Mitä aineita vuoden 2001 doping skandaalissa löydettiin?
Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Lahden MM-hiihtojen 2001 dopingskandaali viittaa dopingtapaukseen, jossa 15.–25. helmikuuta 2001 pidettyjen Lahden MM-hiihtojen yhteydessä kuusi Suomen maastohiihtojoukkueen hiihtäjää jäi kiinni infuusioneste Hemohesin käytöstä.
Doping
Pyöräily on yksi lajeista, joihin doping on liitetty jatkuvasti. Ranskan ympäriajoja alettiin 2007 kutsua nimellä ”Tour de Doup”. Kilpailussa oli jo aiemminkin tapahtunut monia dopingtapauksia. Festina-talli suljettiin vuoden 1998 ympäriajoista, kun tallin hieroja Willy Voetilta löytyi tullin ratsiassa huomattava määrä dopingaineita. Voet tunnusti, että aineet olivat tallin käyttöön, ja hänen kirjanpidoistaan paljastui tallin systemaattinen dopingin käyttö. Myöhemmin Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI ja FIFA joutuivat erimielisyyksiin WADAn kanssa dopingvalvonnan linjasta. WADA uhkasi sulkea pyöräilyn jopa olympialaisten ulkopuolelle, jos UCI ei hyväksyisi antidopingsäännöstöä. ”Tour de Doup” -nimi syntyi ympäriajoille vuoden 2007 kilpailujen aikana, kun useita pyöräilijöitä jäi kiinni dopingista ja jo edellisenä vuonna kilpailun voittaja Floyd Landis oli hylätty dopingin takia. Robert Kendrick
Heinäkuussa 2011 Kansainvälinen tennisliitto ilmoitti Kendrickin saaneen vuoden kilpailukiellon positiivisen dopingnäytteen vuoksi. Ranskan avointen aikaan Kendrickiltä otetusta näytteestä löytyi metyyliheksaaniamiinia. Hänen kilpailukieltonsa alkoi 22. toukokuuta 2011. Outi Kettunen-Walter
Kettunen sai 2000-luvun alussa vuoden kilpailukiellon annettuaan positiivisen dopingnäytteen. Kilpailukielto oli aluksi kaksi vuotta, mutta lyheni valitusprosessin jälkeen vuoteen. Kettusen positiivinen doping-näyte johtui hänen käyttämästään luontaistuotteesta, joka sisälsi kiellettyä nandrolonia. Kettusen käyttämä luontaistuote lisättiin kiellettyjen aineiden listalle vasta hänen jo annettuaan positiivisen näytteensä. Kettusen kilpailukielto päättyi syyskuussa 2001. Suomen ampumahiihtoliitto antoi Kettuselle aluksi vain varoituksen kielletyn aineen käytöstä. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Dopingskandaalilla on ollut vaikutuksia Suomen maastohiihtoon niin urheilullisesti kuin taloudellisesti. MM-hiihtojen aikaista ja sitä edeltävää dopingin käyttöä on puitu julkisuudessa vielä vuosia tapahtumien jälkeen. Inge de Bruijn
Noustuaan uudelleen huipulle 1990-luvun lopulla de Bruijn joutui lehdistössä doping-epäilyjen kohteeksi. De Bruijn ei ole kuitenkaan todettu käyttäneen urallaan kiellettyjä aineita. Jessica Hardy
Heinäkuussa 2008 Hardy antoi positiivisen dopingnäytteen, jonka mukaan hänessä oli kiellettyä piristettä, klenbuterolia. Hardy kuitenkin väitti ettei ole koskaan kuullutkaan kyseisestä aineesta, ja arveli näytteen johtuneen pilaantuneesta ruoasta tai sabotaasista. Larisa Lazutina
Lazutina oli ilmoittanut 2002 Salt Lake Cityn olympialaisten jäävän hänen viimeisiksi arvokilpailuikseen. Olympialaisissa Venäjän naisten joukkue ei voinut osallistua viestihiihtoon Lazutinan hemoglobiiniarvon ylitettyä sallitun 160 rajan. Hän ei tiennyt mistä syy korkeisiin lukemiin johtui, mutta epäili korkeaa ilmanalaa ja kuukautisia. Hän joutui virtsatestiin, mutta pääsi ladulle 30 kilometrin kilpailuun ja voitti sen. Kilpailun jälkeisessä testissä hän, samoin kuin maannaisensa Olga Danilova sekä miesten 50 kilometrin kilpailun voittanut Espanjan Johan Mühlegg, jäi kiinni kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä. Myöhemmin selvisi, että Lazutina oli antanut positiivisen doping-näytteen jo aiemmin saman kauden aikana, eikä hänellä olisi ollut osallistumisoikeutta koko kisoihin, ja menetti myös kaksi muuta kisoista voittamaansa mitalia samoin kuin kauden aikaisemmat maailmancupin sijoituksensa. On epäselvää, miksi Lazutinan ylipäätänsä annettiin hiihtää kisoissa. Martina Hingis
Syksyllä 2007 Hingis kertoi, että häntä epäillään kokaiinin käytöstä. Hän oli antanut kokaiinia sisältäneen doping-näytteen Wimbledonin tennisturnauksessa. Samalla Hingis kertoi lopettavansa uransa vedoten myös ikäänsä ja terveysongelmiinsa. Hingis ilmoitti aluksi ettei jaksa taistella asiasta, mutta myöhemmin hän palkkasi urheiluoikeuteen erikoistuneen asianajajan Tony Morton-Hooperin avukseen valmistelemaan oikeusjuttua Kansainvälistä tennisliittoa ITF:ää vastaan. Kansainvälinen tennisliitto ITF kertoi, että Hingis menettää Wimbledonissa saavuttamansa pisteet ja runsaan 100 000 euron palkintorahat. Hän sai myös kahden vuoden kilpailukiellon. Oscar Pistorius
Murhasta seuranneessa poliisitutkinnassa Pistoriuksen kotoa löytyi dopingaineita, ja häntä epäiltiin murhan lisäksi dopingin käytöstä. Mikäli hänet todetaan syylliseksi dopingrikkomukseen, hän menettää Lontoon paralympialaisten kulta- ja hopeamitalinsa. Doping
Eri lajien välillä motiivitkin vaihtelevat huomattavasti. Substance Use & Misuse -lehdessä vuonna 2011 julkaistussa tutkimuksessa tutkittiin pyöräilijöiden, kehonrakentajien ja jalkapalloilijoiden dopingin käyttöä. Pyöräilijöiden tärkeimmät motiivit olivat kunnon ylläpitäminen ja rankan harjoittelun aiheuttamien sairauksien tai vammojen estäminen. Käytetyimpiä aineita olivat glukokortikoidit. Lisäksi merkittävänä tekijänä oli suorituskyvyn lisääminen. Kehonrakentajien selvästi yleisin syy dopingin käytölle oli lihasmassan kasvattaminen, ja anaboliset steroidit olivatkin ylivoimaisesti käytetyin dopingaine. Toisaalta kehonrakentajat eivät välttämättä pidä dopingia vaarallisena, ja he saattavat kokea steroidit luonnollisena tapana lisätä lihasmassaa. Koko lajin ilmapiiri on siis dopingmyönteinen, mikä oli myös iso syy, miksi kehonrakentajat käyttivät dopingia. Jalkapalloilijoiden yleisimpiä dopingaineita olivat kannabinoidit. Niiden käyttö liittyy pääsääntöisesti tietynlaiseen bilekulttuuriin, mutta osaltaan niitä käytetään myös peleistä aiheutuvan ahdistuneisuuden hoitoon. Suorituskykyä parantavien aineiden tärkein käyttösyy oli puolestaan lihasvoiman kasvattaminen. Christian Hoffmann
Vuonna 2009 Itävallan antidopingjärjestö Nada asetti Hoffmannin kilpailukieltoon epäiltynä veridopingin edistämisestä. Tämän jälkeen hän lopetti uransa. Vuonna 2011 Hoffmannin kilpailukiellon pituudeksi vahvistettiin kuusi vuotta. Hoffmann ei ole koskaan antanut positiivista dopingnäytettä, mutta Nadan mukaan hän on ollut aktiivisesti mukana veridopingissa ja on muun muassa luovuttanut vertaan dopingtarkoituksessa. Kristina Šmigun-Vähi
Tammikuussa 2002 ilmoitettiin, että Šmigunin 12. joulukuuta 2001 Brussonin maailmancupin osakilpailun yhteydessä antamasta doping-näytteestä oli löytynyt 19-norandrosteronia 6,4 nanogrammaa millilitrassa, mikä ylitti sallitun 5 nanogramman rajan. B-näyte osoittautui kuitenkin negatiiviseksi, kun 19-norandrosteronia löytyi 4,2 ng/ml, ja Šmigun vapautettiin doping-epäilyistä. Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2001
"Pääartikkeli: Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001" Pekka Vähäsöyrinki
