Onko Alankomaille ominaista maanpinnan tasaisuus?
Alankomaiden maantiede
Alankomaille ominaista on maanpinnan tasaisuus. Mäkisiä maisemia löytää vain maan keski- sekä kaakkoisosista. Jääkausi on myös muokannut selänteitä, kuten Hondsrug Drenthessä sekä kukkuloita Nijmegenin, Sallandin, Twenten ja Utrechtse Heuvelrugin lähistöllä. Alankomaat kuuluu temperaattiseen lehtimetsävyöhykkeeseen. Metsiä on vain vähän, ja ne on suurimmaksi osaksi hakattu pois viljelymaiden ja asutuksen tieltä. Luonnonsuojelualueiden metsissä kasvaa pyökkejä, koivuja, leppää, tammea, saarnea ja jalavia. Havupuita kasvaa lähinnä istutettuina. Alankomaat
Alankomaat on pieni, alava maa, jolla on pitkä rantaviiva Pohjanmerelle. Suuri osa maasta on alle 30 metriä merenpinnan yläpuolella. Laajat alueet maan etelä- ja pohjoisosissa ovat meren pinnan alapuolella. Esimerkiksi koko Flevolandin provinssi (jossa on maailman suurin tekosaari) on muodostettu valtaamalla merestä alaa patoamalla se ja kuivattamalla näin syntynyt polderi. Kuivattamiseen on käytetty penkereitä, kanavia ja tuulimyllyjä, jolla pumpattiin vettä pois alueilta, jotka ovat nyt merenpinnan alapuolella. Alankomaiden maantiede
Suunnilleen puolet maan pinta-alasta on alle metrin korkeudella merenpinnasta, ja suuri osa siitä on merenpinnan alapuolella. Mittavat pengerrakennelmat ja dyynimuodostumat suojaavat näitä alueita tulvilta. Monia vedenpumppausasemia tarvitaan pitämään alueet kuivina. Maan korkein kohta Vaalserberg maan kaakkoisimmassa pisteessä on 322,7 metriä merenpinnan yläpuolella ja se kuuluu Ardennien vuoristoon. Suuri osa Alankomaista, esimerkiksi koko Flevolandin provinssi (jossa sijaitsee maailman suurin tekosaari), on muodostettu valtaamalla merestä alaa patoamalla. Näin kuivattamalla on syntynyt polderi. IJsselmeer
Päinvastoin kuin Pohjois-Itämeren ympärillä, jossa maa kohoaa, Alankomaissa maa on aikojen kuluessa hitaasti vajonnut. Nykyisin noin puolet Alankomaiden alueesta on merenpinnan keskimääräisen tason alapuolella ja olisi muuttunut meren pohjaksi, ellei sitä olisi vuosisatojen ajan keinotekoisesti patojen ja pumppujen avulla pidetty kuivana. Tulvat ovat kuitenkin huomattava vaara, ja varsinkin aikaisemmin ne aiheuttivat usein suurta hävitystä. Jokien uomat ja lahdet ulottavat tulvavaaran syvälle sisämaahan. Suuria tulvia tapahtui varsinkin 1100- ja 1200-luvuilla, ja tällöin entinen Flevojärvi ympäristöineen muuttui laajaksi merenlahdeksi, joka sai nimen Zuiderzee. Yli puolet maasta on keskimääräisen merenpinnan tason alapuolella. Alankomaat
Alankomaita hallitsee meri-ilmasto. Maa on enimmäkseen tasaista, ja joet ja kanavat tuovat kosteutta ja tasaavat lämpötiloja. Niinpä ilmastolliset erot ovat pieniä. Rannikolla on leudompaa kuin sisämaassa. Esimerkiksi Vlissingenissä vuoden kylmimmän kuukauden, helmikuun, keskimääräinen alin lämpötila on , ja lämpimimmän kuukauden elokuun keskimääräinen ylin . Sadetta saadaan kuukausittain , mutta kesällä sadepäiviä on vähemmän ja sade silloin rankempaa.
Alankomaat
Myös uinti on tärkeää alankomaalaisille. Alankomaalaisista lapsista 95 prosenttia osaa uida ja maa on saanut olympialaisista . Alankomaat on hallinnut varsinkin naisten uintia, jossa se on saanut muun muassa vapaauinnista ja yhdeksän mitalia vapaauinnin henkilökohtaisesta kilpailusta. Judo on myös suosittua Alankomaissa. Tunnettuja judokoita ovat muun muassa Edith Bosch, Henk Grol, Dex Elmont, Guillaume Elmont sekä Mark Huizinga. Unkarin maantiede
Koska Unkari sijaitsee Karpaattien altaassa, maassa on suhteellisen kuiva mannerilmasto. Sille ovat tyypillisiä lämpimät kesät ja suhteellisen kylmät talvet. Tanskan maantiede
Tanskassa ei ole ylänköjä, ja korkein kohta, Møllehøj, on vain noin 171 metriä merenpinnan yläpuolella. Jyllannin matalat moreeniharjanteet jakavat niemimaan kahteen osaan. Lännessä on hiekkadyynien ja laguunien Pohjanmeren rannikkoalue ja idässä laaja savitasanko. Norjan maantiede
Norjan maantiede tarkoittaa Norjan valtion hallitsemia alueita ja niillä esiintyviä ilmiöitä, jotka ovat maantieteellisen tieteenalan tarkastelun kohteena. Norja on pinta-alaltaan 323 787 neliökilometriä. Maa rajautuu lännessä Norjanmereen, etelässä Skagerrakin salmeen ja pohjoisessa Barentsinmereen. Norjan pääkaupunki on Oslo. Muita suuria kaupunkeja ovat Trondheim, Bergen, Stavanger, Kristiansand ja Tromssa. Norjalla on maarajaa Venäjän, Suomen ja Ruotsin kanssa. Ruotsin maantiede
Tukholman pohjoispuolinen Ruotsi muistuttaa ilmastoltaan Suomea, mutta on kuivempi ja aurinkoisempi. Alueella talvet ovat kylmiä ja lumipeite pysyy maassa 3–6 kuukautta vuodesta. Varsinkin pohjoisessa on talvisin hyvin kylmää. Kesäisin helteitä esiintyy epäsäännöllisesti kesä–elokuussa. Alueella sataa eniten loppukesästä ja syksyllä; keväät ja alkukesät ovat kuivia ja aurinkoisia ja myös talvisin on kuivaa. Sademäärä vähenee pohjoiseen mentäessä, jossa sää on yleensä sateeton ja leuto föhn-tuulen vuoksi. Vuotuinen sademäärä on tyypillisesti etelässä noin 700 mm, mutta vähenee pohjoiseen mentäessä nopeasti noin 500 milliin. Aivan pohjoisessa ja Skandien kupeessa sademäärä on enää noin 350–400 mm. Aalten
Aalten on kunta Alankomaissa, Gelderlandin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 27 542 (30.11.2009) ja väestötiheys on 285 as./km². Kunnan pinta-ala on 97,09 neliökilometriä, josta vettä on 0,52 km². Aaltenin pormestarina toimii Bert Berghoef. Korkealaatuisen siemenperunan tuotantoalue
Euroopan unionin koko siemenperunatuotannon laajin pinta-ala on Alankomaissa, missä on 40 % siemenperunan viljelyalasta. Kuitenkaan Alankomaissa ei ole ainuttakaan korkealaatuisen siemenperunan tuotantoaluetta. Alankomaissa yleensä perunanviljelyn torjunta-ainemäärät ovat suuria. Alankomaissa tuotetaan vuosittain siemenperunoita 1 000 000 tonnia. Alankomaissa tuotetaan yli sataa perunalajiketta, joista laajasti muun muassa Bintje-, Spunta- ja Desiree-lajikkeita. Samaa sukupuolta olevien avioliitto
Alankomaissa samaa sukupuolta olevien avioliitot laillistettiin 1. huhtikuuta 2001 ensimmäisenä maana maailmassa. Lainmuutos oli hyväksytty maan parlamentin alahuoneessa syyskuussa 2000 109 edustajan ollessa lainmuutoksen kannalla ja 33 sitä vastaan. Parlamentin ylähuone eli senaatti äänesti lainmuutoksen puolesta joulukuussa 2000 selvällä enemmistöllä. Vain kristilliset puolueet olivat lainmuutosta vastaan. Samalla Alankomaista tuli ensimmäinen maa maailmassa, joka antoi samaa sukupuolta oleville pareille adoptio-oikeuden. Alankomaihin kuuluvissa Aruballa, Curaçaolla ja Sint Maartenilla samaa sukupuolta olevien avioliitot eivät ole vieläkään laillisia, tosin ne kaikki joutuvat hyväksymään Alankomaissa solmitut samaa sukupuolta olevien avioliitot Alankomaiden korkeimman oikeuden päätöksen mukaisesti. Eurooppa
