Milloin J. V. Snellman syntyi?
J. V. Snellman
Johan (Juhana) Vilhelm Snellman (12. toukokuuta 1806 Tukholma, Ruotsi – 4. heinäkuuta 1881 Kirkkonummi, Suomen suuriruhtinaskunta) oli suomalainen filosofi, kirjailija, sanomalehtimies ja valtiomies, yksi vaikutusvaltaisimmista fennomaaneista 1800-luvun Suomessa. Hän vaikutti merkittävästi suomen kielen asemaan ja Suomen markan käyttöönottoon. Häntä pidetään Suomen kansallisfilosofina ja yhtenä tärkeimmistä kansallisista herättäjistä.
Nash the Slash
Jeff Plewman syntyi 1948. Hänen äitinsä oli laulaja ja klassisen musiikin ammattilainen. Perheen äiti tapasi soittaa pianoa, Jeff viulua ja hänen veljensä selloa. Creamin ”Sunshine of Your Love” inspiroi Jeffiä soittamaan rockia, mutta se osoittautui viululla vaikeaksi, joten hän osti mandoliinin, joka viritykseltään muistuttaa viulua ja oli siksi helppo oppia. Plewman opiskeli klassista viulua kahdeksan vuoden ajan Toronton Kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa ja pyrki myöhemmin, joskaan ei päässyt, Yorkin yliopistoon elektronista musiikkia opiskelemaan. J. W. Snellman G:son
Johan Wilhelm Snellman G:son (Gerhardsson) (27. huhtikuuta 1809 Suomussalmi – 4. tammikuuta 1881 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppaneuvos, sahanomistaja, laivanvarustaja ja tervaporvari, joka perusti Ouluun "J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen". Hänen serkkunsa oli J. V. Snellman. Nimien suomalaistaminen
J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. Toukokuun 12. päivänä 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24 800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä. Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto. Kaikkiaan vuosien 1906 ja 1907 aikana noin 70 000 suomalaista suomensi sukunimensä. Gustaf Snellman
Gustaf Snellmanin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti, senaattori John Snellman ja Wilhelmina (Minne) von Trapp. Ylioppilaaksi Snellman tuli 1882 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän opiskeli matematiikkaa Göttingenissä 1890–1891 ja toimi sitten matematiikan ja fysiikan opettajana vuoteen 1899. "Nya Pressenin" ja "Dagling Allehandan" toimittaja hän oli 1899–1901, ennen tilastovirkamiehen uraansa vuoteen 1918 asti. Snellman toimi vielä "Suomen paperi- ja puutavaralehden" toimittajana 1919–1922, valtion tapaturmalautakunnan puheenjohtaja hänestä tuli 1918. Pikakirjoitustaitoinen Snellman oli aatelis- ja porvarissäätyjen pikakirjoittaja valtiopäivillä vuodesta 1882 vuoteen 1897, pikakirjoitusyhdistyksen sihteerinä hän toimi 1891–1899. Hän laati ja toimitti useita alansa julkaisuja, tutkimuksia ja tilastoja ja toimitti "Työtilastollista Aikakauslehteä" 1907–1917. J. V. Snellman
Perhe muutti Kuopiosta Helsinkiin vuonna 1849. Aleksanteri II:n tultua suuriruhtinaaksi 1855 Snellman palasi "Litteraturbladin" toimittajaksi. Aleksanteri II:n aikana olot muuttuivat vapaammiksi, ja vuonna 1856 Snellmanille avautui Helsingin yliopiston siveys­opin sekä tieteiden järjestelmän professorin virka. Snellmanin solmima avioliitto päättyi vaimon kuolemaan lapsivuoteelle vuonna 1857. Aarno Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat Frans Emil Snellman ja Josefina Wilenius ja puoliso vuodesta 1921 Anna Rakel Mustakallio. Snellman tuli ylioppilaaksiTampereen reaalilyseosta 1912 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1923. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1931 ja sai erikoislääkärin oikeudet kirurgisissa taudeissa 1933. Snellman toimi lääkärinuransa alkuvaiheessa Viitasaaren kunnanlääkärinä 1924-1932, siirtyen sitten pysyvästi Helsinkiin, jossa tosin oli jo ennättänyt toimia Helsingin yleisen sairaalan kirurgisen osaston vapaaehtoisena apulaislääkärinä 1924 ja 1929-1930. Suomen Punaisen Ristin sairaalassa Snellman toimi sen perustamisesta alkaen, ensin alilääkärinä 1932-1942 ja Simo Brofeldtin kuoltua ylilääkärinä 1943–1960. Sotilasarvoltaan Snellman oli lääkintämajuri (1941).. J. V. Snellman -palkinto
J. V. Snellman -palkinto on Helsingin yliopiston vuodesta 1981 lähtien vuosittain jakama palkinto ansiokkaasta tieteellisen tiedon välittämisestä. Vuonna 2015 palkintosumma oli 6 000 euroa. J. V. Snellman
Snellman opiskeli teologiaa sekä historiaa, kreikkaa, latinaa ja maailmankirjallisuutta sekä hieman myös fysiikkaa ja luonnontieteitä. Snellman tovereineen tutustui Turun romantiikkaan liittyviin aatteisiin, mutta jättivät politikoinnin taka-alalle, koska Arwidsson oli erotettu virastaan vallankumouksellisten kirjoitustensa takia, eivätkä he halunneet samaa kohtaloa. Snellman sai Akatemiassa opiskellessaan pysyviä kansallisromanttisia vaikutteita, mutta romantikoista hän erosi siten, että häntä kiinnosti historian sijaan tulevaisuus sekä kansojen henkinen toiminta. Ville Snellman
Ville Jari Snellman (s. 26. marraskuuta 1981 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan SM-liigassa, NLA:ssa ja Elitserienissä. Pelipaikaltaan Snellman oli hyökkääjä. Greta Lisa Jäderholm-Snellman
