Mistä saavutuksesta Ernest Rutherford on tunnetuin?
Ernest Rutherford
Fysiikan suurista löydöistä hänen nimiinsä luetaan atomin ytimen löytäminen; sen hän teki kokeella, joka nykyään tunnetaan Rutherfordin kokeena. Hän tutki radioaktiivisuutta ja otti ensimmäisenä käyttöön termit alfa-, beta-, ja gammasäteily. Rutherford havaitsi ensimmäisenä, että radioaktiivisesta aineesta puolet hajoaa vakioajassa (puoliintumisaika). Rutherford myös löysi protonin ja teki hypoteesin atomin varauksettomista hiukkasista, neutroneista. Rutherford sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1908 radioaktiivisten alkuaineiden kemiaa koskevista tutkimuksista. Ernest Rutherford
McGill yliopistossa olonsa aikana Rutherford otti laboratorioonsa yhä useampia tutkijaopiskelijoita, mukaan lukien naisia joita tuohon aikaan opiskeli yliopistossa vain muutamia. Hän oli kysytty puhuja ja lehtiartikkeleiden kirjoittaja. Hänet valittiin vuonna 1900 Kanadan ja 1903 Lontoon Royal of Society jäseneksi. Hän kirjoitti tällä kaudella myös tärkeimpiä radioaktiivisuuden oppikirjoja. Hänen ensimmäisen kirjansa Radioactivity julkaistiin vuonna 1904. Hänelle myönnettiin apurahoja, hän sai mitaleita ja paljon työtarjouksia. Myöhemmin vuonna 1908 hän sain Nobelin kemian palkinnon tutkimuksistaan alkuaineiden hajoamisesta sekä radioaktiivisten aineiden kemiallisista tuloksistaan. Hämmentynyt Rutherford usein kertoi ystävilleen, että nopein muutos minkä hän tiesi, oli hänen siirtyminen fyysikosta kemistiksi. Ernest Rutherford
I maailmansodan (1914–1918) syttymisvuonna Rutherford aateloitiin ritariksi. Sota aikana hän teki tutkimuksia hallitukselle kehittäen akustisia menetelmiä sukellusveneiden havaitsemiseksi. Nämä tiedot jaettiinkin sitten Amerikkalaisten kanssa. Samalla hän tuloksettomasti yritti vakuuttaa, että nuoria tutkijoita olisi parempi käyttää sodan aikaisten haasteiden kehityksessä ja tutkimuksissa sen sijaan että heidät elämänsä ja tieteellinen lahjakkuutensa tuhottaisiin juoksuhaudoissa. Sodan loppupuolella vuonna 1917 Rutherford palasi takaisin atomitieteen harjoittamiseen. Pommittaessaan kevyitä atomeja alfasäteilyllä Rutherford huomasi, että syntyvien ulostulevien hiukkasten energian olevan suurempi kuin alfasäteilyn ja arveli hiukkasten olevan vedyn ytimiä (protoneja H). Tämän havainnon perusteella hän päätteli, että pommitus oli samalla muuttanut typpiatomit happiatomeiksi. Hän oli siis onnistunut alfa-hiukkasten (He) avulla muuttamaan alkuaineen toiseksi alkuaineeksi ydinreaktion seurauksena. Näin Rutherfordista tuli maailman ensimmäinen onnistunut alkemisti ja ensimmäinen joka jakoi ytimen, mikä johti hänet kestävään tieteelliseen maineeseen. Nämä tutkimustulokset julkaistiin sodan jälkeen vuonna 1919.
William Bragg
Tieteellisen tutkimuksen Bragg aloitti 1890-luvulla myöhäisellä iällä. Hän tapasi Ernest Rutherfordin ensimmäisen kerran vuonna 1895 tehdessään kokeita Hertzin oskillaattorilla. Rutherfordista tuli hänelle tärkeä ystävä ja tukija. Kuultuaan Wilhelm Röntgenin tekemästä löydöstä Bragg rakensi assistenttinsa kanssa oman röntgenputken. Sillä kuvattiin William Lawrencen murtunut kyynärpää, mikä oli ensimmäinen muistiinmerkitty röntgensäteilyn lääketieteellinen käyttötapaus Australiassa. Bragg oli myös kiinnostunut Marie Curien tutkimuksesta radonilla ja hankki sitä omia kokeitaan varten. Nämä varhaiset kokeet olivat kuitenkin muiden tuloksien toistamista. Rutherfordium
Rutherfordiumia valmisti ensimmäisen kerran Georgi Flerovin johtama tutkimusryhmä vuonna 1964 Dubnassa Neuvostoliitossa. Yhdysvalloissa, Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä rutherfordiumia valmistettiin vuonna 1969 Albert Ghiorson johdolla. Tästä aiheutui nimeämiskiista: Neuvostotutkijat ehdottivat nimeksi "dubniumia" (Db), koska alkuaine löydettiin Dubnassa, ja myös "kurchatoviumia" (Ku) Igor Kurtšatovin mukaan. Tämä ei sopinut yhdysvaltalaisille, koska Kurtšatov oli ollut kehittämässä Neuvostoliiton ydinpommia. Neuvostoliitossa ja itäblokissa nimeä (Курчатовий) käytettiin kuitenkin yleisesti. L. Ron Hubbard
Hubbardin läpimurto oli joka tapauksessa itsehoitokirja "Dianetics: The Modern Science of Mental Health" (1950, suom. "Dianetiikka – nykyajan tiede mielen terveydestä"), jota Hubbard tarjosi vaihtoehdoksi perinteisille mielenterveyden käsityksille ja hoidoille, kuten psykiatrialle ja psykologialle. Hubbard johtaa monet mielensairauksien ja -järkytysten syyt ihmismielessä piileviin muistijälkiin, ”engrammeihin”. Kahdenkeskisten istuntojen, ”auditointien”, on tarkoitus pyyhkiä muistijäljet ja auttaa kohdetta saavuttamaan ”selkeä” tila. Auditointi parantaisi myös fyysiset vammat ja sairaudet, joita Hubbard piti psykosomaattisina. Teollinen vallankumous
Tehtaiden johtajien joukossa oli henkilöitä, joiden mielestä yleinen etu oli jakaa tasaisemmin työntuloksia. Tunnettu tällainen henkilö oli Robert Owen (1771–1858), joka toimiessaan tehtaanjohtaja Skotlannissa kehitti tehtaasta maalilaitoksen sosiaalisten uudistusten avulla. Hän oli myös perustamassa osuuskuntaliikettä ja häntä pidetään työlainsäädännön uranuurtajana. Karl Marx nimitti näitä henkilöitä myöhemmin utopiasosialisteiksi. Williamsburg (Virginia)
Kaupungin historiallisten rakennusten restaurointi alkoi 1926, jolloin Bruton Parish -kirkon rehtori ja pastori W. A. R. Goodwin esitteli asian John D. Rockefeller, Jr.:lle. Rockefeller rahoitti ja johti suurta restaurointiohjelmaa, jonka tulokset ovat nähtävissä kaupungin historiallisessa osassa. Franklin D. Roosevelt kommentoi vieraillessaan the Duke of Cloucester -kadulla sitä "Amerikan historiallisimmaksi kaduksi". Ydinfysiikka
Vuoden 1899 tammikuussa Ernest Rutherford ilmoitti havainneensa Becquerelin löytämän säteilyn koostuvan kahdenlaisista säteistä: helposti absorboituvasta alfasäteilystä ja läpäisevämmästä beetasäteilystä. Tutkimalla magneettikenttien vaikutusta säteilyyn havaittiin, että alfa- ja beetasäteily koostuvat varatuista hiukkasista, ja että näiden lisäksi oli olemassa vielä läpäisevämpi kolmas säteilymuoto, gammasäteily, johon magneettikenttä ei vaikuta. Joseph John Thomson, joka oli löytänyt elektronin vuonna 1897, osoitti tarkoilla mittauksillaan, että beetahiukkaset ovatkin itse asiassa elektroneja. Rutherford tunnisti pian myös alfahiukkaset heliumiksi. Becquerel havaitsi, että alfahiukkaset emittoituivat radioaktiivisesta lähteestä keskenään samalla nopeudella, mutta beetahiukkasten spektri oli jatkuva – Vaikutti siis siltä, että energian säilymislaki ei pätisikään beetahajoamisessa. Ernest Thompson Seton
Vuonna 1902 julkaistiin "Ladies Home Journalissa" ensimmäinen Eränkävijätarina ("Woodcraft"), josta alkoi Eränkävijäliike ("Woodcraft Movement"). Vuonna 1903 Seton julkaisi kenties kuuluisimman kirjansa "Kaksi partiopoikaa" ("Two Little Savages"). Vuonna 1906 tarinat koottiin kirjaksi "The Birch Bark Roll" ("Tuohirulla"). Vieraillessaan Englannissa 1906 Seton tapasi Robert Baden-Powellin, joka kiinnostui Eränkävijöistä ja kehitteli sittemmin Setonin ideoiden pohjalta Partioliikkeen.
