Voiko risiini tappaa ihmisen?
Risiini (myrkky)
Risiini on risiinikasvin siemenistä saatava erittäin voimakas myrkky, joka pystyy tappamaan ihmisen jo 70 mikrogramman annoksena. Risiini on valkuaisaine ja on 6 000 kertaa myrkyllisempää kuin syanidi. Sen LD on arviolta 0,022 mg/kg suoneen ruiskutettuna tai hengitettynä; 20–30 mg/kg nieltynä. Myrkkyä voidaan eristää puristejäännöksestä, jota muodostuu valmistettaessa öljyä tyräkkikasveihin kuuluvasta risiinikasvista. Siinä sitä on noin 5 %. Risiini on vaarallista sisäänhengitettynä, suun kautta otettuna ja etenkin suoneen ruiskutettuna. Sen aiheuttamia oireita ovat kuumeilu, vatsavaivat ja yskä. Myrkky tuhoaa sisäelimiä, sakkauttaa punasoluja ja lamauttaa hermoston. Risiini tappaa hengitettynä 36–48 tunnissa ja suun kautta noin 5 päivässä. 
Myrkytyksen oireet ilmenevät viiveellä, joka on muutamasta tunnista 24 tuntiin. Yhdistyneen kuningaskunnan armeija on kehittämässä vastamyrkkyä ja Yhdysvaltain armeija kehittää rokotetta, mutta kumpaakaan ei ole vielä kokeiltu ihmisillä.
Lääketieteessä on tutkittu mahdollisuuksia käyttää ainetta solumyrkkynä syövän hoidossa.
Ydinräjähdyksen säteilyvaikutukset
Yleisesti ottaen yli 2 grayta (Gy) ihmiseen imeytynyttä säteilyä saattaa tappaa. 50 % kuolee, jos annos on noin 5 Gy. 7 Gy tappaa varmasti. Jos säteily saadaan 30 päivässä, 1 Gy aiheuttaa säteilysairauden. 2 Gy aiheuttaa vakavan sairauden, johon voi kuolla. 3 Gy tappaa yli 50 % 30 päivässä. 10 Gy tappaa kaikki päivien sisällä. Protoanemoniini
Nieltynä jotkin kuivaamattomat protoanemoniinia/ranunkuliinia sisältävät kasvit ovat kuitenkin hyvin myrkyllisiä. Tiedetään monia tapauksia joissa aineita sisältäneitä kasveja syöneitä eläimiä on kuollut, mutta yleensä eläimet eivät syö kasveja kuollettavia määriä koska ne aiheuttavat pureskeltaessa ja nieltynä voimakasta kipua. Esimerkiksi yksi varhaisimpia tunnettuja kuvauksia protoanemoniinin/ranunkuliinin vaikutuksista ihmisissä nieltynä on vuodelta 1766, jolloin mies joi kokeellisesti kaksi pisaraa konnanleinikistä tehtyä mehutiivistettä ja kuvaili saaneensa kouristelevia vatsakipuja. Tämän jälkeen saman kasvin lehtiä pureskeltuaan hänen suunsa limakalvot kuoriutuivat pois ja hän menetti makuaistinsa. Aineita sisältävät kasvit voivat toistuvasti ja pienissä määrin syötynä aiheuttaa myös maksatulehduksen ja maksan heikentyneen toiminnan vuoksi silmien keltaisuutta. Rutenium
Ruteniumilla ei ole biologista merkitystä, mutta saattaa olla karsinogeeninen, tahraa ihoa ja kertyy luihin. RuO on hyvin myrkyllistä. Solun tukiranka
Monien myrkkyjen vaikutukset perustuvat solun tukirangan häirintään. Tällaisia myrkkyjä tuottavat monet kasvit, sienet ja sienieläimet. Esimerkiksi latrunkuliini on "Latrunculia magnifica" sienieläimen myrkkyä, joka sitoutuu aktiiniin ja estää aktiinisäikeiden kasvun. Kavalakärpässienen falloidiini taas vakauttaa aktiinisäikeitä, jolloin ne menettävät kykynsä hajaantua yksittäisiksi aktiiniproteiineiksi. Yksi ensiapukeino falloidiinimyrkytykseen on syödä suuri määrä raakaa lihaa. Liha sisältää runsaasti aktiinia, johon myrkky sitoutuu. Savuke
Savukkeesta tuleva savu sisältää noin 4 000 erilaista kemikaalia, joista noin 50 on syöpää aiheuttavia. Savukkeen savu sisältää muun muassa terva-aineita, häkää, arseenia, syanidia, asetonia, metanolia, kadmiumia, lyijyä, elohopeaa, ja radioaktiivisia aineita, kuten radioaktiivinen polonium 210, mutta näiden pitoisuudet ovat erittäin pieniä. Savukkeissa oleva nikotiini aiheuttaa voimakkaan riippuvuuden säännöllisesti käytettynä. Tupakointi aiheuttaa erityisesti keuhkosyöpää, mutta myös kohdunkaulan, haiman, munuaisten, suun, huulien, kurkunpään, ruokatorven ja virtsarakon syövän vaara on suurempi tupakoijilla. Tupakointi myös lisää riskiä sairastua sydän- ja verisuonitauteihin, mikä selittyy muun muassa sillä, että nikotiini supistaa verisuonia, jolloin verenkierto heikkenee, verenpaine kohoaa ja veritulppa syntyy herkemmin. Tupakan haittojen vähentäminen
Tutkimusten mukaan nuuska ja muut ruotsalais- sekä amerikkalaistyyppiset savuttomat tupakkatuotteet aiheuttavat vain 0,1-10 prosenttia tupakoinnin vaaroista. Intiassa ja muualla Aasiassa savuttomat tuotteet sisältävät korkeampia epäpuhtauksia kuin lännessä - ja aiheuttavat siten suurempia terveysriskejä. Kaksi arvostettua lääketieteellistä tutkijaryhmää uskoo, että savuttomalla tupakalla voisi olla merkittävä rooli tupakoinnista johtuvien kuolemien vähentämisessä. Vuonna 2007 Britannian Royal College of Physicians on todennut, "...että tupakoitsijat polttavat pääasiassa saadakseen nikotiinia, että nikotiini ei itsessään ole erityisen vaarallisia, ja että jos nikotiinia voisi olla sellaisessa muodossa, että on hyväksyttävää ja tehokasta kuin tupakan korvike, miljoonia ihmishenkiä voitaisiin pelastaa."
Yhdysvaltalaisen National Health Interview Survey -tutkimuksen mukaan 73% savuttomia tupakkatuotteita lopetusyrityksessään käyttäneistä todella onnistui pääsemään eroon poltettavasta tupakasta. Saman tutkimuksen mukaan lääkenikotiinin avulla lopettamaan yrittäneistä vain 0-35% onnistui pääsemään tupakointinsa. Risiiniöljyhappo
Risiiniöljyhappoa esiintyy erityisesti risiinissä triglyseridinä ja noin 90 % risiiniöljyn rasvahapoista on risiiniöljyhappoa. Muita kasveja, joissa risiiniöljyä esiintyy ovat muun muassa "Hiptage"-suvun lajeissa sekä "Azima tetracantha"- , "Argyreia cuneata" ja "Anogeissus latifolia"-kasvilajeista. Lisäksi sitä on huomattavia määriä "Claviceps purpurea"-sienessä esteröityneenä muiden rasvahappojen kanssa. Kasvit muodostavat risiiniöljyhappoa hapettamalla öljyhappoa entsymaattisesti. Hapettimena reaktiossa toimii happi ja entsyymi tarvitsee kofaktorikseen NADPH-molekyylin. Reaktiota katalysoivan entsyymin toimintamekanismi muistuttaa rasvahappodesaturaasien toimintamekanismia. Syanidi
Liukoiset, syanidi-ioneja vapauttavat syanidit ovat myrkyllisiä ihmiselle. 300 mg/m syaanivetyä ilmassa tappaa ihmisen kymmenessä minuutissa. 3 500 ppm (noin 3 200 mg/m) tappaa minuutissa. Yhdysvalloissa käytetyissä kaasukammioissa pitoisuus oli noin 7 500 ppm. Brusiini
Brusiini on hyvin myrkyllistä ja myrkytyksen oireet ovat samankaltaiset strykniinin aiheuttaman myrkytyksen kanssa. Myrkytysoireita ovat muun muassa huonovointisuus, oksentelu, pääkipu, kiihtyneisyys ja levottomuus sekä lihaskouristukset. Rotilla yhdisteen LD-arvo suun kautta on 1 mg/kg. Tupakan haittojen vähentäminen
Tupakan haittojen vähentäminen ( eli THR) on kansanterveydellinen strategia alentaa nikotiinituotteiden käyttöön liittyviä terveysriskejä. Vastaavaa lähestymistapaa käytetään laajalti muiden riippuvuutta aiheuttavien aineiden, kuten alkoholin ja huumausaineiden käytön haittojen vähentämisessä. Tupakointi on suurimpia syitä kuolemaan johtaviin sairauksiin. Nikotiini ei sinällään ole erittäin haitallista. Tätä todistaa myös nikotiinikorvaustuotteiden pitkään jatkunut hoitokäyttö. Niinpä THR-toimenpiteet ovat keskittyneet vähentämään tai poistamaan savullisen tupakan käytön vaihtamalla sen muihin nikotiinituotteisiin, mukaan lukien:
Kaikkien tupakkatuotteiden käytön lopettaminen on tutkitusti tehokkain vähentää terveysriskejä. Toisaalta 90 prosenttia epäonnistuu täydellisessä tupakoinnin lopettamisessa. Lisäksi huomattava osuus tupakoitsijoista ei kykene tai ole halukas pidättäytyseen tupakoinnista. Tupakoinnin haittojen vähentäminen (THR) edistää hyvin todennäköisesti niin tupakoitsijoiden terveyttä kuin heidän kauttaan kansanterveyttä.  Tupakoinnin haittojen vähentäminen täyskieltojen ajamisen sijaan on todennäkäisesti tehokkain tapa edistää kansanterveyttä. Oksidatiivinen stressi