Greta Lisa Jäderholm-Snellman (22. toukokuuta 1894 Helsinki – 9. helmikuuta 1973 Alicante, Espanja) oli suomalainen keraamikko ja vapaa toimittaja. Johan Ludvig Snellman
Snellman toimi Suomen senaatin kulkulaitostoimituskunnan esittelijäsihteerinä vuodesta 1897 alkaen. Snellman oli myös aatelissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä. J. V. Snellman
Filosofiansa Snellman perusti tiukasti Hegelin idealismille, jonka pohjalle hän kehitti oman poliittisen ja yhteiskunnallisen filosofiansa. Hän puolusti hegeliläisyyttä jo latinankielisessä väitöskirjassaan "Dissertatio academica absolutismum systematis Hegeliani defensura" ("Akateeminen väitöskirja Hegelin järjestelmän absolutismin puolustamiseksi") ja kiinnitti samalla huomiota persoonallisuuden käsitteeseen. Villa Hannala
Villa Hannala on Oulun Toppilansaaressa sijaitseva, kauppaneuvos ja laivanvarustaja in vuonna 1859 kesäasunnokseen rakennuttama pitsihuvila. Huvila lienee saanut nimensä Snellmanin tyttären Hannan mukaan. Johan Wilhelm Snellmanin kuoltua vuonna 1881 hänen poikansa Karl August Snellman peri Hannalan. Karl Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat senaattori, kanslianeuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Lovisa Wennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1872 Helsingin ruotsalaisesta normaalikoulusta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1877. Jakob Snellman
Jakob Snellman (24. heinäkuuta 1784 Kokkolan maaseurakunta – 25. huhtikuuta 1832 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi uransa aikana tullilaitoksen johtajana ja Uudenmaan läänin varamaaherrana. Anja Snellman
Anja Snellman, oik. Kauranen-Snellman , ent. Kauranen, (s. 23. toukokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kirjailija. J. V. Snellman -palkinto
Lähde (1981–2012) J. V. Snellman
Snellman rahoitti opintojaan toimimalla kotiopettajana ympäri Suomea. Hän sai kokemusta opettamisesta, seurapiirien tapakulttuurista sekä ravitsevaa ruokaa, johon opiskelijoilla ei välttämättä ollut varaa. Hän harrasti väittelyä, šakinpeluuta ja huilunsoittoa. Aarno Snellman
Perehdyttyään neurokirurgiaan Herbert Olivecronan opissa Tukholmassa, Snellman aloitti neurokirurgisen toiminnan Suomen Punaisen Ristin sairaalassa 1935. Hän teki Suomen ensimmäisen lobotomialeikkauksen vuonna 1946 Punaisen Ristin sairaalassa. Snellman oli Helsingin yliopiston kirurgian dosentti 1936–1947 ja maan ensimmäinen neurokirurgian henkilökohtainen ylimääräinen professori 1947–1961. J. V. Snellman
Snellman syvensi ajatuksiaan teoksessa "Versuch einer speculativen Entwicklung der Idee der Persönlichkeit", joka käsitteli Hegelin perillisten välille nousseita kiistoja. Tuohon aikaan hegeliläisyys oli jakaantunut ns. nuor­hegeliläisyyteen ja vanha­hegeliläisyyteen. Teos käsitteli myös David Friedrich Straussin alullepanemaa historiallisen Jeesuksen kritiikkiä. Snellman ei torjunut Straussin väitteitä. Hän katsoi Jumalan olevan vain ihmisissä, kun he ylittävät inhimilliset rajansa toimiessaan kansakunnan hyväksi. John Snellman
John Snellman (13. toukokuuta 1815 Oulu – 27. elokuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka eteni urallaan senaattoriksi ja Viipurin hovioikeuden presidentiksi. Aarne Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat piirilääkäri Wilhelm Snellman ja Alexandra Sittkoff. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Hildegund von Numersin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnan reaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Savolaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1912–1914 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljelys-taloudellisella osastolla ja suoritti metsänhoidolliset alkututkinnot. Sotilasopintoja hän suoritti Suojeluskuntain komentajakurssilla vuonna 1926 ja Sotakorkeakoulun yleisen osaston hän kävi vuosina 1926–1927. Lisäksi hän kävi Ranskan Sotilaslentäjäkoulun (Ecole d'aviation Istres) vuonna 1920 ja hänelle myönnettiin sen jälkeen Suomen lentomerkki vuonna 1921. J. V. Snellman
Snellmanin merkittävimmät teokset: J. V. Snellman
Välittömästi "Saiman" lakkauttamisen jälkeen Snellman valmistautui yhdessä ystävänsä Elias Lönnrotin kanssa julkaisemaan uutta lehteä. Toukokuusta 1847 alkoi ilmestyä kuukausittainen "Litteraturblad för allmän medborgerlig bildning" ("Kirjallisuuslehti yleiseen kansalaiskasvatukseen"), joka sisälsi yksityiskohtaisia artikkeleita ajankohtaisista aiheista, tieteestä ja kirjallisuudesta. "Litteraturblad" saavutti myös merkittävän 400 kappaleen painoksen. Snellman luopui lehden ohjauksesta vuonna 1849 muutettuaan Helsinkiin ja otti lehden johtoonsa jälleen vuonna 1855. Tällöin hän keskittyi Suomen talouden vahvistamiseen ja modernisoimiseen. Samaan aikaan lehti suuntautui myös venäläistämistä vastaan, mutta Snellman katsoi kuitenkin aina, että Suomen kansa voi saavuttaa kansakunnan roolin ainoastaan koulutuksella, ei voimalla. Suomen Kansallissosialistinen Työjärjestö
