanssa Saksan yhdistymisestä ja luopui Länsi-Saksan aluevaateista Puolalta. Vuonna 1993 Kohl vahvisti Tšekin kanssa sopimuksen Sudeettimaan aluevaatimuksista luopumisesta. Deutsche Hochschule für Politik
Korkeakoulun perustamisen aikoihin Weimarin tasavalta oli nuori, hävitty maailmansota ja Versaillesin sopimuksen nöyryytykset vaivasivat ihmisiä. Intellektuellien joukossa muhi fasismia edeltäneitä oikeistolaisia ajatuksia, tasavallan vastustamista, haikailua keisarikunnan aikoihin ja muukalaisvihamielisyyttä. DHfP:n liberaalit perustajat nousivat näitä oikeistolaispiirejä vastaan. Monet heistä kuuluivat Berliinin demokraattiseen yhdistykseen, jonka jäseninä oli myös juutalaisia kauppiaita ja pankkiireja. Ludwig van Beethovenin elämäkerta
Wieniin palattua oli vielä löydettävä opettaja, joka valmentaisi poikaa sisäoppilaitokseen, johon Beethoven toivoi hänen pääsevän. Johanna oli jo ehtinyt suunnitella omiaan Karlia varten. Syyskuussa hän sai luvan lähettää Karl sisäoppilaaksi kuninkaallis-keisarilliseen Konviktiin, jossa Karl aloitti koulunkäyntinsä. Keskiyöllä 3. joulukuuta Karl karkasi äitinsä luo. Beethoven osoitti jälleen hellyytensä puuttumisen sekä ankaruutensa lähettämällä välittömästi poliisin Karlin perään. Tämän jälkeen Johanna teki jälleen uuden anomuksen. Hän valitti, että häneltä oli lainvastaisesti riistetty hänen oikeutensa, ja että Karlille koituisi korvaamattomaksi fyysiseksi ja moraaliseksi vahingoksi, jos Karl jätettäisiin Beethovenin hoitoon. Kun Beethovenilta tiedusteltiin Karlin kasvatuksesta, hän sanoi vahingossa: ”Jos hän vain olisi syntyperältään aatelinen...” mikä veti huomion hänen omaan aateluuskuvitelmaansa ja flaamilaisen ”vanin” ja saksalaisen "vonin” sekoittamiseen keskenään. Koska hän ei voinut todistaa sellaista arvoasemaa, paitsi väittämällä aateluutensa olevan sydämessään, juttu siirrettiin aatelittomien rauhantuomarille 18. joulukuuta, Beethovenin suureksi nöyryytykseksi ja Johannan eduksi. Alkuvuodesta 1819 Johannalle myönnettiin holhousoikeus. Hän lähetti kesäkuussa 1819 Karlin kouluun, jota johti Joseph Blöchlinger. Beethoven teki kaikkensa saadakseen Blöchlingerin Johannaa vastaan, josta ei kuitenkaan ollut mitään apua, ja 17. syyskuuta rauhantuomari vahvisti, että holhous on jaettava Johannan ja Leopold Nussböck-nimisen kaupungin virkamiehen kesken. Ilmo Hela
Hänen vanhempansa olivat professori, säveltäjä Martti Mikael Hela ja Anna Maria Kiviranta. Hela kirjoitti ylioppilaaksi Kajaanin yhteislyseosta 1933 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1937. Vuosina 1937–1939 hän opiskeli Saksassa, aluksi Königsbergissä sitten Hampurissa, missä hän kiinnostui merentutkimuksesta. Helan opinnot keskeytyivät talvisodan vuoksi, mutta vuonna 1940 hän sai virkaa tekevän apulaisassistentin toimen merentutkimuslaitoksesta, jossa hän palveli 35 seuraavaa vuotta. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1944 ja filosofian tohtoriksi 1945. Jatkosodassa Hela haavoittui mutta pystyi kuitenkin väittelemään Itämeren vedenkorkeuden vaihteluista 4. syyskuuta 1944 saksankielisellä väitöskirjallaan ("Über die Schwankungen des Wasserstandes in der Ostsee mit besonderer Berücksichtigung des Wasseraustausches durch die dänischen Gewässer 44"). Vuosina 1948–1966 hän oli Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti. Marja Holli
Marja Holli on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti, jonka lisäksi hän opiskellut filosofiaa ja suorittanut kaksi ammattitutkintoa. Horst Köhler
Köhler suoritti ylioppilastutkinnon 1963 ja nousi varusmiespalveluksessa reservin luutnantiksi. Hän väitteli taloustieteen ja valtiotieteen tohtoriksi Tübingenin Eberhard Karls -yliopistossa, jossa hän oli taloustieteen tutkimusassistentti 1969–1976. Heinrich Christoph Koch
Heinrich Christoph Koch (10. lokakuuta 1749, Rudolstadt – 19. maaliskuuta 1816, Rudolstadt) oli saksalainen musiikkiteoreetikko, säveltäjä, leksikograafikko ja viulisti. Kochin vuosina 1782–1783 julkaistu teos "Versuch einer Anleitung zur Composition" (eli "Johdattava essee sävellykseen") käsitteli systemaattisessa muodossa monia klassismin musiikin keskeisiä piirteitä. Dominique Strauss-Kahn
Strauss-Kahn on saanut taloustieteilijän ja juristin koulutuksen (HEC ja Sciences Po). Taustaltaan hän on Ranskan juutalainen. Heinrich Böll
Böll syntyi Kölnissä liberaaliin, pasifistiseen katolilaisperheeseen. Hän onnistui välttämään Hitler-Jugendiin liittymisen 1930-luvulla. Böll toimi kirjakauppa-apulaisena ja opiskeli saksaa, kunnes joutui vuonna 1938 työpalveluun ja sen jälkeen sotaväkeen, jossa hän palveli Ranskassa, Romaniassa ja Neuvostoliitossa. Koko sodan ajan Böll yritti vapautua palveluksesta, vältteli uralla etenemistä, teeskenteli sairauksia ja väärensi lomatodistuksia. Vuonna 1942 Böll meni naimisiin. Hän haavoittui neljästi sodan aikana ja sodassa saadut vammat johtivat elinikäiseen sairaalakierteeseen. Lopulta Böll jäi huhtikuussa 1945 amerikkalaisten sotavangiksi ja pääsi vapauduttuaan jatkamaan yliopisto-opintojaan. Hän ei kuitenkaan koskaan valmistunut yliopistosta. Carlo Schmid
Carlo Schmid syntyi Etelä-Ranskan Perpignanissa, jossa hänen Württembergistä kotoisin ollut isänsä toimi Toulousen yliopiston professorina. Schmidin äiti oli ranskalainen ja pojasta tuli täysin kaksikielinen. Vuoden päästä Carlo Schmidin syntymästä perhe muutti Stuttgartiin, jossa Carlo Scmid kävi koulunsa ja pääsi ylioppilaaksi keväällä 1914. Schmid aloitti uransa asianajajana ja toimi vuodesta 1929 opettajana Tübingenin yliopistossa. Toisen maailmansodan jälkeen hänestä tuli Württemberg-Hohenzollernin osavaltion ensimmäisen hallituksen muodostaja ja hän toimi myöhemmin muun muassa osavaltion oikeusministerinä. Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen luottamustehtäviin Schmid tuli 1945 ja nimitettiin 1949 puoluehallituksen jäseneksi. Samana vuonna hänet valittiin myös liittopäiville, joiden ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1953 saakka. Hän toimi liittopäivien puhemiehistössä 1949–1966 ja 1969–1972. Albert Einstein
Adolf Hitler äänestettiin Saksan valtakunnankansleriksi vuoden 1933 tammikuussa. Ensimmäisinä tekoinaan hänen hallituksensa säädätti lain, "”Gesetz zur Wiederherstellung des Berufsbeamtentums”", joka esti juutalaisia ja muita ”epämääräisiä ryhmiä” työskentelemästä hallintotöissä, ja säädös koski myös yliopistojen professoreita. Poikkeuksena olivat henkilöt, jotka olivat osoittaneet poikkeuksellista lojaalisuutta Saksaa kohtaan ensimmäisen maailmansodan aikana. Kuukautta ennen Hitlerin valintaa Einstein oli matkustanut Yhdysvaltoihin luennoimaan Abraham Flexnerin juuri perustamaan Institute for Advanced Study -nimiseen korkeakouluun. Einstein hylkäsi jälleen Saksan kansalaisuutensa ja päätti asettua pysyvästi Yhdysvaltoihin. Einstein suhtautui hyvin kielteisesti entiseen kotimaahansa myös toisen maailmansodan päätyttyä. Colin Powell
Powell kasvoi Etelä-Bronxissa ja opiskeli Morris High Schoolissa, joka on entinen julkinen koulu Bronxissa. Lukiosta hän valmistui vuonna 1954. Kouluaikoinaan hän työskenteli vauvatarvikeliikkeessä, jonka omistajilta hän oppi jonkin verran jiddišin kieltä. Hän valmistui New Yorkin City Collegesta pääaineenaan geologia. George Washingtonin yliopistosta hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi (MBA) vuonna 1971. Heinrich Brüning
