Mistä Espanjan kieli on saanut alkunsa?
Espanja
Vanhimmat merkit nykyihmisestä Espanjassa ovat 35 000 vuoden takaa. Espanjan varhaisimpia nimeltä tunnettuja asukkaita olivat iberit, joiden puhuma kieli ei ollut indoeurooppalainen. Ajanlaskun alkua edeltävällä vuosituhannella foinikialaiset, kreikkalaiset ja karthagolaiset perustivat Espanjaan kauppatukikohtia. Roomalaiset valtasivat Espanjan Karthagolta toisessa puunilaissodassa 200-luvulla eaa. ja seuraavalla vuosisadalla käytiin ns. keltiberisodat keltiberiheimojen ja roomalaisten välillä. Roomalaisten käyttämästä latinasta periytyy espanjan kieli. Länsi-Rooman hajoamisvaiheessa 400-luvulta alkaen germaaniheimot kuten gootit ja vandaalit perustivat Espanjan alueelle lyhytikäisiä valtakuntia. 700-luvulla islaminuskoiset maurit valloittivat Espanjan nopeasti. Islamilaisen Espanjan pääkaupunki Córdoba oli vaurain ja sivistynein keskus sen ajan Euroopassa. Romaaniset kielet
Länsi-Rooman valtakunnan hajottua vuonna 476 eri puolilla imperiumia puhutut latinan kielen murteet alkoivat kehittyä yhä enemmän omiin suuntiinsa, kehittyen vähitellen romaanisiksi kieliksi. Maantieteellisen jakautumisen lisäksi kielten nykyisiin eroihin ovat vaikuttaneet alueilla aiemmin puhutut kielet (niin sanotut substraattikielet), eri valloitukset sekä rauhanomaiset yhteydet muiden kansojen kanssa.
Kuollut kieli
Kielten moninaisuutta pidetään myös ihmisoikeuskysymyksenä, sillä kaikkien kielten puhujilla pitäisi olla tasavertainen oikeus käyttää arkielämässään omaa kieltään. Perusoikeuksiin kuuluu myös mahdollisuus saada kouluopetusta omalla kielellään. Toisaalta elävätkin kielet muuttuvat jatkuvasti. Nykyisin ei puhuta montakaan samaa kieltä kuin vaikkapa ajanlaskun alussa. Esimerkiksi kuolleeksi kieleksi usein mainittu latina ei oikeastaan kuollut, vaan muuntui moniksi kieliksi kuten ranskaksi ja espanjaksi. Lähes jokainen kieli on aikojen mukana muuttunut niin paljon että kielen vanhempi versio on kielen nykypuhujalle lähes mahdotonta ymmärtää. Yanito
Yaniton luokittelu ei ole helppoa, sillä eri gibraltarilaisten sukupolvien edustajat liittävät sen usein hyvin erilaisiin puhetapoihin. Sitä voi kuvailla Andalusian murteella puhutuksi espanjan kieleksi, jossa on käytössä myös englantilaisia lainasanoja ja kielioppia. Lainasanoja on englannin lisäksi myös vähemmissä määrin Genovan murteesta, hepreasta ja Kanariansaarten espanjan murteesta. Joitakin lainoja on saattanut tulla myös romanin kielestä. Englanninkielisiä lainasanoja käytetään etenkin, kun sopivaa espanjalaista korvaavaa sanaa ei ole olemassa. Niiden lausumiseen on usein vaikuttanut kuitenkin espanja. Viime aikoina englantilaiset lainasanat ovat yleistyneet myös tapauksissa, joissa espanjankielinen vastine on olemassa. Katalaani
Katalonian hallinnon kieli vaihtui katalaanista kastiliaan vuoden 1716 kansainvälisten sotatoimien jälkeen. Oikeuslaitoksissa katalaani säilytti kuitenkin asemansa vielä pitkään, ja sen käyttö opetuskielenä kiellettiin vasta 1858. Puhuttu kieli säilyi kuitenkin elinvoimaisena sortotoimista huolimatta. Lisäksi katalaaninkielinen kansanrunous eli loistokauttaan juuri tuolloin. Kansallisaate voimistui edelleen 1830-luvulta lähtien, ja aikakaudesta puhutaankin katalonialaisen kirjallisuuden renessanssina. Vuonna 1900 alkoi ilmestyä ensimmäinen sanomalehti "La Veu de Catalunya". Vuonna 1931 kieli sai virallisen asemansa takaisin, kuitenkin vain seitsemäksi vuodeksi, sillä se pysyi kiellettynä koko Francon diktatuurin ajan vuodesta 1938 vuoteen 1976, jolloin kielestä tuli virallinen myös Valencian ja Baleaarien alueilla. Demokratian palauduttua saattoi alkaa katalaanin hidas normalisointihanke, joka on ollut erityisen haasteellinen, koska kieli oli kielletty hyvin pitkään, mikä ei tosin täysin ollut estänyt katalaaninkielisen kirjallisuuden ilmestymistä diktatuurin aikanakin. Nykyään katalaania puhuu äidinkielenään noin 7,2 miljoonaa ihmistä, joista 6,89 miljoonaa Espanjassa. Kaksikielisten runsaan määrän vuoksi jotkut lähteet antavat luvuksi jopa 10,5 miljoonaa. Toisena kielenä puhujia on viisi miljoonaa. Katalaani on täten EU:n suurin vähemmistökieli. Varhaislatina
On mielenkiintoista, että monet varhaislatinan muodot muistuttavat enemmän nykyespanjan kuin klassisen latinan muotoja. Tosiasiassa tämä on vain sattumaa, eikä nykyespanjan ja varhaislatinan muodoilla ole juuri tekemistä keskenään. Esimerkiksi espanjan "somos" tulee klassisen latinan sanasta "sumus", koska latinan lyhyt "u" kehittyi espanjan "o":ksi. Samoin latinan lyhyt "i" muuttui "e":ksi antaen espanjaan muodon "fue" (latinassa "fuit"). Suomen kieli
Suomen kielen vanhimmat lainasanat ovat peräisin indoeurooppalaisesta kantakielestä, kuten "jyvä", "mehiläinen", "mesi" ja "porsas". Ne on ilmeisesti lainattu jo uralilaiseen kantakieleen. Balttilaisia ja vanhoja germaanisia lainasanoja on itämerensuomalaisissa ja saamelaiskielissä, mutta ei juuri idempänä. Suomessa balttilaisia lainasanoja on toistasataa (esimerkiksi "morsian", "hammas", "herne" ja "seinä") ja vanhoja germaanisia lainasanoja noin 500 (esimerkiksi "äiti", "leipä", "rauta" ja "huone"). Lainasanojen perusteella on päätelty, että kantasuomalaisilla on ollut tiiviit suhteet balttilaisten ja germaanisten kielen puhujiin ja heiltä on opittu karjanhoitoa, kehittyneempää maanviljelyä, tekniikkaa ja metallin käsittelyä. Espanja
Vanhin säilynyt espanjankielinen kirjallinen teos on 1100-luvulla kirjoitettu runoelma "Cantar de Mio Cid", jonka vanhin säilynyt kopio on vuodelta 1207. Runoelman laulut kertovat legendaarisen sotapäällikkö El Cidin vaiheista. Suomen kielen historia
Kirjakieli perustui aluksi Turun seudun murteeseen, mutta vaikutteita tuli myös Hämeestä ja Satakunnasta. Agricola itse kirjoitti käyttäneensä Uudessa testamentissa enimmäkseen "suomenkieltä", toisin sanoen Varsinais-Suomen murretta, mutta tarpeen vaatiessa myös muita murteita. Nykyisestä kirjakielestä eroavat esimerkiksi "ia"- tai "iä"-loppuiset murremuodot, kuten "hopia" ’hopea’, "kipiäxi" ’kipeäksi’, "cauhja" ’kauhea’ ja loppuheitto, kuten "punaist" ’punaista’, "lankes" ’lankesi’, "me ylistem" ’ylistämme’. Inessiivin päätteenä oli usein pelkkä "s" ("seuracunnas", "idäs", "caupungis") tai "sa": "ijancaikisesa elemesä" ’iankaikkisessa elämässä’, "taiwasa ja maasa" ’taivaassa ja maassa’, "täsä Suomesa". Jota
Jota on espanjalaisen kansanmusiikin laji ja tanssi. Se on syntyisin Pohjois-Espanjan Aragonian alueelta, mutta nykyisin se esiintyy kautta Espanjan erilaisina variaatioina. Englannin kieli