Vuonna 1907 Seton suoritti Edward Preblen kanssa itse kustantamansa 3 200 kilometrin mittaisen kanoottiretken Kanadan pohjoisosissa. Vaikka Seton ei ollut tutkimusmatkailija ja käytti karttojen laatimisen apuna vain kompassia, hänen laatimansa kartat olivat käytössä vielä 1950-luvulla, ja niitä pidetään yhä hyvin tarkkoina. Yhdysvallat
Amerikkalaiset ovat saaneet eniten Nobel-palkintoja luonnontieteissä toisesta maailmansodasta lähtien, erityisesti fysiikan ja lääketieteen palkintoja. Yhdysvallat on ollut myös avaruustutkimuksen johtavia maita, ja Neil Armstrong astui ensimmäisenä ihmisenä kuun pinnalle Apollo 11 -lennolla heinäkuussa 1969. Human Genome Project-projekti on ollut tärkeä askel kohti monien sairauksien, kuten syövän ja Alzheimerin taudin parantamista. Jehovan todistajien historia
Rutherford korosti jatkuvasti enemmän saarnaamistyötä ja alkoi opettaa, että jokaisen vihkiytyneen velvollisuus on toimia osana julistustyötä. Hän organisoi tehokkaasti saarnaamistyön ja tuntien raportoimista alettiin vaatia 1920-luvun alkupuolella. Rutherfordin aikakautena ajatus teokratiasta, "Jumalan alaisuudessa toimivasta järjestöstä", tuli tärkeäksi osaksi Jehovan todistajien opetuksia. Työn innokkuutta lisäsivät jatkuvat muistutukset siitä, että Harmagedon oli aivan näköpiirissä. Eero Saarinen
Saarinen osallistui usein ja menestyksekkäästi arkkitehtuurikilpailuihin. Varsinainen läpimurto oli voitto Yhdysvaltojen entisen presidentin Thomas Jeffersonin muistomerkin suunnittelukilpailussa vuonna 1948. Kilpailu oli myös ensimmäinen, johon Eero osallistui isänsä Elielin kanssa eri ehdotuksilla. Muistomerkki rakennettiin vasta kymmenisen vuotta myöhemmin. Muistomerkin lisäksi yksi Saarisen tunnetuimpia töitä on vuonna 1962 valmistunut Trans World Airwaysin (TWA) terminaali Kennedyn lentokentällä New Yorkissa. Joseph John Thomson
Thomson valittiin vuonna 1918 Trinity Collegen rehoriksi ("Master of Trinity College"). Seuraavana vuonna hän jäi eläkkeelle Cavendishin professuurista. Thomsonin seuraajaksi valittiin Uudessa-Seelannissa syntynyt ja Isoon-Britanniaan muuttanut Ernest Rutherford. Thomson jatkoi kuitenkin vähän aikaa töitä Rutherfordin rinnalla. Rehtorina Rutherford työskenteli kuolemaansa saakka ja oli muutoinkin aktiivinen tiedepiireissä eläkkeelle jäämisestä huolimatta. Tieteen ulkopuolella hänen lempiharrastuksiinsa kuului puutarhanhoito. Manhattan-projekti
Suhteellisuusteorian kehittäjä Albert Einstein kirjoitti vuonna 1939 Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Rooseveltille kirjeen, jossa hän kertoi Saksasta kantautuneiden tietojen pohjalta atomipommin rakentamisen olevan mahdollista. Yleisen käsityksen mukaan Einstein myönsi tukensa ydinpommin kehittämiselle ja atomitutkimukselle. Einstein allekirjoitti itse ja laati fyysikko Leo Szilardin kanssa kirjeen presidentti Rooseveltille. Einstein tiedosti mahdollisen vaaran, jonka natsi-Saksa muodostaisi jos se onnistuisi saamaan ydinaseen ensimmäisenä. Vaikka Einstein katsoi olevansa pasifisti, hän piti voimankäyttöä joskus tarpeellisena ja kannatti amerikkalaisten atomitutkimusta ja atomipommitutkimusta. Itse kirjeessä Rooseveltille korostettiinkin eritoten natsi-Saksan atomitutkimuksen verkkaista etenemistä, ja kehotettiin Yhdysvaltoja panostamaan atomitutkimukseen. Samassa kirjeessä nostettiin esille mahdollisen atomipommin suuri tuhovoima, sekä fissioreaktion mahdollisuudet energiantuotantoa varten. Joseph Franklin Rutherford
Rutherford, joka tuohon aikaan oli jo vakavasti sairas, näki maailmansodassa välittömästi edessä olevan Harmageddonin tunnusmerkit. Hän ennusti, että fasismi saa haltuunsa koko maailman, Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Yhdysvaltoja myöten, ja että fasistit aloittavat Jehovan todistajien maailmanlaajuisen vainon, joka päättyy Jumalan väliintuloon ja pahojen ihmisten tuhoon. Vuonna 1941 hän kirjoitti Vartiotornissa, että aikaa Harmagedonniin on enää muutama kuukausi, ilmiselvästi uskoen siihen itsekin. Beth Sarim
Joseph Franklin Rutherford kuoli Beth Sarimissa 8. tammikuuta 1942 72 vuoden ikäisenä. Hänen kuolemansa jälkeen hänen läheisimmät seuraajansa halusivat haudata hänet Beth Sarimin puutarhaan, jonne he halusivat rakentaa suurellisen mausoleumin Rutherfordin muistoksi. San Diegon kaupunki kuitenkin kieltäytyi antamasta hautauslupaa alueelle, jota asemakaavassa ei ollut määritelty hautausmaaksi. Kolmen ja puolen kuukauden oikeustaistelun jälkeen - jonka aikana sekä Vartiotorniseuran johto että Rutherfordin leski ja poika osoittautuivat huomattavan vähän kiinnostuneiksi Rutherfordin viimeisestä leposijasta - asiaan annettiin lopullinen kielteinen päätös. Rutherford haudattiin Rossvilleen, Staten Islandille New Yorkin osavaltioon. 
Rutherfordin kuoleman jälkeen Vartiotorniseura piti Beth Sarimin omistuksessaan vielä muutaman vuoden ajan. Rakennus oli kuitenkin yhä kiusallisempi muistomerkki Rutherfordin kauden täyttymättömistä raamatuntulkinnoista ja hänen erikoislaatuisista odotuksistaan. Vuonna 1948 talo päätettiin myydä. Oppi Vanhan testamentin pyhien ylösnousemuksesta muutettiin vuonna 1950, tuolloin heidän opetettiin nousevan muun ihmiskunnan lailla vasta Harmageddonin taistelun jälkeen. Vartiotorniseuran virallisen historiankirjoituksen mukaan Beth Sarimin talo myytiin, koska sille ei uudistuvan raamatuntulkinnan valossa enää ollut tarvetta ja koska Seura itse ei enää tarvinnut sitä. Nykyään Beth Sarim toimii yksityisasuntona. Rakennus on suojeltu. Tutkan historia
Englannissa Robert Watson-Watt, joka aateloitiin vuonna 1942 tutkan kehittämiseen liittyvän työnsä ansiosta, sai 1930-luvulla tehtäväkseen selvittää, mistä natseilla huhujen mukaan käytössä olevasta ilma-aluksia vastaan käytettävästä ns. kuolemansäteestä ("katso myös energia-ase") oli kyse. Kuolemansäde osoittautui vain huhuksi. Watson-Watt innostui selvittämään Arnold F. Wilkinsin kanssa, kuinka radioaalloista lentokoneen runkoon indusoituneet virrat säteilevät. Tutkimuksen mukaan radioaaltojen avulla voitiin havaita ilma-aluksia. Hän luovutti vuonna 1935 Yhdistyneen kuningaskunnan ilmailuministeriölle raportin "The Detection of Aircraft by Radio Methods", jossa esitettiin ilmahyökkäyksestä ennakkovaroituksen antava radiopaikannusjärjestelmä. Hans Geiger
Vuonna 1902 Geiger aloitti fysiikan ja matematiikan opinnot Erlangenin yliopistossa, josta sai tohtorin arvon 1906. Hänen työskentelynsä Rutherfordin kanssa alkoi 1907 Manchesterin yliopistossa, ja vuonna 1909 hän kehitti Ernest Marsdenin kanssa näiden kahden mukaan nimetyn Geigerin-Marsdenin kokeen. Geiger ja Marsden kumosivat Rutherfordin johtamassa kokeessa rusinapullamallin esittämällä, että atomin massa on keskittynyt hyvin pienelle alueelle atomin keskustaan eli sen ytimeen. Richard Branson
Vapaa-aikanaan Branson on harrastanut erilaista ilmailua. Hän teki vuonna 1986 ennätyksen Atlantin ylityksessä pikaveneellä. Vuonna 1987 hän oli ensimmäinen, joka ylitti kuumailmapallolla Atlantin, ja vuonna 1991 hän ylitti ensimmäisenä kuumailmapallolla Tyynenmeren. Vuonna 1990 hän oli mukana yrittämässä kuumailmapallolla maailman ympäri, mutta kaikki kolme yritystä epäonnistuivat. Vuonna 2005 Branson oli rahoittajana, kun Steve Fossett lensi ensimmäisenä miehenä yksin välilaskutta maailman ympäri. Robert Redford
Redford on näytellyt yli viisikymmentä vuotta kestäneellä urallaan kymmenissä elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat esimerkiksi "Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat" (1969), "Valtapeli" (1972), "Parhaat vuotemme" (1973), "Puhallus" (1973) ja "Presidentin miehet" (1976). Redford on ohjannut yhdeksän elokuvaa, ja hän voitti parhaan ohjauksen Oscarin esikoisohjauksellaan "Tavallisia ihmisiä" (1980). Margaret Thatcher
Thatcher on yksi ristiriitaisimpia brittiläisiä poliitikkoja maan historiassa. Useat länsimaalaiset poliitikot ja oikeistolaiset korostavat hänen merkitystään Kylmän sodan voittamisessa yhdessä Yhdysvaltojen presidentti Ronald Reaganin kanssa. Muun muassa Timo Soini on kertonut pitävänsä Thatcheria poliittisena idolinaan. Britanniassa hänet muistetaan ennen kaikkea laajamittaisten yksityistämisten ja julkisen sektorin leikkausten toteuttajana, jotka johtivat luokkaerojen kasvuun ja työväestön aseman heikentymiseen. Työväestön keskuudessa katkeruus Thatcherin hallintoa kohtaan jatkui vielä pitkään tämän jäätyä politiikan ulkopuolelle. Thatcherin kuolema jopa synnytti spontaaneja "kansanjuhlia" eri puolilla Iso-Britanniaa. 1920-luku
Vuosikymmenen aikana syntyi käsite "kadotettu sukupolvi", jolla tarkoitettiin etenkin sotien välillä Pariisissa ja muualla Euroopassa vaikuttaneita amerikkalaiskirjailijoita kuten F. Scott Fitzgerald, Ernest Hemingway ja Ezra Pound. Kirjallisuudesta ja aikakauslehdistä näkyi innostus kaupunkielämään ja sen synnyttämään modernin tunteeseen; syntyi "koneromantiikka". Eräitä Nobel-palkinnon saaneita olivat William Butler Yeats (1923), George Bernard Shaw (1925), Sigrid Undset (1928) ja Thomas Mann (1929). Eräs vuosikymmenen arvostetuimpia teoksia oli vuonna 1925 ilmestynyt Sinclair Lewisin "Babbitt". Vuonna 1929 sarjakuvassa tapahtui murros, kun sankarihahmot Buck Rogers ja Tarzan aloittivat. Siihen asti sarjakuva oli ollut lähes yksinomaan koomista ja piirrostyyliltään karikatyyristä, kun taas uudet sankarisarjat pyrkivät komiikan sijaan jännitykseen ja realistisempaan piirrostyyliin. Samana vuonna julkaistiin myös ensimmäiset Tintti- ja Kippari-Kalle -sarjakuvat. 1920-luku
Tieteenfilosofiassa looginen positivismi syrjäytti realismin ja uuskantilaisuuden. Vuonna 1921 Howard Carterin löytämä faarao Tutankhamonin hauta poiki maailmalla valtavan Egypti-innostuksen. Kulttuurifilosofi Oswald Spengler julkaisi uudistetun version teoksestaan "Länsimaiden perikato" vuonna 1922. Lääketieteen saavutuksia olivat muun muassa penisilliini, insuliini, C-vitamiini, laastari ja rautakeuhko. PVC-muovin ominaisuuksia parannettiin, ja sen käyttö alkoi yleistyä 1920-luvun jälkipuoliskolla. Asetekniikassa käyttöön tulivat ensimmäiset käsikäyttöiset sarjatuliaseet, Tommy Gun ja Suomessa Suomi-konepistooli. Vuonna 1926 Robert Goddard patentoi raketin. Rothschild
Rothschildin veljekset tekivät yhteistyötä Euroopan halki, ja suku onnistui kehittämään agenttien, laivureiden ja kuriirien Euroopan kattavan verkoston, joka kuljetti kultaa ympäri sotaa käyvää Eurooppaa. Suvun verkosto mahdollisti sen, että Nathan Rothschild sai poliittista ja taloudellista informaatiota ennen kilpailijoitaan, mikä antoi hänelle etulyöntiaseman markkinoilla ja teki Britannian hallituksen entistä riippuvaisemmaksi Rothschildien suvusta. Hän onnistui esimerkiksi saamaan tiedon Waterloon taistelun voitosta päivää ennen kuin brittihallitus. Kirjailija Frederic Mortonin mukaan Rothschildin ensimmäinen huolenaihe oli kuinka hyötyä tästä ensitiedon edusta, minkä vuoksi hän ja hänen apulaisensa eivät heti kertoneetkaan uutisia hallitukselle. Myöhemmin tätä korostettiin monissa sukua käsittelevissä populaariesityksissä. Rautatie
George Stephenson (1781–1848) esitti ratkaisun, jossa voimaa antava höyrysylinterin mäntä pyörittää kiertokangen avulla suoraan vetävää pyörää, mikä sitten säilyikin menetelmänä höyryvetureissa. George Stephensonin poika Robert Stephenson rakensi "Rocket"-veturin, jolla hän voitti vuonna 1829 kilpailun Liverpoolin ja Manchesterin välisestä liikenteestä. Kilpailussa "Rocket" veti viisinkertaisesti oman painonsa edestä kuormaa ja saavutti yhdellä täydellä henkilövaunulla 33 km/h keskinopeuden. Tästä alkoi rautateiden nopea leviäminen, ja jo vuonna 1840 Englannissa oli 3 000 kilometriä rautateitä. Benjamin Thompson
Yksi kuuluisimmista Thompsonin kokeista oli hänen havaintonsa tykkien avarrukseen liittyen Münchenissä vuonna 1798. Thompson havaitsi, että sekä irtoava lastu että itse tykki kuumenivat työstettäessä. Kalorikkiteorian perusteella tykin olisi kuulunut menettää lämpöään lastun kuumetessa, koska kalorikki siirtyisi tykistä lastuun.  Kreivi Rumford selitti ilmiön partikkelien värähtelyn avulla. Thompson otaksui, että lämpöä voidaan kitkan avulla synnyttää rajoittamattoman paljon, jota kalorikkiteorian kannattajat pitivät mahdottomana ajatuksena, koska toisiinsa hangattavat kappaleet hiotuisivat ennen pitkää olemattomiin ja siten syntyvä lämpö olisi äärellinen. Samana vuonna Thompson julkaisi kuuluisimman teoksensa ”"An Experimental Enquiry Concerning the Source of Heat Excited by Friction"”. Samanaikaisesti, tietämättä Thompsonin kokeista, Humphry Davy päätyi samankaltaisiin tuloksiin omissa kokeissaan. Osa Thompsonin kokeista liittyi lämmön johtumiseen ja toiset konvektioon. Hän muun muassa päätteli useiden kokeiden pohjalta, että kalorikkien olisi oltava massattomia, joten lämmön selittäminen värähtelyjen avulla olisi paljon luonnollisempaa. Nykyisen historiantutkimuksen mukaan Thompsonilla ja Davylla oli vaikutusta kalorikkiteorian kaatumiseen 1850-luvulla, mutta vaikutuksen suuruuden arviointi on vaikeaa. 
