Milloin Che Guevara kuoli?
La Higuera
8. lokakuuta 1967 argentiinalainen sissijohtaja Che Guevara vangittiin läheisessä Quebrada del Churon rotkossa. Vangittu sissijohtaja vietiin La Higueran kylän koulurakennukseen, jossa hänet teloitettiin seuraavana päivänä 9. lokakuuta. La Higuerasta Guevaran ruumis siirrettiin helikopterilla noin 60 kilometrin päässä sijaitsevaan Vallegrandeen, jossa hänet asetettiin näytteille Hospital Señor de Maltan sairaalan pesutupaan, ja haudattiin salaiseen paikkaan valmisteilla olleen kiitotien alle. Mario Terán
Mario Terán oli Bolivian armeijan kersantti, joka teloitti majuri Zenteno Anayan käskystä kuubalaisen vallankumouksellisen Che Guevaran La Higueran koulurakennuksessa 9. lokakuuta 1967. CIA:n agentin Félix Rodríquezin mukaan tehtävään valittu kersantti Terán vaikutti selvästi päihtyneeltä. Terán astui sisään huoneeseen, jossa Guevaraa pidettiin sidottuna, ja hetken emmittyään ampui tätä puoliautomaattikiväärillään (M1) useita kertoja keskivartalon alueelle. Che Guevaran väitetään sanoneen teloittajalleen: "Tiedän, että olet tullut ampumaan minut. Ammu, pelkuri, sinä ammut vain ihmisen." Che (elokuva)
Che on Steven Soderberghin ohjaama vuonna 2008 julkaistu kaksiosainen elokuva, joka kertoo sissijohtaja Che Guevarasta. Guevaran roolin näyttelee puertoricolaissyntyinen Benicio del Toro. Guevara tunnetaan erityisesti Fidel Castron johtamasta 26. heinäkuuta -liikkeestä, joka vuonna 1959 otti vallan Kuuban silloiselta presidentiltä Fulgencio Batistalta. Vallankumouksen jälkeen Che Guevarasta tuli valtahierarkiassa toinen heti Castron jälkeen Kuuban uudessa hallinnossa. Guevara yritti tämän jälkeen käynnistää vallankumouksia useissa eri maissa, mutta ei onnistunut ja jäi lopulta Boliviassa Bolivian armeijan yksikön vangiksi 8. lokakuuta 1967. Bolivialaiset teloittivat Guevaran seuraavana päivänä. Che Guevara
Ernesto Guevara (14. kesäkuuta 1928 – 9. lokakuuta 1967), joka tunnetaan yleisesti nimellä Che Guevara (lausutaan []), oli argentiinalaissyntyinen vallankumouksellinen sissijohtaja ja huomattava marxilainen poliittinen hahmo.
Che Guevara
Ennen Kuuban ohjuskriisiä Guevara oli kuubalaisen delegaation jäsen, joka vieraili Moskovassa varhain 1962. Mukana oli myös Raúl Castro, Fidel Castron veli ja kovan linjan kommunisti. Delegaatio suositteli neuvostoliittolaisille ydinohjusten sijoittamista Kuubaan. Che Guevara uskoi, että neuvosto-ohjukset suojelisivat Kuubaa Yhdysvaltain mahdolliselta suoralta maihinnousulta. Joidenkin väitteiden mukaan Guevara olisi sanonut, että mikäli ohjukset olisivat olleet kuubalaisten vallassa ohjuskriisin aikaan, niillä olisi tehty isku Yhdysvaltoihin, mutta on vaikea sanoa olisiko Fidel Castro ollut valmis tähän. Joka tapauksessa matkat Neuvostoliittoon 1960–1962, ja Hruštšovin takinkääntö ohjuskiistassa etäännyttivät häntä neuvostoideologiasta ja saivat hänet lähentymään Kiinaa ja kolmannen maailman maita. Jotkut syyttivätkin häntä maolaiseksi ja revisionistiksi. Moottoripyöräpäiväkirja (elokuva)
Moottoripyöräpäiväkirja () kertoo nuoren Ernesto ”Che” Guevara de la Sernan ja hänen ystävänsä Alberto Granadon matkasta Etelä-Amerikan halki 1950-luvulla. Nuorta Ernesto Guevaraa näyttelee Gael García Bernal ja Alberto Granadoa Rodrigo de la Serna, joka on äitinsä puolelta sukua Ernesto Guevaralle. Che Guevara
Che Guevaran mausoleumi sijaitsee Santa Clarassa. Chen kasvot on ikuistettu ystävänsä Camilo Cienfuegosin lailla Kuuban kolmen peson seteliin. Che Guevara
Che pidättäytyi alkoholista, mutta joi lakkaamatta matea, eteläamerikkalaista yrttijuomaa, ja poltti samalla sikareita, joihin hän kehitti sissisota-aikoinaan vahvan riippuvuuden. Hän perusti ensimmäisenä sikaritehtaita valloitetuille alueille työllistääkseen paikallisia ja varmistaakseen sikarien saatavuuden sotilailleen kaikissa oloissa. Hän koki asian niin tärkeäksi sissisodan kannalta, että palasi aiheeseen käsikirjassaan "La Guerra de Guerrillas" (”Sissisota”). Che myös käytti tupakan epäämistä rangaistuksena pienistä rikkeistä. Che Guevara
Puheissaan Guevara vetosi koko maailman vallankumouksellisiin ja vaati ”pitkää ja julmaa verenvuodatusta” kautta maailman. Testamentissaan hän ylisti ”ytimekästä vihaa, joka tekee ihmisestä tehokkaan, väkivaltaisen, valikoivan ja kylmän tappokoneen”. Fidel Castro
Castro haudattiin 4. joulukuuta 2016. Kuuba on kieltänyt muistopatsaat, paikkojen ja katujen nimeämisen ja muut huomionosoitukset Castron mukaan tämän omasta toivomuksesta. Kuuban historia
Castro jatkoi demokraattien syrjäyttämistä hallituksesta Raúl-veljensä ja Che Guevaran tuella. Kesäkuussa hän perui suunnitelman viljelemättömien maiden jakamisesta maattomille ja sen sijaan toteutti marxilaisen ohjelman maan sosialisoimisesta hallituksen liberaalien kauhuksi. Heinäkuussa presidentti Manuel Urrutia erosi virastaan ja pian muitakin ministereitä erosi protestina sosialistiselle politiikalle. "Viimeiset sanomalehdet katosivat." Syksyllä 1960 opposition viimeiset keulahahmot pidätettiin, mm. ministeri Humberto Sori Marín ja Castron vuorten sissiliikkeen komentaja William Morgan, joka teloitettiin 1961. Silvio Rodríguez
Silvio Rodríguez (s. 1946) on kuubalainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä, joka kuuluu niin sanotun nueva trova -liikkeen kärkinimiin. Hänen tunnetuimmista lauluistaan muun muassa ”Ojalá”, ”Playa Girón”, ”La Maza” ja ”Unicornio” ovat klassikkoja latinalaisessa Amerikassa. Musiikillisesti ja poliittisesti Rodríguez on latinalaisen Amerikan vasemmiston symboli, ja hän on kirjoittanut muun muassa monia lauluja Che Guevaralle. Francisco Franco
Franco kuoli 20. marraskuuta 1975, samana päivänä kuin Falangipuolueen perustaja José Antonio Primo de Rivera, falangien marttyyri ja vuosien 1923–1930 diktaattori Miguel Primo de Riveran poika. Uskotaan, että Franco oli määrännyt lääkärit pitämään hänet hengissä tähän määrättyyn symboliseen päivään asti. Francon lähestyvä kuolema oli uutisaiheena useita viikkoja myös ulkomaisissa tiedotusvälineissä. Francon kuoleman jälkeen Yhdysvaltain entinen presidentti Richard Nixon ylisti häntä Yhdysvaltain hyväksi ystäväksi. Ulkomaiden osanotto varsinaisiin hautajaisiin jäi Espanjan eristyneestä asemasta johtuen vähäiseksi. Chilen Augusto Pinochet, Bolivian Hugo Banzer, Monacon ruhtinas Rainier ja Jordanian kuningas Hussein olivat harvoja paikalle saapuneita valtionpäämiehiä. Che (elokuva)
Ernesto ”Che” Guevara ja Fidel Castro kohtaavat Meksikossa vuonna 1955. 26. marraskuuta 1956 Fidel Castro purjehtii Kuubaan kahdeksan kapinallisen kanssa, joista yksi on argentiinalainen lääkäri Che, joka haluaa Castron tavoin syöstä korruptoituneen diktaattorin Fulgencio Batistan vallasta. Kansan virratessa kapinallisten rivehin, Che siirtyy sissien lääkäristä aktiivitaistelijan rooliin ja lopulta komentajaksi. Che osoittautuu korvaamattomaksi taistelijaksi, joka sisäistää nopeasti sissisodan otteet. Kamppailulle omistautunut Che nouseekin taistelutoveriensa ja kuubalaisten suosioon. Hänen useimmat repliikkinsä ja puheensa sivuavat vallankumouksen teoriaa ja käytäntöä. Kuuluisimman puheensa hän pitää YK:ssa vuonna 1964. Buenos Airesin yliopisto
Kommunistijohtaja Che Guevara valmistui Buenos Airesin yliopiston lääketieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1953. George A. Romero
George Andrew Romero (4. helmikuuta 1940 New York, Yhdysvallat – 16. heinäkuuta 2017 Toronto, Ontario, Kanada) oli kanadalais-yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimmat elokuvansa ovat modernin kauhun ehkä merkittävin elokuva "Elävien kuolleiden yö" sekä sen kolme jatko-osaa "Dawn of the Dead", "Elävien kuolleiden päivä" ja "Kuolleiden valtakunta". Che Guevaran valokuva
Heti onnettomuuden jälkeen pidettiin muistotilaisuus Havannassa. Paikalla oli Fidel Castron lisäksi muun muassa Simone de Beauvoir ja Jean-Paul Sartre ulkomaisina vieraina. "La Revolucion" -lehden kuvaaja Alberto ”Korda” Díaz Gutiérrez oli myös kutsuttu paikalle ikuistamaan tilaisuus filmille. Che Guevaraa ei aluksi näkynyt missään, kunnes Korda huomasi baskeripäisen vallankumousjohtajan tulevan lavalle samalla kun Castro piti puhettaan. Korda ehti ottaa kaksi kuvaa, ennen kuin Che poistui paikalta. Korda kuvasi hänen ilmettään sanoilla ”encabronadao y dolente” (’vihainen ja surullinen’). Korda käytti Leica M2-kameraa ja Kodak Plus-X -mustavalkofilmiä. Santa Claran taistelu
