Mikä on Ruandan pääkaupunki?
Ruanda
Vuodesta 2006 alkaen Ruanda on jaettu neljään maakuntaan, Pohjoinen, Etelä, Itä ja Länsi. Lisäksi pääkaupunki Kigali muodostaa oman hallintoalueensa.
Rutanan provinssi
Rutana on yksi Burundin 17 provinssista, ja se sijaitsee maan kaakkoisosassa. Myös sen pääkaupungin nimi on Rutana. Ruandan kansanmurha
Presidentti Habyarimanan lentokone oli 6. huhtikuuta 1994 laskeutumassa Kigalin lentoasemalle hänen palatessaan Tansaniasta kokouksesta, johon oli osallistunut joukko naapurimaiden päämiehiä, kun tuntemattomasta paikasta ammuttu ranskalainen "Milan"-ohjus osui presidentin koneeseen. Seuranneessa räjähdyksessä kone tuhoutui täydellisesti ja kaikki matkustajat, joukossa myös Burundin uusi presidentti Cyprien Ntaryamira, kuolivat. Ruandan valtionradio syytti presidentin salamurhasta seuraavana aamuna RPF:ää ja UNAMIR-joukkoja. "Akazu" ja hutujärjestöt aloittivat pitkään suunnitellun järjestelmällisen kansanmurhan toteutuksen. Kigali
Kigali on Ruandan pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee valtion keskiosissa. Guaranda
Guaranda on Bolívarin maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 24 000 asukasta. Luandan maakunta
Luandan maakunta on maakunta Angolassa. Sen pinta-ala on 18 835 neliökilometriä. Maakunnan asukasluku vuonna 2014 on noin 6,5 miljoonaa. Luandan maakunnan pääkaupunki on Luanda, joka on myös koko Angolan pääkaupunki. Ruanda
Ruanda on pääasiassa ruohotasankoa ja maasto on kumpuilevaa. Lukuisten mäkien ja kumpujen vuoksi maa tunnetaan myös nimellä "tuhansien mäkien maa" ("Pays des mille collines"). Pohjoisessa on korkeampaa vuoristoa ja maan luoteisosassa tulivuoria. Kongojoen ja Niilin vesistöjen raja kulkee pohjoisesta etelään läntisen Ruandan poikki noin 2 700 metrin korkeudessa.
Maan tärkeimmät kansallispuistot ovat Akageran kansallispuisto Tansanian rajalla, Nyungwen kansallispuisto maan kaakkoisosan kukkuloilla ja vuorigorilloistaan tunnettu Parc des Volcans maan luoteisosan vuorilla. Ruandan puolustusvoimat
Kuitenkin vuoden 2002 jälkeen Ruandan hallitus on uhannut käytännössä joka vuosi lähettävänsä joukkoja Kongon itäosiin, jollei Kongon hallitus saa kukistettua huturyhmiä, joiden Ruandan hallitus olettaa suunnittelevan hyökkäystä Ruandaan. Ruandan joukot ovatkin tehneet jatkuvasti iskuja sekä suurempia että pienempiä sotilasoperaatioita Kongon puolelle. Iskut ovat kohdistuneet myös siviileihin terrorin ja ryöstelyn muodossa. Koundara
Kaupunki sijaitsee linnuntietä runsas 330 kilometriä Guinean pääkaupunki Conakrystä pohjoiseen. Koundara on risteyspaikkakunta Labésta Senegaliin (valtionraja linnuntietä noin 18 kilometriä kaupugista pohjoiseen) ja Youkounkounista Guinea-Bissaun Gabuun (raja runsas 35 kilometriä Koundarasta länteen) johtaville maanteille. Se on prefektuurinsa keskeinen karjan, riisin, maapähkinöiden, hirssin ja maissin markkinapaikka. Kaupungissa on valtionsairaala. Ympäröivä maaseutu on pääosin savannia, jota asuttavat useat etniset ryhmät. Koundaran pohjoispuolella alkaa Badiarin kansallispuisto, joka toimii yhteistyössä Senegalin kaakkoisosan Niokolo-Koban kansallispuiston kanssa. Ruandan kansanmurha
Kenraaliluutnantti Roméo Dallaire kirjoitti kokemuksistaan Ruandassa teoksessa "Shake Hands with the Devil: The Failure of Humanity in Rwanda". Hän kertoo kirjassaan kärsineensä kansanmurhan jälkeen masennuksesta ja traumaperäisestä stressihäiriöstä. Dallaire palasi Ruandaan vuonna 2004, ja matkasta tehtiin samanniminen dokumentti, jossa Dallaire kertoo, mitä Ruandassa tapahtui 1994. Ruandan kansanmurha
Seuraavan päivän aamuna tutsien silmitön murhaaminen oli jo täydessä käynnissä, mutta YK-joukot eivät puuttuneet tilanteeseen. Ulkovallat ryhtyivät nopeasti evakuoimaan suurlähetystöjään. RPF, jonka joukkoja oli sijoitettu Arushan rauhansopimuksen mukaisesti Kigalin lähellä olevaan sotilastukikohtaan, aloitti sotatoimet alle 24 tuntia Habyarimanan murhan jälkeen. FAR vastasi RPF:n hyökkäykseen. Rintamalinjojen takana puolisotilaalliset joukot pystyivät näin jatkamaan kansanmurhaa armeijan suojeluksessa.
Ruandaan valittiin 8. huhtikuuta väliaikainen hallitus, jossa jäseninä oli ainoastaan äärihutupuolueiden edustajia. Uudeksi presidentiksi nousi Théodore Sindikubwabo, joka oli MRND-puolueen johtajia. Hallituksen ja presidentin ympärillä oli myös joukko muita johtajia, jotka organisoivat kansanmurhaa. MRND:n pääsihteeri Joseph Nzirorera järjesti kuolemanpartioille aseet ja käskyt työhön ryhtymiseksi, ja Pascal Simbikangwa ohjasi niiden toimintaa suoraan presidentin kansliasta käsin. Äärihutuliikkeiden pääideologina toimi historian professori Ferdinand Nahimana, joka perustamansa radioaseman ("Radio Télévision Libre des Mille Collines", tuhansien kukkuloiden vapaa radiokanava) kautta kehotti ja kiihotti väestöä aamusta iltaan tappamaan paitsi tutseja ja maltillisia hutuja, myös belgialaisia UNAMIR-joukkoja.
