Milloin Adolf von Becker kuoli?
Adolf von Becker
Adolf von Becker (14. elokuuta 1831 Helsinki – 23. elokuuta 1909 Vevey, Sveitsi) oli suomalainen taidemaalari ja professori. Becker teki enimmäkseen laatukuvatyyppisiä porvariselämää ja käsityöläisiä kuvaavia maalauksia, mutta kuvasi myös kansanelämää. Beckerin parhaiten tunnettuihin teoksiin kuuluvat "Äidin iloa" 1868, "Ennen metsästystä" 1880 ja "Yksi erä pikettiä" 1869.
Rudolf Rocker
Johann Rudolf Rocker (25. maaliskuuta 1873 Mainz – 19. syyskuuta 1958) oli saksalaissyntyinen anarkosyndikalistikirjailija ja -aktivisti. Rocker oli itseoppinut anarkisti ilman adjektiiveja, joka uskoi että anarkismin eri koulukunnat edustivat ”vain talouden eri järjestelytapoja”, ja että anarkistien ensisijaisin päämäärä oli ”turvata ihmisten henkilökohtainen, sosiaalinen ja yhteiskunnallinen vapaus”. Rocker pakeni Saksasta Hitlerin ja natsien noustua valtaan vuonna 1933, ja noin vuoden kiertelyn jälkeen hän asettui Yhdysvaltoihin loppuiäkseen. Anton von Arco auf Valley
Anton von Padua Alfred Emil Hubert Georg Graf von Arco auf Valley (5. helmikuuta 1897 – 29. kesäkuuta 1945) oli poliittinen aktivisti, joka ampui Baijerin pääministeri Kurt Eisnerin kadulle Münchenissä 21. helmikuuta 1919. Adolf Hitlerin elämäkerta
Myöhemmin Neuvostoliiton johtajat ovat myöntäneet, ettei Hitlerin ruumista ollut tunnistettu. On esitetty salaliittoteorioita siitä, että Yhdysvaltojen presidentti Franklin D. Rooselvelt, FBI:n johtaja J. Edgar Hoover ja Neuvostoliiton diktaattori Josif Stalin päästivät Hitlerin pakoon fasistiseen Argentiinaan, jolloin sota saatiin aiemmin lopetettua, vältyttiin suuremmilta miestappiolta ja Eisenhower, Hoover ja Stalin saivat haltuunsa Hitlerin päiväkirjat sekä natsien sotakoneiston rauhanomaisemmin. Saman väitteen mukaan Hitler asui Argentiinassa Braunin kanssa ja Eva synnytti pariskunnalle kaksi tytärtä. Lopulta Hitler teki itsemurhan 73-vuotiaana 1962. Väitettä puolustavat Hitlerin pääkalloksi väitetyn kallon väitetty epäaitous, "luotettavat silminnäkijät ja -todistajanlausunnot" sekä DNA-testit. Oskar von Hutier
Oskar von Hutier [yt'je] (27. elokuuta 1857 Erfurt – 5. joulukuuta 1934 Berliini) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Hän käytti tehokkaasti pieniin iskujoukkoihin perustunutta hyökkäystaktiikkaa, joka tunnetaan hänen mukaansa Hutier-taktiikkana, vaikka hän ei todellisuudessa keksinytkään sitä itse vaan ainoastaan sovelsi brittien ja ranskalaisten aiempia taktiikoita. Eva Braun
Sodan aikana Eva Braun vietti suurimman osan ajastaan ylellisissä oloissa Obersalzbergissä. Maaliskuussa 1945 hän matkusti Hitlerin luo Berliiniin, vastoin Hitlerin nimenomaista toivomusta. Hän selitti pysyvänsä Hitlerin rinnalla aina tämän kuolemaan asti. Vaikka sekä Hitler että Eva Braunin perheenjäsenet vaativat tätä lähtemään Berliinistä, hän piti tiukasti kiinni ajatuksestaan seisoa rakastettunsa rinnalla loppuun asti. Pariskunta meni naimisiin 29. huhtikuuta 1945 ja teki itsemurhan seuraavana iltapäivänä kello puoli kolme Führerbunkerissa; Eva Hitler syanidikapselilla, Adolf Hitler ampumalla itseään ohimoon ja puraisemalla samanaikaisesti syanidikapselin rikki. Hitlerien ruumiit vietiin valtakunnankanslian puutarhaan ja ne poltettiin Hitlerin määräyksen mukaisesti. Puna-armeija löysi hiiltyneet ruumiit ja vei ne mukanaan matkatessaan kohti länttä. Neuvostojoukot hautasivat jäännökset takapihalle Magdeburgiin. Vuonna 1970 jäännökset tuhottiin lopullisesti. Adolf von Becker
Beckeriä luonnehditaan usein hyvin ankaraksi opettajaksi ja ahkeraan opiskeluun painottavaksi. Hän halusi ranskalaiseen tapaan nähdä aina uusien oppilaidensa piirtävän ja tämän takia kaikki kouluun ilmoittautuneet joutuivat piirtämään aluksi jonkun aikaa, niin että von Becker sai käsityksen kyseisen oppilaan taidoista. Hän välitti Gustave Courbetin, Thomas Couturen ja Leon Bonnatin ranskalaisen varhaisrealismin oppeja ja tyyliä opetuksessaan. Maalaustaitoja harjoitettiin yleensä asetelmien tai elävien mallien avulla. Suomalaisilta koulussa opiskelleilta on säilynyt useita teoksia, jotka näyttävät olevan selvästi von Beckerin ohjauksessa toteutettuja. Esimerkiksi Helene Schjerfbeckiltä, Albert Edelfeltiltä ja Elin Danielsonilta on säilynyt töitä, jotka osoittavat selvää von Beckerin vaikutusta kauniin yleistetyillä realistisilla muodoillaan. Alois Alzheimer