Guevaran joukkojen toinen ryhmä Santa Clarassa toimi Rolando Cubelan komennuksessa. Kaupunkitaistelu poikkesi vallankumouksellisten tyypillisestä sodankäynnistä maaseudulla, mutta he tottuivat siihen nopeasti. Kaupungin poliisiasema kukistui 30. joulukuuta ankaran taistelun jälkeen, jossa sai surmansa esimerkiksi "El Vaquerito". Poliisiaseman kukistuttua vallankumoukselliset piirittivät noin 2 900:n miehen kahden rykmentin parakit. Armeijan joukkojen tukena oli panssarivaunuja ja ilmavoimat, mutta joukkojen taistelutahto oli alhainen ja komentoketjut huonot. Toinen rykmenteistä antautui ja vallankumouksellisten huomio kiinnittyi kaupungin hotelliin. Vallankumoukselliset valtasivat rakennuksen sen ylimpiä kerroksia lukuun ottamatta, josta tarkka-ampujat tulittivat joukkoja kaupungissa aina taistelun loppuun saakka. Toinen armeijan rykmenteistä antautui lopulta 1. tammikuuta, jolloin saatiin uutinen Batistan lähdöstä maanpakoon. Castillas ja paikallinen poliisipäällikkö Cornelio Rojas teloitettiin seuraavana päivänä. Taistelun tarkempia kokonaistappioita kummaltakaan osapuolelta ei tunneta. Che Guevara
Brittiläissyntyisen Mike Hoaren palkkasotilaat ja Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukkojen neuvonantajat työskentelivät Kongon armeijan kanssa ja tarkkailtuaan Guevaran viestiliikennettä onnistuivat väijyttämään kapinalliset aina heidän yrittäessään hyökätä. Samaan tapaan myös kapinallisten huoltolinjoja häirittiin. Guevaralla oli myös erimielisyyksiä Simba-liikkeen johdon kanssa, eikä vallanjako miellyttänyt oikein kumpaakaan osapuolta. Kongolaisten johtajasta Laurent Kabilasta Guevaralla oli hyvin alhainen käsitys. Kabila ei edes ottanut osaa taisteluihin ja viihtyi paremmin Nairobissa ja Tansaniassa kuin sissiarmeijansa leirillä. Guevaran suunnittelemat sotilasoperaatiot epäonnistuivat surkeasti yhteistyön puutteeseen. Fidel Castro
Kesällä 1955 Paísin liike yhdistyi Castron M-26-7:n kanssa. Liikkeen saadessa kannatusta se kasvoi yli 800 miehen vahvuiseksi. Kesällä 1957 Castro antoi Che Guevaralle toisen kolonnan johtoonsa. New York Times lähetti reportterinsa Herbert Matthewsin haastattelemaan kapinallisia ja heitä seurasi TV-ryhmä, jonka seurauksena vallankumouksellisten taistelu sai seuraajia myös Yhdysvalloissa. Émile Zola
Zola kuoli Pariisissa 29. syyskuuta 1902 häkämyrkytykseen, joka aiheutui tukkeutuneesta savupiipusta. Savupiipun tukkeutumisesta syytettiin Zolan vihamiehiä, mutta mitään todisteita ei saatu. Ana Guevara
Guevara siirtyi lopetettuaan urheilemisen politiikkaan ja hänet valittiin maansa työväenpuolueen kansanedustajaksi kaudelle 2012–2018. Hänet pahoinpideltiin Mexico Cityssä joulukuussa 2016. Che Guevara
11. joulukuuta 1964 hän piti puheen YK:n 19. yleiskokouksessa New Yorkissa. Puheessaan hän vaati Kiinan kansantasavallalle Tšiang Kai-šekin ja ”hänen joukkionsa kaappaamaa” paikkaa YK:ssa ja YK:n nimissä Kongossa suoritetun ”vääryyden” oikaisua. Hän päätti puheensa sotahuutoon: ”Mitta on täysi. Ihmiskunnan suurten massojen marssi on alkanut kohti itsemääräämisoikeutta. Tällä kertaa he kuolevat vapautensa puolesta kuin kuubalaiset Playa Girónilla (Sikojenlahti)”. Palattuaan Latinalaisen Amerikan ja Afrikan kautta, jossa hän tapasi muun muassa Egyptin Nasserin ja Algerian Ahmed Ben Bellan, hän päätti matkustaa Kongoon avustamaan sissiliikettä taistelussa länsivaltojen ja Etelä-Afrikan tasavallan tukemaa Mobutua ja Belgian tuella Katangan maakunnan Kongosta irrottanutta Moise Tshombea vastaan. Hän jätti Castron haltuun kirjeen, poliittisen testamenttinsa, jossa ilmoitti luopuvansa uuden kotimaansa kansalaisuudesta ja lähtevänsä tapaamaan kohtaloaan uusilla taistelukentillä. Kirjeen sisällön piti tulla julki ainoastaan, jos hän saisi surmansa. Castro julkisti kuitenkin kirjeen sisällön lokakuun 3. päivänä 1965 pitämässään puheessa. Camilo Cienfuegos
Camilo Cienfuegos Gorriarán (6. helmikuuta 1932 – 28. lokakuuta 1959) oli kuubalainen vallankumouksellinen, joka syntyi Calabazar de Saguassa. Hän osallistui aktiivisesti maanalaiseen toimintaan Kuuban presidenttiä Fulgencio Batistaa vastaan ja hänellä oli merkittävä rooli Kuuban vallankumouksessa. Hän oli tärkeimpiä ja suosituimpia vallankumousjohtajia Fidel Castron, Raúl Castron ja Che Guevaran rinnalla. Che Guevara
Guevaran kirja "La Guerra de Guerrillas" nähtiin aikanaan perustavanlaatuisena ohjeena epätasaisten sotien käynnissä. Chen kuoleman jälkeen monien mielestä hänen taktiikkansa osoittautui kuitenkin viime kädessä tehottomaksi, koska Kuubassa toteutettu vallankumous ei ollut suoraan sovellettavissa muihin maihin. Guevara uskoi, että pieni joukko sissejä ("foco") hyökätessään rajusti hallitusta vastaan saisi väestön vallankumouksellisuuden lisääntymään niin, ettei olisi tarpeellista rakentaa suuria organisaatioita edistämään asteittaista siirtymistä aseelliseen vallankumouksellisuuteen. Chen opit eivät kuitenkaan ole jääneet aivan hedelmättömiksi: vuonna 1979 Nicaraguan sandinistisissit syöksivät vallasta vihatun diktaattori Anastasio Somozan parikymmenvuotisen sissisodan tuloksena. Viime aikoina vasemmistolaiset hallitukset ovat saaneet jälleen jalansijaa Etelä-Amerikassa, ja monien niistä voidaan sanoa tuntevan hengenheimolaisuutta Guevaran oppien kanssa. Venezuelan presidentti Hugo Chávez on solminut hyvät suhteet Kuuban hallitukseen ja Fidel Castroon. Boliviassa siirryttiin Evo Moralesin vaalivoiton myötä vasemmistovaltaan 2006, jolloin maan energiatuotanto kansallistettiin. Irakin sodassa paikalliset vastarintataistelijat ovat tehneet oman sovelluksensa Chen "foco"-taktiikasta kaupunkioloissa. Che Guevara
Vuonna 1959 Che Guevara nimitettiin La Cabañan linnakkeen vankilan ylimmäksi syyttäjäksi. Hän oli komentajana 1959–1963 ja toimi tuona aikana puheenjohtajana arviolta 500 poliittisen vangin oikeudenkäynneissä, joissa tuomio määrättiin normaalin prosessin ulkopuolella. Ensimmäisten kolmen kuukauden aikana linnoituksessa teloitettiin suunnilleen 55 ihmistä, vallankumoustuomioistuimessa mukana olleen Duque de Estrada mukaan. Muutamat La Cabañassa vankina olleet, kuten esimerkiksi runoilija ja ihmisoikeusaktivisti Armando Valladares väittävät, että Guevara näytti olevan erityisen kiinnostunut joidenkin vankien kuulustelusta, kiduttamisesta ja teloittamisesta. Fidelin veljeen Raúliin verrattuna Che oli kuitenkin maltillinen, sillä tämä oli teloittanut Santiagon valtauksen jälkeen 70 sotavankia ilman oikeudenkäyntiä. Che oli erittäin tarkka muotoseikoista ja harkitsi tuomioita kylmän viileästi pelkkien asiatietojen pohjalta tapaamatta vangittuja. Che Guevara
Näyttää siltä, että Chen suhde Neuvostoliittoon kylmeni sitä mukaa, kun Kuuba joutui yhä tiukemmin taloudellisesti riippuvaiseksi siitä. Kuuba allekirjoitti kauppasopimuksen Neuvostoliiton kanssa 17. helmikuuta 1965 – sopimus, johon kukaan kuubalaisista ei ollut tyytyväinen. Erityisesti Castroa ja Guevaraa kaihersi korkea hinta, jolla Neuvostoliitto myi valmistamiaan koneita ja välineitä. Juopa Neuvostoliittoon leveni entisestään, kun hän piti puheen 12. lokakuuta ministeriössään, jossa kritisoi laajoin sanankääntein kauppakumppaninsa ”katastrofaalista maatalouspolitiikkaa”. Puhe jätettiin julkaisematta Kuuban tiedotusvälineissä sen jyrkän luonteen vuoksi. Lopullisen välirikon aiheutti helmikuussa 1965 hänen Algerissa pitämänsä puhe, jossa hän rinnasti Neuvostoliiton ja sen satelliitit lännen imperialisteihin, koska ne eivät tehneet kaikkeansa tukeakseen ”vapautuksen tielle nousevia kansakuntia”, vaan päinvastoin pyrkivät saamaan tuotteistaan maailmanmarkkinahinnan sosialistisilta veljesmailtaan heille itselleen jäädessä vain raaka-ainetuottajan rooli keskinäisessä kaupankäynnissä. Che Guevara
Pala viidakkoista maata Nancahuazússa, jonka paikalliset kommunistit ostivat, toimi harjoitusmaastona. Tiettävästi harjoittelu oli itse asiassa Guevaralle ja hänen joukoilleen vaarallisempaa kuin myöhemmät taistelut. Sissiarmeijan rakentaminen lähti huonosti käyntiin. Väitetään myös, että kun Bolivian presidentti René Barrientos kuuli Che Guevaran olevan maassa, hän ilmaisi toiveensa nähdä Guevaran pää La Pazin keskustassa seipään nokassa. Bolivian armeija komennettiin sissijahtiin. Chairil Anwar
Chairil Anwar (26. heinäkuuta 1922 Medan, Pohjois-Sumatra – 28. huhtikuuta 1949) oli indonesialainen runoilija, joka kuoli 26-vuotiaana sairastettuaan kuppaa ja tuberkuloosia sekä maksakirroosia. Che Guevara
Muutettuaan Meksikoon Guevara uudisti ystävyytensä Castron liittolaisiin. Kun Fidel Castro siirtyi maanpakoon Meksikoon vapauduttuaan poliittisesta vankeudesta Kuubasta, hän tapasi Guevaran. Guevara näki Castrossa kauan etsimänsä johtohahmon, jota seuraamalla hän voisi toteuttaa oppejaan käytännössä. Che Guevara liittyikin heti Castron 26. heinäkuuta -liikkeeseen, jonka tavoitteena oli syöstä Fulgencio Batista vallasta. Frida Kahlo
Kahlo kuoli 13. heinäkuuta 1954. Virallinen kuolinsyy on keuhkoveritulppa, mutta itsemurhasta on huhuttu.