Radion ja paikallisten poliittisten johtajien jatkuvien kehotusten siivittämänä väkivalta levisi nopeasti koko maahan. Naapurit silpoivat toisiaan, työpaikoilla kollegat hakkasivat toisiaan kuoliaaksi. Lääkärit tappoivat potilaitaan ja opettajat oppilaitaan. Muutamassa päivässä kokonaisten kylien tutsiväestö oli tuhottu täydellisesti. Radiossa muistutettiin erityisesti, ettei naisille ja lapsille saanut osoittaa armoa. Erään kaupungin kunnanvaltuutetun kerrotaan tarjonneen tappajille 50 frangia jokaisen tapetun tutsin päästä – tapaa alettiin nimittää ”kaalien kauppaamiseksi”. Pahimpien arvioiden mukaan Ruandassa tapettiin 800 000 tutsia ja maltillista hutua pääosin viidakkoveitsillä noin sadan päivän aikana. Noin 400 000 ruandalaista lasta jäi ilman vanhempia, ja suurin osa heistä heitteille. Madeira
Madeiran väkiluku oli vuonna 2011 yhteensä 267 938, joista valtaosa eli yli 240 000 ihmistä asui Madeiran saarella. Madeiran pääkaupunki on pääsaaren eteläosassa sijaitseva Funchal, jonka asukasluku oli 112 015 vuonna 2011. Kuten muuallakin Portugalissa, saarilla puhutaan portugalia, valtauskonto on katolilaisuus ja rahayksikkö euro. Madeira on suosittu turistikohde, ja matkailu on alueen taloudelle tärkeä tulonlähde. Madeira tunnetaan muun muassa madeiraviinistä ja pääsaarta halkovista vesikanavista eli levadoista. Funchalissa järjestetään vuosittain uudenvuoden ilotulitus, joka on päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan maailman suurimpana. Ruandan jalkapallomaajoukkue
Ruandan jalkapallomaajoukkue edustaa Ruandaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Ruandan jalkapalloliitto. Ruanda-Urundi
Ruanda-Urundi oli Belgian vuosina 1916–1962 hallinnoima alue Keski-Afrikassa. Vuodesta 1916 vuoteen 1924 alue oli Belgian suoran sotilashallinnon alla. Vuonna 1924 alueesta muodostettin Kansainliiton mandaattialue ja vuonna 1946 Yhdistyneiden kansakuntien huoltohallintoalue. Vuonna 1962 alue jakautui itsenäistyneisiin Ruandan ja Burundin tasavaltoihin. Luanda
Luandan perustivat portugalilaiset vuonna 1575 nimellä "São Paulo de Luanda". Heitä kiinnosti luonnonsatama ja hopeakaivosten läheisyys sekä orjien saatavuus. Kaupunkiin valmistui katedraali vuonna 1583 ja luostari 1604. Vuodesta 1627 kaupunki on ollut Angolan hallinnollinen keskus. Vuodet 1640—1648) se oli hollantilaisten hallussa) . Vuodet n. 1550—1850 se oli merkittävä Brasiliaan suuntautuneen orjakaupan keskus. Ruanda
Ruanda on parlamentaarinen tasavalta, jossa on presidentti. Presidentin toimikausi on seitsemän vuotta. Ruandasta tuli parlamenttivaaleissa 15. tammikuuta 2008 maailman ensimmäinen maa, jossa naiset saivat enemmistön parlamenttiin. Syyskuun 2013 vaaleissa Kagamen puolue Rwandan Patriotic Front, RPF sai murskavoiton: 76 prosenttia äänistä ja 40 paikkaa 53:sta. Ruandan puolustusvoimat
Ruandan asevoimat () (FAR) oli maan armeijan nimi heinäkuuhun 1994 asti, jolloin Ruandan kansanmurha päättyi ja RPF syrjäytti maan hutuhallituksen. Monia FAR:in upseereita ja muita sotilaita, kuten kansanmurhana aikana asevoimien komentajana toiminut eversti Théoneste Bagosora, on haastettu Kansainväliseen rikostuomioistuimeen kansanmurhasta. Lisäksi muita RAF:n korkeita johtajia on epäilty osallisuudesta presidentti Juvénal Habyarimanan salamurhaan, joka oli alkukipinä kansanmurhalle. Virallisesti Ruandan asevoimat vastasivat kansanmurhan aikana vain Ruandan valtioalueen puolustamisesta Ruandan isänmaallista rintamaa vastaan, mutta sen joukot osallistuivat suorasti tai epäsuorasti kansanmurhan toteuttamiseen. Ruandan puolustusvoimat
Alkoi Toinen Kongon sota, jossa Ruandan puolustusvoimien tarkoituksena oli vallata Kinshasa, syrjäyttää Kabilan hallinto ja korvata se RCD-liikkeellä (). Angolan, Namibian ja Zimbabwen joukot kuitenkin asettuivat Kabilan taakse, mikä johti Ugandan ja Ruandan tappioasemaan. Ruandan puolustusvoimat vetäytyivät yhdessä Ugandan joukkojen kanssa Kongon itäosiin, jossa jatkuivat taistelut kongolaisia ja heidän liittolaisiaan vastaan. Ruandan joukkojen hallinnoiman alueen keskuspaikkana oli Goma. Luettelo Ruandan kaupungeista
Tämä on luettelo Ruandassa sijaitsevista kaupungeista. Ruandan kansanmurha
Ruandassa ryhdyttiin vuonna 1990 julkaisemaan hallituksen salaisesti ylläpitämää lehteä "Kangura" (”herätys”), joka vaati kaikkia hutuja tukemaan presidenttiä tutsien vastaisessa taistelussa ja ”arvosteli” Habyarimanaa liian vaatimattomista toimista. Lehdessä julkaistiin myös ”todisteita” RPF:n osallisuudesta muinaiseen salajuoneen, jonka avulla tutsit olisivat yrittäneet päästä takaisin valtaan, sekä listoja julkisiin laitoksiin ”soluttautuneista” tutseista ja heidän hutuapureistaan. Kuuluisin lehdessä julkaistu artikkeli oli vuoden 1990 joulukuussa ilmestynyt "Hutujen kymmenen käskyä", joka toisti John Hanning Speken yli sata vuotta vanhoja ajatuksia tutsien haamilaisista juurista. Se sisälsi myös räikeitä rasistisia kehotuksia, kuten että jokainen tutsi on epäluotettava ja että heidän ”..ainoa tavoitteensa on oman etnisen ryhmänsä ylivalta”. Hutuja kehotettiin ”liittymään yhteen taistelussa yhteistä tutsivihollista vastaan”. Kahdeksas ja kuuluisin käsky kuului: ”Hutujen pitää lopettaa tutsien sääliminen”. "Hutujen kymmenestä käskystä" tuli hyvin laajalle levinnyt ja suosittu artikkeli, ja sitä muun muassa luettiin julkisesti poliittisissa tilaisuuksissa. Ruandan sisällissota (1959–1961)
Ruanda itsenäistyi vuonna 1962. Taistelut jatkuivat vuonna 1963, kun maastapaenneet tutsit hyökkäsivät Ruandaan. Hutut torjuivat hyökkäyksen ja tappoivat hyökkäyksen seurauksena monia tutseja. Hutut torjuivat tutsien hyökkäyksen myös vuonna 1964. Ruandan isänmaallinen rintama
FPR:n perustivat Ugandassa vuonna 1987 sinne pakolaisina paenneet tutsit. Radio Télévision Libre des Mille Collines
Arvostelijat ovat sanoneet, että Ruandan hallitus avusti RTML:n luomisessa "viharadioksi" kiertääkseen sen faktan, että hallitus oli sitoutunut YK:lle kieltämään kaiken "vahingollisen radiopropagandan" maaliskuussa 1993 Dar-es-Salaamissa. Kuitenkin RTML:n johtaja Ferdinand Nahimana on väittänyt, että asema perustettiin ensisijaisesti vastapainoksi Ruandan isänmaallisen rintaman Radio Muhaburan lähettämälle propagandalle. Curaçao
Curaçaon pääkaupunki on Willemstad. Curaçaon saari sijaitsee 70 kilometriä Venezuelan rannikolta pohjoiseen Karibianmerellä. Se muodostaa yhdessä naapurisaarten Aruban ja Bonairen kanssa niin kutsutut ABC-saaret. Curaçaon etelärannikolla on useita lahtia ja poukamia, joista suurimman ympärille pääkaupunki Willemstad on muodostunut. Pohjoisranniko on valtaosaltaan teräväreunaista jyrkännettä mereen. Saaren korkein kohta on Mt. Christoffel 377 metriä meren pinnan yläpuolella. Ruandan lippu