Liiallinen radikaalikuormitus johtaa solukuolemaan ja kudostuhoon yllä mainittujen rasvoihin, proteiineihin ja DNA:han kohdistuvien vaikutusten kautta. Vaikka reaktiivisten happiradikaalien syntymistä elimistössä ei ole tarpeen tai mahdollistakaan välttää kokonaan, omaan radikaalikuormaansa voi vaikuttaa oleellisesti elintavoillaan, sillä monet ulkoiset tekijät vaikuttavat muodostuvien radikaalien määrään. Tällaisista seikoista parhaiten tunnetaan tupakoinnin haitalliset vaikutukset: tupakansavu sisältää useita satoja erilaisia radikaaleja elimistössä vapauttavia ainesosia, ja tupakoinnin syöpää aiheuttava vaikutus perustuukin pitkälti näiden karsinogeeneina toimivien aineiden suureen määrään. Elimistön oksidatiivista stressiä lisäävät myös sellaiset tekijät, jotka kohottavat elimistön omaa radikaalintuotantoa. Näistä parhaiten tunnetaan toistuvat infektiot (immuunijärjestelmän tuottamat reaktiiviset happiradikaalit) sekä runsas myrkyllisille ja elimistölle vieraille aineille altistuminen (sytokromi P450 -entsyymien korkea aktiivisuus). Krokidoliitti
Krokidoliitti eli kuitumainen riebeckiitti (ns. sininen asbesti) on asbestin rakenneosa. Krokidoliittia pidetään kaikkein vaarallisimpana asbestilajina sen kuiturakenteen vuoksi. Krokidoliitin on todettu aiheuttaneen syöpää jopa erittäin vähäisenä pidetyn altistumisen johdosta. Krokidoliittia on käytetty paljon ruiskutettuna eristemassana, ja se onkin aiheuttanut voimakkaita asbestialtistumisia eristäjille ja kaikille samoissa tiloissa työskenneille. Tiloissa missä ruiskuasbestia on paljaana ei saa oleskella ilman asianmukaisia suojaimia, koska massan katsotaan aiheuttavan aina asbestialtistusta. Krokidoliittia on käytetty myös lisäaineena monissa muissa rakennustarvikkeissa. Suomessa krokidoliitin käyttö kiellettiin 1976. Yliannostus
Yliannostus tarkoittaa myrkytystilaa, joka johtuu vaarallisen suuresta määrästä kehon toimintaa muuttavaa ainetta, kuten esimerkiksi lääkettä tai päihteitä. Se voi pahimmillaan johtaa vakavaan ruumiilliseen vammaan, kuten sisäelinten tuhoutumiseen, aivovaurioon tai kuolemaan. Esimerkiksi kiniinimyrkytys saattaa johtaa myös sokeuteen. Myös sekakäyttö saattaa johtaa edellä kuvattuihin lopputuloksiin. Yliannostus saattaa johtaa myös aivovaurioihin. Yliannostus on yleinen tapa tehdä itsemurha, mutta useimmat yliannostukset ovat vahinkoja. Kiniini
Kiniinin yliannostus voi johtaa tilaan, jota kutsutaan kinkonismiksi eli kiniinialkaloidimyrkytykseksi (). Yliannostus saattaa aiheuttaa kuulohäiriöitä ja jopa pysyvän sokeuden. Tappava annos on noin 140 mg/paino-kg. Kiniinille on määritetty ADI-arvo 0,9 mg/paino-kg/vrk. Tonic-vedessä on kiniiniä tyypillisesti noin 80 mg/l. Kiniiniä on joskus historiassa virheellisesti luultu aborttilääkkeeksi ja otettu tahallisina yliannostuksina raskauden keskeyttämiseksi. Koralliriutta
Ihmisen toiminnasta mereen joutuu myrkyllisiä aineita kuten hyönteismyrkkyjä, jotka vahingoittavat riutan eläimistöä. Vedessä ajelehtivat muoviroskat voivat tukahduttaa riutan eläimiä kuten merikilpikonnia, kaloja ja merinisäkkäitä. Yksi suurimmista uhkista on öljyn vuotaminen mereen. Suuren Valliriutan alueella havaittiin vuosina 1987-2002 yhteensä 282 öljypäästöä. Laivojen septitankeista pääsee riuttojen lähelle ravinteita ja bakteereita, ja painolastitankeissa voi kulkeutua vaarallisia tulokaslajeja. Arsiini
Puhdas alkuaine arseeni, ja kaikki sen yhdisteet ovat erittäin myrkyllisiä, mutta arsiini poikkeaa näistä voimakkaamman myrkyllisyytensä vuoksi. Koska arsiini kulkeutuu elimistöön hengityksen kautta, toisin kuin kiinteät arseeniyhdisteet, se imeytyy elimistöön helpommin ja nopeammin. Korvasieni
Tuore korvasieni sisältää gyromitriiniä, joka on hengenvaarallinen solumyrkky. Se on lämpöä ja kylmyyttä kestävä, mutta herkästi haihtuva ja vesiliukoinen yhdiste. Väärin valmistetun tai ryöppäämättömän korvasienen syöminen aiheuttaa akuutin myrkytyksen. Ei tiedetä, kuinka suuri määrä korvasientä riittää aiheuttamaan myrkytyksen, mutta siihen vaikuttaa oleellisesti se, onko kyse raaoista vai puutteellisesti käsitellyistä sienistä. On kuitenkin arvioitu, että gyromitriinin LD50-arvo ihmiselle olisi 20–50 mg/kg, mikä vastaa 400–1 000 grammaa tuoreita korvasieniä. Risiini (myrkky)
Risiinimyrkky koostuu kahdesta yhdisteestä, joita kutsutaan A- ja B-ketjuiksi. Masennuslääkkeet
SSRI-lääkkeet aiheuttavat vähintään 10–15 prosentille potilaista motorista levottomuutta, ahdistuneisuutta, kiihtyneisyyttä tai unettomuutta. SSRI-lääkkeet saattavat aiheuttaa myös vapinaa tai kiusallisen voimakasta hikoilua. Lisäksi SSRI-lääkkeet voivat lisätä vatsa- ja pohjukaissuolen haavojen vuotoa tai muuta verenvuotoalttiutta. Myös itsemurha-ajatuksia saattaa esiintyä, jonka takia Lääkelaitos ei suosittele SSRI-lääkkeitä fluoksetiinia lukuun ottamatta alle 18-vuotiaille. Sienet
Hermomyrkyt eli psykotrooppiset myrkyt vaikuttavat keskushermostoon ja mielentilaan. Oireet (mm. hikoilu, sekavuus, harha-aistimukset, alentunut verenpaine) alkavat tyypillisesti 1–4 tunnin kuluttua sienen nauttimisesta. Hermomyrkkyjä sisältäviä sieniä on käytetty monissa kulttuureissa hallusinaatioiden aiheuttamiseen (katso sienien päihdekäyttö). Hermomyrkkyihin kuuluu muun muassa ensimmäinen sienistä löydetty myrkky muskariini (jota on mm. malikoissa, risakkaissa ja punakärpässienessä). Muskimoli, muskatsoli ja iboteenihappo ovat muskariinille läheisiä yhdisteitä, ja niitä on useissa kärpässienissä. Psilosiinia ja psilosybiinia on madonlakeissa. "Psilocybe"-sienten kerääminen, käyttö ja myynti ovat Suomessa huumausainelain ja -asetuksen mukaan rikoksia. Waterloon silta
Saman päivän illalla Markoville nousi korkea kuume. Hän kuoli tuskissaan kolme päivää myöhemmin. Ruumiinavauksessa lääkärit löysivät hänen jalastaan pienen platinasta tehdyn kuulan. Esinettä tutkittaessa siitä löytyi kaksi reikää, joissa oli jäänteitä myrkyllisestä risiinistä. Vuonna 2005 Bulgarian salaisen poliisin arkistoja vuosi lehdistölle ja Markovin murhaajaksi paljastui italialaissyntyinen tanskalainen Francesco Giullino, joka toimi tuolloin Bulgarian agenttina. Punaviini
Joissain tutkimuksissa kohtuullisella viinin käytöllä on havaittu olevan yhteys vähentyneeseen kuolleisuuteen verrattuna täysraittiuteen, runsaaseen käyttöön ja muiden alkoholijuomien käyttöön. Ranskalaisten odottamattoman matalaa sydän- ja verisuonitautikuolleisuutta, niin sanottua ”ranskalaista paradoksia”, on usein selitetty punaviinin ansioksi. Geriatrian professori Timo Strandbergin mukaan pienet punaviinimäärät näyttävät parantavan verisuonten toimivuutta, mutta ne eivät ehkä silti estä verisuonisairauksia – kontrolloituja tutkimuksia ei ole olemassa. Etenkin punaviinin sisältämällä resveratrolilla on arveltu olevan hyödyllisiä terveysvaikutuksia. Hiirillä resveratrolin on todettu hidastavan vanhenemista, mutta vain ihmiselle vaarallisen suuria punaviinimääriä vastaavilla annoksilla. Toisaalta Yhdysvalloissa tehtyjen laajojen tutkimusten mukaan puna- ja valkoviinillä ei ole eroa sydäntautikorrelaation suhteen. Tutkimusten ongelmana pidetään sitä, että punaviinin vaikutusta on vaikea erottaa tutkittavien henkilöiden muiden elintapojen vaikutuksesta: viiniä juovilla on yleensä terveellisemmät muut elämäntavat, mikä voi olla terveyden syynä viinin sijaan. Risiiniöljy
Risiiniöljyn valmistuksessa kasvin siemenet kuoritaan, murskataan ja kylmäpuristetaan. Myös kuumapuristettua öljyä tehdään. Risiinikasvin siemenissä on risiini-nimistä myrkkyä, josta enin osa poistetaan öljystä kuumentamalla. Puristejäämä sisältää noin 5 % myrkkyä. Olantsapiini