Viimeisessä päiväkirjamerkinnässä on vapiseva musta enkeli ja teksti "Toivon että lähtö on lopullinen ja riemukas – ja että en enää koskaan palaa. Frida". Pablo Escobar
Pablo Emilio Escobar Gaviria (1. joulukuuta 1949 Rionegro, Kolumbia – 2. joulukuuta 1993 Medellín, Kolumbia) oli kolumbialainen huumeparoni, joka nousi yhdeksi maailman rikkaimmista miehistä tuottamalla ja salakuljettamalla kokaiinia Yhdysvaltoihin. Escobar aloitti rikollisen uransa katuhuijauksilla ja automurroilla, mutta siirtyi kokaiinialalle 1970-luvulla. Toiminta kasvoi pian suurliiketoiminnaksi: huippuaikoina Escobarin Medellínin kartellin sanotaan hallinneen 80 prosenttia maailman kokaiinista. Hän kuoli Kolumbian erikoisjoukkojen kanssa käydyssä tulitaistelussa 2. joulukuuta 1993. Che Guevara
Kaiken kaikkiaan Guevaraa pidetään joidenkin lähteiden mukaan syyllisenä satoihintuhansiin teloituksiin, joissa tapettiin myös naisia ja lapsia, nuorimmat 14-vuotiaita. Hänen itsensä tiedetään teloittaneen vähintään 180 ihmistä. Che Guevaran valokuva
Kuvan kuuluisin versio on pelkistetty, kaksivärinen (yleensä musta ja punainen) ja helppo liittää painotuotteisiin sekä piirroksiin. Kuvaa ei kuitenkaan ole piirretty erikseen vaan kyseessä on hyvin yksinkertainen värien pelkistäminen, tämä tuo oikealla tavalla tehtynä kuitenkin esiin yllättävän piirteen Guevaran kuvassa ja näyttää kuin lievästi alaspäin katsova alkuperäinen katse muuttuisi syvällisemmäksi, ehkä hänen saamaansa mainetta paremmin vastaavaksi. Kiinan kansantasavallan historia
Mao kuoli 9. syyskuuta 1976. Molempien tasapainottajien, Maon ja Zhoun, kuoltua seurasi valtataistelua. Neljän kopla yritti mustamaalata vastustajansa lainaamalla Maon puheita, Hua Guofeng torjui tämän toisella lainauksella Maon puheista ja pidätytti neljän koplan. Heitä syytettiin Maon sanojen vääristelystä, vallankaappaussuunnitelmasta, lakkoihin kiihottamisesta, jne. Hua Guofeng nousi puolueen puheenjohtajaksi ja massat virtasivat iloisina kaduille juhlimaan kun tieto pidätyksestä julkistettiin kolme viikkoa myöhässä 21. lokakuuta. Seurasi neljän koplan arvostelukampanja, missä oikeastaan kaikkea mahdollista voitiin rauhassa kritisoida syyttäen siitä neljän koplaa. Oikeudenkäynnissä neljän koplaa vastaan Jiang Chunqiao tuomittiin kuolemaan, muut kymmeniksi vuosiksi vankilaan. Hermann Hesse
Toisen maailmansodan jälkeen Hessen luovuus alkoi ehtyä. Hän kirjoitti vielä kertomuksia ja runoja mutta ei enää yhtään romaania. Häntä työllisti myös kirjeiden tulva – tämä oli hinta siitä, että hän sai kokea nousseensa suureen suosioon uuden saksankielisen lukijasukupolven keskuudessa, joka pyysi Montagnolan ”viisaalta vanhukselta” ohjeita ja suuntaa elämään. Hermann Hesse kuoli 9. elokuuta 1962 85-vuotiaana aivoverenvuotoon, ja hänet haudattiin Montagnolan lähelle San Abbondion hautausmaalle, jonne myös Hugo Ball on haudattu. Che Guevara
Lisäksi Che oletti, että joutuisi taistelemaan ainoastaan kansallista sortohallitusta vastaan. Sen lisäksi Boliviassa vaikuttivat kuitenkin myös amerikkalaiset. Kun Yhdysvaltojen hallitus sai tietää Guevaran olevan Boliviassa, CIA:n agentteja lähetettiin auttamaan paikallisia ystävällismielisiä kapinan vastaisissa toimissa. Kun Guevara oli olettanut taistelevansa huonosti koulutettua ja varustettua kansallista armeijaa vastaan, hän saikin vastaansa Yhdysvaltain erikoisjoukkojen kouluttamia armeijan sotilaita ja uunituoreita eliittijoukkoja. Che oletti myös, että Bolivian toisinajattelijat tukisivat häntä. Myös Castro oli kertonut, että Bolivian kommunistinen puolue auttaisi sissejä. Tukea ei heiltä kuitenkaan herunut. 1960-luku
Kuuban vallankumous vuonna 1959 sai monet uskomaan sosialismin olevan parempi vaihtoehto kapitalismille. Vallankumousjohtaja Che Guevara nousi kulttihahmoksi mm. television avulla taistelussa imperialismia ja kolonialismia vastaan. Hänen kuolemansa 9. lokakuuta vuonna 1967 teki hänestä vasemmiston marttyyrin. Simón Bolívar
Bolívar halusi Yhdysvaltojen mallin mukaisesti liittovaltiomuodon, jossa keskushallinto turvaisi ihmisten vapauden, ihmisoikeudet, mutta osavaltioillakin olisi merkittävästi valtaa. Väitetään kuitenkin erityisetuja tavoittelevien tahojen pyrkineen hajottamaan liittovaltiota, mikä johti kapinoihin mm. Venezuelassa ja sai Bolívarin tavoittelemaan "väliaikaisesti" vahvempaa keskushallintoa. Hän julistautui "tilapäisesti" diktaattoriksi 27. elokuuta 1828 pelastaakseen tasavallan, selvisi vammoitta murhayrityksestä muttei saanut (etenkin konservatiivien) kapinointia loppumaan ja erosi 27. huhtikuuta 1830. Vuoden lopussa hän oli aikeissa lähteä Eurooppaan mutta kuoli tuskallisesti tuberkuloosiin 17. joulukuuta 1830. Juan Gualberto Guevara
Juan Gualberto Guevara y de la Cuba (12. heinäkuuta 1882 – 27. marraskuuta 1954) oli perulainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihki papiksi Ismaele Puirredón 2. kesäkuuta 1906 Arequipan hiippakuntaan. Hänet nimitettiin Trujillon piispaksi 15. joulukuuta 1940, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 2. maaliskuuta 1941 Fernando Cento, jota avustivat Felipe Santiago Hermosa y Sarmiento ja Domingo Juan Vargas. Chet Baker
Chesney Henry ”Chet” Baker Jr. (23. joulukuuta 1929 Yale, Oklahoma, Yhdysvallat – 13. toukokuuta 1988 Amsterdam, Alankomaat) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti, flyygelitorven soittaja sekä laulaja. Hän oli yksi West coast jazz -tyylin merkittävimmistä edustajista 1950-luvulla. Bakerin elämää varjosti huumeriippuvuus, etenkin 1960-luvulla. Hän kuoli toukokuussa 1988 Amsterdamissa pudottuaan hotellin ikkunasta. Evo Morales
Levottomuuksien vuoksi vuoden 2007 vaalit järjestettiin ennenaikaisesti jo joulukuussa 2005. Ennakolta MAS oli tasoissa keskustan ja oikeiston Jorge Quirogan ja Samuel Doria Medinan kanssa. Morales valitsi varapresidenttiehdokkaakseen matemaatikko ja sosiologi Álvaro García Lineran, joka on vasemmistoideologi ja taistellut Felipe Quispen kanssa alun perin Che Guevaran perustamassa "Ejército Guerrillero Túpac Katari" -liikkeessä. José Echegaray y Eizaguirre
José Echegaray y Eizaguirre (19. huhtikuuta 1832 – 14. syyskuuta 1916) oli espanjalainen matemaatikko, valtiomies ja näytelmäkirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto 1904. Hän aloitti työuransa matematiikan professorina. Vuonna 1868 hän astui valtion palvelukseen ja nousi jopa talousministeriksi. Kirjallinen tuotanto alkoi myöhään, ensimmäinen näytelmä "Shekkivihko" ilmestyi 1874 Echegarayn ollessa 42-vuotias. Sen jälkeen hän kuitenkin julkaisi näytelmän tai kaksi joka vuosi. Noin puolet noin kuudestakymmenestä näytelmästä on kirjoitettu runomuodossa, ja niillä on melodramaattisia nimiä kuten "La esposa del vengador" (1874, Kostajan vaimo), "En puño de la espada" (1875, Miekan terällä), "En el Seno de la muerte" (1879, Kuoleman povella), "La muerte en los labios" (1880, Kuoleman maku) ja "O locura ó santidad" (1877, Hullu vai pyhimys). Henri Charrière
Ranskan hallitus armahti Charrièren vuonna 1970 Legrandin murhasyytteistä, ja Charrière sai palata Pariisiin markkinoimaan kirjaansa. Charrière kuoli kurkkusyöpään vuonna 1973. André Chénier
André Marie de Chénier (30. lokakuuta 1762 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 25. heinäkuuta 1794 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija. Hänet teloitettiin Ranskan vallankumouksen niin sanottuna terrorin aikana. Italialainen Umberto Giordano on säveltänyt oopperan "Andrea Chénier", jonka libretto pohjaa Chénier’n elämään. Che Guevara
