Kuinka puubrikettiä tehdään?
Puupolttoaine
Puubriketit valmistetaan kuivista puun lastuista puristamalla. Noin klapinkokoisia puristeita käytetään esimerkiksi takkapuina. Koivunlastuista tehty briketti sisältää energiaa kolminkertaisesti vastaavan kokoiseen puuklapiin verrattuna.
Aivan yleisesti puuhun sitoutunut energia on riippuvainen kolmesta perustekijästä: puun laadusta, kuivuusasteesta ja massasta (painosta).
Duplex-teräs
Duplex-teräksillä on austeniittis-ferriittinen mikrorakenne. Mikrorakenteessa esiintyy ferriittirakeita austeniittisessa ruostumattomassa teräksessä. Tämän takia terästä kutsutaan ”duplex-teräkseksi”. Austeniitin ja ferriitin osuudet teräksessä ovat riippuvaisia seostuksesta ja käytetystä lämpökäsittelystä. Useasti austeniittia ja ferriittiä on mikrorakenteessa yhtä paljon. Duplex-teräksen sitkeys ja kovuus ovat riippuvaisia mikrorakenteessa esiintyvien ferriittirakeiden hienojakoisuudesta. Sitkeys esiintyy austeniittisten ja ferriittisten laatujen välissä. Tasapainopiirroksesta voidaan lukea, että duplex-teräkselle tyypillinen austeniittis-ferriittinen mikrorakenne saadaan aikaan kun kromipitoisuus on noin 21,5-25% ja nikkelipitoisuuden ollessa 1,5-7%. Kromi- ja nikkeliekvivalentit voidaan määrittää seuraavasti:Sulan faasin esiintyminen edellyttää noin >1500 °C:n lämpötilaa. Ternäärinen tasapainopiirros osoittaa myös, että pienet muutokset kromi-ja nikkelipitoisuudessa aiheuttavat suuret muutokset austeniitti-ja ferriittipitoisuuksiin. Stokeri
Stokeri muodostuu useasta osasta; tenderin lattia on viistottu ja siihen on keskelle muodostettu 1–2 kourua, joihin hiili putoaa omalla painollaan. Kouruissa on ruuvikuljettimet, joita käyttää erillinen höyrykone. Ruuvikuljettimiin liittyvät erilliset murskaimet, jotka pienentävät joukkoon osuneet suuremmat hiilenkappaleet sopivan kokoisiksi. Granulaatti
Granulaatti (eng. "granule", "resin pellet" tai "nurdle") eli muoviryyni on raemaiseen muotoon saatettua materiaalia, jota käytetään kestomuovituotteiden valmistuksessa. Muovimateriaalin valmistajan tekemät granulaattirakeet ovat halkaisijaltaan noin 2–5 millimetriä. Ruiskuvalukoneen tai suulakepuristuskoneen sulatus- ja pursotusruuvissa granulaatit sulavat. Muovituotetehtaassa jauhetaan hylkykappaleista hyvin paljon granulaattia kooltaan muistuttavaa jauhetta, joka palautetaan muovimateriaalin kiertoon joko sellaisenaan tai granulaattiin sekoitettuna. Muovituotetehtaassa saatetaan granulaattien joukkoon sekoittaa myös väriainetta masterbatch-muodossa. Puupelletti
Pelletit ovat uusiutuvaa energiaa, pellettipoltto ei lisää ilman hiilidioksidipäästöjä mikäli ei huomioida pellettien ja raaka-aineen kuljetuksia tai tuotannossa käytettävää energiaa. Pienpartikkeleiden päästöt vähenevät yli 90 % pelleteillä puuhun verrattuna. Kansantaloudelle tuotanto on edullista: se vähentää riippuvuutta tuontienergiasta ja luo esimerkiksi työpaikkoja tyypillisesti heikosti työllistäville syrjä-alueille. Pelletit tuotetaan yleensä puujätteestä, joten niiden käyttö vähentää jätekustannuksia. Pellettilämmityksessä puun polttoon verrattuna polttoaineen syöttö on automaattista ja tuhkamäärä vähenee. Ruuti
Myös Alfred Nobel kehitti 1887 savuttoman ruudin, joka sai nimen ballistiitti; siitä kehittyi myöhemmin moderni kordiitti. Se koostuu nitroselluloosasta, johon imeytetään 20 % nitroglyseriiniä käyttämällä liuottimena asetonia. Ruutiin lisätään 5 % vaseliinia estämään nitroglyseriinin aiheuttamaa korroosiota aseessa. Asetoni kerättiin talteen, koska sen valmistus oli kallista ennen kemisti Chaim Weizmannin kehittämää synteettistä asetonia. Massa puristetaan reikien läpi langan () muotoon, kuivataan ja leikataan paloiksi. Rakeet pinnoitetaan grafiitilla staattisen sähkön estämiseksi. Puupellettitehtaat Suomessa
MM-Pelletti tuottaa pellettiä Punkaharjulla. Tehtaan vuosikapasiteetti on 4000 tonnia. Kaukoputken rakentaminen
Ensimmäinen työvaihe on karkeahionta, jonka tarkoituksena on saada alun perin tasapintaiseen lasikiekkoon haluttu kaarevuus. Toinen lasikiekoista, jota sanotaan työkalukiekoksi, kiinnitetään tukevasti hiomapöytään ja sen päälle ripotellaan teelusikallinen hiomajauhetta, joka on tavallisesti piikarbidia. Hiomajauhe kostutetaan vedellä esimerkiksi sumutepullon avulla ja toinen lasikiekko, josta tulee peili, pannaan työkalun päälle. Hiominen aiheuttaa sen, että alempi lasikiekko kuluu reunoilta (muuttuen kuperaksi) ja ylempi keskeltä (muuttuen koveraksi). Pinnoista tulee pallopintoja. Puupelletti
Suomessa pelletillä tuotetun energian osuus on nykyisin 0,7 terawattituntia (TWh). Pellettialan toimijoiden tavoitteena on, että pelletillä tuotetun energian määrä olisi 7 TWh vuoteen 2020 mennessä. Hallituksen tuoreessa uusiutuvan energian paketissa pelletin energiantuotantotavoitteeksi on asetettu 2 TWh.
Suomen hallitus on käynnistänyt toimet uusiutuvan energian käytön lisäämiseksi. Vuoden 2011 talousarviossa on varattu 44 miljoonaa euroa uusiutuvan energian tuotannon tukemiseen. Lisäksi keskustelussa on myös muita investointitukia. Joulukuussa 2010 ympäristöministeriö esitteli uuden energia-avustuksen, jolla tuetaan siirtymistä öljy- tai sähkölämmityksestä uusiutuvaan energiaan. Tukea myönnetään pientalojen ja taloyhtiöiden pellettilämmitysjärjestelmille. Tuki on enintään 20 prosenttia järjestelmäuudistuksen kustannuksista. Työn osuudesta on mahdollisuus saada pientaloissa kotitalousvähennys.