Euroopan pinnanmuodot vaihtelevat paljon pienillä etäisyyksillä. Eteläosassa on useita vuoristoja, merkittävimpinä Alpit, Pyreneet, Karpaatit ja Kaukasus Aasian rajan tuntumassa. Pohjoisessa on laaja ja alava Pohjois-Euroopan tasanko, ja vuoristoja on Skotlannissa sekä Skandit Skandinaviassa. Euroopan alueella sijaitsee useita suuria saaria, kuten Iso-Britannia, Islanti ja Irlanti.Euroopan eteläosat kuuluvat subtrooppiseen ilmastovyöhykkeeseen, mutta suurin osa kuuluu lauhkeaan vyöhykkeeseen. Vain kaikkein pohjoisimmat osat kuuluvat kylmään vyöhykkeeseen. Euroopassa, kuten muuallakin maapallolla paikallinen kasvillisuus on määräytynyt lämpötilan ja sateisuuden mukaan. Euroopassa on Golf-virran lämmittävän voiman ansiosta lauhkeita metsiä samoilla leveyspiireillä, missä muualla maapallolla on puutonta tundraa. Euroopan pohjoisosissa, Jäämeren rannikolla maasto on puutonta ja vähäisen haihtumisen takia hyvin soista tundraa. Tyypillisiä alueen kasvilajeja ovat runsailla soilla kasvava tupasvilla ja rahkasammal, sekä yleisesti kaikkialla Pohjois-Euroopan tundralla kasvavat vaivaiskoivu ja variksenmarja. Euroopan tundraseuiduilla talvet ovat kylmiä, ja yhtämittaiset pakkasjaksot kestävät yleensä lokakuulta huhtikuulle. Kesät ovat lyhyitä ja helteitä saadaan pari kertaa kymmenessä vuodessa. Europpan tundraseuduilla sateet painottuvat loppukesään. Alankomaat
Kanavien verkoston ansiosta Alankomaissa on Euroopan tihein sisämaan vesiväylien verkosto. Kanavia pitkin pääsee kaupungista toiseen, ja niillä liikkuu kesäisin paljon huvialuksia. Vuonna 2004 arvioitiin, että kolmannes Alankomaiden sisällä liikkuvasta rahdista viedään vesireittejä pitkin. Vesireitit jatkuvat myös Saksaan ja Ranskaan Reiniä pitkin ja Belgiaan ja Ranskaan Mausea pitkin. Zeeland
Zeeland on provinssi Alankomaissa. Se koostuu pääasiassa saarista, jotka ovat osaksi merenpinnan alapuolella ja jotka on suojattu valleilla. Vuonna 2010 provinssin alueella asui 381 409 asukasta, ja sen pinta-ala on 1 788 neliökilometriä. Supermaapallo
Supermaan pinta lienee suhteellisen tasainen ja vuoret matalia, koska eroosio on nopeaa. Nykyään geologista aktiivisuutta pidetään yleisesti ottaen elämälle hyvänä, vaikka se aiheuttaakin paikallisia katastrofeja kuten tulivuorenpurkauksia ja maanjäristyksiä. Tämä johtuu siitä että Supermaassa nopea silikaattisykli kierrättää planeetan ilmakehän kaasuja ja muun muassa tasaa lämpötiloja sekä tuottaa elämän tarvitsemaa hiiltä yhteyttämistä varten ilmakehään. Supermaan mannerlaatat ovat ohuita ja nopeasti uusiutuvia. Vertailun vuoksi noin kymmenesosan Maan massaisella Marsilla oli historiansa alussa vain hienoista laattatektoniikkaa, ja Maata hieman pienemmällä Venuksellakin nykyään vain vähän. Toisaalta sen suuri painovoima hidastaa mannerlaattojen liikettä. Alankomaat
Alankomaissa on yhteensä 27 lentokenttää, joista kahdella on yli kolmen kilometrin pituinen kiitotie. Schipholin kansainvälinen lentoasema oli vuonna 2007 Euroopan viidenneksi ja maailman matkustajamäärillä mitattuna. Toiseksi suurin Eindhovenin lentoasema palvelee sekä siviili- että sotilasliikennettä. Suomen luonto
Suomen kallioperässä kohtaavat vanhimmat ja nuorimmat geologiset maailmankaudet. Maankohoaminen jatkuu ja uutta maata nousee merestä. Samanlaista pohjoisen sijainnin määräämän valoisuusilmaston ja ilma- ja merivirtojen lämmittämän lämpötilailmaston yhdistelmää ei esiinny muualla maailmassa. Pienet korkeuserot ja alava maa korostavat ilmaston erityisluonnetta. Järviluonnon erityispiirteitä ovat mataluus, rikkonaisuus ja saarten suuri määrä. Eliölajiston leviämiseen on vaikuttanut Suomen yhteys Euraasian mantereeseen suhteellisten kapeiden kannasten kautta. Fennoskandian eliölajisto on sekoitus eteläistä, pohjoista ja itäistä elementtiä. Suuri osa lajistosta kuuluu eurooppalaiseen lajiryhmään, jonka jääkautiset erillisesiintymät sijaitsivat Euroopassa tai sen välittömässä läheisyydessä. Eurooppalaista lajistoa luonnehtivat tavallisimmin väljät ja joustavat elinpaikkavaatimukset. Pohjoisen lajiston osuus metsä- ja tunturieliöstössä on vähäinen. Ihmisen toimista nykyisen luonnon kannalta suurin merkitys on ollut maataloudella, joka perustui vuosisatojen ajan kaskeamiseen ja laajamittaiseen niittytalouteen. Alankomaiden maantiede
Vuosien mittaan Alankomaiden rannikkoviiva on muuttunut merkittävästi sekä ihmisen toiminnan että luonnonkatastrofien seurauksena. Lisäksi päinvastoin kuin Fennoskandiassa, jossa maa jatkuvasti kohoaa, Alankomaissa se vajoaa. Euroopan maantiede
Euroopan pinnanmuodot vaihtelevat suuresti verraten pienillä alueilla. Etelä-Euroopassa on merkittäviä vuoristoja, kuten Pyreneet, Alpit, Karpaatit ja Kaukasus, samoin pohjoisessa Skandit ja Uralvuoret. Näiden välissä on laaja tasankoalue, johon kuuluu matalan Itämeren halkoma Pohjois-Euroopan alanko ja Itä-Euroopan tasanko. Het Bildt
Het Bildt on kunta Friisinmaan provinssissa, Alankomaissa. Pinta-alaa kunnalla on 116,51 neliökilometriä, josta vettä on 24,23 km². Asukkaita kunnassa on 10 975 (1.2.2008). Sint Annaparochie on kunnan keskus. Kunnalla on 15,4 kilometriä merenrantaa. Het Bildtin maaperä on hyvin hedelmällistä ja maanviljely onkin tärkeä osa sen taloutta. Kunnassa kasvatetaan sipuleita ja perunoita. Ranskan maantiede
Iso osa Ranskasta on alankoa, joka on alle 250 metrin korkeudessa merenpinnasta. Alanko ulottuu Belgian ja Saksan rajoilta Bretagneen, ja sieltä rannikkoa myöten kaartuu Rhônen suistoalueelle. Rhônen lisäksi Seinen, Loiren ja Garonnen suistot sijaitsevat Ranskan alangolla. Alankomaiden historia
Alankomaat on vallannut runsaasti maata merestä. Vuoden 1953 Pohjanmeren tulvassa 1 800 ihmistä hukkui. Norjan maantiede
Norjan rannikolla vallitsee lauhkea meri-ilmasto. Atlantilta vyöryvät keskileveysasteiden liikkuvat matalapaineet tuovat sateita ja kovia tuulia. Etelässä sademäärät ovat suurempia kuin pohjoisessa. Sisämaan vuoristossa on arktinen ilmasto, talvella lunta, pakkasta ja kovaa tuulta. Oslon seudulla on maan ainoa alankoalue, ja siellä on talvisin kylmempää, mutta kesäisin lämpimämpää ja kuivempaa kuin rannikolla. Alankomaiden maantiede
Merkittävimmät tapahtumat maan menetyksen suhteen ovat olleet vuoden 1134 myrsky, joka muodosti Zeelandin saariston. Vuoden 1282 myrskyssä menehtyi yli 50 000 ihmistä. Sen seurauksena entisen Flevo-järven ympäristö muuttui laajaksi merenlahdeksi, Zuiderzeeksi, joka toi Amsterdamille suoran meriyhteyden. 1900-luvulla Zuiderzee kuitenkin osittain kuivattiin poldereiksi, jolloin sen jäljelle jäänyt muutettiin jälleen järveksi, jonka suuri patorakennelma Afsluitdijk erottaa merestä. Nykyisin sen nimenä on IJsselmeer. Pretegelen-jääkausi
Perinteisesti varhaisia ilmastonmuutoksia on tutkittu Alankomaissa. Se näkyi kylmän ilmanalan kasvillisuuden ilmaantumisena Alankomaihin Subarktinen avoin maisema levisi Alankomaihin, ja puuraja siirtyi vähäksi aikaa ensi kertaa kenotsooisella maailmankaudella Alankomaiden eteläpuolelle.