Jussi Leinon kanssa 1942 julkaisemassaan pamfletissa "Suomalainen kansallissosialismi" Snellman jakoi Suomen historian kolmeen ajanjaksoon. Ensimmäinen liittyi Kalevalaan, toinen uskonpuhdistukseen ja kolmas kansalliseen heräämiseen. Suomalaisen kansallissosialismin lähtökohtana Snellman piti kolmatta jaksoa, ja SKT julisti J. V. Snellmanin (Teon isoisä) ensimmäiseksi suomalaiseksi kansallissosialistiksi. Leinon mielestä varsinkin J. V. Snellmanin hegeliläiset vaikutteet loivat perustaa aatteelle. 1940-luvun alussa elettiin Snellmanin mukaan uutta "orgaanisen uudistumisen" vaihetta, joka sai alkunsa talvisodan kokemuksista, jotka loivat uudenlaisen kansalaisyhteiskunnan. Luettelo jääkäreistä S
Aarne Snellman Henrik Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat Lohtajan kirkkoherra Johan Snellman (1741–1800) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Sidensnöre. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1797. Snellman valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1802, ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1808. Hänestä tuli teologian tohtori vuonna 1818. Wilhelm Snellman
Wilhelm Snellman (6. lokakuuta 1851 Helsinki – 23. maaliskuuta 1933 Savonlinna) oli suomalainen lääkintöneuvos ja yksi Duodecim-seuran 12 perustajajäsenestä. Suomalaisuuden päivä
Snellmanin päivää suositeltiin liputuspäiväksi jo 1920-luvulla, mutta vasta vuonna 1952 päivä tuli almanakan liputuspäiväluetteloon. Suomalaisuuden päiväksi Snellmanin päivä nimettiin vuonna 1978. Gustaf Snellman (eversti)
Snellman osallistui vapaussotaan Vöyrin sotakoulun mukana ja kävi sittemmin Viipurin upseerikokelaskurssin 1918-1919, Kadettikoulun sekä Sotakorkeakoulun 1928-1930. Hän palveli Suomen Valkoisessa Kaartissa nuorempana upseerina 1919-1923, Sotaväen esikunnassa toimistoupseerina 1923-1925 ja Porin rykmentissä komppanianpäällikkönä 1925-1928. Myöhemmin hän toimi toimistoupseerina yleisesikunnassa ja puolustusministeriössä. Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto
Lähde: Jakob Snellman
Jakob Snellmanin vanhemmat olivat Lohtajan kirkkoherra Johan Snellman (k. 1800) ja hänen 1. puolisonsa Katarina Sidensnöre. Snellman opiskeli Turun akatemiassa ja suoritti tuomarintutkinnon 1803. Eero Snellman
Eero Juhani Snellman (8. kesäkuuta 1890 Helsinki – 7. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän suunnitteli 1918 Suomen lipun yhdessä Bruno Tuukkasen kanssa. K.P.T.
Keväällä 1881 Kivekäs sai ajettua ylioppilaskunnassa läpi päätöksen, että ylioppilaskunta järjestäisi suuren juhlan J. V. Snellmanin 75-vuotispäivien johdosta. Varsinkin juhliin liittyneeseen Snellmanin juhla-albumiin kuitenkin ujutettiin K.P.T.:n omaa propagandaa, mikä herätti yleistä ärtymystä. Erityisen mauttomana pidettiin albumiin sisältynyttä runoa, jossa suositeltiin svekomaanien hoitelemista ruudilla ja lyijyllä. Albumin kanteenkin oli ilman kunnollista perustelua painettu isolla kirjaimet K.P.T. Snellman-juhla jäi K.P.T.:n lyhytaikaisen toiminnan huipentumaksi. Pian sen jälkeen radikaalifennomaanien toiminta alkoi siirtyä takaisin Suomalaisen Nuijan sisälle. Anders Henrik Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat senaattori, kanslianeuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Lovisa Wennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 Helsingin ruotsalaisesta normaalikoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen tuomarintutkinnon 1873. Snellman sai varatuomarin arvon 1875. Gustaf Snellman
Gustaf Robert Snellman (21. maaliskuuta 1864 Helsinki – 15. heinäkuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä. Jeff Hanneman
Jeffrey John ”Jeff” Hanneman (31. tammikuuta 1964 Oakland, Kalifornia – 2. toukokuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kitaristi, joka soitti Slayer-yhtyeessä ja myös sävelsi sille. Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen
Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen (vuoteen 1882 Georg Zacharias Forsman, kirjailijanimi Yrjö Koskinen, 10. joulukuuta 1830 Vaasa – 13. marraskuuta 1903 Helsinki) oli vapaaherra, senaattori, professori, historioitsija, poliitikko ja vanhasuomalainen suomalaisuusmies, Suomalaisen puolueen puheenjohtaja J. V. Snellmanin jälkeen. Lowell Sherman
Lowell J. Sherman (11. lokakuuta 1885 – 28. joulukuuta 1934) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän oli 1930-luvun alkupuolella sekä näyttelijänä että ohjaajana samassa elokuvassa, mikä siihen aikaan oli poikkeuksellista. Sittemmin hän keskittyi pelkästään ohjaamiseen. Hän kuoli keuhkokuumeeseen lyhyen aikaa sairasteltuaan ollessaan uransa huipulla menestyselokuviensa "Vaarallinen kaunotar" ja "Viattomuuden kukka" jälkeen. J. V. Snellman
Snellman aateloitiin vuonna 1866. Hän toimi aatelissäädyn edustajana valtiopäivillä vuosina 1867, 1872 ja 1877. Lauantaiseurasta syntyneen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenä Snellman toimi vuosina 1870–1874. J. V. Snellman