Lahden vuoden 2001 dopingskandaalin jälkeen ilmestyi nimettömän testiryhmän tekemä "Dopingin musta kirja. Suomen maastohiihdon katastrofaalinen häpeä". Kirja sisältää luvun ""Kuolleen miehen todistus"", jossa on Hiihtoliiton edesmenneen puheenjohtajan Eino Petäjäniemen väite, jonka mukaan vastuuvalmentaja Vähäsöyrinki oli asettanut töihin tulonsa ehdoksi EPO-hormonin käytön. Petäjäniemi oli kertonut asiasta Jääkiekkoliiton puheenjohtajalle Kalervo Kummolalle ja Urheiluliiton puheenjohtaja Ilkka Kanervalle. Vastauksena kirjan väittämille, silloinen Vuokatin urheiluopiston rehtori Vähäsöyringin asianajaja Olli Rauste uhkasi kustantajaa korvausvaatimuksilla, mikäli ne jatkaisivat perättömän tiedon levittämistä. Vuoden 2002 talviolympialaisten hakuskandaali
Tammikuun alussa 1999 tuli esille vielä kongolaisen KOK-jäsenen Jean-Claude Gangan saama 60 000 dollarin voitot Salt Lake Cityn alueella tehdyistä maakaupoista, joissa rahoittajana oli ollut SLOC. Venäjän dopingskandaali
Venäjä toteutti systemaattista dopingohjelmaa myös isännöimissään Sotšin talviolympialaisissa vuonna 2014. Kesällä 2016 julkaistun Richard McLarenin raportin mukaan Venäjän valtio toteutti valtiojohtoista doping-ohjelmaa, jossa oli mukana kymmeniä venäläisurheilijoita. Esimerkiksi olympialaisten testilaboratorion seinään oli tehty kädenmentävä reikä, jonka kautta kiellettyjä aineita sisältävät näytteet vaihdettiin puhtaisiin. McLarenin raportin mukaan vastaavanlaisen vilppiä oli tehty vuosina 2011–2015. Venäjän olympiajoukkue vääristeli laajasti Lontoon 2012 olympialaisten tuloksia. Urheilijoiden sinetöityjä näytepulloja avattiin, ja niihin lisättiin esimerkiksi suolaa tai pikakahvin muruja, jotta pullon sisältöä olisi vaikeampi analysoida. McLarenin raportti osoittaa, että testinäytteiden systemaattisesta manipuloinnista hyötyi vuosien ajan venäläisiä urheilijoita kolmestakymmenestä eri urheilulajista. Mary Decker
Vuonna 1996 37-vuotias Decker selviytyi Yhdysvaltojen joukkueeseen Atlantan olympialaisiin. Karsintojen jälkeen kuitenkin selvisi, että Decker oli antanut doping-näytteen, joka sisälsi testosteronia suhteessa epitestosteroniin yli sallitussa suhteessa. Decker väitti, että tämä johtui hänen korkeasta iästään sekä hänen käyttämistään ehkäisypillereistä, mutta Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF ei hyväksynyt selitystä, vaan laittoi hänet kilpailukieltoon. Yhdysvaltojen yleisurheiluliitto oli Deckerin puolella, joten asia otettiin välitystuomioistuimen käsittelyyn. Tuomioistuin päätti asian IAAF:n hyväksi, joten Decker menetti 1997 sisäratojen MM-kisoissa voittamansa hopeamitalin. Myöhemmin Decker haastoi IAAF:n ja Yhdysvaltojen olympiakomitean oikeuteen, mutta oikeus päätti, ettei sillä ole asiassa tuomiovaltaa. Myös vetoomustuomioistuin tuli samaan tulokseen. Formula 1:n vakoiluskandaali
Skandaali paljastui, kun Kimi Räikkösen ja Felipe Massan Ferrari-autojen tankeista löytyi sinne kuulumatonta jauhetta ennen kauden 2007 Monacon GP:ta. Syylliseksi paljastui tallin päämekaanikko Nigel Stepney, jonka tekoa pidettiin kostona siitä, ettei häntä oltu ylennetty tallin tekniseksi johtajaksi. Sabotaasin tutkinnan yhteydessä paljastui myös, että Stepney oli myös vuotanut Ferrarin teknisiä tietoja McLarenille. McLarenin kautta tiedot olivat vuotaneet eteenpäin myös Renault'lle. Olga Jegorova
Vuoden 2001 MM-hallikisoissa Lissabonissa Jegorova voitti 3 000 metrin kilpailun ajalla 8.37,48. Samana vuonna Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 15.03,39. Samana vuonna hän myös voitti Kultaisen liigan kultapotin hänen voitettua lajinsa jokaisessa liigan osakilpailussa. 31. elokuuta Berliinissä hän juoksi 5 000 metrillä uuden Euroopan ennätyksen 14.29,32. Aikaisemmin samana vuonna hänen ilmoitettiin antaneen EPOa sisältäneen doping-näytteen, mutta hänen kilpailukieltonsa peruutettiin, sillä IAAF:n sääntöjen mukaan testi olisi pitänyt tehdä sekä verestä että virtsasta, kun Jegorova oli antanut ainoastaan positiivisen virtsanäytteen. Kilpailukiellon peruuntuminen aiheutti mielipahaa monissa hänen kilpakumppaneissaan. Marjo Matikainen-Kallström
Huhtikuussa 2008 Nelosen uutiset kertoi, että Matikaisen pöydällä oli ollut EPO-hormonipullo hiihtomaajoukkueen leirillä vuonna 1988. Nelosen tiedot perustuvat kahden maajoukkueen jäsenen (Erja Kuivalainen ja Jaana Savolainen) valaehtoisiin lausuntoihin. Matikainen-Kallström kiisti olleensa koskaan uransa aikana tekemisissä EPO-hormonin tai muiden kiellettyjen aineiden kanssa. EPO on ollut Kansainvälisen olympiakomitean kiellettyjen aineiden listalla vuodesta 1990. Suomen Hiihtoliitto
Vuonna 2011 entinen lajijohtaja ja päävalmentaja Antti Leppävuori, entinen lajipäällikkö ja toimitusjohtaja Jari Piirainen, entinen hiihtäjä Jari Räsänen sekä entinen lajipäällikkö ja päävalmentaja Pekka Vähäsöyrinki joutuivat syytteeseen törkeästä petoksesta eli asioiden salaamisesta vuosien 1999 ja 2000 dopingoikeudenkäynneissä. Räsänen ja Vähäsöyrinki tuomittiin törkeistä petoksista ehdollisiin vankeusrangaistuksiin. Oikeudessa osoitettiin, että Räsänen käytti vuosina 1996–1997 eli STT:n uutisen tarkoittamana aikana epo-hormonia. Oikeuden mukaan kaikki neljä syytettyä tiesivät, mitä Räsäselle tehtiin vuoden 1997 kisoissa. Alain Baxter
Baxterin mukaan aine joutui hänen elimistöönsä vahingossa hänen Yhdysvalloista ostamastaan nenäsuihkeesta. Hän oli käyttänyt samaa nenäsuihketta aikaisemmin Britanniassa. Kansainvälinen Hiihtoliitto langetti Baxterille kilpailukieltoa 15. joulukuuta 2002 asti. Hän kuitenkin valitti kilpailukiellostaan urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen (CAS), jonka päätöksestä hänen kilpailukieltonsa päättyi 18. elokuuta 2002. Hän valitti myös mitalinsa menettämisestä, mutta hänen hylkäyksensä pysyi voimassa. Éva Tófalvi
Tófalvi jäi kiinni dopingista keväällä 2016. Kansainvälinen ampumahiihtoliitto IBU tiedotti, että Tofalvin A- ja B-näyte sisälsivät meldoniumia. Näytteet otettiin 8. maaliskuuta 2016 Oslossa. Jan Ullrich
Vuonna 2006 Ullrichin nimi tuli esiin laajassa Operación Puerto -dopingskandaalissa. Ullrich oli osallistumassa vuoden 2006 Ranskan ympäriajoon, jossa hän oli ennakkosuosikki kilpailua vuosia hallinneen Lance Armstrongin lopetettua kilpauransa edelliskauteen (palasi kilpailuihin vuonna 2009). Ranskan ympäriajon kilpailunjohtaja Christian Prudhomme ilmoitti kuitenkin vain viikkoa ennen kilpailun alkua, että Ullrich ja moni muu huippuajaja (muun muassa Ivan Basso ja Joseba Beloki) eivät saa osallistua kisaan. El Pais -sanomalehti raportoi espanjalaisen lääkärin Eugenio Fuentesin vastaanotolta löytyneen pussitettua verta ja dopingdokumentteja, jotka liittävät yhteensä 58 ammattilaispyöräilijää mahdolliseen dopingin käyttöön. Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI kehotti ammattilaistalleja vetämään kaikki epäillyt ajajat pois kilpailutoiminnasta tutkimusten ajaksi. Ullrichin talli T-Mobile veti ykkösajajansa pois juuri ennen kilpailun alkua ja purki Ullrichin työsopimuksen myöhemmin heinäkuussa skandaalin johdosta. Ullrichia on ennenkin syytetty dopingin käytöstä ja vuonna 2002 hän sai kuuden kuukauden kilpailukiellon kärähdettyään ekstaasin ja amfetamiinin käytöstä. Ullrich ajoi autoa alkoholin vaikutuksen alaisena vuonna 2002, ja hänet tuomittiin ajokieltoon. Pekka Vähäsöyrinki
