Missä SHL-joukkueessa Kjell Danielsson aloitti?
Nicklas Danielsson
NHL-joukkue Vancouver Canucks varasi Danielssonin viidennellä kierroksella 160. pelaajana kesällä . Hän ei onnistunut Brynäsissä seuraavina kausina murtautumaan kokoonpanoon. Danielsson haki sekä kaudella 2003–2004 että kaudella 2004–2005 peliaikaa myös seuran J20-junioreista sekä kasvattajaseurastaan Almtuna IS:stä, joka pelasi sarjatasoa alempana Allsvenskanissa. Kauden 2005–2006 hän pelasi siellä kokonaan ja oli tehoilla 15+20=35 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Marcus Ragnarssonin jälkeen. Danielsson keräsi runkosarjassa myös 147 jäähyminuuttia ja sijoittui Allsvenskanin jäähypörssissä viidenneksi.
John Nyberg
Dallas Stars varasi Nybergin kuudennella kierroksella 165. pelaajana . Hän teki Frölundan SHL-joukkueessa miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 4. syyskuuta 2014 vieraissa sveitsiläistä Genève-Servette HC:tä vastaan. Nybergin pääsarjaura alkoi kuitenkin heikosti, sillä hän keräsi ottelusta teholukeman –3. SHL-debyyttinsä Nyberg teki 18. syyskuuta 2014 vieraissa HV71:tä vastaan. Saman vuoden lokakuussa hän teki Frölundan kanssa kolmivuotisen SHL-sopimuksen. Nyberg pelasi joukkueessa 17 runkosarja- ja seitsemän CHL-ottelua tehden molemmissa sarjoissa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös HockeyAllsvenskanissa yhteensä 13 ottelun verran lainalla IK Oskarshamnin ja Mora IK:n joukkueissa. Nyberg pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Frölundan J20-junioreissa, joiden varakapteenina hän toimi ja voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa. Lucas Carlsson
Varsinaisella SHL:n tulokaskaudellaan 2015–2016 Carlsson teki Brynäsissä 35 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9 ja kolmessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 27. tammikuuta 2016 vieraissa Karlskrona HK:ta vastaan. Carlssonin uran kolmas maali syntyi näyttävästi 6. helmikuuta 2016 Örebro HK:ta vastaan, kun hän toi kiekon yksin omalta puolustusalueeltaan koko kentän halki ja siirsi kiekon läpiajon päätteeksi maaliin. Carlssonin osuma palkittiin kauden päätteeksi SHL:n vuoden maalina. Hän pelasi ison osan kaudestaan vielä myös Brynäsin J20-junioreissa. Daniel Viksten
Kaudeksi 2014–2015 Viksten siirtyi kaksivuotisella sopimuksella pelaamaan SHL:ää (ent. Elitserien) Örebro HK:n riveihin. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa liigassa toi 43 runkosarjaottelussa tehot 14+15=29 sekä kuudessa playoff-ottelussa kolme maalia. Viksten oli runkosarjassa Örebron kolmanneksi paras pistemies ja pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä. Heinäkuussa 2015 hän jatkoi sopimustaan Örebron kanssa kolmella vuodella kevääseen 2019 saakka. Kaudella 2015–2016 Viksten voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 17+20=37. Hänet palkittiin kauden päätteeksi SHL:n herrasmiespelaajana Rinkens riddarella. Kausi 2016–2017 Vikstenillä jäi rikkonaiseksi lonkkavamman vuoksi. Kaudella 2017–2018 hän jakoi 11 osumallaan Örebron sisäisen maalipörssin toisen sijan Sakari Mannisen ja Marcus Weinstockin kanssa edellään vain Tom Wandell. Mikael Samuelsson
Kaudella 1997–1998 pelasi Elitserienin lisäksi I-divisioonan Nyköpings HK:ssa, mutta Södertälje putosi takaisin I-divisioonaan. NHL-joukkue San Jose Sharks varasi Samuelssonin viidennellä kierroksella 145. pelaajana . Hän jatkoi Södertäljessä seuraavalla kaudella, pelaten myös Elitserienin Frölunda HC:ssa. Kauden 1999–2000 Samuelsson pelasi Brynäs IF:ssä. Ilman mainittavaa runkosarjamenestystä hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 7+2=9 Mikko Luovin jälkeen. Daniel Welser
Kaudeksi 2005–2006 Welser siirtyi Ruotsiin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavaan Skellefteå AIK:hon. Hän oli nostamassa joukkuetta Elitserieniin keväällä 2006. Welser pelasi joukkueessa myös kauden 2006–2007 ja hän teki Elitserienin runkosarjassa 51 ottelussa tehot 9+6=15. Johan Davidsson
Davidsson pelasi ensimmäisen ottelunsa aikuisten sarjassa tammikuussa 1993, kun hänen edustamansa HV71 kohtasi Elitserienin runkosarjassa Djurgårdenin. Hän pelasi kauden 1992–1993 aikana HV:n paidassa yhteensä kahdeksan ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän vakiinnutti asemansa HV:n vakiokokoonpanossa kaudella 1993–1994. Davidssonin ensivisiitti seurassa jatkui vuoteen 1997, jolloin hän siirtyi Helsingin IFK:n riveihin Suomen jääkiekon pääsarjaan SM-liigaan. Davidssonin ensimmäisten Elitserien-vuosien pisteiden valossa paras kausi oli kausi 1996–1997, jolla hän oli runkosarjassa seuransa toiseksi paras pistemies Stefan Örnskogin jälkeen tehtyään 50:ssä pelaamassaan runkosarjaottelussa 39 tehopistettä, 18 maalia ja 21 syöttöpistettä. Keväällä 1995 hän oli voittamassa Ruotsin mestaruutta, kun HV71 voitti Elitserienin loppuotteluissa Brynäsin otteluvoitoin 3–2. Lias Andersson
Andersson on Kungälvs IK:n kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 seuran J18-junioreiden paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 18+19=37 ja Andersson voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi HV71:n junioreihin. Kaudella 2015–2016 Andersson nousi vain 16-vuotiaana seuran J20-junioreiden kapteenistoon. Hän voitti koko J20 SuperElitin piste- ja syöttöpörssin tehoilla 24+35=59. Anderssonia enemmän tehopisteitä alle 18-vuotiaana on sarjassa tehnyt vain Michael Holmqvist kaudella 1996–1997. Hän voitti myös HV71:n sisäisen maalipörssin sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +17. Pudotuspeleissä Andersson oli kahdella osumallaan joukkueen paras maalintekijä Jacob Cederholmin kanssa, vaikka hän pelasi HV71:n puolivälieräsarjassa vain yhden ottelun. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Andersson pelasi 22 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 12. marraskuuta 2015 Karlskrona HK:ta vastaan. Axel Jonsson Fjällby
Toukokuussa 2018 Jonsson Fjällby teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella on 860 000 dollaria. Syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi Capitals lähtetti Jonsson Fjällbyn AHL-joukkue Hershey Bearsin vahvuuteen. Hän pelasi siellä 16 ottelua, kunnes Capitals lainasi Jonsson Fjällbyn marraskuussa loppukaudeksi 2018–2019 kotimaahansa Djurgårdens IF:n SHL-joukkueeseen. Melker Karlsson
9. joulukuuta 2014 Karlsson teki San Josen paidassa debyyttinsä NHL-tasolla Edmonton Oilersia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 22. joulukuuta 2014 Anaheim Ducksin Frederik Andersenia vastaan. Anton Forsberg
Columbus Blue Jackets varasi Forsbergin seitsemännellä kierroksella 188. pelaajana . Kaudella 2011–2012 hän nousi MODO:n Elitserien-joukkueen kakkosmaalivahdiksi Mikael Tellqvistille. Forsberg pelasi debyyttikaudellaan 14 Elitserien-ottelua. Kaudeksi 2012–2013 hänet lainattiin HockeyAllsvenskan-joukkue Södertälje SK:hon. Joukkue eteni Kvalserieniin saakka, mutta jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Toukokuussa 2013 Forsberg teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Blue Jacketsin kanssa, mutta hän pelasi kauden 2013–2014 vielä lainalla MODO:ssa, jossa Forsberg pelasi Linus Ullmarkin pääasiallisena kakkosmaalivahtina 22 ottelua. SHL-kauden jälkeen, maaliskuussa 2014 hän siirtyi loppukevääksi AHL-joukkue Springfield Falconsin vahvuuteen. Forsberg pelasi siellä neljä runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua. Carl Gunnarsson
Gunnarssonin kasvattajaseura on HC Örebro. Hän aloitti joukkueessa miesten pelit kaudella 2003–2004, kun Örebro HK pelasi HockeyAllsvenskanissa. Gunnarsson siirtyi seuraavaksi kaudeksi Linköpings HC:n riveihin. Hän pelasi siellä ensimmäiset Elitserien-ottelunsa kaudella 2005–2006, jolloin Gunnarsson pelasi 14 ottelua. Hän pelasi kautensa lähinnä Liunköpingin J20-joukkueessa, joka voitti J20 SuperElitin mestaruuden. Varsinaisen tulokaskautensa hän pelasi seuraavalla kaudella, kun 30 ottelussa tuli tehot 2+2=4. Kahden ensimmäisen kautensa aikana Gunnarsson kävi myös lainalla IFK Arboga IK:ssa ja VIK Västerås HK:ssa. Daniel Larsson