Useista yrityksistään huolimatta Snellman ei saanut Helsingin yliopistosta professuuria. Vuonna 1843 hän muutti Kuopioon, jossa hän otti vastaan nimityksen yläalkeiskoulun rehtoriksi. Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto
Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto on Aikakauslehtien Liiton vuodesta 1981 lähtien myöntämä palkinto henkilölle, joka on ansiokkaasti toiminut aikakauslehdistön aseman ja arvostuksen puolesta. Palkinto on suuruudeltaan 2 000 euroa. Aarne Snellman
Snellman osallistui 1919 Viron vapaussotaan patteriston komentajana Pohjan Poikain rykmentissä sekä tykistöupseerina Aunuksen retkikunnassa. Hänet siirrettiin tykistöstä 1921 ilmavoimiin, jossa oli pulaa upseereista ja toimi ilmailupataljoonan komentajana 1922-1923. Hän joutui kuitenkin riitaan ilmavoimien komentajan Arne Somersalon kanssa, minkä johdosta Snellman siirrettiin lopulta takaisin tykistöön ja Somersalo erosi Puolustusvoimien palveluksesta kokonaan. Hän oli patteriston komentajana KTR 1:ssä 1923-1924. tämän jälkeen hän siirtyi suojeluskuntaan moottorijoukkojen tarkastakasi 1924-1927 sekä osastopäälliköksi 1927-1931. Yleisesikunnan ilmapuolustusupseerina hän palveli 1931-1933 ja ilmavoimien esikuntapäällikkönä 1932-1934. Vuosina 1934-1938 hänet sijoitettiin Suomen sotilasasiamieheksi Saksaan. Palattuaan Suomeen hän komensi KTR 3:a 1938-1939. Venny Snellman
Venny Snellman (21. marraskuuta 1893 Raahe – 29. tammikuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoitoalan uranuurtaja ja Suomen sairaanhoitajakoulutuksen sekä hoitotyön kehittäjä. Hän oli koulutukseltaan ylioppilas ja valmistui vuonna 1917 sairaanhoitajaksi. Snellman toimi Mannerheimin Lastensuojeluliiton lastenhuoltotyön tarkastajana vuosina 1922–1929 ja ensimmäisenä Lääkintöhallituksen sairaanhoitajakoulutuksen tarkastajana vuosina 1930–1958. Hän perusti Sairaanhoitajien koulutussäätiön (SHKS) vuonna 1944. Johannes Snellman
Johannes Snellman perusti vuonna 1927 Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäisen lintuaseman Eckerön Signilskäriin. Hän toimi aseman ensimmäisenä päätoimisena havainnoitsijana ja rengastajana 1927–1932. Snellman kirjoitti useita lintutieteellisiä artikkeleita Ornis Fennicaan. Hänen puolisonsa oli Karin Snellman, o.s. Colliander. Jakob Snellman
Snellman sai laamannin arvonimen 1817. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1809 Albertina Julin (vuorineuvos John Jacob von Julinin sisar). Heidän poikansa oli Viipurin hovioikeuden presidentti, senaattori John Snellman. Hjalmar Söderman
Hjalmar Aleksander Söderman (30. maaliskuuta 1878 Hämeenlinna – 24. lokakuuta 1949) oli suomalainen kenraalimajuri. Johannes Snellman
Johannes Snellman (4. joulukuuta 1885 Helsinki – 1. toukokuuta 1961 Tukholma) oli suomalainen lintutieteilijä ja taidemaalari. Anders Henrik Snellman
Snellman toimi Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1893–1900, Ilomantsin tuomiokunnan tuomarina 1900–1905 ja senaattorina Suomen senaatin oikeusosastolla 1905–1909. Snellman oli myös aatelissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä. Snellman-instituutti
Snellman-instituutti on yleishyödyllinen yhdistys, jonka toimipaikka on Kuopiossa. Toiminnassaan se keskittyy tieteenaloihin, joita J. V. Snellman harjoitti: historiatieteisiin, kirjallisuuden tutkimukseen ja jonkin verran myös taloustieteisiin ja filosofiaan. Aarno Snellman
Aarno Snellman (5. kesäkuuta 1893 Helsinki – 21. lokakuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori, jota voidaan pitää suomalaisen neurokirurgian uranuurtajana. J. W. Snellman G:son
Snellman meni naimisiin 1840 Oulun kaupungin rahastonhoitajan Johan Herman Enbomin tyttären Jeanette Enbomin kanssa (k. 1878), jonka äidinisä oli ollut säveltäjänä tunnettu lääninkamreeri Erik Tulindberg. Heidän pojistaan Albert Oskar Snellman (1844–1894) ja Karl August Snellman (1849–1920) toimivat vuorostaan Snellmanin kauppahuoneen johdossa isänsä jälkeen. He olivat mukana perustamassa yhdessä muiden oululaisten kauppahuoneiden kanssa Kemi Oy:tä 1893 ja Ab Uleå Oy:tä 1912. Anders Henrik Snellman
Anders Henrik Snellman oli naimisissa vuodesta 1880 Anna Maria Alfthanin (1850–1930) kanssa. Heidän poikansa oli jääkärimajuri, toimitusjohtaja Johan Wilhelm Kristian Snellman ja tyttärensä taidemaalari Anna Snellman-Kaila. Snellman-säätiö
Snellman-Säätiö on Kokoomuksen Nuorten Liiton vuonna 1948 perustama säätiö. Snellman-Säätiön toiminnan tarkoitukseksi on meritty nuorison tukeminen ja innostaminen kehittävään ja hyödylliseen opinto- ja muuhun harrastustoimintaan. J. W. Snellman G:son
Snellman G:son sai kauppaneuvoksen arvon 1859. Hän oli Oulun kaupungin edustajana ns. tammikuun valiokunnassa 1862 ja mukana porvarissäädyn edustajana vuoden 1867 valtiopäivillä. Snellman kuului myös moniin senaatin perustamiin komiteoihin ja oli aktiivisessa kirjeenvaihdossa serkkunsa J. V. Snellmanin kanssa, saaden tältä muun muassa etukäteen tietoa Suomen markan käyttöönoton ajankohdasta. Vuonna 1880 hän oli yksi liberaalisen puolueen ohjelman allekirjoittajista. Carl Michael Bellman