Vuonna 1997 Guevaran maalliset jäännökset löydettiin merkitsemättömästä haudasta, tunnistettiin DNA-kokeella ja palautettiin Kuubaan. Tehtaiden pillit ja autojen torvet soivat minuutin koko Kuubassa kunnianosoituksena. Presidentti Fidel Castro ylisti Guevaraa sanoen, ”ettei hän koskaan kuole ja Guevara elää edelleen esimerkkinä ja innoituksena kaikille niille, jotka taistelevat oikeudenmukaisemman maailman puolesta.” Castro kutsui lisäksi Guevaraa ”profeetaksi, josta tuli symboli maailman kaikille köyhille.” Hautajaisiin osallistui satojatuhansia kuubalaisia. Kuuban historia
Vuonna 1959 Castro perusti DSE:n (kuubalaisille "punainen Gestapo"). "Vuonna 1960 tuomareiden erottamattomuus kumottiin". Batistaa vastustanut nuori opiskelija Pedro Luis Boitel asettui Yliopisto-opiskelijoiden liiton puheenjohtajaehdokkaaksi, jolloin hänet tuomittiin 10 vuodeksi vankeuteen. Boitel kuoli syömälakkoon protestoidessaan epäinhimillisen julmaa vankilaa vastaan. Pelkästään 1960-luvulla teloitettiin 7000 - 10 000 ihmistä ja poliittisia vankeja oli arviolta 30 000. Che Guevara
”Che!” on Río de la Platan alueella puhutulle espanjalle ominainen huudahdus, joka tarkoittaa ”hei, sinä siellä”. Río de la Platan maiden ulkopuolella argentiinalaisia kutsutaan siksi lempinimellä ”che”. Toinen Guevarasta käytetty lempinimi oli ”El Fuser”. Carlos Andrés Pérez
Péreziä vastaan osoitettiin mieltä helmikuussa 1989 Guarenasissa, ja mellakat levisivät koko maahan. Poliisi ja armeija kukistivat ne verisesti. 27. helmikuuta 1989 surmattiin "El Caracazo" -nimen saaneissa tapahtumissa virallisen arvion mukaan 300, mutta eri järjestöt ja todistajat ovat puhuneet yli tuhannesta kuolleesta. Suuri osa kuolleista haudattiin joukkohautoihin. Helmikuussa ja marraskuussa 1992 Pérezin hallitus selvisi kahdesta vallankaappausyrityksestä. Niistä ensimmäistä johti myöhemmin presidentiksi valittu Hugo Chávez. Korkein oikeus erotti Pérezin 20. toukokuuta 1993 syytettynä 250 miljoonan bolívarin kavalluksista. Pérez sai vankeusrangaistuksen, mutta korkean iän vuoksi hänet määrättiin kotiarestiin. Hän siirtyi 1998 Dominikaaniseen tasavaltaan, josta Venezuela yritti saada häntä luovutetuksi. Hän kuoli Yhdysvalloissa.
Sukulaiset kävivät Pérezin ruumiista kymmenkuukautisen oikeustaistelun, ennen kuin hänet saatiin lokakuussa 2011 haudattavaksi Caracasiin. Che Guevara
Vuonna 2004 Guevaran ja Alberto Granadon matkapäiväkirjojen perusteella valmistui brasilialaisen Walter Sallesin ohjaama elokuva "Moottoripyöräpäiväkirja". Elokuvassa Chetä esittää meksikolainen Gael García Bernal ja hänen ystäväänsä Granadoa Chen sukulainen Rodrigo de la Serna. David Attwoodin vuonna 2002 ohjaamassa minisarjassa "Fidel & Che" käydään läpi Che Guevaran elämä Fidel Castron tapaamisesta hänen kuolemaansa saakka. Siinäkin Chetä näyttelee Gael García Bernal. Vuonna 2008 julkaistiin Steven Soderberghin ohjaama kaksiosainen elokuva "Che", jossa Guevaraa esittää puertoricolainen näyttelijä Benicio del Toro.
Suomalainen pop/rock-yhtye Happoradio teki vuonna 2008 kappaleen ”Che Guevara”, joka ilmestyi myös singlenä. Chestä on laulanut myös Pelle Miljoona vuonna 1990 ilmestyneellä levyllään "Rauhan aika". Juan Gualberto Guevara
Guevaran vanhemmat olivat Simón Guevara ja Eulogia Cuba. Arequipassa suorittamiensa opintojen jälkeen Guevara sai tohtorinarvon kanonisessa oikeudessa Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa 1922. Hän oli ensimmäinen perulainen kardinaali. Hän kuoli Limassa sydänkohtaukseen sairastettuaan syöpää, ja hänet haudattiin Liman tuomiokirkkoon. Diego Maradona
Maradona oli aikaisemmin Argentiinan uusliberaalin presidentin Carlos Menemin kannattajia, mutta 2000-luvulla hän on tullut tunnetuksi vasemmistolaisena. Maradonalla on muun muassa Che Guevaraa ja Fidel Castroa esittävät tatuoinnit. Castroon hän tutustui vuonna 2000 ollessaan Kuubassa hoitamassa päihdeongelmaansa. Vuonna 2005 Maradona protestoi George W. Bushin Argentiinan vierailua vastaan. Che Guevara
Tuhannet idealistiset nuoret Latinalaisessa Amerikassa päättivät seurata Che Guevaran esimerkkiä. Guevarasta tuli vuoden 1968 opiskelijalevottomuuksissa vallankumouksen ikoni. Dramaattinen Alberto Kordan ottama valokuva nousi yhdeksi vuosisadan tunnistetuimmista kuvista, ja muotokuvaa yksinkertaistettiin ja tuotteistettiin voimakkaasti – kuvan levitessä T-paitoihin, julisteisiin ja muihin vastaaviin esineisiin. Che (elokuva)
Elokuvan ensimmäinen osa ("The Argentine", ) keskittyy Kuuban vallankumoukseen ja toinen osa ("Guerrilla", ) alkaa vuonna 1964 New Yorkissa pidetystä Yhdistyneiden kansakuntien kokouksesta päättyen Guevaran kuolemaan Boliviassa. "Che"-elokuvan molempia osia kuvattiin samanaikaisesti ja niitä on myös esitetty yhtenä pitkänä elokuvana, kuten esimerkiksi Cannesin elokuvajuhlilla, jossa se oli ehdolla parhaaksi elokuvaksi. Samassa tapahtumassa Benicio Ddel Toro sai roolistaan parhaan näyttelijän palkinnon. Soderbergh on elokuvien ohella kuvannut samalla dokumenttiaineistoa, muun muassa haastatellut monia Chen kanssa Kuubassa ja Boliviassa sotineita. Che Guevara
CIA:n tukema joukko kuubalaisia yritti maihinnousua huhtikuussa 1961 Sikojenlahdella (Che oli välikohtauksen aikana muualla), mutta se ei saanut kaipaamaansa kansan tukea ja murskattiin nopeasti. Suomen Rauhanpuolustajat
Puheenjohtaja toimii Karl Marx -seurassa Rauhanpuolustajat on myös markkinoinut useissa maissa sotineen kommunistin Che Guevaran muistotilaisuutta syksyllä 2007. Che Guevara
Castro, Guevara ja 80 muuta vallankumouksellista lähtivät matkaan Tuxpánista, Meksikosta "Granma"-nimisellä jahdilla marraskuussa 1956. Vallankumoukselliset nousivat maihin soisella alueella lähellä Niqueroa Kaakkois-Kuubassa ja joutuivat heti Batistan joukkojen hyökkäyksen kohteeksi. Vain 12 heistä selvisi. Granman rippeet kokosivat voimansa ja pakenivat Sierra Maestran vuoristoon, josta aloittivat sissisodan. Guevara, joukon lääkäri, vaihtoi taistelun tuoksinassa lääkärintarvikkeita täynnä olleen reppunsa ammuslaatikkoon – hetki joka hänen itsensä mukaan merkitsi siirtymistä lääkäristä taistelijaksi. Tulevien kuukausien aikana hän nousi korkeimpaan arvoon, vallankumouksellisen armeijan "comandanteksi", majuriksi. Lokakuussa 1958 hän määräsi sissien koordinaattorin Enrique Oltuskin ryöstämään pankkeja taistelun rahoittamiseksi. Hänen johtamansa Santa Claran valtaus loppuvuodesta 1958 ja panssarijunan raiteilta suistaminen olivat viimeiset tappiot Batistalle, joka joutui pakenemaan maasta 1. tammikuuta 1959. Che Guevara
Guevaran katsotaan henkilökohtaisesti olleen vastuussa satojen talonpoikien ja kansalaisten surmista Kuuban vankiloissa ja hänen sissiarmeijansa valtaamilla alueilla. Myös valeteloituksia järjestettiin väestön pelottamiseksi. Free Society Project on yhdysvaltalainen kansalaisjärjestö, jonka Cuba Archive -projekti pyrkii listaamaan Kuuban vallankumouksessa kuolleet. Se pitää myös kirjaa ihmisistä, jotka Che Guevara määräsi teloitettavaksi Kuubassa 1957–1959. Listalla on 13 Sierra Maestrassa, 17 Santa Clarassa ja 102 La Cabañassa teloitettua ihmistä. Listalla ei ole ihmisiä, joiden kuoleman hän aiheutti epäsuoremmin tai sotatoimissa. Che Guevara
Johtajana Che Guevara oli tinkimätön ja yksioikoinen, jopa pedanttiuteen asti, eikä suosinut ketään. Hän ei pyrkinyt kompromisseihin, vaan halusi kärjistää ja aiheutti konflikteja. Hän uskoi esimerkin voimaan. Tällainen toimintamalli sopi sissisotaan, muttei siviilielämään. Hän kuvitteli, että hänen askeettinen esimerkkinsä kelpaisi muillekin ja yritti muun muassa kieltää mies- ja naissotilaidensa väliset suhteet ja valloittamaltaan alueelta alkoholin sekä arpajaiset turhana ajanvietteenä. Che puolusteli toimintaansa sillä, että hän vaati itseltään vielä enemmän kuin alaisiltaan. Hänen vastustajansa ovat kyseenalaistaneet tämän ja syyttäneet häntä taistelun johtamisesta selustasta. Monet silminnäkijät ovat kuitenkin todistaneet, että hän otti osaa taisteluihin miestensä rinnalla haavoittuen. Venezuela