Ruandan lippu on Ruandan kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallishymnin ohella. Se otettiin käyttöön 25. lokakuuta 2001. Lipussa on ylhäällä leveä vaaleansininen raita ja sen alapuolella kapeammat keltainen ja vihreä raita. Vaaleansiniseen raitaan on sijoitettu oikeaan yläkulmaan aurinko. Lipun väreistä sininen kuvaa onnea ja rauhaa, keltainen taloudellista edistystä ja vihreä kansakunnan toivoa tulevasta vauraudesta. Lipun aurinko kuvastaa valistusta ja tietoa. Lipun värit kuvaavat kansallista yhtenäisyyttä, työn ja uutteruuden kunnioitusta ja tulevaisuuden toivoa. Rangareddi
Rangareddi (, ) on yksi yksi Telanganan osavaltion 10 piirikunnasta Intiassa. Se kuului Andhra Pradeshin osavaltioon kesäkuuhun 2014 asti. Rangareddi ympäröi Hyderabadin piirikuntaa ja Hyderabad on sen pääkaupunki. Vuonna 2011 piirikunnassa asui 5 296 396 henkilöä, joka oli enemmän kuin missään muussa Andhra Pradeshin piirikunnassa. Ruandan puolustusvoimat
Moni Ruandan asevoimien entinen sotilas on liittynyt tähän uuteen kansalliseen armeijaan vuodesta 1994 lähtien. Maanpuolustus nielee ison osan köyhän valtion budjetista, mikä taas johtuu turvallisuusongelmista ja epävakaista oloista sen Kongon demokraattisen tasavallan, Burundin ja Ugandan vastaisilla rajoilla. FRD on hyökännyt Kongon itäosiin vuosina 1996 ja 1998 sekä osallistunut alueen sisällissotaan yhtenä osapuolena. Ruandan hallituksen mukaan Kongon itäosat muodostavat sen selustassa huomattavan turvallisuusongelman, koska alueelle hutujen vuoden 1994 tappion jälkeen pakeni paljon hutujen sotilasjoukkoja, kuten Interahamwen miliisejä. Nämä hutujoukot operoivatkin silloisesta Zairesta Ruandan uutta hallitusta vastaan. Toisaalta Ruandan hallituksen on arveltu käyttävän hutujen muodostamaa turvallisuusuhkaa vain tekosyynä saadakseen haltuunsa Kongon mineraalirikkaat itäosat. Tristan da Cunha
Tristan da Cunhan pääkaupunki on Edinburgh, ja saaren asukkaita kutsutaan tristanilaisiksi. Interahamwe
Vuonna 1991 Ruandan armeija oli alkanut aseistaa Interahamwea. Ruandan armeijaa taas aseisti ja tuki Ranska. Ruandan isänmaallisen rintaman aloittaman Ruandan hallituksen vastaisen sodan varjolla maassa oli toteutettu tutseihin kohdistuneita verilöylyjä. Aseistetut Interahamwen miliisijoukot olivat ottaneet osaa näihin tutsien joukkomurhiin ja verilöylyihin yhdessä armeijan ja muiden miliisien kanssa. Tärkein näistä oli 4.–10. maaliskuuta tapahtunut Bugeseran verilöyly, jossa Interahamwella oli merkittävä rooli armeijan tukijana. Hallitus oli väittänyt löytäneensä todisteita tutsien suunnitelmista hutujen joukkomurhaamiseksi, joten Interahamwe lähetettiin toteuttamaan "ennalta ehkäisevä itsepuolustusoperaatio". Etelä-Ruandassa sijaitsevan Bugeseran verilöyly oli tärkeä vaihe Ruandan konfliktin kärjistymisessä, koska se tarkoitti tutsienvastaisten toimien levinneen muuallekin maahan, eikä vain pohjoiseen, jossa Ruandan armeija ja RPF kävivät taisteluita. Viidakkoveitsin ja kevyin asein toteutetussa verilöylyssä sai surmansa 300 tutsia. 15. marraskuuta 1992 presidentti Habyarimana onnitteli puheessaan Interahamwea tämän tekemästä työstä Bugeserassa ja muualla. Interahamwe
Interahamwe (virallisesti Interahamwe za MRND) oli ruandalainen hutujen nuorisojärjestö, joka tunnetaan parhaiten Ruandan kansanmurhaan (1994) aktiivisesti osallistuneena puolisotilaallisena hutumilisiinä. Interahamwe oli muodostettu 1960-luvulla Kansallistasavaltainen liike demokratian ja kehityksen puolesta-hutupuolueen ("Mouvement républicain national pour la démocratie et le développement, MRND") maaseudun työpalveluvelvoiteryhmistä ja 1980-luvulla Interahamwesta tehtiin MRND:n nuorisojärjestö. Vuonna 1990 Ruandan isänmaallisen rintaman (RPF) hyökättyä Ruandaan Interhamwe aseistettiin, jolloin siitä tuli yksi keskeisimmistä tutseihin kohdistuneen kansanmurhan suunnittelijoista ja toteuttajista. Ruandan sisällissota (1959–1961)
Ruanda oli alun perin osa Saksan Itä-Afrikkaa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Belgia sai Ruandan ja Burundin alueet hallittavakseen Kansainliiton mandaattialueena. Toisen maailmansodan jälkeen Ruanda ja Burundi muodostivat YK:n alaisen Ruanda-Urundin huoltohallintoalueen, jota Belgia hallinnoi edelleen. Alueella olivat vallassa tutsit, vaikka he olivatkin vähemmistö alueen väestössä. Belgia myönsi alueelle itsehallinnon 1950-luvun lopulla. Alueen väestön alistettu enemmistö, hutut, kuitenkin koki, että heillä ei ollut tarpeeksi valtaa ja marraskuussa 1959 hutut aloittivat kapinan tutseja vastaan. Seurasi sisällissota, jossa twat tukivat tutseja. Sota oli enimmäkseen veristä heimosodankäyntiä ja se päättyi hutujen voittoon. Paul Kagame
RPF:n voitettua Ruandan armeijan vuonna 1994 Ruandan kansanmurhan päätteeksi Paul Kagamesta tehtiin väliaikaisen hallituksen varapresidentti ja puolustusministeri. RPF ja Kagame ajautuivat pian konfliktiin maan presidentin Pasteur Bizimungun kanssa hallituksen kokoonpanosta. Kiista johti Bizimungun eroon ja Kagamesta tuli maan presidentti maaliskuussa 2000. Bizimungu perusti oppositioliikkeen nimeltä "Ubuyanja", joka pian kuitenkin kiellettiin ja Bizimungu joutui kotiarestiin. Hänet tuomittiin vuonna 2004 15 vuodeksi vankilaan ”pyrkimyksestä puolisotilaallisten joukkojen perustamiseen, väkivaltaan kannustamisesta ja kavalluksesta”. Ruandan kansanmurha
Belgialaiset kokoontuivat 1. tammikuuta 1961 Ruandan uusien hutujohtajien kanssa kokouksessa, jossa Ruandan kuningaskunta muodollisesti lakkautettiin ja maa julistettiin tasavallaksi. Vaikka maan ensimmäinen väliaikainen hallitus muodollisesti perustui vallanjakoon hutu- ja tutsiryhmien kesken, ilmoitti YK:n komissio raportissaan, että maahan oli luotu ”rotuun perustuva yhden puolueen diktatuuri, joka vain korvasi yhden sortovallan toisella”. Belgialaiset eivät kuitenkaan tehneet mitään asian eteen, ja Ruandalle myönnettiin täydellinen itsenäisyys vuonna 1962. Ruanda
Ruandan seuratuin joukkotiedotusväline on valtion ylläpitämä Ruandan radio. Televisiota katsotaan lähinnä kaupunkialueilla. Maassa ilmestyy kolme englanninkielistä ja yksi ruandankielinen sanomalehti, mutta niiden lukijakunta on pieni. Lehdistön sanotaan harjoittavan itsesensuuria. Ruanda
Ruanda on Afrikan tiheimmin asuttu valtio. Sillä on vain vähän luonnonvaroja ja teollisuutta. Ruandan merkittävimpiä luonnonvaroja ovat kulta, maakaasu ja vesivoima ja vientituotteita kahvi ja tee. Turismi, varsinkin luontomatkailu, on myös merkittävä tulonlähde. Matkailijaa houkuttavat kansallispuistot gorilloineen sekä Kivujärven hienot rannat. Ruandan kansalliskirjasto