Englanti kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan germaanisten kielten läntiseen haaraan. Se kehittyi Britanniaan 400-luvulla tulleiden anglosaksien puhumista kielistä. Myös latina, kreikka, kelttiläiset kielet, muinaisnorja ja etenkin 1000-luvun normannivalloittajien muinaisranska ovat vaikuttaneet englantiin. Suomen kielen lainasanat
Suomen kielen lainasanat ovat jostain toisesta kielestä suomeen tai johonkin suomen kantakieleen lainattuja sanoja. Vanhimmat lainasanat ovat indoeurooppalaisia. Suomeen on tullut myös paljon lainasanoja myöhemmin kehittyneistä germaanisista kielistä parin tuhannen viime vuoden aikana. 1800-luvulta, jonkin verran aikaisemminkin, lähtien suomeen on tullut paljon latinalais- ja kreikkalaisperäisiä lainasanoja. Koska nämä vierassanat olivat aikoinaan tyypillisesti korkeakoulutettujen käytössä, on niitä kutsuttu historiallisista syistä myös sivistyssanoiksi. Suomi on ollut suoraan yhteydessä englannin kielen kanssa vasta vähän aikaa. Tänä aikana englanti on kuitenkin ollut kuitenkin keskeinen uusien sanojen lähde. Aboa Vetus et Nova
Teos edustaa ajalleen tyypillistä valikoivaa lähteiden käyttöä ja kotiseudun retorisesti korkealentoista ylistystä. Siinä väitetään muun muassa suomen kielen olevan jo Baabelin kieltensekoituksessa syntynyt ikivanha kieli, jolla on yhtäläisyyksiä kreikan ja heprean kanssa, ja joka on säilynyt muuttumattomana vuosituhansia. Tuohon aikaan vallinneen käsityksen mukaisesti Juslenius väittää suomalaisten polveutuvan Raamatussa mainitusta Nooan pojasta Maagogista. Turun paikallishistorian ja -maantiedon osalta teos sisältää hyödyllistäkin asiatietoa. "Aboa Vetus et Nova" vaikutti 1700-luvun varhaiseen fennofiliaan vahvistamalla suomalaisen oppineiston kansallisylpeyttä. Espanjalainen peli
Espanjalainen peli on yksi shakin vanhimmista tunnetuista avauksista. Siitä käytetään englanninkielisissä maissa myös nimeä Ruy Lopez, 1500-luvulla eläneen ja avausta tutkineen piispa Ruy López de Seguran mukaan. Espanjalainen peli on kaikkien aikojen tutkituin shakkiavaus, ja sen pääjatko on analysoitu pidemmälle kuin minkään muun avauksen. Espanja
Espanjan sijainti on tehnyt siitä kulttuurien kohtauspaikan, joten sen arkkitehtuurin kerrostumissa näkyvät maailman kulttuurihistorian monet kerrostumat. Karthagon, Kreikan ja Rooman siirtokunnat loivat kulttuurin perustan. Maurit toivat islamilaisia vaikutteita. Romaaninen taide ja arkkitehtuuri kehittyi niemimaan pohjoisosissa. Kevytlinjainen gotiikka kehittyi romaanisten luostarien vastakohdaksi. Espanjalainen barokki ilmestyi 1500-luvun lopussa. Espanjan kulttuuri
Espanjan kulttuuri on kehittynyt Iberian niemimaalla, jonka sijainti tekee siitä kulttuurien kohtauspaikan. Karthago, Rooma ja maurit ovat jättäneet siihen jälkensä. Francon aikana kulttuuri kehittyi jossain määrin omaleimaiseksi eristyksissä muusta Euroopasta. Ñ
Ñ (ñ), , on kirjain, joka kuuluu espanjan kielen aakkosiin ja eräisiin muihin kieliin, joiden oikeinkirjoitus on saanut vaikutteita espanjasta. Se ääntyy palataalisena nasaalina , esimerkiksi sanassa "España" (Espanja). Ladino
El judeocastellà, "djudiu", "djudezmo" o "ladino" és la llengua parlada pels sefardites, jueus expulsats d'Espanya al 1492. És una llengua derivada de l'espanyol i parlada per 150.000 persones en comunitats a Israel, Turquia, antiga Iugoslàvia, Grècia, el Marroc, Mallorca, les Amèriques, entre moltes altres.
Asturia Etymologia
Tällä tarkoitetaan, että varhaisin suomea edeltävä kantakieli, johon sana lammas palautuu on kantasuomi, jossa sana on esiintynyt muodossa lampas. Tähän kielimuotoon sana on lainattu rekonstruoidusta germaanisesta kantakielestä, jossa sana on ollut muotoa lambaz. Tästä puolestaan ovat kehittyneet suluissa mainitut englannin, ruotsin ja muiden germaanisten kielten sanat. Margareta
Margareta ja sen muunnelmat ovat lähtöisin kreikan kielen helmeä tarkoittavasta sanasta. Tämä taas saattaa olla johdos persian ”valon lasta” merkitsevästä sanasta. Espanjan kielessä Margarita merkitsee päivänkakkaraa. Romanian kieli
Romania on romaaninen kieli, joka on kehittynyt latinasta. Arviolta yli 70 % sanastosta on yhteistä italian, ranskan, portugalin ja espanjan kanssa. Romanian kieli on saanut paljon vaikutteita etenkin slaavilaisista kielistä. Arviolta 10–20 % nykyromanian sanoista on slaavilaista alkuperää. Neuvostoliiton aikana Moldovassa puhuttuun romaniaan tuli enemmän uudissanoja venäjästä kuin Romaniassa puhuttuun romaniaan. Suomen kielen historia
Kantasuomi on suomen lähin kantakieli, josta ovat kehittyneet itämerensuomalaiset kielet eli suomi, karjala, vepsä, lyydi, inkeroinen, vatja, viro ja liivi. Ne ovat varsin läheistä sukua keskenään, vaikka esimerkiksi viro ei olekaan suomalaiselle täysin ymmärrettävää. Kantasuomi sai paljon vaikutteita germaanisista ja balttilaisista kielistä, mikä näkyy sanaston lisäksi myös kielen rakenteessa. Kantasuomen aikana ovat kehittyneet esimerkiksi adjektiiviattribuutin kongruenssi (adjektiivi taipuu pääsanan mukaan, esimerkiksi "punaisessa talossa") sekä liittotempukset perfekti ja pluskvamperfekti, ja uralilainen sanajärjestys SOV on vaihtunut SVO:ksi. Kantasuomea on puhuttu ajanlaskun alun tienoille, jonka jälkeen siitä ovat alkaneet kehittyä nykyiset itämerensuomalaiset kielet. Erillisistä kielistä tai murteista voidaan puhua noin vuodesta 500 alkaen. William Jones
Nykyään William Jones on tunnettu nimenomaan siitä, että hän oivalsi ensimmäisenä sanskritin samankaltaisuuden kreikkaan ja latinaan. Teoksessa "The Sanscrit Language" (1786) hän esitti, että kaikilla kolmella kielellä oli yhteinen alkuperä, ja että ne lisäksi olivat sukua myös niin goottilaisille ja kelttiläisille kielille kuin myös persian kielelle. Tämä oli ensimmäinen viittaus kokonaisen indoeurooppalaisen kielikunnan olemassaoloon ja myös ensimmäinen käytännön sovellus nykyaikaisesta vertailevasta kielitieteestä. Keltit
Kelttiläisen kielen uskotaan syntyneen pronssikauden Keski-Euroopassa maata viljelevän ja karjaa hoitavan indoeurooppalaisen väestön keskuudessa. Vuosina 1200–700 eaa. Keski-Euroopassa vallitsi myöhäispronssikautinen uurnakenttäkulttuuri. Kelttiläisen kielimuodon kehittyminen lienee suurelta osin tapahtunut uurnakenttäkulttuurin alueella. Esus
Tämä deVriesin pessimismi etymologian mahdollisuuksista voi olla vanhentunutta. Etymologiseksi lähteeksi voidaan ottaa muitakin kuin kelttiläisiä kieliä, koska keltit olivat kosketuksissa sekä latinaan, kreikkaan että germaanisiin ja seemiläisiin kieliin. Latina