Olantsapiini-lääkitystä tulee käyttää tarkoin lääkärin ohjeiden mukaan. Lääkitystä ei tule lopettaa omatoimisesti. Lääkkeen virhekäyttö voi vaurioittaa keskushermostoa ja aiheuttaa kuoleman. Äkillinen lopettaminen aiheuttaa lyhyellä aikavälillä hikoilua, unettomuutta, vapinaa, ahdistusta, pahoinvointia ja oksentelua. Georgi Markov (toisinajattelija)
Kuula oli 1,52 mm leveä, 90 % platinaa ja 10 % iridiumia. Siihen oli porattu kaksi 0,35 mm halkaisijaltaan olevaa reikää, jotka yhdessä muodostivat X:n muotoisen kammion kuulan sisälle. Kuulaa tutkittiin Porton Downin sotilaslaboratoriossa. Tutkijat saivat selville, että kuulassa oli todennäköisesti puhdistettua risiiniä. Reikiä käytettiin risiinin täyttämiseen. Kuula oli voideltu erikoisella eristeellä, joka suli 37 °C lämpötilassa (ihmisen ruumiinlämpötila) ja vapautti risiinin Markovin verenkiertoon aiheuttaen tämän kuoleman. Vaikka Markov olisi selviytynyt elossa, olisi ollut vaikeata löytää Markovin ruumista todisteita risiinimyrkytyksestä, sillä risiini ei näy verenkierrossa. Antipsykoottiset lääkkeet
Psykoosilääkitys kasvattaa kolminkertaiseksi riskin kuolla sydänkohtaukseen tai muuhun äkilliseen sydänoireeseen. Psykoosilääkitys nostaa sekä sairastumis-, että menehtymisriskiä. Samanaikainen psykoosi- ja masennuslääkkeiden käyttö nostaa riskin kuolla 18-kertaiseksi, etenkin fentiatsiini-psykoosilääkkeen käyttäjillä. Tehdyssä suomalaistutkimuksessa tutkittavat olivat keskimäärin 66-vuotiaita, joten tulokset eivät suoraan kerro nuorempien ihmisten riskistä. Penicillium roqueforti
"Penicillium roqueforti" tuottaa sienimyrkkyjä, muun muassa roquefortiinia, joka estää joidenkin bakteereiden kasvua. Näillä myrkyillä ei ole todettu olevan vaikutusta ihmiseen edes teollisen juustonvalmistuksen aiheuttamassa jatkuvassa altistuksessa. Sienet
Hemolyyttiset myrkyt aiheuttavat punasolujen tuhoutumista ja anemiaa. Rusokärpässienen sisältämä hemolyyttinen myrkky hajoaa kuumennettaessa. Tätä vielä vaarallisempaa hemolyyttistä myrkkyä sisältävä sieni on pulkkosieni, jonka myrkky ei hajoa kuumennettaessa. Pulkkosienen myrkky kerääntyy elimistöön ja sen vaikutus voimistuu syöntikertojen toistuessa, mikä voi johtaa jopa hengenvaaralliseen tilaan. Roksarsoni
Roksarsonia on lisätty siipikarjan ja sikojen rehuun kokkidioosin ehkäisemiseksi erityisesti Yhdysvalloissa. Sen on havaittu myös parantavan eläinten ravinnon hyötyosuutta ja edistävän siipikarjan kasvua. Sitä on lisätty rehuihin tyypillisesti 44–47 ppm:n pitoisuuksina. Aine vedettiin Yhdysvalloissa markkinoilta, koska kanojen maksassa havaittiin huomattavan korkeita arseenipitoisuuksia ja aineen pelättiin siirtyvän kanojen muniin ja lihaan ja sitä kautta myös ihmiselimistöön. FDA kielsi roksarsonin käytön eläinten rehuissa yhdessa karbarsonin ja arsaniilihapon kanssa helmikuusta 2014 alkaen. Euroopan Unionin alueella arseenia sisältävien aineiden lisäys eläinten rehuihin on kielletty jo aikaisemmin. Roksarsoni on lääkeaineena käytetyn salvarsaanin valmistuksen lähtöaine. O-Anisidiini
o-Anisidiini on hyvin myrkyllistä. Se ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata oireina päänsärkyä, huimausta, huonovointisuutta ja methemoglobinemiaa, joka voi ilmetä ihon ja kynsien sinistymisenä. Yhdistettä pidetään todennäköisesti karsinogeenisena ja se luokitellaan Suomessa syöpävaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi. Karsinogeenisuus johtuu yhdisteestä elimistössä muodostuvista reaktiivisista aineenvaihduntatuotteista kuten di-imiineistä ja kinoni-imiineistä. Keihäsrauskut
Keihäsrauskujen ruoskamaisen pyrstön yläpuoleen on kiinnittynyt kynnen tapaan väkäsekäs myrkkypiikki, "keihäs". Rustokudosta olevaa myrkkypiikkiä rausku käyttää puolustautumiseen. Sen alapuolen uurteissa on voimakasta myrkkyä, joka voi tappaa ihmisen. Nikotiinimyrkytys
Nikotiini on useimmille eliöille myrkyllistä. Suuri määrä nikotiinia voi imeytyä ihon lävitse ja näin voi käydä esimerkiksi märkiä tupakkakasvin lehtiä käsiteltäessä. Suurille nikotiinimäärille altistuvat usein tupakkaa käsittelevät tupakkatyöläiset, nikotiinituotteita syöneet lapset, nikotiinihyönteismyrkkyjä käsitelleet ja itsemurhaa nikotiinilla yrittäneet. Raskausmyrkytys
Vakavissa riskiraskauksissa (sokeritauti ennen raskauden alkamista, krooninen verenpainetauti, raskausmyrkytys aiemmassa raskaudessa tai monikkoraskaus) mitään selkeää suojavaikutusta ei esiintynyt. Ristiriidan syytä ei tarkasti tiedetä, mutta tutkimus tukee arvioita, jonka mukaan näiden raskauksien vaaratekijät lisäävät raskausmyrkytysriskiä niin paljon, että mikä tahansa mitattavissa oleva tupakoinnin aiheuttama riskin väheneminen jää näkymättömiin. Tupakoinnin haittavaikutus äidin kokonaisterveydentilaan ja raskauden tulokseen painaa kuitenkin raskaammin kuin sen hyöty raskausmyrkytyksen esiintyvyyden vähentämisessä. Siksi tupakoinnin lopettamista suositellaan ennen raskautta, sen aikana ja sen jälkeen. Tupakan haittojen vähentäminen
Käsite tupakan haittojen vähentäminen (THR) on alkujaan vuodelta 1976, jolloin professori Michael Russell kirjoitti: "Ihmiset tupakoivat nikotiinia, mutta he kuolevat tervaan" ja ehdotti, että tervan määrä suhteessa nikotiiniin voi olla reitti turvallisempaan tupakointiin. Sittemmin tupakoinnin haittojen on todistettu olevan aiheutuvan lähes yksinomaan tupakan palamisessa vapautuvista myrkyistä. Sen sijaan ei-poltettavat tupakkatuotteet sekä muut nikotiinituotteet ovat huomattavasti vähemmän haitallisia terveydelle, vaikka ne mahdollisuuksesti aiheuttavatkin riippuvuutta. Sienet
Vaarallisimmat myrkkysienet sisältävät solumyrkkyjä. Ne ovat soluja tuhoavia myrkkyjä, jotka vaikuttavat sisäelimiin, erityisesti maksaan ja munuaisiin, joiden toiminta on vilkasta. Solumyrkkyjä ovat amatoksiinit ja fallotoksiinit (joita on mm. valko- ja kavalakärpässienessä sekä myrkkynääpikässä), orellaniini (jota on seitikeissä) ja gyromitriini (jota on korvasienessä). Myrkytysoireet (mm. oksentelu, ripuli, jano, heikotus, säryt) alkavat tyypillisesti 5–36 tunnin kuluttua sienen syömisestä, mutta orellaniinin kohdalla oireeton latenssivaihe voi olla jopa kaksi viikkoa. Myrkytys vaatii sairaalahoitoa. Edellä mainituista myrkyistä vain korvasienen gyromitriini hajoaa keitettäessä ja haihtuu veden mukana sienten kuivaamisen yhteydessä. Muut solumyrkyt eivät häviä keittämällä eivätkä kuivaamalla. Alkoholijuomien käyttö
Kemiassa ”alkoholi” tarkoittaa mitä tahansa yhdistettä, jossa tyydyttyneessä hiilessä on hydroksyyliryhmä (RC-OH). Ruuissa tai juomissa esiintyy myös muitakin alkoholeja kuin etanolia, kuten glyserolia tai propyleeniglykolia, mutta ne eivät tee juomasta ”alkoholijuomaa”. Polyalkoholit kuten glyseroli, ksylitoli tai sokerit käyttäytyvät elimistössä toisin kuin yksinkertaiset alkoholit. Muut yksinkertaiset alkoholit kuten metanoli, propanolit tai butanolit ovat myös kemiallisesti alkoholeja, mutta ne ovat tappavan myrkyllisiä eikä niitä saa juoda. Alkoholit muuttuvat aineenvaihdunnassa vastaaviksi aldehydeiksi ja edelleen karboksyylihapoiksi, jotka aiheuttavat myrkytyksen ja asidoosin. Muiden kuin etanolin tapauksessa nämä aldehydit ja karboksyylihapot ovat sellaisenaan tappavan myrkyllisiä. Etanoliin sen sijaan yleensä kuollaan erittäin suuren annoksen aiheuttaman lamaannuksen tai alkoholismin haittavaikutusten takia. Loinen (biologia)
Loinen eli parasiitti on eliö, joka elää toisen eliön, "isäntäeliön", kudoksissa (sisäloiset), iholla, turkissa tai läheisyydessä (ulkoloiset) aiheuttaen isäntälajille vahinkoa. Toisin kuin symbioosissa, loisiminen eli parasitoiminen ei yleensä hyödytä isäntää mitenkään. Loisimisessa on tavallista, ettei loinen ole isännälleen kohtalokas, vaikka joskus haittoja voikin ilmetä. Mikäli organismi tappaa isäntänsä tarkoituksellisesti, sen sanotaan olevan parasitoidi. Joona (profeetta)