Vähäsöyrinki tuomittiin 9 kuukauden ehdolliseen vankeuteen törkeistä petoksista Helsingin käräjäoikeudessa kesäkuussa 2011. Oikeuden mukaan Vähäsöyrinki ja kaikki muut syytetyt olivat läsnä, kun hiihtäjä Jari Räsäsestä laskettiin verta Trondheimissa vuonna 1997. Vähäsöyrinki oli aktiivinen ja uraauurtava ”dopingvalmentaja” ja hän osallistui venäläisten kanssa nk. farmakologiseen ohjelmaan, jossa valmentautumiseen liittyivät epo ja kasvuhormoni. Lisäksi Vähäsöyrinki osallistui dopingia peittelevien aineiden hankintaan ja piti kiellettyjä aineita hallussaan ainakin 1998, jolloin hän vei niitä Kyrölle säilytettäväksi. Vähäsöyrinkin arvioitiin oikeuden mukaan tienneen, että verenlasku johtui epon käytön aiheuttamasta korkeasta hemoglobiinista. Pari viikkoa päätöksen jälkeen Vähäsöyrinki ilmoitti tyytymättömyytensä tuomioonsa kuten vähän aiemmin myös Jari Räsänen. Cris Cyborg
Yamanaka-ottelun jälkeen Santos antoi positiivisen dopingnäytteen. Näytteestä löydettiin metaboolisia jäämiä stanozolol-nimisestä steroidista. Ottelun tulos muutettiin ratkaisemattomaksi ja Santos tuomittiin vuoden kilpailukieltoon sekä 2 500 dollarin sakkoon. Anteeksipyynnön esittänyt Santos ei kiistänyt käryä, mutta kertoi aineen joutuneen hänen elimistöön luvalliseksi luullusta lisäravinteesta, jonka piti auttaa häntä painonpudotuksessa ennen ottelua. Dennis Mitchell
Vuonna 1998 Mitchell sai kahden vuoden kilpailukiellon dopingtestin liian korkeiden testosteroniarvojen vuoksi. Yhdysvaltain yleisurheiluliitto hyväksyi hänen puolustuksensa viidestä oluesta ja sukupuoliyhteydestä vaimon kanssa, mutta IAAF ei. Hän kilpaili viimeisen kerran vuoden 2001 maailmanmestaruuskilpailuissa ja lopetti uransa voittoon 4 × 100 m viestissä. Ian Thorpe
Maaliskuussa 2007 ranskalaisen L'Equipe-urheilulehti uutisoi Thorpen antaneen toukokuussa 2006 positiivisen doping-näytteen. Lehden mukaan Thropen näytteistä olisi löytynyt epätavallisen suuria hormoniarvoja. Australian antidopingtoimikunta ei kuitenkaan selvittänyt asiaa siihen liittyvien epäselvyyksien vuoksi, mutta kansainvälinen uintiliitto FINA vei asian urheilun vetoomustuomioistuimen CAS:n käsiteltäväksi. Thorpe kiisti dopingin käytön ja pyrki osoittamaan että korkeat hormoniarvot johtuivat luonnollisista syistä. Elokuussa 2007 Australian antidopingtoimisto Asada vapautti Thorpen dopingepäilyistä ja marraskuussa 2007 myös FINA ilmoitti vapauttaneensa Thorpen dopingepäilyistä Thorpe kertoi heinäkuussa 2014 olevansa homoseksuaali. Mihail Ivanov
2001 MM-kisoissa Lahdessa Ivanov hiihti pronssille 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Seuraavana vuonna 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä hän voitti 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun kultamitalin. Alun perin Ivanovin sijoitus 50 kilometrin kilpailussa oli toinen, mutta hän nousi voittajaksi kun Johan Mühlegg kärähti kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä ja menetti kultamitalinsa. Balco
Laboratorion doping-yhteyksiä on tutkittu pitemmän aikaa. Balcon on syytetty kehittäneen ensimmäisen erityisesti doping-käyttöön tarkoitetun, ns. design-steroidin, tetrahydrogestrinonin eli THG:n. THG tuli julkisuuteen, kun yhdysvaltalainen yleisurheiluvalmentaja Trevor Graham lähetti näytteen aineesta Yhdysvaltain antidopingtoimikunnalle USADAlle. 
Aineesta kärähtäneitä urheilijoita ovat muun muassa juoksija Regina Jacobs, kuulantyöntäjä Kevin Toth, moukarinheittäjät John McEwen ja Melissa Price sekä pikajuoksija Dwain Chambers. Lisäksi muun muassa pikajuoksijat Michelle Collins ja Tim Montgomery on asetettu USADAn todisteiden perusteella kilpailukieltoon, vaikka he eivät ole antaneet positiivista dopingnäytettä. Syksyllä 2007 Marion Jones myönsi myös käyttäneensä dopingia kaksi vuotta alkaen vuodesta 1999. Marion Jones palautti Sydneyn olympialaisissa 2000 voittamansa mitalit. Jerome Young
Myöhemmin Young myönsi käyttäneensä urheilu-uransa aikana muun muassa kasvuhormonia ja EPOa. Yhdysvaltain antidopingtoimikunta hylkäsi kesäkuussa 2008 kaikki Youngin tulokset ja saavutukset vuoden 1999 alusta lähtien. Näin hän menetti muun muassa Pariisin MM-kisojen 400 metrin kultamitalinsa. Riccardo Riccò
Ranskan antidopingjärjestö AFLD ilmoitti 17. heinäkuuta 2008, että Riccò oli antanut EPOa sisältäneen dopingnäytteen Ranskan ympäriajon neljännen etapin jälkeen. Hän oli voittanut kilpailussa kaksi etappia. Lopulta hän sai potkut tallista Leonardo Piepolin kanssa. 30. heinäkuuta 2008 Riccò myönsi käyttäneensä urheilussa kiellettyjä aineita. Lokakuussa 2008 Italian Olympiakomitea langetti Riccòlle kahden vuoden kilpailukiellon. Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin, CAS, lyhensi maaliskuussa 2009 kilpailukiellon pituudeksi 20 kuukautta. Harald Wurm
Wurm asetettiin väliaikaiseen kilpailukieltoon 13. joulukuuta 2015 dopingrikkeen vuoksi. Hänen epäillään käyttäneen kobolttikloridia suorituskyvynsä parantamiseksi. Ainetta myös löydettiin hänen hallustaan. Helmikuussa 2016 Wurm myönsi dopingin käytön oikeudenkäynnissä. Hänet tuomittiin maksamaan 2000 euron sakot. Vuoden 2002 talviolympialaisten hakuskandaali
Lähtölaukaus asialle tapahtui 24. marraskuuta 1998, kun Salt Lake Cityn TV-kanava KTVX ilmoitti SLOC:n maksaneen yhden KOK-jäsenen tyttären eli kamerunilaisen KOK-jäsenen René Essomban tyttären Sonia Essomban opiskelun American Universityssä Washington D.C:ssä pian vuoden 1998 talvikisavalinnan jälkeen eli vuonna 1991. SLOCn maksamaa opiskeluapurahaa paljastui 400 000 dollaria kaikkiaan 13 henkilölle, joista kuudella oli läheiset suhteet KOK:n afrikkalaisjäseniin. Pian näiden paljastui SLOCn tarjoamat terveydenhoitopalvelut KOK:n jäsenille. Niiden arvoksi arvioitiin 28 000 dollaria. Ville Tiisanoja
Tiisanoja joutui kiekonheittäjä Timo Tompurin kanssa kyseenalaiseen julkisuuteen keväällä 2002, kun harjoitusleiriltä Espanjasta palanneen parivaljakon Espanjasta ostetusta autosta löytyi Ranskan tullin tarkastuksessa kiellettyjä aineita. Urheilijat kiistivät aineiden kuuluneen heille. Miesten mukaan aineet löytyivät autossa olleesta lokerosta ja olivat auton edellisen omistajan. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
26. helmikuuta uutisoitiin, että Ala-Tikkurilan Shell-huoltoasemalle (Härkävaljakontie 30, Helsinki) oli jäänyt Hiihtoliiton lääkärinlaukku, josta löytyi infuusionestepusseja ja ruiskuja. Miesten päävalmentaja Kari-Pekka Kyrö kävi hakemassa laukun poliisilta. Jari Räsänen