Rumfordin takka on korkea ja syvyyssuuntaan melko matala. Lisäksi hormin alaosa on muotoiltu virtaviivaisemmaksi estämään turbulenssin syntyä ja imeäkseen savun pois huoneilmasta vähemmällä lämmönhukalla. Takalla kyettiin sekä parantamaan huoneilman laatua että lämmitystehoa. Rumfordin takka oli hyvin suosittu vuodesta 1796 aina vuoteen 1850. Rutherford Appleton Laboratory
RAL toimii Science and Technology Facilities Council eli STFC-neuvoston alaisuudessa ja rahoituksella. Se on nimetty Ernest Rutherford ja Edward Appletonin mukaan. 2000-luvulla nimi oli hetken DRAL, mutta se ei jäänyt pysyväksi. D tuli Daresbury Laboratorystä. Joseph Franklin Rutherford
Pian valintansa jälkeen Rutherford julkaisi Russellin Raamatuntutkielmien seitsemännen osan, ""The Finished Mystery"" ("Täyttynyt salaisuus"). Teos, joka sisälsi Ilmestyskirjan, Hesekielin ja Laulujen laulun yksityiskohtaisen kommentaarin, esiteltiin Russellin kuolemanjälkeen julkaistuna teoksena, jonka olivat saattaneet painokuntoon kaksi Vartiotorniseuran nuorta virkailijaa, George F. Fisher ja Clayton J. Woodworth. Monet raamatuntutkijat kieltäytyivät kuitenkin hyväksymästä teosta Russellin kirjoittamaksi, heidän mielestään se oli Rutherfordin laatima väärennös. Lisäksi kirja sisälsi harvinaisen voimakkaita ja suorasanaisia hyökkäyksiä kristillisiä kirkkoja ja niiden papistoa vastaan. Kristilliset kirkot olivat raivoissaan kirjan julkaisusta, ja ne vaativat sen kieltämistä. Valtiovallan edustajat taas sanoivat kirjan lietsovat sodanvastaisuutta ja kehottavan kieltäytymiseen aseista. Ensimmäisen maailmansodan riehuessa tätä pidettiin hyvin pahana asiana. Unitarismi
Unitarismin yhdysvaltalainen haara tunnetaan luultavasti parhaiten Ralph Waldo Emersonin ja Henry David Thoreaun kirjallisen ja filosofisen tuotannon kautta. Kumpikin kuului unitaarikirkon aktiivisiin vaikuttajiin, ja Emerson toimi pitkään Bostonissa pastorina. Joseph Franklin Rutherford
Rutherford kumppaneineen katsottiin siis syyttömiksi, ja heidän maineensa palautettiin. Tämän osoittaa jo se, että Rutherford oli kuolemaansa 1942 saakka Yhdysvaltain asianajajaliiton jäsen – entiselle tuomitulle tämä olisi ollut mahdotonta. Vuosina 1939–1942 hän edusti Vartiotorniseuraa neljässätoista jutussa Yhdysvaltain korkeimmassa oikeudessa. Joukossa oli kaksi suullista käsittelyä, "Schneider v. State of New Jersey" (1939) ja "Minersville School District v. Gobitis" (1940). Missään vaiheessa hänen oikeuttaan toimia asianajana ei asetettu kyseeseen. Joseph Franklin Rutherford
Rutherfordin viimeisiä vuosia leimasivat kansallismielisyyden nousu, Euroopassa jalansijaa saaneet fasismi ja kansallissosialismi sekä toisen maailmansodan syttyminen vuonna 1939. Yhdysvalloissa Korkein oikeus totesi vuonna 1940 niin kutsutussa "Minersville School District v. Gobitis" -jutussa, että kunnallisilla kouluilla on oikeus erottaa Jehovan todistajien lapset, jotka kieltäytyvät tervehtimästä lippua. Samalla Korkein oikeus syytti todistajia epäisänmaallisuudesta ja saksalaismielisyydestä. Päätös johti väkijoukkojen väkivaltaisiin mellakoihin Jehovan todistajia vastaan. Kansallissosialistisessa Saksassa Jehovan todistajien toiminta kiellettiin kokonaan ja heitä vainottiin ankarasti, samoin kuin useissa muissakin Euroopan maissa. Mike Rutherford
Mike Rutherford (oikealta nimeltään Michael John Cleote Crawford Rutherford, s. 2. lokakuuta 1950 Guilford, Surrey) on englantilainen muusikko. Käydessään Charterhousen koulua hän liittyi Genesis-yhtyeeseen, jonka Peter Gabriel ja Tony Banks olivat juuri perustaneet. Yhtyeestä tuli 1970-luvulla yksi tärkeimmistä ja menestyksekkäimmistä progressiivista rockia esittäneistä kokoonpanoista. Rutherford soitti yhtyeessä aluksi bassoa ja 12-kielistä kitaraa, mutta toisen kitaristin Steve Hackettin erottua yhtyeestä "Spot the Pigeon" -EP:n julkaisun jälkeen vuonna 1977 Rutherford otti itselleen kaiken vastuun yhtyeen kitaraosuuksista. Joseph Franklin Rutherford
Raamatuntutkijoiden seurakunnat olivat kuitenkin vielä suhteellisen itsenäisiä. Niitä johtivat demokraattisesti valitut vanhimmat. Vuonna 1932 Rutherford kuitenkin romutti koko vanhinjärjestelmän, väittäen sitä epäraamatulliseksi. Seurakuntien vanhimmat erotettiin ja heidän tilalleen tulivat Vartiotorniseuran nimittämät seurakuntien palvelijat. Täten Russellin ajan itsenäisistä seurakunnista oli muodostunut tiukan keskitysti johdettu ja hierarkkinen järjestelmä, jossa kaikki valta oli keskittynyt Vartiotorniseuralle ja viime kädessä Rutherfordille itselleen. Rutherfordin koe
Rutherford julkaisi kokeensa perusteella tuloksen, jonka mukaan melkein koko atomin massa on keskittynyt sen ytimeen. Rutherfordin atomimallia paranteli myöhemmin Niels Bohr, joka julkaisi Bohrin mallin Joseph Franklin Rutherford
Artikkelissa Rutherford määritteli uudelleen Vartiotorniseuran aseman. Russellille Vartiotorniseura oli ollut oikeudellinen järjestö, jonka tehtävänä oli olla yksittäisten raamatuntutkijoiden ja heidän seurakuntiensa "palvelijatar". Sen tehtävä oli julkaista kirjallisuutta ja tukea raamatuntutkijoiden toimintaa tarjoamalla heille esimerkiksi oikeudellista apua. Artikkelissa Rutherford selitti, että raamatuntutkijat olivat tosiasiassa kansakunta, "Jumalan oma kansa", ja Vartiotorniseura oli tämän Jumalan kansakunnan näkyvä ilmaus. Täten Rutherford Vartiotorniseuran presidenttinä itse asiassa selitti olevansa seurakunnan presidentti, sen näkyvä johtaja. Joseph P. Bradley
Bradley tunnetaan erityisesti osallistumisestaan 15-henkiseen komissioon, joka teki vuonna 1878 Rutherford B. Hayesista Yhdysvaltain presidentin, vaikka tämä sai vaaleissa vähemmän ääniä kuin vastaehdokkaansa Samuel J. Tilden. Erikoisen valintamenettelyn taustalla oli republikaanien ja demokraattien välinen kiista, jossa kumpikin puolue syytti toisiaan vaalivilpistä. Tilanteen ratkaisemiseksi kongressi nimitti 15-henkisen komission pohtimaan, kumman puolueen lähettämät äänet kolmessa osavaltiossa pitäisi laskea. Komissioon piti alun perin kuulua seitsemän republikaania, seitsemän demokraattia ja puolueeton tuomari David Davis. Saadakseen Davisin puolelleen demokraatit nimittivät hänet Illinoisin senaattoriksi, mutta Davis päättikin erota komissiosta nimityksen takia, jolloin Bradley nimitettiin hänen tilalleen. Republikaanina Bradley äänesti oman puolueensa ehdokasta, minkä seurauksena Hayes valittiin komission äänin 8-7 Yhdysvaltain presidentiksi. Rutherford B. Hayes
Rutherford Birchard Hayes (4. lokakuuta 1822 Delaware, Ohio – 17. tammikuuta 1893 Fremont, Ohio) oli Yhdysvaltain 19. presidentti (1877–1881). Ennen presidenttikauttaan Hayes palveli Unionin armeijassa Yhdysvaltain sisällissodassa ja sai kenraalimajurin brevet-arvon. Sodan päätyttyä Hayes toimi kongressiedustajana ja Ohion kuvernöörinä. Presidentinvaaleissa Hayes hävisi selvästi vastaehdokkaalleen Samuel J. Tildenille, mutta ääntenlaskentaan liittyneiden epäselvyyksien takia republikaanienemmistöinen komissio julisti Hayesin presidentiksi. Komissio kuitenkin suostui joihinkin demokraattien vaatimuksiin riidan välttämiseksi. Robert Redford
Redford tunnetaan näyttelijänä poikamaisen hyvästä ulkonäöstään ja monipuolisista roolitöistään sekä ympäristö- ja poliittisesta aktivismistaan ja indie-elokuvia tukevien Sundance Instituten ja Sundancen elokuvajuhlien perustamisesta. Antifasismi
Tunnettuja antifasisteja intellektuelleja ovat olleet muun muassa Nobel-fyysikko Albert Einstein, Nobel-kemisti ja fyysikko Ernest Rutherford, fyysikko Robert Oppenheimer, filosofi Jean-Paul Sartre, Nobel-kirjailija Thomas Mann, kirjailija George Orwell, elokuvaohjaajat Charles Chaplin ja Orson Welles sekä taidemaalari Pablo Picasso. Rutherford
Rutherford voi tarkoittaa seuraavia: Atomiteoria
Vuonna 1909 uusiseelantilainen ydinfysiikan pioneeri Ernest Rutherford päätti testata Thomsonin atomimallin erityisellä sirontakokeella. Hän pommitti ohutta kultalevyä alfa-hiukkasilla ja seurasi niiden siroamista kultalevyyn törmäämisen jälkeen. Koska suurin osa positiivisesti varautuneista alfahiukkasista ei muuttanut kulkusuuntaansa mutta osa niistä muutti suuntaansa jopa yli 90 astetta, Rutherford esitti, että atomissa on pieni positiivinen ydin ja sitä ympäröivä negatiivinen elektroniverho. Rutherfordin atomimallia voi verrata aurinkokuntaan, jossa aurinko vastaa atomin ydintä ja planeetat elektroneita. Rutherford myös väitti, että ydintä kiertävien elektronien keskeiskiihtyvyys aiheutti kokeissa havaitun atomin säteilyn. Atomiydin
Ytimen rakennetta, sitä koossa pitäviä voimia ja ytimien muuttumista tutkii ydinfysiikka. Vuonna 1912 Ernest Rutherford päätteli koetuloksista, että valtaosa atomin massasta on keskittynyt pienelle alueelle, ytimeen. Kemiallisissa reaktioissa atomien elektronit järjestyvät uudestaan, mutta ytimet pysyvät ennallaan. Sen sijaan ydinreaktioissa ytimet muuttuvat. Nathan Homer Knorr
Knorr valittiin Vartiotorniseuran johtoon noin viikko Rutherfordin kuoleman jälkeen, 13. tammikuuta 1941. Hän oli sitä ennen työskennellyt pitkään Seuran päämajassa Brooklynissä ollen eräs Rutherfordin läheisimpiä työtovereita. Tulevina vuosina hän muodosti yhdessä varapresidentti Frederick W. Franzin ja Seuran lainopillisen neuvonantajana Hayden Cooper Covingtonin kanssa Seuran johtotroikan. Heille kaikille oli tyypillistä uskollisuus Vartiotorniseuralle "Jumalan maanpäällisenä järjestönä" sekä antaumus Rutherfordin aikana alkaneelle todistus- ja evankeliointityölle. Joseph Franklin Rutherford
Tärkeimmät opilliset muutokset Russelliin verrattuna ovat seuraavat:Rutherfordin läheiset ystävät saattoivat kuvailla häntä hauskaksi ja joviaaliksi seuramieheksi. Yleinen mielikuva hänestä oli kuitenkin toisenlainen. Vartiotorniseuran päämajan Betelin työntekijät ja jopa hänen läheiset työtoverinsa ovat kuvailleet häntä kovaksi, ankaraksi ja häikäilemättömäksi mieheksi, jonka loukkaavuuteen saakka suorasukaiset puhuttelut ja ojennukset olivat pelättyjä "Beetel-perheen" keskuudessa. Tuomari Rutherford käytti usein karkeaa ja rahvaanomaista kieltä, ja vastustajiaan kohtaan hän saattoi jopa käyttäytyä uhkaavasti. Hän oli selkeästi vallanhimoinen, ja vastarinnan hän musersi häikäilemättä. Toisaalta Rutherford oli Jehovan todistajien mielestä myös periaatteistaan kiinni pitävä mies, tehokas organisoija sekä taitava puhuja. Yhdysvallat
Yhdysvalloissa on vaikutettu pitkään tieteen kehitykseen. Thomas Edison kehitti muun muassa hehkulampun ja on yksi eniten patentteja saaneista ihmisistä. 