Tämä tarkoittaa, että hallitus tukee taloyhtiöiden ja omakotiasukkaiden uusiutuvaa energiaa käyttävien lämmitysjärjestelmien laiteuudistuksia 20 prosentilla. Uusiutuvan energian lämmitysjärjestelmäuudistuksiin on varattu 30 miljoonaa euroa.Tämä tarkoittaa, että noin 10 000 kotitaloutta voi sen turvin vaihtaa lämmitysjärjestelmänsä. Biohiili
Biomassan pyrolyysi on itseään ruokkiva eksoterminen prosessi, eli vapautuvien kaasujen poltto tuottaa enemmän lämpöä kuin prosessi vaatii. Pyrolyysistä jäljelle jäävä kiinteä loppuotuote on noin 90% hiiltä ja 10% tuhkaa. Prosessia voidaan säätää lähinnä raaka-aineen ja käytettävän lämpötilan osalta, vaikuttaen lopputuotteiden saantosuhteisiin, riippuen siitä, halutaanko pääasiassa poltettavaa kaasua esimerkiksi lämmöntuotantoon, tisleitä kaasusta tai biohiiltä eri tarkoituksiin. Pyrolyysillä tuotetaan yleisesti hiiltä mm. maanparannukseen, energiahiileksi, grillihiileksi sekä aktiivihiileksi teollisiin ja lääkinnällisiin sovelluksiin. Energiakäytössä biohiili on päästöneutraalia biopolttoainetta, joka vastaa ominaisuuksiltaan kivihiiltä. Biohiili ei sinänsä eroakaan oleellisesti luonnon muovaamasta hiilestä, vaan etuliite bio- juontuu muun muassa sen valmistuksesta biomassasta, biopolttoaineen luonteesta sekä maanparannuskäytöstä. Puukomposiitti
Eri valmistajat käyttävät erilaisia muoveja. Useimmiten muovit ovat joko HD-PE:tä tai PP:tä. Polypropeeni on edullisinta ja sen ominaisuuksiin puukomposiitissa kuuluu mm. auringon lämmössä pehmeneminen jolloin rakennuskäytössä on se otettava huomioon. HD-PE on huomattavasti kestävämpää, mutta raaka-aineena se myös arvokkaampaa. Kuitulevy
Valmistuksessa puuhake kuidutetaan ja jauhetaan, jolloin kuidut huopaantuvat. Suomessa käytössä olevassa "märkämenetelmässä" massaan lisätään vettä ja usein myös lisäaineita kuten liimaa. Massa ohjataan viiralle, jossa vettä puristetaan pois. Massa jaetaan arkeiksi, jotka kuivataan tai puristetaan. Arkit voidaan myös lämpökäsitellä lujuuden lisäämiseksi. Lisäaineina käytetään liimaa ja muita lisäaineita, joita tarvitaan yleensä alle 1 prosenttia. Lujuuden lisäämisen käytetään tärkkelystä, keinohartseja ja kuivuvia öljyjä. Parafiini parantaa vedenkestävyyttä. Palonkestävyyden edistämiseen sopivat alumiinihydroksidia ja fosforiyhdisteet. Komposiitti
Komposiittimateriaaleja ovat muun muassa teräsbetoni (metalli-keraami) ja lasikuitu (keraami-muovi). Puukomposiitti, joka koostuu puusta ja muovista. Auton rengas, joka koostuu kumista ja metallilangoista, on myös komposiittimateriaali. Eräs luokka komposiitteja ovat kuumankestävät hiili-hiili-rakenteet, joita käytetään rakettimoottoreiden suuttimien kurkussa. Päre
Höylättyjä kattopäreitä valmistetaan kuusesta, männystä ja haavasta. Kattoon tarvitaan noin 45–50 cm pitkiä, 15 cm leveitä, 3–5 mm paksuja päreitä, jotka tehdään tavallisesti koneellisesti eli höylätään pärehöylällä. Päreillä voidaan päällystää myös seinäpintoja lautavuorauksen sijaan. Päre on perinteinen puusta tehty valmiste, jota on kevyt käsitellä ja helppo huoltaa. Puuhiomo
Puuhiomo on teollisuuslaitos, jossa puuta mekaanisesti hiomalla tuotetaan paperinvalmistuksessa käytettävää mekaanista puumassaa eli hioketta. Aiemmin puuhiomot toimivat usein omina erillisinä laitoksinaan ja puumassa kuljetettiin paperitehtaisiin junalla tai laivalla. Puumassan laatuvaatimusten noustua ovat puuhiomot siirtyneet toimimaan osana paperitehtaita. Usein puhutaan paperitehtaan massaosastosta, josta puuhioke pumpataan suoraan paperikoneelle putkia pitkin. Puuhioketta ei pidä sekoittaa kemiallisesti valmistettuun puumassaan eli selluun. Hiokkeita ovat PGW (Pressure Groundwood) eli painehioke ja SGW (Stone Groundwood) eli hioke. Lisäksi mekaanista puumassaa valmistetaan myös hiertämällä. Hierteitä ovat TMP (Thermomechanical pulp) eli kuumahierre ja CTMP (Chemithermomechanical pulp) eli kemikuumahierre. TMP:n valmistuksessa hake on ennen kuidutusta esikäsitelty höyryllä ja CTMP:n valmistuksessa lisäksi myös kemikaaleilla. Parketti
Parketti on yleinen puusta tehty lattiamateriaali. Yleisin parketti on lautaparketti, jota käytetään eniten koska se on helppo asentaa. Lautaparketti koostuu noin 4 mm paksusta pintakerroksesta, jonka alla on pohjakerros, joka on yleensä halvempaa puuta. Pintakerros voi olla vaikkapa tammea, koivua tai jotakin muuta puulajia. Lautaparketin voi yleensä hioa yhden kerran, kun se on kulunut. Kuivatislaus
Teollisuudessa kuivatislataan muun muassa puuta, kivi- ja ruskohiiltä, turvetta ja hartsia. Puun kuivatislausta ovat muun muassa miilunpoltto ja tervanpoltto. Puun kuivatislauksessa eli puunhiillossa saadaan muun muassa tervaa, etikkahappoa, metanolia, asetonia ja tärpättiä. Kivihiilen kuivatislauksessa saadaan valokaasua, koksia, ammoniakkia, raakaa bentseeniä sekä kivihiilitervaa. Tervanpoltto on eräs kuivatislauksen perinteinen sovellus. Nykyaikainen rauta- ja terästeollisuus sai alkunsa vasta Abraham Darby I:n kehitettyä 1709 kivihiilen pyrolyysin, jolla saatiin masuunin raaka-aineeksi kelpaavaa koksia. Beretta 87 Target
Aseen runko on valmistettu hiekkapuhalletusta ja mustaksi anodisoidusta zirkonium-alumiiniseoksesta. Luisti ja piippu on valmistettu sinistetystä teräksestä. Kahvalevyt ovat kovaa muovia. Vakiokahvat soveltuvat sekä oikea- että vasenkätisille, mutta aseesta on valmistajalta tilauksesta saatavissa myös kätisyyden mukaan muotoilluin, pähkinäpuisin kahvoin varustettu versio. Liipasimen laukaisuvastus tai etuveto eivät ole säädettävissä. Koska ase on valmistettu lähinnä ratakäyttöön, siinä ei ole myöskään vireestäpäästömekanismia. Luettelo Suomessa kuluttajille myytävistä ilotulitetyypeistä
Suihkut ovat usein ylöspäin suppenevan kartion, tulivuoren muotoisia ilotulitteita, jotka suihkuttavat maasta ilmaan efektejä: väriä, kipinöitä, rätinää tai ujellusta. Pyromassan palaessa pahvikuoren sisällä syntyy suuri paine, joka purkautuu pienestä aukosta synnyttäen voimakkaan suihkun. Suihku on yleensä noin 2–4 metriä korkea, ammattilaistulitteissa jopa kymmeniä metrejä. Raketeissa käytetään samaa periaatetta, mutta niissä käytetään mustaa ruutia, ja ne lentävät suihkun aiheuttaman työntövoiman avulla taivaalle. Manuaaliset reikäkortit
Battenin alkuperäinen korttimalli oli 20x20 ruudukko, joka piti sisällään 400 neliötä. Jokainen kortti oli nimetty jonkin asiasanan mukaan: kuten esimerkiksi “polymerointi” tai “vinyylikloridi” kemiaa käsittelevien dokumenttien kohdalla. Indeksoitavat dokumentit - Battenin tapauksessa patentit - saivat jokainen oman numeron, jonka avulla ne voitiin tunnistaa kortin ruudukosta. Dokumentti voi esimerkiksi saada luvun 14 ja jos kyseinen dokumentti käsitteli polymerointia, polymerointi-kortin neljänteentoista ruutuun puhkaistiin reikä. Jos dokumentti 14 käsitteli polymeroinnin lisäksi myös vinyylikloridia, myös vinyylikloridi-kortin 14:s ruutu rei’itettiin. Kun molemmat kortit laitettiin päällekkäin valoa vasten, valo paistoi niiden reikien läpi, jotka käsittelivät molempia aiheita. Tässä tapauksessa dokumentti 14 olisi saatu vastaukseksi. Hakea voitiin samanaikaisesti usealla eri asiasanalla asettamalla asiasanojen tirkistyskortit päällekkäin. Tirkistyskorteilla voitiin lisäksi tehdä Boolen algebran mukaisten JA-hakujen lisäksi myös TAI- ja EI-hakuja, kunhan haut vain tehtiin sarjoissa. Kajakki
Kajakkeja valmistetaan myös puusta. Nykyaikaiset puukajakit valmistetaan liimaamalla rimoista runko ja päällystämällä se lasikuitukankaalla, joka laminodaan epoksihartsilla. Duramold