Alzheimer sairastui junassa matkalla Breslaun yliopistoon, johon hänet oli nimitetty professoriksi 1912. Todennäköisesti hänellä oli streptokokki-infektio. Hän kuoli kolme vuotta myöhemmin toipumatta koskaan kunnolla. Alzheimer kuoli 51-vuotiaana Breslaussa. Adolf Oberländer
Adolf Oberländer (1845–1923) oli saksalainen pilapiirtäjä. Oberländer opiskeli Karl von Pilotyn johdolla. Silti hän maalasi vain toisinaan. Vuodesta 1863 lähtien Oberländer oli Fliegende Blätter -lehden avustaja. Fliegende Blätterissä Oberländer oli suosituin. Hän oli alansa merkittävin 1800-luvun saksalaiskyky Wilhelm Buschin ohella. Kuvissa, joille on ominaista aitobaijerilainen kansanomainen huumori hän ilmaisi erikoista omintakeista graafista mielikuvitusta ja keskitettyä luonteenkuvausta. Eläimet Oerländer esitti "inhimillisinä", ihmiset enemmän tyhminä kuin häijyinä. Rudolf IV (Itävalta)
Rudolf IV Habsburgilainen (lempinimi "der Stifter", ”perustaja”; 1. marraskuuta 1339 Wien – 27. heinäkuuta 1365 Milano) oli Habsburgin sukuun kuulunut Itävallan herttua vuosina 1358–1365. Hän julisti itsensä arkkiherttuaksi ja samalla Itävallan arkkiherttuakunnaksi, ja liitti Tirolin valtakuntaansa vuonna 1365. Varhaisesta kuolemastaan huolimatta hänellä oli merkittävä rooli Habsburgien suvun ja Itävallan historiassa. Albert Becker
Beckerin elinaikana hänen sävellyksistään julkaistiin pääasiassa laulumusiikkia. Sinfonioita hän sävelsi kolme, joista toinen (g-molli-sinfonia vuofelta 1859) voitti palkinnon Wienissä 1861. Hänen kamarimusiikkituotantoonsa kuuluvat muun muassa pianokvartetto d-molli op. 19, pianosonaatti f-molli op. 40 ja pianokvintetto op 49. Hänen ensimmäisiä menestyksiään olivat Julius Wolffin (1834–1910) tekstiin sävelletyt laulut "Rattenfänger" ja "Wilder Jäger" vuodelta 1877. Beckerin parhaana sävellyksenä pidetään b-molli-messua, ja kehuttuja ovat myös oratorio "Selig aus Gnade" op. 61 (1890) ja "Reformationskantate" op. 28 (1882). Saksassa hänen pienimuotoisia liturgisia teoksiaan esitetään nykyäänkin. Adolf Abel
Adolf Abel (s. 27. marraskuuta 1882 Pariisi – k. 3. marraskuuta 1968 Bruckberg) oli saksalainen arkkitehti. Adolf von Becker
Muutamat vuosina 1863 ja 1864 Pariisin salonkiin päässeet työt eivät vielä tuoneet hänelle läpimurtoa. 1866 hän palasi Pariisiin, ja 1868 hän siirtyi maalaamaan muutamien kilometrien päähän Pariisista, mistä hän vuokrasi ystävänsä Alfred Wahlbergin kanssa ateljeen. Tämän aikakauden tavoitteena näyttää olleen siirtyminen vapaampaan ja realistisempaan ilmaisuun, pois Düsseldorfin koulukunnasta. Kun monissa muissa paikoissa käytettiin tavallisia ateljeemalleja, paikkakunnalla jonne von Becker oli asettunut käytettiin malleina yleensä paikallisia ihmisiä, jotka poseerasivat alkuperäisissä maisemissa tai interiööreissä. Adolf Anderssen
Adolf Anderssen ("Karl Ernst Adolf Anderssen", 6. heinäkuuta 1818 – 13. maaliskuuta 1879) oli saksalainen shakinpelaaja. Häntä pidetään yhtenä 1800-luvun parhaista shakinpelaajista. Anderssenin ura oli pitkä ja menestyksekäs, ja hänen ajatellaan yleisesti olleen maailman johtava shakinpelaaja vuosina 1851–1858 ja 1861–1866. Anderssenin ajatellaan joskus olleen epävirallinen shakin maailmanmestari. Ludwig Kübler
Ludwig Kübler (2. syyskuuta 1889 Unterdill, Ylä-Baijeri – 18. elokuuta 1947 Ljubljana) oli saksalainen kenraali ja vuoristodivisioonan komentaja toisen maailmansodan aikana. 1. lokakuuta 1935 alkaen hän oli 98. vuoristorykmentin komentaja. Syyskuussa 1939 Küblerin vuoristojoukot hyökkäsivät Puolaan osana Saksan aloittamaa salamasotaa, minkä jälkeen hänet palkittiin ansioistaan rautaristillä. Lokakuussa 1943 kenraali Kübler komensi saksalaisten operaatiovyöhykettä Adrianmeren ranta-alueella, ja hänestä tuli koko vuoristoarmeijakunnan komentaja. Hänen yksikkönsä ottivat myös osaa taisteluun partisaaneja vastaan. Wilhelm Keitelin valtuuttamana Kueblerin joukot vastasivat partisaanien tekemiin rikoksiin ja tihutöihin silmittömällä terrorilla. Sodan jälkeen Kübler joutui liittoutuneiden sotavangiksi, ja hänet luovutettiin Jugoslaviaan vastaamaan tekemistään sotarikoksista. Ljubljanan vankilassa hänet tuomittiin kuolemaan 19. heinäkuuta 1947. Hänet hirtettiin aamulla 18. elokuuta 1947. Elisabeth Becker