Carl Michael Bellman (4. helmikuuta 1740 Tukholma – 11. helmikuuta 1795 Tukholma) oli ruotsalainen runoilija ja muusikko, jota on kutsuttu myös Ruotsin kansallisrunoilijaksi. Johan Ludvig Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat senaattori, kanslianeuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Lovisa Wennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1869 Helsingin ruotsalaisesta normaalikoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1879. Snellman sai varatuomarin arvon 1881. J. V. Snellman
Snellman halusi kohottaa Suomen kansallista tietoisuutta ja kulttuuria muun muassa julkaisemalla sanomalehtiä. Tammikuussa vuonna 1844, toimiessaan koulun rehtorina Kuopiossa, Snellman alkoi julkaista viikoittaista sanomalehteä "Saima", joka oli ensimmäinen suomalainen poliittis-kulttuurinen lehti, jolla oli huomattavaa vaikutusta kulttuuriin. Lehti ilmestyi ruotsin kielellä ja oli suunnattu koulutetulle lukijakunnalle. Lehden sisältönä oli uutisia, kuulutuksia, runoja ja tarinoita, matkakertomuksia ja kirjallisuuskritiikkiä. Teo Snellman
Teo Kaarlo Snellman (28. huhtikuuta 1894 Tampere – 14. lokakuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen lähetystöneuvos, kääntäjä, kasvissyönnin edistäjä ja poliitikko. Vuosina 1940–1944 Snellman johti Suomen Kansallissosialistista Työjärjestöä. Snellman oli J. V. Snellmanin pojanpoika. Teo pitikin isoisäänsä Johan Vilhelmiä sekä Eino Leinoa, Väinämöistä ja Mikael Agricolaa Suomen ensimmäisinä kansallissosialisteina. J. V. Snellman
Snellman siirtyi 16-vuotiaana Keisarilliseen Turun Akatemiaan. Samaan aikaan opinnot yliopistossa aloittivat myös häntä vanhemmat J. L. Runeberg ja Elias Lönnrot. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat myös Johan Kjemmer, Johan Jakob Nervander ja Fredrik Cygnaeus. Turun akatemiaan opiskelijoiden keskuuteen oli syntynyt Turun romantiikaksi kutsuttu liike. Se pohjautui pohjoismaiseen ja saksalaiseen romantiikkaan, joka vetosi tunteeseen ja historiaan. Opiskelijat esittelivät suomalaisen rahvaan ja sen kulttuurin ruotsinkielisille sivistyneille. Opiskelijat alkoivat kiinnostua suomalaisuudesta ja suomen kielestä. Adolf Ivar Arwidsson alkoi vaatia toimia suomalaisuuden henkiin herättämiseksi, koska hänen mielestään samaa kieltä puhuvat muodostavat kokonaisuuden, jota yhdisti "sisäinen sielun ja ajatuksen side, joka on kaikkia ulkonaisia yhdistyksiä mahtavampi ja lujempi". Wilhelm Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat professori, senaattori, kanslianeuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Lovisa Wennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1870 Helsingin ruotsalaisesta normaalikoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1874, lääketieteen kandidaatiksi 1878 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1883. John Snellman
John Snellmanin isä oli Uudenmaan läänin varamaaherra, esittelijäsihteeri Jakob Snellman (1784–1832) ja äiti Albertina Julin (1785–1866). Äiti oli apteekkari ja asessori Johan Julinin ja Albertina Karbergin tytär Turusta. John Snellmanin ensimmäinen puoliso (vuodesta 1842) oli Sofia Alfthan (1823–1849). Hän oli tukkukauppias Anton Alfthanin ja Helena Schröderin tytär Viipurista. John Snellmanin toinen puoliso (vuodesta 1851) oli Wilhelmina Trapp (1828–1906). Hänen isänsä oli senaattori, salaneuvos Robert Trapp, joka aateloitiin 1868 ja kirjoitettiin Suomen ritarihuoneeseen nimellä von Trapp. Wilhelmina Trappin äiti oli Christina Charlotta Wilhelmina Råbergh. Hanna Snellman
Hanna Snellman (s. 16. huhtikuuta 1961 Sodankylä) on suomalainen kansatieteilijä ja Helsingin yliopiston professori. Erik Johan Längman
Längman tutustui J. V. Snellmaniin tämän asuessa Kuopiossa 1840-luvulla. Snellman julkaisi Saima- ja Litteraturblad-lehdissään artikkeleita jossa hän kannatti metsäpolitiikan liberalisointia ja sahaustoiminnan vapauttamista. Heinäkuussa 1847 ruukinhoitajan tehtävästä vapautunut Längman lähti pitkälle ulkomaanmatkalle Snellmanin kanssa. He matkustivat Tallinnan, Riian ja Memelin kautta Saksaan jossa tutustuttiin muun muassa "Neustadt Eberswalden metsäopistoon" Brandenburgissa sekä Dresdenin lähellä "Tharandin maanviljelys- ja metsänhoitoakatemiaan". Saksissa miesten tiet erosivat kun Längman suuntasi Töplitzin kylpylään Böömissä kun taas Snellman jatkoi matkaa Saksan halki Pariisiin. He tapasivat taas uudestaan syyskuussa Lontoossa. Lontoossa Längman perehtyi Englannin puutavaramarkkinoiden toimintaan ja tapasi sikäläisiä puutavara-agentteja. Hän vieraili myös Sheffieldin rauta- ja terästeollisuuskaupungissa. Längman ja Snellman palasivat Suomeen lokakuussa 1847. J. V. Snellmanin patsaat ja muistomerkit
J. V. Snellmanin patsaita ja muistomerkkejä ovat: Milton Friedman