Lämpimän ilmanalan kasvillisuus oli Alankomaissa hyvin harvinainen, hyvin lämmintä kosteaa eli subtrooppista ilmastoa useimmiten suosivat punapuun tai mammuttipetäjän tyyppiset kasvit "Sequoia"-kasvillisuus ja hieman viileämmässä viihtyvä suosypressit ("Taxodium") olivat hävinneet Alankomaista
Alankomaiden kasvillisuus muistutti joinakin aikoina viime jääkauden kylmien vaiheiden kasvillisuutta, ja kylminä vaiheina kasvoi vain koivua ("Betula"), mäntyä ("Pinus") ja leppää ("Alnus"). Matalat, ruohon korkuiset kasvit, kuten "Gramineae", sarakasvit ("Cyperaceae") ja kanervakasvit ("Ericaceae") vallitsivat. Mänty oli yleinen Meinwegissä, mutta leppä ja varsinkin kuusi yleensä harvinaisia. Erässä vaiheessa leppä suhteessa mäntyyn yleistyi männyn harvinaistuessa. Unkarin maantiede
Unkarissa vallitsee suhteellisen kuiva mannerilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin kymmenen astetta, ja maa saa eurooppalaisittain runsaasti auringonpaistetta. Suurimmat sateet tulevat alkukesästä. Wout van Aert
Maantiepyöräilyssä hänellä on maantieajon EM-pronssia vuodelta 2018, ja samalta vuodelta lisäksi Tanskan ympäriajon kokonaiskilpailun voitto. Hänen vahvuutensa ovat yksipäiväiset klassikkokilpailut. Alankomaiden taide
Maalaustaide alkoi jakautua eri lajeihin, erityisesti se näkyi maisema-, muotokuva- ja laatukuvamaalauksessa. Maisemamaalauksen nimiä ovat Lucas van Valckenborch, Paul Bril ja Roeland Savery, muotokuvamaalareita Antonius Moor, Frans Purbus vanhempi ja Cornelius Ketel sekä laatukuvamaalareita Pieter Aertsen, Jan van Hemessen. Venus
Venuksen pinnanmuodot ovat toisenlaisia kuin Maassa, selvää laattatektoniikkaa eli mannerlaattojen liikettä ei ole, vaikka Afrodite Terran lähellä olevat maastonmuodot tuovat mieleen maan valtamerten keskiselänteet. Norja
Norjan rannikolla vallitsee lauhkea meri-ilmasto. Atlantilta vyöryvät keskileveysasteiden liikkuvat matalapaineet tuovat sateita ja kovia tuulia. Etelässä sademäärät ovat suurempia kuin pohjoisessa. Sisämaan vuoristossa on arktinen ilmasto, talvella lunta, pakkasta ja kovaa tuulta. Oslon seudulla on maan ainoa alankoalue, ja siellä on talvisin kylmempää, mutta kesäisin lämpimämpää ja kuivempaa kuin rannikolla. Valko-Venäjän maantiede
Valko-Venäjän maantiedettä hallitsevat laajat alangot, jotka kuuluvat Itä-Euroopan tasankoon. Valko-Venäjän etelä- ja pohjoisosat ovat alankoalueita, ja vain maan keskiosissa on kukkuloita, joista korkein on Dzjaržynskin mäki. Valko-Venäjää halkovat lukuisat joet ja kanavat. Suurimmat joet ovat Dnepr, Pripet, Väinäjoki, Niemen ja Läntinen Bug. Maassa on lisäksi tuhansia pieniä järviä. Valtion pinta-ala on 207 600 neliökilometriä, ja sen rajanaapurit ovat Venäjä, Ukraina, Puola, Liettua ja Latvia Maankohoaminen
Maankohoaminen tarkoittaa maan hyvin hidasta kohoamista. Se johtuu uusimmasta jääkaudesta, jolloin jäätikkö painoi maankuoren lommolleen. Jäätikön aiheuttama maankuoren lommolleen painuminen on havaittavissa nykyään Etelämantereen ja Grönlannin jäätiköistä. Kun jäätikkö on sulanut, lommo pyrkii hitaasti oikenemaan. Kun maa kohoaa rannikolla, kuivaa maata ilmestyy, saaret kasvavat ja merestä ilmestyy uusia saaria. Suomessa maan kohoaminen näkyy selvimmin muun muassa Vaasan seuduilla Merenkurkun rannoilla. Merenkurkun saariston maapinta-ala kasvaa vuosittain noin neliökilometrillä. Koko Suomen pinta-ala kasvaa vuosittain noin seitsemällä neliökilometrillä. Alankomaat
Kaarle V antoi alueen perintönä Espanjan kuningas Filip II:lle, jonka uskonnollisesti jyrkkä politiikka uskonvainoineen johti vapaussotaan reformoidun opin omaksuneissa Alankomaiden pohjoisissa maakunnissa. Ne julistautuivat itsenäisiksi Alankomaiden tasavallaksi (Yhdistyneet provinssit) vuonna 1581, kun taas eteläiset maakunnat (nykyinen Belgia) jäivät Espanjan yhteyteen. Viro
Pohjois- ja Länsi-Viro ovat pinnanmuodoiltaan tasaisia, mutta Etelä-Viron pinnanmuodot ovat vaihtelevampia. Länsi-Viron manneralueen pääosa kuuluu Länsi-Viron alankoon, joka on vanhaa merenpohjaa. Pohjois- ja Länsi-Virossa on laaja kalkkikivitasanko, joka on osa Baltian klinttiä. Tasangon reunan kalkkikivitörmästä muodostuu jyrkänteitä, joista korkein on Koillis-Virossa sijaitseva Ontika, jolla on korkeutta 56 metriä. Ontikaa matalampi, mutta kuuluisampi on Saarenmaan Pangan rantatörmä, jolla on pituutta 2,5 kilometriä ja korkeutta 21 metriä. Pohjois- ja Länsi-Viron nummilla on kalkkikiven hajotessa syntyneitä karstiluolia. Sedimenttikerrostumat ovat ohuita lukuun ottamatta Etelä-Viroa, jossa sedimenttikerrostumien paksuus voi olla jopa 76 metriä. Huomattavimmat luonnonmaantieteelliset piirteet Virossa on muovannut mannerjäätikkö, joka vetäytyi Virosta 13 000 – 10 000 vuotta sitten. Amsterdam
Amsterdam sijaitsee tasaisella alankoalueella, ja osa siitä on merenpinnan tason alapuolella. Kaupunki on IJsselmeeriin kuuluvan IJ’n etelärannalla. Amsteljoki virtaa kaupungin läpi. Lattianpäällyste
Kotien lattiapinnoitteissa on maiden välisiä kulttuurieroja. Kun vuonna 2003 Suomessa asennettiin kokolattiamattoja vain neljään prosenttiin lattia-alasta, Yhdysvalloissa niiden osuus on lähes 60 prosenttia, Euroopan maissa keskimäärin 42 prosenttia ja koko maailmassa 33 prosenttia. Maailmanlaajuisesti suosituin lattianpäällyste on keraaminen kivilattia, joka taas Suomen oloissa vaatii usein lattialämmityksen ollakseen mukava. Suomessahan kotona ollaan yleensä sukkasillaan, muissa länsimaissa kengät jalassa. Eburon-jääkausi
Kauden alkuun sijoittuu Olduvain magneettisen tapahtuman loppu. Ukrainassa lisääntyi kauden loppua kohden subarktisen kasvillisuuden määrä. Islannissa oli voimakas jäätiköityminen 1,6 miljoonaa vuotta sitten. Alankomaissa oli merkkejä maan jäätymisestä, mikä viittaa ainakin kohtalaiseen jäätiköitymiseen. Kylminä kausina Alankomaiden lämpimimmän kuukauden keskilämpötila oli 5 °C, viileinä kausina noin 1-12 °C. Amsterdamsaari
Saari on tuliperäinen, mutta tulivuori ei ole toiminut sitten vuoden 1792. Saaren pinta-ala on 55 km², ja sen pituus on 21 km, ja korkeus 867 m Mont de la Divesin kohdalla.