Becker saapui Stutthofiin 5. syyskuuta 1944 aloittaakseen koulutuksensa naisvartijaksi ("Aufseherin"}. Hän työskenteli myöhemmin Stutthofin naistenleiri SK-III:ssa. Siellä hän itse valitsi naisia ja lapsia kaasukammioihin lähetettäviksi. Becker pakeni leiristä 15. tammikuuta 1945 ja meni kotiinsa Neuteichiin. 13. huhtikuuta Puolan poliisi pidätti hänet ja hänet vangittiin odottamaan oikeudenkäyntiä. Stutthof-oikeudenkäynti, jossa vastaajina oli viisi entistä SS-naista ja useita kapoja, alkoi Danzigissa 31. toukokuuta 1946. Becker tuomittiin kuolemaan. Arthur Berger
Arthur Berger (15. toukokuuta 1912 New York, New York, Yhdysvallat – 7. lokakuuta 2003 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, jonka tuotantoon vaikuttivat sekä uusklassismi että sarjallisuus. Hän teki yhteistyötä Aaron Coplandin sekä Virgil Thomsonin kanssa ja sai näiden tavoin innoitusta Igor Stravinskin tuotannosta. Berger ei työllään koskaan tavoitellut massojen suosiota. Hän loi sivu-uran myös kirjoittajana ja kriitikkona. Tekijänoikeuslainsäädännön historia
Taidemaalari, oikeustieteen tutkinnon suorittanut Adolf von Becker esitti ensimmäisenä Suomessa vuoden 1877–1878 valtiopäivillä ehdotuksen tekijänoikeus- ja omistuslaista. Walter C. Langer
Walter Charles Langer (5. helmikuuta 1899 Boston, Massachusetts – 4. heinäkuuta 1981 Sarasota, Florida) oli psykoanalyytikko, joka tunnetaan Adolf Hitleristä tehdyn psykologisen analyysin tekijänä. Ludwig van Beethovenin elämäkerta
24. maaliskuuta 1827 Beethoven vaipui koomaan ja kuoli kaksi päivää myöhemmin. Kerrotaan, että ulkona riehuneen lumimyrskyn keskellä välähti yhtäkkiä salama ja kuului voimakasta jyrinää. Tällöin Beethoven avasi silmänsä, kohotti nyrkkiin puristetun oikean kätensä, laski sen jälleen vuoteelle ja menehtyi pian sen jälkeen. Tällaiset romanttiset tarinat säveltäjän kuolemasta olivat tyypillisiä 1800-luvulla, jolloin luovien ihmisten koko elämän ja vielä kuolemankin nähtiin heijastelevan epätavallisuutta ja neroutta. Beethovenin kuolinaamuna hänen vaatekaappinsa salalokerosta löytyivät Heiligenstadtin testamentti, kirje Kuolemattomalle rakastetulle ja useita naisten muotokuvia. Testamentissaan hän määräsi Karlin ainoaksi perillisekseen. Beethovenin viimeiset kirjoittamat rivit, joissa hän nimitti Karlia serkukseen, kuuluivat seuraavasti: Adolf Bergman
Adolf Bergman (14. huhtikuuta 1879 Broby – 14. toukokuuta 1926 Tukholma) oli ruotsalainen köydenvetäjä ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Adolf von Becker
1860-luvulla von Beckeriä kiinnosti määrätietoinen taiteiden opiskelu Pariisissa. Hän tutustui eri taiteilijoiden kouluihin ja opetusmenetelmiin. Opettajia olivat muun muassa Felix-Joseph Barrias, Ernest Herbert, Leon Cogniet ja Leon Bonnat. Hän syvensi vielä tietojaan matkustelemalla. Vuonna 1859 von Becker kävi Belgiassa ja 1864 matkastipendin avulla Espanjassa, jäljentäen Madridissa vanhojen mestarien teoksia. Pariisista moni taiteilija hakeutui Madridiin kopioimaan ja tutkimaan espanjalaisten vanhojen mestarien teoksia, kuten Murillon, De Riberan ja Diego Velázquezin maalauksia. Nämä antoivat vaihtoehdon ennen klassisina esimerkkeinä olleille italialaisille mestareille. Espanjan kautta edeltävistä von Beckerin töistä on säilynyt "Vanhan miehen puolivartalokuva" ja muutamia muita, useimmiten pienikokoisia kopioita espanjalaismaalareiden teoksista. Näissä teoksissa hän jäljittelee espanjalaisten mestareiden tapaa käyttää yksinkertaistettuja värialueita, suppeaa palettia ja dramaattisia varjoja. Adolf Heuser