Joona raivostuu, koska hän oli odottanut Jumalan rankaisevan kaupunkia. Hän kyhää katoksen kaupungin ulkopuolelle ja hänen ainoa ilonsa on Jumalan sinne kasvattama risiinikasvi, joka antaa hänelle varjoa. Kun Jumalan vaikutuksesta kasvikin kuivettuu, Joona raivostuu ja tahtoo kuolla. Kirja päättyy avoimeksi jäävään tilanteeseen, joka hakee kontrastia Joonan vihasta ja Jumalan rakkaudesta pakanallista kaupunkia kohtaan. Vesikauhu
Alkujaan Pasteur käytti rokotteen raaka-aineena kaniinin selkäydintä, jonka käyttöön liittyy monenlaisia riskejä kuten muiden virustautien tarttuminen. Vesikauhurokotteet ovat sittemmin kehittyneet, mutta vielä 1970-luvulla vesikauhurokotekuuri oli käytettyjen menetelmien ja niihin liittyneiden komplikaatioiden vuoksi niin rankka kokemus, että sen läpi käytyään potilas todella tunsi selvinneensä tappavasta taudista. Vesikauhurokotetta ei kuitenkaan tuolloinkaan ollut koskaan syytä jättää antamatta, sillä kyseessä oli – ja on edelleenkin – varsin selkeä valinta kuoleman ja elämän välillä: Jos tauti puhkeaa, se on melkein aina kuolemaksi, mutta ajoissa annettu rokote auttaa aina. Savu
Monet savun aineet ovat hyvin myrkyllisiä tai ärsyttäviä. Vaarallisin on hiilimonoksidi, joka aiheuttaa häkämyrkytyksen, mitä joskus saattaa vielä vakavoittaa vetysyanidin tai fosgeenin esiintyminen. Savun hengittäminen voi sen vuoksi nopeasti johtaa lamaantumiseen ja tajunnan menetykseen. Rikkioksidit, vetykloridi ja vetyfluoridi muodostavat kosteassa ilmassa rikkihappoa, suolahappoa ja fluorivetyhappoa, jotka syövyttävät sekä keuhkoja että monia materiaaleja. Nukkuessaan ihminen ei aisti savua, mutta ihminen herää, jos sitä kertyy keuhkoihin tietty määrä. Näin ei kuitenkaan välttämättä tapahdu, jos ihminen on lamaantunut taikka alkoholin tai huumeiden vaikutuksen alaisena. Punakärpässieni
Vahingollisia muskimolia sisältävien sienten aiheuttamia myrkytyksiä on kuvailtu ja jotkin harvat tapaukset ovat johtaneet kuolemaan. Nykyään ennuste hoidetuissa myrkytystapauksissa on hyvä. Muskimolimyrkytystä hoidetaan varhaisessa vaiheessa oksennuttamalla esim. ipecac avulla jos muskimolia sisältävää ainetta on syöty enintään viimeisen 30 min sisällä ja henkilö on tajuissaan. Muuten voidaan käyttää suun kautta annettua aktiivihiiltä. Sienen muskariinin aiheuttamia kolinergisiä oireita voi hoitaa atropiinilla. Punakärpässienen myrkyt ovat täysin erilaisia kuin esimerkiksi valkokärpässienen, jonka aiheuttama myrkytys on tappava. Risiiniöljy
Risiiniöljy on kasviöljy, jota saadaan puristamalla risiinikasvin papumaisista siemenistä. Risiiniöljyä käytetään voiteluaineena korkeaviritteisissä moottoreissa ja laksatiivina. Absintti
Varsinkin raittiusliikkeen piirissä uskottiin, että ylenmääräinen absintin juominen johti vaikutuksiin, jotka olivat tavanomaisia alkoholin liiallisen käytön seurauksia vakavampia. Esimerkiksi ranskalainen tohtori Valentin Magnan, joka oli aikansa merkittäviä alkoholismin tutkijoita, teki eläinkokeita tujonilla, joka on koiruohon sisältämä terpeeniryhmään kuuluva eteerinen öljy. Hän havaitsi sen aiheuttavan suurina annoksina koe-eläimissä kouristuksia ja kuoleman ja päätteli siksi absintin olevan muita alkoholijuomia haitallisempaa. Hänellä oli paljon kokemusta alkoholistien hoidosta tuon ajan menetelmillä, mutta silloinen käsitys alkoholismista poikkesi nykyisestä huomattavasti. Käsitteet absintismi ja alkoholismi olivat silloin lähes synonyymejä. Nykyisessä valossa nähtynä on todennäköistä, että valtaosa tällaisista potilaista oli (kylläkin halvan absintin runsaasta juomisesta) nopeasti alkoholisoituneita ja sai juoppohulluuskohtauksia. Eräitä hoidosta päästettyjä "parantuneita" potilaita kehotettiinkin pitäytymään "terveellisissä" alkoholijuomissa, kuten viinissä ja oluessa. "Phylloxera"-kirvan tuhottua viinisadon Ranskassa 1880-luvulla viinin hinta nousi, ja uudehkon, viininvalmistajissa närää herättäneen "teollisen" absintin suosio sai viininvalmistajat hakemaan liittolaista yllättävältä taholta: 1870-luvulla alkaneesta raittiusliikkeestä. Ruokamyrkytys
Moni kasvisruoka on itiöllisille bakteereille yhtä altis kuin liha ja kala. Esimerkiksi keitetyssä riisissä voi olla ruokamyrkytyksiä aiheuttavaa "bacillus cereus" -bakteeria suuria määriä. Siksi yöksi huoneenlämpöön unohtuneen kattilan sisältö kannattaa heittää pois. Uusi kuumentaminenkaan ei tuhoa bakteerien mahdollisesti tuottamia myrkkyjä. Ryöppäys
Tyypillisiä ryöpättäviä sieniä ovat myrkyllinen korvasieni ja kirpeänmakuiset rouskut. Korvasienet on ryöpättävä avonaisessa kattilassa kaksi kertaa vähintään viisi minuuttia runsaassa vedessä, jotta hengenvaarallinen solumyrkky gyromitriini saadaan liukenemaan. Keitinvesi on siihen liuenneiden myrkkyjen takia kaadettava jokaisen ryöppäyskerran jälkeen pois ja sienet huuhdeltava hyvin. Riittävästä tuuletuksesta on huolehdittava. Hyönteismyrkky
Nikotiinia on aikaisemmin käytetty lähinnä kasvihuoneissa hyönteismyrkkynä, mutta se on erittäin hankala ja myrkyllinen käytössä suuren haihtuvuutensa ja lyhyen vaikutuksensa takia, ja se aiheuttaa helposti työntekijöiden myrkytyksiä. Siksi käyttö on teollisuusmaissa jokseenkin loppunut. Kemiallisesti syntetisoituja johdoksia on pyritty kehittämään 1970-luvulta alkaen tavoitteena vähäisempi myrkyllisyys ihmisille ja pidempi vaikutusaika. Näitä neonikotinoideja ovat mm. imidaklopridi, nitenpyraami ja asetamipridi. Niitä käytetään mm. rypsin siemenien peittaamiseen, niin että hyönteiset eivät syö kasveja heti niiden taimien noustua maan pinnalle. Niiden myrkyllisyyttä ihmiselle pidetään vähäisenä, ja esim. itsemurhayritysten kuolleisuus on vähäinen. Viime aikoina niiden on väitetty aiheuttaneen mehiläiskuolemia, ja joissakin olosuhteissa haittoja on osoitettu mm. kimalaisilla. Mehiläisten viime vuosien huonon menestyksen osalta neonikotinoidien osuutta ei ole toistaiseksi pystytty näyttämään toteen. Laajempi kysymys on kuitenkin se, tehdäänkö sama virhe kuin DDT:n kohdalla, eli aineita käytetään holtittomasti, jolloin haitat tulevat suuremmiksi kuin hyödyt. Raubasiini
Raubasiini sitoutuu α-adrenergisiin reseptoreihin. Se aiheuttaa verisuonten laajenemista ja verenpaineen laskua. Yhdiste aiheuttaa noradrenaliinin, serotoniinin ja katekoliamiinin määrän vähenemistä aivoissa ja aikaansaa sedaation. Raubasiinia on käytetty korkean verenpaineen hoitoon yhdessä reserpiinin, almitriinin ja torajyväalkaloidien kanssa. Bis(2-kloorietyyli)etyyliamiini
Bis(2-kloorietyyli)etyyliamiini ärsyttää voimakkaasti silmiä, ihoa ja limakalvoja. Se aiheuttaa myös ripulia. Se luokitellaan karsinogeeniksi. 10-100 ppm pitoisuus riittää aiheuttamaan pahanolon. Tappava annos on 1 500 mg/m. Rotilla ja hiirillä tappava annos on muutamia kymmeniä milligrammoja kiloa kohden. Se on myrkyllisempää kuin tavallinen sinappikaasu, sillä se aiheuttaa pidempi kestoisia vaikutuksia sekä syvempiä tuhoja. Sen vaikutus on myös nopeampi. Myrkytysoireet alkavat silmissä noin 1–2 tunnin aikana, muissa kohdissa pidemmän ajan päästä. Kihti
Puriinia sisältävät ruuat kiteyttävät virtsahappoa ja lisäävät tulehdusriskiä. Tutkimusten mukaan erityisesti eläinperäinen, puriinia sisältävä ravinto on haitallista. Erityisen runsaina puriinilähteinä mainitaan mm. anjovis, sardiini, silli, tietyt sisäelimet, riistaliha ja äyriäiset. Okratoksiinit
Okratoksiini on "Aspergillus ochraceus" -sienen tuottama homemyrkky, joka osoitettiin myrkylliseksi vuonna 1957. Okratoksiinin tiedetään tappaneen muutamassa päivässä sikoja, joita on ruokittu saastuneella rehulla. Okratoksiinin vaikutukset ovat tällöin kohdistuneet munuaisiin ja maksaan. Rikkivety
Yleisin altistumistapa rikkivedylle on hengitysilman mukana, hengitysteiden kautta.