Larsson on pelannut myös yhteensä 12 ottelua Ruotsin A-maajoukkueessa. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä kaudella 2007–2008. Kenny Jönsson
Toronto Maple Leafs varasi Jönssonin NHL:aan ensimmäisen kierroksen 12. pelaajana vuonna 1993. Jönsson aloitti uransa aikuisten tasolla Rögle BK:ssa Elitserienissa ja oli olympiakultaa voittaneessa Ruotsin joukkueessa Lillehammerissa vuonna 1994. NHL:ssä hän aloitti Torontossa kaudella 1994–1995, mutta hänet myytiin seuraavan kauden puolivälissä New York Islandersiin. Kaupassa Toronton entinen suosittu kapteeni Wendel Clark palasi kaupunkiin. Nicklas Danielsson
Danielsson edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014 ja 2015, joista vuoden 2013 turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja vuoden 2014 turnaus pronssiin. Yhteensä hän on pelannut 78 A-maaottelua tehopistein 18+15=33. Danielsson teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupissa 15. joulukuuta 2007 Moskovan Megasport-urheilupalatsissa turnauksen isäntäjoukkue Venäjää vastaan. Hänet merkittiin Ruotsin nelosketjun oikeaan laitaan Niklas Perssonin ja Per Åslundin viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Danielsson teki Channel One Cupissa 18. joulukuuta 2010 Moskovan Megasport-urheilupalatsissa Suomea vastaan. Sjarhei Kastsitsyn
Kastsitsyn aloitti ammattilaisuransa Montrealin farmijoukkueessa Hamilton Bulldogsissa kaudella 2007–2008. Montreal nosti hänet NHL-joukkueeseen 12. joulukuuta, jolloin Kastsitsyn oli tehnyt 22 pistettä Hamiltonissa ja johti joukkueensa sisäistä pistepörssiä. Hän debytoi NHL:ssä 13. joulukuuta 2007 Philadelphia Flyersia vastaan ja pääsi heti pelaamaan ykkösketjussa Saku Koivun ja Christopher Higginsin kanssa. Kastsitsyn pelasi lopulta 52 ottelua NHL:ssä ja kaudella 2008–2009 toiset 52, kunnes lähetettiin takaisin Hamiltoniin. Nicklas Danielsson
Kaudeksi 2006–2007 Danielsson palasi Elitserieniin ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Djurgårdens IF:ään. Toisella kaudellaan 2007–2008 hän teki läpimurtonsa Elitserienissä ja oli tehoilla 14+18=32 joukkueen toiseksi paras pistemies Fredrik Brembergin jälkeen sekä toiseksi paras maalintekijä Patric Hörnqvistin jälkeen. Helmikuussa 2008 Danielsson teki Djurgårdenin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Hän voitti Elitserien-hopeaa keväällä 2010. Samuel Påhlsson
Påhlsson aloitti NHL-uransa Boston Bruinsissa kaudella 2000–2001, mutta ehti pelata Bostonissa 17 ottelua, kunnes hän siirtyi pian silloiseen Mighty Ducks of Anaheimiin vaihdossa Patrick Traverseen ja Andrei Nazaroviin. Anaheimissa Påhlsson kehittyi NHL:n parhaimpien puolustavien hyökkääjien joukkoon. Kaudella 2002–2003 Anaheim pelasi ensimmäisen kerran historiansa aikana Stanley Cup -finaaleissa, mutta hävisi New Jersey Devilsille. Työsulkukaudella 2004–05 hän pelasi Elitserienin Frölunda HC -joukkueessa ja voitti Ruotsin mestaruuden. Lias Andersson
Metallurg Magnitogorsk varasi Anderssonin 83. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Kitchener Rangers 110. pelaajana . Andersson päätti jatkaa uraansa kuitenkin HV71:ssä, jonka kanssa hän teki aiemmin toukokuussa 2016 vuoden mittaisen SHL-sopimuksen. Anderssonin ensimmäinen kokonainen SHL-kausi 2016–2017 toi hänelle 42 runkosarjaottelussa tehot 9+10=19 ja 16 playoff-ottelussa tehot 4+1=5 sekä Mestarien liigassa seitsemässä ottelussa yhden syöttöpisteen. Anderssonin SHL-uran avausmaali syntyi 25. lokakuuta 2016 Leksands IF:ää vastaan. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Karl Stollery
Toukokuussa 2013 Stollery teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Lake Erie Monstersin emojoukkueen, Colorado Avalanchen kanssa. Seura lähetti hänet syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Lakersin vahvuuteen. Stollery pelasi siellä suurimman osan kaudesta 2013–2014. Hän debytoi myös Avalanchen NHL-joukkueessa, jossa Stollery pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki NHL-debyyttinsä 11. tammikuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan. Stollery sai ottelussa jääaikaa 10.55 minuuttia. Hän keräsi teholukeman +1 ja sai myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Heinäkuussa 2014 Stollery teki Avalanchen kanssa vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Daniel Bernhardt (jääkiekkoilija)
New York Rangers varasi Bernhardtin neljännellä kierroksella 119. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue London Knights 105. pelaajana . Elokuun 2015 lopulla Djurgården lainasi Bernhardtin kaudeksi 2015–2016 HockeyAllsvenskan-joukkue Almtuna IS:ään. Hän pelasi siellä 13 ottelua tehopistein 1+3=4, mutta Bernhardt ei kuitenkaan viihtynyt joukkueessa ja hän palasi lokakuussa takaisin Djurgårdeniin. Bernhardt pelasi kymmenen SHL- ja kaksi Mestarien liigan ottelua tehden yhden maalin. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 29. lokakuuta 2015 vieraissa Linköpings HC:tä vastaan. Tammikuussa 2016 Djurgården lainasi Bernhardtin loppukaudeksi hänet edellisenä kesänä varanneeseen London Knightsiin, kun seurat katsoivat yhdessä Bernhardtin kehittyvän parhaiten OHL:ssä. Hän voitti Knightsissa liigan mestaruuden, J. Ross Robertson Cupin, mutta sittemmin myös CHL:n lopputurnauksen, Memorial Cupin. Dennis Persson
Kesäkuussa 2008 Persson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Buffalo Sabresin kanssa, mutta hänet lainattiin kuitenkin viikkoa myöhemmin kaudeksi 2008–2009 Timrå IK:n joukkueeseen. Persson pelasi siellä ensimmäisen kokonaisen Elitserien-kautensa tehden 46 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+5=6. Elitserien-kauden päätyttyä hän siirtyi maaliskuussa 2009 kevätsopimuksella loppukaudeksi Sabresin farmijoukkue Portland Piratesiin, AHL:ään. Persson pelasi siellä kaksi seuraavaa kautta kokonaan. Heinäkuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Sabresin kanssa. Kaudeksi 2011–2012 sen farmijoukkueeksi vaihtui Rochester Americans. Persson sai kutsun Sabresin kokoonpanoon yhteensä neljä kertaa, mutta ei missään vaiheessa debytoinut NHL:ssä. Daniel Paille
Paille pelasi kotikaupunkinsa joukkueessa Welland Cougarsissa Ontarion paikallista juniorisarjaa kauden 1999–2000. Kesällä 2000 Guelph Storm varasi hänet kuudentena pelaajana OHL:ään. Paillen tulokaskausi toi siellä 64 runkosarjaottelussa tehot 22+31=53, joilla hän oli Stormin neljänneksi paras pistemies. Toisella kaudellaan 2001–2002 Paille teki 57 pistettä ja Buffalo Sabres varasi hänet ensimmäisellä kierroksella numerolla 20 . Jesper Jensen (jääkiekkoilija)
Jensen jatkoi kaudella 2011–2012 uraansa Saksan DEL-liigan Hamburg Freezersissa. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Karlskrona HK:ssa. Kaudella 2012–2013 riittivät joukkueen sisäisen pistepörssin toiseen sijaan, jonka Jensen jakoi Kévin Hecquefeuillen kanssa. Hän oli kevään 2013 Kvalserien AS:ssä Karlskronan paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 5+9=14. Kaudella 2013–2014 Jensen oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+21=38. Hän jakoi myös Karlskronan sisäisen tehotilaston voiton lukemalla +23. Kaudeksi 2014–2015 Jensen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Rögle BK:hon. Hän jakoi koko sarjan pistepörssin toisen sijan Mora IK:n Kevin Mitchellin kanssa edellään vain Asplöven HC:n Jacob Lagacé. Kevään 2015 Kvalserienissä Jensen jakoi tehoilla 3+6=9 Röglen sisäisen pistepörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Röglen kausi päättyi sarjanousuun SHL:ään. Karl Stollery
Heinäkuussa 2015 Stollery teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 575 000 dollarin arvoisen sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Lokakuussa seura asetti hänet siirtolistalle, mutta koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Stollerya vuorokauden kuluessa, Devils lähetti hänet farmijoukkue Albany Devilsin vahvuuteen. Stollery pelasi siellä suurimman osan kaudesta 2016–2017. Hän pelasi kauden aikana NHL:ssä 11 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä. Stollery teki ensimmäisen NHL-tehopisteensä 13. tammikuuta 2017 vieraissa Calgary Flamesia vastaan oltuaan kakkossyöttäjänä Taylor Hallin tekemään ylivoimamaaliin. Mike Dalhuisen