Saari kuuluu Ranskan eteläisiin ja antarktisiin alueisiin ja yhdessä läheisten Île Saint-Paulin (85 km etelään) kanssa se muodostaa yhden viidestä territorion alueesta. Martin-de-Viviès, aiemmin La Roche Gódon, on territorion pääkaupunki. Johannes Vermeer
Vermeerin maalauksilla on monia tunnusomaisia piirteitä. Yksi niistä on värien täydellinen sopusointu erityisesti ultramariinin ja keltaisen yhdistelmissä. Toinen Vermeerille ominainen piirre on tausta. Monien maalausten tärkeimpiä piirteitä oli niiden huolella työstetty tausta: kartta, maalaus tai peili täydensivät maalausta. Hän suosi laatukuviensa taustoissa kalliita karttoja, sillä ne saivat mallit vaikuttamaan menestyneiltä. Esimerkiksi maalauksessa "Maalaustaide" taustalla on Claes Jansz Visscherin vuonna 1636 julkaisema Alankomaiden kartta. Alankomaiden taide
Taidemaalaus oli 1700-luvun lähes täysin lamassa elpyen vasta 1800-luvulla. Keskiajalla Alankomaiden arkkitehtuuri oli vielä täysin naapurimaiden Saksan ja Ranskan esikuvien mukaista. Esiromaanisen tyylin arkkitehtuuria edustavat Kaarle Suuren palatsi Nijmegenissä, Pyhän Johanneksen kirkko ja Pyhän Lambertin tuomiokirkko Liégessä. Alankomaiden maantiede
Suojautumiseen tulvia vastaan on eri aikakausina käytetty erilaisia menetelmiä. Ensimmäisellä vuosituhannella kylät ja maatalot sijoitettiin ihmisvoimin rakennetuille kukkuloille (). Myöhemmin ne yhdistettiin penkereillä. 1100-luvulla paikalliset viranomaiset perustivat "waterschap"-järjestöjä (tunnetaan myös nimellä "hoogheemraadschap"), joiden tarkoitus oli pitää huolta vedenpinnan korkeudesta ja suojata alueita tulvilta. 1200-luvulla tuulimyllyjä alettiin käyttää veden pumppaamiseen pois alueilta, jotka ovat nyt merenpinnan alapuolella. Tuulimyllyjä käytettiin myöhemmin kuivaamaan järviä poldereiksi. Vuonna 1932 Afsluitdijk () sai päätöksensä, jolloin entinen Zuiderzee erotettiin Pohjanmerestä ja syntyi IJsselmeer. Siitä tuli osa suurempaa Zuiderzeewerken-projektia, jonka neljä polderia valtasivat yhteensä 1 650 neliökilometriä merialuetta.
Pohjanmeren vuoden 1953 tulvan jälkeen kehitettiin mittava patoamissuunnitelma Deltawerken Zeelandin suistoalueen tulvariskin vähentämiseksi. Työt käynnistettiin vuonna 1958, ja ne saatiin suurelta osin päätökseen vuonna 2002. Työmaa oli valtaisa, ensisijaisia ulompia penkereitä kohotettiin 3 000 kilometrin sekä toissijaisia 10 000 kilometrin matkalta. Uusien riskinhallintamenetelmien kehittämisen jälkeen on penkereitä vahvistettu uudelleen. Deltawerken on yksi suurimmista ihmiskunnan tekemistä rakennelmista, ja American Society of Civil Engineers pitää sitä yhtenä nykymaailman seitsemästä ihmeestä.
Koska poldereiden ylläpito on kallista, niistä luopumisesta on puhuttu. Alankomaat on yksi maista, joiden on katsottu kärsivän eniten ilmastonmuutoksesta, varsinkin merenpinnan kohoamisen vuoksi. Alankomaat
Pohjanmeren vuoden 1953 tulvakatastrofin jälkeen kehitettiin mittava patoamissuunnitelma Deltawerken Zeelandin suistoalueen tulvariskin vähentämiseksi. Työt käynnistettiin 1958, ja ne saatiin suurelta osin päätökseen vuonna 2002. Työmaa oli valtaisa, ensisijaisia ulompia penkereitä kohotettiin 3 000 kilometrin sekä toissijaisia 10 000 kilometrin matkalta. Uusien riskinhallintamenetelmien kehittämisen jälkeen on penkereitä vahvistettu uudelleen. Deltawerken on yksi suurimmista ihmiskunnan tekemistä rakennelmista. Asetelma (maalaustaide)
Asetelma on esitys arjen läheisistä esineistä. Se oli suosittu 1600-luvun Hollannissa kahdesta syystä: maan taide ei ollut vahvan kirkollisen vallan suojeluksessa ja nouseva luokka porvaristo arvosti maalaustaidetta sekä kauneudellisena kohteena että kaupankäynnin välineenä. Normaal Amsterdams Peil
NAP on toteutettu pilarilla, jonka yläpäässä on pronssinen kupera, pyöreä laatta, jonka yläpinta ilmentää fyysisesti sen tasoa. Pilari on rakennettu aina toiseen hiekkakerrokseen saakka. Alankomaiden maantiede
Alankomaiden vanhimmat kivet ovat peräisin kivihiilikaudelta. Slochterenin alueella kivihiilikauden kerrostuman pintakerros on hiekkakiveä. Alue tunnetaan maakaasuesiintymistään. Permikauden loppupuolella Alankomaiden pohjoisosiin muodostui suuria vuorisuolaesiintymiä. Alankomaat
Maan jakaa kahteen pääosaan kolme jokea: Rein (), Waal ja Maas. Alankomaiden lounaisosa on itse asiassa yksi iso jokien suistoalue. Islannin maantiede
Huolimatta saaren pohjoisesta sijainnista Islannin ilmasto on leudompi kuin voisi olettaa. Esimerkiksi Reykjavíkissa lämpötila on heinäkuussa keskimäärin 11 °C, kun taas tammikuussa 0 °C. Syynä ilmaston leutouteen on meri-ilmasto ja etenkin pohjoiseen lämmintä vettä tuova Golfvirta. Vuosittainen sademäärä on etelärannikolla noin 3 000 millimetriä, kun taas Vatnajökullilla noin 400 millimetriä. Rannikkoalueet ovat usein tuulisia ja myrskyt ovat yleisiä. Kuitenkin ukkoset ovat harvinaisia. Pilvisyys
Maan pinnasta on noin 70% pilvien peitossa, yhtenäisiä laajoja pilvialueita on 20–30%. 
Pilvisyyden pienienkin muutosten arvellaan vaikuttavan maan pintalämpötilaan, koska pilvet heijastavat monesti paljon säteilyä, toki pilvilajista riippuen.
Eri alueiden tyypillinen pilvisyys vaihtelee huomattavasti. Aavikot ja jäätiköt ovat melko pilvettömiä, meret pilvisiä. Kosteat manneralueet ovat melko pilvisiä.
Pilvisyys Saharan yllä on 10–40%, sademetsässä 60–70 % ja savannilla 50% ja Euroopan ja Aasian metsäalueilla 50–70%. Pilvettömintä on Etelämantereella. Hyvin pilvistä on esimerkiksi keskisellä pohjoisella Pohjois-Atlantilla, 80–100%. Merien pilvisyys on välillä
40–100%, mannerten 5–75%.