Rooma levitti laajetessaan vulgaarilatinaa ympäri valtakuntaa, ennen muuta länsiosiin. Länsi-Rooman luhistumisen jälkeen vuonna 476 latinan murteiden eriytyminen toisistaan kiihtyi, ja vähitellen ne erilaistuivat siinä määrin, että niitä alettiin pitää eri kielinä. Näin syntyivät romaaniset kielet – muiden muassa ranska, espanja, portugali, galego, romania, italia, retoromaani, provensaali, katalaani ja sardi. Latina vaikutti voimakkaasti myös muihin kieliin. On esimerkiksi arvioitu, että englanninkielisessä kirjoitetussa tekstissä noin 70–80 % sanoista saattaa olla latinalaisperäisiä. Platina
Aikanaan Espanjan siirtomaista löydetyn metallin nimi "platina" tulee espanjan kielestä, jossa se on deminutiivimuoto hopeaa tarkoittavasta sanasta "plata". Espanjalaiset nimittäin pitivät hopeaa muistuttavaa platinaa hopean heikompilaatuisena muotona. Alun perin Kolumbian Pintosta tuotua platinaa kutsuttiin nimellä "platina del Pinto" eli "Pinton pikku hopea". Suomen kirjakielessä sana "platina" esiintyi ensi kerran vuonna 1821. Baskit
Geenitutkimusten mukaan baskit periytyvät Pyreneiden niemimaan varhaisten maanviljelijöiden ja heitä varhaisempien metsästäjä-keräilijöiden jälkeläisistä, jotka elivät sen jälkeen muista kansoista eristyksissä tuhansia vuosia. Baskien geeniperimään eivät vaikuttaneet esimerkiksi pronssiajan vaellukset, joiden aikana Itä-Euroopan aroilta muuhun Eurooppaan tuotiin indoeurooppalaiset kielet, eikä 700-luvulla alkanut Espanjan muslimivalloitus. Latina
Latinasta kehittyneille kielille on ominaista, että monet sanat ja ilmaukset periytyvät nimenomaan puhutusta vulgaarilatinasta eivätkä kirjakielestä. Siksi nykyisten romaanisten kielten vertailevalla tutkimuksella saadaan epäsuorasti tietoja myös vulgaarilatinasta. Esimerkiksi ranskan sana ”hevonen”, "cheval", juontaa juurensa latinan ”kaakkia” tai ”konia” tarkoittavasta sanasta "caballus" eikä kirjakielen hevosta tarkoittavasta sanasta "equus". Kanjoni
Etymologialtaan sana "kanjoni" pohjaa espanjaan, jossa "cañon" on alun perin tarkoittanut putkea. Valencian kieli
Valencian kieli on Espanjan Valencian itsehallintoalueella puhutusta katalaanin kielestä käytetty nimitys. Se on yhdessä espanjan kanssa alueen virallinen kieli. Valencian kirjakieli perustuu lähinnä eteläisen Valencian murteeseen. Kielitieteellisesti valencian kieli kuuluu katalaanin kielen yhteyteen ja tarkemmin sanottuna katalaanin länsimurteisiin. Valencian kieliakatemia, (Acadèmia Valenciana de la Llengua, AVL) on linjannut, että valencian kieli ja katalaani ovat yksi ja sama kieli, josta kuitenkin käytetään rinnakkain kahta eri nimitystä. Ladino
El xudeoespañol, "djudio", "djudezmo" o ladino ye la llingua falada polos sefardinos, xudíos expulsados d'España en 1492. Ye una llingua derivada del español y falada por 150.000 persones en comunidaes n'Israel, Turquía, na antigua Yugoslavia, Grecia, Marruecos, Mayorca, nes Amériques, entre munchos otros.
Galego Suomen sanojen alkuperä (teos)
"Suomen sanojen alkuperässä" esitellään kunkin sanan etymologia ja mitä sanan alkuperästä nykyisin tiedetään tai oletetaan, onko sana esimerkiksi lainaa jostakin muusta kieliryhmästä vai omaperäinen. Sanasta esitellään myös vastineita tai oletettuja vastineita muista kielistä. Lisäksi mainitaan sanan vanhin tunnettu kirjallinen esiintymä suomen kielessä, ja aikaisempia yrityksiä selittää sanan alkuperää, jotka voivat olla nykyisin hylättyjä. Teos keskittyy jo selvästi suomeen vakiintuneisiin sanoihin, aivan uusimpia lainasanoja ei ole mukana. Extremaduran kieli
Extremadura on romaaninen kieli, jonka puhujamäärä on satoja tuhansia Espanjan alueella, sisältäen luoteisosien itsehallintoalueet Extremadurassa ja alueita Salamancan maakunnassa.
Extremadura jakautuu kolmeen päämurteeseen: pohjoiseen, keskiseen ja eteläiseen. Näistä ainoastaan pohjoista voidaan pitää varsinaisesti omana kielenään, kun taas keskinen ja eteläinen ovat ainakin 1700-luvulta saakka muistuttaneet ympäröiviä espanjan murteita niin paljon, että ne ovat kielellisesti itsekin paremminkin espanjan kuin extremaduran murteita. Quenya
Quenya (alkuperäinen kirjoitusasu ”qenya”) on varhaisin Tolkienin haltiakieli, josta on olemassa todisteita. Sen ensimmäinen tunnettu dokumentti on vuodelta 1915 peräisin oleva "Qenyaqetsa". Quenyan kieli syntyi aikana, jolloin Tolkien oli alkanut kehitellä myös omaa tarumaailmaansa ja mytologiaansa. Myöhemmin hän korosti kielten merkitystä tarinoidensa synnyssä: "Perustana on kielten keksiminen. 'Tarinoiden' tarkoituksena oli tarjota kielille maailma, ei toisinpäin." "Tarua sormusten herrasta" hän kutsui kerran yritykseksi luoda tilanne, jossa (quenyankielinen) "elen síla lúmenn' omentielvo" olisi tavallinen tervehdys. Joitain hänen kommenteistaan voidaan pitää liioiteltuina, mutta on totta, että Tolkien kirjoitti ensimmäiset tarumaailmaansa sijoittuvat kertomukset vasta noin kaksi vuotta "Qenyaqetsan" jälkeen, ja monet mytologian elementit esiintyivät ensimmäisen kerran kieliä käsittelevissä kirjoituksissa. Espanjalainen keittiö
Koko Espanjaan sittemmin levinnyt niin sanottu tapas-kulttuuri eli erilaisten pikkunaposteltavien nauttiminen (erityisesti baareissa) on andalusialaista alkuperää. Ladino
Jo monta vuotta ennen vuoden 1492 karkotusta, jolloin ladinon kieltä ei sinänsä vielä ollutkaan, olivat juutalaiset alkaneet käyttää perinteistä aakkostoaan muinaisespanjaksi kirjoittamiseen. Itse asiassa juutalaisilla ja maureilla oli tapana kirjoittaa muinaisespanjaksi ennen kuin kristityt olivat ehtineet, ja vanhimpia vielä jäljellä olevia espanjaksi kirjoitettuja asiakirjoja ei olekaan kirjoitettu latinalaisilla aakkosilla, vaan pikemminkin arabialaisilla tai heprealaisilla. Portugalin kieli
Portugali kehittyi Iberian niemimaalla latinan kielestä, jonka roomalaiset toivat sinne ennen ajanlaskun alkua. Roomalaisia edeltävistä kielistä on portugalissa säilynyt jonkin verran sanastoa, esimerkiksi "esquerdo" (vasen) ja "sapo" (sammakko). Espanjankielinen Wikipedia
Espanjankielinen Wikipedia aloitettiin 11. toukokuuta 2001 ja se rikkoi 50 000 artikkelin rajan 30. toukokuuta 2005. Se oli kahdeksanneksi suurin Wikipedia, ennen kuin portugalinkielinen versio ohitti sen toukokuussa 2005. Espanjankielisessä Wikipediassa Espanjaan liittyvät artikkelit kirjoitetaan Espanjan espanjaksi, latinalaiseen Amerikkaan liittyvät artikkelit latinalaisen Amerikan espanjaksi, Filippiineihin liittyvät taas Filippiinien espanjaksi. Espanja
Espanjan tunnetuin kirjailija on Miguel de Cervantes (1547–1616), jonka pääteos "Don Quijote" (1605 ja 1615) on maailmankirjallisuuden merkkiteos ja nykyaikaisen romaanikirjallisuuden perustaja. Espanjan kulttuurin kultakauteen 1500- ja 1600-luvuilla kuuluivat myös näytelmäkirjailija Félix Lope de Vega ja kirjailija Francisco de Quevedo. Saksa