Milton Friedman (31. heinäkuuta 1912 New York, New York – 16. marraskuuta 2006 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen, syntyperältään juutalainen yhteiskuntafilosofi ja Ruotsin keskuspankin jakaman Alfred Nobelin muistopalkinnon vuonna 1976 saanut ekonomisti. Yhdysvaltain entinen apulaisvaltiovarainministeri J. Bradford DeLong pitää Friedmania 1900-luvun toiseksi vaikutusvaltaisimpana taloustieteilijänä John Maynard Keynesin jälkeen. J. V. Snellman
Kansakunnan ja kansallisen tietoisuuden käsitteet ovat Snellmanin filosofian keskiössä. Hänen mukaansa kansasta tulee kansakunta historiallisessa prosessissa, jossa kansakunnan henki, kulttuuri ja koulutus kehittyvät. Ainoastaan yksi kansa ja sen kulttuuri voivat muodostaa yhden kansallisuuden. Tämä vaatii yhtä kieltä kansallisen koulutuksen pohjaksi. Kieli ei ole ainoastaan väline ajatusten muotoilemiseksi, vaan koko kansakunnan ajattelu on sisäänrakennettuna sen yhteiseen kieleen. Luettelo jääkäreistä S
() oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Kustaa Adolf Snellman ja Margaretha Charlotta Boström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Signe Salome Malmgrenin kanssa. Hän kävi kaksi luokka Kajaanin yhteiskoulua ja Kainuun kansanopiston vuonna 1915. Snellman työskenteli muun muassa metsätyönjohtajana Kymiyhtiön työmailla Lapissa ja osallistui jääkäriliikkeen etappityöhön. Etappityössä hän avusti ja opasti saksalaisia ja itävaltalaisia sotavankeja heidän pakomatkallansa Muurmannin radalta Ruotsiin. Lopulta hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 14. huhtikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 7. elokuuta 1917. Komppaniastaan hänet komennettiin kumminkin 28. joulukuuta 1917 alkaen Suomeen, jonne hän saapui 6. helmikuuta 1918 Vaasaan. Vaasassa hän liittyi jääkäriluutnantti Suvirinteen muodostamaan Kilpisjärven komennuskuntaan, mutta joutui jäämään siitä sairauden vuoksi Kittilään, missä hän parannuttuaan koulutti paikallisia suojeluskuntajoukkoja. Snellman astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä 17. maaliskuuta 1918. Hänet sijoitettiin 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonaan, jossa hänet määrättiin 23. huhtikuuta 1918 pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin Jääkäripataljoona 3. Snellman erosi armeijasta sairauden takia 4. elokuuta 1918. Myöhemmin hän työskenteli liikemiehenä kuolemaansa saakka, hänet on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön. Ylennykset. Aliupseeri 17. maaliskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki. J. V. Snellmanin kotimuseo
J. V. Snellmanin kotimuseo on Kuopion keskusta-alueella, Väinölänniemen kaupunginosassa sijaitseva kotimuseo. Museossa on esillä J. V. Snellmanin (1806-81) perheen kotitaloa kalustuksineen ja esineistöineen. Snellman asui Kuopion vuosinaan (1845-49) pääsääntöisesti tässä talossa. 
Kotimuseona toimiva aumakattoinen rakennus on valmistunut 1827 ja tunnettiin "Oppmanin talona". Se on rapattu hirsirakennus, jossa J.V. Snellman asui 1845-1849. Rakennus edustaa 1800-luvun puolivälin kuopiolaista säätyläisperheen asuintaloa. Snellman toimi Ylä-alkeiskoulun rehtorina Kuopiossa 1843-1849. Samoina vuosina hän toimitti suomenkielistä Maamiehen Ystävää ja ruotsinkielistä Saimaa sekä sittemmin Litteraturbladetia. Snellmanin kotitalo kunnostettiin vuonna 1981. Rakennus kuuluu osana "Kuopion Snellmanin puiston, tuomiokirkon ja puukorttelien" nimellä tunnettuun valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön (RKY) ja sijaitsee myös Kuopion kansallisen kaupunkipuiston alueella. Albert Oskar Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos ja Jeanette (Johanna) Enbom. Isänsä kuoltua Albert Oskar Snellman oli J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen toimitusjohtajana 1881–1894. Snellman oli perustamassa 1893 Kemin Puutavara Osakeyhtiötä yhdessä oululaisen Bergbomin kauppahuoneen kanssa. Aku Snellman
August Sampola on kirjailijanimi, virallinen nimi August Snellman tai Aku Snellman(sukunimi vuoteen 1919 "Snellman"; 3. marraskuuta 1896 Karttula – 3. syyskuuta 1961 Kuopio), oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Jere", "Veto" ja "Samuli Sala". Snellman otti käyttöön Sampola-nimen suomalaisuusaatteen innoittamana ja käytti tätä omana nimenäänkin - palaten kuitenkin myöhemmin käyttämään alkuperäistä omaa sukunimeään Snellman. J. W. Snellman
Snellman oli Suomen lankarullatehdasyhdistyksen toimitusjohtaja 1923–1927, Joh. Parviaisen Tehtaat Oy:n toimitusjohtaja 1928–1930, H. Saastamoinen Ltd. oy:n ja H. Saastamoinen ja pojat oy:n johtokunnan jäsen 1930–1937, Oy Suolahden tehtaat Ab:n toimitusjohtaja 1938–1942 sekä vuodesta 1942 alkaen Suomen vaneriteollisuusyhdistyksen asiamies. Hegeliläisyys
Suomessa hegeliläisyys oli vallitseva filosofia 1800-luvulla. Hegeliläisyyttä seurasi muun muassa J. V. Snellman. Hän kuitenkin korosti valtion sijasta kansakunnan ja kansallishengen merkitystä sivistyksen edellytyksenä. Sininen Snellman
Sininen Snellman oli Oskar Nylanderin vuonna 1849 maalama J. V. Snellmanin muotokuva, joka tuhoutui Ostrobotnian tulipalossa vuonna 2008. Albert Oskar Snellman