Brüningin isä oli münsteriläinen etikka- ja viinikauppias. Brüning opiskeli historiaa, oikeustiedettä ja taloustiedettä Münchenin ja Strasbourgin yliopistoissa sekä vuosina 1911–1913 Englannissa. Väiteltyään vuonna 1915 tohtoriksi Bonnin yliopistosta hän värväytyi vapaaehtoisena Saksan armeijaan ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa konekiväärikomppanian päällikkönä. Sodan jälkeen roomalaiskatolinen Brüning liittyi keskustapuolueeseen ja työskenteli vuosina 1920–1930 kristillisen ammattiyhdistysliikkeen keskusjärjestön Deutscher Gewerkschaftsbundin (DGB) toimitusjohtajana. Hän oli myös vuonna 1919 Preussin osavaltion kansanhuoltoministerinä toimineen Adam Stegerwaldin avustajana ja organisoi passiivista kansalaisvastarintaa vuoden 1923 Ruhrin miehityksen aikana. Nicolas Sarkozy
Sarkozy kävi oppikoulunsa ja lukionsa hyvämaineisessa julkisessa "Lycée Chaptal"-koulussa, jonka 11-12 vuoden iässä käytävän kuudennen luokan ("sixième") reputti. Perhe siirsi hänet 17. kaupunginosassa sijaitsevaan katolilaiseen "Cours Saint-Louis de Monceau"-yksityiskouluun, jossa hän oli lähinnä keskinkertainen oppilas, mutta sai silti suoritettua ylioppilastutkinnon ("baccalauréat") vuonna 1973. Hän kirjoittautui Nanterren yliopistoon ("Université Paris X Nanterre"), josta hän valmistui oikeustieteen maisteriksi pääaineena yksityisoikeus. Myöhemmin hän vielä suoritti lisensiaattia lähinnä vastaavan DEA-tutkinnon yritysoikeudesta. Tässä suhteessa hän eroaa monista muista nykyisistä korkean tason poliitikoista ja virkamiehistä, jotka ovat usein hallintokoulun käyneitä enarkkeja. Nationalpolitische Erziehungsanstalten
Koulujen tarkoitus oli kasvattaa Saksalle uusi sukupolvi poliittisia, sotilaallisia ja hallinnollisia johtajia. Niihin pääsivät pelkästään rodullisesti täysin puhtaiksi luokitellut pojat ja tytöt. Päässeiden tuli olla täysin terveitä, eikä kouluihin hyväksytty lapsia, joilla oli ongelmia näön tai kuulon kanssa. Hampaiden tuli olla terveet ja hyvin hoidetut. Myös keskinkertaista korkeampaa älykkyyttä odotettiin ja hakijoiden tuli läpäistä kahdeksan päivää kestävät pääsykokeet. Helmut Kohl
Helmut Josef Michael Kohl (3. huhtikuuta 1930 Ludwigshafen – 16. kesäkuuta 2017 Ludwigshafen) oli saksalainen poliitikko, joka toimi Saksan liittokanslerina 1. lokakuuta 1982 – 27. lokakuuta 1998. Hän johti liittokanslerikaudellaan rauhanomaista operaatiota, joka johti vuonna 1990 Saksan jälleenyhdistymiseen. Hän edusti Saksan kristillisdemokraattista puoluetta CDU:ta, jonka puheenjohtajana hän oli vuosina 1973–1998. Koulutukseltaan Kohl oli filosofian tohtori; hän oli väitellyt historiasta. Henry Kissinger
Kissinger on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon (BA) tieteessä ja taiteessa korkeimmilla arvosanoilla Harvardin yliopistossa vuonna 1950. Filosofian tutkinnot seurasivat 1952 (MA) ja 1954 (Ph.D). Hän on poliittiseltaan vakaumukseltaan liberaali republikaani. Hänestä tuli kuvernööri Nelson Rockefellerin neuvonantaja. Richard Nixonin presidentinvaalivoiton jälkeen hän pääsi tämän kansallisen turvallisuuden neuvonantajaksi. Adolf Hitler
Perhe muutti pian Linziin, jossa Adolf jatkoi kansakoulua pärjäten vielä hyvin. Eri opettajat ovat kuvanneet häntä eri tavoin, mikä johtuu siitä, että nuori Hitler pärjäsi lempiaineissaan piirtämisessä, historiassa ja liikunnassa hyvin, kun taas vastenmieliset aineet hän läpäisi rimaa hipoen. Pääsääntöisesti opettajien mukaan Hitler oli asenteellinen, omapäinen ja uhmakas, mutta toisaalta ujo ja haaveileva. Vuonna 1900 Alois asetti vastentahtoisen poikansa oppikouluun ja toivoi hänestä tulevan itsensä lailla valtion virkamiehen. Aloisilta tämä oli kuitenkin jonkinlainen huolen ja ohjauksen osoitus poikaansa kohtaan, sillä oppikoulu vaati taloudellista sijoitusta. Walther Kranz
Kranz opiskeli klassillista filologiaa Berliinin yliopistossa vuosina 1903-07 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1910 Ulrich von Wilamowitz-Moellendorffin oppilaana. Vuosina 1928-33 hän johti Schulpfortan gymnaasia. Vuonna 1932 Kranz aloitti Hallen yliopiston vanhojen kielten professorina. Kansallissosialistien noustua valtaan Kranz joutui vaikeuksiin, sillä hänen vaimonsa oli juutalainen. Hänet siirrettiin vuonna 1935 ensin yläkouluun (Hauptschule), ja vuonna 1937 hän menetti opetusoikeutensa kokonaan. Adolf Hitler
Vuoden 1932 alussa taloudellisen nousukauden lähestyessä valtaa pitävät konservatiivit olivat haluttomia pitämään presidentinvaaleja. Hitler kiirehti saamaan kansalaisuutensa, jonka hänelle myönsi Braunschweigin kansallissosialisteihin lukeutunut sisäministeri. Vaikka Hitler tiesi ettei tulisi valituksi, tuore kansalainen kuitenkin vaati vaaleja pidettäväksi ja asettui itse ehdokkaaksi lähinnä mittauttaakseen kannatuksensa. Lupaavan alun jälkeen natsien kampanja tehostui toiselle kierrokselle mentäessä. Istuva presidentti sotamarsalkka Paul von Hindenburg kampanjoi poliittisilla teemoilla, kun natsien vaalilause oli laman keskellä houkuttelevan yksinkertainen: ”Vapauden ja leivän puolesta!” Hindenburg voitti, mutta natsien saama suosio oli jälleen yllättävän suuri vaikka SA oli mellakoinut vaalien aikana. Juhlan pilasi sosiaalidemokraattisen sanomalehden etusivulla julkaistu uutinen, joka paljasti Ernst Röhmin homoseksuaalisuuden. Hitler oli tiennyt Röhmin seksuaalisesta suuntautumisesta jo kauan ja omannut siihen yllättävän vapaamielisen suhtautumisen. Asian tultua julki hän haukkui punastelevan ja kiemurtelevan Röhmin pahanpäiväisesti. Tässä vaiheessa hän ei kuitenkaan antanut skandaalin häiritä valtapyrkimyksiään. Heinrich von Kleist
Kleist oli preussilainen aatelismies, upseeri mutta tunsi voimakasta mieltymystä filosofiaan, matematiikkaan sekä luonnontieteisiin, joita hän alkoi opiskella erottuaan armeijasta. Kleist oli mieleltään helposti synkkyyteen vajoava. Hänen mieliajatuksensa oli Immanuel Kantin filosofiasta ”tieto on turhaa ja toiveet turhia”. Gustav vom Felde
Koulutukseltaan vom Felde oli lakimies. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja SS:ään jo varhain – vuonna 1930 – ja sai tästä syystä huomattavan pienen SS-jäsennumeron: 9804. Häntä pidettiin puolueelle uskollisena, mieleltään päättäväisenä, kovana ja nopeaälyisenä, joten vom Felde yleni nopeasti virkaurallaan ja SS:n hierarkiassa. Vuonna 1936 hänet nimitettiin turvallisuuspoliisin Bielefeldin osaston () päälliköksi, ja myöhemmin uuden Valtakunnan pääturvallisuusvirasto RSHA:n alaisuuteen. Friedrich von Holstein
Holstein syntyi varakkaaseen pommerilaiseen maanomistajasukuun, matkusti nuorena paljon perheensä varoilla ja oppi useita vieraita kieliä. Hän sai sairastelunsa vuoksi runsaasti yksityisopetusta, ja opiskeltuaan Berliinin yliopistossa hän sai viran Preussin hallituksen lainvalmisteluosastolta. Vanha perhetuttu Otto von Bismarck otti nuoren Holsteinin suojelukseensa, ja hän siirtyi vuonna 1860 diplomaatiksi. Holstein aloitti diplomaattiuransa attaseana Bismarckin johtamassa Preussin Pietarin-lähetystössä ja toimi vuodesta 1863 lähetystöneuvoksena eri toimipaikoissa. Oltuaan jonkin aikaa Rio de Janeiron -lähetystössä hän toimi 1864 Tanskan–Preussin sodan aikana yhtenä Bismarckin edustajista armeijan päämajassa ja osallistui sodan päättäneeseen Lontoon konferenssiin. Vuosina 1865–1867 hän toimi Yhdysvalloissa; hänen kotiinkutsumisensa Amerikasta on väitetty johtuneen suhteesta senaattori Charles Sumnerin vaimoon. Vojislav Šešelj
Šešelj on kansallisuudeltaan serbi.