Suomen kielen sana "Saksa" on peräisin pohjoissaksalaisesta saksien heimosta, joka keskiajalla tunnettiin Itämeren alueella paremmin kuin muut saksalaiset ryhmät. Saksit ja suomalaiset kävivät 1200-luvulta lähtien kauppaa Itämeren alueen ja Pohjois-Saksan hansaliiton piirissä. Saksalaiset hansaliiton kauppiaat esittäytyivät suomalaisille nimellä Sachsen – tämän vuoksi sanaa saksa käytettiin ennen suomen kielessä myös merkityksessä kauppamies. Kreikan kieli
Kreikan kieli (kreik. Ελληνικά, "Elliniká") on indoeurooppalainen kieli, jonka dokumentoitu historia alkaa Kreikassa vuoden 1400 eaa. paikkeilla. Kreikan kielellä tarkoitetaan nykyään joko nykykreikkaa tai muinaiskreikkaa. Kreikkaa kirjoitetaan kreikkalaisella kirjaimistolla. Romaaniset kielet
Kuten monissa muissakin kielihaaroissa, romaaniset kielet muodostavat murrejatkumon, ja käytännöllisesti katsoen kaikki romaaniset kielet ovat jossain määrin keskenään ymmärrettäviä. Mikäli kielen määrittelyperusteena pidettäisiin samaa kuin esimerkiksi kiinan eri murteilla, tällöin kaikki romaaniset kielet pitäisi laskea rahvaanlatinan eri murteiksi, ja latina ohittaisi tällöin kiinan maailman puhutuimpana kielenä. Sardi on muihin verrattuna kaikkein eristäytynein ja vanhakantaisin. Ajallisesti tarkasteltuna sardin kieli oli myös ensimmäinen muista selvästi omaksi kielekseen jakautunut. Tämän jälkeen romania erosi läntisistä sukulaisistaan. Kolmas jakautuminen tapahtui italian ja galloibeerisen ryhmän välillä. Tämä puolestaan jakautui vielä galloromaanisiin ja iberoromaanisiin kieliin. Katalaanin täsmällinen luokittelu on vaikeaa, koska siinä on piirteitä molemmista edellä mainituista ryhmistä. Arabian kieli
Arabia kuuluu afroaasialaisen kielikunnan seemiläisiin kieliin yhdessä esimerkiksi heprean kanssa. Vanhin säilynyt arabiankielinen kirjoitus on 300-luvulta jaa. peräisin oleva kaiverrus Syyrian aavikolta. Arabit alkoivat kirjoittaa rikasta suullista perinnettään järjestelmällisesti ylös kuitenkin vasta 700-luvulla. Arabiasta tuli islamin leviämisen myötä pyhä kieli ja Koraanin arabiasta kauniin arabian malli myös muille kuin arabeille. Eviva España
Laulun nimessä on kielioppivirhe: "eviva" on "eläköön" italiaksi. Se ei espanjaksi tarkoita yhtään mitään. Espanjaksi "eläköön" on "viva". Luonnollisesti espanjalaiset itse huomasivat asian välittömästi, ja laulun nimi on espanjaksi joko "Y viva España" ("Siis eläköön, Espanja!) tai "Que viva España" (Oi, eläköön, Espanja!) Mayakielet
Mayakielet muodostavat kielikunnan, jonka maantieteellinen alue on Mesoamerikassa, Kaakkois-Meksikosta aina Hondurasiin saakka. Vaikka espanja on alueen nykyvaltioissa virallinen kieli, näitä yhteisestä kantakielestä polveutuvia kieliä puhuu näillä alueilla yli neljä miljoonaa mayaa. Vuonna 1996 Guatemala tunnusti 21 eri mayakieltä ja Meksiko tunnustaa viisi muuta, joiden puhuma-alue ei ulotu Guatemalaan. Esikolumbiaanisina aikoina mayasivilisaation kehittämää mayojen kirjoitusjärjestelmää käytettiin usean eri mayakielen kirjoittamiseen, varsinkin klassiselta kaudelta (noin v. 250–900) lähtien. Mayakielten latinisointi perustuu espanjan kielen kirjoitussääntöihin. Tärkeimpiä sääntöjä: Ç
Kirjain on peräisin visigoottien kirjaimiston z-kirjaimen muodosta, ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran varhaisessa espanjan kielessä ilmaisemaan soinnitonta alveolaarista affrikaattaa (). Tämä foneemi oli peräisin vulgaarilatinan - ja -plosiivien joissain tapauksissa tapahtuneesta liudennuksesta. Kirjain osoitti, että kyseisessä kohdassa c ääntyy kuin z. Myöhemmin muuttui monissa romaanisissa kielissä ja murteissa -äänteeksi. Espanjan kielessä kirjainta ei ole käytetty 1700-luvun ortografisen uudistuksen jälkeen, mutta sitä on sittemmin käytetty monien muiden kielten kirjoittamiseen. Portugalin kielessä ç:tä käytetään soinnittoman s-äänteen ilmaisemiseen vokaalien välissä ennen takavokaalia - s-kirjain vokaalin jälkeen ja ennen takavokaalia ääntyy soinnillisena, samanlaisena kuin englannin tai portugalin z (vrt "caça" [ka'sa] = metsästys, "casa" [ka'za] = talo). Ç ei sensijaan esiinny koskaan sanan alussa eikä sanan lopussa. Indoeurooppalaiset kielet
Suuren Euroopan ja Intian kieliä käsittävän kielikunnan olemassaolo selvisi kuitenkin jo niin varhain kuin 1500-luvulla, kun kontaktit Intiaan lisääntyivät. Jo 1600-luvulla muun muassa hollantilaiset, tanskalaiset ja ranskalaiset oppineet olivat hahmottaneet kantakielen, jota sanottiin monessa yhteydessä skyytiksi. Näiden oppineiden varsin kattavista analyyseista voidaan katsoa vertailevan kielitieteen alkaneen (muun muassa Claudius Salmasius, 1643, joka oletti aivan oikein, että alkuperäinen alkukieli ei ollut skyytti vaan jokin kadonnut kieli). Englantilainen itämaantutkija Sir William Jones julkaisi tutkimuksensa sanskritin kielestä 1786, jossa hän esitti jonkin verran systemaattisemmin jo ennen häntä tehtyjä havaintoja. Jones näki sanskritin, kreikan ja latinan kielten välillä niin suuria yhtäläisyyksiä, etteivät ne voineet johtua sattumasta vaan yhteisestä alkuperästä. Hän havaitsi niissä yhtäläisyyksiä myös muiden kielten, kuten persian, gootin ja kelttiläisten kielten kanssa. Jones ei varsinaisesti keksinyt mitään uutta, hän vain julkaisi tutkimuksensa otollisempaan aikaan kuin 1600-luvun oppineet. Vielä 1600-luvulla uskottiin yleisesti, että kaikki kielet polveutuvat Raamatussa kuvatusta alkukielestä, joka sekoittui Jumalan hajotettua Baabelin tornin. Alano español
Alanolla on pitkä historia Espanjassa. On olemassa muutamia teorioita alanon alkuperästä, mutta todennäköisin on, että alano tuli 400-luvulla Pyreneiden niemimaalle ns. barbaariheimojen, Alanien, kanssa. Vuonna 1350 kuningas Alfonso XI julkaisi hänen kirjansa "Book of Hunting", ja myöhemmin 1500-luvulla julkaistiin "Treatise of Hunting" (tuntematon tekijä). Molemmissa kirjoissa on yksityiskoihtaisesti kuvailtu alanoa. Aragonian kieli
Yhtenäisen aragonian kirjakielen kehittäminen sai alkunsa vuonna 1987 sovitusta ortografiasta ("Grafía de Uesca de 1987"), jonka mukaan esimerkiksi jokaista foneemia merkitään säännöllisesti samalla kirjaimella toisin kuin espanjan kielessä, jossa samaa foneemia voidaan merkitä eri sanoissa eri kirjaimella sanan etymologiasta riippuen. Esimerkiksi kirjaimia "b" ja "v" käytetään espanjassa saman foneemin kirjoittamiseen, mutta vuoden 1987 normin mukaan aragonian kielessä tätä foneemia merkittäisiin aina kirjaimella "b". Aragonian kielen lautakunta ("Consello d'a Fabla Aragonesa") on pyrkinyt vakiinnuttamaan vuoden 1987 ortografiaan pohjautuvaa kirjakieltä, mutta vuonna 2004 perustettu Aragonialaisen kielitieteen seura ("Sociedat de Lingüistica Aragonesa") on esittänyt kritiikkiä sitä kohtaan ja luonut kilpailevan ortografian, joka esimerkiksi sisältää "b":n lisäksi "v"-kirjaimen. Vuonna 2010 Aragonian kielen akatemia julkaisi kolmannen ehdotuksen oikeinkirjotuksen pohjaksi. Kalevi Wiikin teoria suomalaisten alkuperästä