A. O. Snellman oli naimisissa vuodesta 1868 sveitsiläissyntyisen Rosina Susanna Bernhardin (1843–1898) kanssa. Tämä oli tullut Ouluun kotiopettajattareksi opettamaan ranskaa ja saksaa. Heillä oli yksi tytär Elin Johanna (1869–1956), joka meni naimisiin vuonna 1891 Oulun 4. tarkk'ampujapataljoonassa luutnanttina aiemmin palvelleen konttoristi Johan Reinhold Weckmanin kanssa. Suomalaisuuden päivä
Suomalaisuuden päivää eli J. V. Snellmanin päivää vietetään Suomessa 12. toukokuuta. Päivä on suomen kielen asemaan merkittävästi vaikuttaneen J. V. Snellmanin syntymäpäivä ja vakiintunut liputuspäivä. Johan Ludvig Snellman
Johan Ludvig Snellman oli naimisissa 1881–1883 Julia Evelina Charlotta Lagin (1858–1883) kanssa ja vuodesta 1889 Nanny Maria Montinin (s. 1862) kanssa. Hänen lapsiaan toisesta avioliitosta olivat taidemaalari Eero Snellman ja filosofian maisteri, kirjailija Clara Snellman-Borenius. Keisari ja senaattori
Näytelmä kuvaa juuri senaattoriksi nimitetyn J. V. Snellmanin ja keisari Aleksanteri II:n kohtaamista Parolassa vuonna 1863, ennen keisarin lupaamia valtiopäiviä. Keisari on suorittamassa sotajoukon katselmusta ja kutsuu Snellmanin puheilleen. Snellman saa keisarin lupaamaan Suomelle kieliasetuksen, joka teki suomen kielen tasavertaiseksi virkakieleksi ruotsin kanssa ja loi edellytykset suomalaisen kansallisen kulttuurin nousulle. Henrik Snellman
Henrik Snellman (24. huhtikuuta 1780 Kokkolan maalaiskunta – 11. toukokuuta 1835 Vaasa) oli suomalainen kirkkoherra ja Turun akatemian teologian professori ja rehtori. Albert Oskar Snellman
Huonosta terveydestä kärsinyt A. O. Snellman kuoli jo 50-vuotiaana. Hänen jälkeensä Snellmanin kauppahuoneen johtoon siirtyi veli Karl August Snellman joka johti sitten kauppahuonetta aina vuoteen 1918 saakka. Anne-Marie Snellman
Snellman oli valmistunut ekonomiksi Svenska Handelshögskolanin diplomikirjeenvaihtajalinjalta vuonna 1917 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1930-luvun puolivälissä. Hän oli ensin naimisissa Björn Damsténin kanssa ja heille syntyi yksi lapsi, mutta tämä liitto päättyi eroon. Oleskeltuaan parin vuoden ajan Italiassa hän meni naimisiin Suomen Rooman lähestystön sotilasasiamiehenä 1930-luvulla toimineen eversti Gustaf Snellmanin kanssa, joka kuoli syyskuussa 1944 Kannaksen taisteluissa saamiinsa haavoihin. Ann-Marie Snellman avusti 1930-luvulla Italian Helsingin-lähetystöä lehdistökatsauksilla ja toimitti sodan aikana vuoteen 1943 jatkuneita Italiaan suunnattuja radion uutislähetyksiä. Hän toimi 1940-luvun lopulla ja 1950-luvulla amerikkalaisen uutistoimiston Associated Pressin (AP) kirjeenvaihtajana Helsingissä. 12. toukokuuta
12. toukokuuta vietetään J. V. Snellmanin päivää ja suomalaisuuden päivää, joka on Suomessa vakiintunut liputuspäivä.Katso myös: kalenteri ~ 11. toukokuuta, 13. toukokuuta J. V. Snellman
Senaattorina Snellman toimi vuosina 1863–1868. Hänet kutsuttiin 1863 valtiovaraintoimituskunnan päälliköksi. Hän vaikutti ratkaisevasti siihen, että saatiin asetus suomen kielen oikeuksista. Hän saattoi päätökseen Suomen rahanuudistuksen, ja Suomi sai oman rahayksikön, markan vuonna 1860. Karl Snellman
Karl Snellman (2. lokakuuta 1855 Helsinki – 20. lokakuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen ylijohtaja ja todellinen valtioneuvos. Gustaf Snellman (eversti)
Otto Gustaf "Gösta" Snellman (25. joulukuuta 1900 Pudasjärvi – 2. syyskuuta 1944) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen jalkaväkirykmentin komentaja. Valtio-oppi (Snellman)
Valtio-oppi ("Läran om staten") on suomalaisen Johan Vilhelm Snellmanin yhteiskuntafilosofinen pääteos, joka julkaistiin alkuaan ruotsinkielisenä vuonna 1842. Teoksessa on 448 sivua. Kemi (yritys)
Kemi-yhtiö eli silloinen Trävaruaktiebolaget Kemi oli alkuaikoina leimallisesti Snellmanien johtama yritys. Kauppaneuvos Albert Oskar Snellman, J. W. Snellman G:son -kauppahuoneen päämies, oli toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana vain vuoden eli kuolemaansa saakka. Uudeksi toimitusjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi veljensä jälkeen astui Karl August ”Addi” Snellman, joka oli tässä tehtävässä aina kuolemaansa asti eli vuodet 1894–1918. Sen aikaisessa sahaukseen keskittyneessä yrityksessä keskeisimmät toimitusjohtajan yhteistyökumppanit olivat sahan isännöitsijä ja metsäpäällikkö. Snellmanin suvusta nousi sahan isännöitsijäksi K. A. Snellmanin veljenpoika Georg Snellman vuosiksi 1906–1918. Vaikka yhtiöllä oli selvät omistajatahot, yhtiön osakkeilla oli alettu käydä kauppaa Helsingin pörssissä vuonna 1916. Merkittäviin omistajamuutoksiin toimenpide ei kuitenkaan tässä vaiheessa vaikuttanut. Daniel Snellman