Eräs toisen maailmansodan aikainen četnik-upseeri oli hänelle sukua.
Šešelj opiskeli lakia Sarajevon yliopistossa ja väitteli tohtoriksi. Hän opetti politiikan tutkimusta Sarajevon yliopistossa vuoteen 1984 saakka. Yliopistomaailmassa hän ajautui riitoihin kommunistipuolueen edustajien ja muslimien kanssa ja syytti näitä uransa haittaamisesta. Joachim Gauck
Gauckin merikapteenina työskennellyt ja ennen sotaa natsipuolueen jäsenenä toiminut isä pidätettiin vuonna 1951 ja lähetettiin Siperiaan mutta armahdettiin 1955. Myös Gauckin äiti oli ollut natsipuolueen varhainen jäsen vuodesta 1932. Joachim Gauck opiskeli teologiaa 1958–1965 Rostockissa. Hän työskenteli vuodesta 1965 lähtien Mecklenburgin evankelis-luterilaisen kirkon palveluksessa. Gauck tuli tunnetuksi silloisessa Itä-Saksassa johtamistaan rauhanmarsseista ja kriittisistä saarnoistaan, joissa hän avoimesti arvosteli valtiota. Hän oli vuosina 1989–1990 oppositioliike Neues Forumin näkyvämpiä johtohahmoja, mutta jättäytyi järjestön ulkopuolelle, kun se muuttui poliittiseksi puolueeksi. Saksan liittopäivävaalit 1998
Kristillisdemokraatit kärsivät kovia tappioita, minkä vuoksi Saksaa vuodesta 1982 lähtien hallinnut liittokansleri Helmut Kohlin johtama kristillisdemokraattien ja vapaademokraattien porvarihallitus kaatui. Valtaan nousi sosiaalidemokraattien ja vihreiden koalitiohallitus, jossa SPD:n johtaja Gerhard Schröder toimi liittokanslerina ja vihreiden johtaja Joschka Fischer toimi ulkoministerinä. Klaus Holma
Holman vanhemmat olivat seemiläisten kielten dosentti, suurlähettiläs Harri Holma (1886–1954) ja Alli Hagfors-Haapakoski (1888–1963). Hän opiskeli ensi alkuun Helsingin Normaalilyseossa ja sittemmin Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa. Siellä hänen luokkatovereitaan olivat muun muassa Eino E. Suolahti, Kai Polón ja Saima Harmaja, joka perehdytti hänet runouteen. Ylioppilastutkinnon Holma suoritti 1932. Isän muutettua perheineen suurlähettilääksi Ranskaan Holma opiskeli taidehistoriaa Pariisin Sorbonnen ja Helsingin yliopistoissa opettajinaan muun muassa Onni Okkonen ja Yrjö Hirn. Hän väitteli filosofian tohtoriksi joulukuussa 1940 aiheenaan Louis Davidin suhde antiikkiin. Paitsi Ranskaa, Holma kierteli Italiassa ja Englannissa. Holma keräsi 1930-luvulla yhdessä äitinsä kanssa taidetta ja antiikkiesineistöä Pariisin antiikkimarkkinoilta ja Ranskan maaseudulta. Kerätty esineistö on nykyisin näytteillä Holman muistokokoelmassa Lahden historiallisessa museossa. Holma avioitui 1939 ranskalaisen Simonne Sachsin kanssa. Talvisodan alkuvaiheissa Holma ja hänen ystävänsä Aladár Paasonen neuvottelivat Ranskan johdon ja Kansainliiton kanssa Suomelle annettavasta tuesta. Holma palasi Pariisista Suomeen tammikuun alussa 1940 ja suoritti sitten upseeriopintoja. Jatkosodan alussa hän palveli rintamalla, mutta myöhemmin pääosin Mannerheimin esikunnassa Mikkelissä. Holma teki itsemurhan 9. marraskuuta 1944. Hänet löydettiin Pohjoisella Rautatienkadulla sijainneen kerrostalon ullakolta hirttäytyneenä. Rita Dahl
Dahl on koulutukseltaan valtiotieteen ja filosofian maisteri sekä medianomi (ylempi korkeakoulututkinto). Pääaineinaan hän on opiskellut yleistä valtio-oppia ja kirjallisuustiedettä. Yleisen kirjallisuustieteen pro gradunsa hän teki Fernando Pessoan ortonyymeistä ja heteronyymeistä modernistis-romanttisena myyttinä ja valtio-opin pro gradunsa SDP:n ja Kokoomuksen ulko- ja turvallisuuspoliittisesta retoriikasta ryhmäpuheenvuoroissa 1995–2000 . Dahl on opiskellut portugalin kieltä Lissabonin klassisessa yliopistossa 2000–2001 ja toimittanut ja kääntänyt ensimmäisen portugalilaisen nykyrunouden antologian "Maailman syrjällä". Rudolf Diesel
Diesel syntyi Pariisissa Baijerin saksalaisille vanhemmille. Ranskan ja Preussin välisen sodan sytyttyä perhe karkotettiin Ranskasta ja muutti Lontooseen. Isä lähetti Rudolfin jatkamaan Pariisissa aloitettuja opintoja Saksaan. Rudolf Diesel valmistui Münchenin teknillisestä opistosta huippuarvosanoin. Theodore Hall
New York Cityssä syntynyt Hall hyppäsi koulussa kolmen luokka-asteen yli ja pääsi 16-vuotiaana opiskelemaan Harvardin yliopistoon, josta hän valmistui 18-vuotiaana. Tammikuussa 1944 hänet värvättiin Los Alamosiin, missä ydinaseen kehitys oli käynnissä Robert Oppenheimerin johdolla. Saman vuoden aikana Hall kertomansa mukaan alkoi huolestua mahdollisesta Yhdysvaltain ydinasemonopolista siinä tilanteessa, että maa muuttuisi diktatuuriksi. Hän pääsi yhteyksiin Neuvostoliiton asiamiesten kanssa loppuvuonna 1944 ja luovutti näille tietoja mm. plutoniumpommista. Neuvostoliitto sai myöhemmin Yhdysvaltain ydinaseeseen liittyviä tietoja myös ainakin Klaus Fuchsilta ja David Greenglassilta sekä kahdelta muulta lähteeltä, joita ei ole tunnistettu. Huma Abedin
Huma Mahmood Abedin (s. 28. heinäkuuta 1976) on yhdysvaltalainen poliittinen vaikuttaja ja Hillary Clintonin pitkäaikainen avustaja. Hän oli Clintonin presidentinvaalikampanjaorganisaation varapuheenjohtaja vuonna 2016. Koulutukseltaan Abedin on journalisti. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Intiasta ja Pakistanista. Uskonnoltaan Abedin on muslimi, ja hän puhuu englannin lisäksi hindustania ja arabiaa. Roman Herzog
Roman Herzog (5. huhtikuuta 1934 Landshut – 10. tammikuuta 2017 Jena) oli saksalainen Kristillisdemokraattisen puolueen poliitikko ja Saksan liittopresidentti (1994–1999). Hän oli koulutukseltaan juristi. Ruthild Hahne
Ruthild Hahne syntyi varakkaan liikemiesisän tyttäreksi. Perheellä oli varaa palkata palvelijoita, puutarhuri ja autonkuljettaja. Hahnen ollessa koululainen muuan koulukaveri lainasi hänelle Karl Marxin teoksen, ja sen luettuaan hänestä tuli vähitellen vakaumuksellinen kommunisti. Bill Clinton
Clinton valmistui Georgetownin yliopistosta, jossa hän opiskeli kansainvälistä politiikkaa. Hän sai Rhodes-stipendin Oxfordin yliopistoon, minkä jälkeen hän luki lakia Yalen yliopistossa, josta valmistui vuonna 1973. Siellä hän tapasi Hillary Rodhamin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1975. Heidän ainut lapsensa, Chelsea, syntyi vuonna 1980. Lutz Schwerin von Krosigk
Schwerin von Krosigk oli koulutukseltaan juristi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli luutnanttina Saksan armeijassa ja sai ansioistaan rautaristin. Weimarin tasavallan aikana hän työskenteli korkeana virkamiehenä Saksan valtiovarainministeriössä. Sitoutumattomana konservatiivina tunnettu Schwerin von Krosigk tuli kesäkuussa 1932 valtiovarainministeriksi Franz von Papenin hallitukseen ja valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburgin toivomuksesta hän jatkoi tehtävässä myös Kurt von Schleicherin ja Adolf Hitlerin hallituksissa. Hän pysyi tehtävässä koko natsien vallan ja toisen maailmansodan ajan, mutta ei ollut koskaan näkyvä poliitikko. Henrik Lax
Henrik Lax on koulutukseltaan varatuomari ja diplomiekonomi. Hän osaa jonkin verran venäjää. Vuoden 2006 vaalin presidenttiehdokkaista Lax kannatti muita oikeiston ehdokkaita, Bjarne Kallista ja Sauli Niinistöä, voimakkaammin sekä Nato-jäsenyyttä että yhteistyötä Venäjän kanssa. Oswalt Kolle
Oswalt Kolle (2. lokakuuta 1928 Kiel – 24. syyskuuta 2010 Amsterdam) oli saksalainen seksologi. Hän oli seksuaalikasvatuksen pioneeri ja haastoi elokuvissaan ja kirjoissaan konservatiivisen Konrad Adenauerin ajan tabuja. Philipp von Boeselager
Boeselager opiskeli sodan jälkeen taloustieteitä. Hänestä tuli metsätalouden asiantuntija. Vielä vanhana hän näki painajaisia natsi-Saksan tapahtumista. Hän toivoi, että nykyajan nuoret olisivat poliittisesti entistä aktiivisempia, koska hän piti suuren yleisön tietämättömyyttä pääsyynä Hitlerin valtaan nousuun. Boeselageria haastateltiin viestimissä vielä viimeisinä vuosinaankin, Suomessa muun muassa Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä. Hermann Cohen