Vuodet 2009–2013 Dalhuisen kävi Quinnipiac Universitya. Hän teki viimeisellä yliopistokaudellaan 2012–2013 kahdeksalla osumallaan joukkueensa puolustajista eniten maaleja. Kauden jälkeen, huhtikuussa 2013 Dalhuisen teki sopimuksen AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersin kanssa. Hän osallistui myös amatööritry-out -sopimuksella NHL-joukkue New York Islandersin harjoitusleirille. Dalhuisen pelasi joukkueessa ensimmäisen harjoitusottelunsa 19. syyskuuta 2013 vieraissa New Jersey Devilsia vastaan ja sai siinä jääaikaa 11.33 minuuttia. Hän myös tappeli ottelussa Ryan Carterin kanssa. Dalhuisen siirrettiin harjoitusleirin päätteeksi Sound Tigersin vahvuuteen, mutta suurimmaksi osaksi hänen kautensa on eteni vielä sarjatasoa alempana ECHL:n Stockton Thunderissa. Helmikuussa 2014 Sound Tigers kauppasi Dalhuisenin San Antonio Rampageen vaihdossa Adam Braceen. Hän siirtyi kauppansa jälkeen ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesin vahvuuteen. Fredrik Händemark
Kaudella 2012–2013 Händemark teki Leksandin J20-junioreissa 23 runkosarjaottelussa piste per peli -tahdilla tehot 13+10=23, joilla hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja jakoi Leksandin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Martin Grönbergin ja Mattias Nilssonin kanssa. Händemark voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Leksandin miesten joukkueessa, jossa ensimmäinen kokonainen Allsvenskan-kausi toi 42 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9 ja kymmenessä Kvalserien-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Händemark oli kauden päätteeksi nostamassa joukkuetta SHL:ään, jossa hänen tulokaskautensa 2013–2014 toi 52 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+5=6. Händemark teki SHL-debyyttinsä kauden avauskierroksella 14. syyskuuta 2013 Brynäs IF:ää vastaan. Ensimmäisen SHL-maalinsa hän teki 25. tammikuuta 2014 Frölunda HC:tä vastaan. Huhtikuussa 2014 hän teki Leksandin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Tom Wandell
Wandell siirtyi kaudeksi 2007–2008 kolmivuotisella tulokassopimuksella Dallas Starsin organisaatioon ja pelasi kauden suurimmaksi osaksi sen farmijoukkue Iowa Starsissa, AHL:ssä. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua sarjatasoa alempana ECHL-joukkue Idaho Steelheadsissa. Kaudeksi 2008–2009 Wandell palasi kotimaahansa ja siirtyi lainalle Timrå IK:hon. Hän teki läpimurtonsa Elitserienissä tekemällä 51 runkosarjaottelussa tehot 15+26=41, joilla Wandell oli joukkueen toiseksi paras pistemies sekä toiseksi paras maalintekijä Fredrik Hynningin ja Mikko Lehtosen kanssa. Hän jakoi kevään 2009 pudotuspeleissä Timrån sisäisen syöttöpörssin voiton Björn Svenssonin kanssa. Wandell oli kauden päätteeksi ehdolla Elitserienin vuoden tulokkaaksi, mutta titteli meni lopulta MODO Hockeyn Victor Hedmanille. Hän pelasi kauden aikana myös 14 NHL:n runkosarjaottelua Dallas Starsissa tehoin 1+2=3. Hän teki NHL-debyyttinsä 10. joulukuuta 2008 ottelussa Phoenix Coyotesia vastaan. Seuraavassa ottelussa 12. joulukuuta 2008 Wandell teki NHL-uransa avausmaalin Detroit Red Wingsiä vastaan. Daniel Snellman
Snellman oli FF Jaron kasvatti. Hän debytoi 18-vuotiaana seuran edustusjoukkueessa Veikkausliigassa kaudella 1993, mutta teki läpimurtonsa joukkueen pelaavaan kokoonpanoon vasta kolme vuotta myöhemmin. Snellman oli mukana Jaron pudotessa Ykköseen kauden 1998 päätteeksi ja oli sittemmin myös nostamassa sitä takaisin Veikkausliigaan. Jaron paluu vuonna 2002 jäi myös Snellmanin viimeiseksi täydeksi kaudeksi pääsarjatasolla. Hän siirtyi Kakkoseen toiseen pietarsaarelaisseuraan, Jakobstads Bollklubbiin. Snellman edusti seuraa neljän kauden ajan, palaten myös kahden ottelun ajaksi Jaroon paikkaamaan loukkaantumisia vuonna 2004. Uransa viimeiset vuodet hän pelasi ja valmensi IFK Jakobstadissa, jota hän oli myös mukana perustamassa. Seura nousi Snellmanin aikana piirin alimmalta sarjaportaalta Kolmoseen asti. Daniel Carcillo
Carcillo pelasi varsin hyvän junioriuran OHL:ssä. Hän aloitti siellä Sarnia Stingin riveissä kaudella 2002–2003, jolloin Carcillo teki 68 runkosarjaottelussa tehot 29+37=66. Hän voitti tulokkaiden maalipörssin ja valittiin kauden päätteeksi tulokkaiden tähdistökentälliseen. Carcillo keräsi myös 157 jäähyminuuttia, joilla hän voitti Stingin sisäisen jäähypörssin. Pittsburgh Penguins varasi Carcillon kolmannella kierroksella 73. pelaajana . Kaudella 2003–2004 hän ja John Hecimovic olivat Stingin toiseksi parhaita maalintekijöitä Daniel Siscan jälkeen. Kesken viimeisen OHL-kautensa 2004–2005 Carcillo siirtyi Mississauga Ice Dogsiin. Kevin Stenlund
Columbus Blue Jackets varasi Stenlundin toisella kierroksella 58. pelaajana . Ennen tätä, maaliskuussa 2015 hän teki HV71:n kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Stenlund teki siellä varsinaisen tulokaskautensa 2015–2016 aikana 43 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2, kuudessa playoff-ottelussa yhden maalin ja viidessä Mestarien liigan ottelussa yhden maalin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskan-joukkue HC Vita Hästenissä lokakuussa 2015. Kaudella 2016–2017 Stenlund teki SHL:n runkosarjassa tehot 13+7=20 ja pudotuspeleissä tehot 4+6=10. Hänellä oli CHL:ssä HV71:n paras teholukema (+4). Stenlund voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi Allsvenskan-ottelua lainalla Västerviks IK:ssa syyskuussa 2016. Daniel Tjärnqvist
Tjärnqvist aloitti Elitserienissä pääsarjauransa kaudella 1994–1995 Röglen joukkueessa. Florida Panthers varasi Tjärnqvistin numerolla 88 . Hän jatkoi Röglessä vielä seuraavan kauden. Tjärnqvist siirtyi kaudeksi 1996–1997 Suomen SM-liigaan Jokereihin. Hänestä tuli ensimmäinen ruotsalainen SM-liigan voittaja. Melker Hallberg
Hallberg nousi Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa pelaavan Kalmar FF:n edustusjoukkueeseen kaudella 2012. Hän teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla 13. huhtikuuta 2012, kun Kalmar hävisi vieraissa Malmö FF:lle 0–2. Yhteensä Hallberg pelasi kauden aikana 12 sarjaottelua. Kaudella 2013 hän pelasi jo 29 sarjaottelua. Kaudella 2014 Hallberg ehti pelata 14 sarjaottelua, kunnes siirtyi elokuussa Italian Serie A:n Udineseen. Serie A:ssa Hallberg teki ensiesiintymisensä 18. tammikuuta 2015, kun Udinese pelasi kotonaan 2–2-tasapelin Cagliaria vastaan. Muutoin peliaika Udinesessä jäi kuitenkin vähäiseksi ja kaudella 2015 hän pelasi lainalla Norjan Tippeligaenissa Vålerengan joukkueessa. Tammikuussa 2016 Hallberg palasi lainasopimuksella Ruotsiin Hammarbyn paitaan. Gustaf Wesslau
Kauden 2005–2006 Wesslau aloitti AIK:n ykkösmaalivahtina HockeyAllsvenskanissa, mutta tammikuussa 2006 hän siirtyi pelaamaan samaa sarjaa Malmö Redhawksiin, jonka kanssa Wesslau teki kolmivuotisen sopimuksen. Hän jäi Malmössä kakkosmaalivahdiksi Corey Hirschille, mutta oli joukkueen mukana Malmön noustessa Elitserieniin keväällä 2006. Kauden 2006–2007 Wesslau aloitti Malmön kakkosmaalivahtina ja hän torjui Elitserien-debyyttikaudellaan 12 runkosarjaottelussa. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua sarjatasoa alempana Almtuna IS:ssä. Maaliskuussa 2007 Wesslau purki sopimuksensa Malmön kanssa. Alexander Bergström
Kaudella 2015–2016 Bergström teki SHL-debyyttinsä 29-vuotiaana. Hän pelasi ensimmäisen SHL-ottelunsa kauden avauskierroksella 16. syyskuuta 2015 Färjestad BK:ta vastaan. SHL-uransa avausmaalin Bergström teki hänen viidennessä ottelussaan 30. syyskuuta 2015 vieraissa Luleå HF:ää vastaan. Kaikkiaan hänen ensimmäinen pääsarjakautensa toi 37 runkosarjaottelussa tehot 10+15=25 ja viidessä karsintasarjan ottelussa tehot 2+2=4. Bergström oli runkosarjassa Karlskronan kolmanneksi paras pistemies Riley Holzapfelin kanssa. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 15+25=40 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Bergström jakoi myös Karlskronan sisäisen maalipörssin voiton Joel Kellmanin ja Mattias Guterin kanssa. Hän sijoittui koko SHL:n pistepörssissä kuudenneksi. Joel Lassinantti