Rikkivedylle altistuminen voi pahimmissa tapauksissa johtaa kuolemaan. Lievemmissä tapauksissa rikkivedylle altistuminen aiheuttaa yleisimmin pahoinvointia, huimausta, ja hengitysvaikeuksia. Yleisesti on todettu yskää, kurkkukipua ja päänsärkyä. Hiili
Jotkut hiiliyhdisteet ovat hengenvaarallisia. Hiilimonoksidi (CO) eli häkä on jo pieninä annoksina tappava, ja henkiin jääneet kärsivät muistinmenetyksistä ja heikkoudesta. Syanidit (CN-) ovat äärimmäisen myrkyllisiä lähes kaikille hemoglobiinia hapenkuljetukseen käyttäville organismeille, varsinkin tasalämpöisille selkärankaisille, kuten nisäkkäille. National Geographicin mukaan puhtaat fullereenit ovat hyvin myrkyllisiä. Mustarousku
Mustarouskua pidettiin 1980-luvulle asti hyvänä ruokasienenä, mutta se poistettiin kauppasieniluettelosta siitä löydetyn nekatoriinin vuoksi. Aine aiheuttaa bakteereilla mutaatioita, joten se saattaa olla siksi myös karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava. Tästä huolimatta ainakin vuonna 1985 ilmestynyt "Käytännön sieniopas" suosittelee edelleen sienen käyttöä erinomaisena ruokasienenä, jos se esikäsitellään keittämällä runsaassa vedessä noin viiden minuutin ajan. Suhtautumista mustarouskun myrkyllisyyteen on myös lievennetty 2000-luvulla. Sienitutkija Pertti Salon mukaan se hyväksytään nykyään ruokasieneksi, tosin tietyin rajoituksin. Salon mukaan mustarousku on keitettävä kunnolla, eikä sitä senkään jälkeen suositella lasten ja lasten hankkimista aikovien naisten ravinnoksi. Toisten näkemysten mukaan taas sienen myrkyllisyyttä on vahvasti liioiteltu, eikä mustarouskun syömistä tarvitse juuri rajoittaa. Vesikauhu
Eläinlääketieteessä käytetään taudista nimitysti raivotauti tai rabies. Maailmalla rabiesta kantavat useimmiten lepakot, pesukarhut, haisunäädät ja ketut. Rokottamattomilla koirilla, varsinkin kulkukoirilla, rabiesriski on suuri. Intiassa 20 000 ihmistä kuoleekin rabiekseen suurimmilta osin kulkukoirien takia, mikä kattaa noin 36% koko maailman rabieskuolemista. Nikotiini
Nikotiinin kahdesta enantiomeeristä ("R")-nikotiini on luonnossa harvinaisempi ja sitä esiintyy 0.1–1.2 % kokonaisnikotiinista erilaissa tupakkatuotteissa kuten savukkeissa ja nuuskassa. Poltettavan savukkeen savussa tämä arvo on kuitenkin 2–3 %, sillä osa ("R")-enantiomeeristä muuntuu tupakan palamisessa ("S")-enantiomeeriksi. Muunnokselle on ehdotettu useaa reaktiomekanismia. Muunnos ei todennäköisesti johdu nikotiinin pyrolyyttisestä sisäisestä rasemisaatiosta, vaan useista monimutkaisemmista reaktioista savun aineiden kanssa. ("S")-Nikotiini on noin 18 kertaa myrkyllisempi (reesusmakakeille LD on 0.33 mg/kg) kuin ("R")-nikotiini (LD 6.15 mg/kg). Fyysisiltä vaikutuksiltaan ne ovat osin samankaltaiset. ("S")-Nikotiini sitoutuu keskimäärin 10 suuremmalla affiniteetillä nikotiinireseptoreihin. Tulenpuhallus
Tulenpuhaltajan pitäisi välttää räjähtävien nesteiden, kuten alkoholin käyttöä. Bensiiniä ei voi eikä saa käyttää missään tapauksessa, sillä se syövyttää ja voi aiheuttaa kuoleman. Usein käytössä on parafiini tai puhdistettu lamppuöljy. Turvallisin vaihtoehto on luonnonöljypohjainen ( rapsi tai rypsi) sytytysneste. Muita ei ole suositeltavaa käyttää. Myös näitä koskevat edellä mainitut varoitukset. Psilosybiinisienet
Psilosybiinisienten käyttö voi joissain tapauksissa olla haitallista käyttäjän tai muiden ihmisten turvallisuudelle ja hyvinvoinnille (esim. autolla ajaminen päihtyneenä tai työntekoa, koulunkäyntiä tai ihmissuhteita haittaava käyttö). Psilosybiini ei kuitenkaan aiheuta fyysistä riippuvuutta kuten eivät muutkaan ns. perinteiset hallusinogeenit, esim. (LSD, meskaliini). Psykologisen riippuvuuden kannalta tärkeää pakonomaista halua saada päihdettä ei myöskään esiinny. Tätä tukee myös havainto siitä, etteivät koe-eläimet ala käyttämään psykedeelejä vapaaehtoisesti toisin kuin esimerkiksi alkoholia ja kokaiinia. Lääketiede ei myöskään tunne vieroitusoireita seurauksena psilosybiinin käytön lopettamisesta. Psilosybiiniin liittyvää ongelmakäyttöä esiintyykin useimmiten ihmisillä, joilla on muutenkin ongelmia päihteiden käytön ja elämänhallinnan kanssa. Riukiunkaniini
Riukiunkaniinien metsästys loppui virallisesti vuonna 1921, jolloin Japani antoi sille virallisen suojelustatuksen. Suurimpia uhkia ovat kuitenkin metsän raivaus sekä koirat, kissat ja muut ihmisen alueelle tuomat eläimet. Erityisesti mangustit, joita asukkaat vapauttivat saarille tappamaan myrkyllisiä käärmeitä, ovat vakava uhka kaniinin tulevaisuudelle. Metsän raivaus vaikuttaa paitsi elintilan vähenemiseen, myös siihen, että päivällä nukkuvat kaniinit ovat helppoja saaliita petoeläimille, joilta ne eivät pääse suojaan. Hiilimonoksidi
Hiilimonoksidi sitoutuu hemoglobiinin rautaioneihin 200–250 kertaa tiukemmin kuin happikaasu. Vereen päästyään se siis heikentää elimistön kykyä kuljettaa happea. Tarpeeksi suuri määrä hiilimonoksidia veressä saa ihmisen menettämään tajuntansa. Suomessa kuolee noin sata ihmistä vuodessa häkämyrkytykseen ja 10–30 prosentille toipuneista tulee erilaisia hermoston myöhäisoireita. On todennäköistä, että lisäksi merkittävä määrä häkämyrkytyksiä jää diagnosoimatta. Raid (hyönteismyrkky)
Alun perin Raidin vaikuttavana aineena oli nimenomaan ensimmäinen synteettisesti valmistettu pyretroidi, alletriini. Myöhemmin tuotteisiin on lisätty myös muita pyretroideja, joka on laajentanut niiden käyttömahdollisuuksia. Pyretriinit sitoutuvat hermosolun aksonin pinnalla oleviin proteiineihin, jotka muodostavat hermoimpulssia kuljettavia jänniteherkkiä natriumkanavia. Pyretriinimolekyylin tarttuminen proteiiniin pakottaa natriumkanavan auki, 
jolloin hermosolu johtaa sähköä jatkuvasti. Näin eliö ei enää kykene koordinoimaan hermosignaalien kulkemista ja seurauksena on voimakkaita pakkoliikkeitä ja lopulta kuolema. Kokaiini
Kokaiinin käyttöön liittyy yliannostuksen riski. Se aiheuttaa kohonnutta verenpainetta sekä tihentynyttä sydämenlyöntiä (ks. takykardia) ja hengitystä. Nämä voivat aiheuttaa mm. hikoilua, lämpöhalvauksen ja kouristeluja. Joillakin ruumiin sisälämpötila nousee radikaalisti aiheuttaen aivovaurion ja pahimmillaan kuoleman. Joskus kokaiini aiheuttaa niin vakavia vaurioita sydämelle, että käyttäjää kohtaa sydänperäinen äkkikuolema. Kokaiinin yliannostus on aina hengenvaarallinen tila, joka vaatii välitöntä hoitoa. Bentsidiini
Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen bentsidiinille voi aiheuttaa syöpää. Aine voi imeytyä elimistöön hengittämällä sen aerosoleja, ihon läpi tai nieltynä. Jigsaw (vuoden 2017 elokuva)
Carlyn eteen ilmestyy kolme ruiskua, jossa yhdessä on myrkkyä, yhdessä happoa ja kolmannessa vasta-ainetta ja hänen täytyy pistää itseään yhdellä ruiskuista pelastaakseen muut hirttäytymiseltä. Ryan-niminen mies iskee kaikki kolme ruiskua Carlyyn jolloin Carly kuolee hapon sulatettua hänen kasvonsa ja muut pelastuvat. Seuraavassa huoneessa Ryan yrittää huijata kulkemalla läpi ovesta, jossa lukee "ei uloskäyntiä", jolloin Ryanin jalka jää ansaan piikkilankoihin. Anna ja Mitch löytävät lukitsemattoman oven ja joutuvat viljasiiloon joka alkaa täyttyä jyvillä ja myöhemmin heidän eteensä alkaa putoilla sahanteriä ja heinähankoja. Ryan vetää edessään olevasta kahvasta, jolloin Anna ja Mitch pelastuvat mutta Ryanin jalka viiltyy poikki lankojen suoristuttua. Seuraavan testin aikana paljastuu että Mitch oli myynyt jarruvikaisen moottoripyörän John Kramerin veljenpojalle aiheuttaen tämän kuoleman autokolarissa. Karsinogeeni
Karsinogeeni on aine, joka altistaa syövälle, eli syöpävaarallinen aine. Usein karsinogeenisuus perustuu mutageenisyyteen eli DNA:n vahingoittamiseen, ja moni karsinogeeni on myös teratogeeni.