Cohen aloitti filosofian opinnot varhain, ja hänet tunnettiin pian Immanuel Kantin tuntijana. Hän opiskeli gymnaasissa Dessaussa, juutalaisessa teologisessa seminaarissa Breslaussa, sekä Breslaun, Berliinin ja Hallen yliopistoissa. Hänen väitöksensä nimi oli "Die systematischen Begriffe in Kant’s vorkritischen Schriften nach ihrem Verhältniss zum kritischen Idealismus". Vuonna 1873 hänestä tuli Marburgin yliopiston filosofisen tiedekunnan "privatdozent". Vuonna 1875 Cohen valittiin yliopiston ylimääräiseksi professoriksi ja seuraavana vuonna varsinaiseksi professoriksi. Helmut Kohl
Kohl syntyi kolmantena lapsena konservatiivisen katolilaiseen virkamiesperheeseen, joka oli uskollinen katolilaiselle keskustapuolueelle sekä ennen että jälkeen natsien valtaannousun. Hänen vanhempi veljensä kuoli toisen maailmansodan aikana. Kohl meni sodan loppuvaiheessa Saksan armeijaan asevelvolliseksi sotamieheksi mutta ei ehtinyt osallistua taisteluihin. Adolf Hitlerin elämäkerta
Hitler oli kotoisin keskiluokkaisista oloista Itävallasta. Vastoin yleistä harhaluuloa hän ei ollut avioton lapsi. Sen sijaan hänen isänsä Alois Hitler oli syntynyt avioliiton ulkopuolella, mutta se, oliko hän avioton vai aviolapsi, on määritelmäkysymys, sillä hänen vanhempansa, Adolf Hitlerin isänpuoleiset isovanhemmat, menivät naimisiin keskenään Aloisin ollessa viisivuotias. Hänen lapsuuttaan ja nuoruuttaan varjostivat väkivaltainen isä ja äidin varhainen kuolema. Hitler pyrki kahdesti Wienin kuvataideakatemiaan, muttei päässyt opiskelemaan. Ilman koulutusta tai säännöllistä työtä hän eli Wienissä useita vuosia ensin sukulaistensa rahoittamana ja sitten kulkurina. Itävaltalainen Hitler osallistui ensimmäiseen maailmansotaan vapaaehtoisena Saksan asevoimissa, ansaiten useita ansiomerkkejä ja ylennyksen korpraaliksi. Maailmansodan jälkeen Hitler omistautui politiikalle ja liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen, joka hänen johdollaan kasvoi lopulta Saksan suurimmaksi puolueeksi. Helmut Schmidt
Helmut Schmidt opiskeli ”Lichtwark-Schule”-koulussa Hampurissa. Schmidt oli toisessa maailmansodassa tavanomaisesti ensin vuoden työpalvelussa ja sodan ajan Saksan armeijan palveluksessa. Schmidt palveli Bremenin ilmapuolustuksessa. Vuonna 1942 hän palasi itärintamalta palveluun Luftwaffen siviilihuolto-organisaatiossa (Reichsluftfahrtministerium) ja meni samana vuonna naimisiin Hannelore ”Loki” Glaserin kanssa. Joulukuusta 1944 hän palveli länsirintamalla ilmatorjuntatykistössä yliluutnanttina, mikä myös jäi hänen sotilasarvokseen. Hän oli brittien sotavankina vuoden 1945 huhtikuusta elokuuhun. Adolf Hitlerin elämäkerta
Adolf Hitler () oli itävaltalaissyntyinen saksalainen poliitikko, joka nousi Saksan valtakunnankansleriksi ja johti natsihallinnon aikana 1934–1945 maata diktaattorina, Saksan valtakunnanjohtajana ("Führer"). Hitlerin politiikka perustui hänen kehittämäänsä kansallissosialismina tunnettuun aatesuuntaan, joka pohjautui nationalismiin, rasistiseen rotuoppiin ja jyrkkään antisemitismiin. Johtamansa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen avulla Hitler perusti Saksaan totalitaarisen hallinnon, jossa toisinajattelijat kukistettiin väkivalloin. Hitlerin aloittamat valloitussodat johtivat toisen maailmansodan syttymiseen Euroopassa, ja hänen hallintonsa terrori rikoksiin ihmisyyttä vastaan ja holokaustina tunnettuun kansanmurhaan. Tästä huolimatta Hitler oli monien aikalaistensa kannattama ja palvoma johtaja. Hänen valtakautensa päättyi Saksan tappioon ja Hitlerin itsemurhaan keväällä 1945. Paul Levi
Levin isä oli juutalainen liikemies. Opiskeltuaan oikeustiedettä hän valmistui vuonna 1905 Heidelbergin yliopistosta ja asettui seuraavana vuonna Frankfurt am Mainiin harjoittamaan asianajajan ammattia. Hän liittyi vuonna 1906 myös Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SPD), jossa hänestä tuli Rosa Luxemburgin ja Karl Liebknechtin johtaman radikaalin vasemmistosiiven kannattaja. Levi ystävystyi varsinkin Luxemburgin kanssa ja heidän välillään oli intiimiä kirjeenvaihtoa, joka on myöhemmin julkaistu. Levi toimi Luxemburgin asianajajana tämän ollessa syytettynä poliittisessa oikeudenkäynnissä helmikuussa 1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana Levi värvättiin vasten tahtoaan Saksan armeijaan, mutta hän pakeni vuonna 1916 Sveitsiin, jossa tutustui muun muassa Vladimir Leniniin. Levi edusti Saksan Spartakistiliittoa helmikuussa 1917 Sveitsin Oltenissa järjestetyssä Zimmerwald-vasemmiston kansainvälisessä konferenssissa. Hän palasi vallankumouksen jälkeen Saksaan ja osallistui vuoden 1918 lopussa Saksan kommunistisen puolueen perustamiseen. Gerhard Schröder (CDU)
Saarbrückeniläisen rautatievirkailijan pojaksi syntynyt Schröder opiskeli oikeustiedettä Königsbergin yliopistossa, kaksi lukukautta Edinburghin yliopistossa Skotlannissa ja lopuksi Bonnin yliopistossa. Hän toimi asianajajana 1930-luvulla, liittyi Hitlerin kansallissosialistiseen puolueeseen ja myös sen puolisotilaalliseen Sturmabteilungiin ja palveli sitten Natsi-Saksan asevoimissa rivimiehenä. Sodan jälkeen hän jatkoi lakimiehenä elinkeinoelämän palveluksessa, kunnes tuli valituksi liittopäiville CDU:n edustajana 1949. Helmut Schmidt
Schmidtin talous- ja puolustuspolitiikka aiheuttivat kuohuntaa FDP:ssä ja sosiaalidemokraattien vasemmistolaidassa. Syyskuussa 1982 neljä FDP:n ministeriä jätti hallituksen. Schmidtista tuli ainoa Liittotasavallan liittokansleri, joka on erotettu epäluottamuslauseella. CDU/CSU ja FDP valitsivat liittokansleriksi Helmut Kohlin. Helmut Newton
Newton syntyi saksanjuutalaiseen perheeseen, joka pakeni kansallissosialisteja Saksasta vuonna 1938. Hän muutti aluksi Singaporeen ja sitten Australiaan, missä hän perusti ensimmäisen valokuvausstudionsa. 1950-luvun lopulla hän muutti Lontooseen ja vuonna 1961 Pariisiin, missä hän alkoi saada huomiota tyyliltään rohkeana muotikuvaajana. Recep Tayyip Erdoğan
Erdoğan opiskeli uskonnollisessa imam hatip -koulussa, minkä jälkeen hän opiskeli oman väittämänsä mukaan vielä liiketaloutta Marmaran yliopistossa. Väite on laajalti kyseenalaistettu sillä yliopisto ei vielä tuolloin lainkaan tarjonnut opetusta kyseisellä alalla, Erdoğanin todisteena esittämä diplomi on päivätty ennen vastaavan tiedekunnan perustamista. Myöhemmin Erdoğan toimi liikemiehenä ja myös pelasi jalkapalloa puoliammattilaisena. James R. Schlesinger
Schlesinger syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa, mutta kääntyi myöhemmin luterilaiseen kristinuskoon. Hän opiskeli taloustiedettä Harvardin yliopistolla ja opetti sitten alaa itse. 1960-luvulla hän työskenteli RAND Corporationille. Sittemmin hän työskenteli muun muassa vanhempana neuvonantajana Lehman Brothersille. Sacha Baron Cohen
Baron Cohen aloitti opiskelunsa yksityisessä ja arvovaltaisessa Haberdashers’ Aske’s Boys’ School -poikakoulussa Elstreessä. Samoihin aikoihin kouluun pääsivät myös kaksi muuta juutalaiskoomikkoa, Cohenin ystävät Matt Lucas ja David Baddiel. Tämän jälkeen Cohen kävi Dulwich Collegea ennen siirtymistään Cambridgen yliopistoon kuuluvaan Christ’s Collegeen. Täällä hän opiskeli Harvardin yliopiston historian professorin, skottilaisen Niall Fergusonin opetuksessa pääaineenaan historiaa ja kirjoitti lopputyönsä juutalaisten osallisuudesta Yhdysvaltain kansalaisoikeusliikkeeseen erikoistuen erityisesti Mississipin vuoden 1964 kansalaisoikeusaktivistien James Chaneyn, Andrew Goodmanin ja Michael Schwernerin murhiin. Näistä Goodman ja Schwerner olivat amerikanjuutalaisia. Helena Kekkonen