Kansalliskirjaston toiminta on vuodesta 2012 lähtien keskittynyt samana vuonna käyttöön otettuun uudisrakennukseen, joka tunnetaan yleisesti nimellä Kigalin yleinen kirjasto (). Tämän kirjaston synnyttämisessä paikallisella rotary-yhdistyksellä on ollut merkittävä rooli, ja rakennus pystytettiin osin koti- ja ulkomaisin keräysvaroin. Ruandan puolustusvoimat
Ruanda tukee tutsimielistä kenraali Laurent Nkundaa, joka on käynyt vuodesta 2004 lähtien jatkuvaa kapinaa Kongon demokraattisen tasavallan hallitusta vastaan. Kyse on Kivun konfliktista, jonka pohjimmainen kysymys on siitä, että Ruanda haluaa Kivun mineraalialueen kontrollin itselleen tai liittolaisilleen sekä kukistaa FLDR:n. Kivun alueella on muun muassa puuta, timantteja, coltania, kultaa ja kobolttia. Ruanda
Maan suurin ja vanhin yliopisto, Ruandan kansallinen yliopisto, perustettiin vuonna 1963 Quebecin kanadalaisten dominikaanien tuella. Vuodesta 1995 alkaen siellä on saanut opetusta ranskan lisäksi myös englannin kielellä. Vuonna 2013 siellä oli noin 11 256 opiskelijaa. Murambin teknillisestä opistosta tehtiin kansanmurhan jälkeen muistomerkki. Interahamwe
Kansallisen johdon jälkeen Interahamwen organisaatio jakautui piirikuntiin, joiden johdossa oli paikallinen komitea. Piirikunnallisten eli maakunnallisten komiteoiden osuus kansanmurhassa ei ole tarkkaan tiedossa. Sen sijaan Ruandassa oli useita kunnallisia ja kylällisiä Interahamwe-johtajia, jotka johtivat omia Interahamwe-joukkojaan ja vastasivat paikallisesti tappamisesta. Piirikuntien johtajat eli paikallisen Interahamwen johtajat vastasivat propagandasta, koulutuksesta ja aseistautumisesta. Parhaiten koulutetut Interahamwe-miliisijoukot olivat pääkaupungissa Kigalissa ja niitä johti kansallisen komitean jäsen Bernard Maniragaba. Ruandan kansanmurha
Gitaraman maakunnassa joukko poliittisia tutsiaktivisteja pahoinpiteli Dominique Mbonyumutwa -nimisen hutujohtajan 1. lokakuuta 1959. Uutinen levisi kulovalkean tavoin ympäri maata, ja viikon sisällä tapahtumasta hutujoukkiot pahoinpitelivät kostoksi tutsijohtajia sekä polttivat tutsien koteja Belgian siirtomaa-armeijan komentajan, eversti Guy Longiestin puuttumatta tilanteeseen mitenkään. Longiest ilmoitti tutsien kotien yhä palaessa vuonna 1961, että ”armeijan täytyi valita puolensa”. Hän järjesti vallankaappauksen, jossa paikalliset tutsijohtajat korvattiin hutuilla. Vakavien levottomuuksien häiritsemät kunnallisvaalit, joissa hututoimitsijat valvoivat äänestyspaikkoja, pidettiin vuonna 1960. Hutujen vapautuspuolue "parmehutu" sai niissä yli 70 prosenttia äänistä, ja yhteensä hutupuolueiden osuus miltei 90 prosenttia. Seuraavana vuonna YK:n järjestämissä parlamenttivaaleissa "parmehutu" sai 77,7 prosenttia äänistä. Jatkuvien levottomuuksien takia vuoden 1960 loppuun mennessä jo yli 20 000 tutsia oli lähtenyt pakolaisiksi naapurimaihin. Grégoire Kayibanda
Grégoire Kayibanda (1. toukokuuta 1924 Tare – 15. joulukuuta 1976) oli Ruandan presidentti. Kigali
Kigali perustettiin vuonna 1907 Ruandan ollessa Saksan siirtomaavallan alla osana Saksan Itä-Afrikkaa, johon kuuluivat myös nykyinen Burundi ja Tansanian manneralueet. Ruandan itsenäistyttyä vuonna 1962 Kigali valittiin pääkaupungiksi keskeisen sijaintinsa takia. Entniset jännitteet johtivat Ruandan kansanmurhaan 1990-luvulla, josta kaupunki alkoi toipua 2000-luvun puolella. Ruandan isänmaallinen rintama
Ruandan isänmaallinen rintama () on ruandalainen puolue ja entinen kapinallisryhmä. Sen nykyinen johtaja on Paul Kagame. RPF kukisti Ruandan kansanmurhaan päättyneessä sisällissodassa presidentti Juvénal Habyarimanan MRND-puolueen hallituksen ja nousi maan johtoon vuonna 1994. Hutut
1400-luvulla alueelle muuttaneet tutsit olivat syrjäyttäneet hutujen valta-aseman ja muodostaneet monarkian, joka oli myös siirtomaaisännille mieluinen ja säilyi sellaisenaan pitkälle 1950-luvulle saakka, kunnes siirtomaaisäntien sympatiat alkoivatkin kääntyä vähitellen hutuenemmistön puoleen. Tutsimonarkia kaatui vasta vuonna 1959 hutujen kapinaan. Ruandan itsenäistyttyä 1962 valtaan nousseet hutut alkoivat kostaa tutseille, ja ajan mittaan tapahtumat johtivat vuonna 1990 Ruandan sisällissotaan ja 1994 Ruandan kansanmurhaan, jolloin kolmen kuukauden aikana hutut tappoivat yhteensä 800 000 tutsia. Ruandan puolustusvoimat
Ruandan puolustusvoimat (, ransk. lyh. FRD, engl. lyh. RDF) on Ruandan kansallinen armeija, joka koostuu lähinnä Ruandan isänmaallisen rintaman entisistä joukoista. Koostumukseltaan se jakautuu armeijaan ja puolisotilaalliseen santarmistoon. Tutseihin profiloitunut Ruandan puolustusvoimat ovat hutuista koostuneen Ruandan asevoimien seuraaja. Ruandan armeija on perustettu vuonna 1962, mutta nykyisessä muodossaan se on toiminut vuodesta 1994. Ruandan sisällissota (1990–1994)
Vuonna 1990 kapinallisryhmä Ruandan isänmaallinen rintama tunkeutui Ugandasta Ruandaan. Ryhmän tavoitteena oli saada Ruanda hallintaansa. Ruandan hutu-vetoisella hallituksella oli muitakin ongelmia: maa oli pahasti velkaantunut ja hallituksella oli vaikeuksia ruokkia kansaa. Näiden ongelmien ja isänmaallisen rintaman maahantunkeutumisen vuoksi hutu-hallitus luovutti osan vallastaan tutseille Arushan rauhansopimuksella elokuussa 1993. Interahamwe
Tutsien Ruandan isänmaallisen rintaman hyökättyä Ruandaan 1. marraskuuta 1990 perustettiin Interahamwe, jollaisena se nykyään tunnetaan eli puolisotilaallisena miliisinä. Interhamwen perustivat MRND:n puheenjohtajan neuvonantaja Anastese Gasana ja Ruandan hallituksen öljy-yhtiön PETRORWANDAn pääjohtaja, MRND:n keskuskomitean jäsen Desire Murenzi. Tarkoituksena oli hyödyntää ja mobilisoida hutunuoriso MRND:n suunnitelmien toteuttamiseksi. RPF:n hyökkäys maahan antoi hyvän ajankohdan tutsien karkottamis- ja hävittämissuunnitelmille. Lubango
Lubango on Angolassa sijaitsevan Huilan maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee valtion eteläisissä osissa. Vuoden 2014 väestönlaskennassa Lubangon kunnassa oli 731 575 asukasta, mutta kaupungin väkiluvuksi on esitetty joissakin lähteissä myös alle 150 000. Ruanda
Maantie Kigalista Butaren kautta Bujumburaan on hyvässä kunnossa, ja se on pääasiallinen reitti Burundista Ruandaan. Myös Cyangugusta pääsee Bujumburaan, mutta tie on huonompi. Tansanian Mwanzaan pääsee Rusumon rajakaupungin kautta. Ugandan Kampalaan kuljetaan Kabalen kautta. Kongon puolelle tehdään päiväretkiä Kivujärven yli Gomon alueelle. Eteläinen reitti kulkee Ruandan Cyangugusta Kongon Bukavuun, mutta seudulla on ollut levotonta. Ruandan kieli
Ruandassa on 16 kieliopillista luokkaa. Paul Kagame
Paul Kagame (s. 23. lokakuuta 1957) on Ruandan nykyinen presidentti ja Ruandan isänmaallisen rintaman (RPF) perustaja ja sotilaallinen johtaja Ruandan kansanmurhan ja sisällissodan aikana. Perustuslakimuutoksen jälkeen hänet valittiin elokuussa 2017 kolmannelle kaudelle. Radio Télévision Libre des Mille Collines