Pilvien valonheijastuskyky on keskimäärin 55%, 40–80%. Luxemburg
Maa jakautuu kahteen hyvin erilaiseen maantieteelliseen alueeseen. Pohjoisessa on Oesling, jonka keskikorkeus on 450 metriä merenpinnasta ja joka käsittää noin kolmanneksen koko maan pinta-alasta. Alue muodostaa itäisen osan Ardennien vuoristosta. Maan keski- ja eteläosassa on Gutland eli ”Hyvä maa”. Alueen keskikorkeus on 250 metriä merenpinnasta ja se käsittää loput kaksi kolmannesta valtion pinta-alasta. Idässä alue rajoittuu Moselin maanviljelyslaaksoon ja etelässä se on osa Lothringenin tasankoa. Luxemburg
Luxemburgin ilmasto on mantereisempi kuin esimerkiksi Hollannin; Ardennien vuoristo antaa lisäsuojaa meren vaikutukselta. Maan eteläosassa ilmasto on kuivempi ja aurinkoisempi kuin pohjoisessa. Talvet voivat olla varsin ankaria, lumipeite voi kestää joitakin viikkoja. Amerikan maantiede
Väli-Amerikan ilmasto on perustyypiltään trooppinen, mutta vuoristojen ja vaihtelevien pinnanmuotojen takia ilmasto-olot vaihtelevat. Alavia alueita, joilla ilmasto voi olla kuuman ja kostean trooppista ja kasvillisuus sademetsää, on vähän. Korkeammilla alueilla ilmasto on lähes lauhkea, esimerkiksi Meksikon ylängöllä. Joidenkin vuorten rinteille kulkeutuu kosteita tuulia tuoden paljon sateita mukanaan ja tällaisissa paikoissa kasvillisuus onkin erittäin rehevää. Koillis-Meksikoon tällaisia sateita ei kantaudu ja sen ilmasto onkin puolikuiva. Unkarin maantiede
Alankoalueet ovat keskimäärin kuivempia kuin ylänköalueet, ja niillä sataa noin 500–600 millimetriä vuosittain. Ylängöillä sademäärä on 600-800 millimetriä. Alföldin keski- ja itäosat ovat maan kuivimpia alueita, ja eniten sadetta saa puolestaan maan lounaiset ylänköalueet. Suurimmat sademäärät ajoittuvat alkukesään ja tulevat usein rajujen ukkoskuurojen muodossa. Talvella maassa on lumipeite tyypillisesti 30–40 päivän ajan. Alankomaat
Alankomaissa on kaksikymmentä kansallispuistoa. Niistä kaksi vanhinta, Hoge Veluwe ja Veluwezoom, syntyivät yksityisestä aloitteesta, ja valtio on perustanut 18 muuta 1980-luvun puolivälin jälkeen. Määritelmän mukaan puiston pinta-alan pitää olla ainakin tuhat hehtaaria, ja sillä pitää olla poikkeuksellisia luonnonarvoja. Hoge Veluwessa tavataan saksanhirviä, metsäkauriita, mufloneita ja villisikoja. Belgia
Belgiassa on kolme selkeästi erillistä aluetta: rannikko, keskitasanko ja Ardennit. Rannikon tasanko koostuu hiekkadyyneistä ja mereltä vallatuista alueista. Kempenin nummialue lähellä Hollannin rajaa on harvaan asuttua. Keskustasanko on tasaista, hedelmällistä maata, jota halkovat monet kastelukanavat. Ardennien vuoristo maan kaakkoisosassa on metsäistä ja vuoristoista seutua. Se on paljon korkeamman vuoriston jäänne, jota jäätiköt ja myöhempi eroosio ovat kuluttaneet. Joet kulkevat siellä jyrkissä rotkolaaksoissa. Pori
Maaperä Porissa ja sen ympäristössä vaihtelee etelän ja pohjoisen reunaosien tasaisesta tai rikkonaisemmasta moreenimaasta Yyterin­niemen harjuainekseen ja Kokemäenjokisuiston ja jokivarren savi-, hiesu- ja hietakerrostumiin. Kaupungin rannikkoseudut ovat alavaa ja tasaista maata, keskikorkeus merenpinnasta on alle kymmenen metriä. Meren lahdet alueella ovat yleensä matalia. Rannikolla on hiekka kasaantunut paikoittain loiviksi dyyneiksi, mikä on nähtävissä Yyterissä, jonka hiekkarannat ovat Suomen kuuluisimpia. Suomen maantiede
Yleisin kivennäismaalaji on moreeni, jonka päälle on paikoin kasautunut savikkoa. Moreenin peittämillä alueilla tyypillisiä pinnanmuotoja ovat tavallisesti luode-kaakko-suuntaiset drumliinit, jotka ovat muodoiltaan virtaviivaisia moreenimäkiä. Näitä on esimerkiksi monissa osissa Savoa. Savikkoja on eniten Lounais-Suomen, Pohjanmaan ja Uudenmaan rannikkoalueilla. Maaperä
Maaperän paksuus Suomessa on keskimäärin 10 metriä. Maaperän paksuus kuitenkin vaihtelee suuresti niin, että paksuimmillaan se saattaa olla jopa 100 metriä, kun taas paikoin kallioperä voi olla täysin paljaana. Ruotsin maantiede
Ruotsin ilmastoon vaikuttavat sen pohjoinen sijainti ja Skandien antama suoja Atlantin lämpimiltä, kosteilta tuulilta. Tukholman Pohjoispuolella ilmasto on melko mantereinen ja kuivempi kuin Suomessa, Föhn-tuulet ovat tyypillisiä. Kesät ovat melko lämpimiä ja talvet kylmiä ja lumisia. Tukholman eteläpuolella sisämaassa vallitsee väli-ilmasto, jossa Atlantilta tulevat matalapaineet vallitsevat. Seudun kesät ovat lämpimiä, mutta talvet vaihtelevat lumisista lauhkeisiin. Göteborgin seudun länsirannikolla ja Skoonessa pimeät ja lumettomat talvet ovat enempi sääntö kuin poikkeus. Göteborgin seudun merellisessä Pohjois-Euroopan ilmastossa kesät ovat useammin mantereisempia seutuja koleampia, Skoone on kesäisin altis myös Keski-Euroopasta tuleville lämmönpurkauksille, joten siellä on kuitenkin kesäisin Länsirannikkoa lämpimämpää. Portugalin maantiede
Suurin osa, noin 60 prosenttia, Portugalin alle 400 metrin korkeudessa olevasta maasta ovat maan eteläpuoliskolla. Douro- ja Tajojoen alajuoksuilla on triaskautista hiekkakiveä. Siitä sisämaahan triaskautisten hiekkakivialueiden välissä on nuorempaa liitukautista hiekkakiveä ja konglomeraatteja. Alto Alentejon alueella Tajo- ja Guadianajokien välisellä alueella on Espanjan sisämaasta jatkuvaa ylätasankoa. Eteläisessä Algarvessa on muun maan vuoristoista erottuvia kalkkikivisiä ja hiekkakivisiä kukkuloita. Alankomaat
Alankomaat rajoittuu idässä Saksaan, etelässä Belgiaan ja pohjoisessa sekä lännessä Pohjanmereen. Lisäksi Alankomailla on maarajaa myös Ranskan kanssa Karibianmerellä sijaitsevan Saint-Martinin saaren kautta. Pinta-ala on ja väkiluku oli marraskuun 2009 alussa . Alankomaiden pääkaupunki on Amsterdam, mutta hallitus sijaitsee Haagissa, joka on maan kolmanneksi suurin kaupunki. Maan toiseksi suurimmassa kaupungissa, Rotterdamissa, on Euroopan suurin satama. Maan neljänneksi suurin kaupunki on Utrecht. Maan tiheimmin asuttua aluetta (Amsterdamin, Rotterdamin, Haagin ja Utrechtin kaupungit sekä niiden ympäristö) kutsutaan Randstadiksi. Maankaltaistaminen
Maankaltaistaminen on kiistanalainen aihe erityisesti tarpeellisuutensa osalta. Potentiaalisilta planeetoilta näyttää puuttuvan monia Maa-planeetan asuinkelpoiseksi tekeviä ominaisuuksia. Maassa ilmakehän hiilidioksidipitoisuutta säätää osaltaan laattatektoniikka, jossa uusiutuviin mannerlaattoihin sitoutuu hiilidioksidia. Marsissa ei ole mannerlaattoja eikä laattatektoniikkaa, joka voisi säädellä hiilidioksidin määrää. Venuksen maankaltaistamista vaikeuttaa planeetan vesivarojen puute. Sekä Marsin että Venuksen omien magneettikenttien suojaava vaikutus on huomattavan heikko verrattuna maan magneettikenttään, jonka vahvuus osaltaan estää aurinkotuulta puhaltamasta maan kaasukehää avaruuteen. Andorran maantiede