Sota ja sen seuraukset varjostivat Nousiaisen pappisperheeseen vuonna 1926 syntyneen Helena Kekkosen lapsuutta ja nuoruutta ja saivat hänet jo varhain pohtimaan sodan ja rauhan kysymyksiä ja sodan vaikutuksia ihmisiin. Hän opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1951 pääaineenaan kemia. Tämän jälkeen hän toimi assistenttina Teknillisessä korkeakoulussa ja suoritti tekniikan lisensiaatin tutkinnon vuonna 1957. Kiinnostus yhteiskunnallisiin kysymyksiin sai hänet hakeutumaan opetustyöhön. Vuonna 1960 hän aloitti Helsingin kaupungin juuri perustaman laboratoriokoulun ensimmäisenä rehtorina, missä virassa hän toimi 14 vuotta. Työssään hän toteutti menestyksellisesti ajatustaan uudenlaisesta oppilaitoksesta, jossa opettajat ja oppilaat tavoittelisivat tasa-arvoisina ja yhdessä myös henkistä kasvua ja perehtyisivät ammatillisen osaamisen lisäksi yhteiskunnallisiin asioihin. Kehittääkseen toimintaansa edelleen Helena Kekkonen opiskeli aikuiskasvatusta Tampereen yliopistossa. Pauli Heikkilä
Heikkilä oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta (1990) oppiaineinaan tiedotusoppi, sosiaalipsykologia, sosiologia ja taidehistoria. Kuvataiteiden alalla hän on itseoppinut. Max von Hellens
Von Hellens oli koulutukseltaan hammaslääkäri. Hän toimi sodan jälkeen Suomen Matkatoimistossa, sisäministeriön tarkastajana, tulkkina ja myös henkilöstöpäällikkönä. Wolfgang Schäuble
Helmut Kohlin ehdotuksesta Schäuble valittiin yhdeksi CDU/CSU-parlamenttiryhmän johtajista. Schäublesta oli 1984–1989 Kohlin hallituksen erityisasioiden ministeri ja kansliapäällikkö. Hän nousi samalla yhdeksi Kohlin lähemmistä neuvonantajista. Schäuble valmisteli 1987 Itä-Saksan valtioneuvoston puheenjohtajan Erich Honeckerin ensimmäisen virallisen vierailun Länsi-Saksaan. Winfried Kretschmann
Vuosina 1973–1975 Kretschmann toimi aktiivisesti maolaisessa organisaatiossa "Kommunistischer Bund Westdeutschland" (KBW). Kretschmann opiskeli Stuttgartissa. Hän toimi biologian, kemian ja etiikan opettajana. Kretschmann on ensimmäinen vihreää puoluetta edustava pääministeri Saksassa, ja hän johtaa ”punavihreää” koalitiota (vihreät ja sosiaalidemokraatit). Tomi Halonen
Tomi Halonen on kokenut toimitusjohtaja sekä ICF sertifioitu Business Coach ja CxO sertifioitu Business Mentor. Viime vuodet hän on työskennellyt mainos- ja design-toimisto 358:ntoimitusjohtajana. Tätä ennen hän oli Radio Novan toimitusjohtaja. Ennen Radio Novaa Halonen toimi Estime Oy -verkkomarkkinointiyrityksen toimitusjohtajana. Koulutukseltaan Halonen on kauppatieteen maisteri. Colin Powell
Tuore everstiluutnantti ja kauppatieteiden maisteri pääsi mukaan vuonna 1972 Nixonin hallinnon alaisuudessa White House Fellowship-koulutukseen, joka on erittäin arvostettu ja valikoiva ohjelma lahjakkaille nuorille valkoisen talon tuleville virkamiehille. Se on hyvin tärkeä sisäänpääsyreitti Valkoisen talon hallintoon ja kansakunnan tulevien johtajien koulutusohjelma. Presidentin kanslian hallinto- ja budjettiosastolla (Office of Management and Budget) hän toimi vuoteen 1973 asti. Tämän jälkeen vuosina 1973-1974 hän palveli pataljoonan komentajana Etelä-Koreassa. Vuonna 1976 hän valmistui sotakorkeakoulusta (National War College) ja tämän jälkeen hän toimi 101. laskuvarjojääkäridivisioonan 2. prikaatin komentajana (the 2nd Brigade, 101st Airborne Division (Air Assault)) Fort Campbellissa Kentuckyssa sekä muissa päällikkötehtävissä Fort Carsonissa Coloradossa ja Fort Leavenworthissa Kansasissa. Helmut Kretschmar
Helmut Kretschmar (s. 3. helmikuuta 1928 Kleve) on saksalainen tenori. Hän opiskeli Frankfurtissa Kurt Thomasin sekä Hans Emgen ja Detmoldissa Fred Huslerin johdolla. Vuonna 1953 hän saavutti ensipalkinnon Deutschen Musikhochschulenin laulukilpailussa ja vuonna 1958 Nordrhein-Westfalenin suuren taidepalkinnon. Vuonna 1954 Kretschmar oli mukana kantaesittämässä Arnold Schönbergin "Moses und Aronia". Vuonna 1961 hänestä tuli Detmoldin musiikkikorkeakoulun professori. August Kubizek
August Kubizek tapasi Hitlerin Linzin oopperassa 1904. Miehet ystävystyivät nopeasti huolimatta siitä, että he olivat tavoiltaan ja taustoiltaan toistensa vastakohdat. Kubizek, joka oli kasvanut onnellisessa kodissa, kävi koulunsa ahkerasti ja oppi isältään verhoilijan ammatin. Hitlerin lapsuus puolestaan oli ollut onneton ja hänen isänsä Alois Hitler väkivaltainen. Hitler menestyi koulussa keskitasoa heikommin ja kieltäytyi tulemasta isänsä kaltaiseksi valtion virkamieheksi. Nuorukaisten muutettua Wieniin Kubizek pääsi opiskelemaan musiikkikonservatorioon Hitlerin reputtaessa kuvataiteen akatemian pääsykokeissa. Kubizek teki opiskelunsa ohella töitä, mutta Hitler kulutti vapaat päivänsä haaveiluun ja lukemiseen maalaten vain ajoittain. Hamid Karzai
Karzai on syntyisin Kandaharista. Hän on etninen pataani eli afgaani ja voimakkaan Populzain klaanin jäsen. Hänen sukunsa oli voimakkaimpia kuningas Mohammed Zahir Shahin tukijoita. Karzai liittyi politiikkaan jo varhain. Hän opiskeli valtiotiedettä Himalchalin yliopistossa Intiassa 1979–1983 ja toimi sen jälkeen keräten varoja neuvostojoukkojen vastaiseen taisteluun. Neuvostoliiton vetäytymisen jälkeen Karzai oli ministerinä Burhanuddin Rabbanin hallituksessa. Axel Honneth
Axel Honneth (s. 1949, Essen) on saksalainen filosofi ja sosiologi. Hän on Jürgen Habermasin oppilas ja niin sanotun Frankfurtin koulukunnan merkittävä seuraaja. Hän toimii Frankfurt am Mainin J. W. von Goethe -yliopistossa Max Horkheimerin ja Theodor W. Adornon 1950 uudelleen perustaman Sosiaalitutkimusinstituutin toimitusjohtajana vuodesta 2001 alkaen. Helmut Schmidt
Sodan jälkeen Schmidt alkoi opiskella Hampurissa. Vuonna 1946 hän liittyi SPD:een. Vuodesta 1947 vuoteen 1948 hän oli Saksan sosiaalidemokraattisen nuorisojärjestön (SDS) johtaja. Vuonna 1949 hän valmistui taloudellisten ja poliittisten tieteiden opinnoista (Diplom-Volkswirt). Juristi
Muiden maiden johtajista esimerkiksi Jawaharlal Nehru, Konrad Adenauer, Kurt Georg Kiesinger, Olof Palme, Fidel Castro, Slobodan Milošević, Bill Clinton, Richard Nixon, Gerald Ford, Nicolas Sarkozy, Tony Blair, Nelson Mandela, Mihail Gorbatšov, Vladimir Putin, Dmitri Medvedev ja Barack Obama ovat olleet koulutukseltaan juristeja. Heinrich Fehlis
Fehlis oli koulutukseltaan juristi. Hän liittyi 1933 Saksan kansallissosialistiseen puolueeseen Hitlerin valtaannousun jälkeen. Hän siirtyi 21. huhtikuta 1940 Osloon Einsatzkommandon päälliköksi, ja saman vuoden marraskuussa hänestä tuli SS-Standartenführer ja Gestapon päällikkö. Tässä tehtävässä hän oli kuolemaansa asti. Kesäkuussa 1944 hänet ylennettiin arvoon SS-Oberführer. Martin Heidegger
Heidegger syntyi Meßkirchin pikkukaupungissa Badenissa vaatimattomiin alemman keskiluokan oloihin, vanhimpana kolmesta lapsesta. Hänen lapsuuden maailmansa oli vahvasti katolinen; isä Friedrich Heidegger toimi käsityöläisammattinsa ohella paikallisen kirkon suntiona. Katolisen kirkon tuella lahjakas poika pääsi oppikouluun ja lukioon läheiseen Konstanziin ja myöhemmin Freiburgiin. Suoritettuaan ylioppilastutkinnon vuonna 1909 Heidegger vietti lyhyen aikaa jesuiittaseminaarissa ja ryhtyi opiskelemaan papiksi Freiburgin yliopistossa. Teologian opinnot vaihtuivat kuitenkin pian filosofiaan ja luonnontieteisiin. Keskiajan skolastiikan ja mystiikan ohella Heidegger perehtyi erityisesti Edmund Husserlin fenomenologiaan, antiikin filosofiaan ja uudempaan logiikkaan ja kulttuurifilosofiaan (Wilhelm Dilthey). Vuonna 1913 Heidegger suoritti tohtorin tutkinnon loogista psykologismia käsittelevällä työllä; vuonna 1916 hän sai dosentin arvon Johannes Duns Scotuksen kategoria- ja merkitysoppia käsittelevällä habilitaatiotyöllä, jonka ohjasi uuskantilainen Heinrich Rickert. Vuonna 1917 Heidegger avioitui taloustieteen ylioppilaan Elfride Petrin kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi poikaa, Jörg (s. 1919) ja Hermann (s. 1920), ja se kesti Heideggerin kuolemaan saakka.