Amerikan keksintösäätiön luettelossa suurista amerikkalaisista keksijöistä ja keksinnöistä ovat muun muassa 
Alexander Graham Bell (puhelin), Samuel Morse (lennätin), Henry Ford (liukuhihna), Robert Fulton (höyrylaiva), Jonas Salk (poliorokote) ja Wrightin veljekset (lentokone). Myös monet muualta tulleet tutkijat, kuten Albert Einstein ja Kurt Gödel ovat luoneet olennaisen osan urastaan Yhdysvalloissa. Joseph Franklin Rutherford
Seuran johtajiston ollessa vankeudessa Vartiotorniseuran toiminta lamaantui. Kirjallisuutta ei voitu julkaista ja saarnaamistyö hiipui. Rutherfordin palattua takaisin hän aloitti työn uudelleenorganisoinnin. Hän aloitti uudelleen Vartiotornin julkaisun, ja saarnaamistyö aloitettiin uudelleen. Saarnaamistyön kannalta keskeisiä olivat Rutherfordin koollekutsumat suuret kokoukset eli konventit. Ensimmäinen suuri konventti järjestettiin keväällä 1919 Cedar Pointissa, Ohiossa. Siellä Rutherford selitti jokaisen kristityn tehtävänä olevan sovituksen sanan vieminen maailmaan. Lisäksi hän ilmoitti Vartiotornin rinnalle tulevasta uudesta aikakauslehdestä nimeltä ""The Golden Age"" ("Kultainen aika", nykyisin "Herätkää!"). Vuosina 1922–1928 Rutherford järjesti seitsemän suuren konventin sarjan, joissa kussakin hyväksyttiin julistus, joissa kirkot, valtiot ja Kansainliitto tuomittiin ankarin sanoin Saatanan juoniksi ja luomuksiksi. Jehovan todistajat pitävät niitä nykyään Ilmestyskirjan 8:1-9 ja 11:15-19 mainittuina pasuunanpuhalluksina. Chester A. Arthur
Presidenttinä Arthurin merkittävin saavutus oli virkamiesten poliittisten nimitysten kieltäneen niin sanotun Pendletonin lain läpivieminen. Munuaissairautensa takia Arthur ei hakenut toiselle presidenttikaudelle. Joseph Franklin Rutherford
Rutherford oli jo nuorena solminut avioliiton, ja liitosta Mary-vaimon kanssa hänellä oli yksi poika, Malcolm. Rutherfordin tultua Vartiotorniseuran presidentiksi hänen ja Maryn välit viilenivät ja katkesivat lopulta kokonaan, vaikka pariskunta ei koskaan ottanutkaan virallista avioeroa. Syytä välien katkeamiseen ei tiedetä, mutta todennäköisesti Rutherfordin kiivaalla ja ankaralla luonteella oli osuutta asiaan. Mahdollisesti myös Rutherfordin runsas alkoholin käyttö on vaikuttanut asiaan. Murray Rothbard
Rothbardin kuuluisimpia teoksia ovat Man, Economy, and State (ISBN 0-945466-32-3), Power and Market, For a New Liberty: The Libertarian Manifesto ja Ayn Randin johtamia objektivisteja arvosteleva artikkeli Sociology of the Ayn Rand Cult. Spintariskooppi
Koje esiteltiin ensimmäisen kerran Royal Societyn erityisissä iltamissa 15. toukokuuta 1903, jossa se teki yleisöön vaikutuksen. Monet kuljettivat spintariskoppia taskussa tai laukussa esitelläkseen tieteen viimeisimpiä saavutuksia ystävilleen, ja niitä annettiin lapsille lahjoiksi. Tieteellisessä tutkimuksessa laitteen käyttö ei kuitenkaan ollut niin viihdyttävää. Työ oli hankalaa ja sitä saattoi tehdä vain muutaman minuutin kerrallaan, sen jälkeen täytyi pitää taukoa. Silmät täytyi aina totuttaa pimeään ja tuikahdusten laskeminen rasitti silmiä. Tuloksiakin kuitenkin saatiin. Esimerkiksi Ernest Rutherford teki kojeella tutkimuksiinsa vaikuttaneita havaintoja. Tieteellisen tutkimuksen välineenä spintariskooppi sai nopeasti väistyä sitä tarkempien välineiden tieltä. Ernest Shackleton
Sir Ernest Henry Shackleton CVO,OBE (15. helmikuuta 1874 Kilkea, Irlanti – 5. tammikuuta 1922 Etelä-Georgia) oli brittiläinen tutkimusmatkailija. Shackleton tunnetaan parhaiten "Endurance"-laivalla 1914–1916 tekemästään tutkimusretkestä Etelämantereelle. Rutherfordin atomimalli
Ernest Rutherford osoitti kuuluisassa sirontakokeessaan vuonna 1911 atomin ytimen olemassaolon. Osan kultakalvosta sironneiden alfahiukkasten liikesuunnat muuttuivat odottamattoman paljon niiden kimpoillessa takaisin tulosuuntaansa. Tämä osoitti edeltävän Thomsonin atomimallin mahdottomaksi. Frank Rutherford
Frank Garfield Rutherford Jr. (s. 23. marraskuuta 1964) on entinen bahamalainen kolmiloikkaaja, kotimaansa ensimmäinen yleisurheilun olympiamitalisti. Atomi
Ernest Rutherford teki kuitenkin kokeen, jossa hän pommitti ohutta kultakalvoa alfahiukkasilla. Suureksi yllätyksekseen hän havaitsi, että pieni osa hiukkasista kimposi kalvosta takaisin muiden mennessä läpi, ikään kuin suurin osa atomista olisi tyhjää täynnä ja vain pieni ydin sisältäisi kaiken massan. Rutherford päätyi aurinkokuntamalliin, jossa elektronit kiertävät positiivista ydintä samaan tapaan kuin planeetat aurinkoa. Rutherfordin atomimallin mukainen atomi ei kuitenkaan klassisen fysiikan mukaan olisi vakaa, sillä ympyräliikkeessä olevat elektronit säteilisivät energiansa pian pois. Rockefeller-yliopisto
Yliopisto on monen merkittävän tieteellisen läpimurron tyyssija. Rockefellerin tutkijat ovat muun muassa selvittäneet, että DNA on perinnöllisyyden kemiallinen perusta, löytäneet veriryhmät, osoittaneet, että virukset voivat aiheuttaa syöpää, perustaneet nykyaikaisen solubiologian, selvittäneet vasta-aineiden rakenteet, kehittäneet heroiiniriippuvaisten metadonihoidon, suunnitelleet AIDS-cocktailin eli lääkehoidon AIDSiin ja tunnistaneet painonsäätelyyn vaikuttavan hormonin leptiinin. Bohrin atomimalli
1900-luvun alkupuolella Ernest Rutherford havaitsi pommittamalla ohutta kultakalvoa heliumytimillä (eli alfahiukkasilla), että atomit koostuivat pienestä ja tiiviistä positiivisesti varautuneesta ytimestä, jota ympäröivät negatiivisesti varautuneet elektronit. Useimmat alfahiukkaset läpäisivät kalvon vaivattomasti, johtaen tulkintaan atomista, joka on enimmäkseen tyhjää tilaa. Kuitenkin jotkut alfahiukkaset taittuivat takaisin kalvosta hyvinkin suurilla kulmilla; kokeen datan perusteella atomiydin olisi korkeintaan formula_1 m. Rutherfordin omin sanoin: ""It was quite the most remarkable event that has ever happened to me in my life. It was almost as if you fire a fifteen-inch shell at a piece of tissue paper and it came back and hit you"". Oli kuitenkin epäselvää, mikseivät negatiiviset elektronit pudonneet positiiviseen ytimeen. Ernest Rutherford
Vuonna 1887 15-vuotias Ernest sai toisella yrittämällään Marlboroughin opetushallituksen stipendin Nelsonin Collegeen, yksityiseen lukioon. Hän muutti pois kotoaan ja opiskeli lukiossa menestyksekkäästi kaikissa aineissa, erityisesti matematiikassa ja luonnontieteissä. Opiskelujensa ohessa hän pelasi innokkaasti rugbya. Lukion jälkeen vuonna 1890, jälleen toisella yrittämällään, Ernest onnistui saamaan stipendin Canterbury Collegeen Christchurchiin yhteen neljästä Uuden-Seelannin yliopistoista. Canterburyssä Rutherford oli onnekas saadessaan opettajakseen loistavia professoreita, jotka saivat hänet toden teolla kiinnostumaan tieteellisestä tutkimuksesta. Kolmen vuoden tutkinnon aikana hän opiskeli mm. latinaa, ranskaa ja matematiikkaa. Samalla hän teki laboratoriossa niin monia fysiikan kokeita kuin mahdollista. 1892 hän valmistui (Bachelor of Arts) aineinaan matematiikka, sovellettu matematiikka, latina, englanti, ranska ja fysiikka. Huippuarvosanojen ansiosta hänelle myönnettiin stipendi vuoden jatko-opintoihin ("Honours" year). Tämän lisävuoden aikana Rutherford suoritti geologian ja kemian opinnot (Bachelor of Science). Hän opiskeli myös lisää matematiikan ja fysiikan opintoja tehden samalla itsenäistä tutkimusta keskittyen pääasiallisesti sähkö- ja magnetismioppiin. Hän tutki tuolloin pääasiassa korkean taajuuden magneettista induktiota sekä raudan ja teräksen magneettista viskositeettia, joista hän teki myös ensimmäiset kirjalliset julkaisunsa. Tutkimuksiensa aikana hän kehitti myös muutamia fysiikan uusia laitteita mm. nopeiden virtapulssien ilmaisimen. Näihin aikoihin hän tutustui ja rakastui Mary Newtoniin, opiskelujensa aikaisen asuntonsa omistajan tyttäreen.Yliopisto-opiskelujensa jälkeen Rutherfordin toiveissa oli päästä tutkijaksi Cambridgen yliopiston Cavendishin laboratorioon Englantiin. Hänen toiveensa toteutuikin onnekkaasti, kun toinen hakijoista James Maclaurin kieltäytyi paikasta, koska ei suostunut stipendin ehtoihin. Niinpä Rutherford lähti Uudesta-Seelannista Englantiin ja hänestä tuli ensimmäinen Cambridgen ulkopuolella valmistunut jatko-opiskelija (1895–98). Näin Rutherford aloitti tutkimustyönsä professori J.J. Thompsonin tutkimusryhmässä Cambridgen yliopiston Cavendishin laboratoriossa.