Elävään luontoon vaikuttaa selvästi maan pinnanmuodot, sillä lajisto muuttuu selvästi noustessa laaksoista vuorten huipuille. Metsät peittävät 38,2 maan pinta-alasta, ja eteläisisten laaksojen lehtimetsissä näkyy erityisesti välimerenilmaston vaikutus. Korkeammalla puusto muuttuu valtaosin männyiksi ja pihdoiksi. Puurajan yläpuolella on vuoristoniittyjä. Laaksoissa kukkii muun muassa Andorran kansalliskukka valkonarsissi. Vaara-Suomi
Vaara-Suomen erikoisuus on se, että vaarojen rinteillä ja lailla on ravinteikkaampi maaperä kuin alavilla mailla. Tämä johtuu siitä, että korkea vedenkoskematon maa vaarojen rinteillä ja lailla on pysynyt ravinteikkaana, kun taas alavat maat ovat menettäneet ravinteita vesien huuhtomina meriin, kuten esimerkiksi jääkauden ajan Yoldiamereen. Maaperän ravinteikkuuden takia Vaara-Suomessa on etenkin Kainuun alueilla lehtoja. Lehdot ovat kuitenkin yksittäistapauksia, sillä maapeite ja kasvillisuus on niukkaa niukkaravinteisen kallioperän takia. Alankomaat
Jalkapallo on Alankomaiden suosituin urheilulaji, ja sitä pelaa lähes kaksi miljoonaa ihmistä. Maan miesten maajoukkue on saanut hopeaa kolmesti MM-turnauksessa vuosina 1974, 1978 ja 2010. Toukokuussa 2017 se oli FIFA-rankingissa sijalla 32, mutta parhaimmillaan joukkue on ollut peräti sijalla kaksi. Maan kolme suurta jalkapallojoukkuetta ovat AFC Ajax, Feyenoord Rotterdam ja PSV Eindhoven, ja legendaarisia pelaajia Johan Cruijff, Marco van Basten, Frank Rijkaard ja Ruud Gullit. Alankomaiden pääsarjaa Eredivisieta seurasi kaudella 2009–2010 paikan päällä keskimäärin 19 668 ihmistä ottelua kohden. Belgia
Belgian alavassa pohjoisosassa ilmasto muistuttaa Alankomaiden ilmastoa. Maan keskiosassa maasto on hiukan korkeampaa, talvet kylmempiä ja kesät lämpimämpiä kuin rannikolla. Brysselissä vuoden kylmimmän kuukauden, helmikuun keskimääräinen alin lämpötila on 0,6 astetta ja vuoden kuumimman kuukauden elokuun keskimääräinen ylin 22,5 astetta. Ardenneilla on jo selvästi kylmempää, ja siellä lunta on maassa keskimäärin 50 päivänä talvessa, kun pohjoisosassa lumi kestää keskimäärin kymmenen päivää. Virtonissa Ardennien laaksossa vuoden kylmimmän kuukauden helmikuun keskimääräinen alin lämpötila on −1,2 astetta, ja vuoden kuumimman kuukauden elokuun keskimääräinen ylin 23,4 astetta. Normaal Amsterdams Peil
Normaal Amsterdams Peil (lyh. NAP) on lähtötaso Hollannin ja useiden muiden maiden korkeusvertausjärjestelmille. Sen taso määritettiin mittaamalla IJ-joen korkeus vuoksen ja luoteen aikana Amsterdamin Haarlemmersluisissa päivittäin välillä 1.9.1683–1.9.1684. Skotlannin maantiede
Skotlannissa vallitsee leuto meri-ilmasto. Maan pienestä koosta huolimatta ilmastossa on huomattavia vaihteluita. Skotlannin vuoristoisuuden ja Atlantilta puhaltavien tuulien takia maan länsirannikko on huomattavasti kosteampi ja tuulisempi kuin itärannikko. Ylämaiden länsiosassa voi sataa jopa 3 000 millimetriä vuodessa, kun itärannikolla jäädään alle 800 millimetriin. Sadepäivät vaihtelevat 150–250 päivän välillä. Lunta sataa keskimäärin 15–20 päivänä vuodessa, mutta korkeimmilla vuorilla lunta voi tulla jopa 100 päivänä vuodessa. Uudenmaan maakunta
Uudenmaan maaperä on peruskalliota: graniittia, gneissejä ja erilaisia seoskivilajeja. Alueen länsiosan kallioperälle ovat tyypillisiä liuskeisissa gneisseissä olevat kalkkikivijuonteet. Lohjan alueella on rikas kalkkikivivyöhyke ja kalkkikiven louhinnalla on siellä vuosisataiset perinteet. Lohjanjärven rannoille on kehittynyt omintakeisesti muodostuneita kalkkikivikallioita, kuten Ämmänuuneiksi kutsutut kalkkikivionkalot. Järvenpään ja Keravan alueella kallioperä on mikrokliinigraniittista. Alueella on myös metamorfisia ja migmaatiittisia kivilajeja sekä granodioriittisten ja kvartsidioriittisten kivilajien nauha. Pohjois-Espoossa on laajoilla alueilla vallitsevana kivilajina mikrokliinigraniitti. Ruotsin maantiede
Skandeilla on vuoristoilmaston olosuhteita. Alueen ominaispiirre on föhn-tuuli, joka tuo mukanaan Skandien yli mereltä lämmintä ja kuivaa ilmaa. Kasvillisuus on Skandien pohjoisosassa tunturipaljakoilla pääosin alpiinista vuoristokasvillisuutta. Amsterdam
Toisen maailmansodan jälkeen Amsterdamin suvaitsevaisuus houkutteli paljon hippejä ja muita vaihtoehtokulttuurien edustajia. Kun kaupungin vanhoja rakennuksia oltiin purkamassa, aiheutti tämä suuren vastalausemyrskyn. Näin ollen esimerkiksi Jordaanin alue säästyi. Sittemmin Amsterdamista on kehittynyt yksi maailman suosituimmista kaupunkimatkakohteista, johtuen varmasti historiallisesta keskustasta ja ainutlaatuisesta taidehistoriasta. Nykypäivänä amsterdamilaisten huolenaiheena on ilmaston lämpenemisestä johtuva vedenpinnan nousu, joka uhkaa nousta kriittiselle tasolle. Alankomaissa on tehtävä paljon töitä sen eteen. Pretegelen-jääkausi
Maa oli romahtanut lämpökausien ja jääkausien vuorottelun kylmään tilaan jo ennen Pretegeleniä. Pretegelen-kaudella koettiin kolme aikaisempia huomattavasti kylmempää kautta, joiden aikana jäätiköt levisivät aiempaa laajemmalle ja Alankomaihin levisi arktinen kasvillisuus, kun heinäkuun keskilämpötila laski siellä alimmillaan 6 asteen tienoille. Turkish Airlinesin lento 1951
Säätila oli normaali Alankomaiden talvisää, ilma oli hieman sumuinen ja tuuli oli vähäistä. Alankomaat
Triaskauden jälkeen alkoi 20 miljoonaa vuotta kestänyt vaihe, jolloin syntyi sedimenttikiviä. Osa niistä sisältää öljyä, ja tällöin syntyivät öljykentät Pohjanmeren alle. Liitukaudella nykyinen Alankomaiden alue oli kokonaan meren alla. Kenotsooisella kaudella syntyneitä savikerrostumia kaivetaan nykyisin ylös tiilien tekemistä varten. Jääkaudet muuttivat maisemaa rajusti kerrostaen alueelle moreenia ja savea. Ne toivat myös suuria siirtolohkareita. Veiksel-jääkauden jäätikkö ei ulottunut Alankomaihin, mutta sen aikana alueelle tuli paljon hiekkaa. Alankomaiden maantiede
Alankomaita hallitsee meri-ilmasto. Tammikuun keskilämpötila on kolme astetta ja heinäkuun 18 astetta. Sadetta tulee tasaisen runsaasti ympäri vuoden. Kevät saapuu Alankomaihin jo helmikuussa lyhyen ja mustan talven jälkeen. Puiden lehteentulo ajoittuu maaliskuun lopulle. Tulppaanipellot ovat täynnä kukkivia tulppaaneja maalis–huhtikuussa. Puut pudottavat lehtensä loka–marraskuussa, ja ensilumi sataa yleensä tammikuussa, mutta pysyvää lumipeitettä maahan ei sada. Usein talven sateet tulevat vetenä. Kalliopiirros
On ihmetelty, miksi nykyisen Suomen alueelta ei tunneta kuin muutamia epävarmoja esihistoriallisen ajan kalliopiirroksia, vaikka niitä on löytynyt naapurimaista. Suomen kalliopiirrosten puuttumista on selitetty sillä, että vedenpinnan vaihtelut eivät täällä ole pitäneet kovinkaan monia kalliopintoja avoimina. Karjalan kalliopiirrokset ovat yleensä löytyneet rannoilta, joiden vedenpinta on pysynyt jokseenkin samalla korkeudella jo vuosituhansia, kuten Äänisellä. Suomessa vedenpinta on vaihdellut, varsinkin laskenut huomattavasti, ja rannan siirtyessä kauemmas on kalliot peittyneet kasvillisuudella. Alankomaat