RTML perustettiin 1993 pääasiassa vastustamaan tuolloin käynnissä olleita presidentti Juvenal Habyarimanan ja tutsien Ruandan isänmaallisen rintaman välillä käytyjä rauhanneuvotteluita. Habayrimanan perhe tuki radioasemaa.. RTML:stä tuli pian suosittu radioasema sen valtion radiosta eroavan musiikkitarjonnan ansiosta. Pian radio sai uskollisen kuulijakunnan nuorten ruandalaisten keskuudesta. Hutunuoret olivatkin myöhemmin Interahamwen runko. Alun perin RTML:n nimen mukaisesti radion toiminnan yhteydessä piti toimia myös televisiokanava, mutta sitä ei saatu suunnitelmista huolimatta toteutetuksi. Television puuttuessa radio muodostui Ruandan tärkeimmäksi tiedotusvälineeksi ja erityisesti RTML:llä tuli olemaan suuri vaikutus kuulijoihinsa. Luanda
Kaupunki jakaantuu perinteisesti kahteen osaan, "Baixa" (alakaupunki) ja "Cidade alta" (vanha kaupunki). Näiden ympärille on kasvanut nopeasti tilapäismajoitusta pakolaisille ja muille kaupunkiin muuttaneille. 1600-luvulta periytyy kaupungin jako, silloin yläkaupungissa oli vallan keskittymä kirkkoineen ja hallintorakennuksineen, kun taas työväestö ja liike-elämä keskittyivät alakaupunkiin. "Avenida Marginal" on katu, jonka varrella kohoavat tärkeimmät virastot ja yritysten pääkonttorit. Ruandan puolustusvoimat
Laurent Kabila salamurhattiin tammikuussa 2001 ja pian alkoivat rauhantunnustelut. Maaliskuussa Ugandan ja Ruandan liittolaissuhde hajosi ja maat joutuivat konfliktiin. Loka–marraskuussa alkoivat Ugandan ja Ruandan väliset rauhantunnustelut. Samoin marraskuussa 2001 Ruanda alkoi vetää joukkojaan Kongosta. Heinäkuussa 2002 Ruandan ja Kongon presidentit allekirjoittivat rauhansopimuksen ja saman vuoden lokakuussa viimeiset 20 000 miehestä koostuneet Ruandan puolustusvoimien joukot vetäytyivät Kongosta. Ruandan kansanmurha
Vasta 17. toukokuuta kun arviolta 500 000 ihmistä oli jo murhattu, turvallisuusneuvosto julisti että Ruandassa "saatetaan" suorittaa kansanmurhaa ja hyväksyi 6 800 sotilaan lähettämisen alueelle. Pääosin Afrikan maista kootuille joukoille tarvittiin 50 panssaroitua miehistönkuljetusvaunua, joita pyydettiin Yhdysvalloilta. Näidenkin joukkojen lähettäminen viivästyi, koska YK ja Yhdysvallat eivät päässeet yhteisymmärrykseen ajoneuvojen toimittamisesta koituvien kustannusten jakamisesta. Ruandan sisällissota (1990–1994)
Ruandan presidentti Juvénal Habyarimana kuitenkin hidasteli Arushan rauhansopimuksen täytäntöönpanoa. Hidastelun vuoksi jännitteet nousivat uudelleen ja tämän vuoksi joitakin hallituspaikoista luovutettiin tutseille. Huhtikuussa 1994 Habyarimana osallistui Tansaniassa pidettyyn konferenssiin, jossa Ruandan hutu–tutsi-ongelmaa käsiteltiin. Paluumatkalla konferenssista Habyarimanan lentokone räjähti ja Habyarimana ja Burundin hutu-presidentti Cyprien Ntaryamira kuolivat. Epäilyttävästä räjähdyksestä syytettiin välittömästi tutsien isänmaallista rintamaa, vaikka todellisuudessa räjähdyksen takana olivat kovanlinjan hutut. Lentokoneen räjähdyksen seurauksena käynnistyi 14 viikkoa kestänyt Ruandan kansanmurha, jonka aikana Ruandan hutujohtoinen armeija ja hutujen kuolemanpartiot tappoivat noin 800 000 ihmistä. Kuolleet olivat enimmäkseen tutseja, mutta kansanmurhassa tapettiin myös maltillisia hutuja. Kansanmurhan vuoksi Ruandasta pakeni yli kolme miljoonaa hutua, jotka pelkäsivät tutsien kostotoimia. Ruandan kansanmurha
Vuoden 1969 vaaleissa presidentti Kayibanda sai valtuudet jatkaa virassa vielä kolmannen kauden, ja parmehutupuolue miehitti jälleen maan parlamentin. Ruandan perustuslain mukaan Kayibanda ei olisi voinut asettua ehdolle neljännelle vaalikaudelle, joten hän muutatti perustuslakia parlamentin enemmistön turvin. Samalla turvattiin vallan säilyminen myös tulevaisuudessa Kayibandan edustamilla etelä- ja keskiruandalaisilla hutuilla. Maan pohjoisosasta kotoisin olevat hutut, jotka olivat saaneet vaikutusvaltaa maan armeijassa, vihastuivat perustuslainmuutoksesta ja ryhtyivät valmistelemaan vallankaappausta. Ruandan kansanmurha
Terry George ohjasi vuonna 2004 elokuvan "Hotelli Ruanda", joka perustuu kigalilaisen hotellinjohtaja Paul Rusesabaginan tarinaan. Rusesabagina pelasti hotellissaan yli 1 200 pakolaista. Elokuvassa häntä esittää Don Cheadle, joka oli roolistaan ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkintoon. Lisäksi elokuvassa esiintyvät Sophie Okonedo Rusesabaginan vaimona Tatianana, ja Nick Nolte YK-eversti Oliverina. Oliver on fiktiivinen hahmo, mutta perustuu Roméo Dallaireen. Ruanda
Tutsit muuttivat nykyisen Ruandaan alueelle 1300-luvulla. Perimätiedon mukaan tutsit tulivat Afrikan sarven alueelta ja vähitellen alistivat hutut valtaansa. He perustivat alueelle kuningaskunnan ja feodaalijärjestelmän tutsiaateliston ja läänitysten kera. Joillakin alueilla hutut jatkoivat elämäänsä omissa yhteisöissään ja joillakin alueilla oli rauhallista yhteiseloa nimellisesti tutsikuninkaan alaisuudessa. Kuningaskunnassa hutut alistuivat maaorjuuteen eli sitoutuivat työskentelemään tutsien hyväksi vastikkeena karjan ja laidunten vuokrasta. Ulan-Ude
Ulan-Ude (, ) on Burjatian tasavallan pääkaupunki Itä-Siperiassa Venäjällä, noin 75 km Baikaljärvestä kaakkoon Selengan ja sen lisäjoen Udan yhtymäkohdassa. 
Ulan-Uden perustivat venäläiset kasakat vuonna 1666, jolloin paikalle rakennettiin Udinsk-niminen linnake. Venäjän ja Kiinan välisellä kauppareitillä sijainneesta linnakkeesta kasvoi nopeasti ja kaupungiksi paikkakunta muutettiin vuonna 1775. Vuonna 1783 nimeksi vaihtui Verhneudinsk () ja siitä tuli paikallishallinnon keskus. 1800-luvun aikana kaupunkiin perustettiin naisten koulu, kaupunginvaltuusto, kirjasto, kaksi nahkatehdasta ja vodkan tislaamo. Vuonna 1899 kaupunkiin tuli katuvalaistus ja samana vuonna ensimmäinen juna saapui kaupunkiin Siperian rataa pitkin. Vuonna 1916 kaupungissa asui jo 16 000 asukasta. Ruandan kansanmurha
Muun muassa kolonialismin aikana syntyneet etniset jännitteet käynnistivät presidentti Juvénal Habyarimanan lentokoneen alasampumisen jälkeen hallituksen organisoiman massiivisen kansanmurhan huhtikuussa 1994. Alasampujina pidetään yleisesti armeijan huturadikaaleja, jotka pyrkivät teollaan estämään maassa neuvotellun vallanjakosuunnitelman toteutumisen. Yhdistyneet kansakunnat (YK), Ranskan valtionjohto ja monet muut tahot puuttuivat aivan liian myöhään Ruandan kansanmurhaan. Tutsijohtoinen kapinallisryhmittymä Ruandan isänmaallinen rintama (RPF) löi lopulta hutujoukot ja keskeytti kansanmurhan heinäkuussa 1994. Yli kaksi miljoonaa kostotoimia pelännyttä hutua pakeni maasta. Suurin osa pakolaisista palasi kotiin vuoden 1996 loppuun mennessä. Zaireen, nykyiseen Kongon demokraattiseen tasavaltaan, paenneet hutupakolaiset vaikuttivat Kongon sodan syttymiseen vuonna 1996. Tungurahua