Vuonna 1917 Henry L. Haskell patentoi menetelmän, jolla puun ja vedenkestävän liiman seoksesta saattoi tehdä muottiin lähes mielivaltaisen muotoisia esineitä. Tätä keksintöä hyödyntäviä tuotteita markkinoitiin nimillä Duromold, Plymetl ja Phemaloid. Virginius E. Clark tutki puukomposiittien sopivuutta lentokoneiden rakenteisiin ja patentoi vuonna 1922 puukomposiittiin perustuvan lentokoneen siipirakenteen. Fairchildille työskennellessään Clark sai valtuudet kehittää puukomposiitin käyttöä vaihtoehdoksi lentokoneiden kalliille alumiinirakenteille. Yhteistyössä Haskeliten kanssa Fairchild kehitti fenolihartsin ja koivuviilujen yhdistelmästä komposiittimateriaalin, jolle Clark antoi nimen Duramold. Ensimmäinen pääosin duramoldista rakennettu lentokone on Fairchild F-46, jota rakennettiin vain yksi kappale. Suurin koskaan enimmäkseen duramoldista rakennettu lentokone on Hughes H-4 Hercules. Nougat
Nougat'n valmistuksessa pähkinät jauhetaan tai rouhitaan, ja ne kuumennetaan yhdessä sokerin kanssa, kunnes sokeri sulaa. Jäähdytetäessä sokeri ei kiteydy vaan muuttuu amorfiseksi nekkumassaksi. Tällainen ruskea nougat on niin kovaa, että se yleensä murskataan rouheeksi ennen kuin se sekoitetaan esimerkiksi jäätelöön. Puukaasuliesi
Liesi koostuu esimerkiksi kahdesta sisäkkäisestä "astiasta", joista sisempää nimitetään kaasusydämeksi (gas wick). Kiinteä polttoaine palaa ulommassa astiassa epätäydellisesti eli tapahtuu pyrolyysi. Siinä muodostuva hiilidioksidi pelkistyy hiilikerroksessa hiilimonoksidiksi, joka virtaa astioiden välisessä tilassa ylöspäin ja lisäilmaa saatuaan palaa lieden yläosassa. Reedin ja Larsonin lieden yksinkertaista mallia ei uudelleentäytetä tai kohenneta käyttökerran aikana. Lieden pohjalla oleva arina turvaa pyrolyysissa tarvittavan ilman saannin pohjassa olevista ilmarei'istä, jotka voivat olla säädettäviä. Luutahikkori
Luutahikkorin puuaines on painavaa, kovaa, lujaa ja elastista. Aikaisemmin siitä valmistettiin luutia, suksia, kärrynpyöriä ja autonosia. Nykyään siitä tehdään lähinnä urheiluvälineitä ja työkalujen kahvoja, varsinkin Appalakkien eteläosissa. Sitä käytetään myös polttopuuna ja varjostamaan puistoja ja kadunvarsia. Sen pähkinät kelpaavat syötäviksi, mutta niitä viljellään kaupallisesti vain vähän suhteessa esimerkiksi valkohikkorin pähkinöihin. Rukki
Rukki on laite, jolla karstatusta tai kammatusta kuidusta, kuten villasta tai puuvillasta kehrätään eli valmistetaan lankaa. Rukit jaetaan yleensä kahteen pääryhmään: viistorukkeihin ja pystyrukkeihin, ero näissä rukkityypeissä on rukin pyörän sijainnissa. Rukissa on iso pyörä, joka pyörittää esimerkiksi nahkanyörin välityksellä suurella kierrosnopeudella niin sanottua lyhtyä eli siipeä, jossa lanka syntyy. Pyöritys tapahtuu tavallisesti erityistä poljinta polkemalla, joskus käsin. Rukin toimintaperiaate keksittiin vuosien 500 ja 1000 välillä Intiassa tai Kiinassa. Niittaus
Huonekalujen verhoilussa ja rakennuskalvojen ja -papereiden kiinnityksessä on U-muotoinen niitti käytännöllinen. Niitti voidaan ampua rakenteeseen joko käsikäyttöisellä, sähköisellä tai pneumaattisella sinkilänaulaimella eli niittipistoolilla. Niittejä on monta eri korkeutta ja leveyttä valmistajan ja käyttökohteen mukaan. Usein lyhyet niitit (tai "hakaset", joiksi kyseistä kiinnitintä myös kutsutaan), eli tyypillisesti 6–16 mm korkeat, ovat selkäleveydeltään noin 12 mm, ja ne soveltuvat erityisesti verhoiluun tai höyrysulkujen kiinnittämiseen rakenteisiin. Pitemmät niitit, noin 20–40 mm ja enemmänkin, ovat selkäleveydeltään kapeampia, alle kuusi millimetriä. Nämä sopivat paremmin muun muassa erilaisten tuulensuojalevyjen kiinnitykseen ja puutöihin. Joissain hakasissa on liimapinnoite, joka kiinnityksessä kuumenee ja jäähtyessään liimautuu (katso tarkemmin niin kutsuttu kuumaliima). Pärekatto
Pärekatto on puinen vesikate, joka on tehty lomitetuista päreistä, ohuista sälemäisistä puunkappaleista. Pärekate on ollut hyvin yleinen katemateriaali esimerkiksi Suomessa. Pärekatto on palonarka ja suhteellisen lyhytikäinen, noin 15-25 vuotta, joskin käsin kiskotun pärekaton ikä voi olla jopa yli 40 vuotta. Paksummasta puutavarasta tehty paanukatto on pitkäikäisempi. Kuitulevy
Kuitulevy (myös puukuitulevy) on rakentamisessa ja kalusteteollisuudessa käytetty materiaali, jonka raaka-aineena käytetään puutuoteteollisuuden jätepuuta ja koivukuitua. Levyjä valmistetaan lämmön ja paineen avulla toisiinsa liitetyistä puukuiduista. Puukuitulevyjä ovat esimerkiksi lastulevyt ja tuulensuojalevyt. Krokidoliitti
Krokidoliitti eli kuitumainen riebeckiitti (ns. sininen asbesti) on asbestin rakenneosa. Krokidoliittia pidetään kaikkein vaarallisimpana asbestilajina sen kuiturakenteen vuoksi. Krokidoliitin on todettu aiheuttaneen syöpää jopa erittäin vähäisenä pidetyn altistumisen johdosta. Krokidoliittia on käytetty paljon ruiskutettuna eristemassana, ja se onkin aiheuttanut voimakkaita asbestialtistumisia eristäjille ja kaikille samoissa tiloissa työskenneille. Tiloissa missä ruiskuasbestia on paljaana ei saa oleskella ilman asianmukaisia suojaimia, koska massan katsotaan aiheuttavan aina asbestialtistusta. Krokidoliittia on käytetty myös lisäaineena monissa muissa rakennustarvikkeissa. Suomessa krokidoliitin käyttö kiellettiin 1976. Tislaus
Kuivatislaus eli "pyrolyysi" ei nimestään huolimatta ole tislaus eikä yksikköoperaatio, vaan pelkistysreaktio, jossa kiinteää orgaanista ainetta kuumennetaan pelkistävässä atmosfäärissä ja siitä vapautuvat reaktiotuotteet otetaan talteen. Puun kaasutus, häkäpönttö, tervan poltto ja biodieselin valmistus käyttävät pyrolyysia. Ali-ilmamäärällä tai hapettomassa tilassa kuumennettu orgaaninen aine reagoi hiileksi ja vedyksi, joita voidaan saattaa esimerkiksi katalyytillä halutuiksi hiilivedyiksi. Tätä käytetään metanolin valmistuksessa, jossa höyryreformaatiota(SMR) voidaan hyödyntää hiilimonoksidin muodostamisessa. Torrefiointi
Torrefiointi ("paahtaminen, ransk. torréfaction") on biomassan, kuten puun (hakkeen, sahan- tai kutterinpurun, ym.), joskus myös ruohon tai turpeen paahtamista hapettomissa olosuhteissa 220–300 ºC:ssa eli mietoa pyrolyysiä. Prosessointilämpötilan puolesta torrefiointi luokitellaan kuivauksen (haihdutus) ja hiillytyksen väliin. Puun torrefioinnissa eli paahtamisessa puubiomassasta tuotetaan biohiiltä. Pykriitti
Nimensä pykriitti on saanut brittiläisen keksijän Geoffrey Pyken mukaan. Pyke ideoi toisen maailmansodan aikana valtavaa, pykriitistä valmistettua Habakkuk -lentotukialusta. Idean mukaan alusta olisi sen valtavan koon ja pykriitin ominaisuuksien vuoksi ollut hankala upottaa. Prototyyppi rakennettiin vuonna 1943 – varsinaista alusta ei koskaan käytetty. Pyrotekniikka (tekniikka)
Satelliitti on laukaisunsa aikana yleensä kiinni kantoraketin kiinnityskartiossa pannalla, joka aukaistaan katkaisemalla sen lukituspultti räjähdysaineella toimivalla aktuaattorilla. Itse pultti voitaisiin räjäyttää poikki sen sisällä olevalla ruutipanoksella, ja tätä tekniikkaa on käytettykin. Siitä syntyy likaa, partikkeleita, jotka jäävät satelliitin läheisyyteen pitkäksi aikaa. Siksi pultti yleensä katkaistaan ruutipanoksen kiihdyttämällä "taltalla", jonka iskun aikaansaama lovi aiheuttaa pulttiin niin suuren jännityshuipun, että pannan kuoma katkaisee pultin. Tällöin ruudin palamiskaasu ei pääse ulos aktuaattorista. Kantorakettien loppuunpalaneiden vaiheiden erottamiseksi voidaan käyttää järeämpiä keinoja. Esimerkiksi Ariane 5 -raketin rungossa on asemia, joissa metallirungon sisällä on koko rungon kiertävä ruutipanos, joka räjäyttää koko rakenteen poikki. Trimelliittihappoanhydridi
Perinteisesti trimelliittihappoanhydridiä on valmistettu hapettamalla pseudokumeenia typpihapolla. Tehokkaampi menetelmä on kuitenkin hapetus ilman hapen avulla koboltin, mangaanin ja bromin seoksen toimiessa katalyyttinä. Reaktiossa muodostuu trimelliittihappoa, jota kuumentamalla muodostuu trimelliittihappoanhydridiä. Trimelliittihappoanhydridiä käytetään valmistettaessa polyamidi-imidihartseja, joita muodostuu trimelliittihappoanhydridin ja amiinien tai isosyanaattien välisellä reaktiolla. Tämän lisäksi yhdisteestä valmistetaan polyestereitä, erityisesti PVC:n muovinpehmentiminä käytettäviä estereitä, pinta-aktiivisia aineita sekä erikoiskemikaaleja. Kierrätyskuitu