Adolf Heuser (3. lokakuuta 1907 Buschdorf – 19. lokakuuta 1988 Bonn) oli saksalainen nyrkkeilijä, jonka ammattilaisura ajoittui vuosille 1929-1949. Urallaan hän saavutti raskaansarjan ammattinyrkkeilyn Euroopan mestaruustittelin vuonna 1939. Adolf Hitlerin kuolema
Hitlerille Berliinin kukistumisen jälkeen tehty ruumiinavaus ja siitä seuranneet kaksi ristiriitaista kuolinsyytä aiheuttivat vuosien kiistelyn ja erilaisia teorioita siitä, miten Hitler kuoli vai oliko hän kenties edelleen elossa. Ludwig Beck
Vuonna 1943 Beck suunnitteli kaksi epäonnistunutta yritystä tappaa Hitler pommilla ja vuonna 1944 hän oli yksi keskeisistä hahmoista yhdessä Carl Goerdelerin ja Claus von Stauffenbergin kanssa heinäkuun 20. päivän salaliitossa. Kun salajuoni epäonnistui, salaliitosta tietoinen kenraalieversti Friedrich Fromm pakotti Beckin tekemään itsemurhan. Beck kuitenkin onnistui ainoastaan haavoittamaan itseään ja lopulta eräs Frommin vääpeleistä ampui hänet hengiltä. Adolfin linna
Kirjoittaja Norman Mailer kuoli 84-vuotiaana pian romaanin julkaisemisen jälkeen. Kuolemansa jälkeen Mailer voitti "Adolfin linnalla" "Bad Sex in Fiction" -palkinnon, joka myönnetään vuosittain huonoimmin kuvatun seksikohtauksen sisältäneelle teokselle. Tuomaristo uskoi, että Mailer olisi osannut suhtautua palkintoon huumorilla. Adolf von Becker
Vuonna 1862 von Becker kokeili ystävänsä Olaf Isaachsenin kanssa Gustave Courbetin uutta akatemiaa, mutta yritys kaatui huonon taloudellisen tilanteen takia. Walther Wenck
Walther Wenck (18. syyskuuta 1900 - 1. toukokuuta 1982) oli saksalainen kenraali. Hän oli toisessa maailmansodassa nuorimpia Adolf Hitlerin kenraaleista ja komensi sodan loppuvaiheessa 12. armeijaa. Hän antautui yhdysvaltalaisille joukkoineen välttääkseen joutumasta puna-armeijan vangiksi. Hän oli tärkeässä roolissa Berliinin taistelussa ennen antautumistaan. Wenck joutui sotavankileirille, mutta hänet vapautettiin vuonna 1947. Wenck kuoli auto-onnettomuudessa Bad Rothenfeldessa vuonna 1982. Friedrich Schlegel
Friedrich Schlegel asui 1810- ja 1820-luvulla pääasiassa Wienissä. Hän työskenteli restauraatiopolitiikkaa ajaneen Klemens von Metternichin kanssa Wienin kongressissa. Schlegel oli nuorena kannattanut tasavaltaa, mutta nyt hän tuki keisariaatetta. Schlegel aateloitiin 1815. Friedrich von Schlegel toimi vuosina 1815–1818 poliitikkona ollen Itävallan edustajana Frankfurtin liittopäivillä. Hän ajatteli filosofiansa uudelleen 1820-luvulla, jolloin häneltä jäi jälkeen luentosarjoja, jotka käsittelivät elämänfilosofiaa, kielifilosofiaa sekä historianfilosofiaa. Friedrich von Schlegel kuoli 12. tammikuuta 1829 Dresdenissä. Adolf von Auersperg
Adolf von Auersperg (21. heinäkuuta 1821 Praha, Böömi – 5. tammikuuta 1885 Goldeggin linna) oli itävaltalainen ruhtinas ja valtiomies, joka toimi Itävallan pääministerinä vuosina 1871–1879. Oopperan historia
Saksalaisen varhaisen romanttisen oopperan keskeinen teos on Carl Maria von Webernin "Der Freischütz" ("Taika-ampuja", 1821), joka oli vallankumouksellinen sekä uskaliaan orkestrointinsa ja harmonioidensa vuoksi, että asettaessaan draaman keskipisteeseen tavalliset ihmiset, jotka lauloivat ja kertoivat lavalla peloistaan ja rakkauksistaan. Taika-ampuja menestyttyä hyvin myös Lontoon Covent Gardenissa, tilattiin Weberiltä sinne uusi ooppera. Vuonna 1823 ensi-iltansa saanut "Oberon" jäi Weberin viimeiseksi oopperaksi säveltäjän kuoltua keuhkotautiin vain vähän yli kuukausi ensi-illan jälkeen. Erich von dem Bach-Zelewski
Sodan loputtua Bach-Zelewski teki sopimuksen liittoutuneiden kanssa ja toimi todistajana Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneissä ja useissa muissa sotarikoksia käsitelleissä tuomioistuimissa. Vuonna 1951 Münchenin de-nazifikaatio-oikeusistuin tuomitsi hänet itsensä kymmenen vuoden vankeuteen. Seuraavana vuonna hän ilmoitti julkisesti olleensa joukkomurhaaja sodan aikana. Kun Bach-Zelewski vapautui edellisestä vankeusrangaistuksestaan 1961, hänet tuomittiin uudelleen neljäksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen osallisuudestaan pitkien puukkojen yönä tapahtuneisiin murhiin. Oikeudenkäynnissä hän julisti: ”Olen yhä täysin hitleriläinen.” Seuraavana vuonna hänet tuomittiin elinkaudeksi vankeuteen osallisuudestaan saksalaisten kommunistien murhiin vuonna 1933. Bach-Zelewski kuoli München-Harlaching-vankilan sairaalassa maaliskuussa 1972. Adolf Hitlerin elämäkerta