Palveltuaan ensimmäisessä maailmansodassa Heidegger aloitti akateemisen työn Freiburgissa Husserlin assistenttina ja yksityisdosenttina. Vaikka Heidegger ei vuosina 1916–1926 julkaissut mitään, hänen fenomenologiaa, hermeneutiikkaa, Platonia, Aristotelesta, Paavalia, Augustinusta, Descartesia, Leibnizia, Kantia ja saksalaista idealismia käsitelleet luentonsa herättivät nopeasti suurta huomiota Saksassa. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat 1920-luvulla Hans-Georg Gadamer, Leo Strauss, Hans Jonas, Karl Löwith ja Herbert Marcuse. Vuonna 1923 Heidegger sai professuurin Marburgin yliopistosta, jossa hän tutustui muun muassa protestanttiseen teologi Rudolf Bultmanniin. Vuonna 1925 Heideggerilla oli rakkaussuhde Hannah Arendtin kanssa. Tämä oli 18-vuotias opiskelija, joka edusti valtaväestöön sulautunutta juutalaista porvaristoa. Paljon myöhemmin Arendt kutsui Heideggeria 1920-luvun saksalaisen filosofian ”salaiseksi kuninkaaksi”. Adolf Hitler
München oli nyt sotilashallinnon alainen ja armeija järjesti ”antibolševistisia” puhujakursseja propagandisteiksi koulutettaville sotilaille, joiden oli tarkoitus kitkeä kumoukselliset ajatukset miehistön keskuudesta. Kesäkuussa kapteeni Karl Mayr määräsi vastavallankumouksellisena tunnetun Hitlerin ensimmäiselle näistä kursseista. Kurssilla Hitler kuuli muun muassa Gottfried Federin innostavan luennon ”korko-orjuuden” murtamisesta ja huomasi ensi kertaa kykenevänsä itse vaikuttamaan puhujantaidoillaan muihin. Kurssin aikana Hitlerissä heräsi ajatus poliittisesta urasta. Mayr vakuuttui Hitlerin kyvyistä ja nimitti hänet poliittiseksi koulutusupseeriksi Reichswehrin sotilasleirille Lechfeldiin. Hitlerin pitämien puheiden ja esitelmien sanotaan saaneen helposti sotilaiden mielenkiinnon. Hän hyökkäsi puheissaan mielellään varsinkin juutalaisia vastaan ja Mayr alkoi pitää häntä aiheen asiantuntijana. Hitleristä tuli vähäksi aikaa Mayrin oikea käsi. Helmut Schmidt
Helmut Heinrich Waldemar Schmidt (23. joulukuuta 1918 Hampuri – 10. marraskuuta 2015 Hampuri) oli saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Schmidt oli Saksan liittotasavallan puolustusministeri vuosina 1969–1972, talousministeri vuonna 1972, valtiovarainministeri 1972–1974 ja liittokansleri 1974–1982. Adolf Hitler
"Taisteluni"-kirjassaan Hitler kuvailee ensimmäisiä kouluvuosiaan tärkeiksi kansallisen identiteettinsä määrittelemisen kannalta. Eri kansallisuusaatteitten villitsemässä 1800–1900-lukujen vaihteen Itävallassa Saksan vastaisella rajalla ihailtiin eniten juuri saksalaisuutta. ”"Saksalainen poika, älä unohda olevasi saksalainen"” ja ”"Tyttö, muista, että sinusta pitää tulla saksalainen äiti"” olivat aikansa isku- ja oppilauseita, joita viljelivät muun muassa innokkaimmat opettajat. Erityisellä lämmöllä Hitler muistelee oppikoulun historianopettajaansa tohtori Leopold Pötschiä, jonka Saksan historiasta pidetyt oppitunnit olivat hänelle ikimuistoisia. Muutoin Hitler vihasi kouluaan ja varsinkin isänsä ajatusta tulevaisuudestaan virkamiehenä. Piirtämistaidoistaan äidiltään, tovereiltaan ja opettajiltaan kehuja saanut Hitler oli vakuuttunut halustaan tulla taiteilijaksi. Hänellä oli kyky katsoa rakennusta ja tallentaa se myöhemmin paperille yksityiskohtaisen tarkasti. Humboldt-yliopisto
Humboldt-yliopistossa ovat vaikuttaneet monet Saksan tärkeimmistä ajattelijoista. Yliopiston opettajia tai kasvatteja olivat muun muassa fyysikot Albert Einstein ja Max Planck, filosofi G. W. F. Hegel, oikeustieteilijä Friedrich Karl von Savigny, rautakanslerina tunnettu Otto von Bismarck, marxilaisen teorian luojat Karl Marx ja Friedrich Engels, antiikintutkija Theodor Mommsen ja runoilija Heinrich Heine. 29 Nobel-palkittua henkilöä on tehnyt osan tieteellisestä työstään Humboldt-yliopistossa. Ratko Mladić
Ratko Mladić lähti kotikylästään jo 15-vuotiaana käytyään peruskoulunsa loppuun ja muutti Sarajevoon, jossa toimi jonkin aikaa tinaseppänä metalliteollisuusyrityksessä "Preduzeće Tito Sarajevo". Titon johtama sosialistinen Jugoslavia korosti kansanarmeijan merkitystä valtion yhtenäisyydelle. Monesti armeija myös tarjosi ainoan uramahdollisuuden köyhän maaseudun nuorille miehille. Lapsuudessaan Mladić oli haaveillut opettajan tai kirurgin ammatista, mutta ilmeisesti sotilasura kiinnosti myös isänsä kohtalon takia. Mladić aloitti opiskelunsa lukiota vastanneessaa Zemunin sotateollisessa koulussa Belgradissa 20. lokakuuta 1961. Tämän jälkeen jatkui opinnot Belgradissa Jugoslavian kansanarmeijan maavoimien sotilasakatemiassa (nyk. Belgradin sotilasakatemia) ("Vojna akademija KoV JNA"), josta hän valmistui luutnanttina (potporučnik) kurssinsa 6. parhaana 27. syyskuuta 1965. Tuolloin alkoi Mladićin ammattiupseerin ura Jugoslavian kansanarmeijassa. Samana vuonna hän liittyi Jugoslavian kommunistisen puolueen jäseneksi, jona hän oli aina puolueen hajoamiseen vuoteen 1990 asti. Syyskuussa 1976 Mladić aloitti Belgradissa Jugoslavian maavoimien esikunta-akatemian 20. yleisesikuntaupseerikurssin, josta valmistui "yleinen sotataito" oppiaineenaan kurssinsa priimuksena keskiarvolla 9,57. Maavoimien esikunta-akatemian operatiiviselta kurssilta hän valmistui 1987. Wilhelm von Humboldt
Vapaaherra Friedrich Wilhelm Christian Karl Ferdinand von Humboldt (22. kesäkuuta 1767 Potsdam – 8. huhtikuuta 1835 Tegel) oli saksalainen filosofi, diplomaatti, valtiomies ja Berliinin Humboldt-yliopiston perustaja. Goethen ja etenkin Schillerin ystävä muistetaan myös kielitieteilijänä, joka toi baskin kielen Euroopan älymystön tietoisuuteen. Karin Wolff
Karin Wolff (s. 23. helmikuuta 1959 Darmstadt) on saksalainen kristillisdemokraattisen unionin poliitikko. Hän opiskeli Mainzin Johannes Gutenberg -yliopistossa ja Marburgin yliopistossa historiaa, evankelista teologiaa, filosofiaa ja etnologiaa. Hän on työskennellyt opettajana. Hän elää avoimesti lesbosuhteessa. Pekka Haavisto
Koulutukseltaan Pekka Haavisto on ylioppilas. Helmut Kohl
Kohl solmi avioliiton Hannelore Rennerin (1933–2001) kanssa vuonna 1960. Heille syntyi kaksi poikaa. Valoyliherkkyydestä kärsinyt Hannelore Kohl teki itsemurhan vuonna 2001. Kalle Lohi
Kalle Akusti ei ollut opiskellut kovin paljoa, mutta esimerkiksi Presidentti Paasikivi näyttää huomanneen myös sen, että taito politiikassa ei ole koulutuskysymys. Hän nosti esille Kalle Aukustin, jonka koulusivistys oli jäänyt muutamiin kuukausiin kirkollista kiertokoulua, mutta joka oli taitava poliitikko ja lahjakas puhuja. Ludwig Wittgensteinin elämäkerta