Tekstiilikuitujen kierrätyksellä pyritään hyödyntämään muuten jätteeksi päätyvät tekstiilit. Esimerkiksi puuvillavaatteista saadaan kierrätyskuitua, jolla voidaan pienentää hiilijalanjälkeä ja vesijalanjälkeä. Uudelleenkäyttöön kelpaamattomat puuvillavaatteet lajitellaan, revitään koneellisesti ja liuotetaan kemiallisesti. Puuvillakuitu tavallaan pilkotaan ja rakennetaan uudelleen. Menetelmä on samantapainen kuin viskoosin valmistus. Puuvillasta saadaan näin pitkää ja hyvälaatuista kuituainesta. Puuvillan kemiallisessa liuotuksessa ei käytetä rikkihiiltä kuten viskoosin valmistuksessa, joten menetelmä on ympäristöystävällisempi. Prosessissa on mahdollista säädellä kuitujen pituutta, mikä parantaa kuitumateriaalin laatua. Kierrätyskuidusta kehrätystä langasta valmistetusta neuloksesta tulee sileää ja kiiltävää. Teoriassa puuvillainen vaate voisi siis kiertää loputtomasti raaka-aineesta vaatteeksi ja siitä uudelleen raaka-aineeksi. Puupelletti
Haittana on pelletin valmistukseen kuluva energia ja siitä johtuva puuta korkeampi hinta. Hinta on kuitenkin öljy- ja sähkölämmitystä halvempi. Lämmittimen ylläpitoon tarvitaan jonkin verran tarkkailua ja säännöllinen tuhkan poisto. Kaukolämpö-, öljy- ja sähkölämmitykseen verrattuna pellettilämmitysjärjestelmä vaatii enemmän tilaa. Pärekatto
Vanhin kattopäreiden valmistusmuoto on käsin "kiskominen", jolloin puu halkeaa solupintaa myöten rikkomatta solua ja puun pinta on kestävämpi. Tällöin päreeseen ei myöskään synny höyläpäreen tavoin selloloosanukkaa, jolloin päre ei syttynyt niin herkästi. Lisäksi kiskottuun päreeseen syntyi pituussuuntainen pieni uritus, joka helpotti sadeveden kulkua katolla, ja toisaalta myös lomitetun osan tuulettumista. Päreitä kiskottaessa pärepölkky asetettiin tuen varaan ja veitsellä painamalla saatiin pölkystä irtoamaan pituussuuntaisia liisteitä. Työ oli hidasta ja raskasta. Puupellettitehtaat Suomessa
Keurak on tuottanut puupellettejä 2000-luvun alusta alkaen Keuruulla. Tehtaan vuosikapasiteetti on 3000 tonnia. Puupolttoaine
Pilkottuja polttopuita sanotaan "pilkkeiksi". "Pilke" on alkuaan itämurteiden sana, joka on omaksuttu yleiskieleen. Se perustuu pienimistä tarkoittavaan teonsanaan "pilkkoa". Kaikkien kielitajussa "pilke" ei tarkoita aivan samaa kuin "klapi", vaan näitä pienemmäksi, ohuemmaksi pilkottua puuta. Esimerkiksi tervanpolttoa varten tervaskannot on hakattu pieniksi pilkkeiksi. Noin 15 cm pitkää, usein koneella pilkottua pilkettä käytetään polttoaineena esimerkiksi puukaasuttimessa. Eboniitti
Eboniitti eli kovakumi on aine, jota on käytetty aikaisemmin runsaasti sähkötarvikkeiden valmistukseen. Eboniittia valmistetaan vulkanoimalla eli kuumentamalla kautsua ja yhdessä rikin kanssa, jolloin rikki yhtyy kautsuun. Vulkanoimislämpötila vaikuttaa imeytyvän rikin määrään, mikä puolestaan vaikuttaa syntyvän kumin kovuuteen. Kuumennus 165 °C lämpöön ja 20–40 prosentin rikkipitoisuus tuottaa kovakumia eli eboniittia. PIK-19 Muhinu
Prototyypin rakentaminen lähti etenemään suoraviivaisesti, ja koneen rakentaminen aloitettiin osien puumalleista. Siipien kerroslevykuori laminoitiin tämän jälkeen metrin mittaisissa muoteissa pala palalta, ja valmiit osat kiinnitettiin siipisalkoihin. Rakennusmenetelmässä oli otettu mallia Bede BD-4 -koneesta, jonka siivet koottiin 30 senttimetrin moduuleista.
Kerroslevyn ydinaineeksi valittiin Tubus-kenno, joka oli selluloosa-asetaatti -putkista liimattua levyä, jota pystyi kuuman ilman ja veden avulla taivuttelemaan jopa tennispallon ympärille. Materiaalin lujuus- ja väsymisominaisuudet olivat myös PVC-vaahtoja ja uretaania paremmat. Myöhemmin tosin havaittiin, että lasikuitukankaalla laminoitu pinta painui Tubus-kennon kolojen kohdalla. Kuoppainen rakenne ei moottorikoneessa haitannut, mutta purjekoneen suoritusarvoja se olisi saattanut merkittävästi heikentää. Koneessa käytetyille laminaattirakenteille jouduttiin tekemään runsaasti lujuuskokeita niiden keston varmistamiseksi. Kupro
Kuprokuituja valmistetaan nykyisin puuselluloosasta kuten viskoosia. Alun perin kuprokuidut valmistettiin puuselluloosan sijaan puuvillan niin sanotusta lintteristä (). Se on puuvillan siemeniin kuitujen erotuksen jälkeen jäävää lyhyttä kuitua, joka ei sovellu kehrättäväksi. Kehruuliuos valmistetaan liuottamalla selluloosa kuparioksidiammoniakkiin: ensin selluloosa jauhetaan yhdessä saostetun kuparihydraatin kanssa, sitten seos käsitellään konsentroidulla ammoniakilla. Näin saatu kehruuliuos saostetaan hitaasti kuumalla vedellä, jolloin selluloosa koaguloituu märkä- tai venytyskehruuta varten. Puuhiili
Pääosa maapallolla tuotettavasta puuhiilestä käytetään energiahiilenä kehitysmaissa. Sysi on ollut perinteinen sepäntyön raaka-aine. Länsimaissa puuhiiltä käytetään grillihiilenä. Metallurginen puuhiili on kaupallisessa mitassa käytössä muun muassa Brasiliassa ja Australiassa. Puuhiiltä käytetään myös ruudin valmistuksessa. Puuhiilen voi edelleen jatkojalostaa aktiivihiileksi, jolla on kasvava käyttö lääke- ja ympäristöteollisuudessa. Fagotti
Fagotteja on kahta tyyppiä: ns. saksalainen eli Heckel-fagotti, joka yleensä valmistetaan vaahterasta (joskus muovista), sekä nykyään harvinaisempi, lähes pelkästään Ranskassa käytössä oleva, ns. ranskalainen fagotti eli Buffet-fagotti, joka valmistetaan ruusupuusta. Näiden soitinten äänensävyt eroavat toisistaan selvästi. Äänen sävyero johtuu erilaisesta porauksesta: ranskalaisen fagotin poraus on loivemmin kartiomainen kuin saksalaisen. Tämän takia saksalaisen fagotin ääni on vahvempi. Vaahterasta tehdyt saksalaiset fagotit petsataan; värit vaihtelevat ruskeasta punaruskeaan ja punaiseen, myös aivan mustaa käytetään. Petsauksen jälkeen ulkopinta lakataan värittömällä lakalla. Kapeammat putket ovat sisäpinnoiltaan päällystetyt kovakumilla. Ranskalaiset fagotit ovat sisä- ja ulkopinnoiltaan öljykyllästystä lukuun ottamatta käsittelemättömiä. Perliitti (metallurgia)
Perliittiä muodostuu austeniittisessa tilassa olevan teräksen jäähtyessä. Eutektoidisen teräksen jäähtyessä sopivalla nopeudella syntyy rakenteeseen vuorotellen ferriitti- ja sementiittilamelleja ja teräksestä tulee täysin perliittinen. Jäähtymisnopeuden ollessa niin suuri, että hiili ei ehdi poistumaan austeniitista diffuusion avulla ja muodostamaan sementiittiä, syntyy ferriitin hiiliylikylläisiä muotoja martensiittia ja bainiittia. Nämä rakenteet ovat lujia ja monet terästen lämpökäsittelyt, kuten karkaisu ja bainitointi perustuvat juuri näiden faasien syntymiseen. Puunveisto
Puunveisto on puun työstämistä poistamalla ylimääräistä puuta, jolloin puuesine saavuttaa muotonsa. Puusta voidaan veistää esimerkiksi puuveistoksia, huonekaluja tai muita käyttöesineitä kuten kulhoja, rasioita tai lusikoita. Taltta on puunveiston tärkein työkalu. Betoni
Ensin tärkein, eli betonimassa linjataan joko suoraksi lattiaksi tai kaatamaan kaivoille; esim. sauna ja suihkutilat, autotallit ym. Linjauksella lattia saa muotonsa ja suoruutensa. Sitten odotetaan, että lattia kuivuu sopivasti, jonka jälkeen hierretään tasaiseksi puulatalla ja tehdään lopullinen pinnan viimeistely eli "liippaus" heti perään. Hierto eli liippaus käsin tehden aloitetaan samasta päästä lattiaa kuin mistä linjaus aloitettiin, koska betoni kuivuu sitä mukaa kuin se on linjattu. Käsiliippauksessa edetään "polvilevyjen" varassa järkevästi aloituspäästä loppuun päin kuitenkin niin, että jokainen kohta tulee hierrettyä/liipattua. Joskus pelkkä karkeampi puulastahierräntä riittää. Käsittelystä riippuen puhutaan "puuhierretystä" tai "teräshierretystä" pinnasta. Puupolttoaine