Hitler oli testamentissaan nimittänyt Goebbelsin valtakunnankansleriksi. Goebbels ja hänen vaimonsa Magda tekivät kuitenkin itsemurhan 1. toukokuuta Magdan myrkytettyä ensin syanidilla heidän kuusi lastaan. Saksan armeija antautui ehdoitta 8. toukokuuta 1945 Reimsissä. Hitlerin tuhatvuotiseksi julistama valtakunta oli kestänyt kaksitoista vuotta. Saksa koki täydellisen tappion ja maa alistettiin voittajavaltioiden hallintaan vuosiksi. Adolf Hitler
Adolf Hitler () oli itävaltalaissyntyinen saksalainen poliitikko, joka nousi Saksan valtakunnankansleriksi ja johti natsihallinnon aikana 1933–1945 maata diktaattorina, Saksan valtakunnanjohtajana ("Führer"). Hitlerin politiikka perustui hänen kehittämäänsä kansallissosialismina tunnettuun aatesuuntaan, joka pohjautui nationalismiin, rasistiseen rotuoppiin ja jyrkkään antisemitismiin. Johtamansa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen avulla Hitler perusti Saksaan totalitaarisen hallinnon, jossa toisinajattelijat kukistettiin väkivalloin. Hitlerin aloittamat valloitussodat johtivat toisen maailmansodan syttymiseen Euroopassa, ja hänen hallintonsa harjoittama terrori johti rikoksiin ihmisyyttä vastaan ja holokaustina tunnettuun kansanmurhaan. Tästä huolimatta Hitler oli monien aikalaistensa kannattama ja palvoma johtaja. Hänen valtakautensa päättyi Saksan tappioon ja Hitlerin itsemurhaan keväällä 1945. Ludwig Stumpfegger
Adolf Hitlerin tehtyä itsemurhan Führerbunkerissa sodan viimeisinä päivinä, Stumpfegger pakeni bunkerista 30. huhtikuuta yhdessä Arthur Axmannin ja Martin Bormannin kanssa. Axmann joutui eroon kahdesta muusta pakenijasta ja jouduttuaan palaamaan jälkiään Axmann löysi Bormannin ja Stumpfeggerin ruumiit. Jacques Becker
Jacques Becker (1906–1960) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän tutustui nuorena klassikko-ohjaaja Jean Renoiriin ja työskenteli 1930-luvulla tämän assistenttina. Beckerin omissa ohjauksissa on selviä vaikutteita Renoirilta. Adolf Hitler
Hitlerin aloittamat valloitussodat sytyttivät vuonna 1939 toisen maailmansodan, jonka kestäessä Saksa liittolaisineen valloitti suuren osan Eurooppaa. Sodan uhrien lisäksi Saksan hallitus järjestelmällisesti surmasi noin kuusi miljoonaa juutalaista ja miljoonia muita ihmisiä ”ei-toivottuna” pidetyn rodun, uskonnon, poliittisen vakaumuksen tai vamman vuoksi. Saksan häviön käytyä epäonnistuneen Neuvostoliiton valloitusyrityksen jälkeen väistämättömäksi Hitler teki itsemurhan bunkkerissaan puna-armeijan saartamassa Berliinin hallituskorttelissa sodan viimeisinä päivinä. Karl Ferdinand Becker
Karl Ferdinand Becker (14. huhtikuuta 1775 Lieser – 4. syyskuuta 1849 Offenbach am Main) oli saksalainen kielitieteilijä. Adolf Fredrik von Willebrand
Adolf Fredrik von Willebrand (24. maaliskuuta 1766 Nousiainen – 15. helmikuuta 1845 Turku) oli suomalainen juristi, Turun hovioikeuden presidentti ja senaatin oikeusosaston jäsen. Frans Josef von Becker
Frans Josef von Becker (19. heinäkuuta 1823 Turku – 21. marraskuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, ensimmäinen farmasian ja farmakologian professori ja ensimmäinen oftalmologian eli silmätautiopin ylimääräinen professori. Adolf Hitlerin kuolema
SMERŠ-yksikkö (neuvostoliittolainen vastavakoilun yksikkö 79. kivääriarmeijakunnasta), jolle oli annettu tehtäväksi paikallistaa Hitlerin ruumis, löysi nämä osittain palaneet jäännökset puutarhasta. Johtava patologi tohtori Faust Šerovski suoritti ruumiinavauksen. Käyttäen Hitlerin hammaslääkärin Hugo Blaschken tietoja, Hitler tunnistettiin hammaskarttojen avulla. Kaksi Blaschken pidätetyistä apulaisista (Fritz Echtmann ja Kaethe Hausermann) vahvistivat tietojen luotettavuuden. Ruumiinavauksessa havaittiin syanidijäämiä molemmissa ruumiissa ja viralliseksi kuolinsyyksi vahvistettiin syanidimyrkytys – ampumahaavoja ei mainittu. Neuvostoliitto julkisti havainnot 16. toukokuuta 1945, mutta sekä läntiset että neuvostoviranomaiset kyseenalaistivat ne nopeasti bunkkerista vangittujen väitettyä Hitlerin ampuneen itsensä. Marsalkka Žukov ilmoitti 9. kesäkuuta 1945, ettei Hitlerin jäännöksiä ole löydetty, ja hän saattaa olla vielä elossa. Arnold Böcklin