Valtakunnansyyttäjänvirasto pyysi vuonna 2008 lisätutkintaa asiassa. Haluttiin selvittää, ovatko herjausoikeudenkäynnissä korvauksia vaatineet syyllistyneet petokseen tai ovatko myöhemmin dopingista kiinni jääneet syyllistyneet perättömän lausunnon antamiseen Niinpä vuonna 2011 Räsänen, entinen lajijohtaja ja päävalmentaja Antti Leppävuori, entinen lajipäällikkö ja toimitusjohtaja Jari Piirainen sekä entinen lajipäällikkö ja päävalmentaja Pekka Vähäsöyrinki joutuivat syytteeseen asioiden salaamisesta vuosien 1999 ja 2000 dopingoikeudenkäynneissä. Räsänen ja Vähäsöyrinki tuomittiin törkeästä petoksesta ehdollisiin vankeusrangaistuksiin. Räsänen sai vuoden ehdollista vankeutta. Leppävuori ja Piirainen todettiin syyttömiksi. Oikeudessa osoitettiin, että Räsänen käytti vuosina 1996–1997 eli STT:n uutisen tarkoittamana aikana epo-hormonia. Oikeuden mukaan kaikki neljä syytettyä tiesivät, mitä Räsäselle tehtiin vuoden 1997 kisoissa. Räsäsen tapauksessa oli tuomioistuimen päätöksen mukaan raskauttavaa, että hän sai rikoksella itselleen huomattavaa taloudellista hyötyä ja oli itse dopingaineen käyttäjä. Räsänen valitti tuomiosta Helsingin hovioikeuteen. Syyskuussa 2012 hovioikeus ilmoitti pitävänsä voimassa käräjäoikeuden langettamat tuomiot, mutta alensi Räsäsen ja Vähäsöyringin vastapuolelle maksamia oikeudenkäyntikulujen korvaussummia. Kesäolympialaisten 2008 kritiikki
Huippu-urheilua kritisoidaan dopingin yleistymisestä. Dopingtesti tehtiin Pekingin olympialaisissa 4 770 kertaa. Päättäjäispäivään mennessä julkaistiin kuuden urheilijan kärynneen ja neljän hevosen saaneen kiellettyjä kipulääkkeitä. Paljastuneita tapauksia olivat ukrainalainen seitsenottelija Ljudmila Blonska (hopea), pohjoiskorealainen ampuja Kim Jong-su (hopea ja pronssi), ukrainalainen painonnostaja Igor Razoronov, kreikkalainen aitajuoksija Fani Halkia, espanjalaispyöräilijä Isabel Moreno, vietnamilaisvoimistelija Thi Ngan Thuong Do ja Norjan esteratsastusjoukkueen Camiro-hevonen (pronssi). Kisojen jälkeen dopingtapauksia paljastui lisää ja joulukuussa 2008 vahvistettiin valkovenäläisten moukarinheittäjien Vadim Devjatovskin ja Ivan Tsih’anin sekä puolalaisen melojan Adam Seroczynskin antaneen kisojen aikana positiivisen dopingnäytteen. Korisliiga-kausi 2007–2008
Torpan Poikien sentteriä Iiro Tenngreniä epäiltiin kauden aikana huumausainerikoksista. Hänen kotoaan löydettiin vuoden 2007 lopulla kotietsinnän yhteydessä pieniä määriä amfetamiinia ja kokaiinia. Vuoden 2008 alkupuolella tehdyssä etsinnässä Tenngrenin asunnolta löytyi jälleen kokaiinia. Myös hänen verikokeensa antoivat positiivisen tuloksen kokaiinin käytöstä. Syytetty itse on kiistänyt kaikki häneen kohdistetut huume-epäilyt. Torpan Pojat jätti huume-epäilyjen takia maaliskuun 2008 puolivälissä Tenngrenin pois loppukauden pelaavasta kokoonpanosta. Carlos Gurpegi
Gurpegi sai marraskuussa 2003 kahden vuoden kilpailukiellon, kun vuotta aikaisemmin otetussa dopingtestissä löytyi viitteitä nandrolonin käytöstä. Kilpailukieltoa lykättiin useaan otteeseen, sillä Gurpegin valitti tuomiosta ja vetosi Extremaduran yliopiston tekemään tutkimukseen, jonka mukaan hänen kehonsa tuotti ainetta luontaisesti tavallista enemmän, mutta tuomio piti. Hän oli sivussa koko kauden 2006–2007 ja suurimman osan kaudesta 2007–2008. Gurpegi palasi virallisiin otteluihin huhtikuussa 2008. Dragutin Topić
2. helmikuuta 2001 Wuppertalissa Topićin doping-näytteestä löytyi nandrolonin aineenvaihduntatuotetta norandrosteronia ja hänelle langetettiin kahden vuoden kilpailukielto. Kärsittyään rangaistuksensa hän palasi takaisin kilpakentille ja sijoittui 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa neljänneksi. 2004 Ateenan olympiakisoissa hän selviytyi loppukilpailuun, missä sijoittui kymmenenneksi. 2005 Madridin halli-EM-kisoissa hän oli viides ja samana vuonna Helsingin MM-kisoissa yhdeksäs. Kaksi vuotta myöhemmin Osakan MM-kisoissa hän jäi karsintoihin tuloksella 219. 2008 Valencian MM-hallikisoissa hän sijoittui kuudenneksi, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän oli Torinon EM-hallikisoissa kahdeksas, mutta putosi loppukilpailusta Berliinin MM-kisoissa. Jessica Hardy
Elokuun ensimmäisenä päivänä 2008 Yhdysvaltain anti-doping-yhdistys ilmoitti, että Jessica Hardyn antamasta dopingnäytteestä löytyi klenbuterolia, joka on urheilussa kielletty aine. Tämän johdosta Hardy vetäytyi vapaaehtoisesti maansa olympiajoukkueesta. Toukokuussa 2009 ilmoitettiin, että hän tulisi olemaan vuoden urheilukiellossa. Kari-Pekka Kyrö
Kesällä 2008 Kyrö väitti, että Suomessa käytettiin 1990-luvun alusta vuoteen 2001 asti veridopingia ”sen kaikissa muodoissa”. Kyrön mukaan Hiihtoliitto oli yksi kiellettyjen aineiden hankkijoista. Manuel Beltrán
Ranskan senaatti kertoi 2013 Beltránin olleen yksi ajajista, joiden dopingnäytteistä oli vuoden 1998 Ranskan ympäriajossa löytynyt vähäisiä määrää EPO-hormonia Ranskan antidopingjärjestön 2004 tekemissä uusintatesteissä. Hänelle, kuten muillekaan ajajille, ei aiheutunut sanktioita asian johdosta. Samuel Francis
Francis sai vuonna 2017 dopingin takia kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 16.11.2016–15.11.2018, kun hänen Pekingin olympialaisissa 2008 antamansa dopingnäytteen uudelleentutkinnassa vuonna 2016 paljastui merkkejä dopingin käytöstä. Venäjän dopingskandaali
Wadan raportin mukaan Moskovan dopinglaboratorion johtaja Grigori Rodtšenkov tuhosi yli 1 400 näytettä vähän ennen kuin Wadan edustajat tulivat. Doping on ollut Wadan mukaan laajamittaista ja järjestelmällistä, ja se on ollut Venäjän urheiluviranomaisten tiedossa. Asiaan on sotkeutunut myös Venäjän turvallisuuspalvelu FSB, joka on valvonut dopinglaboratorion toimintaa ja uhkaillut sitä. Tinkoff
Huhtikuussa 2001 Bo Hamburger jäi kiinni vastikään käyttöön otetussa EPO-hormonin käytön paljastavassa doping-testissä. Testin avulla pystyttiin erottamaan kehon luonnollinen EPO-hormoni synteettisesti tuotetusta hormonista. Kuitenkin myöhemmin tehdyt testit osoittautuivat negatiivisiksi, ja niinpä urheilun välitystuomioistuin (CAS) totesi hänet syyttömäksi vuonna 2002. Talli kuitenkin oli päättänyt Bo Hamburgerin sopimuksen jo syyskuussa 2001. Veronica Campbell-Brown
Toukokuussa 2013 Campbell-Brown antoi diureettia sisältäneen dopingnäytteen. Campbell-Brownin mukaan aine oli peräisin jalkavamman hoitoon käytetystä voiteesta. Jamaikan yleisurheiluliitto antoi hänelle tapauksesta varoituksen, jonka kuitenkin kansainvälinen yleisurheiluliitto kumosi ja antoi kahden vuoden kilpailukiellon. Campbell-Brown valitti tuomiostaan Urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka vapautti hänet kilpailukiellosta. CAS:n mukaan Campbell-Brownin dopingnäytteen keräämisessä ja käsittelyssä oli ollut vakavia puutteita. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Arto Halonen on tehnyt jupakasta ja lajin dopingkysymyksestä dokumenttielokuvan Sinivalkoinen valhe, jonka ensi-ilta oli syksyllä 2012. Jari Isometsä
Jari Isometsä löi itsensä läpi kansainväliselle huipulle Albertvillen talviolympialaisissa 1992 voittamalla viestipronssia. Hän tuli tutuksi erityisesti kovasta irtiottokyvystään ja siksi hiihtikin ankkuriosuuden arvokisaviesteissä. Henkilökohtaisilla matkoilla Isometsän paras sijoitus oli Thunderbayn MM-hiihdoissa 1995 voittama takaa-ajon pronssimitali. Isometsä edusti seuratasolla Alatornion Pirkkoja. Hänen valmentajanaan toimi Harri Kirvesniemi. Kirvesniemen lailla myös Isometsä oli loistava juoksija. Juniorivuosinaan Isometsä juoksi 800 metriä aikaan 1.56. 