Kunnianhimoisena jatko-opiskelijana hän onnistui ensimmäisenä siirtämään ja vastaanottamaan sähkömagneettisia aaltoja. Hän onnistui tutkimuksissaan siirtämään sähkömagneettisia aaltoja puolen mailin matkan, mikä oli silloinen maailmanennätys. Sen lisäksi että Rutherford osoitti, että oskillatorinen purkaus magnetisoi raudan, hän selvitti, että magnetisoitu neula menetti magneettisuuttaan vaihtovirralla tuotetussa magneettikentässä. Tämä teki neulasta sähkömagneettisen säteilyn ilmaisimen, minkä oli juuri samoihin aikoihin havainnut myös saksalainen fyysikko Heinrich Hertz omassa laboratoriossaan. Rutherfordin tulokset olivat yksinkertaisempia ja niissä oli enemmän kaupallista potentiaalia. Kun Rutherford kuuli saksalaisen Wilhelm Röntgenin löytämistä röntgensäteistä, hän siirtyi J.J Thompsonin pyynnöstä mielihyvin tutkimaan röntgensäteilyn vaikutusta sähkön johtumiseen kaasuissa. Thompsonin ja Rutherfordin tutkimukset johtivat ionisaation havaitsemiseen eli atomien ja molekyylien hajoamiseen positiivisiin ja negatiivisiin osiin (ioneihin) sekä näiden varautuneiden partikkelien vetovoimaisuuteen vastakkaismerkkisiin elektrodeihin. Rutherfordin tutkimukset keskittyivät lisäksi ioneja tuottavaan säteilyyn, ultraviolettisäteilyyn sekä uraanista emittoituvaan säteilyyn. Rutherford havaitsi tutkimuksissaan, että uraanista emittoituva säteily oli paljon monimutkaisempaa kuin oli siihen asti ajateltu. Pian hän alkoikin ymmärtää radioaktiivisuuden käsitettä, josta tulikin sitten hänen suurin mielenkiintonsa kohde ja sen myötä elämäntyönsä. Vuonna 1898 hänelle selvisi että radioaktiiviset atomit, hänen tutkimuksissaan uraaniatomit, emittoivat kahdenlaista säteilyä. Hän nimesi säteilyt alfa (α)- ja beta (β-) säteilyksi. Hyvin pian betasäteily osoittautuikin nopeiksi elektroneiksi. Tämän jälkeen tutkijoiden mielenkiinto kohdistuikin usean vuoden ajan alfa- ja betasäteilyn tutkimiseen. Tutkimustyönsä lisäksi hän pääsi J.J. Thompsonin kanssa osallistumaan myös Royal Societyn ja British Associationin kokouksiin. Näin hänelle avautui mahdollisuus kertoa tutkimustuloksistaan ja osoittaa lahjakkuutensa ja hän jättikin pysyvät jälkensä Cambridgen yliopistoon. Ernest Rutherford
Vuonna 1898 Rutherford otti vastaan McGill yliopiston professuurin Montrealiin Kanadaan (1898–1907). Yliopistolla oli hyvin varustellut laboratoriot, minkä vuoksi Rutherford siirtyi valtameren toiselle puolelle. Hän otti tutkimuksiinsa avukseen nuoren kemistin Frederick Soddyn sekä assistentiksi jatko-opiskelijan Harriet Brooksin. Heidän avullaan hän osoitti radioaktiivisen hajoamisen mysteerin: joidenkin alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti kevyempien alkuaineiden atomeiksi. Tämä oli yksi hänen uransa läpimurroistaan. Selvitettyään, että uraanin lopullinen hajoamistuote on lyijy, Rutherford tajusi, että mittaamalla uraanin ja lyijyn suhteellinen osuus mineraaleissa sekä uraaniatomien hajoamisnopeus voitaisiin selvittää mineraalien ikä. Maaperän näytteiden radioaktiivinen iänmääritys on tärkeä osa nykypäivänkin geologista tutkimusta. Raskaiden alkuaineiden hajoamistutkimusten tuloksena syntyi käsite puoliintumisaika. Aika, jonka kuluessa puolet radioaktiivisen aineen atomiytimistä on hajonnut toisiksi atomiytimiksi. Vuosina 1902–1903 Rutherford ja Soddy kehittivät hajoamisteorian selityksenä radioaktiivisuudelle, mitä pidetään Rutherfordin suurimpana saavutuksena McGillin yliopistossa. Alkemiassa ja siirtymäalkuaineiden teoriassa atomeja pidettiin pysyvinä, mutta Rutherford ja Soddy väittivät, että radioaktiivinen energia tuli atomin sisältä ja spontaanin alfa- ja betahiukkasten emissio merkitsi atomien kemiallista muutosta alkuaineesta toiseen. Kokeellisten tutkimusten ylivoimainen näyttö tukahdutti epäilijät. Rutherford ajatteli alfahiukkasen olevan suurin tekijä tälle kemialliselle muutokselle alfahiukkasen konkreettisen massan vuoksi. Hän määritti alfahiukkaselle positiivisen varauksen, mutta ei saanut vielä selville oliko se vety- vai heliumioni. Joseph Franklin Rutherford
Rutherford selitti lisäksi, että Jumalan kansalla on vain yksi kutsumus: saarnata "hyvää sanomaa Kristuksen läsnäolosta ja Jumalan valtakunnan tulemisesta". Jo 1919 hän oli selittänyt, että jokaisen kristityn raamatuntutkijan tehtävä on saarnata Matteuksen 24:14 täyttymykseksi. Tämän saarnaamistyön tarkoituksena oli, paitsi kutsua niin monta kuin mahdollista pelastukseen, myös julistaa Jumalan kunniaa ja tuomiota häviämässä olevalle maailmalle. Täten raamatuntutkijoiden saarnaamistyö oli Rutherfordin mukaan sinällään lopun ajan merkki. Rutherford "voimaperäisti" järjestön tulkinnan mukaan saarnaamistyötä huomattavasti. Hän lähetti raamatuntutkijat kaduille ja kirkkojen oville, vaati heitä kulkemaan talosta taloon ja kehotti heitä levittämään "Kultaista aikaa" ja kirjoittamiaan kirjoja. Myös äänilevyille painettuja Rutherfordin puheita käytettiin todistustyössä. Työn tehostamiseksi hän määräsi seurakuntiin virkailijat, joiden tehtävänä oli organisoida saarnaamistyötä ja raportoida siitä. Näin vielä sangen itsenäiset paikallisseurakunnat sidottiin kiinteästi Vartiotorniseuran päämajan yhteyteen. Rutherford piti myös lukuisia radioesitelmiä ja perusti Vartiotorniseuralle oman radioaseman. Richard Attenborough
Richard Samuel Attenborough, paroni Attenborough (29. elokuuta 1923 Cambridge – 24. elokuuta 2014 Lontoo) oli englantilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä sekä elokuvaohjaaja ja -tuottaja, jonka menestynein elokuva on Mahatma Gandhista kertova kahdeksalla Oscarilla palkittu "Gandhi". Fysiikan historia
Einstein oli todistanut kokeellisesti atomien olemassaolon, mutta se ei vielä riittänyt. Fysiikka tieteenä ei ollut läheskään valmis. Aineen pohjimmainen rakenne oli selvittämättä. J. J. Thomson oli jo vuonna 1897 havainnut kokeissaan elektronin. Seitsemän vuotta myöhemmin hän esitteli niin sanottua rusinapullamallia ('Thomsonin malli'), jossa elektronit olivat kiinni kimmoisessa atomissa kuten rusinat pullassa. Ernest Rutherford osoitti vuonna 1911, ettei Thomsonin malli ollut riittävä ja hän erotti atomista kaksi osaa: ytimen ja elektronipilven. Rutherfordin mallissa elektronit kiertävät tarkkoja ratoja, eivätkä ne voi muuttaa ratojaan. Malli ajautui ongelmaan, sillä sen mukaan ydintä kiertävien elektronien olisi pitänyt lähettää jatkuvaa sähkömagneettista säteilyä. Tämän ongelman ratkaisi Niels Bohr, joka oli saanut tutkijatohtoristipendin Englantiin, missä hän hakeutui Thomsonin laboratorioon Cambridgeen. Bohr kertoi suoraan Thomsonille, mitä hän ajatteli tämän atomimallista ja heidän suhteensa muuttui riitaisaksi. Vuotta myöhemmin Bohr pääsi töihin Rutherfordin laboratorioon, ja hän julkaisi oman atomimallinsa vuonna 1913. Länsimaisen filosofian historia
Erasmus Rotterdamilainen aloitti Raamatun tutkimisen sen alkukielillä ja toimitti kreikankielisen tekstilaitoksen Uudesta testamentista vuonna 1516. Alkukieliin perustuva eksegeesi oli merkittävää uskonpuhdistuksen synnylle. Kun ihmiset saattoivat itse lukea pyhiä kirjoituksia, he saattoivat itse päättää kuinka eläisivät niiden mukaan, ilman riippuvuutta perinteisistä tulkinnoista. Erityisesti Pohjoismaissa Martti Luther on tunnetuin reformaattori, mutta monissa maissa Jean Calvinin merkitys on jopa suurempi. Ulrich Zwingli on näitä vähemmän tunnettu, mutta hänen uudistuksensa kuvaavat hyvin reformaation henkeä. Lucy Webb Hayes
Puolisonsa päästessä ensin Yhdysvaltain kongressiin ja myöhemmin Ohion kuvernööriksi Lucy Hayes osallistui itsekin aktiivisesti kongressin debatteihin ja teki paljon hyväntekeväisyystyötä. Hyväntekeväisyystyönsä ansiosta Lucy Hayes nautti ohiolaisten suosiota. Rutherford Hayesin presidentinvaalivoiton myötä Lucysta tuli vuonna 1877 Yhdysvaltain ensimmäinen nainen. Valkoisessa talossa Lucy Hayes muistetaan päätöksestään tarjoilla Valkoisen talon vieraille vain alkoholittomia juomia, mistä hän sai liikanimen ”Limonadi-Lucy” (). Lucy Hayes ei kuitenkaan kannattanut alkoholin kieltolakia eikä vastustanut muiden alkoholinkäyttöä, vaan Valkoisen talon alkoholikielto otettiin käyttöön poliittisista syistä: kansalaiset kannattivat alkoholikieltoa ja kielto toi Rutherfordille uusia äänestäjiä. Alkoholikiellon lisäksi Lucy Hayes muistetaan lapsille vuosittain Valkoisen talon takapihalla järjestettävän munanvierityskilpailun aloittajana. Joseph Franklin Rutherford
Joseph Franklin Rutherford (8. marraskuuta 1869 — 8. tammikuuta 1942) oli Vartiotorniseuran kolmas presidentti. Häntä edelsi Charles Taze Russell ja seurasi Nathan Homer Knorr. Rutherfordin aikana Russellin perustamista löyhistä raamatuntutkijoiden ryhmistä muodostettiin kiinteä järjestö, Jehovan todistajat. Useat pitävät Rutherfordia Jehovan todistajien oikeana perustajana. Arthur Eddington
Eddington on tullut kuuluisaksi suhteellisuusteoriaan liittyvistä tutkimuksistaan. Hän kirjoitti monia artikkeleja, joissa hän teki tunnetuksi ja selosti Einsteinin yleistä suhteellisuus­teoriaa englannin­kieliselle maailmalle. Ensimmäinen maailmansota oli suuresti rajoittanut eri maiden tiede­miesten välistä yhteyden­pitoa, minkä vuoksi saksalaiset tieteen tulokset eivät olleet kovin tunnettuja Englannissa eivätkä päin­vastoin. Eddington johti myös tutkimus­retki­kuntaa, joka havainnoi auringonpimennystä 29. toukokuuta 1919 ja joka johti yhteen ensimmäisistä suhteellisuus­teorian vahvistaneista havainnoista, ja hän tuli tunnetuksi myös teorian kansan­tajuistamisesta. Rita Levi-Montalcini
Nobel-palkinto annettiin solujen ja elinten kasvun ymmärtämisestä. Levi-Montalcini ja Stanley Cohen löysivät hermokasvutekijän (Nerve Growth Factor, NGF) ja epidermaalisen kasvutekijän (Epidermal Growth Factor, EGF). He osoittivat, miten solun kasvua ja erilaistumista säädetään. Löydöt olivat uraauurtavia perustutkimuksen kannalta. Ne auttoivat myös ymmärtämään monia tauteja kuten dementiaa ja kasvaimia sekä haavojen paranemista. Keksinnön uskottiin parantavan hoitomenetelmiä ja edistävän lääkkeiden kehitystä. 