Teorian mukaan kelttiläiskielet syntyivät, kun baskilaiskieliset metsästäjä-keräilijät vastaanottivat indoeurooppalaisen kulttuuri—kieli -paketin. Myöhemmin germaanikielet syrjäyttivät kelttiläiskielet laajoilta alueilta. Jorma Koivulehto
Koivulehdon tutkimukset ovat muokanneet käsitystä suomen kielen sanastokerrostumista. Hän osoitti germaanisen lainasanaston olevan huomattavasti vanhempaa kuin aikaisemmin on ajateltu sekä todisti, että suomalais-ugrilaisissa kielissä on iranilainen lainasanakerros. Koivulehto tutki myös balttilaisia, arjalaisia sekä indoeurooppalaisesta kantakielestä saatuja lainoja. Hänen tutkimuksensa ovat vaikuttaneet käsityksiin suomalaisten alkuperästä ja esihistoriasta. Kansainvälistä tunnettuutta Koivulehto sai esitettyään, että indoeurooppalaisen kantakielen laryngaaliäänteet olisivat säilyneet eräissä suomalais-ugrilaisten kielten lainasanoissa. Ibeerin kieli
Ibeerin kieli oli Pyreneiden niemimaan itä- ja kaakkoisalueilla eläneen alkuperäiskansan puhuma kieli. Ibeereistä ei tiedetä paljoa, mutta he asuttivat aluetta vuosien 700–100 eaa. välillä. Ibeeri sammui muiden paleohispaanisten kielten (baskia lukuun ottamatta) joukossa 100–200-luvulle jaa. mennessä, kun niiden sijaan siirryttiin käyttämään latinaa. Historioitsija Menéndez Pidalin mukaan se saattoi kuitenkin säilyä joillain alueilla Visigoottien valtakunnan perustamiseen asti. Suomen kielen lainasanat
Sana voi lainautua kielestä toiseen myös useita kertoja. Tällaisia sanoja ovat esimerkiksi "juhla" ja "joulu". Molemmat ovat peräisin samasta germaanisesta sanasta, mutta suomeen sana "juhla" on tullut paljon aikaisemmin kuin "joulu". Joulu on lainaa skandinaavisista kielistä, minkä huomaa ruotsin sanasta "jul". Skandinaaviset kielet syntyivät siis germaanista kielimuotoa myöhemmin. Ajan kuluessa kieli, josta sana on lainattu, ja kieli, johon sana on lainautunut, ovat voineet muuttua. Näin lainattujen sanojen muoto ja merkitys ovat erilaisia kuten sanoissa joulu ja juhla. Välimeren lingua franca
Lingua franca sai alkunsa ehkä jo ristiretkien aikaan Palestiinan rannikolla venetsialaisten, genovalaisten ja pisalaisten kauppiasyhteisöissä. Tämän kielen yhteys myöhemmin Välimerellä puhuttuun kieleen ei kuitenkaan ole täysin selvä. Ensimmäiset tunnetut viitteet Välimeren kielestä Pohjois-Afrikasta ovat 1400-luvulta. Siellä kielen kehittymiseen vaikuttivat italialaiset, joita alueella oli paitsi kauppiaina myös etenkin barbareskien ottamina orjina. Kieli levisi edelleen, kun Pohjois-Afrikasta puolestaan myytiin orjia Italian kaupunkeihin. Aikalaiskuvauksissa on säilynyt aikalaisten kuvauksia kielestä ja muistiin kirjoitettua kieltäkin. Karthagon raunioilla vieraillut John Covel kuvaili kieltä 1670-luvulla italian ja espanjan sekoitukseksi, jota sen puhujat käyttävät murtaen. Espanjalainen runoilija Juan del Encina käytti kieltä laulussaan "villancico". Kieltä löytyy myös Molièren näytelmästä "Le bourgeois gentilhomme" eli "Porvari aatelismiehenä". Kielen käytön korvasi lopulta oikeaoppisempi ranska 1800-luvulla. Jotkut lingua francan sanoista säilyivät kuitenkin käytössä Pohjois-Afrikan rannikolla 1900-luvun alkuun. Espanjan kieli
Digrafeja ch ja ll pidettiin aiemmin omina aakkosinaan, mutta ne poistettiin aakkostosta Real Academia Españolan ja Asociación de Academias de la Lengua Españolan "Ortografía de la lengua española" -oikeinkirjoitusoppaan vuoden 2010 painoksessa. Ladino
Ladino poikkeaa nykyespanjasta myös siinä, että toisen persoonan muodolliset pronominit ""usted"" (yksikkö) ja ""ustedes"" (monikko) puuttuvat kokonaan. Nämä pronominit keksittiin lauseesta ""vuestra merced"" (suom. armonne) vuoden 1492 karkotuksen jälkeen eli sefardijuutalaisten paettua jo Espanjasta. Ladinoksi teititellään sanoilla ""vos"" (yksikkö) ja ""vozotros/vozotras"" (monikko). Tasankointiaanien viittomakieli
Intiaanien käyttämän viittomakielen alkuperää ei ole pystytty jäljittämään, mutta siitä on useita mainintoja jo ensimmäisten espanjalaisten tutkimusmatkailijoiden aikakirjoissa. Löytöretkeilijä Álvar Núñez Cabeza de Vacan mukaan Floridan, Texasin ja New Mexicon intiaanit käyttivät aktiivisesti vastaavaa ilmaisutapaa jo vuonna 1528. Espanjalaiset ovat myös esittäneet väitteen, että he itse ottivat käyttöön viittomakielen tultuaan Amerikan mantereelle. Kielisukulaisuus
Kielisukulaisuus määritellään kielihistoriassa niin, että samasta kantakielestä polveutuvat kielet ovat sukukieliä. Esimerkiksi suomen ja viron oletetaan kehittyneen kantasuomesta, ja vastaavasti esimerkiksi englanti ja saksa ovat kehittyneet kantagermaanista. Kaikki ne kielet, jotka ovat sukua keskenään, muodostavat kielikunnan. Lingua franca
Alun perin nimitys lingua franca tarkoitti Välimeren alueen merikaupassa laajalti käytettyä kauppakieltä, joka oli syntynyt pääasiassa italian ja oksitaanin pohjalta, mutta johon olivat vaikuttaneet muutkin alueen kielet. Sanasto oli sekoitus alueen kieliä ja siinä oli vain yksi verbimuoto. Kieltä ei ole sanottavasti käytetty kirjakielenä. Kieli on muotoutunut 1200-luvulla ja se katosi 1900-luvun alkuun mennessä. Sana lingua franca tulee latinasta ja tarkoittaa "frankkien kieltä". Sana juontuu siitä, että frankki tarkoitti ristiretkiajan arabeille ja muslimeille ketä tahansa kristittyä. Myöhemmin kieli tunnettiin myös nimillä "sabir" ja "petit mauresque". Ranskan kieli
Etelä-Ranskassa ja Pohjois-Espanjassa samaan aikaan puhutusta kielestä käytettiin nimeä "langue d’oc" (oc’in kieli). Myös se on saanut nimensä "kyllä"-sanan sikäläisen vastineen "oc" mukaan. Nykyään se tunnetaan nimellä oksitaani, ja se käsittää useita murteita kuten provensaalin. Oksitaania on opetettu peruskoulussa vuodesta 1982 alkaen, mutta kieli ei ole levinnyt laajalle. Joissakin Etelä-Ranskan kaupungeissa, kuten Toulousessa, ranskankielisten rinnalla on myös oksitaaninkielisiä kadunnimikylttejä. Espanjan historia
1500-luvulla Espanjasta tuli yksi ensimmäisistä maailmanlaajuisista imperiumeista. Portugalin kanssa Espanja lähetti useita tutkimusmatkailijoita ympäri maailmaa, minkä seurauksena kauppa kukoisti. Konkistadorit syrjäyttivät asteekien, inkojen ja Mayojen korkeakulttuurit ja valloittivat suuria maa-alueita Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Ecuador