Snellman oli FF Jaron kasvatti. Hän debytoi 18-vuotiaana seuran edustusjoukkueessa Veikkausliigassa kaudella 1993, mutta teki läpimurtonsa joukkueen pelaavaan kokoonpanoon vasta kolme vuotta myöhemmin. Snellman oli mukana Jaron pudotessa Ykköseen kauden 1998 päätteeksi ja oli sittemmin myös nostamassa sitä takaisin Veikkausliigaan. Jaron paluu vuonna 2002 jäi myös Snellmanin viimeiseksi täydeksi kaudeksi pääsarjatasolla. Hän siirtyi Kakkoseen toiseen pietarsaarelaisseuraan, Jakobstads Bollklubbiin. Snellman edusti seuraa neljän kauden ajan, palaten myös kahden ottelun ajaksi Jaroon paikkaamaan loukkaantumisia vuonna 2004. Uransa viimeiset vuodet hän pelasi ja valmensi IFK Jakobstadissa, jota hän oli myös mukana perustamassa. Seura nousi Snellmanin aikana piirin alimmalta sarjaportaalta Kolmoseen asti. Johan Ludvig Snellman
Johan Ludvig Snellman (14. maaliskuuta 1850 Helsinki – 15. marraskuuta 1909 Espoo) oli suomalainen Suomen senaatin esittelijäsihteeri ja valtiopäivämies. Karl Snellman
Snellman toimi tie- ja vesirakennusten ylihallituksen ylijohtajana 1909–1925. Hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon vuonna 1917. Snellman oli myös aatelissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä. Kanava (sanomalehti)
Ohjelmaltaan "Kanava" edusti J. V. Snellmanin sosiaalista fennomaniaa. Se oli Snellmanin "Saiman" suomenkielinen vastine, joskin sysäyksen lehden perustamiseen antoi ilmeisesti innokas suomen kielen harrastaja Wolmar Schildt. "Kanavan" tavoitteita olivat kansallisen tietoisuuden herättäminen, julkisen keskustelun välineenä toimiminen sekä suomen kirjakielen ja kirjallisuuden kehittäminen. "Saiman" tavoin se kannatti elinkeinovapautta sekä puhui teollisuuden ja maatalouden edistämisen puolesta. "Kanava" pyrki olemaan kaikille säädyille suunnattu yleislehti, joka erityisesti korosti, ettei sitä ole tarkoitettu vain rahvaan opetukseksi. J. V. Snellman
Osa Turun Akatemiasta ja sen kokoelmista tuhoutui Turun palossa vuoden 1827 syyskuussa. Nikolai I päätti siirtää Akatemian Helsinkiin, jossa toiminta alkoi nimellä Keisarillinen Aleksanterin-Yliopisto lokakuussa 1828. Snellman suoritti stipendiaattitutkinnon ja keskittyi Hegelin filosofiaan. Yhdeksän vuoden mittaisen opiskelujakson jälkeen hän valmistui 1831 filosofian kandidaatiksi. Vuonna 1832 hänet promovoitiin maisteriksi. Snellman kirjoitti väitöskirjan "Dissertatio academica absolutismum systematis Hegeliani defensura" 1835 joka käsitteli Hegelin aatemaailmaa. Nationalismi
1830-luvulla julkisuuteen nousi nuori sivistyneistösukupolvi, johon kuuluivat Elias Lönnrot, J. L. Runeberg, J. V. Snellman ja Zachris Topelius. Heidän näkemyksensä mukaan kansallishengellä viitattiin etupäässä kansan tapojen ja kielen säilyttämiseen, kansanvalistukseen ja kansallisen korkeakulttuurin kehittämiseen. Nämä neljä miestä rakensivat seuraavina vuosikymmeninä määrätietoisesti suomalaista kansakuntaa ja valtiota luomalla kansallista filosofiaa, historiankirjoitusta, romaanitaidetta ja runoutta. Lönnrot kokosi suomalaisten kansalliseepoksen "Kalevalan". Snellman paneutui kirjoituksissaan Suomen suuriruhtinaskunnan valtiollisen aseman vahvistamiseen. Snellman-instituutti kutsuu J. V. Snellmania muun muassa kansakunnan ”rakentajaksi” ja ”käsikirjoittajaksi”. Nikolai Sjöman
Anders Johan Nikolai Sjöman (31. toukokuuta 1847 Kirkkonummi – 24. toukokuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen sotilas- ja hallintomies, joka palveli Venäjän laivastossa ja toimi lopulta Suomen luotsi- ja majakkalaitoksen päällikkönä 1894-1910. Hän saavutti vuonna 1906 kenraaliluutnantin arvon. Hans Gustaf Snellman
Hans Gustaf Wilhelm Snellman (28. syyskuuta 1910 Helsinki – 23. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja monien yritysten johdossa vaikuttanut asiantuntija. Greta Lisa Jäderholm-Snellman
Greta Lisa Jäderholm-Snellman oli naimisissa taiteilija Eero Snellmanin kanssa. Avioliitosta syntyi tytär, taidemaalari Maria Christina Snellman (s. 1928). Anita Snellman
Sini Anita Kyllikki Snellman (4. syyskuuta 1924 Helsinki – 24. helmikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taiteilijaprofessori. J. V. Snellman
Snellman toimi porvarissäädyn edustajana vuoden 1861 Tammikuun valiokunnassa. Hänet nimitettiin senaattoriksi vuonna 1863. Hän toimi valtiovaraintoimituskunnan päällikkönä ja vastasi kansallisesta budjetista. Hän kohtasi tehtävässä huomattavia vaikeuksia, sillä tuolloin oli useita katovuosia. Eräs merkittävistä saavutuksista oli Suomen taloudelle merkittävän rautatieyhteyden valmistuminen Pietariin. Anne-Marie Snellman
Anne-Marie Snellman (o.s. Frostell; 23. huhtikuuta 1897 Helsinki – 17. marraskuuta 1976 Karjaa) oli suomalainen toimittaja ja kirjeenvaihtaja, joka tuli tunnetuksi 1950-luvulla seurustelustaan pääministeri ja myöhemmin presidentti Urho Kekkosen kanssa. David Letterman
David Michael Letterman (s. 12. huhtikuuta 1947 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koomikko ja talk show -juontaja. Hänet tunnetaan parhaiten CBS-televisiokanavan "Late Show with David Letterman" -talk show'n isäntänä. Aikaisemmin hän on isännöinyt Late Night with David Lettermania vuosina 1982–1993. Letterman omistaa perustamansa Worldwide Pants Incorporated -tuotantoyhtiön, joka tekee ohjelmia lähinnä CBS-kanavalle.