NGF oli ensimmäinen tunnettu neurotrofinen tekijä. Neurotrofiset tekijät ovat valkuaisaineita, jotka säätelevät hermoston kehitystä ja toimintaa. Hermon kasvutekijän tuotanto lisääntyy tulehduksissa ja niillä on yhteyksiä moniin sairauksiin, muun muassa Alzheimerin tautiin, masennukseen, kipuun ja astmaan. EGF stimuloi ihon ja silmän sarveiskalvon kehitystä. Myöhemmin Cohen ja muut osoittivat, että EGF stimuloi useiden erilaisten solujen kehitystä. Myöhemmin on löydetty useita muitakin kasvutekijä, kuten DGF, interleukiini FGF ja ECGF. Jehovan todistajien historia
Vähitellen Rutherford haali itselleen lisää valtaa Vartiotorniseurassa ja hän hajotti toimituskomitean vuonna 1925 koska se oli asettunut vastustamaan hänen "Kansan synty" -nimistä kirjoitustaan. Vuonna 1927 Rutherford teki jyrkän pesäeron Russellin käsityksestä siitä, että hän olisi ollut viimeinen Jumalan sanansaattaja. Hän kumosi useita Russellin näkemyksiä omilla opetuksillaan, ja samalla siihen asti itsenäisesti toimineet seurakunnat siirrettiin Vartiotorniseuran keskusjohdon alle. Tämä tarkoitti sitä, että Rutherfordilla oli valta Vartiotorniseuran presidenttinä määrätä kaikkia seurakuntia. Jalokaasut
Vuonna 1899 Ernest Rutherford ja Robert B. Owens tekivät havainnon, jonka mukaan torium tuottaa radioaktiivista kaasua. Samana vuonna Pierre ja Marie Curie havaitsivat radiumista lähtevän radonia. Vuonna 1900 Friedrich Ernst Dorn havaitsi, että ampulleihin suljettu radium tuottaa kaasua. He olivat ensimmäisiä, jotka tekivät havaintoja radonista. Pian löydetiin pitkäikäinen isotooppi radon, jonka puoliintuisaika on 3,8 vuorokautta. Se radon, jota Rutherford havaitsi, oli radon, joka puoliintumisaika on vain 56 sekuntia. Joseph Franklin Rutherford
Rutherfordin terveys kärsi kovin vankeusaikana. Hän sai keuhkovian, mikä teki hänen oleskelunsa talvisessa New Yorkissa, missä Seuran päämaja sijaitsi, hyvin vaikeaksi. Tämän johdosta hän vietti yleensä talvet San Diegossa, Kaliforniassa. Siellä hänen käytössään oli talo, jolle oli annettu nimi Beth Sarim eli Ruhtinaiden talo. Rutherford antoi talon olemassaololle myös teologisen selityksen. Hän selitti Vanhan testamentin aikojen "vanhojen arvokkaiden" eli patriarkkojen, profeettojen ja vanhurskaiden israelilaisten nousevan kuolleista jo ennen Harmageddonia. Beth Sarim oli hänen mukaansa valittu patriarkkojen ja kuningas Daavidin asunnoksi, kun he nousisivat kuolleista. Rutherfordin kuoleman jälkeen talo myytiin vähin äänin 1948. Albert Reynolds
Reynoldsin merkittävin saavutus pääministerinä oli Pohjois-Irlannin rauhanneuvotteluissa. Hän onnistui sekä kepin että porkkanan avulla taivuttelemaan republikaanitahot lopettamaan väkivallan ja osallistumaan neuvotteluihin muiden pohjoisirlantilaisten ryhmien kanssa. Reynolds vakuutti myös Britannian pääministerin John Majorin Sinn Féinin muutoksen vipittömyydestä ja oli tuomassa Yhdysvaltoja mukaan neuvotteluihin. Reynolds oli joulukuussa 1993 allekirjoittamassa Downing Streetin julistusta, joka sisälsi suunnitelman Pohjois-Irlannin rauhanneuvotteluille. Abercrombie &amp; Fitch
Abercrombie & Fitch sai alkunsa vuonna 1892 New Yorkin ala-Manhattanilla liikkeenä, josta varakkaat asiakkaat kävivät ostamassa metsästys-, kalastus- ja retkeilyvarusteita. Asiakaskuntaan kuuluivat Theodore Roosevelt, ilmailun pioneerit Charles Lindbergh ja Amelia Earhart sekä Hollywood-tähdet Greta Garbo, Katharine Hepburn ja Clark Gable. Kirjailija Ernest Hemingway osti Abercrombie & Fitchiltä muun muassa haulikon, jolla sitten ampui itsensä. Theodore Roosevelt
Presidentiksi noustuaan Roosevelt lupasi leikata trustien valtaa Yhdysvalloissa. Roosevelt nosti kahden presidenttikautensa aikana yhteensä 44 syytettä suuryrityksiä vastaan, mistä hän sai lempinimen ”trust-busteriksi”. Trustien vastainen Sherman Antitrust Act oli säädetty jo vuonna 1890, mutta sitä ei oltu ennen Rooseveltin presidenttikautta juurikaan käytetty. Vuonna 1902 Yhdysvaltain oikeusministeriö kuitenkin haastoi John Pierpont Morganin johtaman The Northern Security Company -rautatieyhtiön oikeuteen. Yhtiö oli fuusioiden kautta saanut itselleen monopoliaseman, minkä vuoksi Yhdysvaltain korkein oikeus määräsi sen vuonna 1904 purettavaksi. Lisäksi Rooseveltin presidenttikaudella hyväksyttiin useita yritysten toimintaa sääteleviä uusia lakeja: "Hepburn Act" määritteli 1906 suurimmat lippujen hinnat rautateillä. "Pure Food and Drug Act" ja "Meat Inspection Act" määräsivät elintarvikkeiden tarkastamisesta sekä tehtaiden hygieniasta. Joseph Franklin Rutherford
Rutherford syntyi köyhään maanviljelijäperheeseen Morganin piirikunnassa, Missourissa. Hänen perheensä oli baptisteja. Rutherfordin isä salli poikansa koulunkäynnin vain, mikäli hän kustantaisi sen itse ja palkkaisi vielä tilalle rengin tekemään ne työt, jotka häneltä jäivät tekemättä. Rutherford otti lainan ja elätti itseään opiskeluaikanaan kiertävänä kirjaesittelijänä. Hän opiskeli lakitiedettä. Opiskelujensa jälkeen hän toimi tuomari El L. Edwarsin oppilaana ja oikeuden kirjurina Boonvillessä, Missourissa. Hän toimi myös erikois- tai sijaistuomarina samassa Missourin 14. tuomiopiirissä. Vaikka tämä sijaisuus kesti vain neljä päivää – joista kahtena ei oikeudessa ollut esillä yhtäkään juttua – hänestä on myöhemmin käytetty nimitystä "tuomari Rutherford". Ernest Emerson
Ernest R. Emerson (s. 7. maaliskuuta 1955) on yhdysvaltalainen veitsiä tilauksesta valmistava kamppailulajien taitaja ja teräaseiden ekspertti. Emerson oli alun perin insinööri ja koneistaja ilmailuteollisuuden alalla. Emersonista tuli veitsien valmistaja hänen valmistaessaan veitsiä itämaisia kamppailulajeja varten. Hän valmisti myös taideveitsiä varhaisella urallaan. 1980-luvulla hän tuli tunnetuksi taisteluveitsistään ja Emersonin "Tactical-folder" -taittoveitset keräsivät suosiota. Geigermittari
Hans Geiger kehitti laitteen (jota myöhemmin alettiin kutsua geigermittariksi) vuonna 1908 yhdessä Ernest Rutherfordin kanssa. Heidän kehittämänsä mittari kykeni havaitsemaan alfa-säteilyä. Vuonna 1928 Geiger ja Walther Müller (Geigerin oppilas) paransivat mittaria siten, että se pystyi havaitsemaan kaikkea ionisoivaa säteilyä. Ernest Rutherford
Teknologian kehityksen myötä 1930 luvun vaihde oli Rutherfordin tutkimusryhmien kulta-aikaa. Vuonna 1932 James Chadwick, löysi neutronin ja osoitti tällä, että ydin koostui protoneista ja neutroneista. Rutherford oli kymmenisen vuotta aiemmin ennustanut neutronin olemassaolon ja ohjastanut Chadwickia tutkimuksissaan eteenpäin kertoen mitä ominaisuuksia neutronilta tulisi löytyä. Samana vuonna John Cockcroft ja Ernest Walton onnistuivat jakamaan litiumatomin pommittamalla sitä protoneilla, vetyatomin ytimillä, jotka oli kiihdytetty erittäin suureen nopeuteen korkeajännite kiihdyttimen avulla. Litiumatomi jakautui kahdeksi alfahiukkaseksi. Pari sai työstään myöhemmin Nobelin fysiikan palkinnon vuonna 1951. Sumukammion keksimisen jälkeen (englantilainen fyysikko Charles Wilson, Nobelin fysiikan palkinto vuonna 1927) saatiin visuaalisia todisteita siitä, mitä törmäyksissä oikein tapahtui. Englantilainen fyysikko Patrick Blackett tutki sumukammion avulla 400 000 alfahiukkasen törmäystä ja havaitsi, että suurin osa niistä oli tavallisia elastisia törmäyksiä. Osassa törmäyksissä tapahtui kuitenkin hajoamista. Näissä alfasäteily tunkeutui kohde ionin ytimeen ja tämän jälkeen ydin jakautui kahteen osaan. Tämä oli erittäin tärkeä askel ydinreaktioiden ymmärtämiseen ja hänet palkittiinkin tuloksistaan Nobelin fysiikan palkinnolla vuonna 1948. Suuri tieteellinen aikakausi oli saanut alkunsa Rutherfordin ohjauksessa. Vuosia sitten Rutherford oli olettanut, että atomin ytimeen tunkeutuminen vaatisi hiukkasia, jotka olisi kiihdytetty muutaman miljoonan voltin avulla, jotta niiden energia vastaisi radioaktiivisista atomista poistettujen hiukkasten energiaa. Tämän vuoksi hän vuosia painosti maansa teollisuutta kehittämään korkean jännitteen lähteitä. George Gamow ja Norman Feather omissa tutkimuksissaan teki kuitenkin havainnon, joka osoitti, että alempi energiset hiukkaset olisivatkin tehokkaampia tunkeutumaan atomin ytimeen. Rutherford teetätti matalampi jännitteisen hiukkaskiihdyttimen, jossa oli paljon parempi hiukkasten virtaus. Tämän seurauksena Gilbert Lewis onnistui kokeiluissaan tekemään raskaampia vetyjä, deuteriumia ja tritiumia, sekä kevyttä heliumia (He-3). Tämän seurauksena vuonna 1932 Rutherford, australialainen fyysikko Mark Oliphant ja saksalainen kemisti Paul Harteck yhteistyössä saivat aikaan ensimmäisen fuusioreaktion. He pommittivat deuteriumia (H) deuteroneilla (H) saaden aikaan tritiumia (H). Rutherford toivoi, ettei ydinfissiota, minkä avulla uraanista voitaisiin tehokkaasti vapauttaa energiaa, löydettäisi ennen kuin ihmiset osaisivat elää sovussa naapuriensa kanssa. Tämä onnistui kuitenkin jo pari vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Nathan Homer Knorr