Espanja on virallinen kieli. Alkuperäisväestön kielistä ketšua on yleisin. Ethnologue-kirjassa luetellaan lukuisien ketšuan murteiden lisäksi seitsemän alkuperäiskieltä, joilla on yli tuhat puhujaa. Sissisota
Useimmissa kielissä sisseistä käytetään espanjankielistä sanaa "guerrilla", joka alkoi levitä espanjalaisten vapauttaessa alueitaan Napoleonin vallasta vuosien 1807–1814 aikana. Se on johdos sanasta "guerra", sota. Suomen kielen "sissi" on tarkoittanut aiemmin esimerkiksi rosvoa, maankiertäjää ja vakoilijaa. Sen alkuperä saattaa olla venäjän sanassa "shish", tienkulkija. Espanjan itsehallintoalueet
Espanja on perustuslain mukaan virallinen kieli koko maassa. Sen ohella viidellä itsehallintoalueella on oma kielensä, jolla on virallinen asema espanjan rinnalla. Kaksikielisiä itsehallintoalueita ovat Baleaarit, Katalonia ja Valencia (katalaani) sekä Baskimaa (baski) ja Galicia (galego). Lisäksi baski on virallinen kieli osassa Navarran itsehallintoaluetta. Jiddiš
Jiddiš sai alkunsa 900–1200-lukujen välillä, kun Ranskan juutalaiset muuttivat saksankielisille alueille Reinin laaksoon ja omaksuivat keskiyläsaksan murteen, johon sekoittui hepreaa, juutalaisranskaa ja juutalaisitaliaa. Heprean kieltä ei hyväksytty arkikieleksi, sillä se oli juutalaisille pyhä kieli, jota käytettiin vain uskonnollisissa yhteyksissä; lisäksi hepreasta puuttui paljon arkielämässä tarvittavaa sanastoa. Reininmaalta juutalaiset siirtyivät ristiretkiä pakoon idemmäksi Saksaan ja muualle Keski-Eurooppaan. On myös esitetty, että jiddiš on voinut syntyä idempänä: Baijerissa, Unkarissa ja Tšekissä, mistä se olisi levinnyt sekä länteen että idemmässä jo asuneille juutalaisille. Espanjan kieli
Espanjan adjektiivit taipuvat pääsanansa mukaan suvussa ja luvussa. Adjektiivin paikka on tavallisesti pääsanansa jäljessä. Tietyt adjektiivit vaihtavat merkitystä sen mukaan, sijoitetaanko ne pääsanansa edelle vai jälkeen. Jos adjektiivi on pääsanansa edellä, se voi myös kertoa pääsanastaan jotakin kontekstiin liittyvää olennaista, korostettua tietoa. Adjektiivin komparatiivi muodostetaan adjektiivia ennen tulevalla 'más'-sanalla ja superlatiivi määräisellä artikkelilla ja 'más'-sanalla. Samaten voidaan muodostaa vähentävä komparatiivi 'menos'-sanalla. Swahilin kieli
Sansibarin murre eli kiunguja on ollut virallisen swahilin perustana aina siirtomaakaudelta alkaen. Siitä huolimatta swahilin kielellä on yli viisitoista murretta.Swahilin sanasto koostuu suurimmaksi osaksi alkuperäisistä bantusanoista ja arabiasta lainatuista sanoista. Lisäksi swahilissa on lainasanoja myös persiasta, portugalista, Intian niemimaan kielistä sekä siirtomaavallankielistä saksasta ja englannista. Juutalaisten historia
Pääasiassa koronkiskonnan takia juutalaisia karkotettiin monista maista: Englannista vuonna 1290, Ranskasta vuosina 1306 ja 1394, Espanjasta 1492, Portugalista 1501 ja Liettuasta 1400-luvun lopulla. Kun katoliset saivat kokonaisuudessaan vallan Espanjassa, Ferdinand ja Isabella karkottivat vuonna 1492 maasta kaikki juutalaiset, jotka eivät kääntyneet kristityiksi. Näille Espanjan juutalaisille oli kehittynyt oma "sefardi"-kulttuurinsa, ja he puhuvat monin paikoin vielä tänäkin päivän kielenään "ladinoa" eli "juutalaisespanjaa", joka sefardiyhteisöissä nousi heprean rinnalle kirjakieleksi. Espanjan kieli
Espanjan kieli on varsin foneettinen, eli ääntämisen ja kirjoittamisen välillä on melko yksikäsitteinen suhde. Espanjan kieli
Espanja on virallinen kieli seuraavissa valtioissa:
 
Espanjan kieli ("español") tunnetaan myös nimellä kastilian kieli ("castellano"). Nimi viittaa Kastilian alueeseen, josta kieli on alun perin lähtöisin. Se, kumpaa nimeä kielestä käytetään, riippuu muun muassa asiayhteydestä, puhujasta ja paikallisista tottumuksista. Espanjalaiset käyttävät kastilia-nimeä erityisesti silloin, kun kieli rinnastetaan muihin Espanjan alueella puhuttaviin kieliin, joita ovat muun muassa katalaani, galego ja baski. Sen sijaan verrattaessa kieltä muiden maiden kansalliskieliin (esimerkiksi englantiin, ranskaan tai suomeen) on tavallisempaa nimittää sitä espanjaksi. Alueellisten kielten puhujat käyttävät kuitenkin lähes aina maan valtakielestä kastilia-nimeä (katalaaniksi "castellà", galegoksi "castelán", baskiksi "gaztelania"). Espanjan vaakuna
Espanjan vaakuna on Espanjan kuningaskunnan virallinen symboli lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Vaakunan kilpi koostuu useasta pienemmästä vaakunasta, jotka symboloivat muinaisia kuningaskuntia, joiden yhdistyessä moderni Espanja syntyi:Vaakunan kilven keskustassa on lisäksi sydänvaakunana päällikkeenä Bourbonin hallitsijasuvun symboli, punaisella reunustetussa sinisessä kentässä kolme kultaista liljaa ("fleur-de-lis"). Vaakunan sivuilla on meren päällä seisovat Herkuleen pylväät, jolla nimellä Gibraltarinsalmi ja vastarannan Jebel Musa tunnettiin. Pylväitä kiertävällä nauhalla on Espanjan siirtomaa-aikaan viittaava latinankielinen teksti "Plus ultra", suomeksi "Vielä pidemmälle". Vasemmanpuoleisen pylvään päällä on keisarillinen, oikeanpuoleisen päällä kuninkaallinen kruunu. Pylväät vaakunaan liitti kuningas Kaarle I (paremmin tunnettu Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Kaarle V:nä), joka halusi korostaa niillä valtakuntansa laajuutta. Portugalin kieli
700-luvulla maurit valloittivat suurimman osan Iberian niemimaata, ja alueen kieliin jäi arabialaisperäisiä sanoja kun maurit karkotettiin 1200-luvulla. Portugalissa arvioidaan olevan noin 1000 arabialaisperäistä sanaa, esimerkiksi "azeite" (oliiviöljy) ja "oxalá" (kunpa). Kaikki al- ja onde-alkuiset sanat ovat peräisin arabiasta, erityisesti paikannimissä, esim. Algarve ja Albufeira. Espanjanvesikoira
Espanjanvesikoiraa muistuttavia koiria on ollut Pyreneitten niemimaalla jo kauan, mutta koirien alkuperästä ei ole saatu varmuutta. Eri teorioiden mukaan espanjanvesikoira on kesyyntynyt Pohjanmeren rannikolla eläneestä villikoirasta, polveutunut Itä-Euroopan paimentolaiskansojen nyöriturkkisista koirista tai Pohjois-Afrikan berberien kiharakarvaisista metsästyskoirista. Jotkut puolestaan uskovat koirien tulleen Espanjan rannikolle vasta 1700- ja 1800- lukujen vaihteessa, jolloin merinolampaita kuljetettiin turkkilaisilla laivoilla muun muassa Australiaan. Ladino
O xudeo-español, "djudio", "djudezmo" ou ladino é a lingua falada polos sefardís, xudeos expulsados de España en 1492. É unha lingua derivada do español e falada por 150.000 persoas en comunidades en Israel, en Turquía, na antiga Iugoslavia, Grecia, Marrocos, Maiorca, nas Américas, entre moitos outros.