Hake leikataan koneellisesti puusta pieniksi tasakokoisiksi kappaleiksi, hakelastuiksi. Palakoko on yleensä 0,5–3 cm, "palahakkeella" 5–10 cm. Hake voi ollaPuumurske on muutoin kuin leikkaamalla hienonnettua puuta. Hirsi
Sahahirsi on tukkipölkky, josta on sahaamalla poistettu kaksi sivua ja saatu näin aikaiseksi aihio, "pelkka". Sahahirrestä rakennettaessa varaukset ja salvokset on tehtävä käsin. Puupuhallin
Klarinetin ja saksofonin kaltaisissa yksilehdykkäisissä ruokolehtisoittimissa ääni syntyy lehdykkäsuukappaleessa, jossa on yksinkertainen ruokokieli. Oboessa, englannintorvessa ja fagotissa käytetään kaksoisruokolehdykkää. Falcon 9 v1.1
Rakettivaiheet yhdistävä välikappale on hiilikuitu-alumiinirakenteinen. Rakettivaiheiden erottaminen tapahtuu paineilmalla pyrotekniikan sijaan. Boeing 787 Dreamliner
Koneen runko rakennetaan viidestä sylinterinmuotoisesta palasta sekä lisäksi keulasta ja peräkartiosta. Kaikki palat valmistetaan kelaamalla hiilikuituvahvisteista epoksimuovinauhaa muottisylinterin päälle, kunnes tarvittava ainepaksuus on saavutettu. Muotti nauhoineen paistetaan autoklaavissa, jolloin muovi kovettuu, ja valmis runko-osa voidaan irrottaa muotista. Palat yhdistetään niittaamalla koneen rungoksi. Keskimmäiseen osaan kiinnitetään samoin hiilikuitu-epoksista valmistettu keskisiipikotelo, ja lopuksi hiilikuitu-epoksisiivet kiinnitetään titaanikiinnittimillä keskisiipikoteloon. Hiilikuitukomposiitti ei metallien tavoin väsy eikä ole altis korroosiolle, joten koneen ylläpitokustannusten katsottiin olevan metallirakenteista konetta pienemmän. Komposiitti delaminoituu kuitenkin voimakkaista iskuista, eikä tällaista vauriota ole helppoa havaita päältä päin toisin kuin alumiiniin tulevaa lommoa. Komposiitteja on kuitenkin käytetty matkustajakoneissa jo vuosikausia ilman ongelmia. Grilli
Puugrilli on tavallisesti ohuesta metallilevystä valmistettu avonainen tulisija ilman varsinaista arinaa. Palamistapahtumaa ohjataan grillin pohjassa olevalla ilmakanavalla. Polttoaineena puuhiilien lisäksi on hätätilanteessa mahdollista käyttää myös muuta kuivaa puupolttoainetta kuten puupellettejä. Polykarbonaatti
Polykarbonaattien toinen hyvä ominaisuus on niiden helppo työstettävyys: Polykarbonaattilevyä voidaan särmätä yli 90-asteen kulmiin, kuten useimpia muitakin teknisiä muoveja. Yksi polykarbonaatin erityisominaisuus kuitenkin on, että sitä voidaan taittaa myös lämmittämättä. Materiaalia voidaan sahata muotoon ja sen reunoihin voidaan porata reikiä, ilman että levy vaurioituu työstövaiheessa. Tästä syystä sen käyttö on usein järkevämpää kuin PMMA-pleksin, jos käyttökohteen tarkoitus ja arvo muuten puoltavat kalliimman muovin valintaa. Puuntyöstö
Tyypillisimpiä puuntyöstötekniikoita ovat esimerkiksi höylääminen, sahaaminen, sorvaaminen, taivuttaminen, poraaminen ja talttaaminen. Raaka-aine on valittava käyttökohteen mukaan, sillä eri puulajeilla ja eri tavoin työstetyillä puuraaka-aineilla on erilaiset ominaisuudet. Käytettävä puuraaka-aine voi olla esimerkiksi massiivipuuta, vaneria, MDF-levyä tai lastulevyä. Samaan tuotteeseen voidaan yhdistellä eri raaka-aineita ja puulajeja. Puumateriaalin työstössä on huomioitava puun syyrakenne sekä mahdolliset oksakohdat, sillä ne vaikuttavat rakenteen lujuuteen sekä lopputuloksen ulkonäköön. Pykriitti
Pykriitti on puukuiduista, kuten sahanpuruista ja/tai selluloosasta, kuten paperi (~14 paino-%) sekä jäästä (~86 paino-%) valmistettu komposiittimateriaali. Baretti
Suomalainen baretti on sileä ja sopivan levyinen. Tämä saavutetaan oikealla kokovalinnalla sekä baretin hoidolla. Baretit valmistetaan useimmiten huovasta, eikä materiaalin muokkaaminen poikkea juuri normaalista huovutuksesta. Baretti kastellaan läpikotaisin, joskus käymällä suihkussa ja saunassa baretti päässä, muotoillaan märkänä päähän sopivaksi ja rullataan siististi. Muutaman rullauksen jälkeen baretti kuivataan ennen käyttöönottoa. Tämä tulee toistaa noin kerran kuukaudessa, jotta baretti säilyttäisi muotonsa. Toinen tapa on nopeasti uittaa barettia kiehuvassa vedessä siten, että baretin huopaosa kastuu täysin. Nahkaremmin kastumista on vältettävä kovettumisen välttämiseksi. Barettia ei myöskään tarvitse pitää kiehuvassa vedessä kun noin 20 sekuntia. Kiehauttaminen saa baretin huovan hieman vetäytymään ja kutistumaan, samalla se myös omaksuu paremmin uuden muodon kuivuessaan. Seuraavaksi baretin sisälle sen vasempaan reunaan laitetaan talouspaperista tehty pötkö, jonka jälkeen baretti rullataan "banaaniksi" rullaamalla vasen puoli oikean puolen sisään. Rullaamisen täytyy olla tiukkaa. Rullaamisen jälkeen baretti väännetään banaanin muotoiseksi, ja se jätetään kuivumaan lämpöpatterin päälle. Baretti ei saa patterin päällä kuivana ollessaan lämmetä kuumaksi, muutoin nahkaremmi kovettuu ja alkaa halkeilla. Irlantilainen säkkipilli
Uilleann pipes eli suomeksi irlantilainen säkkipilli (engl. ’union pipes’, ’Irish pipes’) tai Uilleann-pilli on palkeilla ja säkillä soitettava, irlantilaisen kansanmusiikin perinteinen puhallinsoitin eli aerofoni. Säkkipillin tapauksessa äänen synnyttää kahden ohuen, kapean, tyveä kohti kapenevan bamburuokolehdykän värähtely. Tyvestään lyhyeen, ohueen metalliputkeen punottuna ja yhteen liitettynä sekä melodiapillin päässä olevaan korkilla tiivistettyyn reikään metalliputken pää työnnettynä ne muodostavat tiiviin ilmatien, koska säkkipillin ruokopilli on sisällä liitoskappaleessa, jonne melodiapillin pää on työnnettynä. Tällainen ruokopilli valmistetaan aina erityisesti kyseistä säkkipillivalmistajan tekemää soitinta varten, mutta niitä on myös myynnissä yleismalleja, jotka sopivat eri pilleihin riippuen liitoksen koosta. Jotkut soitinrakentajat tekevät niitä tilauksestakin (se on hieman oboen tai fagotin ruokopilliä eli ns. rööriä vastaava). Liitoskappaleesta lähtee ohut metalliputki, joka on suoraan liitetty tiiviillä liitoksella säkkiin, jotta sitä kautta ilma pääsee sopivalla paineella synnyttämään äänen värähtelyn ruokopillissä. Puolikova kuitulevy
Materiaalina käytetään pääasiassa puutuoteteollisuuden jätepuusta saatavaa haketta, osin koivukuitupuuta. Hake hajotetaan hienoiksi kuiduiksi ja saatu massa jauhetaan. Kuitujen sitoutuminen toisiinsa perustuu ensisijaisesti huopautukseen ja puun omaan liima-aineeseen, ligniiniin. Kuitujen joukkoon lisätään vettä ja mahdollisesti myös lisäaineita, kuten liimaa. Märkä massa ohjataan viiralle, jossa siitä puristetaan ylimääräinen vesi pois. Kuituraina katkaistaan puristustelojen jälkeen arkeiksi, jotka puristetaan. Puristuksen jälkeen levyt lämpökäsitellään lujuuden lisäämiseksi. Hitsaus
Tyypillisimpiä hitsattavia muoveja ovat polyeteeni (PE), polypropeeni (PP). Muovia hitsattaessa kappaleet (ja mahdollinen täyteaine) lämmitetään ensin tiettyyn, muovityypille ominaiseen hitsauslämpöön. Hitsautuminen tapahtuu materiaalin jäähtyessä hitsauspaineen alaisena. Kroketti
Kroketti on seurapeli, jossa pelaajat lyövät vuorotellen nuijan muotoisilla mailoilla pallojaan maahan upotettujen porttien läpi. Alun perin krokettivälineet olivat kokonaan puusta, mutta nykyään valmistuksessa käytetään materiaalin lujuuden vuoksi usein myös muovia ja metallia. Krokettia pelataan moninpelinä, yleisimmin neljällä pelaajalla. Pelin tavoitteena on läpäistä ensimmäisenä radalla olevat portit oikeassa järjestyksessä ja osua sen jälkeen lopetuskeppiin. Puupelletti
Kansantaloudellisesti pelletin tuotanto on edullista: kotimainen energiantuotanto vähentää riippuvuutta tuontienergiasta. Samalla se luo työpaikkoja tyypillisesti heikosti työllistäville syrjä-alueille. Tällä hetkellä pelletti työllistää muutaman sadan henkilötyövuoden verran. Pellettienergiayhdistys arvioi työllistävyyden voivan nousta jopa 2 000 henkilötyövuoteen vuoteen 2020 mennessä.