Kaudeksi 2013–2014 Luulaja lainasi Lassinantin Allsvenskan-joukkue Asplöven HC:hen. Hän toimi Luulajan luukkuvahtina yhdessä SHL-ottelussa. SHL-kauteen 2014–2015 Lassinantti lähti Daniel Larssonin aisaparina, mutta hän nousi Ruotsin pääsarjatason tulokaskaudellaan Luulajan pääasialliseksi vastuunkantajaksi ja torjui 38 runkosarja- ja yhdeksässä playoff-ottelussa. Lassinantti teki SHL-debyyttinsä runkosarjan kolmannella kierroksella 20. lokakuuta 2014 vieraissa Örebro HK:ta vastaan. Hän torjui Luulajan 1–3-voittoon päättyneessä ottelussa 30 kertaa. SHL-uransa ensimmäisen nollapelinsä Lassinantti torjui kolmannessa ottelussaan 25. lokakuuta 2014 vieraissa Leksands IF:ää vastaan. Hän torjui Luulajan 0–8-voittoon päättyneessä ottelussa 30 kertaa. Lassinantti palkittiin kauden päätteeksi SHL:n parhaana maalivahtina Honken Trophylla. Hän torjui myös Luulajan Mestarien liigan mestaruuteen. Lassinantti oli ehdolla CHL:n parhaaksi pelaajaksi eli Nordicbet MVP Trophyn voittajaksi. Palkinnon vei lopulta Frölunda HC:n Mathis Olimb. Kaudella 2015–2016 hän torjui Luulajan SHL:ssä välieriin. Patrik Carlsson
Toukokuussa 2006 Carlsson teki Frölundan kanssa vuoden mittaisen Elitserien-sopimuksen. Hän pelasi joukkueessa kaudella 2006–2007 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Carlsson pelasi miesten pelejä myös 15 ottelun verran lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue Växjö Lakers HC:n. Kevätkautensa hän vietti lähinnä Frölundan J20-junioreissa, jossa Carlsson voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin mestaruuden. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Lakersin Allsvenskan-joukkueeseen. Toisella sopimuskaudellaan 2008–2009 Carlsson oli Kvalserienissä joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+7=9. Lakers jäi kuitenkin Kvalserienin päätteeksi ilman sarjanousua. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Leksands IF:n riveihin. Carlsson oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 10+24=34. Leksand eteni aina Kvalserieniin saakka, mutta jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Niklas Hjalmarsson
Eksjö HC:n kasvattama Hjalmarsson pelasi juniori-uransa loppuun HV71:ssä. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset Elitserien-ottelunsa 17-vuotiaana kaudella 2004–2005, jolloin Hjalmarsson pelasi 14 ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi NHL-varauksensa 2005 jälkeen vielä kaksi kautta HV71:ssä. Hjalmarsson ei kuitenkaan saanut joukkueessa kovin paljon peliaikaa ja haki toisinaan peliaikaa myös J20 SuperElitistä ja kaudella 2007–2008 hän pelasi lainalla HockeyAllsvenskanin IK Oskarshamnissa. Tuolloin Hjalmarsson pelasi 37 Elitserien-ottelua tehoin 2+0=2, ja hän pääsi pelaamaan myös pudotuspelit. Daniel Larsson
Larsson on Bodens IK:n kasvatti. Hän pelasi kevääseen 2004 asti myös Luleå HF:n junioreissa ja kaudella 2003–2004 Larsson torjui myös ensimmäisen miesten pelinsä Bodenin Allsvenskan-joukkueessa. Hänestä tuli seuraavalla kaudella joukkueen ykkösmaalivahti. Kaudella 2005–2006 Larsson jatkoi pelejään HockeyAllsvenskanissa ja hän siirtyi Hammarby IF:n maalinsuulle. Joukkue joutui keväällä 2006 putoamiskarsintaan, mutta säilytti sarjapaikkansa Larssonin toimiessa Hammarbyn ykkösmaalivahtina. Kesällä Detroit Red Wings varasi hänet kolmannella kierroksella numerolla 92. Kevin Doell
Doell aloitti uransa Denverin yliopistojoukkueessa, jossa hän pelasi neljä kautta. Kerran hän oli mukana voittamassa sarjan mestaruutta. Syyskuussa 2003 Doell siirtyi Atlanta Thrashersin harjoitusleirille, mutta ei saanut paikkaa NHL-joukkueessa. Hän pelasi kauden pääosin EHCL:ssä Gwinnett Gladiatorsissa, jossa hänet valittiin vuoden tulokkaaksi ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella Doell sai jo enemmän vastuuta AHL:ssä Chicago Wolvesissa, jossa hän pelasi 45 ottelua. Axel Jonsson Fjällby
Kaudella 2017–2018, 24. lokakuuta 2017 Jonsson Fjällby teki SHL-uransa avausmaalin Örebro HK:ta vastaan. Hänen osumansa jäi Djurgårdenin 2–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kaikkiaan Jonsson Fjällbyn ensimmäinen kokonainen SHL-kausi toi 42 runkosarjaottelussa tehot 7+9=16 ja 11 playoff-ottelussa tehot 6+2=8. Hän oli pudotuspeleissä Djurgårdenin paras maalintekijä. Danny Taylor
Kaudeksi 2013–2014 Taylor siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Färjestads BK:hon. Hänen siirtoonsa vaikutti edelliskausina joukkueesta NHL:ään ponnistaneet maalivahdit (Cristopher Nihlstorp, Jonas Gustavsson, Henrik Karlsson ja Alexander Salák). Taylor jäi kuitenkin ykkösmaalivahti Fredrik Pettersson-Wentzelin varjoon. Loppukaudella hän loukkaantui ja Taylorin korvasi Färjestadin kakkosmaalivahtina Pekka Tuokkola. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Gabriel Carlsson
SHL-kauden päätyttyä, maaliskuun 2017 lopulla Carlsson siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Cleveland Monstersin vahvuuteen. Carlsson pelasi siellä kolme runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen, kunnes hänet nostettiin Blue Jacketsin NHL-joukkueeseen. Carlsson teki NHL-debyyttinsä runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 8. huhtikuuta 2017 vieraissa Philadelphia Flyersia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 19.15 minuuttia. Carlsson keräsi kuitenkin myös varsin heikon teholukeman –3. Hän pelasi loppukaudella 2016–2017 NHL:ssä kaikkiaan kaksi runkosarja- ja viisi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Calle Andersson
Kaudella 2012–2013 Andersson debytoi Elitserienissä, jossa tulokaskausi toi 34 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Hän pelasi miesten pelejä myös yhdeksän ottelua lainalla sarjatasoa alempana Malmön HockeyAllsvenskan-joukkueessa. Andersson pelasi ison osan kaudestaan myös Färjestadin J20-junioreissa, joissa hän teki runkosarjassa yli piste per peli -tahdilla 22 ottelussa tehot 11+16=27. Andersson jakoi J20 SuperElitin puolustajien pistepörssin viidennen sijan AIK IF:n Jacob Spångbergin kanssa. Kevään 2013 pudotuspeleissä hänellä oli Frölundan paras teholukema (+4). Andersson voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin pronssia. Daniel Bernhardt (jääkiekkoilija)
Kaudella 2014–2015 Bernhardt voitti koko J20 SuperElitin piste- ja maalipörssin tehoilla 26+35=61. Hän oli myös Djurgårdenin paras syöttäjä. Bernhardt voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Joulukuussa 2014 Bernhardt teki kaksivuotisen sopimuksen seuran SHL-joukkueen kanssa. Hän pelasi kauden aikana liigassa kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Bernhardt teki SHL-debyyttinsä 28. helmikuuta 2015 vieraissa Linköpings HC:tä vastaan. Hänen SHL-uransa alkoi kuitenkin varsin heikosti, kun Bernhardt keräsi ottelusta teholukeman –3. Anders Carlsson (jääkiekkoilija)
Carlsson on Brynäs IF:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen kautensa Elitserienissä kaudella 1979–1980. New Jersey Devils varasi hänet 66. vuorolla vuoden . Carlsson siirtyi varauksen jälkeen NHL:ään, ja pelasi kolme kautta New Jerseyssä. Hän palasi Brynäsiin kaudeksi 1989–1990. Carlsson pelasi Elitserienissä 41-vuotiaaksi asti, ja lopetti pelaajauransa kauteen 2000–2001. Daniel Larsson
Larsson pelasi kaksi kautta HV71:ssä. Keväällä 2012 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella AIK IF:n maalinsuulle. Jälkimmäinen kausi 2013–2014 päättyi joukkueen putoamiseen SHL:stä Allsvenskaniin, mutta Larsson siirtyi kaudeksi 2014–2015 jatkamaan SHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella junioriuralta tuttuun Luleå HF:ään. Hän jäi siellä kauden mittaan kakkosmaalivahdiksi Joel Lassinantille ja pelasi runkosarjassa 21 ottelua. Larsson voitti kauden aikana Mestarien liigan mestaruuden. Fredrik Svensson