Vuodesta 1999 kuolemaansa saakka, vuoteen 2013, maata hallinnut presidentti Hugo Chávez lupasi poistaa maasta korruption ja tasata tuloeroja. Hän aloitti lukuisia sosiaalisia ohjelmia ja toteutti sosialistista talouspolitiikkaa valtapuolue PSUV:n johdossa. Hän poistatutti presidentin kausirajoituksen, ja hänen kauttaan leimaa tyypillinen autoritaarinen kehitys, jossa valta on keskitetty, vastustajia vaiennetaan väkivalloin ja suuri osa varallisuudesta kavalletaan tavalla tai toisella. Chavezin kaudelle osui korkean öljynhinnan kausi, joka lisäsi valtion tuloja windfall-tyyppisesti. Maan oma tuotanto romahti muun muassa maatilojen ja yritysten kansallistamisten myötä, ja seurauksena oli pulaa ja rikollisuuden kasvu. Georgi Gapon
Gapon haudattiin 3. toukokuuta 1906 Pietarin pohjoiselle hautausmaalle suuren väkijoukon läsnä ollessa. Hautajaisten jälkeen pidetyssä työläisten joukkokouksessa pidettiin puheita, vaadittiin kostoa ja laulettiin vallankumouksellisia lauluja. Haudalle pystytettiin puinen risti, jossa oli teksti ”Vuoden 1905 tammikuun 9. päivän sankari Georgi Gapon”. Myöhemmin haudalle asetettiin muistomerkki, johon oli kirjoitettu ”Nuku rauhassa, kavalien ystävien tappama ja huijaama. Vuosien päästä kansa ymmärtää ansiosi ja maineesi tulee olemaan ikuinen”. Gaponin kannattajista kukaan ei uskonut hänen olevan petturi. Useimmat olivat vakuuttuneita, että murhan takana oli tsaarin salainen poliisi. Gaponia lähellä olleet työläiset kertoivat muistelmissaan, että hän valmisteli viimeisen elinkuukautensa aikana uutta aseellista kapinaa ja kokosi taisteluryhmää Witten ja Ratškovskin murhaa varten."Muistelmia" Omega 7
Järjestö perustettiin 11. syyskuuta 1974 Sikojenlahden maihinnousuun osallistuneiden veteraanien kesken. Sen perustaja oli Eduardo Arocena, joka oli osallistunut Kuuban hallinnon vastaiseen toimintaan 1960-luvulta lähtien. "Omega" viittasi kreikkalaisten aakkosten viimeiseen kirjaimeen ja se merkitsi järjestölle viimeistä hyökkäystä Castron hallintoa vastaan. Numero "7" viittasi järjestön alkuperäiseen jäsenmäärään. Terroristijärjestö Omega 7 syyllistyi kymmeniin terrori-iskuihin Yhdysvaltojen maaperällä. Kohteita olivat muun muassa Venezuelan konsulaatti, kuubalaiset ja muut Latinalaisen Amerikan maiden diplomaatit, ja myös kaikki sellaiset tahot, jotka suhtautuivat Castron hallintoon myönteisesti tai eivät olleet vahvasti Castron hallintoa vastaan. Tuhoisimman iskunsa järjestö toteutti 6. lokakuuta 1976, kun se tuhosi Cubana Airlines -matkustajakoneen Barbadoksen ilmatilassa. Iskussa kuoli 73 ihmistä. Järjestön toiminta loppui käytännössä siihen, kun järjestön perustaja Arocena (joka käytti koodinimeä "Omar") tuomittiin elinkautiseen Manhattanilla vuonna 1984. Frantz Fanon
"Sorron yöstä" -teoksella on ollut suuri vaikutus myös moniin tunnettuihin vapaustaistelijoihin, kuten Iranin Ali Shariatiin, Etelä-Afrikan Steve Bikoon ja Ernesto Che Guevaraan Kuubassa ja Etelä-Amerikassa. Näistä mainituista vain Che Guevara on ollut suoranaisesti vaikuttunut Fanonin teorioista väkivallasta, kaksi muuta sen sijaan ovat kiinnostuneet "uudesta ihmisestä" ja "mustasta identiteetistä". Fanonin vaikutusta voidaan nähdä myös palestiinalaisten, tamilien, irlantilaisten ja Mustien panttereiden vapautusliikkeissä, kuin myös monissa muissa itsemääräämiseen tähtäävissä organisaatioissa. Jon Lee Anderson
Jon Lee Anderson (s. 15. tammikuuta 1957) on yhdysvaltalainen tietokirjailija ja "The New Yorker" -lehden toimittaja. Hänen tunnetuin kirjansa on Che Guevara -elämäkerta "Che" (1997, suom. 1998 Otava). Salvador Allende
Vallankaappauksen jälkeen virallisten ilmoitusten mukaan Allende surmasi itsensä rynnäkkökiväärillä. Kuitenkin heti Allenden kuoleman jälkeen vasemmisto niin Chilessä kuin maailmallakin alkoi syyttää sotilasjunttaa Allenden teloittamisesta. 28. syyskuuta 1973 Fidel Castro kertoi puheessaan Vallankumouksenaukiolla miljoonalle kuubalaiselle Allenden saaneen surmansa sotilaiden tulituksessa kääriytyneenä Chilen lippuun ja taistellen viimeiseen asti Castron lahjoittamalla aseella. Chilessä vuonna 2011 tehtyjen tutkimusten mukaan kuolinsyy oli itsemurha. Arbi Barajev
Barajevin kuolemasta 23.6.2001 on ristiriitaisia tietoja. Virallisen venäläisen version mukaan hän kuoli onnistuneen armeijan erikoisoperaation seurauksena. Tutkiva journalisti Sanobar Shermatova puolestaan kertoo, että Barajev piileskeli Alhan-Kalassa juuri armeijan päämajassa, mistä tšetšeenivihamiehistä koostunut GRU-osasto (Venäjän sotilastiedustelu) hänet vangitsi. Barajevia kuulusteltiin 11 tuntia, minkä jälkeen hänet teloitettiin. Hugo Banzer
Virkakaudellaan hän aloitti yhteistyössä Yhdysvaltain kanssa ohjelman ("Dignity Plan") kokapensaiden hävittämiseksi osana huumeiden vastaista taistelua. Vuonna 2001 hänellä havaittiin keuhkosyöpä. Hän erosi virallisesti 7. elokuuta 2001, ja hänen varapresidenttinsä Jorge Quiroga ryhtyi hoitamaan presidentinvirkaa. Banzer kuoli 5. toukokuuta 2002. Che Guevara
Guevara ideoi ja käynnisti Kuuban uudelleenkoulutusleirit Guanahacabibesissa, jonne hän lähetti ministeriönsä jäseniä, jotka olivat yleensä syyllistyneet johonkin eettis-moraaliseen rikkeeseen, kuten nepotismiin, tahalliseen virheen salaamiseen tai Kuuban kaltaisessa macho-kulttuurissa yleiseen syrjähyppyyn. Che Guevara
Vallankumouksen muista johtajista poiketen Che Guevara päätti jättää valta-asemansa Kuubassa palatakseen vallankumouksellisille taistelukentille, mikä lopulta johti hänen kuolemaansa. Vaikuttimena henkilökohtaiseen osallistumiseen (Che kutsui tätä ”kiristämiseksi läsnäolollaan”) lienee ollut Kuuban tukemien kapinahankkeiden vesittyminen Latinalaisessa Amerikassa (muun muassa Panamassa ja Dominikaanisessa tasavallassa). Myös käytännön arkirutiinit ja valtion talousvaikeudet kävivät liikkuvaiselle Chelle kestämättömiksi. Che Guevara
Esseessään "The Cult of Che" kirjailija Paul Berman kritisoi elokuvaa "Moottoripyöräpäiväkirja". Bermanin väitteiden mukaan Yhdysvalloissa, jossa "Moottoripyöräpäiväkirja" sai raikuvat suosionosoitukset Sundancen elokuvajuhlilla, Chen ylenpalttinen ihannointi on jättänyt Kuuban ihmisoikeusrikkomukset varjoonsa.Hilda Gadean kanssa (avioituivat 8. elokuuta 1955, erosivat 22. toukokuuta 1959): 
Aleida Marchin kanssa (avioituivat 2. kesäkuuta 1959):
Lidia Rosa Lópezin kanssa (avioliiton ulkopuolella): Kuuban historia
Fidel Castro ja Che Guevara pyrkivät 1960-luvulla levittämään "castrolaista" sosialismia muihin Latinalaisen Amerikan maihin, joihin toimitettiinkin runsaasti aseita, rahaa ja sissisodan asiantuntijoita. Yrityksistä huolimatta "castrolaisuus" ei kuitenkaan juuri saavuttanut näissä maissa vastakaikua. Valtaosa maiden väestöstä oli köyhiä talonpoikia ja Kuuba perusti laskelmansa näiden tuen varaan, mutta he olivat silti valtaosin saaneet lunastetuksi pienet maatilkkunsa omikseen eivätkä innostuneet sosialismin mukaisesta tuotantovälineiden yhteisomistuksesta. Che Guevara joutui syrjään hänen ja Castron välisten, Neuvostoliiton-politiikkaan liittyneiden erimielisyyksien vuoksi: Castro kannatti poliittisten ja kauppasuhteiden tiivistämistä Neuvostoliittoon, Guevara taas entistä suurempaa riippumattomuutta Moskovasta. Lokakuussa 1965 Fidel Castro ilmoitti Guevaran eronneen tehtävistään Kuuban johdossa ja lähteneen maasta "uusille taistelukentille". Guevara sai surmansa Boliviassa vuonna 1967 yritettyään turhaan nostattaa kapinaa presidentti René Barrientosin hallintoa vastaan.