Arnold Böcklin (16. lokakuuta 1827 Basel, Sveitsi – 16. tammikuuta 1901 San Domenico, Italia) oli sveitsiläinen taidemaalari ja tärkeimpiä symbolismin edustajista kuvataiteissa. Böcklinin ehkä tunnetuin teos on "Kuolleiden saari" (), josta hän maalasi useita variaatioita. Ludwig van Beethoven
24. maaliskuuta 1827 Beethoven vaipui koomaan ja kuoli kaksi päivää myöhemmin. Hänen kaapistaan löytyivät Heiligenstadtin testamentti, kirje ”Kuolemattomalle rakastetulle” ja useita naisten muotokuvia. Testamentissaan hän määräsi Karlin ainoaksi perillisekseen. Kirje Kuolemattomalle rakastetulle on kirjoitettu todennäköisesti Teplitzissä 1812. Sitä, kuka ”Kuolematon rakastettu” oli, ei kirjeessä mainita. Kohteeksi on ehdotettu muun muassa Antonie Brentanoa ja Josephine Brunsvikia. Adolf von Becker
Von Beckeriä voi pitää myös suomalaisten taiteilijoiden puolestapuhujana. Vuosina 1877 ja 1878 hän esitti ensimmäisenä ehdotuksen tekijänoikeuslaista ja 1870- ja 1880-luvuilla hän oli pitkän aikaa Suomen Taideyhdistyksen jäsen. Näinä aikoina ja sen jälkeenkin hän kapinoi taideyhdistyksen holhousta vastaan ja piti näyttelyitä erillään yhdistyksestä. Hän myös toteutti näyttelylakon 1890-luvulla. Adolf Ziegler
Toisen maailmansodan aikana 1943 Zieglerin ura käänty dramaattiseen laskuun. Hänet pidätettiin ja vaikka pidätykseen johtaneista syistä ei ole täyttä varmuutta, hänen on sanottu esittäneen julkisesti epäilyksiä Hitlerin menestyksestä sotapäällikkönä. Hänet lähetettiin Dachaun keskitysleirille. Hitler kuitenkin armahti Zieglerin ja määräsi tämän eläkkeelle. Häntä ei enää saanut mainita lehdistössä ja hänen teoksensa asetettiin esityskieltoon. Sodan jälkeen Ziegler ei saanut uraansa enää nousuun, vaan eli ja kuoli hiljaisuudessa Varnhaltin kaupungissa. Adolf Hitlerin kuolema
Adolf Hitler siirtyi Führerbunkeriin Berliinissä 16. tammikuuta 1945 ja sieltä käsin hän seurasi natsi-Saksan loppua liittoutuneiden lähestyessä sekä idästä että lännestä. Huhtikuun loppupuolella puna-armeijan joukot olivat jo Berliinissä ja Hitler alkoi tehdä valmisteluja itsemurhaansa varten. Neljältä aamuyöllä 29. huhtikuuta hän viimeisteli testamenttinsa. Pian keskiyön jälkeen 30. huhtikuuta Hitler meni naimisiin Eva Braunin kanssa lyhyessä seremoniassa bunkkerin karttahuoneessa. Sen jälkeen hän saneli henkilökohtaisen ja poliittisen testamenttinsa sihteerilleen Traudl Jungelle, minkä jälkeen hän meni lepäämään noin kello neljä aamuyöllä. Frans Josef von Becker
Frans Josef von Becker avioitui vuonna 1857 Johanna Karolina Ascholinin (k. 1887), Helsingin piirilääkärin Johan Ascholinin tyttären kanssa. Kuoltuaan ilman perillistä Frans Josef von Becker testamenttasi huomattavan osuuden omaisuudestaan sokeiden lasten oppilaitoksen perustamiseksi Helsinkiin. Adolf Hitler
Adolf Hitler syntyi 20. huhtikuuta 1889 Braunau am Innissä Itävalta-Unkarissa, Salzburger Vorstadt-kadun varrella olevan talon toisessa kerroksessa. Hänet kastettiin katolisen kirkon jäseneksi nimellä Adolfus Hitler. Pariskunta pelkäsi, ettei heidän neljäskään lapsensa sisarustensa tapaan selviäisi kovin vanhaksi; pariskunnan kuudesta lapsesta vain Adolf ja hänen nuorempi sisarensa Paula elivät aikuisikään asti. Kun hän kuitenkin jäi henkiin ja kasvoi, hemmotteli Klara poikaansa parhaansa mukaan. Lapsuudessaan Adolf joutui usein hakemaan yhä enemmän juopottelevan isänsä kotiin lähiseudun kapakoista. Kirjassaan "Taisteluni" ("Mein Kampf") Hitler kuvaa isäänsä tiukaksi kurinpitäjäksi, jonka karskin kuoren alla piili lempeä ja perheestään huolehtiva tunnollinen mies. Yksityisesti Hitler, muistellessaan lapsuuttaan, kuvasi isäänsä todellisuudessa sadistiseksi ja väkivaltaiseksi öykkäriksi, joka kulutti perheen rahat alkoholiin. Adolf von Becker