Svensson on kotikaupunkinsa joukkueen Skellefteå AIK:n kasvatti. Tästä huolimatta hän aloitti junioriuransa Hammarbyssa, joka pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän pelasi seuran edustus- ja juniorijoukkueissa neljän ja yhden vajaan kauden ajan. Hän pelasi kaudella 1997–1998 yhden ottelun verran SM-liiga-seura Kiekko-Espoossa sekä neljän ottelun verran Elitserien-seura Malmö Redhawksissa. Gabriel Carlsson
Columbus Blue Jackets varasi Carlssonin ensimmäisellä kierroksella 29. pelaajana . Varsinaisella SHL:n tulokaskaudellaan 2015–2016 hän teki 45 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+8=9. Carlsson teki ensimmäisen SHL-maalinsa 29. lokakuuta 2015 Djurgårdens IF:ää vastaan. Huhtikuussa 2016 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Blue Jacketsin kanssa. Carlsson siirtyi kaudeksi 2016–2017 vielä lainalle Linköpingiin. Daniel Bång
Bång on Kista HC:n kasvatti, mutta hän on pelannut kotimaassaan kaikki miesten pelinsä AIK IF:ssä, jossa Bång teki HockeyAllsvenskan-debyyttinsä kaudella 2005–2006. Kausi 2006–2007 oli hänelle siellä tulokaskausi, ja Bång teki 44 runkosarjaottelussa tehot 6+11=17. Kaudella 2008–2009 Bång jakoi AIK:n sisäisen maalipörssin voiton Christian Sandbergin kanssa. Niklas Lundström
Kaudeksi 2014–2015 Lundström siirtyi St. Louis Bluesin organisaatioon. Syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet ensin AHL-joukkue Chicago Wolvesiin, ja sieltä edelleen ennen kauden alkua ECHL-joukkue Alaska Acesiin, jossa Lundström pelasi lähes koko kauden. Hän pelasi kauden aikana vain yhdessä AHL-ottelussa noin 14 minuutin verran. Myös kauden 2015–2016 Lundström aloitti myös ECHL:ssä, Quad City Mallardsin vahvuudessa. Hän ei kuitenkaan pelannut joukkueessa otteluakaan, ennen kuin Lundström kutsuttiin Wolvesin AHL-joukkueeseen pari viikkoa myöhemmin. Marraskuussa hän palasi ECHL:ään seuranaan Elmira Jackals. Lundström pelasi alkukauden aikana neljä AHL- ja 13 ECHL-ottelua, kunnes NHL:n siirtotakarajalla, helmikuussa 2016 Blues kauppasi hänet ja kesän viidennen kierroksen varausvuoron Edmonton Oilersiin vaihdossa Lundströmin maanmieheen, maalivahti Anders Nilssoniin. Siirron taustalla oli Bluesin tarve saada tasokas maalivahti paikkaamaan Brian Elliottin loukkaantumista. Lundström siirtyi ensin AHL-joukkue Bakersfield Condorsin vahvuuteen, josta hän siirtyi neljän pelaamansa ottelun jälkeen huhtikuussa jo kauden viidenteen joukkueeseensa, ECHL:n Norfolk Admiralsiin. Daniel Paille
Paille siirtyi kaudeksi 2004–2005 kolmivuotisella tulokassopimuksella Buffalo Sabresin organisaatioon. Hän pelasi takia koko kauden farmijoukkue Rochester Americansissa, AHL:ssä ja teki siellä 79 runkosarjaottelussa tehot 14+15=29. Paille teki NHL-debyyttinsä kaudella 2005–2006, jolloin hän pelasi 14 runkosarjaottelua tehoin 1+2=3. Paille teki NHL-uransa avausosuman 14. tammikuuta 2006 Los Angeles Kingsiä vastaan. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2006–2007 Paille oli kauden alusta asti Sabresin mukana, mutta hän pelasi runkosarjassa vain 29 ottelua tehoin 3+8=11 sekä yhden playoff-ottelun. Hän pelasi vielä puolet kaudestaan Americansissa. Paille teki kesällä 2007 yksivuotisen ja 535 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Sabresin kanssa. Cal Petersen
Petersen pelasi Chicago Young Americansin junioreissa, kunnes hänen kotikaupunkinsa joukkue Waterloo Black Hawks varasi Petersenin 185. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hän aloitti kauden 2011–2012 vielä Young Americansissa, mutta Petersen siirtyi kesken kauden ensin NAHL-joukkue Topeka RoadRunnersiin ja sieltä kahden ottelun jälkeen hänet varanneen Waterloo Black Hawksin USHL-joukkueeseen. Varsinaisella USHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Petersen jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Eamon McAdamin kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös USHL Top Prospects Gamessa. Petersen valittiin kauden päätteeksi liigan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän edusti Black Hawksia kauden aikana myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi hopeaan. Daniel Bernhardt (jääkiekkoilija)
Daniel Bernhardt (s. 11. huhtikuuta 1996 Huddinge, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue BIK Karlskogassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Daniel Zaar
Columbus Blue Jackets varasi Zaarin kuudennella kierroksella 152. pelaajana . Kaudella 2012–2013 hän debytoi Röglen Elitserien-joukkueessa, jossa Zaar pelasi 25 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 sekä seitsemän Kvalserien-ottelua tehden yhden maalin. Hänen ensimmäinen Elitserien-maalinsa syntyi 11. lokakuuta 2012 MODO Hockeyn Bernhard Starkbaumin taakse. Tammikuussa 2013 Rögle lainasi Zaarin sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskanin BIK Karlskogaan toistaiseksi voimassa olleella sopimuksella. Hän pelasi joukkueessa 15 runkosarja- ja kuusi nousukarsintaottelua tehden yhteensä tehot 2+8=10. Maaliskuussa 2013 Zaar teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Allsvenskaniin pudonneen Röglen kanssa. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies tehoilla 16+20=36. Zaar voitti koko kevään 2014 Kvalserienin piste- ja syöttöpörssin tehoilla 6+16=22 sekä tehotilaston lukemalla +10. Rögle jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kevin Henderson
Syksyllä 2016 Henderson haki pelipaikkaa ammattilaistry-outin kautta AHL-joukkue Bakersfield Condorsista, mutta hän jäi ilman jatkosopimusta ja teki lokakuussa vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Norfolk Admiralsin kanssa. Henderson pelasi siellä neljä ottelua, kunnes hän siirtyi marraskuussa loppukauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella Slovakian Extraligan HK Popradiin. Kaudeksi 2017–2018 Henderson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenissa pelaavan SønderjyskE Ishockeyn riveihin. Hän pelasi siellä 16 ottelua, mutta leikkaushoitoa vaatinut olkapäävamma kuitenkin päätti Hendersonin kauden. Joulukuussa 2017 SønderjyskE purki hänen sopimuksensa ja Henderson palasi kotimaahansa perheensä luo kuntoutumaan. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Iso-Britannian EIHL-liigan englantilaisjoukkue Nottingham Panthersiin. Carl Gunnarsson
Kaudeksi 2009–2010 Gunnarsson teki tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän teki tulokaskaudellaan 43 ottelussa tehot 3+12=15 sekä keräsi kymmenen jäähyminuuttia. Gunnarssonin ensimmäinen NHL-maali syntyi 29. tammikuuta 2010 New Jersey Devilsin Martin Brodeurin taakse. Hän pelasi myös 12 ottelua AHL-joukkue Toronto Marliesissa. Axel Jonsson Fjällby
Ruotsin A-maajoukkueessa Jonsson Fjällby on pelannut neljä ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Carlson Hockey Gamesissa 21. huhtikuuta 2018 Pardubicessä turnauksen isäntäjoukkue Tšekkiä vastaan. Jonsson Fjällby merkittiin Ruotsin nelosketjun oikeaan laitaan Linus Ölundin ja John Normanin viereen. Dylan Olsen
Olsen aloitti jääkiekon Albertan Calgaryssä. WHL-joukkue Medicine Hat Tigers varasi hänet 84. pelaajana WHL Bantam Draftissa kesällä 2006, mutta Olsen päätti jatkaa pelejään AJHL-joukkue Camrose Kodiaksissa säilyttääkseen kelpoisuutensa NCAA:han. Hän voitti keväällä 2008 AJHL:n mestaruuden ja Doyle Cupin. Kodiaks eteni Royal Bank Cup -lopputurnaukseen asti, jossa joukkue kuitenkin hävisi SJHL-joukkue Humboldt Broncosille finaalissa lukemin 0–1. Kaudella 2008–2009 Olsen valittiin AJHL:n eteläisen konferenssin tähdistökentälliseen. Chicago Blackhawks varasi hänet numerolla 28 kesällä 2009. Kristoffer Gunnarsson
Kaudella 2015–2016 Gunnarsson debytoi Frölundan SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 13 runkosarja- ja kolme Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Gunnarsson teki SHL-debyyttinsä 17. syyskuuta 2015 Rögle BK:ta vastaan. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viiden ottelun verran lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamnissa. Suurimman osan kaudestaan Gunnarsson pelasi kuitenkin Frölundan J20-junioreissa, joiden kapteenina hän toimi. Gunnarsson oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä tehokkain puolustaja Jonathan Hanssonin kanssa tehoilla 7+7=14.