Eniten ihmisten käyttämä karsinogeeni on hengitysilman happi, joka voi muuttua erilaisiksi vapaiksi radikaaleiksi, jotka aiheuttavat epäspesifistä vahinkoa soluille. Karsinogeeneja on sekä keinotekoisia että luonnollisia. Keinotekoisia karsinogeeneja on niin sivutuotteita, jätteitä ja saasteita kuin varsinaisia teollisuuskemikaaleja ja rakennusmateriaaleja. Esimerkiksi dioksiini on saastekarsinogeeni, alkoholi nautintoaine ja asbesti karsinogeeninen rakennusaine. Monet kasveissa ja sienissä olevat luonnolliset aineet ovat karsinogeenisia, esimerkiksi sienimyrkky aflatoksiini, jota tuottaa viljaa ja pähkinöitä homehduttava Aspergillus flavus. Ravinnosta lämpökäsittelyn vuoksi saatavia karsinogeeneja ovat mm. akryyliamidi ja nitrosamiinit. Tämän lisäksi jotkut bakteerit ja virukset, kuten Helicobacter pylori ja hepatiitti B, ovat syöpää aiheuttavia. Ionisoiva säteily on myös karsinogeenista, minkä lisäksi monet säteilevät saasteet ovat raskasmetalleja, jotka kertyvät elimistöön. Geenitekniikka
Eräs näyttö geenitekniikan puolesta ovat muun muassa uudet runsaasti A-vitamiinia sisältävät riisilajikkeet (niin sanottu kultainen riisi), jotka pyrkivät torjumaan kehitysmaiden ihmisten yksipuolisen ruokavalion aiheuttamia ongelmia. Uuden riisilajikkeen toivotaan pelastavan miljoonien hengen sekä estävän puolen miljoonan ihmisen sokeutumisen vuodessa. Toisaalta riisilajiketta on myös kritisoitu voimakkaasti: Greenpeacen laskelman mukaan riisiä pitäisi syödä päivässä kilokaupalla, jotta vitamiinin vähimmäismäärä tulisi täyteen. Tämä laskelma perustuu kuitenkin riisilajikkeen varhaiseen prototyyppiin. Myöhemmillä versioilla riisilajikkeen A-vitamiinipitoisuutta on nostettu monikymmenkertaiseksi Lisäksi vastustajien mukaan kultaisen riisin tutkimustyöhön uhratuilla varoilla ongelmaa olisi voitu merkittävästi lieventää käyttämällä tehokkaampia ja yksinkertaisempia menetelmiä. Professori Petter Portinin mukaan on aktivisteilta moraalitonta kieltää kultaisen riisin käyttö, koska se parantaisi kehitysmaiden ihmisten tilannetta itsestään, kun taas aktivistien toivomat ratkaisut eivät ole toteutuneet kiellosta huolimatta. Greenpeacen perustaja ja ex-puheenjohtaja, tri Patrick Moore syyttää geenimuuntelun vastustajia rikoksista ihmisyyttä vastaan, koska vastustus on johtanut 8 miljoonan lapsen sokeutumiseen ja kuolemaan A-vitamiinin puutteessa, vaikka tämä olisi voitu estää kultaisella riisillä. Sinappikaasu
Rikkisinappikaasu kuuluu laajempaan luokkaan aineita, joissa nukleofiili (tässä rikki) pystyy kytkeytymään molekyylin sisäisesti β-asemaan niin että β-asemasta poistuu ryhmä (tässä kloori), jolloin syntyy elektrofiilinen rengasrakenne, tässä sulfoniumrengas. Kehossa on paljon nukleofiilejä, jotka reagoivat sulfoniumionin kanssa. Sulfoniumioni pystyy aiheuttamaan vahinkoa kehossa, esimerkiksi kiinnittymään solun DNA:n nukleofiiliseen kohtaan, mikä yleensä tappaa solun, mutta saattaa myös aiheuttaa syöpää. Rikki voidaan korvata esimerkiksi typellä (N) tai arseenilla (As), jolloin aine toimii vastaavalla tavalla. Tallium
Talliumin myrkyllisyys on aikuisilla noin 14–15 mg/kg ja lapsilla noin 4 mg/kg. Noin 1 gramma vesiliukoista tallium (I):ta suun kautta nautittuna riittää surmaamaan aikuisen ihmisen. Tallium läpäisee ihon helposti ja voi aiheuttaa myrkytyksen kertymistä. Hengitettynä sen myrkyllisyys on 15 mg/m. Talliumin puoliintumisaika elimistöstä on noin 8–10 päivää. Koniini
Koniini on myrkyllinen piperidiinialkaloidi, jota esiintyy eräissä kasveissa kuten myrkkykatkossa, myrkkykeisossa ja hukanputkessa. Sillä on kaksi isomeeriä: (S)-(+)-koniini (CAS 458-88-8), mikä on luonnollinen isomeeri ja(R)-(-)-koniini (CAS 5985-99-9). Koniini syntetisoitiin ensi kerran 1886; ensimmäisenä koskaan syntetisoituna alkaloidina. 0,2 gramman annos riittää surmaamaan ihmisen halvaannuttamalla hengityslihakset. Natriumsyanidi
Natriumsyanidin vaikutukset ovat samanlaisia kuin kaliumsyanidin. Kerralla nautittuna 100–200 mg natriumsyanidia aiheuttaa tajuttomuuden minuutin sisällä, joskus 10 sekunnin sisällä, riippuen ruumiin vastustuskyvystä ja vatsassa olevasta ruoan määrästä. 45 minuutin jälkeen keho menee koomaan tai syvään uneen ja henkilö voi kuolla kahden tunnin sisällä, jos hän ei saa lääkettä. Tämän aikana voi esiintyä kouristuksia. Kuoleman aiheuttaa yleensä sydämenpysähdys. Dioksiinit
TCDD on useita eri syöpiä aiheuttava eläinkarsinogeeni, ja syöpäriskiä on pidetty aikaisemmin sen keskeisenä riskinä. Kansainvälinen syöväntutkimuslaitos IARC on luokitellut sen syöpää aiheuttavaksi aineeksi (luokka A). Aine ei ole kuitenkaan mutageeninen. Eläinkokeissa syöpää aiheuttava kyky liittyy yleiseen toksisuuteen, ja monet tutkijaryhmät pitävät karsinogeenisuutta toissijaisena ja suuriannoksisen toksisuuden aiheuttamana, esim. happiradikaalien muodostumisen takia. Työtoksikologisissa tutkimuksissa se on osoittautunut suhteellisen heikoksi syöpää aiheuttavaksi aineeksi. Siksi Maailman Terveysjärjestön asiantuntijaryhmä katsoi vuonna 1998, että dioksiinien keskeisin riski ei ole syöpäriski vaan kehityshäiriöriski raskauden ja imetyksen aikana. Muita dioksiineja kuin TCDD:tä ei ole erikseen pystytty tutkimaan tarpeeksi, jotta niiden syöpävaarallisuutta ihmiselle voitaisiin arvioida. John Cassin
Cassin kuoli todennäköisesti arsenikin aiheuttamaan myrkytykseen, sillä parikymmentä vuotta arsenikilla käsiteltyjä linnunnahkoja lajiteltuaan ja tutkittuaan, ilman suojakäsineitä, hänen elimistönsä keräsi sitä lopulta liikaa. Viini
Ihmisen maksa polttaa suunnilleen yhden viinilasillisen sisältämän määrän alkoholia tunnissa. Sitä nopeampi viinin juominen voi aiheuttaa humalatilan. Viinin liiallinen nauttiminen voi aiheuttaa krapulaa ja päänsärkyä, jotka johtuvat sen sisältämästä alkoholista. Viinin sisältämät rikkidioksidi ja histamiini voivat myös aiheuttaa joillekin päänsärkyä tai mahavaivoja. Allergisuus viinin joillekin ainesosille on erittäin harvinaista. Atrax robustus
Atrax robustus on Australiassa elävä tappavan myrkyllinen hämähäkkilaji. Sen myrkky voi tappaa ihmisen 15 minuutissa ilman hoitoa. Myrkky aiheuttaa kuumetta, kramppeja, syljen runsasta erittymistä ja kielen nykimistä sekä monissa tapauksissa kuolemaan johtavan sydämenpysähdyksen. Hämähäkki puree uhriaan monta kertaa ja sen leukakoukut saattavat puhkaista kengän tai sormenkynnen. Hiilimonoksidi
Hiilimonoksidia voi syntyä sisätiloissa, jos puu- tai kaasukäyttöiset tulisijat toimivat huonosti tai takan pelti suljetaan tiiviissä asunnossa liian aikaisin. Pahin häkämyrkytyksien aiheuttaja on tulipalo. Joskus löytyy kokonaisia perhekuntia häkään kuolleina. Kuitenkin tällöin lattialle ja varsinkin lattiaraon ja ulko-oven ääreen pyörtyneet saattavat jäädä henkiin, kun samaan aikaan sängyssä ja yläkerrassa nukkuneet ovat menehtyneet häkään. Henkiin jääneet saattavat potea hyvinkin pitkään voimattomuutta ja muistihäiriöitä. Myös huonosti toimiva retkikeitin on joskus tappanut häkään teltoissa, joissa ei ole ylhäällä tuuletusaukkoja. Arseenihappo