Portugali Espanja
Espanjan eri alueilla on omat kansantanssinsa. Flamenco ja sitä säestävä musiikki on andalusialaista perinnettä, joka on noussut keskeiseksi koko espanjalaisessa musiikkielämässä. Jota on aragonialaista alkuperää ja sardana katalonialaista. Pohjois-Espanjassa on säilynyt kelttien musiikkiperintöä. 1700-luvun Espanjassa kehittyi bolero, jossa hidasta soolo- tai paritanssia säestetään kastanjeteilla ja kitaralla. Paso doble on espanjalainen tanssi ja myös kilpatanssilaji, jossa on viitteitä härkätaistelusta. Kantaurali
Kantaurali on uralilaisen kielikunnan kantakieli, joka on rekonstruoitu historiallis-vertailevan kielitieteen metodien avulla. Varhaisinta suomen kielen esimuotoa nimitetään kantauraliksi. Tätä puhuttiin mahdollisesti jo 6 000 vuotta sitten. Alkuperäiskielestä tunnetaan muutamia satoja sanoja. Kantauralista polveutuvat kaikki nykyiset uralilaiset kielet . Tainot
Tainon kieli alkoi erota Etelä-Amerikan pohjoisosien muista arawakisista kielistä muuttajien lähdettyä kohti Antilleja 1000-luvulla eaa. Isoilla Antilleilla kieli sai joitakin piirteitä saarien aiempien asukkaiden kielestä, kun taas Pienillä Antilleilla se kehittyi tainosta poikkeavaksi saarikaribin kieleksi. Espanjalaisten välityksellä joitakin tainon kielen sanoja on omaksuttu muihin kieliin. Tainotaustaisia sanoja ovat esimerkiksi hurrikaani, kannibaali, kanootti ja tupakka. Baskin kieli
Ranskan ja Espanjan suhtautuminen baskin kieleen on pitkään ollut hyvin kielteinen. Ranskassa baskia ei vähemmistökielenä ole koskaan käytetty laajasti opetuksessa tai mediassa. Viime aikoina kuitenkin on perustettu baskinkielisiä kouluja. Espanjassa baskin kieli yritettiin Francon aikana, vuosina 1939–1975, tukahduttaa kokonaan, mutta viime vuosikymmeninä sen käyttöä on voimakkaasti elvytetty.. Francon jälkeinen uusi Espanjan perustuslaki myönsi Baskimaan alueille rajoitetun autonomian, ja baskia käytetään nykyään opetuskielenä, hallintokielenä espanjan ohessa sekä radio- ja televisiolähetyksissä. Äidinkieleltään baskinkielisiä asukkaita Baskimaan alueilla on vain noin 20 prosenttia väestöstä. Suomen kielen historia
Vuoden 1000 tienoilla Suomessa oli arkeologisten löytöjen perusteella neljä asutusaluetta, joiden on tulkittu edustavan myös neljää muinaismurretta: Varsinais-Suomi, Häme, Karjala ja Savo. Myös vanhimmissa kirjallisissa lähteissä, kuten riimukivissä, kertomuksissa ja historiallisissa asiakirjoissa, on mainittu omina alueinaan Suomi (= Varsinais-Suomi), Häme ja Karjala, mahdollisesti myös Pohjanmaan rannikko eli kveenien asuma-alue. Tämä vanha heimojako on myös suomen murrejaon perusta. Monet suomen murteiden väliset erot perustuvat osaksi jo kantasuomen aikaisiin murre-eroihin: siksi suomen länsimurteissa ja etenkin lounaismurteissa on enemmän yhtäläisyyksiä viron kanssa, kun taas itämurteet muistuttavat monessa suhteessa karjalan kieltä. Nykyinen suomen kieli on siis kehittynyt kahdesta erilaisesta kielimuodosta. Toisaalta Suomenlahden eteläpuolella on tapahtunut kielellisiä muutoksia, minkä takia viro on kehittynyt eri suuntaan kuin suomi. Ranskan kieli
Kuten kaikkien muidenkin romaanisten kielten, ranskan juuret ovat latinan kielessä. Ennen roomalaisten invaasiota 58–52 eaa. nykyisen Ranskan alueella asui ennen kaikkea kelttiläisiä kieliä puhuvaa väestöä, joita roomalaiset kutsuivat galleiksi. Muita väestöryhmiä olivat iberit etelässä nykypäivän Espanjan tuntumassa, liguurit Välimeren rannalla ja pienet kreikkalais- ja foinikialaisryhmät. Ladino
O judeo-espanhol, "djudio", "djudezmo" ou ladino é a língua falada pelos sefarditas, judeus expulsos da Espanha em 1492. É uma língua derivada do espanhol e falada por 150.000 pessoas em comunidades em Israel, na Turquia, na antiga Iugoslávia, Grécia, Marrocos, Maiorca, nas Américas, entre muitos outros. Kääntäminen
Kun espanjalaiset kuninkaat maureja karkottaessaan valtasivat takaisin Toledon kaupungin vuonna 1085, he pääsivät käsiksi suureen määrään arabiankielistä alkuperäistä ja käännettyä kirjallisuutta. Kaupungissa alkoi mittava ja järjestäytynyt käännöstyö, johon osallistui kääntäjiä monista eri maista, ja on jopa puhuttu "Toledon koulusta". Toledon käännöstoimintaa on pidetty Euroopan maallisen ja tieteellisen kääntämisen alkuna, vaikkakin kääntämistä harjoitettiin jonkin verran muuallakin. Toledon kääntäjät käänsivät eniten luonnontieteitä, antiikin filosofiaa sekä juutalaisten ja arabien uskonnollisia tekstejä. Käännöskielenä oli yleensä latina, joskus myös kastilia tai katalaani. Tekstit käännettiin usein hyvin sanatarkasti, minkä on epäilty johtuneen puutteellisesta arabian taidosta tai vähäisestä asiantuntemuksesta. Kun antiikin ja arabien kirjoitusten latinankieliset käännökset levisivät Espanjan kautta Eurooppaan, hallitsijat alkoivat tilata luostareilta niistä käännöksiä oman maansa kielelle itseään ja hoviväkeään sivistääkseen. Araneesi
Araneesi ("aranés") on romaaninen kieli, jota puhutaan Val d’Aranin piirikunnassa Luoteis-Kataloniassa. Kielellä on virallinen asema alueella katalaanin ja espanjan kielten rinnalla. Kielitieteellisesti araneesin katsotaan kuuluvan Ranskan puolella puhuttavan oksitaanin kielen yhteyteen, ja se luokitellaankin usein oksitaanin murteen gaskonin yhdeksi alamurteeksi. Katalonian itsehallintoalueen parlamentti sääti vuonna 2010 lain, joka olisi vahvistanut araneesin asemaa ja määritellyt sen Val d'Aranin ensisijaiseksi viralliseksi kieleksi paikallishallinnossa, kouluopetuksessa ja tiedotusvälineissä. Espanjan perustuslakituomioistuin kuitenkin kumosi lain helmikuussa 2018. Aragonian kieli
Aragonian kieli ("aragonés") on romaaninen kieli, jolla on eri arvioiden mukaan noin 10 000–54 500 puhujaa Koillis-Espanjassa Aragonian itsehallintoalueella. Kieltä puhutaan pääasiassa Uescan maakunnan alueella sijaitsevissa Pyreneitten laaksoissa (Aragón-joen laakso, Sobrarbe ja läntinen Ribagorza). Sillä ei aiemmin ollut Aragoniassa tai Uescassa virallisen kielen asemaa, mutta 2000-luvulla kielen asemaan on alettu kiinnittää huomiota. Vuonna 2006 perustettiin Aragonian kielen akatemia (aragoniaksi "Academia d'a Luenga Aragonesa", ) kehittämään ja edistämään kielen käyttöä. Vuonna 2009 säädettiin Aragonian kielilaki, jossa aragonian kieli tunnustetaan alueen alkuperäiskieleksi. Laissa muun muassa turvataan oikeus käyttää aragonian kieltä suullisesti ja kirjallisesti asioitaessa Aragonian julkisen hallinnon kanssa. Caló
Caló on pääasiassa Espanjassa asuvien romanien käyttämä kieli. Sillä on puhujia myös Ranskassa, Portugalissa ja Brasiliassa. Espanja
Muinaiset roomalaiset valtasivat Espanjan Karthagolta toisessa puunilaissodassa, ja roomalaisten käyttämä latina on espanjan kielen pohjana. Islaminuskoiset maurit hallitsivat Espanjaa 300 vuoden ajan vuosina 700–1000. 1400-luvulla maata hallinneet pienet katoliset kuningaskunnat yhdistyivät vaiheittain vuoteen 1512 mennessä. Yhdistyneestä Espanjasta tuli mahtava siirtomaavalta. 1700-luvulla se menetti hallitsemansa ulkomaat Espanjassa ja 1800-luvulla siirtomaansa. Vuonna 1936 alkanutta sisällissotaa seurasi Francon sotilasdiktatuuri vuoteen 1975 asti. Indoeurooppalaisten alkuperä