Vuonna 2001 Isometsä oli osallisena Lahden vuoden 2001 hiihdon MM-kisojen dopingskandaalissa. Hän oli ensimmäinen kaikkiaan kuudesta kärähtäneestä hiihtäjästä. Isometsä yritti aluksi suojella muita ottamalla syyn kokonaan omille niskoilleen. Isometsä sai kahden vuoden kilpailukiellon ja menetti Lahdessa voittamansa mitalit. Hän oli kilpailukiellossa 22. helmikuuta 2001 – 21. helmikuuta 2003. Jari Isometsä on kirjoittanut yhdessä Jari Porttilan kanssa kirjan "Karpaasin käry" taustoista, jotka johtivat Lahden dopingskandaaliin. Jari Isometsä on toistuvasti kieltänyt dopingin käytön ja on ollut yhtenä asianosaisena doping-oikeudenkäynnissä. Kesäkuun 8. päivä 2011 lääkäri Pekka Koponen (k. 2011) ilmoitti tosin toimittaneensa Jari Isometsälle EPO-hormonia, joka kuuluu kiellettyihin doping-aineisiin. Koponen väitti 8. kesäkuuta 2011 Nelosen uutisissa, että Jari Isometsä valehteli edellisenä päivänä oikeudessa dopingin käytöstään. Doping
Historian tunnetuin dopingtapaus on todennäköisesti Ben Johnsonin kärähtäminen kesäolympialaisissa 1988. Kanadalainen Johnson voitti miesten 100 metrin juoksun maailmanennätysajalla 9,79 ja jätti kilpailun toisen ennakkosuosikin Carl Lewisin selvästi taakseen. Johnson jäi kuitenkin kiinni hormonien käytöstä ja menetti olympiavoittonsa. Kansainvälinen yleisurheiluliitto muutti 1989 sääntöjään, minkä seurauksena Johnson menetti myös MM-kilpailuissa 1987 voittamansa kultamitalin. Johnson sai kilpailukiellon ja kärähti uudelleen vuonna 1993. Tämän jälkeen hän sai elinikäisen kilpailukiellon. Johnson ei ole koskaan myöntänyt dopingin käyttöä, vaan väittää, että joutui sabotaasin kohteeksi. Andrea Pollack
Pollack tunnusti vuonna 1998, että itäsaksalaiset johtajat ja valmentajat olivat systemaattisesti lääkinneet häntä dopingaineilla hänen kilpauransa aikana. Martin Johnsrud Sundby
Sundby antoi kaudella 2014–2015 kaksi dopingnäytettä, joissa oli liikaa Ventolin-astmalääkkeestä peräisin ollutta salbutamolia. Kansainvälinen hiihtoliitto FIS vapautti hänet dopingepäilyistä syyskuussa 2015. Kansainvälinen antidopingkunta Wada valitti tapauksesta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CASsiin, joka muutti tuomiota heinäkuussa 2016. Hän sai kahden kuukauden kilpailukiellon koska hänen ei katsottu rikkoneen sääntöjä tarkoituksella. Häneltä hylättiin neljä maailmancupin osakilpailutulosta ja tämän seurauksena hän menetti tuon kauden Davosin kilpailun ja Tour de Ski -voittonsa sekä maailmancupin kokonaiskilpailun voiton. Maailmancupin korjatuissa pisteissä hän sijoittui kuudenneksi. Tatjana Andrianova
Andrianovan Helsingin MM-kilpailuissa 2005 antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2015 ja siitä löydettiin merkkejä stanozololin käytöstä. Hän sai Venäjän yleisurheiluliitolta kahden vuoden kilpailukiellon ja hänen tuloksiaan hylättiin aikaväliltä 9.8.2005–8.8.2007. Näin hän olisi menettänyt pronssimitalinsa Helsingin MM-kilpailuista. Andrianova valitti kilpailukiellostaan urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen (CAS), joka kumosi kilpailukiellon. Cassin mukaan Andrianovan dopingnäyte oli uudelleentestattu liian myöhään sillä vuosina 2005–2014 voimassa olleet kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n dopingsäädökset sallivat uudelleentestauksen kahdeksan vuoden ajan näytteen otosta. Aikateríni Thánou
Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Thánou oli yksi kotiyleisön suurimmista mitalitoivoista. Päivää ennen avajaisia Thánou ja hänen harjoituskumppaninsa Konstantínos Kentéris jättivät saapumatta doping-testiin ja joutuivat myöhemmin samana iltana moottoripyöräonnettomuuteen. Molempien väitettiin loukkaantuneen ja joutuneen sairaalahoitoon. Seuranneessa doping-skandaalissa Kentéris ja Thánou ilmoittivat lopulta vetäytyvänsä kilpailuista 18. elokuuta pidetyn Kansainvälisen olympiakomitean kurinpitolautakunnan kuulemisen jälkeen. Heidän valmentajansa Chrístos Tzékos asetettiin toimintakieltoon ja hänen hallustaan löydettiin myöhemmin suuria määriä steroideja ja muita dopingaineita. Vuoden 2002 talviolympialaisten hakuskandaali
Poundsin komitean selvitysten yhteydessä kävi ilmi myös Naganon vuoden 1998 kisojen haun epäselvyydet. Pian ilmoitettiin, että rahankäyttöön liittyvät asiakirjat oli hävitetty arkistotilanpuutteen vuoksi. Tietoja hakuprosessin epäselvyyksistä tuli kuitenkin ilmi. Venäjän dopingskandaali
Rodtšenkov on kertoi todistuksessaan, että vajaat kaksi viikkoa ennen Sotšin olympialaisia hän sai puhelun Venäjän olympiadelegaation puheenjohtaja Aleksandr Kravtsovilta. Kravtsov kertoi tuolloin Rodtšenkoville, että Starik ja Jekaterina Jurjeva olivat jääneet kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä, ja kansainvälinen ampumahiihtoliitto oli asettanut heidät kilpailukieltoon. Rodtšenkovin mukaan tämän jälkeen Venäjän maajoukkueen urheilijoiden valmistautumisesta vastaavan järjestön johtaja Irina Rodionova kertoi hänelle, että Starik uhkasi kiinni jäämisen jälkeen paljastaa dopingin käyttönsä taustat. Starik – jolta oli odotettu mitalin voittamista Sotšin kisoista – oli halukas kertomaan, kuinka Venäjän dopingjärjestelmä toimi: Stanislav Dmietrjev toimitti venäläisurheilijoille EPO-hormonia. Fysiikan tutkimus
Vuonna 2002 paljastui Bell Labsissa työskennelleen nuoren fyysikko Jan Hendrik Schönin tekemä törkeä tieteellinen vilppi. Schön oli julkaissut sensaatiomaisia tutkimustuloksia hyvin arvostetuissa lehdissä kuten "Science" ja "Nature". Hänet oli myös useaan kertaan palkittu tekemistään löydöistä materiaalitutkimuksen saralla ja monet povasivat hänelle jopa Nobel-palkintoa. Vuonna 2001 hän väitti keksineensä molekyylitransistorin ja julkaisi tutkimuksia uskomatonta tahtia, peräti yli 90 julkaisua noin kolmen vuoden aikana. Pian kuitenkin kävi ilmi, etteivät muut tutkijat yrityksistä huolimatta pystyneet toistamaan hänen tuloksiaan ja hänen huomattiin käyttäneet samoja mittaustuloksia eri yhteyksissä väittäen niiden olevan eri materiaaleista. Tapausta tutkinut komitea totesi Schönin väärentäneen mittaustulokset ainakin kuuteentoista julkaisuun. Samoihin aikoihin myös Lawrence Berkeley National Laboratoryssa (LBNL) paljastui tieteellinen huijaus. Laboratorion tutkijat väittivät löytäneensä alkuaineet 116 ja 118, mutta vetivät väitteensä myöhemmin takaisin. Therese Johaug
Norjan hiihtomaajoukkueen lääkäri Bendiksen kertoi dopingin käytön paljastutua, ettei tiennyt voiteen sisältäneen Wadan kielettyjen aineiden listalla olevia aineita. Hän on kuitenkin toiminut aiemmin voidetta valmistavan yhtiön lääketieteellisenä johtajana. Johaug on kertonut olevansa tarkka käyttämistään aineista, mutta hän ei silti huomannut pakkauksessa olevaa dopingiksi luokiteltavista aineista kertovaa merkintää. Bendiksenille Trofodermin-voidetta myyneen italialaisen apteekin työntekijän mukaan Trofoderminiä saa vain erikseen pyytämällä. Kohun noustua Norjan hiihtomaajoukkueen lääkäri Bendiksen erosi tehtävästään välittömästi. Monet asiantuntijat, esimerkiksi Suomen hiihtoliiton vastuulääkäri Maarit Valtonen ja hiihtovalmentaja Toni Roponen, ovat tyrmänneet Johaugin selityksen epäuskottavana. Aine, josta Johaug kärähti on sama, joka siivitti DDR:n monena vuonna olympiamenestykseen. Johann Mühlegg