Arseenihappo, kuten useat muutkin arseeniyhdisteet, on myrkyllistä. sen LD-arvo rotille on 48 mg/kg. Arseenihappo aiheuttaa hengitettynä ja nieltynä huonoa oloa ja kouristuksia. Pitkäaikainen altistuminen voi aiheuttaa vaurioita iholle, verenkiertoelimistöön ja hermostoon. Arseenihapon on todettu aiheuttavan ihmisessä syöpää ja on luokiteltu syöpävaaralliseksi aineeksi. Kversetiini
Kversetiini on myrkyllinen. Normaalin ruokavalion sisältämissä määrissä sen ei kuitenkaan tiedetä olevan myrkyllinen. Kversetiinin LD50 on hiirellä ja rotalla suun kautta noin 160 mg/kg, mutta sen vaikutuksia ihmiseen ei ole vielä täysin tutkittu. Kversetiini on eläinkokeissa aiheuttanut syöpää, lisääntymishäiriöitä ja sillä on ollut mutageeninen vaikutus . Kversetiinillä on havaittu mutageeninen vaikutus bakteereihin. Rusokärpässieni
Rusokärpässieni ("Amanita rubescens") on kärpässienten sukuun kuuluva sieni. Se on hyvin keitettynä syömäkelpoinen. Mikäli keittäminen jää puolinaiseksi, jää sieneen verisoluja tuhoavaa myrkkyä. Ryöppäys
Muita myrkkysieniä ei tule ryöpättynäkään syödä. Esimerkiksi punakärpässientä ei suositella ruokasieneksi, vaikka sen myrkyt ovat vesiliukoisia ja vähenevät keitettäessä. Sen sijaan esimerkiksi valkokärpässienen ja suippumyrkkyseitikin hengenvaaralliset myrkyt eivät häviä ryöppäämälläkään, joten niitä ei saa missään tapauksessa syödä. Koniini
Koniini halvaannuttaa lihakset sulkemalla nikotiinireseptorin hermo-lihasliitoksessa aiheuttaen nopeasti eteneviä halvausoireita ("en:flaccid paralysis"). Tämä muistuttaa kuraren toimintaa. Halvausoireet ilmenevät puolen tunnin kuluttua ja kuolema voi tulla vasta usean tunnin kuluttua. Koska myrkky ei vaikuta keskushermostoon, henkilö on tajuissaan ja tietoinen kunnes hengityslihasten halvaantuminen aikaansaa hengityksen loppumisen. Lihasten halvaantuminen on etenevää ja alaruumiin lihakset halvaantuvat ensin. Kuoleman aiheuttaa hapenpuute aivoissa ja sydänlihaksessa. Myrkkyä saanut henkilö voidaan pelastaa, jos hengitystä voidaan ylläpitää keinotekoisesti, kunnes myrkky saadaan pois elimistöstä. Amygdaliini
Jotkut laetriilin puolesta­puhujat ovat väittäneet, että laetriilista muodostuva syanidi muuttuisi välittömästi vaarattomaksi tio­syanaatiksi mitokondrioissa olevan entsyymin rodanaasin vaikutuksesta. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Ensinnäkin myös tio­syanaatti on myrkyllistä, joskaan ei samassa määrin. Toiseksi ihmisen elimistö voi käyttää vain pientä osaa veressä olevasta rodanaasista, riippumatta siitä kuinka paljon sitä on maksassa ja munuaisissa. Kolmanneksi tätä muutosta rajoittavana tekijänä on kystiinin, kysteiinin ja muiden rikkiyhdisteiden varannot, ja ne pienenevät nopeasti laetriilimyrkytyksessä. Neljänneksi veren analyysi osoittaa, että myrkyllisenä pysynyttä syanidia esiintyy henkilöissä, jotka ovat saaneet myrkytyksen laetriilista tai aprikoosin siemenistä. Palytoksiini
Ihmiset ovat saaneet myrkytyksen syötyään ruokia, joissa on ollut palytoksiinia tai sen kaltaisia myrkkyjä. Esimerkiksi Filippiineillä ihmisiä kuoli syötyään rapuja ja Madagaskarilla syötyään sillien heimoon kuuluvia kaloja. Lähes kuolettavia myrkytyksiä on ollut kalaa syöneissä Havaijilla ja papukaijakaloja syöneissä Japanissa. Ihmistiikeri
Ihmistiikeri eroaa ihmissudesta siten että ihminen voi itse päättää haluaako hän ihmistiikeriksi toisin kuten ihmissusi joka muuttuu tahtomattaan ihmissuden pureman vuoksi.
Tarun mukaan ihminen pystyy muuttumaan ihmistiikeriksi monin eri keinoin. Tapa vaihtelee riippuen mistä osasta aasiaa tarina tulee. Malesiassa vain noidat omaavat tiedon ihmisen muuttamiseksi hirviöksi ja he veloittavat palveluksesta melkoisesti. Jaavalla riittää, että ihminen lausuu loitsun sanat tiikerin turkki tai vastaava vaate päällään. Balilla rituaali on kaikkein vastenmielisin ja henkisesti sairain: ihmisen on anastettava vainajan suolet, keitettävä ne ja juotava kammottava liemi. Punakärpässieni
Punakärpässieni on myrkyllinen. Se sisältää useita myrkyllisiä ja huumaavia aineita, joista tärkeimmät ovat iboteenihappo ja erityisesti sen hajoamistuote muskimoli. Muita myrkkyaineita ovat muun muassa muskariini ja muskatsoni. Sienessä on epäilty olevan pieniä määriä atropiinia ja bufoteniinia, mutta väitteen paikkansapitävyyttä ei ole pystytty osoittamaan. Punakärpässienen syöminen vaikuttaa keskushermostoon ja psyykeen aiheuttaen myrkytysoireita ja harhoja. Keskeisin myrkky on muskimoli, joka toimii keskushermostossa GABA-reseptoreiden selektiivisenä agonistina. Punakärpässienen myrkyt ovat vesiliukoisia, joten sienen voi periaatteessa ryöpätä. Näin on toimittu aikoinaan Venäjällä, jossa perusteellisesti ryöpättyjä punakärpässieniä on käytetty ruokasieninä. Muskariini
Muskariinimyrkytyksen oireet alkavat 15-30 minuutin kuluessa sienen nauttimisesta lisääntyneellä syljenerityksellä, hikoilulla ja kyyneleiden erityksellä. Suurella annostuksella näitä oireita seuraa vatsakipu, voimakas pahoinvointi, ripuli, sumeneva näkökenttä sekä hengityksen työläys. Varsinainen myrkytystila seuraa yleensä kahden tunnin sisällä aineen nauttimisen jälkeen. Myrkytyksissä kuolemantapaukset ovat harvinaisia, mutta vakavissa tapauksissa se on mahdollista sydämen tai hengityselimistön pettäessä. Strykniini
Strykniini (CHNO) on Etu- ja Taka-Intiassa kasvavan strykniinipuun ("Strychnos nux-vomica") siemenistä saatu kuolettavan myrkyllinen alkaloidi. Yksi gramma ainetta riittää tappamaan noin kymmenen ihmistä. Strykniini kiihottaa hermoston toimintaa vaimentamalla ehkäisevien synapsien vaikutusta hermosolujen välisessä viestinnässä. Vastamyrkkynä käytetään muun muassa ulostusaineita ja kloraalihydraattia (CHClO / ClCCH(OH)). Permikauden joukkotuho
Rikkivety on monille happea hengittäville eliöille myrkyllistä. Rikkibakteerit tuottivat suuria määriä rikkivetyä muutamassa sadassa vuodessa, mikä myrkytti entisestään ohentunutta ilmaa. Lisäksi rikkivety tuhosi ehkä otsonikerroksen, joka suojaa Maata auringon syöpää aiheuttavalta ultraviolettisäteilyltä. Näin maan päällä olisi ollut kuumaa ja vaikea hengittää, ja monet eläimet eivät kestäneet hapen niukkuutta ja kuolivat. Sienet
Sieniä esiintyy Maan kaikissa elinympäristöissä. Niillä on keskeinen merkitys ekosysteemissä hajottajina. Monet putkilokasvit ovat käytännössä riippuvaisia niiden juuristossa symbioosissa elävistä mykorritsasienistä (ns. sienijuuri). Loissienet loisivat eläimissä, kuten nisäkkäissä, linnuissa ja niveljalkaisissa. Niiden vaikutukset vaihtelevat pienestä kutiamisesta kuolemaan johtavaan verenmyrkytykseen. Toiset loissienet elävät kasveissa aiheuttaen tauteja, kuten lehtien kellastumista ja juurten lahoamista. Lisäksi on pieni määrä sieniä, jotka loisivat toisilla sienilajeilla. Amatoksiinit