Seuran opillinen kehitys, joka oli ollut vilkasta sekä Charles Taze Russellin että Joseph Franklin Rutherfordin aikana, rauhoittui ja seestyi Knorrin presidenttikaudella. Myös Rutherfordin kauden kiivaat hyökkäykset kristillisiä kirkkoja ja niiden pappeja, maallisia valtioita ja Kansainliittoa/Yhdistyneitä kansakuntia vastaan rauhoittuivat selvästi. Eräs merkittävä tekijä olivat vuonna 1962 Vartiotornissa julkaistut artikkelit, joissa Seuran kanta Roomalaiskirjeen 13:1 mainittuihin "esivaltoihin" muutettiin takaisin ennen vuotta 1929 vallinneeksi, tosin hieman modifioituna. Kun Rutherford oli selittänyt, että ainoat esivallat, joiden alle kristittyjen on alistuttava, ovat Jehova Jumala ja Jeesus Kristus, selitti Vartiotorni nyt perinteisen kristillisen tulkinnan mukaisesti, että Roomalaiskirjeen "esivallat" ovat maallisia esivaltoja, joiden alaisuuteen kristittyjen on asetuttava. Uuden maailman käännökseen vedoten tosin korostettiin esivaltojen aseman suhteellisuutta; niitä ei tule totella enemmän kuin Jumalaa. Toisaalta kristillinen teologia on aina selittänyt, että esivaltojen asema ei saa käydä Jumalan aseman yli. Richard Arkwright
Richard Arkwright (23. joulukuuta 1732 – 3. elokuuta 1792) oli keksijä ja yrittäjä, josta tuli yksi teollisen vallankumouksen keskeisistä hahmoista. Hän kehitti kehruukoneen, joka tuotti vahvempaa lankaa kuin Hargreavesin Kehruu-Jenny. Koneita sijoitettiin vesivoimalla toimiviin puuvillakehräämöihin, joita Arkwright rakennutti Derwentin varrelle. Derwentin laakson tehtaat ovat nyt Unescon maailmanperintökohde. Erwin Schrödinger
Erwin Rudolf Josef Alexander Schrödinger [] (12. elokuuta 1887 Wien, Itävalta-Unkari – 4. tammikuuta 1961 Wien) oli itävaltalainen fyysikko. Hän oli kuuluisa työstään kvanttimekaniikan kehittämisessä, varsinkin Schrödingerin yhtälöstä, josta hänelle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1933. Hän esitti myös niin kutsutun Schrödingerin kissa -ajatuskokeen, joka pyrkii tuomaan esiin kvanttimekaniikan teorian vajavaisuuden todellisuuden kuvaamisessa. Ernest Solvay
Ernest Solvay järjesti vuonna 1911 Brysselissä tapaamisen aikakauden merkittävimpien kemistien ja fyysikoiden kesken. Tapaamiseen tulivat muun muassa Marie Curie, Albert Einstein, Max Planck, Ernest Rutherford, Henri Poincaré ja Maurice de Broglie. Tämä oli alkusysäys niin sanotulle Solvay-konferenssille, joka on sittemmin kokoontunut yli 20 kertaa. Ernest Rutherford
Rutherfordien ainoa tytär Eileen oli naimisissa Cavendishin laboratorion matemaattisen fyysikon Ralph Fowlerin kanssa. Heillä oli neljä lasta, jotka kaikki kouluttautuivat korkeasti. Suru laskeutui Rutherfordin perheen ylle, kun Eileen kuoli vuonna veritulppaan vain 29 vuoden ikäisenä 9 päivää nuorimman lapsensa syntymän jälkeen ja vain kaksi päivää ennen joulua 1930. Saman vuoden uutena vuotena Rutherford aateloitiin paroniksi, Nelsonin paroni Rutherfordiksi, mutta tämä kunnianosoitus jäi tyttären kuoleman surun varjoon. Joseph Franklin Rutherford
Rutherford julkaisi vuonna 1920 kirjasen "Millions Now Living Will Never Die" ("Miljoonat, jotka nyt elävät, eivät koskaan kuole"). Siinä hän esitti vanhatestamentilliseen riemuvuosijärjestelmään perustuvan laskelman, jonka mukaan Jumalan valtakunnan piti saapua voimassaan vuonna 1925. Samaa Rutherford esitti myös seuraavana vuonna julkaistussa kirjassaan ""The Harp of God"" ("Jumalan harppu"), joka oli raamatuntutkijoiden opin systemaattinen esitys sekä ensimmäinen Rutherfordin julkaisema kirja. Tämä sai aikaan Jehovan todistajien keskuudessa voimistuneen julistus- ja käännyttämistyön. Raamatuntutkijoiden määrä kasvoi vuoteen 1925 25 000:sta 100 000:een. Vuoteen 1925 asetettujen toiveiden rauettua tyhjiin jäsenmäärä kääntyi ensi alkuun laskuun. James Monroe
Monroen suurimpia saavutuksia olivat Louisianan ostaminen Napoleonilta vuonna 1803 sekä presidenttikautensa aikana Mississippin, Illinoisin, Alabaman, Missourin ja Mainen osavaltioiden liittäminen Yhdysvaltoihin. Lisäksi Monroe loi oman Monroen oppi -nimellä tunnetun doktriinin, jonka mukaan Yhdysvallat ei sekaannu Euroopan asioihin kunhan Eurooppa ei koske Yhdysvaltoihin. Rutherfordin atomimalli
Rutherfordin atomimalli on Ernest Rutherfordin vuonna 1911 esittämä atomin rakennemalli, jonka mukaan atomilla on pieni ydin, ja sitä ympäröi elektroniverho. Atomin massa on keskittynyt lähes kokonaan atomin ytimeen. Rutherfordin tutkimusten mukaan atomin halkaisija on suuruusluokkaa 10 m ja ydin 10 m, joten suurin osa atomin tilavuudesta onkin "tyhjää" toisin kuin Thomsonin atomimallissa, jossa positiivinen varaus on jakautunut tasaisesti koko atomin tilavuuteen. Jehovan todistajien historia
Charles Taze Russelin seuraajaksi tuli seuraavana vuonna Joseph F. Rutherford. Joseph Franklin Rutherford syntyi Missourissa, Yhdysvalloissa 8.11.1869. Hän kasvoi uskonnollisessa baptistiperheessä. Nuorena Rutherford opiskeli yliopistossa oikeustiedettä. Hänen vähävarainen perheensä ei kyennyt maksamaan opiskeluja joten hän hankki tuloja myymällä tietosanakirjoja ovelta ovelle. Valmistuttuaan Rutherford toimi kaksi vuotta tuomari E.L. Edwardsin oppipoikana ja myöhemmin hänestä tuli tuomioistuimen pikakirjoittaja. Vuonna 1892 hän sai luvan harjoittaa asianajotoimia Missourissa ja hän toimikin muutamia kertoja erikoistuomarina. Tästä hän sai lempinimensä "Tuomari Rutherford", jona hänet tunnettiin myöhemmin. Yhdistyneen kuningaskunnan joukkotuhoaseet
Britannia oli mukana Yhdysvaltojen käynnistämässä Manhattan-projektissa yhdessä Kanadan kanssa. Maassa oli 1940-luvun alussa monia johtavia fissiotutkijoita ja siellä keksittiin muun muassa kriittinen massa, uraanin kaasudiffuusiorikastus ja tykkityyppisen uraanipommin rakenne. Britit jäivät kuitenkin tutkimuksissaan jälkeen Manhattan-projektin edistyessä. Poliittinen, salainen päätös ydinenergian ja atomipommien kehittämisestä tehtiin vuonna 1945. ”Englannin Oppenheimer” oli fyysikko William H. Penney, joka tutki hydrodynaamisia aaltoja – veden aaltoja ja räjähdyksen shokkiaaltoja. Shokkiaaltojen tuntemus on olennaista plutoniumpommin rakentamisessa. Penneyn ryhmä BHER aloitti toimintansa vuonna 1947. Ensimmäinen brittien ydinreaktori käynnistyi 1948, ja plutoniumin tuotantoreaktori 1950. Robert Burns Woodward
1940-luvun alussa Woodwardin tutkimukset kohdistuivat pääasiassa ultraviolettispektroskopiaan. Hän selvitti useiden yhdisteiden rakenteita. Vuonna 1944 hän raportoi yhdessä William von Doeringin kanssa kiniinin synteesistä. 1940- luvun kuluessa Woodward oli syntetisoinut kiniinin lisäksi myös kolesterolin, kortisonin, strykniinin, lysergihapon, reserpiinin, klorofyllin, kefalosporiinin ja kolkisiinin. Myöhemmin Woodward kehitteli infrapunaspektroskopian ja NMR-spektroskopian tehokkaampaa käyttöä. Ernest Walton
Ernest Thomas Sinton Walton (6. lokakuuta 1903, Dungarvan, Waterfordin kreivikunta, Irlanti – 25. kesäkuuta 1995) oli irlantilainen fyysikko. Vuonna 1951 Waltonille myönnettiin John Douglas Cockcroftin kanssa Nobelin fysiikan palkinto atomien ytimien keinotekoisen ydinreaktion tuottamisesta kiihdytettyjen hiukkasten avulla. Walton ja Cockcroft tekivät kokeensa Cavendish-laboratoriossa Cambridgen yliopistossa. Robert Stanford Tuck
Lontoon Catfordissa syntynyt Robert Tuck aloitti ilmailu-uransa vuonna 1935. Myöhemmin RAF:n pilotiksi valmistuttuaan hän lensi Gloster Gladiator -konetyypillä. Toukokuussa 1940 Tuck toimi 92. hävittäjälaivueen lentuepäällikkönä sekä taisteli Dunkerquessa. Kesäkuussa 1940, seitsemän viholliskonetta pudotettuaan sekä yhdellä jaetulla ja kahdella vaurioitetulla tuhoamisellaan Robert Stanford Tuckille myönnettiin muun ohella Distinguished Flying Cross (DFC) sekä Distinguished Service Cross (DSO) sotilasansiomerkkinä. Tuck saavutti Spitfirellä taistellen 14 pudotusta, kaksi jaettua sekä yhden todennäköisen, ja kaksi vaurioitettua ja yhden jaetun vaurioitetun viholliskoneeseen kohdistuneen saavutuksen. Toimiessaan 257. hävittäjälaivueen komentajana Tuck lensi Hawker Hurricanella. Niels Bohr