Pellettiä tehdään Suomessa 27 tehtaalla. Pellettiä valmistaa 19 eri yritystä. Vapo on yksi suurimmista suomalaisista pelletin valmistajista. Sillä on kahdeksan pellettitehdasta eri puolilla Suomea. Bainiitti
Bainitoinnissa pyritään täysin bainiittiseen rakenteeseen. Tällöin hiiltä enimmillään 0,10 % sisältävä teräs jäähdytetään austeniittialueelta niin nopeasti 600 °C alapuolelle, että hiili ei ehdi diffundoitumaan sementiittilamelleiksi ja perliittiä ei synny ollenkaan. Tämän jälkeen terästä pidetään korotetussa lämpötilassa (noin 400–500 °C seostuksesta riippuen) niin kauan, että mikrorakenne stabiloituu, jolloin nopeamman jäähtymisen vaativaa martensiittia ei myöskään synny. Panzergranate 39
Kranaatin runko oli sorvaamalla valmistettu erittäin kovasta ja kestävästä, muun muassa kromia, nikkeliä ja piitä sisältävästä erikoisteräksestä. Kranaatin rungon saatua lopullisen muotonsa se kuumakarkaistiin. Runko valmistettiin joko yhdestä tai kahdesta aihiosta. Kaksiaihioisissa kranaateissa rungon sylinterimäinen alaosa oli säästösyistä valmistettu tavallisesta hiiliteräksestä ja vain kärkiosa karkaistusta erikoisteräksestä. Tässä tapauksessa kärkiosa kiinnitettiin loppurunkoon kitkahitsaamalla. Runkoon oli kiinnitetty myös johtorengas tai -renkaat. Rungon kärjen päässä oli melko tylppä, hitsaamalla kiinnitetty teräväsärmäinen kärkikappale, jonka tarkoituksena oli estää kranaatin varsinaisen rungon murtuminen tai kimpoaminen sen kohdatessa panssarilevyn. Kärkikappaleita valmistettiin sekä "pehmeinä" että kovina versioina. Pehmeät kärkikappaleet olivat kovuudeltaan samaa luokkaa kranaatin rungon peräosan kanssa. Kovat kärkikappaleet taas oli kuumakarkaistu selvästi kovemmiksi. Koska kärkikappaleen aerodynaamiset ominaisuudet olivat huonot, sen kärkiosan päällä oli ohuesta metallilevystä valmistettu ballistinen kärki, joka antoi ammukselle aerodynaamisesti edullisemman muodon. Puolittaisen poikkeuksen tästä muodosti 50 mm Pzgr. 39, jossa ei ollut ballistista kärkeä. Australia
Didgeridoo on erikoislaatuinen Australian aboriginaalien puhallinsoitin, joka valmistetaan termiittien ontoksi kaivertamasta puunrungosta. Teräs
Jäähdytettäessä hitaasti ylikyllästeinen austeniitti muuttuu ferriitiksi, ja hiilen ylijäämä muodostaa sementiittiä, FeC (rautakarbidia), joka muodostaa ferriittimatriisiin lamellimaista, perliitiksi kutsuttua mikrorakennetta. Sementiitti on kova ja hauras faasi. Lamellimainen perliitti palloutuu riittävän pitkään tai riittävän korkeassa lämpötilassa hehkutettaessa. Tällöin sitkeys paranee. Ultramariini
Valmistusvaiheessa on kivestä saatava nämä epäpuhtaudet pois, samoin kuin siinä olevat säkenöivät pyriittitähdetkin. Hienoksi jauhettuun lasuurikiviainekseen lisätään hartsia, vahaa, kumia ja pellavansiemenöljyä ja näin syntynyttä taikinaa vaivataan jopa kolme päivää. Sitten siihen lisätään lipeää (puun tuhkaa) ja vettä ja jälleen kepin kanssa sekoitetaan ainesta tuntikausia, kunnes neste on sinisen kyllästämää. Tämän jälkeen sininen väri erotellaan puhtaaseen astiaan ja annetaan kuivua jauheeksi. Tämä ensimmäinen puristus on paras. Tuoreen lipeän kanssa käsitellään taikinaa niin kauan kuin siitä saadaan vähänkin sinistä väriä irti. Viimeinen puristus on nimeltään "tuhka", eikä se ole yhtä arvokasta väriä kuin ensimmäisessä vaiheessa saatu väri. Klarinetti
Klarinetti valmistetaan yleensä puusta. Yleisin puumateriaali nykyään on grenadilla, joskus harvoin ruusupuu. Puksipuuta käytetään 1700- ja 1800-lukujen mallin mukaisten klarinettien valmistuksessa. Oppilasmallisia soittimia valmistetaan myös keinoaineista, esimerkiksi ABS-muovista. Sotilassoittokuntien ulkoilmakäyttöä varten on tehty myös metallisia soittimia. Klarinetti koostuu viidestä pääosasta: suukappale, viritysputki eli päärynä, yläosa, alaosa ja kello-osa. Vain suukappaleen alkuosa sekä kello-osa ovat kartiomaisia, muut osat sylinterimäisiä. Klarinetin suukappale valmistetaan nykyään useimmiten jostakin keinomateriaalista, kuten kovakumista, muovista tai lasista, joskus myös puusta. Puusuukappaleissa ruokolehden kiinnityspinta on yleensä metallipäällysteinen ehdottoman mittapitävyyden varmistamiseksi. Varsinaisen äänen synnyttää suukappaleessa olevan ruokolehden värähtely. Lehti kiinnitetään suukappaleeseen lehdenkiristimellä, "ligatuurilla". Ligatuuri valmistetaan metallista, muovista tai nahan kaltaisista keinoaineista. Saksassa ligatuurin sijasta käytetään vieläkin yleisesti punottua silkkilankaa, jolla lehti kiinnitetään suukappaleeseen varsin kätevästi. Lehden materiaali on sama kuin oboen ja fagotin suuttimissa käytetty eli "Arundo donax" -ruoko. Muovi on jo pitkään ollut tulossa ruo'on rinnalle. Muovi ei ole perinteistä "rööripuuta" kuitenkaan pystynyt syrjäyttämään. Puupelletti
Puupelletti sopii polttoaineeksi sekä kotitalouksille että isoille voimaloille. Suomessa pellettiä käytetään mm. kaukolämmön tuotannossa. Paikallisissa lämpövoimaloissa pelletti voi korvata öljyn käyttöä.
Laajamittaisessa sähkön ja lämmön tuotannossa pellettiä käytetään eri puolilla Eurooppaa, mm. Ruotsissa, Tanskassa, Puolassa, Hollannissa, Belgiassa ja Englannissa. Sillä korvataan pääosin kivihiilen käyttöä. Käyttömäärät ovat kasvavia ja kokemukset myönteisiä. Koska EU:n ilmastotavoitteet koskevat kaikkia jäsenmaita ja kaikkea energiantuotantoa, pelletin käyttöä on mahdollista lisätä huomattavasti.