Indoeurooppalaiset kelttiläiskielet olivat vielä rautakaudella maanosan ehkä laajin kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhuttiin Britanniasta Balkanille ja Espanjasta nykyiseen Saksaan. Rooman valtakunnan aikana alkoi kelttikielten nopean kutistumisen vaihe. Kansainvaelluksissa germaaniset kielet levittäytyivät Länsi-Euroopan ja joksikin ajaksi Etelä-Euroopankin rannikoille asti, paikoin jopa Pohjois-Afrikkaan ja Lähi-itään. Mukana oli paljon myös suoranaista ihmisten muuttoliikettä, eikä vain kielenvaihtoja. Kansainvaellusten jälkeen kelttiläiskielet ovat edelleen hitaasti syrjäytyneet kielenvaihtojen kautta lähes kaikkialta varsinkin germaanisten ja romaanisten kielten vallattua alaa. Englannin kieli
Muinaisenglannin kirjakieli syntyi 600-luvulla, kun englantilaiset munkit alkoivat kirjoittaa osittain englanniksi. Kieltä oli aluksi kirjoitettu riimuilla, mutta kristinuskon myötä sille kehitettiin latinalaisperäinen aakkosto. Joillekin äänteille otettiin riimukirjoituksesta kuitenkin edelleen omat merkit (kuten "Þ" [θ]/[ð]), joita ei nykyisin kuitenkaan enää käytetä. Kirjurit pyrkivät yleensä ääntämyksenmukaiseen kirjoitusasuun, mutta esimerkiksi vokaalien yhteensopimattomuus latinalaisten kirjaimien kanssa, murteiden erot ja latinan käytännöt aiheuttivat sanojen kirjoitusasun vaihtelua, joka säilyi kielessä aina 1700-luvulle saakka. Espanjan historia
Islaminuskoiset umaijadit ylittivät Gibraltarinsalmen Tariq ibn Ziyad johdolla vuonna 711 ja voittivat visigoottien kuninkaan Roderikin Guadaleten taistelussa. Nykyisen Espanjan historia alkoi 1000-luvulla, jolloin kristityt kuningaskunnat aloittivat Iberian niemimaan takaisinvaltauksen ("Reconquista") islaminuskoisilta maureilta. Espanjan laivasto
Nykyaikaisen Espanjan laivaston juuret alkavat jo ennen Espanjan valtion muodostumista. Keski-ajan lopulla Aragon ja Kastilia, jotka myöhemmin muodostavat Espanjan, perustivat laivastot. Aragonilla oli Keski-ajan lopulla Välimeren alueen kolmanneksi suurin laivasto Venetsian ja Genovan laivastojen jälkeen. 1300- ja 1400-luvuilla laivasto mahdollisti Aragonin siirtomaavallan luomisen liittäen alueisiinsa Baleaarit, Sardinian, Sisilian ja Etelä-Italian ja hetkeksi Ateenan herttuakunnan. Kastilia sitä vastoin käytti laivastoaan uskonnon levittämiseen vallaten alueita maureilta kuten Cadizin vuonna 1232 sekä avusti Ranskan hallitsijaa satavuotisessasodassa. Vuonna 1402 Juan de Bethencourtin johtama Kastilian laivasto osasto valtasi Kanariansaaret. Esperanto
Esperanto (alkujaan lingvo internacia) on luonnollisiin kieliin perustuva keinotekoinen kansainvälinen apukieli, jonka loi L. L. Zamenhof 1880-luvulla Puolassa. Esperanto perustuu sanastoltaan enimmäkseen romaanisiin kieliin, kun taas kieliopissa on vahvoja vaikutteita slaavilaisista kielistä. Sen tarkoitus ei ole korvata luonnollisia kieliä vaan toimia helposti opittavana kielenä, joka helpottaa erikielisten ihmisten välistä kommunikointia. Vaikka mikään ylikansallinen elin ei ole ottanut esperantoa virallisesti käyttöön, sillä on kasvava, aktiivinen puhujayhteisö, joka on käyttänyt kieltä jatkuvasti sen julkaisemisen jälkeen. Quenya
Quenyaa ei ole johdettu olemassa olevista kielistä, mutta siihen on otettu vaikutteita ainakin latinasta, suomesta ja kreikasta. Quenya, sindar ja muut haltiakielet polveutuvat Tolkienin hahmottelemasta kantakielestä, minkä vuoksi niiden keskinäiset suhteet muistuttavat todellisten sukukielten suhteita. Keskiaika
Espanja syntyi, kun Aragonian Ferdinand II ja Kastilian Isabella menivät naimisiin ja yhdistivät valtakuntansa. Espanjan reconquista saatiin lopulliseen päätökseen 1492, kun kristityt valtasivat Granadan. Samana vuonna Kristoffer Kolumbus etsiessään Intiaa löysi Amerikan. 1498 Portugalin varustama Vasco da Gama löysi meritien Intiaan. Siesta
Sana "siesta" on lainattu espanjan kielestä. Espanjan sana "siesta" taas on muunnos latinan järjestyslukusanasta "sexta", joka merkitsee keskipäivää vastaavaa kuudetta kanonista hetkeä.. Ranskassa sana esiintyy muodossa "sieste". Sisilia
Sisilian kieli on latinasta periytyvä kieli, joka poikkeaa jonkin verran italian kielestä. Siinä on paljon sanoja, jotka ovat peräisin arabian kielestä ja myös monia lainoja katalaanista, ranskasta ja espanjasta.Yhdysvaltoihinkin siirtolaisten mukana levinnyt rikollisjärjestö mafia (Cosa Nostra) on kotoisin Sisiliasta. Se syntyi 1800-luvulla, ei keskiajalla kuten jotkut myytit väittävät. Benito Mussolini sai heikennettyä mafian asemaa, mutta sodan jälkeen mafia nousi uudestaan tekijäksi, joka vaikutti koko Italian politiikassa. 1980-luvulta alkaen useat mafiosot ovat rikkoneet kuulusteluissa omertàn eli vaikenemisen lain ja useita mafiajohtajia on pidätetty. Romanit
Varhaisromani syntyi Bysantissa 900–1200. Romanikieli on jakaantunut eri murteisiin. Kieleen on tullut muiden kielten sanastoa sitä mukaa kun romanit ovat vaeltaneet Intiasta länteen. Romanit ovat pyrkineet pitämään kielensä salaisena ulkopuolisilta suojellakseen kieltä ja kulttuuriaan. Romanien perinne oli pitkään ainoastaan suullista, ja romanikielistä kirjallisuutta on alettu julkaista vasta 1900-luvulla. Suomalaisten alkuperä
Suomalaisten alkuperä on varsin epäselvä ja kiistanalainenkin käsite. Tässä artikkelissa sillä tarkoitetaan suomen kielen esihistoriallista alkuperää sekä nykyisin suomalaisiksi kutsutun ihmisryhmän geneettisiä juuria. Espanjan kieli
Kirjoitukseen käytetään latinalaisia kirjaimia. Aakkoset ovat: Swahilin kieli
Alun perin swahili oli Afrikan itärannikon merenkulkijoiden kieli. Sitä puhuttiin Etelä-Somaliasta Pohjois-Mosambikiin ulottuvalla rannikkokaistaleella. Arabialaiset ja persialaiset kauppiaat vaikuttivat merkittävästi sekä swahilin kielen että swahilien yhteiskunnan kehittymiseen. Swahilin kielessä onkin lukuisia lainasanoja sekä arabiasta että persiasta. Huomattavin swahilinkielinen kaupunkikeskus oli Sansibarin saari. Majuri
Latinan sana "magnus" tarkoittaa suurta, josta "maior" (myös "major" tai "maiior") on komparatiivinen muoto tarkoittaen "suurempi". Romaanisen espanjan sana "mayor" laajeni 1500-luvulla saksan kieleen tarkoittaen suurempaa ja korkeampaa. Espanjan kielessä sanan "mayor" merkitys itse majurin lisäksi on edelleen "suurempi", "vanhempi", "vanha", "aikuinen", "iso" ja "tärkeä". Tästä on johdettu saksan kielen maanomistajaa ja myöhemmin vuokralaista tai itsenäistä talonpoikaa tarkoittava sana "Meier" (eri variaatioita "Mehre, Meyer, Maier, Mäher, Määri, Mäger, Major, Meiur, Mayr"). Enemmistöä tarkoittava "majoriteetti" ja englannin pormestaria tarkoittava sana "mayor" ovat kaikki sukulaisia sanalle majuri, koska ne on johdettu "magnus"-sanan eri taivutusmuodoista. Kalevi Wiikin teoria suomalaisten alkuperästä
Germaaniset, slaavilaiset ja balttilaiset kielet syntyivät siten, että suomensukuista kieltä puhuneet vaihtoivat kieltään halutessaan nostaa statustaan tai elintasoaan. Tätä Wiik perustelee mm. näistä kielistä löytämänsä suomensukuisen substraatin avulla. Suomensukuisten kielten puhujat oppivat uuden kielensä hieman huonosti, kuten kaikki uuden kielen oppijat, ja nämä "oppimisvirheet" muodostuivat tunnusmerkillisiksi syntyneillä germaani-, slaavi- ja balttilaiskielille. Wiikin mukaan niistä on löydettävissä sellaisia "virheitä" verrattuna alkuperäiseen indoeurooppalaiseen kieleen, jotka juuri suomensukuisten kielten esiasteen puhuja olisi tehnyt. Puhujat muokkasivat oppimansa kielen oman kielensä ääntämistapojen ja rakenteiden mukaan. Myös joitakin sanoja saattoi jäädä alkukielestä; sellaisia, joita tulokaskielessä ei ollut, kuten jää ja valas(kala) ja mahdollisesti jotkin puiden nimet. Tällaisten substraattisanojen tutkimus on kuitenkin hänenkin mukaansa vielä kesken.