Vuoden kuluttua Salt Lake Cityn olympialaisissa Mühleggin voittoisat otteet jatkuivat, kun hän hiihti voittoon 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, takaa-ajossa sekä 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa. Päätösmatkan, 50 kilometrin kilpailun jälkeen, hänen ilmoitettiin jääneen doping-testissä kiinni kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä. 50 kilometrin kisan jälkeen Mühlegg ryhtyi virtsaamaan hankeen saatuaan kutsun doping-testiin ja alkoi tankata itseensä nestettä pystyäkseen antamaan näytteen, mikä herätti epäilyksiä. Kuitenkin hänen aikaisemmin kilpailuissa antamastaan näytteistä oli käynyt ilmi doping-rike. Urheilun välitystuomioistuimen joulukuussa 2003 tekemän päätöksen myötä Mühlegg menetti myös kaksi muuta kisoissa voittamaansa mitalia. Kelli White
Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 White voitti Yhdysvaltain joukkueessa maailmanmestaruuden 4×100 metrin viestissä. Lisäksi hän juoksi 200 metrillä kolmanneksi ja 100 metrillä seitsemänneksi. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti sekä 100 että 200 metrin kilpailut, mutta menetti mitalinsa jäätyään doping-testissä kiinni kielletyn modafiniilin käytöstä. Aluksi White väitti käyttäneensä modafiniilia narkolepsian hoitoon. Vuonna 2004 White myönsi käyttäneensä anabolisia steroideja ja erytropoietiiniä kolmen vuoden ajan ennen Pariisin MM-kisoja. Tämän jälkeen kaikki hänen 15. joulukuuta 2000 jälkeen tekemänsä suoritukset mitätöitiin, ja näin hän menetti myös vuoden 2001 MM-mitalinsa. Kärähdyksensä jälkeen hän on toiminut dopingin vastaisessa työssä ja muun muassa avustanut Yhdysvaltain anti-doping-toimikuntaa. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
28. helmikuuta neljä suomalaishiihtäjän kerrottiin antaneen positiivisen A-näytteen. Heistä Harri Kirvesniemi, Mika Myllylä ja Milla Jauho myönsivät aineiden käytön, ja neljänneksi hiihtäjäksi paljastui 6. maaliskuuta B-näytteiden valmistuttua Virpi Kuitunen. Näin ollen myös naisten viestijoukkueen voittama hopeamitali hylättiin, koska Jauho ja Kuitunen hiihtivät joukkueessa. Sen sijaan Kuitunen sai pitää 18. helmikuuta voittamansa takaa-ajon kultamitalin, koska oli antanut kilpailun jälkeen negatiivisen dopingnäytteen. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
22. helmikuuta Suomen miesten viestijoukkue voitti kultaa joukkueella Janne Immonen, Harri Kirvesniemi, Sami Repo ja Mika Myllylä. Heistä Immonen joutui dopingtestiin heti viestihiihdon jälkeen, ja koko Suomen hiihtojoukkue testattiin saman päivän iltana. Antonio Pettigrew
Toukokuussa 2008 Pettigrew myönsi käyttäneensä dopingia uransa aikana. Tunnustuksensa jälkeen Pettigrew sai kahden vuoden kilpailukiellon ja hän menetti Sydneyn olympialaisten pitkän viestin olympiakullan ja vuosien 1997, 1999 ja 2001 MM-kisojen viestikullat. Kaikki Pettigrew'n 1. tammikuuta 1997 jälkeen tekemät tulokset hylättiin. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
25. helmikuuta uutisoitiin toisen suomalaishiihtäjän dopingkärystä, ja seuraavana päivänä varmistui, että kyseessä oli viestijoukkueessa hiihtänyt Immonen. Näin ollen miesten viestijoukkue menetti voittamansa kultamitalin. Kultamitali meni lopulta Norjalle, joka onkin tästä asti ollut voittamaton miesten MM-viesteissä. Lance Armstrong
Motorola-tallissa Armstrongin kanssa ajanut Frankie Andreu sanoo dopingin tulleen pyöräilytalliin vuonna 1995, jolloin tallin ajajat kokivat, etteivät he pysty enää kilpailemaan eurooppalaistalleja vastaan, joiden oletettiin käyttävän kiellettyjä aineita. Hän myös kertoi Armstrongin käyttäneen steroideja, kasvuhormonia, epoa, testosteronia sekä kortisonia. Andreun mukaan Armstrongilla oli merkittävä rooli tallin dopingin käytössä. Norboletoni
Kemisti ja lisäainevalmistaja Patrick Arnold löysi 1990-luvulla norboletonista 1960-luvulla tehdyt tutkimukset. Hän innostui aineesta, sillä havaitsi tutkimusten mukaan sen olevan voimakkaasti anabolinen ja vain lievästi androgeeninen. Hän päätti tuoda sen markkinoille designsteroidina. Dopingvalvojat eivät tunteneet ainetta, eikä sitä oltu siten myöskään mainittu kiellettyjen aineiden listalta. Sen käyttö paljastui 2002, kun pyöräilijä Tammy Thomasin dopingnäytteestä löytyi jälkiä siitä. Los Angelesissa toimivan dopinglaboratorion testaajat huomioivat Thomasin näytteen, josta löytyi poikkeuksellisen vähän ihmisen luonnollisia steroideja. Laboratorio kehitti pian tämän jälkeen uuden testin, jonka avulla norboletonin käyttö pystyttiin havaitsemaan. Sheri-Ann Brooks
Kesällä 2009 Brooksin Jamaikan mestaruuskilpailuiden yhteydessä otetusta dopingnäytteestä löytyi kiellettyä metyyliksantiini-piristettä. Hänet kuitenkin vapautettiin dopingepäilyistä, kun B-näyte oli tutkittu ilman hänen lupaansa ja ilman hänen tai edustajansa läsnäoloa. Samassa yhteydessä kiinni jäänneet pikajuoksijat Yohan Blake, Marvin Anderson, Allodin Fothergill ja Lansford Spence saivat kolmen kuukauden kilpailukiellon. Doping
KOK:kin aloitti dopingin vastaisen työn 1960-luvulla. Rooman kuolemantapaus ja huhut dopingin käytön laajuudesta kesäolympialaisissa 1964 vauhdittivat päätöstä. KOK:n dopingkielto astui voimaan vuoden 1967 lopulla, mutta esimerkiksi anaboliset steroidit eivät vielä tuolloin olleet kiellettyjä. Niiden käyttö oli entisestään levinnyt, ja esimerkiksi vuoden 1968 kesäolympialaisiin valmistautuneesta Yhdysvaltain yleisurheilujoukkueesta arviolta noin kolmannes käytti anabolisia steroideja. Olympialaisten ensimmäiset dopingtestit tehtiin talviolympialaisissa 1968, mutta niissä yksikään urheilija ei kärynnyt. Sen sijaan Méxicossa 1968 kärysi neljä urheilijaa, ja ensimmäinen dopingista olympialaisissa kiinni jäänyt urheilija oli ruotsalainen viisiottelija Hans-Gunnar Liljenwall, jonka näytteestä löytyi alkoholia. Ruotsi menetti käryn takia joukkuekilpailusta saamansa pronssimitalin. Cera
Ceraa käytetään myös dopingaineena, koska se lisää erytropoietiinin tuotantoa ja sitä kautta parantaa elimistön hapenottokykyä. Ceraa on vaikeampi havaita testeissä kuin perinteistä epo-hormonia, koska sitä ei tarvitse ottaa yhtä usein. Ceran käyttö havaittiin ensimmäisen kerran 2008 Ranskan ympäriajossa. Pekingin olympialaisten dopingnäytteet tutkittiin uudelleen kisojen jälkeen ja testeissä löydettiin kuusi uutta dopingkäryä. Georg Andersen
Andersen oli hopealla myös Tokion MM-kilpailuissa vuonna 1991 työnnettyään tuloksen 20,81, mutta hänen suorituksensa hylättiin anabolisia steroideja sisältäneen dopingnäytteen vuoksi. Hän palasi dopingrikkeistään saamansa kilpailukiellon jälkeen kilpailemaan vielä vuoden 1995 MM-kisoihin mutta jäi tuolloin karsintaan tuloksella 18,84. Doping