Kansankuvaamisesta tuli 1860-luvun puolella von Beckerille ajan muodin mukaisesti tyypillinen aihepiiri. Vielä tätä ennen lapsia pidettiin usein jopa humoristisina aiheina, mutta uusien tuulien myötä lapsiaiheiset teokset olivat saavuttaneet paremman maineen. Tätä aihetta von Becker kuvasikin hyvin realistisesti. Sinfonia nro 7 (Bruckner)
Brucknerin seitsemännen sinfonian ensimmäisen kaupallisen levytyksen (1924) johti Oskar Fried Polydorille. Teoksen hidas osa esitettiin 1. toukokuuta 1945 Saksan radiossa ennen ilmoitusta Adolf Hitlerin kuolemasta. Adagio on sävelletty Richard Wagner muistoksi. Adolf Hitlerin suku
Alois Hitler oli luonteeltaan kova, tiukkaan kuriin ja järjestykseen uskova väkivaltainen mies. Katkeroitunut ja ajan myötä alkoholisoitunut Alois pieksi vaimoaan ja perhettään usein pienimmistäkin syistä. Alois ja Klara saivat yhdessä kuusi lasta, joista kaksi ensimmäistä kuolivat alle kaksivuotiaina. Vasta kolmas, Adolf eli pitempään. Adolfin syntyessä Alois oli 52-vuotias. Klara Pölzl puolestaan oli siisti, vakava ja ahkera nainen, joka hoiti taloutta parhaansa mukaan miellyttääkseen puolisoaan. Syvästi uskovainen Klara oli onneton ärtyisän ja väkivaltaisen Aloisin puolisona ja suri syvästi kolmea ensimmäistä vauvaiässä kuollutta lastaan. Gustav ja Ida Hitler olivat kuolleet kurkkumätään ja neljäs lapsi, Otto, vain muutaman päivän ikäisenä. Myöhemmin perheeseen syntyivät myös Edmund, joka kuoli kuusivuotiaana tuhkarokkoon ja Paula, joka eli sisarusparvesta pisimpään, vuoteen 1960 saakka. Elisabeth Becker
Elisabeth Becker (20. heinäkuuta 1923 – 4. heinäkuuta 1946) oli saksalainen keskitysleirivartija ja SS-nainen. Adolf von Becker
Von Becker siirtyi vuonna 1892 eläkkeelle yliopistosta ja muutti Pariisiin. Saman vuosikymmenen lopulla hän rupesi viettämään kylmimmän ajan vuodesta Välimeren rannalla. Vielä vuonna 1898 hän maalasi ystävänsä Alfred Wahlbergin kanssa Pyreneillä. 1904 hän muutti Nizzaan, ja 1909 von Becker kuoli. Ludwig van Beethoven
Anton Schindler (1792–1864), Beethovenin ystävä ja tämän elämäkerran kirjoittaja oli yksi Beethovenin elämän merkittävistä henkilöistä. Hän kuitenkin halusi esittää Beethovenin sankarillisena hahmona. Hän meni jopa niin pitkälle, että hävitti yli puolet Beethovenin vuodesta 1818 alkaen viestintään käyttämistä keskusteluvihoista, koska ne eivät hänen mielestään sopineet Beethovenin sankarilliseen henkilökuvaan. Beethoven sai monet asiat tietoonsa Schindleriltä, hän tutustui esimerkiksi Franz Schubertin musiikkiin hänen kauttaan. Beethoven ennusti tämän vielä hämmästyttävän maailmaa ja valitti sitä, ettei ollut tutustunut tähän jo aikaisemmin. Beethoven ja Schindler tutustuivat toisiinsa vuonna 1814. Beethoven ei pitänyt Schindleriä suuressa arvossa. Tämän tavoitteena oli ennen muuta tulla säveltäjän uskotuksi paistatellakseen tämän maineen loisteessa. Vuodesta 1820 alkaen Schindler hoiti palkatta Beethovenin kotiasiat. Adolf von Becker
Kesällä 1866 von Becker kävi Roomassa ja Firenzessä. Hän vieraili myös useissa Saksan taidekaupungeissa. Adolf Galland
Adolf Josef Ferdinand Galland (19. maaliskuuta 1912 Westerholt, Saksa – 9. helmikuuta 1996 Remagen-Oberwinter, Saksa) oli toisen maailmansodan hävittäjälentäjä ja natsi-Saksan hävittäjäilmavoimien komentaja "General der Jagdflieger" vuosina 1941−1945. Galland saavutti 103 ilmavoittoa ja sai rautaristin ritariristin tammenlehvin, miekoin ja timantein. Gallandin pudotussuhde oli 4.09. Adolf Ziegler
Adolf Ziegler (16. lokakuuta 1892 Bremen – 18. syyskuuta 1959 Varhnalt) oli saksalainen taidemaalari ja natsipoliitikko. Ziegler toimi natsi-Saksan kulttuuriviraston kuvataiteen laitoksen johtajana 1936–1943. Volker Beck (yleisurheilija)