1960-luvulta alkaen Kuuba tuki enemmän tai vähemmän näkyvästi vasemmistolaisia hallituksia ja sissiliikkeitä myös kylmän sodan keskeiseksi näyttämöksi muodostuneessa Afrikassa. Tällaisia olivat mm. Angolan Vapautuksen kansanrintama (MPLA), joka sai yliotteen Angolan sisällissodassa vuonna 1976, PAIGC-puolue Guinea-Bissaussa ja Kap Verdessä, hallitseva Frelimo-puolue Mosambikissa, Päiväntasaajan Guinean diktaattori Francisco Macías Nguema, Ugandan Idi Amin, Etiopian Mengistu Haile Mariam ja Somalian Mohamed Siad Barre sekä silloisen Zairen presidenttiä Mobutu Sese Sekoa vastustaneet kapinalliset. Toisaalta Fidel Castro esiintyi kansainvälisissä yhteyksissä mielellään kehitysmaiden johtohahmona ja puolestapuhujana ja ilmoitti pyrkivänsä vähentämään itsenäisyyden saavuttaneiden Afrikan maiden riippuvuutta entisistä siirtomaaisännistä ja ylipäätään länsimaista, etenkin Yhdysvalloista. Tällöin hän joutui kuitenkin varomaan ainakin kovin näkyvää tukea kumouksellisille liikkeille. Kuuban kiinnostusta Afrikkaa kohtaan Castro selvitti eräässä puheessaan: ""Afrikkalainen veri virtaa suonissamme, emmekä ole vain latinalais-amerikkalainen kansa vaan latinalais-afrikkalainen kansa."" Monissa länsimaissa Kuubaa pidettiin silti lähinnä Neuvostoliiton käsikassarana – "karibialaisena legioonana" – Neuvostoliiton vaikutusvallan lisäämiseksi Afrikassa ja kuubalaisten läsnäoloa siellä Moskovan vaatimana hintana talousavusta Kuuballe. Che Guevara
Kun Carlos Santana esiintyi vuonna 2005 Oscar-gaalassa pukeutuneena Che-paitaan, kuubalaissyntyinen muusikko Paquito D'Rivera kirjoitti avoimen kirjeen syyttäen Santanaa ”pyövelin” ihannoinnista. Fidel Castro
Castro kuoli perjantaina 25. marraskuuta 2016 kello 22:29 paikallista aikaa (Suomen aikaa 26. marraskuuta kello 5:29), 90-vuotiaana. Castron kuolemasta ilmoitti hänen Raul-veljensä. Castron ruumis tuhkattiin ja Kuubaan julistettiin yhdeksän päivän suruaika. Che Guevara
Che Guevara piti homoja ongelmana, ja hän piti huolen siitä, että työleireillä tämä ongelma otettiin huomioon. Hän vangitsi, kidutti ja teloitti niin homoja kuin Jehovan todistajiakin. Kuuban vallankumous
Heinäkuussa samana vuonna Kuuban oppositioryhmät kokoontuivat Venezuelassa, jossa vastarintaliikkeen johto päätettiin antaa heinäkuun 26. päivän liikkeelle ja Castro nousi koko Batistan vastaisen opposition johtajaksi. Batista yritti turhaan korjata tilannetta nostattamalla valtaan sätkynukkensa Andrés Rivero Agüeron vaaleissa marraskuussa 1958. Muodollinen vallanvaihdos ei riittänyt, ja myös Batistan aseidenvientikieltoon asettanut Yhdysvallat vaati nyt vapaita vaaleja. Castron sissit alkoivat levitä Orientesista muuhun maahan kahtena osastona. Ensimmäistä johti Camilo Cienfuegos ja toista Che Guevara. Guevaran joukot valtasivat keskisen provinssin pääkaupunki Santa Claran 27. joulukuuta ja Castron veljesten joukot puolestaan Santiago de Cuban ja Guantánamon. Vuoden lopussa kapinalliset lähestyivät Havannaa ja armeija oli käytännössä lopettanut vastarinnan. Batista pakeni Kuubasta uudenvuodenyönä 1959. Monet hänen kannattajistaan seurasivat johtajaansa hieman hänen jälkeensä. Batistan paettua valtaan nousi sotilasjuntta, joka teki muodollista vastarintaa kapinallisille. Vankilasta väliaikaishallitusta johtamaan kutsuttu Ramón Barquín määräsi tulitauon ja luovutti Havannan Che Guevaralle 3. tammikuuta. Castro saapui pääkaupunkiin viikkoa myöhemmin 8. tammikuuta. Valtaan nousi Manuel Urrutia Lleón väliaikaishallitus pääministerinään Fidel Castro. Che Guevara
Tarkemman tiedon Chen sissijoukon sijainnista Bolivian armeija sai eräältä sissijoukon karkurilta. 8. lokakuuta 1967 sissit motitettiin Churon rotkoon lähellä La Higueran kylää. Che Guevara vangittiin parituntisen taistelun jälkeen yhdessä bolivialaisen sissin Simeon Cuba Sarabian (”Willy”) kanssa. Che antautui haavoituttuaan jalkoihin ja luodin rikottua hänen aseensa. Paikalla olleiden sotilaiden mukaan heidän lähestyessään Guevaraa hän huusi: ”Älkää ampuko! Olen Che Guevara ja olen arvokkaampi teille elävänä kuin kuolleena.” Che Guevara
Vihollisen kanssa yhteistyössä olevat, niskuroijat, karkurit ja vakoojat saivat suurella todennäköisyydellä teloitustuomion. Guevara teloitti omin käsin sissien liikkeistä kertoneen maatyöläisen Eutímio Guerran ja kuvaa tapahtunutta yksityiskohtaisesti päiväkirjassaan. Yhdessä vaiheessa hän suunnitteli huonon ruoan takia nälkälakossa olevien sissitoverien ampumista, mutta Castro tuli väliin ja rauhoitti häntä. Erään sissin, joka oli nukkunut taistelun aikana, koska häneltä oli otettu ase pois toheloinnin vuoksi, Che määräsi taisteluun ilman asetta: ”Mene sitten tyhjin käsin rintamalinjoille ja tule takaisin joku toinen kivääri mukanasi ... jos sinussa on miestä siihen.” Che Guevara
Kuubassa Fidel Castro sai varmuuden toverinsa kuolemasta 15. lokakuuta. Lokakuun 18. päivänä hän piti kiihkeän muistopuheen miljoonapäiselle kuulijakunnalle Havannan Plaza de la Revoluciónilla. Tilaisuudessa näytettiin Santiago Alvarezin Fidelin toimeksiannosta 48 tunnissa valmistama dokumentti "Hasta la victoria siempre". Maassa julistettiin kolmen päivän suruaika Chen muistoksi. Raymond Carver
Vuosien myötä alkoholista tuli Carverille yhä pahempi ongelma, mutta hän lopetti juomisen vuonna 1977. Carver erosi ensimmäisestä vaimostaan 1982. Hän oli elänyt vuodesta 1979 yhdessä runoilija Tess Gallagherin kanssa ja meni tämän kanssa naimisiin 1988. Kahden kuukauden kuluttua, 2. elokuuta 1988, Carver kuoli keuhkosyöpään 50-vuotiaana.