Suomessa pelletti korvaa tällä hetkellä vuosittain noin 75 miljoonaa litraa raskasta ja kevyttä polttoöljyä. Ukulele
Ukuleleja valmistetaan kokopuusta, laminaatista ja muovista. Tavallisimmat puulajit ovat mahonki, kuusi, vaahtera, koa, kirsikka, ruusu, eben, leppä, akaasia ja mango. Laminaatista ja muovista valmistetut ukulelet ovat edullisempia kuin kokopuiset ja kokopuukantiset instrumentit, mutta äänen laatu kokopuusoittimissa on yleensä parempi. Kaikki keskihintaista halvemmat ukulelet tehdään Kaukoidässä. Laadukkaimmat puusoittimet valmistetaan Havaijilla, Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Paperi
Kuitupuu tuotiin ennen tavallisemmin uittamalla proomujen avulla, nykyisin maateitse rekoilla, laivoilla tai rautateitse. Kuorimarummuissa puista poistetaan kuori. Rungot jatkavat matkaansa; kuoret poltetaan energiaksi tai käytetään maanparannusaineena. Osa puunrungoista haketetaan lastuiksi (puuhakkeeksi), jotka varastoidaan, osa hiotaan hiomakoneilla hiokemassaksi. Lastuista voidaan valmistaa puumassaa lähinnä kahdella eri tavalla: hake keitetään lipeässä, jolloin puusta liukenee ligniini, mutta runsaasti muutakin. Näin saadaan sellumassaa. Vaihtoehtoisesti hake hierretään mekaanisesti. Käsittelyjen tuloksena puusta muodostuu massaa (hioke, hierre tai sellu), joka pestään ja useimmiten valkaistaan (valkaisematonta massaa josta syntyy ruskeaa paperimateriaalia, käytetään lähinnä pakkauspaperien ja -kartonkien valmistukseen). Puuliitos
Rakennusliitokset jaotellaan liimaliitoksiin ja mekaanisiin liitoksiin. Perinteiset rakennusliitokset ovat "kosketusliitoksia", joissa puristusvoima siirtyy puukappaleesta toiseen kosketuksen kautta, ja liittimen tehtävä on vain pitää osat paikoillaan. Kevyissä puurakenteissa yleisin liitostapa on "naulaliitos" tai "ruuviliitos". Raskaammissa rakenteissa liittiminä käytetään pultteja, vaarnoja, naula- ja piikkilevyjä sekä metallisia muotokiinnikkeitä ja palkkikenkiä. Rauta
Kuumennettuna 912 °C:n ja 1 400 °C:n välille α-raudassa alkaa tapahtua faasimuutos, jossa sen kiderakenne muuttuu ja siitä tulee γ-rautaa eli austeniittia. Sekin on pehmeä metalli mutta siihen voi liueta enemmän hiiltä, 1 146 °C:ssä jopa 2,04 %. Jotkin rautaseokset kuten nikkeli- ja kromipitoinen ruostumaton teräs esiintyvät huoneenlämmössäkin austeniittisessa muodossa. Yleensä austeniitti kuitenkin muuttuu hitaasti jäähdytettäessä takaisin α-raudaksi eli ferriitiksi. Jos se kuitenkin jäähdytetään hyvin nopeasti ja se sisältää enemmän hiiltä kuin ferriittiin voi liueta, syntyy metastabiili muoto, martensiitti, jolla on tetragoninen kiderakenne. Tähän perustuu teräksen karkaisu. Hierre
Hierre on hakkeesta valmistettua puukuitumassaa, jota käytetään paperin valmistukseen. Valmistusprosessia kutsutaan "hiertämiseksi". Pääasiassa hierrettä valmistetaan havupuista. Vaikka hierteen optiset ja pintaominaisuudet ovat hieman hioketta huonommat, niin paremman lujuutensa takia se soveltuu myös hienojen paperilajien valmistukseen. Rakennuseriste
Toinen suosittu eristevillatyyppi on puukuitueriste, joka on hygroskooppinen materiaali. Puukuitueristeitä valmistetaan kierrätetystä paperista tai neitseellisestä selluloosasta, lisäaineina käytetään palonestoaineita ja mahdollisesti homeenestoaineita. Puukuitueristettä on käytetty jo yli sata vuotta. Loktapaperi
Paperiarkkien valmistuksessa käytetään karkeahkosta kankaasta tiukasti bambukehikkoon pingotettuja viiroja. Viiraa kellutetaan isossa vesiastiassa tai vedellä täytetyssä maakuopassa. Tarvittava määrä kuitumassaa kaadetaan sen päälle ja tasoitetaan sormilla viirakankaan yli. Tämän jälkeen viira nostetaan pois vedestä kevyesti heilutellen. Byretti
Ranskalainen kemisti François Antoine Henri Descroizilles kehitti vuonna 1791 ensimmäisen byretin, joka muistutti enemmänkin asteikolla varustettua putkiloa. Joseph Louis Gay-Lussac kehitti tätä edelleen asettamalla nestettä vapauttavan kärjen ylös sivulle, ja vakiinnutti ensimmäisenä termit "pipetti" ja "byretti". Karl Friedrich Mohr loi nykyaikaisen byretin asettamalla sulkimella varustetun kärjen pohjaan. Akustinen kitara
Akustinen kitara valmistetaan kuivatusta puusta. Puu antaa kitaralle paremman äänensävyn kuin mikään muu materiaali, siinä on hyvä tuntu, ja se näyttää kauniilta viimeisteltynä. Puu valitaan sen äänenvärillisten ominaisuuksien, vahvuuden, kestävyyden ja lakattavuuden perusteella. Sahattu puu kuivataan, jotta sen rakenne pysyy samana ajan kuluessa. Puu voidaan kuivata perinteiseen tapaan ilmakuivaamalla tilassa, jossa on hyvä ilmanvaihtuvuus, tai uunikuivaamalla niin sanotussa ”hitaassa uunissa”. Ilmakuivaus kestää useita vuosia, uunikuivaus yhdestä neljään viikkoa. Nykyisin kitarat kuivataan yleensä uunissa. Bariumkarbonaatti
Bariumkarbonaattia käytetään erityisesti lasitteiden ja erikoislasien valmistamiseen. Sitä käytetään myös metallurgian prosesseissa fluksina, pigmenttinä, sulfaattien saostamiseen vesistä, täyteaineeksi paperiin ja kumiin, ilotulitteissa vihreän värin aikaansaamiseksi, tuholaismyrkkynä ja muiden bariumyhdisteiden kuten pietsosähköisen materiaalin bariumtitanaatin valmistamiseen. Puukaasu
Puukaasulla tarkoitetaan pyrolyysin tuloksena puusta korkeassa lämpötilassa vähähappisen palamisen avulla tuotettua häkäpitoista kaasua, jota voidaan käyttää polttomoottoreiden polttoaineena. On olemassa myös puukaasukäyttöisiä liesiä. Rikaste
Määräajoin prosessi pysäytetään, sähkömagneetit suljetaan jolloin rautarikaste voidaan huuhtoa irti niistä; seos menee kuivaamoon ja sitten se onkin jo valmista lastattavaksi kuljetukseen; joskus harvoin rikaste jalostetaan paikan päällä; aine on sintrattava eli muutettava kappalemuotoon, ennen kuin se voidaan syöttää masuuniin. Tällaisia kappaleita sanotaan rautamalmipelleteiksi; mm. venäläiset suosivat tätä käytäntöä eli esimerkiksi Vartiuksesta Raaheen rautateitse tuotava rikaste on juuri pellettimuodossa. Haketin
Haketin eli hakkuri on metsätyökoneisiin tai traktoriin liitettävä järeä silppuri, jolla voi valmistaa metsätyön jäljiltä oksia ja juurakoita energiaksi poltettavaksi materiaaliksi. Hakettimet ovat yleistymään päin, koska bioenergian tuotanto yleisesti katsotaan tulevaisuuden energiamuodoksi. Useilla maatiloilla on ollut mahdollista jo pitkän käyttää hakepolttoainetta. Kupriitti
Kupriittikiteet ovat väriltään punaisia, joskus tummanpunaisia, ja joskus vihreän malakiittimineraalikuoren peitossa. Malakiitti saattaa korvata kupriitin vähitellen. Tätä kutsutaan pseudomorfismiksi. Kupriitti liukenee typpihappoon. Jos sitä pidetään liekin yllä, se sulaa ja muuttaa liekin vihreäksi. Jos hehkuvalle puuhiilelle asetetaan pieni kupriitinpalanen, kupriitti palaa ja jättää jälkeensä kuparihipun. Burgoo
Burgoon tekemiseen käytettiin perinteisesti mitä tahansa käsillä olevaa lihaa ja vihanneksia, tyypillisesti hirven-, oravan-, opossumin-, pesukarhun- tai riistalinnunlihaa, josta syntyi kutsumanimi "roadkill soup" eli auton-alle-jäänyt-eläinkeitto. Nykyään burgoota tavataan Yhdysvaltain Kentuckyn ja sitä ympäröivien osavaltioissa, joissa sitä tehdään mm. koulujen varainkeruutapahtumia varten. Kentuckyssa burgoota tarjotaan sosiaalitapahtumissa, joissa jokainen osallistuja tuo omia ruoka-aineita ruoanlaittoa varten. Kentuckyn Owensboron kaupungissa, itsejulistautuneessa "burgoon pääkaupungissa", burgoota tarjotaan yhä laajasti, ja vaikka se liitetään usein vain erikoisiin tapahtumiin, kuten eväsretkeihin ja grillikisoihin, sitä myydään paikallisissa grilliravintoloissa ympäri vuoden. Puolikova kuitulevy
Puolikova kuitulevy eli rakennekuitulevy on rakennustarvikkeenä käytettävä puukuiduista puristamalla valmistettu kuitulevy. Levyn valmistukseen käytetään puuhaketta joka hajotetaan hienoksi kuiduiksi. Puupelletti