Toksiinit eivät tuhoudu esimerkiksi keitettäessä eivätkä ruoansulatuskanavan entsyymit kykene hajottamaan niitä. Amatoksiinit vaikuttavat solujen tumiin aiheuttaen proteiinisynteesin pysähtymisen
ja soluvaurion. Amatoksiinit vaurioittavat nautittuna maksaa, munuaisia ja suolta ja niiden on epäilty voivan vaikuttaa myös suoraan aivoihin. Esimerkiksi alfa-amanitiini estää mRNA-synteesiä ja täten proteiinisynteesiä sitomalla ja inhiboimalla eläinsolujen RNA-polymeraasi II -entsyymiä. Palladium
Palladium ei ole kovin myrkyllistä. Se imeytyy heikosti ihmiseen ruuansulatusjärjestelmässä. Eräät kasvit, kuten vesihyasintit kuolevat vähäisten palladiumsuolojen määrän takia, vaikka useimmat kasvit kestävät sen. Kokeet osoittavat, että suuremmat kuin 0,0003 %:n määrät vaikuttavat kasvuun. Suuret palladiummäärät voivat olla myrkyllisiä. Jyrsijäkokeissa palladiumin on epäilty olevan karsinogeenistä, mutta metallin vahingollisuudesta ihmisille ei ole selviä todisteita. Rikki
Teollisuudessa rikkiä käytetään esimerkiksi lannoitteisiin, mustaan ruutiin, laksatiiveihin, tulitikkuihin, hyönteis- ja sienimyrkkyihin ja rikkihapon, yleisimmän rikkiyhdisteen, valmistukseen. Kumin raaka-aineeseen, kautsuun, lisätään rikkiä. Tätä kumin valmistusprosessia kutsutaan vulkanoinniksi. Tällöin saadaan kumia, joka kestää hyvin sekä kylmää että kuumaa. Monet lääkkeet, esimerkiksi penisilliini, sisältävät rikkiä. Myös nopeasti kuivuvissa liimoissa on rikkiä. Yersinia
"Yersinia pestis" -bakteeri voi aiheuttaa ihmiselle ruton, ja sitä pidetään laajojen historiallisten ruttoepidemioiden, kuten mustan surman, aiheuttajana. Punavyöseitikki
Jos ei tunne seitikkejä kannattaa jättää se keräämättä, sillä jotkut seitikkilajit ovat kuolettavan myrkyllisiä. Seitikit saattavat olla Suomen runsaslukuisin sienisuku. Euroopassa seitikkejä on ainakin 450–500 lajia. Punavyöseitikin on ruoaksi kelpaava, vaikka sisältääkin kortinariini-A-ainetta pienen määrän. Kuitenkaan kortinariini-B:tä siitä ei löydy ollenkaan. Englantilaisten tutkijoiden mukaan juuri kortinariini A ja B, etenkin silloin kun ne esiintyvät yhdessä, ovat myrkytyksen vaikuttavia aineita. Koska punavyöseitikki ei ole maultaan kehuttava ja seitikkien suvussa on myös hyvin myrkyllinen suippumyrkkyseitikki, lajia ei suositella perussienestäjien kerättäväksi. Myrkytysvaaraan on aina suhtauduttava vakavasti, joten mikäli poimit tämän sienen, ole varma lajitunnistuksesta. Kultainen riisi
Greenpeacen laskelman mukaan riisiä pitäisi syödä päivässä kilokaupalla, jotta vitamiinin vähimmäismäärä tulisi täyteen. Tämä laskelma perustuu kuitenkin riisilajikkeen varhaiseen prototyyppiin. Myöhemmillä versioilla riisilajikkeen A-vitamiinipitoisuutta on nostettu monikymmenkertaiseksi. Lisäksi vastustajien mukaan kultaisen riisin tutkimustyöhön uhratuilla varoilla ongelmaa olisi voitu merkittävästi lieventää käyttämällä tehokkaampia ja yksinkertaisempia menetelmiä. Professori Petter Portinin mukaan on aktivisteilta moraalitonta kieltää kultaisen riisin käyttö, koska se parantaisi kehitysmaiden ihmisten tilannetta itsestään, kun taas aktivistien toivomat ratkaisut eivät ole toteutuneet kiellosta huolimatta. Resiina
Resiina on rautatiekiskoilla ihmisvoimin kulkeva yleensä moottoroimaton kulkuväline. Resiinassa on yleensä kolme tai neljä pyörää, ja se voi olla joko pumpattava tai poljettava. Resiinasta on myös erilaisia moottoroituja versioita. Sienet
Myrkkysienillä ei ole mitään yhteisiä ominaisuuksia, jotka helpottaisivat niiden tunnistamista. Ne voivat olla miedon makuisia, ja eläimet voivat syödä ihmiselle myrkyllisiä sieniä. Monilla ruokasienillä on myrkyllinen näköislaji. Esim. herkkusieni ("Agaricus bisporus") ja valkokärpässieni ("Amanita virosa") ovat nuorina hyvin samannäköisiä. Myrkytysoireiden aiheuttaja on usein tuntematon sieni. Kuolemaan johtavat myrkytykset ovat Suomessa harvinaisia. Sienten myrkyllisyys vaihtelee tappavan myrkyllisestä lievästi myrkylliseen. Osa myrkyistä voidaan poistaa esikäsittelyllä, kuten ryöppäämällä. Risiini (myrkky)
Monet kasvit, kuten ohra sisältävät A-ketjun, mutteivät B-ketjua. A-ketjun myrkyllisyys on erittäin pieni niin kauan kun B-ketjua ei ole läsnä. Sinkkifosfidi
Sinkkifosfidi on erittäin myrkyllistä myös ihmiselle. Aineelle altistuminen hengitysteitse aiheuttaa yskää, väsyneisyyttä ja huonovointisuutta, johon liittyy oksentamista. Nieleminen aiheuttaa vatsakipuja, oksentelua, yskää ja jopa tajuttomuuden tai kuoleman. Sinkkifosfidi voi myös vaurioittaa sisäelimiä. Arsiini
Arsiini imeytyy punasoluihin, ja estää hemoglobiinia sitomasta happea itseensä, aiheuttaen kuoleman hapenpuutteeseen. Arsiinin, kuten muidenkin arseeniyhdisteiden ensimmäiset näkyvät myrkytysoireet ovatkin veren, huulten, ja kynsien sinertyminen veren happipitoisuuden laskiessa. Ruusunorsukierto
Ruusunorsukierron siemeniä käytetään päihteenä lähinnä niiden sisältämän ergiinin vuoksi. Hallusinogeeniset vaikutukset ilmenevät 2–5 mg annoksilla ja päihtymys kestää neljästä kahdeksaan tuntia. Keskitason annos on 5-10 siementä. Päihdekäyttöä varten siemenet murskataan, idätetään, syödään kokonaisina tai niistä tehty uute juodaan siementen liottua vedessä. Imppaus
Liuotinten käyttöön liittyy suuri yliannostuksen ja äkkikuoleman riski, koska hengitetyn annoksen määrää on vaikea arvioida. Yliannostus voi aiheuttaa kouristuksia ja tajunnantason laskua jopa koomaan asti. Äkkikuolema voi seurata hengityslamasta tai sydämenpysähdyksistä, joko välittömästi tai seuraavien tuntien aikana. Toistuva liuotinten sisäänhengitys lyhyen ajan sisällä voi johtaa hallusinaatioihin, tiedottomuuteen tai sydänkohtaukseen. Haisteluvaiheessa tajuntansa menettänyt imppaaja on erityisen suuressa hengenvaarassa, koska hän voi jatkaa vahingossa liuotinten hengittämistä ja kuolla esimerkiksi sydämen rytmihäiriöihin tai tukehtua omaan oksennukseensa. Imppaamisesta johtuvasta sydänhalvauksesta seuraava äkkikuolema tunnetaan nimellä SSD ("Sudden Sniffing Death"), ja se on syynä yli puoleen imppauksesta johtuneista kuolemista. Rytmihäiriölle ei ole ennakoivia tekijöitä, eikä imppaamisen lopettaminen sen ilmettyä useinkaan lopeta sitä. Aiemmat haitattomat imppauskerrat eivät merkitse pienentynyttä riskiä saada rytmihäiriö seuraavalla kerralla. Etenkin bensiini aiheuttaa herkästi syvän tajuttomuuden ja sydänpysähdyksen. Myös trikloorietyleeniin liittyy samantapaisia vaaroja, minkä lisäksi se lamaa hengitystä. Butaanin vaikuttavan ja tappavan annoksen välinen ero on hyvin pieni.