Carverin tuotanto keskittyi novelleihin ja runoihin. Hänen aiheensa tulivat usein työväenluokan elämästä, mikä samoin kuin alkoholismin kuvaaminen heijasti Carverin omaa taustaa. Carverin tyyliä ja aiheita on usein verrattu Ernest Hemingwayhin, Anton Tšehoviin ja Franz Kafkaan. Tšehov lienee Carverin suurin vaikuttaja, ja hän kirjoitti novellinkin Tšehovin elämän viimeisistä hetkistä. Carverin tyyliä on kuvattu vähäeleiseksi mutta vaikuttavaksi. Che Guevara
Che oli nyt noussut jo vallankumouksellisten kärkikolmikkoon. Guevara oli Raúl Castron ohella se vallankumousjohtajista, joka selkeimmin veti Kuubaa kommunismia kohti. Kevään 1959 maareformin suunnittelu vei vallankumousta yhä enemmän vasemmalle, etäännytti Castroa tukeneita liberaaleja ja johti ristiriitaan Yhdysvaltain kanssa. Chen asema vallassa ei ollut selvä. Castro lähetti hänet kolmeksi kuukaudeksi Kuuban edustajana kiertämään sitoutumattomia maita samaan aikaan, kun vallankumouksellisten liberaalien ja tulevien kommunistien välit katkesivat. Näihin aikoihin hän erosi Hildasta, jota ei ollut tavannut sitten "Granman" lähdön, ja nai Aleida Marchin, joka oli kuulunut hänen sissitaistelijoihinsa. Enver Hoxha
Enver Hoxha kuoli 11. huhtikuuta 1985 Tiranassa 76-vuotiaana, ja hänet haudattiin Tiranan sotasankareiden hautausmaalle. Hänen tilalleen puoluejohtoon astui Ramiz Alia. Itä-Euroopan vallankumoukset 1989 synnyttivät Albaniassakin opiskelijoiden protestointia. Sen vuoksi uskonnon- ja matkustamisvapautta lisättiin ja (joulukuussa 1990) sallittiin oppositiopuolueiden toiminta. Uudet levottomuudet kesäkuussa 1991 johtivat kommunistihallituksen eroon, ja maaliskuussa 1992 pidetyt vaalit toivat valtaan demokraattisen puolueen. Kommunistivallan romahduksen jälkeen Hoxhan ruumis siirrettiin tavalliselle kaupungin hautausmaalle. Hänelle pyhitetystä museosta tehtiin kulttuurikeskus, ja monet hänen mukaansa nimetyt instituutiot nimettiin uudelleen. Hasta Siempre, Comandante
Laulun sanoitus on vastaus vallankumousjohtaja Che Guevaran samana vuonna Fidel Castron haltuun jättämään kirjeeseen, jota pidetään myös hänen poliittisena testamenttinaan. Kirjeen sisällön piti tulla julki vasta, mikäli taistelukentille palannut Guevara saisi surmansa, mutta Castro julkisti sen jo lokakuussa 1965 pitämässään puheessa. Che Guevara
Matkailun ja lukemisen ohella valokuvaus oli hänelle rakas harrastus. Kamerallaan hän ikuisti ihailemiaan intiaanikulttuurin muistomerkkejä. Matkallaan hän teki havaintoja maanosan köyhyydestä ja tämä sai hänet kiinnostumaan syvemmin marxilaisista ajatuksista. Chea Sim
Sâmdech Chea Sim (15. marraskuuta 1932 – 8. kesäkuuta 2015) oli kambodžalainen Kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi senaatin ja sitä aiemmin kansankokouksen puheenjohtajana. Hän oli myös valtionpäämiehenä vuosina 1992–1993 ja myöhemminkin toimi virassa tilapäisesti. Kiinan kansantasavallan historia
Vuonna 1989 Hu Yaobang kuoli, ja opiskelijoita kerääntyi muistotilaisuuteen Taivaallisen rauhan aukiolle. Osa heistä jäi sinne osoittamaan mieltä, lehdistö tuki mielenosoitusta vaatimalla lehdistön vapautta, joka myönnettiin. Mielenosoittajilla ei ollut selkeitä yhdenmukaisia tavoitteita. He halusivat neuvotella johdon kanssa, mutta alkuvaiheessa johto ei halunnut neuvotella muiden kuin virallisten järjestöjen kanssa. Kuukauden kuluttua johto oli valmis neuvottelemaan kenen tahansa kanssa, mutta liike ei enää ollut kenenkään hallinnassa. Mielenosoitukset levisivät muuallekin maahan ja alkoivat häiritä ulkopolitiikkaa Mihail Gorbatšovin vieraillessa Kiinassa. Osaan Pekingiä julistettiin sotatila ja armeija määrättiin hajottamaan mielenosoitus. Paikalliset sotilaat kuitenkin epäröivät noudattaa käskyjä käyttää voimaa mielenosoitusten hajottamiseksi. Uudet opiskelijajohtajat alkoivat vaatia verenvuodatusta, 4. kesäkuuta 1989 kauempaa Shikangista tuotiin armeija paikalle. Suurten kaupunkien ulkopuolelta tulleet uudet joukot tottelivat käskyjä pekingiläisjoukkoja paremmin ja mielenosoitus hajotettiin. Lukuisia ihmisiä jäi panssarivaunujen alle niiden matkalla aukiolle. Arviot uhrien määrästä aukiolla ja matkalla sinne vaihtelevat lähteestä riippuen parista sadasta useisiin tuhansiin. Laurent-Désiré Kabila
Che Guevara ilmestyi Kongoon 1965 järjestämään kuubalaistyylistä vallankumousta Kabilan tukena. Guevaran mukaan viinanjuonnista ja naisista pitäneen 26-vuotiaan Kabilan aika ei ollut vielä tullut ja armeija kukisti kuubalais-kongolaiset joukot nopeasti. George Orwell
George Orwell, oikealta nimeltään Eric Arthur Blair (25. kesäkuuta 1903 Motihari, Bengali, Intia – 21. tammikuuta 1950 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen kirjailija ja toimittaja. Hänen kirjoistaan tunnetuimpia ovat Espanjan sisällissotaa kuvaava reportaasi "Katalonia, Katalonia", neuvostokommunismia vertauskuvallisesti kritisoiva "Eläinten vallankumous" ja antitotalitaristinen dystopiakuvaus "Vuonna 1984". Osama bin Laden
Huhujen mukaan Osama bin Laden olisi kuollut elokuun lopulla 2006. Asiasta kertoi ranskalaislehti L’Est Républicain verkkosivullaan. Tiedot on kiistetty. Lehti sanoi saaneensa tietonsa salaiseksi luokitellusta asiakirjasta, jonka oli laatinut Ranskan tiedustelupalvelu DGSE. Raportin tiedot on lehden mukaan välitetty presidentti Jacques Chiracille, pääministeri Dominique de Villepinille ja Ranskan sisä- ja puolustusministereille. ”Tavallisesti luotettavan lähteen mukaan sauditiedustelu on nyt vakuuttunut siitä, että Osama bin Laden on kuollut.” raportissa todetaan. Raportin mukaan Osama olisi 23. elokuuta 2006 sairastunut harvinaisen ärhäkkään lavantautiin, mikä aiheutti hänen sisäelintensä lamaantumisen. Sauditiedustelu olisi saanut tietää tapahtumasta ensi kertaa 4. syyskuuta 2006. Leo Mechelin
Viimeisinä vuosinaan Mechelin oli myös aktiivinen rauhanliikkeessä ja osallistui kansainvälisiin rauhankongresseihin 1910 Tukholmassa ja 1912 Genevessä Suomen edustajana. Jälkimmäisessä kokouksessa hän toimi myös yhtenä varapuheenjohtajana. Mechelin toivoi rauhan takeeksi kansainvälistä lainsäädäntöä, joka voisi myös auttaa Suomen asemaa. Hän saikin Geneven kongressin antamaan Suomea tukevan julkilausuman, vaikka sen merkitys jäikin puhtaan symboliseksi. Vaikeinakaan aikoina Mechelin ei silti taipunut väkivallattoman, puhtaasti moraalisen vastarinnan vaatimuksestaan.