Tungurahua sijaitsee Andien vuoristossa, noin 140 kilometrin päässä Ecuadorin pääkaupungista Quitosta etelään, Tungurahuan provinssissa, jolle tulivuori on myös antanut nimensä. Läheisiä kaupunkeja ovat muun muassa provinssin pääkaupunki Ambato (30 kilometriä luoteeseen), Riobamba (30 kilometriä lounaaseen), Patate (15 kilometriä itään) ja Baños (5 kilometriä pohjoiseen). Tungurahua on osa Sangayn kansallispuistoa. Ruanda
Vuosina 1997–2002 ruandalaiset joukot puuttuivat hutujen ja tutsien välisiin levottomuuksiin naapurimaassa, jonka nimi oli aluksi Zaire, myöhemmin Kongon demokraattinen tasavalta. Hutuvalta
Ensimmäistä kertaa käsitettä "hutuvalta" käytti MDR-puolueen ("Mouvement démocratique républicain") varapuheenjohtaja Froduald Karamira tarkoittaen sillä valtapuolue MRND:tä ("Mouvement républicain national pour la démocratie et le développement") tukevia hutuliikkeitä. Hutuvalta-ideologia siis tuki Ruandan valtajärjestelmää ja pyrki takaamaan sen, että akazut eli presidentti Juvenal Habyarimanan ympärille ryhmittynyt hutujen johtava luokka pysyisi vallassa. Ideologian tavoitteena oli, että uutta hutu-Ruandaa johtaisi edelleen akazu-luokka ja MRDN itsevaltaisesti. Jean Kambanda
Kambanda nousi valtaan edeltäjänsä Agathe Uwilingiyimanan jouduttua salamurhan uhriksi. Kambanda oli Ruandan kansanmurhan keskeisiä tekijöitä. Hän piti pääministerinä radiokuulutuksia, joissa hän kiihoitti hutuja vahingoittamaan tai tappamaan tutseja ja maltillisia hutuja. Kambanda määräsi myös tiesulkuja, joilla estettiin tutsien pakeneminen maasta. Lualaba (maakunta)
Lualaba on maakunta Kongon demokraattisessa tasavallassa. Se sijaitsee maan eteläosassa, ja se on enimmäkseen lundien asuttama. Sen pääkaupunki on Kolwezi. Lualaban tärkein elinkeino on kaivosteollisuus. Kolwezista lähtee rautatie, joka kulkee maakunnan poikki ja Angolan kautta merelle. Luanda
Luandan väkiluku on kasvanut nopeasti; ennen maan itsenäistymistä asukkaita oli noin 400 000, nykyisin kymmenkertainen määrä eli kolmannes Angolan väestöstä. Tärkeä syy rajuun kaupungistumiseen on ollut sisällissota, sillä pääkaupunki on koettu suhteellisen turvalliseksi paikaksi. Kaupungin infrastruktuuri on kuitenkin suunniteltu paljon pienemmälle väkimäärälle. Ruandan kansanmurha
Ruandan, kuten myös naapurimaa Burundin, väestö koostuu kolmesta ryhmästä: Alueen alkuperäiskansana pidetään twa-heimoa, jonka osuus väestöstä on nykyisin pieni, noin yksi prosentti. Väestön pääosan muodostavat hutut ja tutsit, jotka asettuivat alueelle pari tuhatta vuotta sitten bantujen kansainvaelluksen aikana. Hutut ja tutsit puhuvat samaa kieltä, heillä on hyvin pitkälle sama kulttuuri eikä heitä käytännössä voida erottaa omiksi etnisiksi ryhmikseen – pikemminkin kyseessä on luokka- tai kastiero. Hutut ovat perinteisesti olleet maanviljelijöitä ja tutsit karjanomistajia. Koska karja oli omaisuutena arvokkaampaa kuin maa, muodostivat tutsit Ruandan taloudellisen eliitin. Hutujen ja tutsien ryhmät eivät olleet kuitenkaan alun perin staattisia, vaan vaurastumisen tai köyhtymisen kautta ihmiset saattoivat siirtyä ryhmästä toiseen. Ennen siirtomaavallan aikaa Ruandassa oli itsenäinen kuningaskunta, jota hallitsi tutsikuningas. Luanda
Luanda on Angolan pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannalla, ja siellä asuu noin 4,5 miljoonaa ihmistä (YK:n arvio vuodelta 2004). Luandan asukkaat ovat pääasiassa erilaisista afrikkalaista alkuperää olevista heimoista, kuten "ovimbundu-", "kimbundu-" ja "bakongo"-heimot. Virallinen kieli on portugali, mutta monia bantukieliä puhutaan yleisesti. Honduras
Hondurasin tasavalta eli Honduras on noin 8,7 miljoonan asukkaan valtio Väli-Amerikassa. Sen rajanaapureita ovat Guatemala, El Salvador ja Nicaragua. Hondurasilla on meriyhteys sekä Tyynelle valtamerelle että Karibianmerelle. Maan pääkaupunki on Tegucigalpa. Maan espanjankielinen nimi "República de Honduras" tarkoittaa ”Syvänteiden tasavaltaa”, mikä juontuu Karibianmeren syvänteistä maan itäpuolella. Ruandan sisällissota (1990–1994)
Sisällissodassa oli vastakkain Ruandan kaksi suurinta etnistä ryhmää, tutsit ja hutut. Konfliktin juuret olivat Belgian siirtomaakaudella, jolloin belgialaiset suosivat tutseja, jotka olivat hutuja rikkaampia ja paremmin koulutettuja. Hutut olivat kuitenkin enemmistö Ruandassa ja ottivat vallan itselleen sisällissodassa, joka käytiin vuosina 1959–1961. Ruanda itsenäistyi sisällissodan jälkeen 1. heinäkuuta 1962. Sisällissodan vuoksi monet tutsit pakenivat Ugandaan, jossa he asuivat seuraavat kolmekymmentä vuotta. Ruanda
Ruandan tasavalta eli Ruanda on keskiafrikkalainen sisämaavaltio. Sen rajanaapureita ovat lännessä Kongon demokraattinen tasavalta, pohjoisessa Uganda, etelässä Burundi ja idässä Tansania. Sen pinta-ala on noin 26 000 neliökilometriä ja asukkaita on noin 12 miljoonaa. Ruanda on brittiläisen kansainyhteisön 54. jäsen (vuodesta 2009), vaikka sillä on historiallisia siteitä pikemminkin ranskankieliseen maailmaan Belgian entisenä siirtomaana. Angola
Angolassa on kolme merkittävää satamaa: Luanda, Lobito ja Namibe. Niihin kaikkiin johtaa rautatie sisämaasta suunnilleen itä-länsi -suuntaisena. Rautatieverkon laajennus- ja kunnostustyöt ovat käynnissä. Luandan kansainvälinen lentoasema on maan suurin. Myös kaikissa maakuntien pääkaupungeissa on kotimaanliikenteen lentoasema. Huamban lentokentästä kunnostetaan Luandalle varakenttää. Ruandan kansallinen yliopisto
Ruandan kansallinen yliopisto - samoin kuin muut maan korkeakoulut - yhdistettiin vuonna 2013 osaksi tuolloin perustettua Ruandan yliopistoa. Ruandan kansanmurha
Vuonna 2007 julkisiksi tulleet asiakirjat antavat ymmärtää, että Ranskan presidentti François Mitterrand tiesi suunnitteilla olevasta kansamurhasta jo vuonna 1990, jolloin Ranskan attasea lähetti Ruandasta sähkeen, jossa hän ilmoitti tutsien pidätysten lisääntyneen ja arveli, että ”on pelättävissä, että tilanne voi kärjistyä etniseksi sodankäynniksi”. Vuonna 1993 Ranskan suurlähettiläs laati muistion, jossa hän kertoi Ruandan presidentin ”ehdottaneen järjestelmällistä kansanmurhaa jos tarpeellista armeijan avustuksella”. Tästä huolimatta Mitterrand jatkoi hutuhallinnon tukemista, sillä asiakirjojen mukaan hän oli vakuuttunut ”että anglosaksiset maat yrittivät salaliitossa heikentää Ranskan vaikutusvaltaa alueella”. Arvostelijoiden mielestä Ruandassa olleet ranskalaiset joukot eivät kansanmurhan käynnistyttyä tehneet mitään tappamisen estämiseksi. Kuusi kansanmurhasta selvinnyttä tutsia nosti syytteen Ranskaa vastaan pariisilaisessa tuomioistuimessa syyttäen Ranskaa osasyyllisyydestä tapahtumiin. ”Etnisyyteen perustuvia joukkomurhia oli käynnissä, ja Ranska tiesi tämän viimeistään tammikuussa 1993. Asiakirjojen perusteella on selvää, että niin diplomaatit, Ranskan tiedustelupalvelu, sotilasjohto kuin puolustusministerikin halusivat Ranskan irrottautuvan Ruandasta tai ainakin toimivan toisin, mutta presidentillä oli pakkomielle”, sanoi tutsien asianajajana toimiva Antoine Compte. Mitterrand sanoi aikanaan että hänellä ei ollut mitään tietoa Ruandan etnisistä jännitteistä. Ranskalaisen parlamentin tutkimuskomissio vapautti maan viranomaiset kansanmurhan vastuusta vuonna 1998. Mitterrand oli kuollut jo kaksi vuotta aiemmin, vuonna 1996. Huambo