Alankomaiden vanhimmat kivet ovat peräisin kivihiilikaudelta. Slochterenin alueella kivihiilikauden kerrostuman pintakerros on hiekkakiveä. Alue tunnetaan maakaasuesiintymistään. Permikauden loppupuolella Alankomaiden pohjoisosiin muodostui suuria vuorisuolaesiintymiä. Uudenmaan maakunta
Pinnanmuodoltaan Uusimaa on yhtenäistä sisämaasta Suomenlahtea kohti viettävää rannikkomaata. Pienissä piirteissä maakunnan pinnanmuodot sen sijaan vaihtelevat runsaastikin. Keski- ja Itä-Uudellemaalle ovat ominaisia savikkomaat, joita halkovat Salpausselän rinteen lähteistä ja pikkujärvistä alkunsa saavat rannikkojoet. Rannikon tuntumassa on jyrkkäpiirteisiä avokalliomaastoja. Maakunnan korkeimmat mäet ja vuoret sijaitsevat alueen länsiosissa, esimerkiksi Keinumäki (162 m) ja Mankoolin kukkula (161 m). Nummi-Pusulassa sijaitseva Lintukiimanvuori (153 m) on tunnettu näköalapaikka. Voimakas murtumasysteemi tekee Uudenmaan mäistä ja vuorista jyrkkäseinäisiä. Hiidenkirnuja esiintyy muun muassa Hangossa ja Vihdissä. Itämeri-vaiheiden muinaisrannat ovat jättäneet maisemaan jälkensä paikoittaisina törminä. Alankomaiden taide
Etelässä rinnastettiin Raamatun tapahtumat maallisiin ja realistinen väritys selkeään kuvarakenteeseen. Maalareiden taiteellisena päämääränä oli tuolloin yksityiskohtien tarkka kuvaaminen ja tilan käyttö. Esimerkkeinä seuraavat taiteilijat: Flémallen mestari, Rogier van der Weyden, Hugo van der Goes, Hans Memling ja Gerard David. Pohjoisessa oli vallalla karumpi, yksinkertaisempi ja asiallisempi ilmaisutapa. Esimerkiksi mainittakoon taiteilijat Albert van Ouwater, Dirk Bouts vanhempi, Petrus Christus ja Geertgen tot Sint Jans sekä erityisesti groteskin fantastisten maalausten tekijä Hieronymus Bosch. Moreeni
Maalajina moreeni on Suomen yleisin maalaji, ja se peittää Suomen kallioperää lähes kauttaaltaan. Suomen maapinta-alasta moreenin osuus on noin 48 %. Moreenit ovat niin kutsuttuja "lajittumattomia" maalajeja, eli ne sisältävät useaa keskenään sekoittunutta maalajitetta suurista kivenlohkareista aina hienoimpaan saveen. Alankomaiden taide
Kultakauden arkkitehtuuri sai vaikutteita italialaisesta renessanssista, mutta siinä oli silti kansallisia ominaispiirteitä. Tyypillisiä rakennuksia olivat Amsterdamin raatihuone ja Haarlemin teurastajien kiltatalo. Ruotsin maantiede
Eteläisimmässä Ruotsissa ja lounaisrannikolla ilmasto on Ruotsin lauhkein. Pysyvä lumipeite on maassa vain joitakin päiviä tammi–helmikuussa, joten talvet ovat selvästi lyhyempiä kuin pohjoisempana. Lunta ei toisinaan sada koko talvena, joten talvet ovat pimeämpiä kuin pohjoisempana. Atlantin ja Itämeren leudontava vaikutus näkyy alueella voimakkaasti myös kesäisin: päivälämpötilat ovat keski- ja loppukesällä usein matalampia kuin pohjoisempana sisämaassa, mutta syksyllä alue pysyy lämpimämpänä pohjoista pidempään. Etenkin loppukesät, syksyt ja talvet ovat sateisia, keväät ja alkukesät taas kuivia. Talvisin myrskyt ja voimakkaat tuulet ovat yleisiä. Talvella runsaimmat sateet saadaan aivan alueen eteläisimmissä osissa. Vuoden sademäärä on noin 500–1000 mm. Luxemburg
Luxemburg on Euroopan unionin pienimpiä jäsenvaltioita. Sen pinta-alasta (2 586 km²) noin kaksi kolmannesta on alavaa maatalousseutua, mutta pohjoisin kolmannes on vuoristoista Ardennien aluetta. Vuosisatojen varrella maa on ollut välillä itsenäinen herttuakunta, mutta usein osa naapurimaitaan Ranskaa, Saksaa ja Alankomaita. Luxemburg on toiminut aktiivisesti Euroopan unionissa alusta alkaen, ja monien kansainvälisten elimien päämajat ovat Luxemburgissa. Maan vauraus syntyi aikoinaan terästeollisuudesta, mutta viime vuosikymmeninä pankkitoiminta on noussut tärkeämmäksi. Uraanin esiintyminen
Suomen kallioperä yhdessä Ruotsin pääosan kanssa kuuluu Fennoskandian kilpialueeseen, jossa hyvin vanhaa peruskalliota on paljastunut laajalta alueelta. Erittäin vanhoihin kiviin tyypillisesti kertyy edellä selitetyn magmakiviprosessin kautta keskimääräistä korkeampia uraanipitoisuuksia. Suomen yleisimpiä kivilajeja ovat graniitit, jotka peittävät pääosan kallioperän pinta-alasta (n. 52,5 %). Niiden uraanipitoisuus on tavallisesti 3–10 wppm, mikä on varsin suuri verrattuna maankuoren keskiarvoon (4 wppm). Deltawerken
Alankomaiden Zeelandin maakunta sijaitsee Rein-, Schelde-, Waal- ja Maasjokien suistossa ja on erityisen alavaa. Vuoden 1953 tulva peitti suuren osan maakunnasta alleen, ja yli hukkui. Myös Englanti, Belgia ja Ranska kärsivät tulvasta. Kreikan maantiede
Tasankoja, kuten rannikkotasankoa ja vuorten välisiä tasankoja, on Kreikan pinta-alasta noin 20 prosenttia. Suurin tasankoalue on Keski-Makedoniassa ja koostuu Thessalonikin, Giannitsán ja Katerínin tasankoalueista, yhteispinta-alaltaan noin . Suurimmat yksittäiset tasangot ovat Thessalonikin tasanko (), läntinen Thessalian tasanko (), Giannitsán tasanko (), Sérresin tasanko (), Lárisan–Týrnavoksen tasanko (), Komotinín tasanko () sekä Dráman tasanko (). Alankomaiden maantiede
Triaskauden jälkeen alkoi 20 miljoonaa vuotta kestänyt vaihe, jolloin syntyi sedimenttikiviä. Osa niistä sisältää öljyä, ja tällöin syntyivät öljykentät Pohjanmeren alle. Liitukaudella nykyinen Alankomaiden alue oli kokonaan meren alla. Kenotsooisella kaudella syntyneitä savikerrostumia kaivetaan nykyisin ylös tiilien valmistusta varten. Jääkaudet muuttivat maisemaa rajusti kerrostaen alueelle moreenia ja savea. Ne toivat myös suuria siirtolohkareita. Veiksel-jääkauden jäätikkö ei ulottunut Alankomaihin, mutta sen aikana alueelle tuli paljon hiekkaa. Amsterdamsaari
Toisin kuin muualla territoriossa, Île Amsterdamissa vallitsee leuto meri-ilmasto, keskilämpötila on 13 °C, vuotuinen sademäärä 1 100 mm, länsituulet ovat vallitsevia ja ilmasto on hyvin kostea. Alanko
Alanko tarkoittaa maantieteessä laajaa aluetta, joka pinnanmuodostuksesta riippumatta on muuta maan pinnan korkeutta alempana, 0–200 metriä merenpinnan yläpuolella. Tasanko
Tasanko on laaja, suhteellisen yhtenäinen tasainen alue. Tyypillisiä tasankoja ovat preeria ja savanni. Tasankoja peittää useimmiten ruohikko tai matala pensaikko. Jokien varsille kehittyy joskus jopa laajojakin tulvatasankoja. Saksan demokraattinen tasavalta
Saksan demokraattiseen tasavaltaan kuulunut alue on suurelta osin tasaisella maaperällä. Pohjoisen viljavat alangot vaihtuvat alueen länsiosassa metsien ja peltojen täplittämäksi kumpuilevaksi ylängöksi. Etelässä on vuoristoa. Maalaji
Hietamaat (Ht) ovat usein kellanruskeita tai kellanharmaita. Veden voimakkaan kapillaarisen nousun vuoksi (hikevä maa) hietamaat ovat parhaita viljelysmaita. Karkea hieta (KHt) on maalaji, jonka vallitseva lajite on 0,06–0,2 mm. Sen rakeet ovat vielä paljain silmin nähtävissä. Savilajitetta on yleensä alle 10 painoprosenttia ja hienoa hiekkaa usein melko paljon. Hienon hiedan (HHt) vallitseva maalajite on 0,02–0,06, ja sen rakeita on vaikea erottaa paljain silmin. Savilajitetta on yleensä alle 20 %. Hieno hieta on pehmeää ja löyhästi kokkareista.