Wittgenstein ei ollut lapsena erityisen lahjakas oppilas. Hänen ajattelutapansa oli käytännönläheinen, ja hän olikin kiinnostunut tekniikasta. Hän esimerkiksi rakensi kymmenvuotiaana toimivan ompelukoneen mallin puusta ja rautalangasta. Hän oli kotiopetuksessa vuoteen 1903 saakka, jolloin hän aloitti kolmivuotiset opinnot teknisiin aineisiin erikoistuneessa reaalikoulussa Linzissä. Adolf Hitler kävi samaa koulua yhden lukuvuoden ajan samaan aikaan Wittgensteinin kanssa, mutta Hitler oli Wittgensteinia kahta vuosiluokkaa alempana, eikä ole todisteita siitä, että he olisivat olleet missään tekemisissä. Kosti Huuhka
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Huuhka opiskeli Lahden kansanopistossa ja kansankorkeakoulussa vuosina 1934–1936, valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta vuonna 1943 ja väitteli kansansivistysopin tohtoriksi vuonna 1955 väitöskirjallaan "Talonpoikaisnuorison koulutie". Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan tykistöupseerina. Huuhka oli Suomen Nuorison Liiton opintosihteerinä 1946–1948, Toimelan vapaaopiston johtajana 1948–1957, Suomen Nuorison Liiton pääsihteerinä 1957–1958, Kansanvalistusseuran toiminnanjohtajana 1958–1961, Helsingin suomenkielisen työväenopiston johtajana 1961–1970, Kouluhallituksen ylitarkastajana vuonna 1970 sekä vapaan sivistystyön osaston päällikkönä 1971–1981. Huuhka pyrki Kouluhallituksessa kehittämään varsinkin aikuisopetusta ja mahdollisuuksia jatko-opintoihin. Hän vaikutti myös urheiluopistojen ja musiikkioppilaitosten kehitykseen. Huuhka oli myös Helsingin yliopiston kasvatussosiologian dosentti vuosina 1968–1977. Konrad Adenauer
Adenauer syntyi ja vietti lapsuutensa Kölnissä. Hän opiskeli lakia ja kansantaloutta Freiburgin, Münchenin ja Bonnin yliopistoissa ja valmistui isänsä tavoin lakimieheksi. Angela Merkel
Merkel syntyi Länsi-Saksan Hampurissa, missä hänen isänsä Horst Kasner opiskeli teologiaa. Angelan ollessa muutaman viikon ikäinen perhe muutti Itä-Saksaan. Seuraavan kerran Merkel kävi Länsi-Saksassa vasta 32-vuotiaana serkkunsa häissä. Adolf Hitlerin elämäkerta
München oli nyt sotilashallinnon alainen ja armeija järjesti ”antibolševistisia” puhujakursseja propagandisteiksi koulutettaville sotilaille, joiden oli tarkoitus kitkeä kumoukselliset ajatukset miehistön keskuudesta. Kesäkuussa kapteeni Karl Mayr määräsi vastavallankumouksellisena tunnetun Hitlerin ensimmäiselle näistä kursseista. Kurssilla Hitler kuuli muun muassa Gottfried Federin innostavan luennon ”korko-orjuuden” murtamisesta ja huomasi ensi kertaa kykenevänsä itse vaikuttamaan puhujantaidoillaan muihin. Kurssin aikana Hitlerissä heräsi ajatus poliittisesta urasta. Mayr vakuuttui Hitlerin kyvyistä ja nimitti hänet poliittiseksi koulutusupseeriksi Reichswehrin sotilasleirille Lechfeldiin. Hitlerin pitämien puheiden ja esitelmien sanotaan saaneen helposti sotilaiden mielenkiinnon. Hän hyökkäsi puheissaan mielellään varsinkin juutalaisia vastaan ja Mayr alkoi pitää häntä aiheen asiantuntijana. Hitleristä tuli vähäksi aikaa Mayrin oikea käsi. Helmut Kohl
Kohl valittiin Ludwigshafenin kunnanvaltuustoon vuonna 1960 ja Rheinland-Pfalzin Landtagille vuonna 1963. Vuonna 1969 hänestä tuli osavaltion pääministeri. Hän yritti myös CDU:n puheenjohtajaksi vuonna 1971, mutta Rainer Barzel valittiin hänen sijastaan. Barzel yritti kaataa sosiaalidemokraattien (SPD) ja vapaiden demokraattien (FDP) hallituksen, mikä epäonnistui, ja Kohlista tuli hänen jälkeensä puoluejohtaja vuonna 1973. Helmut Kohl
Vuonna 2008, seitsemän vuotta ensimmäisen vaimonsa Hannelore Kohlin kuoleman jälkeen, Helmut Kohl kaatui kotonaan portaissa ja sai vakavan aivovamman, jonka vuoksi hän menetti puhekykynsä lähes täysin ja joutui pyörätuoliin. Vain muutamaa kuukautta myöhemmin Kohl solmi uuden avioliiton 34 vuotta nuoremman naisystävänsä, liittokanslerinviraston entisen työntekijän Maike Richterin, kanssa. 2010-luvulla Kohlit esiintyivät julkisuudessa harvakseltaan. Vuonna 2015 Kohl oli useita kuukausia sairaalan teho-osastolla suolistoleikkauksen jälkeen. Adolf Hitlerin taiteilijanura
Adolf Hitlerin taiteilijanura oli vaihe Saksan tulevan johtajan elämässä. Hitler haaveili taidemaalarin ammatista lapsesta saakka ja ajautui muun muassa tämän johdosta huonoihin väleihin isänsä Alois Hitlerin kanssa. Hitler haki Wienin taideakatemiaan kahdesti, mutta ei päässyt kouluun. Hän kuvasi usein arkkitehtonisia kohteita ja myös luonnosteli kolmannen valtakunnan rakennuksia. Helmut Kohl
Varsinkin itäisessä Saksassa työttömyys ja köyhyys ruokkivat 1990-luvulla äärioikeistoa, ja uusnatsit polttivat turkkilaisten siirtolaisten koteja ja afrikkalaisten pakolaisten vastaanottokeskuksia. Kohlia arvosteltiin siitä, ettei hän tuominnut kyllin selvästi ja tarmokkaasti uusnatsien iskuja. Häntä moitittiin myös ylimielisestä asenteesta pienempiä Itä-Euroopan maita kohtaan. Carl Bosch
Bosch opiskeli Berliinin teknillisessä yliopistossa ja myöhemmin Leipzigin yliopistossa. Vuonna 1899 hän aloitti työt BASFin palveluksessa. Vuodesta 1908 vuoteen 1913 Bosch kehitti Haber–Bosch-menetelmää yhdessä Fritz Haberin kanssa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Bosch työskenteli petrolin ja metanolin korkeassa paineessa tapahtuvan synteesin parissa. Bosch oli yksi IG Farbenin perustajista ja toimi sen hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1935 alkaen. Hän oli myös amatööriastronomi. Bosch sai Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinnon vuonna 1939. Otto Collin
Collinin vanhemmat olivat raatimies Karl Johan Collin (1804–1873) ja Johanna Karolina Laurentz (1819–1881). Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lukiosta 1870 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873. Collin toimi Hämeenlinnan normaalilyseon ja Hämeenlinnan lyseon luonnonhistorian, matematiikan ja kaunokirjallisuuden kollegana 1878–1890. Collin erotettiin vuonna 1890 opettajan virasta oppilaiden moraalin turmelemisesta syytettynä. Hämeenlinnan lyseossa oppilaana olleen Eino Leinon muistelmien mukaan hän oli kertonut pojille murrosiän vaaroista. Myöhemmin Collin oli painoasiamiehenä Hämeenlinnassa 1902–1905 ja vastasi sanomalehtien ennakkosensuurista. Mikko Alkio
Aiemmin Alkio on toiminut muun muassa Microsoftin tietoyhteiskuntasuhdejohtajana, Matti Vanhasen talouspoliittisena neuvonantajana ja komissaari Olli Rehnin kabinetin jäsenenä Euroopan komissiossa. Hän toimi Keskustanuorten puheenjohtajana vuosina 1995–1997. Koulutukseltaan Alkio on oikeustieteiden kandidaatti. Helmut Schön
Schön on valmentajana tunnetumpi, erityisesti Saksan maajoukkueen valmentamisesta. Hän aloitti valmennusuransa pelaajavalmentajana ja 1951 siirtyi Hertha Berliinin valmentajaksi. Hän opiskeli liikunnanopettajaksi Kölnissä valmentaen SV Wiesbadenia. 1952–1956 hän valmensi Saarlandin maajoukkuetta, josta tuli 1956 osa Saksan maajoukkuetta. 1956 Schön siirtyi Sepp Herbergerin apulaisvalmentajaksi. Thorvald Oljemark