Huambo on Huambon maakunnan pääkaupunki Angolassa. Se sijaitsee noin 220 kilometriä Benguelasta itään. Portugalilaiset perustivat kaupungin vuonna 1912. Vuosina 1928–1975 sen nimi oli Nova Lisboa (Uusi-Lissabon). Kaupungin asukasluku vuonna 1983 oli noin 203 800. Estuaire
Estuairen pääkaupunki Libreville on koko maan pääkaupunki. Huomattava matkailunähtävyys on Akandan kansallispuisto, jossa on suojeltua mangrove-metsää. Se on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka. Ruandan kansalliskirjasto
Ruandan kansalliskirjasto (, ) on Ruandan pääkaupungissa Kigalissä toimiva kansalliskirjasto. Se on perustettu vuonna 1989. Kansalliskirjasto oli hallinnollisesti Ruandan urheilu- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa toimineen Ruandan kirjastopalvelujen () osana vuoteen 2014 asti. Kansalliskirjaston johtajana toimi Janepher Turatsinze (2013). Songea
Songea on kaupunki Etelä-Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 203 309 asukasta. Kaupunki on Songea Urban nimisen piirikunnan hallinnollinen keskus ja Ruvuman alueen pääkaupunki. Interahamwe
Heinäkuussa 1994 Interahamwe pakeni maasta kolmen miljoonan hutun mukana Zaireen (nyk. Kongon demokraattinen tasavalta), jonka itäosista se operoi tutseja ja Ruandan uuden hallituksen joukkoja vastaan. 1996 Ruanda hyökkäsi Interahamwea ja muita hutukapinallisia vastaan Itä-Kongossa aloittaen ensimmäisen Kongon sodan. 2003 Ruanda syytti Ugandaa Interahamwen tukemisesta. Interahamwe ei ole enää organisoitu järjestö, vaan sen nimellä tarkoitetaan kaikkia yksittäisiä hutujen kapinallis- ja rikollisryhmiä. Vanhat alkuperäiset Interahamwen johtajat ovat painottaneetkin oikeudenkäynneissään, ettei sillä, mitä nykyään kutsutaan Interahamweksi, ole mitään tekemistä alkuperäisen "Interahamwe za MRND"-järjestön kanssa. Tutsit
Tutsien esi-isät tulivat tutsien nykyisille asuinalueille 1500-luvulla. Ennen heitä alueella oli elänyt twa-pygmejä, jotka alueelle ennen tutseja tulleet hutut olivat samoin syrjäyttäneet. Tutsien tullessa alueelle he orjuuttivat hutut ja perustivat Ruandan ja Urundin kuningaskunnat. Kuningaskunnat joutuivat 1800-luvun lopulla Saksan alaisuuteen, vaikkakaan niitä ei hallittu kovin tarkasti. Belgia miehitti alueen ensimmäisessä maailmansodassa ja vuonna 1962 molemmat maat, Ruanda ja Burundi itsenäistyivät. Burundissa hallitsi tutsilainen kuningas, kun taas Ruandasta tuli tasavalta jota hallitsivat hutut. Burundissa tapahtui kuningaskunnan päättänyt vallankaappaus vuonna 1966 ja vuonna 1972 alkoi hutujen kapina, jonka johdosta useita tuhansia tapettiin. Tutsit pysyivät kuitenkin maan johdossa. Ruandassa hutujen ja tutsien välillä oli ollut taisteluja jo heti itsenäistymisen jälkeen ja sitä ennenkin. Tilanne johti lopulta Ruandan kansanmurhaan, jossa kuoli lähinnä tutseja. Boutros Boutros-Ghali
Ruandan kansanmurhan edellä Boutros-Ghali edisti YK-joukkojen lähettämistä Ruandaan. Hän valitsi 1994 Ruandan-operaation johtopaikalle Jacques-Roger Booh-Boohin, joka oli avoimesta ranskalais- ja hutumielinen. Roméo Dallaire oli saanut ennen kansanmurhaa tietoa tulevasta tragediasta, mutta Boutros-Ghali päätti uskoa Booh-Boohin optimistisempaa arviota, jonka mukaan kaikki osapuolet olivat sitoutuneita rauhanprosessiin. Jalkapallo Ystävyydelle
141. Ruandan tasavalta Kigeli V Ndahindurwa
Kigeli V Ndahindurwa (1935 Kamembe, Ruanda-Urundi – 16. lokakuuta 2016 Washington D.C., Yhdysvallat) oli Ruandan viimeinen kuningas vuosina 1959–1961. Alkuperäiseltä nimeltään kuningas oli Jean-Baptiste. Hän kävi koulunsa Ruandassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Ruandan puolustusvoimat
Ruandan puolustusvoimat on keskeinen epävakautta ylläpitävä tekijä Kongossa. Madeira
Saaren tunnetuimpiin matkailukohteisiin kuuluvat kasvitieteellinen puutarha, eristynyt Nunnalaakso Curral das Freiras, jonne järjestetään opastettuja matkoja, sekä Monten palatsin puutarha ja São Vincenten laavaluolat. Myös vaellusretket levadoilla ja vuorenhuippujen näköalapaikoille ovat suosittuja. Cabo Girão on maailman toiseksi korkein merikallio ja suosittu nähtävyys, jossa sijaitsee lasipohjainen näköalatasanne. Pääkaupunki Funchalissa järjestetään vuosittain näyttävä uudenvuoden ilotulitus, joka on päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan maailman suurimpana. Ruanda-tuomioistuin
Ruanda-tuomioistuin (, ) on Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1996 asettama kansainvälinen rikostuomioistuin, joka käsittelee vuonna 1994 tapahtunutta Ruandan kansanmurhaa. Tuomioistuin sijaitsee Arushassa, Tansaniassa ja noudattaa Bosnian sodan jälkiselvittelyssä käytettyä mallia. Turvallisuusneuvosto perusti tuomioistuimen päätöslauselmillaan 955, 
977,
978, ja 1165. Tuomioistuin koostuu kuudestatoista tuomarista, jotka toimivat neljässä eri salissa. Kolmessa salissa käsitellään varsinaisia syytteitä ja yhdessä valituksia. Ruanda-tuomioistuin, kuten vastaava Jugoslavia-tuomioistuinkin noudattaa toimintaperiaatteiltaan toisen maailmansodan jälkeisiä Nürnbergin ja Tokion tuomioistuimia. Ruandan sisällissota (1959–1961)
Ruandan sisällissota käytiin vuosina 1959–1961 Ruandassa. Sodassa olivat vastakkain hutut ja tutsit. Katuna
Katuna on Ugandan tärkein rajakaupunki Ruandan kanssa ja sen läpi kulkee suuri osa maiden välisestä tuonnista ja viennistä. Ruanda on Ugandan tärkein vientimaa Kenian jälkeen. Kasvavan talouden ja turismin ansiosta asutukseltaan hajanainen Katuna on kasvanut nopeasti. Vuonna 2014 kaupungin väkiluku oli 10 049. EU on tukenut esimerkiksi elokuussa 2015 avatun rajakauppapaikan perustamista kaupungin alueelle. Ruanda
Musiikki ja tanssi ovat tärkeä osa Ruandan kansallista perinnettä. Kansanlauluja säestetään tyypillisesti kahdeksankielisellä harppua muistuttavalla soittimella. Tansseja säestää rumpuorkesteri, johon kuuluu seitsemästä yhdeksään soittajaa. Uudempaa musiikkiperinnettä ovat uskonnolliset kuorolaulut, joita kuulee maan monissa kirkoissa. Kuuluisin tanssilaji on "intore", jota aikoinaan esitettiin ainoastaan kuninkaallisille hovitanssina, mutta nykyisin myös julkisissa näytöksissä. Ruandan kansanmurha