Doping liittyi 1970- ja 1980-luvuilla osittain myös suurvaltapolitiikkaan. Laajamittaisesti dopingin käyttö alkoi ilmeisesti kylmän sodan aikana, ja Yhdysvallat ja Neuvostoliitto ovat syyttäneet toisiaan sen aloittamisesta. Ilmeisesti Neuvostoliitto sai alkujaan omat dopingtietonsa länsimailta, mutta sittemmin kehitti keinonsa itse. Varsinkin Itä-Saksan dopingohjelma on nykyään hyvin tunnettu. Siitä saatiin 1979 ensimmäiset vinkit, kun pikajuoksija Renate Neufeld kertoi, että hänet oli pakotettu käyttämään uransa aikana hormonitabletteja. Itä-Saksassa dopingaineista huolehti valtiollinen tutkimusohjelma, vaikka virallisesti maa vastustikin dopingia ja oli mukana sen valvonnassa. Venäjän dopingskandaali
Joulukuussa 2017 paljastui myös, että Venäjän naisten jääkiekkomaajoukkue oli käyttänyt kiellettyjä aineita Sotšin kisoissa. Íñigo Landaluze
Landaluze saavutti 101. sijan ensimmäisessä Ranskan ympäriajossaan vuonna 2003. Hän nousi huomattavaan kansainväliseen maineeseen kesällä 2005, jolloin hän voitti Dauphiné Libéré -ajon Ranskassa. Kohua aiheutti havainto poikkeuksellisen korkeasta testosteronitasosta. Landaluze vapautettiin kuitenkin dopingsyytöksistä, koska testauksessa oli ollut puutteita. Sama henkilö oli tutkinut sekä A- että B-näytteen, mikä ei ole sääntöjen mukaista. Marion Jones
Jones toteutti KOK:n ja Yhdysvaltain olympiakomitean vaatimuksen luopua kaikista viidestä olympiamitalistaan 8. lokakuuta 2007. Hän sai myös kahden vuoden kilpailukiellon, ja Yhdysvaltain olympiakomitea vaatii takaisin noin 100 000 dollaria hänelle maksettuja rahoja. 11. tammikuuta 2008 Jones sai newyorkilaisessa oikeusistuimessa puolen vuoden ehdottoman vankilatuomion. Syynä tuomioon oli se, että hän oli valehdellut viranomaisille dopingtutkinnan yhteydessä. Rangaistus oli ankarin mahdollinen. Jones sai myös kahden kuukauden tuomion harhaanjohtamisesta Tim Montgomeryn šekkipetostapauksen tutkinnassa. Lisäksi hänelle määrättiin 400 tuntia yhdyskuntapalvelua, ja vankeustuomion suoritettuaan Jones tulee olemaan vielä kahden vuoden ajan erityistarkkailussa. Oikeusdokumenttien mukaan Jones oli käyttänyt dopingaineina tetrahydrogestrinonia, erytropoietiinia sekä somatotropiinia. Balco
Balco nousi ensi kertaa laajasti julkisuuteen vuoden 2003 yleisurheilun MM-kisojen yhteydessä, kun kaksi kultamitalia pikajuoksumatkoilla voittanut Kelli White jäi kiinni kielletyn modafiniili-piristeen käytöstä. Lääkettä oli hänelle määrännyt Balcon lääketieteellinen johtaja Brian Goldman. Myös aikaisemmin monet Conten asiakkaat, kuten Randy Barnes, Gregg Tafralis ja C. J. Hunter, olivat kärähtäneet dopingista. Tinkoff
Vuoden 1998 Ranskan ympäriajossa esiin tullut doping-skandaali ei vaikutannut CSC talliin suoraan, mutta Bjarne Riis, joka osallistui kilpailuun sai tanskalaislehdistössä runsaasti kritiikkiä dopingvilpistä alkuvuodesta 1999. Tämän seurauksena Riis päätti myydä omistamansa osakkeensa "Professional Cycling Denmark APS". Ala-Tikkurila
Helmikuussa 2001 Lahden hiihdon MM-kisojen aikaan asuinalue nousi otsikoihin, kun Suomen hiihtomaajoukkueelta oli kisojen alla Viron Otepään osakilpailusta palatessa unohtunut lääkelaukku Ala-Tikkurilan Shellille, ja laukun sisältö oli paljastanut laajamittaisen doping-käytön. Skander Souayah
27. maaliskuuta 2002 Souayah antoi positiivisen dopingnäytteen Norja -ottelun jälkeen Tunisiassa. Näytteessä hänen verestään löydettiin nandrolonia. Souayahille langetettiin kuuden kuukauden pelikielto, joka alkoi 8. toukokuuta 2002. Tim Montgomery
Montgomeryn epäiltiin olleen tekemisissä kiellettyjä aineita valmistaneen BALCO-laboratorion kanssa ja siten itsekin käyttäneen dopingia. Hän ei kuitenkaan koskaan jäänyt kiinni dopingtestissä. Myöhemmin Montgomery kuitenkin myönsi käyttäneensä dopingia ja vuonna 2005 hän sai kahden vuoden kilpailukiellon. Samalla myös Montgomeryn kaikki tulokset 31. maaliskuuta 2001 lähtien hylättiin ja näin Montgomery menetti myös syyskuussa 2002 juoksemansa maailmanennätyksen. Kilpailukiellon saamisen jälkeen Montgomery lopetti uransa. Marraskuussa 2008 Montgomery tunnusti käyttäneensä testosteronia ja kasvuhormonia jo ennen Sydneyn kesäolympialaisia 2000. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Kuitunen ja Jauho valittivat kilpailukieltojensa pituudesta, mutta se ei muuttunut jälkikäteen. Asiaa käsiteltiin Hiihtoliiton ja hiihtäjien välillä välimiesoikeudessa. Välimiehenä toiminut professori Ari-Matti Nuutila katsoi, että Kuitunen ja Jauho eivät tienneet joukkueen lääkärin antaneen tiputuksessa kiellettyä ainetta. Kari-Pekka Kyrö sen sijaan esitti vuonna 2008, että Kuitunen olisi ollut tietoinen asiasta. Kyrön mukaan Kuitunen keskeytti Brussonin MC-hiihtokilpailun joulukuussa 2000 tahallaan annettuaan edellisenä päivänä liian suuren hemoglobiiniarvon. Kyrö oli sopinut FIS-pomon kanssa asiasta. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Jari Isometsä kertoi myöhemmin, että Hemohesin olivat hänelle annostelleet Hiihtoliiton lääkärit Turpeinen ja Mäkelä, eikä hän kertonut tästä helmikuun 18. päivän lehdistötilaisuudessa suojellakseen muuta joukkuetta. Myöhemmin kävi myös ilmi, että Immonen katkaisi takaa-ajokilpailussa sauvan tahallaan, jotta keskeyttäisi kilpailun eikä joutuisi dopingtestiinMTV3.fi: Janne Immonen. Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2001
Veridopingia tutkineiden Tapio Videmanin, Inggard Lereimin ym. tekemässä tutkimuksessa kaikista Lahdessa testatuista urheilijoista 17 prosentilla oli erittäin epänormaali verenkuva ja epänormaali 19 prosentilla (normaali 64 %:lla). Mitalisteista verenkuva oli 50 prosentilla erittäin epänormaali. Tutkimuksen mukaan tulosten perusteella veridoping on yleistä ja tehokasta ja että testit ovat tehottomia. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Jälkikäteen Kari-Pekka Kyrö on väittänyt, että Suomen joukkue käytti Hemohesiä laskeakseen veridopingilla (mm. EPO:lla) nostettuja veriarvoja. Kyrön mukaan myös muiden maiden hiihtäjät olivat käyttäneet Kyrön hankkimaa Hemohesiä. Kyrö kertoi ehdottaneensa FISin pääsihteerin puhuttelussa, että FIS ratsaisi kisakylän kiellettyjen aineiden varalta. Anthony West
Vuonna 2012 West jäi kiinni dopingtestissä, kun hänen näytteestään löydettiin jäämiä metyyliheksamiinistä. Aluksi West sai rikkeestään vain kuukauden kilpailukiellon, mutta CAS pidensi myöhemmin kilpailukiellon 18 kuukauden mittaiseksi, ja Westin suoritukset kyseiseltä aikaväliltä mitätöitiin. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Toinen maininta Lahden dopingskandaalista löytyy Arttu Wiskarin "Suomen muotoisen pilven alla" -kappaleesta, jossa lauletaan ""Entä jos lääkelaukkua ei ois Shellille unohdettu? Olisiko Nokian pääkonttorille Keilaniemessä käyttöä, jos johtajat olisi luureihin laittaneet kosketusnäyttöjä?"" Pekka Lehtinen
Pekka Lehtinen on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee MTV:n rikostoimittajana. Lehtinen on työskennellyt myös nyt jo lopetetussa MTV3:n 45 minuuttia -ajankohtaisohjelmassa. Lehtinen oli aikaisemmin Yleisradion palveluksessa uutistoimittajana 1993–2005 ja Nelosen tv-uutisten rikostoimittajana ja uutisankkurina 2006–2011. Lehtinen tunnetaan tutkivana journalistina, joka on muun muassa väittänyt suomalaisen maastohiihdon käyttäneen järjestelmällisesti dopingia vuosia ennen Lahden MM-hiihtojen dopingskandaalia 2001. Huhtikuussa 2008 Lehtinen väitti epo-hormonipullon löytyneen vuonna 1988 silloisen maajoukkuehiihtäjän Marjo Matikaisen hotellihuoneen pöydältä. Marjo Matikainen-Kallström kiisti dopingsyytökset. Christian Hoffmann