Maaliskuussa 2016 Gunnarsson teki Frölundan kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Hän pelasi kaudella 2016–2017 joukkueessa kymmenen runkosarja-, kahdeksan playoff- ja kolme CHL-ottelua ilman tehopisteitä. Gunnarsson voitti CHL:n mestaruuden. Hän pelasi suurimman osan runkosarjastaan lainalla Oskarshamnin Allsvenskan-joukkueessa, jossa Gunnarsson teki 29 ottelussa tehot 1+1=2. Daniel Andersson (jääpalloilija)
Seurajoukkueessa Mikael Andersson
Andersson pelasi juniorina jääkiekkoa Västra Frölundassa, jossa hän pelasi myös ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa kaudella 1982–1983. Hän edusti Ruotsia kolmesti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1984, 1985 ja 1986. Vuonna 1984 hänet valittiin Ruotsin vuoden junioriksi. Kesällä 1984 Buffalo Sabres varasi Anderssonin ensimmäisellä kierroksella vuorolla 18. Andersson lähti syksyllä 1984 Buffalon harjoitusleirille, mutta hän ei mahtunut joukkueeseen ja Buffalo lähetti hänet takisin Ruotsiin. Syksyllä 1985 hän palasi Buffalon harjoitusleirille ja tällä kertaa hän mahtui Buffalon joukkueeseen. Ensimmäiset neljä kautta hän pelasi sekä Buffalossa, että seuran farmijoukkue Rochester Americansissa. Rochesterissa hän voitti AHL:n mestaruuden eli Calder Cupin vuonna 1987. Vuonna 1989 Andersson siirtyi Hartford Whalersiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Hartfordissa Andersson pelasi farmijoukkueessa enää vain kaudella 1990–1991, jolloin voitti toistamiseen Calder Cupin. Daniel Andersson (jääpalloilija)
Daniel Andersson, syntynyt 18. toukokuuta 1983, on en ruotsalainen jääpalloilija. Andersson aloitti jääpallouransa kaudella 1999/2000 juniorivuosien seurassaan Nässjö IF, jossa hän pelasi aina vuoteen 2002. Sen jälkeen hän siirtyi Lidköpingin Villa-Lidköping BK:hon kahdeksi kaudeksi, josta siirtyi kaudeksi Edsbyn IF:ään ja edelleen Venäjän sarjaan Krasnogorskin Zorkiin. Sen jälkeen hän palasi Ruotsiin pelaten vuodesta 2007 alkaen Lidköpingissä. Kjell Dahlin
Hienon tulokaskautensa jälkeen Dahlinin tehot NHL:ssä hiipuivat. Kaudet 1986–1987 ja 1987–1988 jäivät alle 50 ottelun mittaisiksi loukkaantumisten takia. Ne toivat Dahlinille vain 21 ja 25 pistettä. Hän palasi kaudeksi 1988–1989 Färjestadiin ja oli tehoilla 23+20=43 Elitserienin pistepörssin kolmas sekä maalipörssin toinen. Kaudella 1989–1990 Dahlin oli tehoilla 26+12=38 Färjestadin paras maalintekijä sekä liigan maalipörssin toinen. Hän voitti keväällä 1990 Elitserienin hopeaa, jota tuli myös keväällä 1991. Dahlin lopetti uransa kevääseen 1994. Daniel Bång
Toukokuussa 2012 Bång teki vuoden mittaisen ja 925 000 dollarin arvoisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän aloitti kauden 2012–2013 AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa, jossa Bång pelasi valtaosan kaudestaan tehden 53 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 9+13=22. Hän teki Predatorsissa NHL-debyyttinsä 9. huhtikuuta 2013 St. Louis Bluesia vastaan. Bång sai ottelussa jääaikaa 8.30 minuuttia. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana kahdeksan NHL-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Dennis Persson
Perssonin kasvattajaseura on IK Nyköping Hockey 90, mutta hän siirtyi myöhemmin juniorina VIK Västerås HK:hon. Persson debytoi sen miesten joukkueessa, Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa 17-vuotiaana kaudella 2005–2006, jolloin hän sai sarjassa tililleen 19 ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Suurimman osan kaudestaan Persson pelasi kuitenkin Västeråsin J20-joukkueessa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 11+15=26. Persson jakoi koko J20 SuperElitin puolustajien pistepörssin kolmannen sijan Timrå IK:n Magnus Nybergin kanssa. Buffalo Sabres varasi varsin lupaavan Perssonin ensimmäisellä kierroksella 24. pelaajana kesällä . Jacob Olofsson
Kaudella 2016–2017 Olofsson debytoi Timrån miesten joukkueessa vain 16-vuotiaana Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa hän pelasi 14 runkosarja- ja neljä SHL:n nousukarsintojen ottelua ilman tehopisteitä. Varsinaisella Allsvenskanin tulokaskaudellaan 2017–2018 Olofsson teki 43 runkosarjaottelussa tehot 10+11=21 ja kymmenessä SHL:n nousukarsintasarjan ottelussa tehot 3+1=4. Hän oli runkosarjassa Timrån kolmanneksi paras maalintekijä. SHL:n nousukarsintasarjassa Olofssonin kaikki kolme maalia jäivät voittomaaleiksi ottelusarjassa Karlskrona HK:ta vastaan. Timrå voitti ottelusarjan lopulta voitoin 4–3 ja joukkueen kausi päättyi sarjanousuun SHL:ään. Joulukuussa 2017 Olofsson teki Timrån kanssa kevääseen 2019 asti ulottuvan ammattilaissopimuksen. Per Olsson
Olsson aloitti jalkapalloilijan uransa Geflessä vuonna 1981. Olsson oli seuran johtavia hyökkääjiä vuosikymmenen alussa ja tärkeässä roolissa seuran noustessa Allsvenskaniin kaudella 1982. Olsson pelasi Geflen paidassa Allsvenskania kaudet 1983–84 ja iski 12 pääsarjamaalia, mikä oli silloin seuran tilastossa kolmanneksi eniten. Hyvien esitysten myötä hän siirtyi Malmöön kaudeksi 1985, mutta pelasi vain 17 ottelua. Kaiken kaikkiaan loukkaantumiset vaivasivat Olssonia koko hänen pelaajauransa ajan. Hän edusti Malmö-kautensa jälkeen Halmstadia, kunnes palasi Gefleen, jossa lopetti pelaajauransa vuonna 1992. Henrik Karlsson (jääkiekkoilija)
Kesäkuussa 2010 Karlsson kaupattiin Sharksista Calgary Flamesiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon . Hänestä tuli lähtökohtainen kakkosmaalivahti Miikka Kiprusoffille. Karlsson pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 22. lokakuuta 2010, jolloin hän torjui 6–2 -voiton Columbus Blue Jacketsista. Hän torjui ottelussa 20 laukausta. Karlsson pelasi Flamesissa kahden kauden aikana 26 ottelua. Työsulun takia tammikuussa 2013 alkaneen kauden 2012–2013 alussa Chicago Blackhawks hankki Karlssonin Flamesista vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon kesälle . Hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa Blachawksissa ja koko loppukausi kului farmijoukkue Rockford IceHogsissa, AHL:ssä. Michael Carlsson
Seurajoukkueissa Dave Donnelly
Donnelly siirtyi kaudeksi 1988–1989 Eurooppaan ja SM-liigajoukkue Kalevan Pallon riveihin. Hän teki 43 runkosarjaottelussa lähes piste per peli -tahtia 42 tehopistettä. Donnelly voitti myös SM-liigan jäähypörssin 98 minuutillaan. Kauden 1989–1990 hän pelasi Saksan Eishockey-Bundesligaa EV Landshutin paidassa. Kaudeksi 1990–1991 Donnelly palasi Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi AHL-joukkue Maine Marinersin riveihin. Hän jakoi tehoilla 21+30=51 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Ken Hammondin kanssa. Donnelly esiintyi vielä Kanadan maajoukkueessa kaudella 1991–1992, jonka jälkeen hän lopetti pelaajauransa. Fredrik Karlström (jääkiekkoilija)
Kaudeksi 2017–2018 Karlström siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Linköping HC:hen. Hän teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2017 vieraissa Färjestad BK:ta vastaan. Karlström sai ottelussa jääaikaa 6.11 minuuttia. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. SHL-uransa avausmaalin Karlström teki 24. lokakuuta 2017 vieraissa Rögle BK:ta vastaan. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 35 runkosarjaottelussa tehot 2+3=5. Daniel Bernhardt (jääkiekkoilija)
Kaudeksi 2016–2017 Bernhardt palasi taas Djurgårdeniin. Hän pelasi siellä viisi runkosarja- ja yhden CHL-ottelun, kunnes seura lainasi Bernhardtin lokakuussa 2016 loppukaudeksi Allsvenskan-joukkue VIK Västerås HK:hon. Joukkue putosi kauden päätteeksi Hockeyettaniin. Kaudeksi 2017–2018 Bernhardt siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella BIK Karlskogan riveihin. Oscar Dansk
Heinäkuussa 2017 Dansk teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen sopimuksen NHL:n laajennusjoukkue Vegas Golden Knightsin kanssa. Seura lähetti hänet syksyn harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Chicago Wolvesiin. Dansk pelasi siellä yhden ottelun, kunnes hänet kutsuttiin Golden Knightsin NHL-vahvuuteen paikkaamaan Marc-André Fleuryn loukkaantumista. Samalla seura lähetti Maxime Lagacén farmiin. Dansk teki NHL-debyyttinsä 22. lokakuuta 2017 St. Louis Bluesia vastaan. Malcolm Subban aloitti joukkueen maalinsuulla, mutta ottelunsa kolmannessa erässä ajassa 50.50 hän loukkaantui ja Dansk vaihdettiin Golden Knightsin maalille joukkueen johdettua ottelua lukemin 2–1. Dansk päästi kolmannessa erässä taakseen Alex Pietrangelon tasoitusmaalin. Ottelu eteni jatkoajalle, jossa William Karlsson ratkaisi lopulta 3–2-voiton Golden Knightsille ajassa 64.36. Dansk torjui ottelussa kymmenen kertaa. Koska sekä Fleury että Subban olivat sivussa, joukkue ajautui erikoiseen tilanteeseen, jossa AHL:stä nostetulla maalivahtikaksikolla Dansk-Lagacé oli NHL-kokemusta yhteensä vain Danskin pelaaman 13.46 minuutin verran. Dansk pelasi näin ollen ensimmäisen NHL-ottelunsa aloittavana maalivahtina 24. lokakuuta 2017 Chicago Blackhawksia vastaan. Hän torjui Golden Knightsin 4–2-voittoon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Dansk valittiin ottelun ykköstähdeksi. Alexander Hellström