Bohr sai tohtorinarvon Kööpenhaminan yliopistolta vuonna 1911. Bohr meni naimisiin Margrethe Nørlundin kanssa 1. elokuuta 1912. Tohtoriksi väiteltyään hän matkusti Englantiin, missä opiskeli J. J. Thomsonin opastuksella. Bohr ja Thomson eivät kuitenkaan tulleet kovinkaan hyvin toimeen. Tavattuaan Ernest Rutherfordin Cambridgessä joulukuussa 1911 Bohr päätti opiskella hänen ohjauksessaan. Hän vaihtoi maaliskuussa 1912 Victorian yliopistoon, joka tunnetaan nykyään Manchesterin yliopistona. Rutherfordin teorioiden pohjalta Bohr julkaisi 1913 mallinsa atomin rakenteesta. Elizabeth Bradford Holbrook
Hänen tunnetuimpia töitään ovat Winston Churchillin rintakuva ja George Bernard Shaw'n patsas Ontarion Niagara-on-the-Lakessa. Ihmiskunnan 100 suurinta
Kirjan ensimmäinen painos ilmestyi 1978. Vuonna 1992 tekijä laati teoksesta uusitun laitoksen. Siinä olivat mukana pääasiassa samat henkilöt, mutta jossakin määrin eri järjestyksessä. Koska Neuvostoliitto oli hajonnut ensimmäisen laitoksen ilmestymisen jälkeen, joutuivat Karl Marx, Lenin ja Stalin sekä myös Mao siirtymään alemmille sijaluvuille, Adam Smith ja Thomas Jefferson sitä vastoin korkeammille. Ainoat kokonaan uudet henkilöt uudessa painoksessa olivat Ernest Rutherford, joka useiden arvostelijoiden mukaan olisi kuulunut alkuperäisellekin listalle, sekä Henry Ford ja Mihail Gorbatšov. Näiden tieltä jouduttiin listalta poistamaan Henri Becquerel ja Pablo Picasso sekä alkuperäisen listan viimeisenä ollut Niels Bohr. Joseph Franklin Rutherford
Rutherford oli organisaattori, joka muokkasi ja kehitti Russellin luomaa oppikäsitystä. Osa muutoksista oli todennäköisesti pakon sanelemia, kuten lopun aikoja koskevien, vääriksi osoittautuneiden tulkintojen muuttaminen. Osa taas pyrki luomaan Rutherfordin johtamalla liikkeelle omaa teologista profiilia. Oppikäsityksensä Rutherford esitteli, paitsi Vartiotornin artikkeleissa, myös vuosien 1921 ja 1941 välillä julkaisemassa kahdessakymmenessä kirjassa. Alfred Sturtevant
Sturtevantin huomattavimmat saavutukset olivat geneettisen kartoituksen periaatteiden selvittäminen sekä geenien kytkennän teorian kehittäminen, jota käytetään vielä tänäkin päivänä paikannettaessa geenejä kromosomeihin. Hän myös todisti, että geeneillä on yksiselitteinen paikka kromosomissa eli lokus ja että geenit sijaitsevat kromosomeissa lineaarisessa järjestyksessä. Näistä tuloksista Sturtevant työtovereineen kehittivät myös periytymisen kromosomiteorian, joka vaikutti suuresti genetiikan kehitykseen. Rutherford B. Hayes
Hayes ei vaalilupauksensa mukaisesti pyrkinyt enää toiselle presidenttikaudelle vaan vetäytyi politiikasta kautensa päätyttyä vuonna 1881. Hänen seuraajakseen nousi James Garfield, joka murhattiin vain puoli vuotta virkaanastujaisten jälkeen. Jätettyään Valkoisen talon Hayes muutti perheensä kanssa takaisin vanhalle Spiegel Grove -kotitilalleen Fremontiin. Fremontissa Hayes toimi aktiivisesti vankila- ja koulutusjärjestelmän uudistamisen puolesta. Hänestä tuli eläkkeellä kuolemantuomion vastustaja, joka uskoi rikollisuuden johtuvan ihmisten köyhyydestä ja epätoivosta. Julkisin varoin kustannettu koulutusjärjestelmä olisi hänen mielestään taannut kaikille yhdysvaltalaisille tasa-arvoiset lähtökohdat elämään. Hayes yrittikin parantaa erityisesti etelävaltioiden nuorten mustien miesten koulutusmahdollisuuksia muun muassa rahastojen avulla. Hayes toimi kolmessa yliopistossa, Ohio Wesleyanissa, Western Reservessa ja Ohio Statessa, luottamustehtävissä ja oli mustien koulutusta parantamaan pyrkineen Slater Fund -yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja. Vuonna 1883 Hayesista tuli uudelleenorganisoidun National Prison Reform Association -yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja, ja seuraavat lähes kymmenen vuotta hän kiersi ympäri Yhdysvaltoja puhumassa erilaisista poliittisista uudistuksista. Robert R. Wilson
Robert Rathbun Wilson (4. maaliskuuta 1914 – 16. tammikuuta 2000) oli yhdysvaltalainen fyysikko, kuvanveistäjä ja arkkitehti. Hän oli yksi Manhattan-projektin keskeisistä tutkijoista, joka kehitti ydinpommia yhdessä Enrico Fermin kanssa. Hän oli tunnettu hiukkasfysiikan tutkija ja johti vuosina 1967–1978 Fermilabiksi kututtua laboratoriota, johon rakennettin maailman tehokkain hiukkaskiihdytin. Edmund Cartwright
Vuonna 1792 Cartwright sai viimeisen kutomateknisen patentin, jossa esiteltiin useilla sukkulapesillä varustetut kangaspuut ruutukuvioiden ja vinoraitojen tekemistä varten. Hänen työnsä olivat kuitenkin tuloksettomia, sillä tuli ilmeiseksi, ettei millään, vaikka kuinka täydellisellä mekanismilla voisi onnistua niin kauan kuin loimilankojen asetus oli mahdollista vain kudonnan keskeydyttyä. Hänen yrityksensä tehdä loimiasetus kudonnan aikana epäonnistuivat. Vuonna 1803 tämän ongelman ratkaisi William Radcliffe avustajansa Thomas Johnsonin kanssa keksimällä loimikehyksen ja lisäämällä räikkämekanismin kankaan siirtoon.
Vuonna 1809 Cartwright sai parlamentilta 10 000 Englannin punnan palkinnon keksinnöistään. Vuonna 1821 hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Patrick M. S. Blackett
Blackett taisteli ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen hänet korotettiin luutnantiksi ja hän alkoi opiskella fysiikkaa. Fysiikkaa hänelle opetti Nobelin kemianpalkinnon saanut Ernest Rutherford. Blackett valmistautui Cambridgen yliopistosta vuonna 1921. Tätä ennen hän työskenteli Kuninkaallisessa laivastossa. Henry Ford
Ford oli yksi näkyvimmistä ja vaikutusvaltaisimmista yhdysvaltalaisista antisemitisteista. Huolimatta useista yrityksistään Ford-elämäkertojen kirjoittajat eivät toistaiseksi ole löytäneet vedenpitävää syytä hänen juutalaisia kohtaan tuntemalle vihalle. Pian ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen Ford perusti lehden "Dearborn Independent", joka julkaisi ensimmäisenä maassaan asiakirjat, jotka tunnetaan nimellä "Siionin viisaiden pöytäkirjat". Asiakirjat paljastuivat Venäjän salaisen poliisin sepittämiksi 1921, mutta tästä Ford ei koskaan maininnut. Itse hän kirjoitti kirjasen "Kansainvälinen juutalainen", joka perustui pitkälle Siionin viisaiden pöytäkirjojen tekstiin. Jättämällä tekijänoikeudet hankkimatta kirjaansa Ford onnistui luomaan vapaan ja kansainvälisen propagandalevityksen omalla nimellään, joka toi tekstille lisää painoarvoa. Fordin kirjanen käännettiin 16 kielelle – myös suomeksi – ja sitä painettiin miljoonia kappaleita. Tammikuuhun 1933 mennessä, kun Hitler nousi valtaan olivat natsit ottaneet kirjasesta jo 29 painosta.
Fordin väitetään myös tukeneen Adolf Hitleriä jo ennen tämän valtaannousua Saksassa. Esimerkiksi 20. joulukuuta 1922 New York Times väitti Fordin rahoittaneen Hitlerin toimintaa. Väitettä ei kuitenkaan ole pystytty todistamaan muutamia aihetodisteiden antamia viittauksia lukuun ottamatta. Joka tapauksessa haastattelussa vuonna 1923 Hitler sanoi odottavansa, että näkisi ”Fordin kasvavan Yhdysvaltojen fasistisen liikkeen johtajana”. Hitlerillä oli toimistonsa seinällä myös Fordia esittävä muotokuvamaalaus. Vuotta ennen toisen maailmansodan syttymistä Ford palkittiin 75-vuotispäivänään natsi-Saksan korkeimmalla ulkomaalaiselle myönnettävällä ansioristillä ("”Großkreuz des Deutschen Adlerordens”") vuonna 1938. Ford otti kunniamerkin vastaan, vaikka häntä arvosteltiin asiasta kotimaassaan. Ennen toista maailmansotaa Ford ystävystyi toisen yhdysvaltalaisen natsisympatioistaan tunnetun antisemitistin ja myös saksalaisten mitalilla palkitseman kuuluisuuden Charles Lindberghin kanssa. Ford sanoikin: ”Aina kun Charles tulee käymään, me puhumme vain juutalaisista.” Joseph Franklin Rutherford
Rutherford oli jo 1917 varmistanut itselleen Vartiotorniseuran taloudellisen ja hallinnollisen johdon. Hän ei kuitenkaan saanut julkaista mitä tahansa Vartiotorniseuran nimissä. Russell oli testamentissaan määrännyt, että kaikki Seuran julkaisema materiaali piti ensin hyväksyä viisimiehisessä julkaisukomiteassa, jonka jäsen Rutherfordkin oli. Hän oli kuitenkin jatkuvissa kahnauksissa komitean kanssa, ja vuonna 1925 hän hajotti sen asettua vastustamaan hänen kirjoittamaansa opillisesti käänteentekevää artikkelia ""Birth of the Nation"" ("Kansakunnan synty"). Täten Rutherford sai täyden määräysvallan myös opillisissa kysymyksissä. Ann Rutherford
Therese Ann Rutherford (2. marraskuuta 1917 Vancouver, Kanada − 11. kesäkuuta 2012 Beverly Hills, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut näyttelijä. Hänellä on oma tähtensä Hollywood Walk of Famella. Jim Rutherford
James "Disco Killer" Rutherford (s. 17. helmikuuta 1949) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän toimii nykyisin Pittsburgh Penguinsin toimitusjohtajana. Hänet nimettiin tehtävään kesäkuussa 2014. Aiemmin hän on ollut Carolina Hurricanesin toimitusjohtaja ja osaomistaja. Hän auttoi rakentamaan Stanley Cupin vuonna 2006 voittanutta joukkuetta.