Vuonna 2002 Salt Lake Cityssä, Utahissa, Yhdysvalloissa pidetyissä talviolympialaisissa Hoffmann sijoittui aluksi 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toiseksi, mutta voittaja Johann Mühlegg kärähti myöhemmin kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä ja menetti kultamitalinsa, jolloin Hoffmann nousi olympiavoittajaksi. Tyler Hamilton
Olympialaisissa ja Espanjan ympäriajossa annetut dopingnäytteet eivät olleet ainoita merkkejä siitä, että Hamilton oli manipuloinut veren hematokriittiarvoaan. Huhtikuussa 2004 terveystarkastus osoitti poikkeavia veriarvoja. Javier Sotomayor
Vuonna 1999 Sotomayor voitti Pan-Amerikan kisojen mestaruuden, mutta kisojen jälkeen hän antoi kokaiinia sisältäneen dopingnäytteen ja menetti voittonsa. Alun perin hän sai kahden vuoden kilpailukiellon, mutta IAAF lyhensi kilpailukiellon vuoden pituiseksi, ja Sotomayor sai osallistua Sydneyn olympialaisiin. Edmontonin MM-kisoissa 2001 Sotomayor hyppäsi neljänneksi, mutta myöhemmin selvisi, että hän oli antanut aiemmin kesällä nandrolonia sisältäneen dopingnäytteen. Hänen Edmontonin tuloksensa hylättiin ja käryn ollessa jo toinen sai hän elinikäisen kilpailukiellon. Tyler Hamilton
Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Hamilton voitti alun perin kultaa henkilökohtaisessa aika-ajossa. 20. syyskuuta 2004 kävi ilmi, että Hamilton antamassa dopingtestissä oli jälkiä veridopingin käytöstä. Kaksi päivää positiivisen testituloksen julkistamisen jälkeen kansainvälinen olympiakomitea ilmoitti, että Hamilton saa pitää kultamitalin, koska tuloksen vahvistava B-näyte ei ollut positiivinen. Laboratorio, jossa näyte tutkittiin, oli jäädyttänyt näytteen, minkä takia siitä ei enää voitu tehdä testejä. Venäjän olympiakomitea jätti asiasta vetoomuksen urheilun kansainväliseen välitystuomioistuimeen. 27. kesäkuuta 2006 tuomioistuin kuitenkin hylkäsi vetoomuksen. Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2001
Suomen joukkue (Janne Immonen, Harri Kirvesniemi, Sami Repo, Mika Myllylä) tuli kilpailussa ensimmäisenä maaliin, mutta kilpailusuoritus hylättiin doping-rikkeen takia. Talviolympialaiset 2014
Venäjä harjoitti kisoissa systemaattista dopingia. Kesällä 2016 julkaistun Richard McLarenin raportin mukaan Venäjä toteutti valtiojohtoista dopingohjelmaa, jossa oli mukana kymmeniä venäläisurheilijoita. Esimerkiksi olympialaisten testilaboratorion seinään oli tehty kädenmentävä reikä, jonka kautta dopingia sisältävät näytteet vaihdettiin puhtaisiin. Urheilijoiden sinetöityjä näytepulloja avattiin ja niihin lisättiin esimerkiksi suolaa tai pikakahvin muruja, jotta pullon sisältöä olisi vaikeampi analysoida. McLarenin raportti osoittaa, että testinäytteiden systemaattisesta manipuloinnista hyötyi vuosien ajan venäläisiä urheilijoita kolmestakymmenestä eri urheilulajista. Useita venäläisurheilijoiden mitalisijoituksia ja muita sijoituksia onkin myöhempien tutkimusten perusteella hylätty. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Lahden MM-hiihtojen jälkeen monet Hiihtoliiton pääsponsorit purkivat sopimuksensa. Hiihtoliitto on joutunut talousvaikeuksiin myös vuosia tapahtumien jälkeen, ja muun muassa liiton toimitusjohtaja Jari Piirainen piti vuonna 2008 Kari-Pekka Kyrön Lahden dopingskandaaliin liittyviä paljastuksia ja median kirjoittelua syynä talousvaikeuksiin. Tilannetta ei ole helpottanut niin ikään Lahdessa kilpailleen Kaisa Variksen dopingkäryt Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 ja myöhemmin ampumahiihtäjänä alkuvuodesta 2008. Abeba Aregawi
Helmikuussa 2016 uutisoitiin Aregawin antaneen positiivisen dopingnäytteen Etiopiassa alkuvuonna 2016.Myös B-näyte osoittautui positiiviseksi. Aine oli meldoniumia, joka on ollut kiellettyjen aineiden listalla vuoden 2016 alusta lähtien. Aregawia uhkasi jopa kahdeksan vuoden kilpailukielto. Ruotsin dopingkomissio kuitenkin vapautti juoksijan epäilyistä, koska hän oli nauttinut ainetta juuri ennen sen kielletyksi julistamista, ja kumosi näin hänen kilpailukieltonsa heinäkuussa 2016. Aregawi ei kuitenkaan päässyt osallistumaan Rion olympialaisiin 2016. Crystal Cox
29. tammikuuta 2010 Associated Press ja ESPN.com kertoivat, että Cox on myöntänyt käyttäneensä anabolisia steroideja vuosina 2001–2004. Näin ollen hänen kaikki tulokset tältä ajalta mitätöidään. Cox on hyväksynyt neljän vuoden kilpailukiellon, joka kestää tammikuuhun 2014 asti. Yhdysvaltojen naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue saattaa menettää Ateenan vuoden 2004 olympiakultansa. Cox menetti mitalinsa 21. heinäkuuta 2012 Kansainvälisen olympiakomitean päätöksellä. Venäjän dopingskandaali
Venäjän dopingskandaali paljastui marraskuussa 2015, jolloin maailman antidopingtoimisto Wada esitti raportissaan, että Venäjällä on käytetty dopingia yleisurheilussa ja salailtu asiaa. Wada myös vaatii Venäjän sulkemista pois kansainvälisistä yleisurheilukilpailuista. Alkujaan Venäjän doping-ohjelma alkoi paljastua vuonna 2014 saksalaisen toimittajan Hajo Seppeltin paljastuksista. Discovery Channel Pro Cycling Team
Tallissa on paljastettu harjoitetun järjestelmällisesti dopingia. Tallin ajaja Lance Armstrong menetti dopingin paljastumisen vuoksi kaikki voittonsa. Norjalainen kilpapyöräilijä Steffen Kjærgaard ajoi samassa tallissa ja paljasti lokakuussa 2012 että hän on käyttänyt dopingia. Mutta hän sanoo ettei tiennyt sen olevan tallissa järjestelmällistä. Doping
Kiinan menestys olympialaisissa 1992 ja uinnin MM-kilpailuissa 1994 herätti voimakkaita dopingepäilyjä. Kiinalaisurheilijat eivät oikeastaan aiemmin olleet menestyneet kansainvälisissä kilpailuissa, eikä heitä siksi ollut juurikaan testattu. Monet valmentajat syyttivät kiinalaisia dopingista, ja väitettiin jopa, että itäsaksalaiset ja neuvostoliittolaiset kyseenalaiset valmentajat olisivat muuttaneet Kiinaan. Kiinalaisia syytettiin erityisesti kasvuhormonista, jonka käyttöä ei kovin helposti pystynyt tunnistamaan testeistä. Kiinalaisurheilijoita jäi lopulta vuoden 1994 jälkeen kiinni useita, muun muassa yli 40 uimaria. Kiinasta ilmoitettiin, että tapaukset olivat yksittäisiä eikä maassa ole systemaattista dopingin käyttöä. Kiinan antidopingtoiminta oli kuitenkin vielä tämänkin jälkeen pitkään salaista, sillä tietoja käryistä ei kerrottu. Vasta kesällä 2004 maan linja muuttui, ja antidopingtoimikunta julkisti edellisenä vuonna kiinnijääneet urheilijat. Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001
Palefacen kappaleessa "Shangri-La" lauletaan ""Kurtse ynnä Puonti sekä Pynnönen ja Piippo, Juolahtaakin mieleeni Lahti, hemohes ja hiihto, Hurahuh-hah-hei, vinkkimiehen viskipullo, Se on valeosto, vasikka ja KRP"".