Pellettilämmityksessä pellettejä syötetään ruuvikuljettimen avulla lämmityskattilan polttimeen. Syöttöä ohjataan termostaatilla, eli syöttö ja poltin käynnistyvät veden lämpötilan laskiessa; järjestelmä on periaatteessa automaattinen. Polttimessa pelletit palavat ja kattilan pesän muotoilun avulla saadaan aikaan "toisiopalo", jossa palokaasut syttyvät. Toisiopalo, jossa lämpötila nousee tavanomaista puun polttoa korkeammaksi, aikaan saa huomattavasti pienemmät päästöt ja paremman hyötysuhteen. Pellettilämmityksessä lämmönjakojärjestelmä on yleensä vesikeskuslämmitys, jossa on myös lämpövaraaja. Markkinoilla on saatavissa myös yhdistettyjä "kombikattiloita", joita poltinta vaihtamalla voidaan käyttää pellettien tai öljyn polttoon. Saha
Pyörösahassa eli sirkkelissä on pyörivä pyöreä terä, jonka ulkoreuna on hammastettu. Pyörösahalla voidaan sahata vain suoraan. Sahausliike on jatkuva. Pyörösahoilla sahataan mm. puuta, muoveja ja metalleja. Pyörösahoja on pienistä käsin liikuteltavista akkukäyttöisistä aina suuriin sahatavaran sahaamiseen tarkoitettuihin asti. Biohiili
BalBiC-projektin tavoitteena on kehittää erityisesti teollisen biohiilen tuottamista ja markkinoita Baltian alueella. Tässä yhteydessä biohiili ymmärretään kiinteänä polttoaineena, joka on valmistettu hapettomissa olosuhteisessa esimerkiksi puuperäisestä biomassasta. Prosessissa valmistuu joko puuhiiltä tai melko alhaisissa lämpötiloissa torrefioitua puuta. Näistä kahdesta käytetään yleisnimitystä ”biohiili”. Bulgur
Bulgur tarkoittaa sananmukaisesti murskattua vehnää, mutta sen valmistusprosessi on monimutkaisempi kuin tavallisen murskatun vehnän: jyvät esikeitetään ja kuivataan tai paahdetaan. Bulguria voidaan käyttää kuskusin ja riisin tapaan. Se on libanonilaisen tabouleh-salaatin ja kibbehin oleellinen raaka-aine. Biureetti
Biureettia voidaan valmistaa kuumentamalla ureaa, yli urean sulamispisteen, jolloin kaksi ureamolekyyliä kondensoituu biureetiksi. Muita tapoja ovat urean ja isosyaanihapon välinen reaktio ja allofanaattiestereiden reaktio ammoniakin kanssa. Justeeri
Justeeri () on puiden kaatoon ja toisinaan lankkujen sahaamiseen käytetty kahden sahaajan voimin käytettävä perinteinen saha. Justeerin rakenne on yksinkertainen: se koostuu terästä ja terän päissä oleviin silmukoihin pujotettavista, puusta muotoilluista sauvamaisista kahvoista, jotka ovat pystysuunnassa terän suuntaiset. Terä saattaa olla profiililtaan suora tai hieman kupera. Tärpätti
Tärpätti ("mäntyöljytärpätti, pineenitärpätti") on väritön tai kellertävä, haihtuva ja tulenarka neste, jota saadaan havupuiden pihkasta. Selluloosateollisuuden sivutuotteena syntyy raakatärpättiä, joka on CH-terpeeni-isomeerien seos. Tärpätti valmistetaan tislaamalla raakatärpätistä ja saatu tisle koostuu lähinnä alfa-pineenistä ja delta-3-kareenista. Tärpätti-nimellä myydään myös mineraalitärpättiä eli lakkabensiiniä, joka ei ole tärpättiä vaan maaöljystä tislattua bensiiniä. Takkirauta
Takkirauta (engl. "pig iron") on rautaseos, jossa on noin 4–5 % hiiltä. Takkirautaa saadaan masuunin tuotteena pelkistettäessä rautamalmia koksilla. Raudan sulaessa masuunissa se valuu kiinteän koksikerroksen läpi, jolloin siihen imeytyy jonkin verran hiiltä muodostaen eutektisen seoksen. Takkirauta on hyvin haurasta ja kovaa, ja sitä on mahdotonta muokata mekaanisesti. Niinpä metallurgisessa teollisuudessa takkirauta mellotetaan joko valuraudaksi, teräkseksi tai kankiraudaksi polttamalla siitä ylimääräinen hiili pois. Runko (rakennustekniikka)
Pientalon runko tehdään yleensä joko puusta tai jostakin kivimateriaalista, kuten tiilistä tai kevytbetoni- tai kevytsoraharkoista. Puurakentamisessa perinteisin menetelmä on hirsirakentaminen.
Kerrostaloissa runko muodostuu nykyisin useimmiten betonielementeistä. Suomessa vanhimmat kaupunkien kivitalot on muurattu tiilistä. 1940–1950-lukujen kerrostalojen rungot ovat usein sekoitus tiilimuurirakenteita, paikalla valettua teräsbetonia ja kevytbetonia. 1960-luvulla alkoi betonielementtien valmistus, ja niiden standardointi kerrostalojen runkorakenteita varten synnytti Suomessa 1970-luvun alussa julkaistun BES-järjestelmän (sanasta "betonielementtistandardi") ja 1980-luvulla liike- ja teollisuusrakennusten Runko-BES-järjestelmän. 2010-luvulla myös puutuoteteollisuus on tekemässä puuelementtien mitoituksesta ja liitostavoista vastaavaa Runko-PES-järjestelmää ("puuelementtistandardi"). Ruutimylly
Seinäjoen Östermyran ruutimyllyn reseptin mukaan mustaruudin valmistus alettiin jauhamalla erikseen salpietari, hiili ja rikki jonka jälkeen nämä sekoitettiin suhteessa 75:15:10. Tämä seos sitten sekoitettiin ruutimyllyssä joka oli nahalla sisältä vuorattu sylinteri. Ruutimyllyä pyöritettäessä sekoittumista edistettiin messinkikuulilla jotka sekoittivat vapaasti ruutimassaa. Näin saatu ruuti kostutettiin vedellä ja prässättiin levyiksi. Levyt murettiin puukuulilla murskaten ja eri vahvuisilla sihdeillä lajitellen ruutirakeiksi. Sihdattu ruuti kuivattin kolmen päivän ajan 56 asteen lämmössä. Tämän jälkeen ruutirakeet vielä puhdistettiin ruutipölystä. Hienoin ruutirae saatettiin vielä kiilloittaa ryörivässä tynnyrissä. Kukin ruutilaji pakattiin40 kilon vetoisiin ruutitynnyreihin. Puupolttoaine
Perinteisesti polttopuu kuivataan ennen polttamista, toisaalta palamisprosessin parantamiseksi toisaalta veden mukana menevän hukkalämmön vähentämiseksi. On havaittu, että mikäli veden höyrystymislämpö voidaan ottaa hyötykäyttöön savukaasuista muuttuu tilanne kuivatuksen suhteen, puu kannattaakin polttaa soveliaassa laitoksessa kaatotuoreena. Tällöin puun palavat yhdisteet ovat mukana mahdollisimman täydellisesti. Kaadon jälkeen puusta alkaa haihtua veden mukana hyvin energiapitoisia aineita ja varsinkin kesällä puun lahoaminen alkaa nopeasti heikentämään lämpöarvoa. Tällainen poltto onnistuu vain isommissa yli kolmen mega­watin kattiloissa ja vaatii helposti prosessiin yhdistettyä lämpöpumppua, jotta matalan lämpötilan höyrystymislämpö saadaan hyödyksi. Tuorepoltto laitoksissa on tuore tapa ja pääosin vasta tutkimuksen alla (2016). Pärekatto
Yleisemmin päreet valmistettiin "lohkomalla". Pärepölkky halkaistiin kiilojen ja nuijan avulla keskeltä kahtia, ja puoliskot vielä kirveellä kahtia. Neljänneksistä poistettiin puun sydänosa, ja ne lohkottiin noin tuuman vahvuisiksi "säröksiksi" eli "salikkeiksi". Näistä kiskottiin puukon avulla noin 3–4 mm paksuja päreitä. Brie (juusto)
Brie voidaan valmistaa joko pastöroidusta tai raakamaidosta. Juoksuttamisen jälkeen maito kaadetaan muottiin, jossa ylimääräisen nesteen annetaan valua pois vajaan vuorokauden ajan. Sen jälkeen juusto suolataan ja siihen istutetaan mikrobeja, kuten "Penicillium candidum", "Penicillium camemberti" ja "Brevibacterium linens". Brien annetaan kypsyä viileässä vähintään kolme viikkoa mutta joissain tapauksissa jopa vuoden ajan. Useimmat brie-tyypit ovat täysin kypsiä kuudesta kahdeksaan viikon ikäisenä. Länget
Suomessa länget on perinteisesti valmistettu koivun juuresta, jotta puun syyt menisivät samansuuntaisesti. Tarvittaessa länkiä on vahvistettu raudoittamalla. Puuaineksen ensimmäiset karkeat muotoilut tehdään kirveellä veistämällä. Myöhempi muotoilu tehdään höyläämällä, veistämällä ja hiomalla. Hevosta tai toppausta vasten tulevat pinnat karhennetaan, jottei länki liukuisi. Painekyllästäminen
Käytöstä poistettu kyllästetty puutavara kerätään keskitetysti puunkyllästysteollisuuden omistaman kierrätysyhtiö Demolite Oy:n Tuuloksen terminaaliin välivarastoitavaksi. Haketettu puujäte suunnitellaan toimitettavaksi jätteenpolttolaitokselle hyödynnettäväksi energiantuotannossa. Polttolaitosta on suunniteltu useampaan kuntaan, mutta asukkaiden ja kuntien vastustuksesta laitos ei ole saanut vielä missään rakennuslupaa. Viimeisin hylkäyspäätös tapahtui Parkanossa helmikuussa 2007. Kyllästetty puujäte laivataan toistaiseksi Saksaan ja hyödynnetään siellä biomassana energiatuotannossa.