Poliittisen aktivisminsa Oljemark aloitti 1920-luvun jälkipuoliskolla äärioikeistolaisessa Lapuan liikkeessä. Samalla vuosikymmenellä Oljemark oli Saksassa tutustunut myöhemmin SS:n ja Gestapon johtoon nousseeseen Heinrich Himmleriin. Miehiä yhdisti aatteen lisäksi myös ammatillinen tausta, Oljemark oli maanviljelijä ja Himmler koulutukseltaan agronomi. Vuonna 1932 Oljemark aloitti kansallissosialistista ja juutalaisvastaista kirjallisuutta julkaisseen Kustannus Oy Vasaran toimitusjohtajana Helsingissä sekä työskenteli myös kustantamon julkaisemien "Herää Suomi" ja "Hakkorset" -lehtien päätoimittajana. Emmanuel Macron
Emmanuel Macron opiskeli kieliä, yhteiskuntatieteitä ja filosofiaa Université Paris-Nanterre -korkeakoulussa. Hän työskenteli filosofi Paul Ricœurin assistenttina 1999–2001. Macron suoritti maisterin tutkinnon vuonna 2001 Institut d’études politiques de Paris’ssa (Sciences Po). Vuosina 2002–2004 hän opiskeli Kansallisessa hallintokoulussa (École nationale d'administration, ENA). Hän teki yliopistollisen lopputyönsä Niccolò Machiavellistä. Hans Luther
Luther opiskeli lakitiedettä Berliinissä, Kielissä ja Genevessä, minkä jälkeen hän työskenteli Berliinin paikallishallinnossa ja vuosina 1907–1913 Magdeburgissa. Hänet valittiin vuonna 1913 Saksan kaupunkipäivien ("Städtetag") sihteeriksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän avusti hallintoa elintarvikkeiden säännöstelyn käyttöönotossa. Vuonna 1918 Luther valittiin Essenin pormestariksi. Saavutettuaan mainetta tässä tehtävässä hänet nimitettiin joulukuussa 1922 elintarvike- ja maatalousministeriksi Wilhelm Cunon hallitukseen. Ranskalaisten käynnistäessä Ruhrin miehityksen tammikuussa 1923 Luther oli juuri palannut Essenin pormestarin virkaansa, joten hänellä oli miehityksen aikana keskeinen rooli siviiliväestön pitämisessä rauhallisena ja paikallishallinnon passiivisen vastarinnan järjestämisessä. Lokakuussa 1923 nimitetyssä Gustav Stresemannin hallituksessa Luther toimi valtiovarainministerinä ja yhdessä Hjalmar Schachtin kanssa hän onnistui pysäyttämään Saksan hyperinflaation ja vakiinnuttamaan maan valuutan. Luther jatkoi valtiovarainministerinä myös Wilhelm Marxin hallituksessa ja osallistui neuvotteluihin Dawesin suunnitelman sisällöstä. Charles Koch
Charles Koch on koulutukseltaan kemianteknologian ja ydinteknologian diplomi-insinööri MIT:stä. Hän on neljästä veljeksestä toiseksi vanhin. Felix Klein
Felix Klein syntyi preussilaisille vanhemmille Düsseldorfissa 25. huhtikuuta 1849. Hänen isänsä, Caspar Klein, toimi Preussin hallituksen virkamiehen sihteerinä Reininmaalla, ja hänen äitinsä oli Sophie Elise Klein. Felix Klein kävi Düsseldorfissa lukion, minkä jälkeen hän vuosina 1865–1866 opiskeli Bonnin yliopistossa matematiikkaa ja fysiikkaa aikoen ryhtyä fyysikoksi. Siihen aikaan Julius Plücker piti Bonnissa hallussaan matematiikan ja kokeellisen fysiikan oppituolia, mutta kun Klein vuonna 1866 tuli hänen assistentikseen, Plückeriä kiinnosti ennen kaikkea geometria. Klein väitteli Plückerin johdolla tohtoriksi Bonnin yliopistossa vuonna 1868. Ukrainan valtakunnankomissariaatti
Koska ukrainalaisia tarvittiin vain pakolliseksi työvoimaksi, heidän ei katsottu tarvitsevan sivistystä sen enempää kuin mikä tarvittiin saksalaisten herrojen kanssa keskustelemiseen, minkä vierailunsa aikana Ukrainassa 1942 Adolf Hitler totesi. Erich Koch antoi alaisilleen ohjeen, jonka mukaan 15 vuotta täyttäneet oppilaat opettajineen sukupuolesta riippumatta tulee lähettää Saksaan töihin sekä kaikki koulut ja ylemmät oppilaitokset tulee sulkea. Tuloksena kaikki neljättä luokkaa ylempien luokkien opetusta tarjoavat koulut, samoin kuin myös yliopistot suljettiin tammikuussa 1942. Heinrich Himmlerin, Herman Göringin ja Martin Bormannin kantojen mukaisesti ukrainalainen älymystö piti marginalisoida. Benjamin Whorf
Whorf oli alkujaan koulutukseltaan kemian insinööri, mutta kiinnostui myöhemmin kielitieteestä, jota hän opiskeli Sapirin oppilaana Yalen yliopistossa. Whorfin kiinnostus kieliin johtui hänen kiinnostuksestaan kreationismiiin ja tahtoon todistaa evoluutioteoria vääräksi. Whorfia häiritsi se, että uskonnollisten tekstien maailman kuva oli niin erilainen kuin tieteellisen, ja hän julkaisi evoluutioteorian kumoamisesta 130 000-sanaisen artikkelin, joka perustuu argumenttiin suunnittelijan välttämättömyydestä. Kymmenenä viimeisenä elinvuotenaan hän omisti vapaa-aikansa kielitieteen opinnoille ja teki kenttätyötä intiaanien kielten parissa Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Hänestä tuli aikansa merkittävimpiä kielitieteilijöitä, vaikka hän yhä työskenteli palotarkastajana Hartfordin vakuutusyhtiössä. Hän julkaisi hopin kieliopin, tutkimuksia nahuatlin murteista, mayojen hieroglyfikirjoituksista ja yritti ensimmäisenä rekonstruoida uto-asteekkien kieltä. Hän julkaisi useita artikkeleita arvostetuimmissa kielitieteellisissä julkaisuissa, joista monet käsittelivät hänen näkemyksiään siitä, miten kielijärjestelmät vaikuttavat ajatteluun ja kielenkäyttäjien käyttäytymiseen. Wolfgang Köhler
Köhler opiskeli vuosina 1905-1906 filosofiaa, historiaa ja luonnontieteitä Tübingenin yliopistossa, Bonnin yliopistossa psykologiaa, matematiikkaa ja filosofiaa 1906-1907 sekä Berliinin yliopistossa psykologiaa, filosofiaa ja luonnontieteitä 1907-1909 Carl Stumpfin, Max Planckin ja Walther Nernstin johdolla. Hän suoritti tohtoritutkinnon Berliinissä ("Akustische Untersuchungen", 1909). Helmut Kohl
Kohlin kanslerinasema oli kiistelty, koska CDU/CSU ja FDP eivät olleet lähteneet vuoden 1980 vaaleihin yhdessä. Kuukauden kuluessa Kohl pyysi itselleen epäluottamuslauseen, ja maaliskuussa 1983 järjestettiin uudet vaalit, joissa Kohlin tukijat saivat murskavoiton. Morality Without God?
Sinnot-Armstrong nostaa esille Adolf Hitlerin ja natsit, jotka esiintyivät kristittyinä. Hitler esitti teoksessaan "Taisteluni" useaan otteeseen tukensa kristinuskolle, ja Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue ilmaisi ohjelmassaan edustavansa kristinuskoa. Vuoden 1933 konkordaatti katolisen kirkon kanssa tuki uskonnonopetusta kouluissa. Hitler oli katolisen kirkon jäsen, eikä häntä koskaan suljettu pois katolisen kirkon piiristä. Juutalaisten joukkotuho eli holokausti oli jatkumoa vuosisatoja kestäneestä kristillisestä juutalaisvihasta. Hitler ilmoitti taistelevansa ateistiliikettä vastaan ja voittaneensa sen. Matti Korhonen (pankinjohtaja)
Korhonen oli koulutukseltaan valtiotieteen maisteri, joksi hän valmistui vuonna 1964 Helsingin yliopistosta. Hänen pankkiuransa alkoi vuonna 1962, jolloin hänet palkattiin ekonomistiksi Suomen Yhdyspankkiin, ja myöhemmin hän työskenteli myös Postipankin ekonomistina. Hänen seuraavia työnantajiaan olivat Taloudellinen tiedotustoimisto, jossa hän toimi varatoimitusjohtajana, ja Suomen Työnantajain Keskusliitto, jossa hän toimi kansantalousjohtajana.