Ruanda kolonialisoitiin vuonna 1885, kun se yhdessä naapurimaansa Burundin kanssa liitettiin osaksi Saksan Itä-Afrikkaa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen se siirtyi Belgian alaisuuteen. Belgialaiset jatkoivat saksalaisten aloittamaa politiikkaa, jossa tutsit ja hutut oli luokiteltu ”ylemmäksi” ja ”alemmaksi” roduksi; tätä hallintomallia voisi kuvailla ”kaksoiskolonialismiksi”. Siirtomaaisännät hallitsivat luomaansa ja tukemaansa tutsieliittiä, joka puolestaan hallitsi hutuenemmistöä. Vuosina 1933–1934 belgialaiset järjestivät maassa väestönlaskennan. Sen aikana kaikille ruandalaisille tehtiin ”etninen” henkilökortti, jolla väestö luokiteltiin pysyvästi tutseihin (14 %), hutuihin (85 %) ja twaihin (1 %). Henkilökortit tekivät siirtymisen ryhmästä toiseen mahdottomaksi ja antoivat belgialaisille mahdollisuuden kehittää luomaansa apartheidista hallintojärjestelmää. Belgialaisten ylläpitämät katoliset koulut syrjivät hutuoppilaita, ja tutseilla oli käytännössä monopoli hallinnollisiin ja poliittisiin virkoihin. Räikeimpänä siirtomaaisäntien käytäntönä oli pakkotyöjärjestelmä, jossa lukemattomat hutut työskentelivät eri plantaaseilla ja tietyömailla tutsityönjohtajat valvojinaan. Erään belgialaisen everstin kerrotaan antaneen ohjeena työnjohtajalle: ”Sinä ruoskit hutuja, tai me ruoskimme sinut.” Ruandan puolustusvoimat
Kivun konflikti on pysynyt kuitenkin pääasiassa kenraali Kundan joukkojen ja Kongon armeijan välisenä. 25. lokakuuta 2008 kuitenkin alkoi kapinallisten laaja hyökkäys, joka on johtanut suureen pakolaiskriisiin. Kapinallisjoukot ovat saartaneet Goman kaupungin ja on raportoitu, että Ruandan puolustusvoimat olisi hyökkäyksessä mukana. Tosin Ruandan hallitus on kiistänyt jyrkästi osallisuutensa sotatoimiin Kongon asevoimia vastaan. Silminnäkijöiden mukaan Ruandan joukot ovat ainakin ampuneet tykistötulitusta Ruandan rajalta Gomaan päin. Ruanda
Muun muassa kolonialismin aikana syntyneet etniset jännitteet käynnistivät huhtikuussa 1994, presidentti Juvénal Habyarimanan lentokoneen alasampumisen jälkeen, hallituksen organisoiman massiivisen kansanmurhan, joka jatkui noin 100 päivää. Alasampujien taustasta ja motiiveista on esitetty erilaisia käsityksiä. Ruandan joukkomurhaa on pidetty kansanmurhana, johon ulkopuoliset, muun muassa YK eivät puuttuneet tarpeeksi voimallisesti. Tutsijohtoinen kapinallisryhmittymä Ruandan isänmaallinen rintama (RPF) löi lopulta hutujoukot ja keskeytti kansanmurhan heinäkuussa 1994. Yli kaksi miljoonaa kostotoimia pelännyttä hutua pakeni maasta, monet heistä Kongoon. Hutujen ja tutsien väliset levottomuudet ovat jatkuneet Kongon puolella. Ruanda
Ruanda itsenäistyi 1. heinäkuuta 1962 ja sen johtoon nousivat nyt hutupoliitikot. Hutujen ja tutsien jännitteet kytivät kuitenkin pinnan alla ja räjähtivät lopulta 1990-luvun alussa. Ruandan presidentti
Ruandan presidentti on Ruandan valtionpäämies. Presidentti valitaan seitsemän vuoden välein, ja sama henkilö voidaan valita kahdelle kaudelle. Arusha
Kaupungissa on solmittu monia merkittäviä sopimuksia. Tansanian itsenäisyyden myöntävät asiakirjat allekirjoitettiin kaupungissa vuonna 1961. Vuonna 1993 kaupungissa solmittiin Arushan rauhansopimus Ruandan hallituksen ja RPF kapinallisliikkeen kanssa tarkoituksena lopettaa Ruandan sisällissota. Nykyisin kaupungissa toimii YK:n Ruandan kansanmurhaa tutkiva kansainvälinen sotarikostuomioistuin, Ruanda-tuomioistuin. Buganda
Buganda sijaitsee Victoriajärven ja Kafu-joen välissä keskellä Afrikkaa, ja päiväntasaaja kulkee sen läpi. Siellä on myös yksi Niilin lähteistä. Sekä Ugandan vanha pääkaupunki Entebbe että uusi pääkaupunki Kampala ovat Bugandassa. Alueen kieli on nimeltään luganda. Kasubissa on yksi Bugandan muinaisten kuninkaiden hautapaikoista, ja se on julistettu Unescon maailmanperintölistalle. Rio de Janeiro
Juhana VI:n lähtiessä takaisin Eurooppaan vuonna 1821 hänen poikansa Dom Pedro jäi Brasiliaan ja paikallisen yläluokan yllytyksestä hän julisti Brasilian itsenäiseksi 7. syyskuuta 1822. Hänen kruunajaisensa Brasilian keisariksi järjestettiin Rio de Janeiron katedraalissa ja kaupungista tuli itsenäistyneen maan uusi pääkaupunki. Rio de Janeiron keskusaukio Praça XV näytteli sittemmin osaa monissa maan poliittisen historian tapahtumissa. Brasilian hallitsijat asuivat aukion laidalla sijaineessa palatsissa Paço Imperialissa. Pedro I:n pojan Pedro II:n valtakaudella Brasilia nykyaikaistui ja tämä näkyi etenkin pääkaupunki Rio de Janeirossa. Väestön kasvaessa kaupunkiin rakennettiin uusia teitä ja viemärijärjestelmiä. Brasilian ensimmäinen rautatie avattiin vuonna 1854 Rio de Janeirosta Petrópolikseen 16 kilometrin päässä. Samaan aikaan myös Brasilian kahviplantaasien tuotanto nousi. Rio de Janeiron plantaasien omistajat olivat riippuvaisia orjuudesta, kun taas kilpailevan São Paulon plantaasit käyttivät palkkatyövoimaa. Kun orjuus vähitellen lakkautettiin 1800-luvun aikana, Rio de Janeiro menetti suurimman kahvintuotantoalueen aseman São Paulolle. Protais Zigiranyirazo
Vuosina 1974–1989 Zigiranyirazo toimi Ruhengerin alueen kuvernöörinä. Zigiranyirazo on hutu, ja hänellä oli hyviä suhteita hutupoliitikkoihin, liikemiehiin ja Ruandaa tuolloin hallinneisiin sotilasjohtajiin. Zigiranyirazon sisar Agathe Habyarimana oli Ruandan presidentin Juvénal Habyarimanan vaimo. Habyarimanan murha vuonna 1994 käynnisti Ruandan kansanmurhan.
Vuonna 1989 Zigiranyirazo luopui tehtävistään ja muutti Kanadaan opiskelemaan Université du Québec à Montréalissa, Montrealissa. Zigiranyirazo erotettiin yliopistosta ja karkotettiin Kanadasta vuonna 1993 hänen sekaannuttuaan kahden tutsipakolaisen murhaan Montrealissa. Lunda
Lunda on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Tukholman läntisessä osassa ("Västerort"), ja kuuluu hallinnollisesti Spånga-Tenstan kaupunginosa-alueeseen. Bosco Ntaganda
Ntaganda syntyi vuonna 1973 pienessä Kiningin kaupungissa Ruandassa Virungavuorten juurilla. Teini-ikäisenä hän joutui pakenemaan Ngunguun Kongoon tutsien vastaisten hyökkäysten takia. Ntaganda kävi koulua Kongossa, mutta ei koskaan valmistunut. Vuonna 1990 eli 17-vuotiaana hän liittyi Ruandan isänmaalliseen rintamaan ("Front Patriotique Rwandais, FPR") Etelä-Ugandassa. Ruandan isänmaallisen rintaman silloinen johtaja Paul Kagame on nykyisin Ruandan presidentti ja Ntaganda taisteli tämän alaisuudessa Ruandan kansanmurhan lopettamiseksi. Ruandan levottomuudet levisivät Kongon puolelle ja Ntaganda osallistui sittemmin taisteluihin niin kapinallisliikkeiden, kuin Ruandan ja Kongon armeijoiden palveluksessa.