Hellström on Vännäs HC:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin IF Björklövenissä, jonka miesten joukkueessa Hellström debytoi 17-vuotiaana Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa kaudella 2004–2005. Hän pelasi joukkueessa tuolloin 15 runkosarjaottelua. Kaudella 2005–2006 Hellström pelasi Allsvenskanissa 31 runkosarjaottelua. St. Louis Blues varasi hänet seitsemännellä kierroksella 184. pelaajana . Kaudella 2006–2007 Hellström eteni Björklövenin kanssa Kvalserieniin, mutta joukkue jäi kuitenkin ilman Elitserien-nousua. Nicklas Danielsson
Danielsson on kotikaupunkinsa joukkueen Almtuna IS:n kasvatti. Hän pelasi kuitenkin ensimmäiset miesten pelinsä vain 16-vuotiaana Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla maan II-divisioonassa Västerås IK:n joukkueessa kaudella 2000–2001. Kaudeksi 2001–2002 Danielsson siirtyi Brynäs IF:n junioreihin. Kaudella 2002–2003 hän debytoi Elitserienissä, jossa tulokaskausi Brynäsissä toi 26 runkosarja- ja kuudessa Kvalserien-ottelussa neljä syöttöpistettä. Suurimman osan kaudestaan Danielsson pelasi kuitenkin seuran J20-junioreissa, joiden paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 21+12=33. J20 SuperElitin maalipörssissä Danielsson sijoittui kolmanneksi HV71:n Martin Thörnbergin kanssa. Tom Nilsson
Maaliskuussa 2013 Nilsson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän sopi kuitenkin huhtikuussa pelaavansa ensimmäisen sopimuskauden 2013–2014 lainalla SHL-joukkue Frölunda HC:ssä. Nilsson teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 14. syyskuuta 2013 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman -1. Ensimmäisen SHL-maalinsa Nilsson teki 17. lokakuuta 2013 Skellefteå AIK:ta vastaan. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa liigassa toi 50 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Nilsson oli kauden päätteeksi ehdolla liigan vuoden tulokkaaksi, mutta palkinnon vei lopulta kuitenkin joukkuetoveri Andreas Johnson. Mikael Samuelsson
NHL:n työsulun päätyttyä Detroit Red Wingsin eurooppalaisten pelaajien scouting-johtaja Håkan Andersson otti Samuelssoniin yhteyttä kesällä 2005. Hän pelasi Euroopassa Södertälje SK:sta lainassa sveitsiläisessä Rapperswil-Jona Lakersissa, jonne hänen oli kahden pelin pituinen lainasopimus syyskuun alussa. Samuelsson pelasi Lakersissa yhden ottelun ennen yhden vuoden sopimuksen tekemistä Detroit Red Wingsin kanssa. Siirtyminen Detroitiin oli käännekohta hänen urallaan. Samuelsson pelasi pääasiassa kolmosketjussa, mutta häntä peluutettiin ylivoimalla ja osoittautui hyökkääväksi pelaajaksi NHL:ään tehden 71 runkosarjaottelussa tehot 23+22=45. Häneltä jäi väliin yhdeksän ottelua murtuneen ranteen takia, mutta palasi pudotuspeleihin. Joukkue putosi ensimmäisellä kierroksella Edmonton Oilersille ja Samuelsson pelasi uransa ensimmäiset kuusi playoff-ottelua. Per-Johan Axelsson
Axelsson pelasi neljä kautta aikuisten sarjoissa hänen kotikaupunkinsa joukkueessa Frölunda HC:ssa, ennen kuin hän siirtyi Boston Bruinsin joukkueeseen. Bruins varasi hänet NHL:ään vuoden . Hänen varausnumeronsa oli #177. Hän pelasi Bruinsissa vuoteen 2009 asti, lukuun ottamatta NHL:n työsulkukautta, jolloin hän pelasi kotikaupungissaan Frölundan joukkueessa voittaen siellä Ruotsin mestaruuden. Emil Pettersson
Kausi 2015–2016 oli Petterssonin varsinainen tulokaskausi SHL:ssä ja hän teki 52 runkosarjaottelussa tehot 12+14=26 sekä seitsemässä karsintasarjan ottelussa tehot 3+2=5. Pettersson oli runkosarjassa MODO:n toiseksi paras pistemies Victor Olofssonin jälkeen. Joukkue putosi kauden päätteeksi Allsvenskaniin, mutta Pettersson ei kuitenkaan jatkanut MODO:ssa toista sopimuskauttaan, vaan siirtyi kaudeksi 2016–2017 jatkamaan SHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Skellefteå AIK:hon. Hän kuitenkin siirtyi kesken kauden, joulukuussa 2016 Växjö Lakersin joukkueeseen. Pettersson teki SHL:n runkosarjassa yhteensä tehot 15+23=38, joilla hän jakoi pistepörssin kahdeksannen sijan Örebro HK:n Libor Hudáčekin ja Frölunda HC:n Johan Sundströmin kanssa. Pudotuspeleissä Pettersson oli Lakersin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+3=7. Nils Lundkvist
Kaudella 2017–2018 Lundkvist oli tehoilla 3+11=14 Luulajan J20-junioreiden tehokkain puolustaja Anton Anderssonin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi koko J20 SuperElitin parhaaksi puolustajaksi. Lundkvist debytoi kauden aikana myös Luulajan SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 28 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua tehopistein 2+3=5. Lundkvist teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 26. lokakuuta 2017 Malmö Redhawksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.15 minuuttia. Ensimmäisen SHL-maalinsa Lundkvist teki 30. joulukuuta 2017 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Tammikuussa 2018 hän teki Luulajan kanssa kevääseen 2020 asti ulottuvan SHL-sopimuksen. Björn Melin
Melinin kasvattajaseura on HC Dalen. Hän siirtyi juniori-ikäisenä HV71:een, jossa hän pelasi SuperElitissä. NHL-joukkue New York Islanders varasi Melinin kuudennella kierroksella 163. pelaajana . Melin debytoi Elitserienissä kaudella 1999–2000, jolloin hän pelasi HV71:ssä 23 runkosarjaottelua tehden kolme maalia ja viisi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Samalla kaudella Melin oli SuperElitissä joukkueen paras pistemies tehoilla 18+14=32. Hän nousi seuran vakiokokoonpanoon Elitserienissä kaudella 2000–2001, jolloin hän pelasi 43 runkosarjaottelua tehoilla 2+1=3. Kaudella 2001–2002 Melin oli ensimmäistä kertaa koko kauden edustusjoukkueen mukana. Hän pelasi 50 runkosarjaottelua tehoilla 7+9=16 ja kahdeksan playoff-ottelua pisteittä. Kaudella 2002–2003 Melin pelasi 48 runkosarjaottelua tehoilla 7+9=16 ja seitsemän playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2003–2004 hän pelasi 47 runkosarjaottelua tehoilla 7+11=18 ja 19 playoff-ottelua tehoilla 4+8=12. Kauden päätteeksi hän voitti Ruotsin-mestaruuden ja teki finaalisarjan ratkaisseen maalin. Kevin Dallman
OHL-joukkue Guelph Storm varasi Dallmanin 171. pelaajana vuonna 1998. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 1998–1999. Kaudella 1999–2000 Dallman jakoi tehoilla 13+46=59 OHL:n puolustajien pistepörssin neljännen sijan Sudbury Wolvesin Brad Morganin ja Ottawa 67'sin Jonathan Zionin kanssa. Kaudella 2000–2001 hänestä tuli Stormin varakapteeni. Dallman voitti pelipaikastaan huolimatta joukkueen sisäisen pistepörssin tehtyään yli piste per peli -tahdilla 66 runkosarjaottelussa tehot 25+52=77. Hän voitti koko OHL:n puolustajien piste-, maali- ja syöttöpörssin sekä myös Stormin sisäisen tehotilaston lukemalla +23. Samuel Påhlsson
Påhlssonin ensimmäinen seura oli ruotsalainen MODO Hockey, jossa hän aloitti 1995–1996 pääsarjauransa. Seuraavana kesänä Colorado Avalanche varasi hänet NHL:ään varausnumerolla #176. Kauden 1996–1997 jälkeen Påhlsson valittiin Ruotsin vuoden nuoreksi pelaajaksi. Påhlsson pelasi kevääseen 2000 asti MODOssa. Hänen paras kautensa Ruotsissa oli 1998–1999, jolloin hän teki 34 pistettä. NHL:ssä Påhlssonin pelaajaoikeudet siirtyivät Coloradolta Boston Bruinsille Brian Rolstonin, Martin Grenierin ja ensimmäisen kierroksen varausoikeuden kanssa vaihdossa Ray Bourqueen ja Dave Andreychukiin. Daniel Berg Hestad
Hän aloitti ammattilaisuransa Moldessa vuonna 1993, ja hän on nyt pelannut joukkueessa yli 250 ottelua. Vuodet 2003-2005 hän edusti Eredivisien SC Heerenveeniä. Norjan maajoukkueessa Hestad on pelannut 8 ottelua. Kjell Dahlin
Kaudeksi 1982–1983 Dahlin vaihtoi Timråsta Färjestads BK:hon. Hän voitti joukkueessa Elitserienin hopeaa keväällä 1983. Kaudella 1983–1984 Dahlin oli Färjestadin paras maalintekijä 19 osumallaan, mutta hän teki kaudella 1984–1985 läpimurtonsa Elitserienissä tehoilla 21+25=46. Dahlin oli Färjestadin paras pistemies ja Elitserienin pistepörssin kuudes. Tuon kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1985–1986 Montréal Canadiensiin. Tulokaskausi toi Dahlinille 77 runkosarjaottelussa hyvät tehot 32+39=71, ja hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies. Dahlin teki samalla Canadiensin joukkuekohtaisen tulokkaiden piste-ennätyksen, kun hänen silloinen joukkuetoverinsa, maanmies Mats Näslund oli saanut kaudella 1982–1983 tehot 26+45=71. Dahlin oli ehdolla vuoden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn saajaksi, mutta palkinnon voitti Calgary Flamesin puolustaja Gary Suter. Dahlin valittiin kuitenkin tulokkaiden tähdistökentälliseen ja hän voitti keväällä 1986 Stanley Cupin. Elias Pettersson