Lössi on tuulen kerrostamaa hienoa hietaa, jonka raekoostumus Suomessa on 0,02–0,06 mm. Keski-Euroopan lössikerrostumien raekoostumus on 0,01–0,05 mm. Suomen lössikerrostumat Salpausselkien alueilla syntyivät pian jääkauden jälkeen ennen kuin kasvillisuus sitoi maa-ainekset paikalleen. Liejuinen hieta (ljHt) sisältää liejua 2–6 painoprosenttia. Pienikin eloperäisen maalajin osuus vaikuttaa paljon maan fysikaalisiin ja kemiallisiin ominaisuuksiin. Lietehieta on syntynyt tulvan aikana, kun hietaan on sekoittunut eloperäistä ainesta. Kalkkimaannos
Kalkkimaannos on maannos, jossa on keskimääräistä enemmän kalkkia. Monesti kalkki irtoaa alla olevasta rapautuvasta kalliosta, saapuu veden kuljettamana tai kulkee pölynä tuulen mukana kauempaa. Yleensä kalkki parantaa maaperää neutraloimalla sitä ja edistämällä monien kalkinsuosija- ja kalkinvaatijakasvien kasvua. Niinpä kalkkimaaperä on monesti neutraali ja ravinteikas. Toisaalta taas runsaskalkkisilla alueilla kalkki saattaa olla ongelma kalkkia vieroksuville kasveille. Kalkkimaa saattaa olla myös altis kuivumiselle. Suomen kallioperä koostuu suureksi osaksi niukkaravinteista kivistä ja suuri sademäärä hapattaa maaperää laajalti. Tällöin maa on monesti kalkki- ja ravinneköyhää. Alankomaiden maantiede
Maan jakaa kahteen pääosaan kolme jokea: Rein (), Waal ja Maas. Joet ovat myös kulttuurisia rajoja, jotka näkyvät esimerkiksi puhutuissa murteissa sekä uskontokunnissa (aiemmin katolilaisuuden dominoidessa etelässä ja kalvinismin pohjoisessa). Alankomaiden lounaisosa on itse asiassa yksi iso jokien suistoalue. Tanska
Tanskassa ei ole ylänköjä, ja korkein piste Møllehøj on vain noin merenpinnan yläpuolella. Jyllannin matalat moreeniharjanteet jakavat niemimaan kahteen osaan. Lännessä on hiekkadyynien ja laguunien Pohjanmeren rannikkoalue ja idässä laaja savitasanko. Suurin osa Tanskan pinta-alasta on laidunmaata, mutta myös pienialaisia istutettuja metsä-alueita löytyy. Lehtimetsävyöhykkeeseen kuuluvassa Tanskassa ei kasva havupuita juuri luonnostaan. Niitä kuitenkin viljellään joulukuusiksi; Tanska on maailman suurimpia viljeltyjen joulukuusien viejiä, josta lähtee vuosittain joulupuuta ulkomaille. Tanskassa on tavattu sata nisäkäslajia ja . Menap-jääkausi
Kaudella oli kaksi kylmää vaihetta, joiden välissä männyn ja koivun luonnehtima periglasiaalinen ympäristö, ja Tegelenissä Alankomaissa oli jääpiikkejä ja muuta kryoturbaatiota. Alankomaihin syntyi Hattemin kerrostuma, jossa oli ensi kertaa suuri määrä Skandinaviasta tulleita siirtolohkareita, Itä-Fennoskandiasta ja Ruotsista. Alankomaissa oli tuulipölytteistä kylmälle ilmanalalle ominaista ruohoa ja matalaa varpukasvillisuutta; nämä yleistyivät kahtena kylmyyshuippuna, joiden välissä lauhkean vyöhykkeen puut, muun muassa mänty ("Pinus") olivat yleisiä. Kaudella esiintyi myös marunaa ("Artemisia"), mutta se ei ollut yleinen. Viron järvet
Viron alueella maaperässä on Suomea enemmän kalkkikiveä ja siitä irronnutta moreenia, joten maaperän vaikutukset vesistöön ovat hieman erilaisia kuin Suomessa. Maakamara on kuitenkin melko tasaista, joten soistuminen on myös Virossa ollut yleistä. Näiden seikkojen vuoksi järvien luokittelussa on muodostettu erityisiä paikallisesti yleisiä järvityyppejä, joilla järvet voidaan helposti luonnehtia. Maan säteilytasapaino
Noin puolet Maan pinnasta on pilvien peitossa. Pilvien emissiivisyys on keskimäärin 0.5 . Käytännössä tämä luku on pienneettävä kertovalla Maan ja pilvien lämpötilojen osamaäärän neljännellä potenssilla eli (Tpilvi/Tmaa)^4
. Pilvien keskilämpötila on 258 K. Kun kaikki ilmiöt otetaan huomioon, Maan keskimääräiseksi pintalämpötilaksi tulee 285 K ja emissiivisyydeksi 0.64. Kyrie Irving
Helmikuussa 2017 Irving totesi, että maa on litteä. Podcast-haastattelussa hän totesi: "Tämä ei ole edes salaliittoteoria ... Maa on tasainen. Maa on tasainen. Belgia
Maan harvaan asutulla ylänköalueella, jossa muun muassa Ardennien vuoristo sijaitsee, on metsätalous merkittävin teollisuudenala. Pyökki ja tammi ovat tuon alueen tärkeimmät puulajit.
Belgia on teollistunut maa, ja sen väestö on keskittynyt kaupunkeihin. Kivihiili on maan huomattavin luonnonvara, mutta sen tuotanto on kuitenkin jo kauan ollut laskussa ja Valloniassa (muun muassa Hainaut’ssa) sijaitsevat hiilikaivosalueet kamppailevat nykyään talousvaikeuksissa. Tämän vuoksi Belgia on riippuvainen ulkomailta tuoduista polttoaineista ja raaka-aineista. Maan kaikesta energiasta viidesosa ja sähkövoimasta melkein 70 prosenttia tuotetaan yhteensä kahdeksassa ydinvoimalassa. Suurin osa maan teollisuuskeskittymistä sijaitsee Flanderin alueella. Alankomaat
Sisämaata edustavassa De Biltissä on helmikuun keskimääräinen alin lämpötila , ja lämpimimmän kuukauden elokuun keskimääräinen ylin . Sadetilastot ovat samansuuntaiset kuin rannikollakin. Merenpinnan nousu
Suomen rannikolla merenpinnan taso on pitkään laskenut suhteessa maahan jääkauden jälkeisen maankohoamisen seurauksena. Maankohoaminen jatkuu edelleen: Suomenlahdella sen vauhti on noin 4–5 mm vuodessa, Perämerellä jopa 9–10 mm vuodessa. Maankohoaminen ja merenpinnan nousu muuttavat rantaviivan sijaintia vastakkaisiin suuntiin, ja maankohoaminen kumoaakin Suomessa suuren osan merenpinnan noususta. Toisaalta myös jäätiköiden sulamisesta johtuvat painovoimakentän muutokset aiheuttavat sen, että merenpinnan nousun arvioidaan jäävän Suomen rannikolla ilman maankohoamistakin hieman (noin 20 %) maailmanlaajuisen keskiarvon alapuolelle. Amsterdam
Amsterdamissa vallitsee lauhkea meri-ilmasto. Sen läheisyys Pohjanmereen vaikuttaa voimakkaasti säätiloihin. Talvet ovat leutoja, lämpötila laskee yhä harvemmin pakkasen puolelle. Kesät ovat yleensä lämpimiä, harvoin kuumia. Syksyt ovat sateisia. Alankomaat
Unescon maailmanperintöluettelossa on Alankomaista kahdeksan kohdetta. Niistä yksi, Vattimeri, on Saksan kanssa jaettu luontokohde. Kulttuurikohteita ovat Amsterdamin puolustusrintama, Droogmakerij de Beemster (Beemsterin polderi), Ir. D.F. Woudagemaal (D.F. Woudan höyrypumppaamo), Kinderdijk-Elshoutin myllyverkosto, Rietveld-Schröder-talo, Schokland ympäristöineen ja Grachtengordelin kanava-alue Amsterdamissa.