Mechelin jatkoi kirjallisestikin aktiivisena ja suunnitteli vielä teoksen kirjoittamista rauhankysymyksestä, mutta syksyllä 1913 munuaistauti sai hänestä otteen, ja hän kuoli 26. tammikuuta 1914. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle, ja hautajaisista tuli ennennäkemätön kansanjuhla, symbolinen mielenosoitus sortovaltaa vastaan. Haudalle laskettiin 600 eri seppelettä. Mechelinin ihailijoihin kuuluneen Tekla Hultinin mukaan ""hän on vielä kuolemallaankin palvellut sitä asiaa, jonka puolesta hän on elänyt"". Vainajan muistelu tosin yhdisti lähinnä porvarillista Suomea. Chávismo
Chavinsimia kannatti eri aikoina noin 30-60% Venezuelan äänioikeutetuista. Chavezia seurannut presidentti Nicolás Maduro jatkoi chavinistista politiikka. Chavismo on vähentynyt presidentti Hugo Chávezin vuonna 2013 tapahtuneen kuoleman jälkeen, koska Venezuelan talous on mennyt alamäkeä. Che Guevara
Vasta 1995 Chen kuolemasta ja viimeisestä leposijasta tuli julkisuuteen varmoja tietoja, kun Bolivian armeijan kenraali Mario Vargas Salinas myönsi elämäkertakirjailija Jon Lee Andersonille haastattelussa, että Che tovereineen haudattiin lähelle päällystämätöntä lentokenttää Vallegranden kaupungin ulkopuolelle. Tästä tietovuodosta alkoi etsintä, joka johti Chen ja hänen tovereidensa luiden löytymiseen 1997. Chen Boda
Chen oli yhtenä syytettynä marraskuussa 1980 käynnistyneessä oikeudenkäynnissä Jiang Qingiä ja niin sanottua neljän koplaa vastaan. Chen tuomittiin 18 vuoden vankeuteen tammikuussa 1981, mutta hänet tiettävästi laskettiin pian vapaaksi hänen huonon terveytensä vuoksi. Hänet erotettiin kommunistisesta puolueesta 1983. Chen kuoli 85-vuotiaana vuonna 1989 sydämen vajaatoimintaan. Che Guevara
Toivuttuaan pitkään ensin Tansaniassa, sitten Prahassa ja Kuubassa, Guevara matkusti väärennetyllä passilla Boliviaan marraskuussa 1966. Hänen suunnitelmansa oli järjestää vallankumous, kaataa Bolivian oikeistolainen sotilashallitus ja nostaa valtaan kommunistinen hallinto. Bolivian oli tarkoitus olla ensimmäinen dominonappula Chen kaavailemassa vallankumousten sarjassa kohti yhdistynyttä latinojen ja intiaanien Etelä-Amerikkaa. Che oli valinnut vallankumouksensa käynnistysmaaksi Bolivian, koska maa oli hänen mukaansa Yhdysvaltojen suhteen Etelä-Amerikan maista toisarvoisin, elintasoltaan köyhimpiä (mikä edesauttaisi vallankumouksellisuutta), ja maalla oli keskeinen sijainti viiden rajanaapurinsa kanssa, joten vallankumousta olisi sen onnistuttua Boliviassa helppo levittää naapurimaihin sieltä käsin. Che Guevara
Guevaran ruumis lennätettiin helikopterilla läheiseen Vallegranden kaupunkiin ja asetettiin sairaalan pesuhuoneeseen joksikin aikaa esille yleisön nähtäväksi. Hänet haudattiin merkitsemättömään hautaan muiden tovereidensa joukkoon CIA:n amputoitua hänen kätensä tunnistamista varten. Paikallisten keskuudessa tämä synnytti legendan pyhimyksestä "San Ernesto de La Higuera" ja "El Cristo de Vallegrande". Teloittajat ottivat Che Guevaran päiväkirjan haltuunsa. Charles Chaplin
Chaplinin terveys oli alkanut heikentyä 1960-luvun lopussa, ja hän sai viimeisinä vuosinaan useita aivoinfarkteja ja kykeni liikkumaan enää vain pyörätuolin avulla. Hän kuoli nukkuessaan kotonaan Sveitsissä 25. joulukuuta 1977, ja hänet haudattiin kahden päivän kuluttua pienimuotoisessa yksityisessä tilaisuudessa Corsier-sur-Veveyn hautausmaalle. Hugo Chávez
Hugo Rafael Chávez Frías (28. heinäkuuta 1954 Sabaneta – 5. maaliskuuta 2013 Caracas) oli Venezuelan presidentti vuodesta 1999 vuoteen 2013. Chávez valittiin presidentiksi 1998, 2000, 2006 ja 2012. Chávez hallitsi maata melko itsevaltaisesti, muttei hävittänyt demokratiaa kokonaan. Che Guevara
Richard Fleischer ohjasi Guevarasta jo vuonna 1969 kiistellyn elämäkerrallisen elokuvan "Che Guevara", jossa pääosia esittivät Omar Sharif (Che) ja Jack Palance (Castro). Elokuvassa Castro ja Che joutuvat välirikkoon, ja jälkimmäinen tuhoutuu Bolivian vuorilla tyhjässä kapinassa. Hollywood-näyttelijöiden valintaa on myöhemmin kritisoitu – aran aiheen vuoksi ilmeisesti ei uskallettu käyttää latinonäyttelijöitä. Huber Matos
Huber Matos (1918 Yara, Kuuba – 27. helmikuuta 2014 Miami, Florida, Yhdysvallat) oli toisinajattelija ja emigrantti, joka osallistui yhdessä Fidel Castron, Che Guevaran, Raúl Castron ja Camilo Cienfuegosin kanssa Kuuban vallankumoukseen syösten vallasta presidentti Fulgencio Batistan. Matos oli vastustanut Kuuban oikeistolaista hallintoa Batistan vuoden 1952 vallankaappauksesta lähtien, jota hän piti perustuslain vastaisena, mutta hänen suhteensa Castron johtamaan Heinäkuun 26. päivän liikkeeseen muuttui kriittiseksi myöhemmin, koska hän näki sen lähenevän kommunisteja ja omaksuvan marxilaisia periaatteita. Che Guevara
Ernesto Guevara syntyi 14. kesäkuuta 1928 Argentiinan Rosariossa keskiluokkaisen espanjalais-irlantilais-sukuisen argentiinalaisperheen ensimmäisenä lapsena. Isä oli Ernesto Guevara Lynch ja äiti Celia de la Serna y Llosa. Perheeseen syntyi yhteensä viisi lasta. Vanhemmat, varsinkin äiti, olivat melko epäsovinnaisia ja muuttivat usein, mikä lienee vaikuttanut Erneston maailmankatsomukseen. Isä myötäili Espanjan tasavaltalaisia. Isän juuret olivat Espanjasta (joidenkin lähteiden mukaan herttuallista sukua)). Äidin suku oli ollut aiemmin hyvinkin varakasta sukua, eräänlaista maa-aatelia, mutta köyhtynyt sittemmin. Myötäjäisrahoilla vanhemmat ostivat Rosariosta maatilan, josta oli tarkoitus tulla uuden nousun siemen. Isän liiketoimet kuitenkin tapasivat epäonnistua hänelle ominaisen päättämättömyyden takia. Tästä juonsi Erneston myöhemmin osoittama lievä halveksunta ihmisiin, jotka vain puhuivat, mutta eivät koskaan muuttaneet sanojaan teoiksi. Che Guevara
Valmistuttuaan Buenos Airesin yliopiston lääketieteellisestä koulusta 1953 Guevara matkusti Guatemalaan, missä populistinen johtaja Jacobo Arbenz Guzmán oli juuri valittu presidentiksi. Guevara tapasi Guatemalassa useita Fidel Castron seuraajia, jotka olivat maanpaossa Batistan hallintoa. Poliittisten pakolaisten joukosta Che löysi ensimmäisen vaimonsakin, perulaisen Hilda Gadean, joka synnytti Chelle esikoistyttären. Che Guevara
Kenraali Gary Prado, joka johti Chen vanginnutta sotilasyksikköä, nimitettiin vuonna 2001 Bolivian suurlähettilääksi Meksikoon, mistä syntyi kohu, koska hänen katsottiin luovuttaneen Chen teloittajille. Prado on kuvaillut teloitusta ”historialliseksi virheeksi”. Watchman Nee
Kommunistinen hallinto pidätti ja vangitsi Watchman Neen maaliskuussa 1952, ja hänet tuomittiin viideksitoista tai kahdeksikymmeneksi vuodeksi vankeuteen 1956 vakoilusta syytettynä. Nee menehtyi vankilassa 30. toukokuuta 1972. Hänen vankeusaikanaan vain hänen vaimonsa sallittiin vierailla hänen luonaan. Vankilan sensuuri ei sallinut hänen mainita Jumalaa kirjeissä ja hän kuoli inhimillisesti katsottuna kurjuudessa ja nöyryytettynä. Hänen kuolemastaan ei tiedotettu heti omaisille ja hänelle ei pidetty hautajaisia, vaan hänen ruumiinsa poltettiin krematoriossa 1. kesäkuuta 1972. Hänen vaimonsa oli kuollut puoli vuotta aiemmin. Neen vanhin sisko vastaanotti Neen tuhkan ja hänet on haudattu yhdessä vaimonsa kautta Kwanchaon kaupunkiin Zhejiangin provinssissa, joka oli heidän kotikaupunkinsa. Toukokuussa 1989 Neen ja hänen vaimonsa tuhka siirrettiin kristitylle hautausmaalle Shiangshaniin Kiangsun provinssiin. Che Guevara
Maauudistuksen jälkeen Che nimitettiin valtion keskuspankin pääjohtajaksi. Chen nimitykseen liittyy tarina, jota hän itse mielellään kertoi. Fidel Castro oli eräässä hallituksen kokouksessa peräänkuuluttanut ”hyvää ekonomistia”, mutta Che oli mukamas kuullut Fidelin tarvitsevan ”kommunistia”, joten hän nosti kätensä ja sai viran. Che tiedosti vajavaiset tietonsa taloustieteestä, joten hän otti alalta oppitunteja meksikolaiselta ekonomistilta Juan Noyolalta. Tohtori Vilaseca opetti hänelle lisäksi algebraa, trigonometriaa ja analyyttistä geometriaa. Kuuban vallankumous
Joulukuussa 1956 Fidel Castro, Raúl Castro ja Che Guevara nousivat 79 muun aktivistin kanssa Meksikossa "Granma"-nimiselle alukselle, joka kuljetti heidät Kuubaan Orienten maakuntaan. Maissa Echeverrían joukot pyrkivät häiritsemään armeijan toimintaa, mutta armeija sai silti vihiä maihinnoususta. Armeijan ja aktivistien välillä käytiin yhteenotto, josta pakoon pääsivät paikallisten avulla vain Fidel, Raúl ja Che yhdeksän muun kanssa. Selvinneet pakenivat Sierra Maestran vuorille hallituksen uutisoidessa samaan aikaan kaikkien kapinallisten saaneen surmansa. Helmikuussa 1957 "New York Times" -lehden toimittaja kirjoitti Castron joukoista artikkelin, jonka julkaisun jälkeen Castron joukkoihin saapui uusia jäseniä. Kapinaliike oli erityisen suosittu Orientessa, jossa pientalonpoikien ja maatyöläisten asema oli keskimääräistä heikompi. Kapinoitsijoihin liittyi myös monia naisia.