Toukokuussa 2018 Pettersson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän otti syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan seuran NHL-kauden 2018–2019 avauskokoonpanosta. Pettersson teki NHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 4. lokakuuta 2018 Calgary Flamesia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.46 minuuttia. Pettersson teki myös NHL-uransa avausmaalin ja sai syöttöpisteen Nikolai Goldobinin osumaan. Pettersson valittiin ottelun ykköstähdeksi. Hänet valittiin NHL:n lokakuun kuukauden tulokkaaksi. 2. marraskuuta 2018 Petterssonista tuli NHL-historian kaikkien aikojen kuudes ja 2000-luvun ensimmäinen pelaaja, joka on onnistunut tekemään kauden yhdeksässä ensimmäisessä ottelussaan vähintään yhdeksän maalia. William Nylander (jääkiekkoilija)
Elokuussa 2013 Nylander teki kaksivuotisen sopimuksen SHL-joukkue MODO Hockeyn kanssa. Samana päivänä hänet lainattiin alkukaudeksi sarjatasoa alemmas Rögle BK:hon. 12. marraskuuta 2013 Nylander teki MODO:ssa SHL-debyyttinsä ja hän teki ottelussa myös yhden syöttöpisteen Adrian Kempen tekemään maaliin. 1. helmikuuta 2014 Nylander teki ensimmäisen SHL-maalinsa AIK IF:n Daniel Larssonin taakse. Joulukuussa 2013 hänet oli lainattu Södertäljeen. Yhteensä Nylander pelasi kauden aikana Allsvenskanissa 35 runkosarjaottelua tehopistein 15+12=27. SHL:ssä hän pelasi 22 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua tehopistein 1+6=7. Nylander pelasi kauden aikana myös sekä MODO:n J20- että J18-junioreissa, joista nuoremmassa ikäluokassa hän voitti kauden päätteeksi J18 Elitin mestaruuden. Kjell Samuelsson
Helmikuussa 1992 Samuelsson kaupattiin Rick Tocchetin, Ken Wreggetin ja kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Mark Recchiin, Brian Benningiin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Hän voitti Penguinsissa heti ensimmäisen kautensa aikana Stanley Cupin keväällä 1992. Samuelsson pelasi joukkueessa kevääseen 1995 asti. Kaudeksi 1995–1996 hän palasi Philadelphia Flyersiin. Kolmen siellä vietetyn kauden jälkeen Samuelsson palasi kaudeksi 1998–1999 Eurooppaan ja siirtyi itävaltalaiseen VEU Feldkirchiin. Hän kuitenkin siirtyi lokakuussa 1998 vapaana agenttina loppukaudeksi Tampa Bay Lightningin riveihin. Samuelsson ilmoitti 40-vuotiaana pelaajauransa lopettamisesta huhtikuussa 1999. Daniel Viksten
Viksten on Mora IK:n kasvatti. Hän jakoi kaudella 2007–2008 seuran J20-junioreiden sisäisen pistepörssin voiton Johan Perssonin kanssa tehoilla 14+15=29. Viksten teki samalla kaudella Morassa myös Elitserien-debyyttinsä pelaten neljä runkosarja- ja kaksi Kvalserien-ottelua ilman tehopisteitä. Joukkue kuitenkin putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin. Viksten pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonan Borlänge HF:ssä. Daniel Kollar
Daniel Kollar debytoi ikäluokkansa (1994) maajoukkueessa 15-vuotiaana 25. elokuuta 2009 Norsjössä pelatussa ottelussa Ruotsi–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 31 ottelua sekä yhden ottelun vuotta vanhempien (1993) maajoukkueessa. Carl Persson
Persson on Kristianstads IK:n kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Tingsryds AIF:n J18-junioreihin kaudeksi 2012–2013. Kaudella 2013–2014 Persson oli tehoilla 15+10=25 seuran J20-junioreiden paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa 21 runkosarja- ja kolme Kvalserien AS:n ottelua tehopistein 1+3=4. Oliver Kylington
Kaudeksi 2013–2014 Kylington siirtyi Färjestads BK:n J20-junioreihin. Hän teki SHL-debyyttinsä 28. syyskuuta 2013 MODO Hockeyta vastaan vain 16 vuoden, neljän kuukauden ja yhdeksän päivän ikäisenä, jolloin Kylingtonista tuli Färjestadin seurahistorian nuorin Elitserien/SHL-pelaaja. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen SHL-maalinsa koko Elitserienin/SHL:n historian nuorimpana pelaajana. Kylington pelasi SHL:ssä kauden aikana 32 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6 sekä 12 playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Kylington pelasi Färjestadissa myös kolme European Trophy -ottelua. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa, joissa Kylington voitti kauden päätteeksi hopeaa. Hän pelasi Färjestadin J20-junioreissa myös U20 Super Challengessa, jossa Kylington onnistui pelipaikastaan huolimatta voittamaan koko turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 2+8=10. Hän voitti myös tehotilaston lukemalla +10. Kylington palkittiin turnauksen parhaana puolustajana. Erik Gustafsson (jääkiekkoilija, 1992)
Gustafsson ei missään vaiheessa tehnyt NHL-sopimusta hänet varanneen Edmonton Oilersin kanssa. Gustafsson tekikin Oilers-varauksen umpeuduttua kaksivuotisen tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa huhtikuussa 2015. Hän aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Rockford IceHogsin vahvuudessa. Gustafsson debytoi Blackhawksin NHL-joukkueessa 30. lokakuuta 2015 vieraissa Minnesota Wildia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.17 minuuttia. Gustafsson sai myös syöttöpisteen Artjom Anisimovin tekemään maaliin. Hän pelasi lopulta suurimman osan kaudestaan NHL:n puolelle tehden 41 runkosarjaottelussa 14 syöttöpistettä ja viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. AHL:ssä otteluita kertyi 27. Cam Janssen
Janssen aloitti NHL-uransa Devilsissä kaudella . Janssen teki avausmaalinsa NHL:ssä 24. helmikuussa 2007 Washington Capitalsia vastaan. Avausmaaliaan Janssen sai odottaa peräti 82 runkosarjaottelua, minkä seurauksena Devils-kannattajat osoittivat seisten suosiota hänelle. 26. helmikuuta 2008 Devils kauppasi Janssenin St. Louisiin vaihdossa puolustaja Bryce Salvadoriin. Hän debytoi Blues-paidassa kaksi päivää myöhemmin pelinumerolla 55 ottelussa Phoenix Coyotesia vastaan. Janssen pelasi Bluesissa reilut kolme kautta. Devilsiin hän palasi kesällä 2011, kun hän teki joukkueen kanssa vuoden sopimuksen. Mikael Tellqvist
Kauden 2003–04 Tellqvist pelasi pääosin AHL:ssä Toronton farmiseurassa St. John's Maple Leafs. Siellä hän ei päässyt ykkösmaalivahdin rooliin, vaan jäi 39 ottelua pelanneen Sebastien Centomon varjoon. Samalla kaudella otteluja NHL:ssä Toronton paidassa kertyi 11 torjuntaprosentilla 89,4. Ensimmäisen ottelunsa aloitusmaalivahtina kyseisellä NHL-kaudella hän pelasi Phoenix Coyotesia vastaan korvatessaan Ed Belfouria. Tellqvistin tappioton ottelusarja katkesi 23. helmikuuta 2003 Carolina Hurricanesin voitettua 2–1. Hän oli kuitenkin hyvä sijainen loukkaantuneelle Ed Belfourille. Seuraavat kaksi ottelua Tellqvist kuitenkin hävisi. Daniel Stevens
Stevens pelasi NPSL-sarjan FC Buffalossa kaudella 2010, ollen seuransa kapteeni ja paras maalintekijä. Hän solmi sopimuksen Ykkösessä pelanneeseen PS Kemi Kingsin kanssa siirtyminen tapahtui sopimusneuvottelujen epäonnistuttua Norjassa keväällä 2011. Stevens pelasi PS Kemissä kaksi kautta. Kaudeksi 2013 hän siirtyi Kakkosen etelälohkossa pelanneeseen BK-46:een. Elias Pettersson
Pettersson siirtyi kaudeksi 2017–2018 kolmivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Växjö Lakers HC:hen. Hän pelasi ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigassa 24. elokuuta 2017 vieraissa tšekkiläistä HC Libereciä vastaan. Pettersson merkittiin Lakersin ykkösketjun vasempaan laitaan suomalaisten Janne Pesosen ja Tuomas Kiiskisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.14 minuuttia. Pettersson teki myös ensimmäisen pääsarjamaalinsa. SHL-debyyttinsä hän teki runkosarjan avauskierroksella 17. syyskuuta 2017 Brynäs IF:ää vastaan. Pettersson sai ottelussa jääaikaa 15.40 minuuttia. Hän sai myös syöttöpisteen Joel Perssonin tekemään ylivoimamaaliin. SHL-uransa avausmaalin Pettersson teki 19. lokakuuta 2017 Malmö Redhawksia vastaan. Hän teki SHL-uransa ensimmäisen kypärätempun 26. lokakuuta 2017 Frölunda HC:tä vastaan. Petterssonin toinen syntyi ylivoimalla. Hän keräsi Lakersin 7-3-voittoon päättyneessä ottelussa myös kaksi syöttöpistettä Robert Rosénin tekemiin maaleihin. Daniel Winnik
Ensimmäisenä kokonaisena ammattilaiskautenaan 2006–2007 Winnik pelasi 66 AHL-ottelua ja teki niissä 21 pistettä. Lisäksi hän pelasi viiden ottelun ajan ECHL-seura Phoenix RoadRunnersissa. Winnik teki NHL-debyyttinsä 4. lokakuuta 2007, jolloin hän teki myös ensimmäisen maalinsa 3–2-voitossa St. Louis Bluesia vastaan. Hän sai vakiinnutettua paikkansa Coyotesin kokoonpanossa jo ensimmäisellä kaudellaan. Daniel Nielsen
Daniel K. Nielsen (s. 31. lokakuuta 1980 Herning, Tanska) on tanskalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Metal Ligaen -joukkue Herning Blue Foxissa. Hän toimii joukkueen kapteenina. Hän laukoo oikealta. Gabriel Carlsson
Kaudella 2014–2015 Carlsson debytoi Linköpingin SHL-joukkueessa, jonka vakiokokoonpanoon hän nousi loppukaudesta. Carlsson teki SHL-debyyttinsä 20. helmikuuta 2015 MODO:a vastaan. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan seitsemän runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä sekä kymmenen playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Carlsson pelasi samalla kaudella myös Linköpingin J20-junioreissa voittaen J20 SuperElitin pronssia sekä J18-junioreissa tulleen valituksi J18 Allsvenskanin parhaaksi puolustajaksi. Huhtikuussa 2015 hän teki kaksivuotisen SHL-sopimuksen Linköpingin kanssa.