Parhaat länsimaalaiset urheilijat olivat poissa Moskovan olympialaisista, ja 400 metrin aitajuoksusta puuttui muun muassa maailmanennätysmies Edwin Moses. Beck pääsi olympialaisten alkueristä helposti jatkoon ajalla 50,35 s ja voitti välieränsä edelleen vaatimattomalla ajalla 50,36 s. Loppukilpailu käytiin koleassa ja tuulisessa säässä. Beck juoksi ulommaista rataa ja nousi loppusuoralla muiden ohi voittoon. Hänen kultamitaliaikansa oli 48,70 s, ja isäntämaan Vasili Arhipenko hävisi hänelle 0,16 sekuntia. Toisen mitalinsa Beck sai 4 × 400 metrin viestistä, jossa hän ankkuriosuudella joutui päästämään 400 metrin juoksun olympiavoittajan, Neuvostoliiton Viktor Markinin niukasti edelleen. Itä-Saksan loppuaika oli 3.01,3 s ja eroa Neuvostoliittoon oli 0,2 sekuntia. Adolf Hitlerin poliittinen testamentti
Adolf Hitlerin poliittinen testamentti ("Mein politisches Testament") oli testamentin muotoon puettu viimeinen kaksiosainen ohjeistus Saksan kansalle ja johtajille, jonka Adolf Hitler saneli sihteerilleen Traudl Jungelle noin vuorokautta ennen itsemurhaansa bunkkerissaan Berliinissä huhtikuun 28. ja 29. välisenä yönä 1945. Bendlerblock
Samana päivänä 11 vuotta aiemmin heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen Claus von Stauffenberg yritti pommiattentaattia Adolf Hitleriä vastaan. Salaliittolaiset pitivät päämajaansa Bendlerblockissa. Vallankaappausyritys epäonnistui ja useita salaliittoon osallistuneita upseereita teloitettiin rakennuksen pihalla heinäkuun 20. ja 21. välisenä yönä. Toisen maailmansodan lopulla Berliinin taistelun aikana rakennus toimi Berliinin puolustusalueen komentajan kenraali Helmuth Weidlingin päämajana, kunnes hän antautui puna-armeijalle aamulla 2. toukokuuta 1945. Oskar Schindler
Oskar Schindler (28. huhtikuuta 1908 Zwittau, Määri, Itävalta-Unkari – 9. lokakuuta 1974 Hildesheim, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen liike- ja teollisuusmies, joka tunnetaan ponnisteluistaan juutalaisten työntekijöidensä suojelemiseksi holokaustilta. Hän pelasti yli 1 100 juutalaista pitämällä heitä työssä ase- ja ampumatarviketehtaassaan, joka sijaitsi ensin Krakovassa ja sodan viime vaiheessa nykyisessä Tšekin tasavallassa. Hugo von Becker
Von Beckerin vanhemmat olivat suomen kielen tutkija, Turun Viikko-Sanomien perustaja Reinhold von Becker ja Carolina Idestam. Hänen veljiään olivat Helsingin yliopiston farmakologian sekä silmätautiopin professori Frans Josef von Becker (1823–1890) ja tuomari, taidemaalari Adolf von Becker. Adolf von Auersperg
Adolf von Auersperg kuului vanhaan, jo 1000-luvulta tunnettuun Auerspergin aatelissukuun. Hänen vanhempi veljensä oli Karl von Auersperg, joka toimi vuonna 1868 lyhyen aikaa pääministerinä. Adolf von Auersperg palveli aluksi ratsuväenupseerina, kunnes hänet vuonna 1860 valittiin Böömin maapäiville niin sanotun perustuslaillisen puolueen edustajana. Vuonna 1867 hänet nimitettiin Böömin ylimaamarsalkaksi ("oberstlandmarschall") ja 1870 Salzburgin paikallishallinnon johtajaksi ("landespräsident"). Kun Karl Siegmund von Hohenwartin hallitus kaatui 1871 epäonnistuneeseen yritykseen luoda Böömille itsehallinto, keskitettyä hallintoa kannattanut Auersperg tuli uudeksi pääministeriksi. Hän kokosi professoreista ja juristeista hallituksen, joka keskittyi hallinnollisiin uudistuksiin. Böömin suhteen se vetäytyi täydellisesti Hohenwartin linjasta, joten tšekit alkoivat protestina boikotoida parlamenttia ja Böömin maapäiviä. Auerspergin hallitus toteutti vuonna 1873 vaalijärjestelmän uudistamisen ja vähensi kirkon vaikutusvaltaa, mutta se kärsi poliittisista skandaaleista ja puolueiden sisäisistä riidoista. Vuoden 1878 Berliinin kongressin jälkeen Itävalta ryhtyi miehittämään Bosnia-Hertsegovinaa Balkanilla. Valtakunnan slaavilaisen väestön lisääntymistä pelännyt saksalaisten liberaalien puolue veti tämän seurauksena tukensa pois hallitukselta, minkä jälkeen Auersperg erosi helmikuussa 1879. Myöhemmin samana vuonna pääministeriksi tullut Eduard Taaffe sai suostuteltua tšekkiedustajat palaamaan valtiopäivätyöhön. Pääministerikautensa jälkeen Auersperg oli kuolemaansa asti valtakunnan tilintarkastustuomioistuimen presidentti. Ulrich Beck
Ulrich Beck (15. toukokuuta 1944 Stolp, Pommeri (nyk. Słupsk, Puola) – 1. tammikuuta 2015) oli saksalainen sosiologi. Hän toimi professorina Ludwig-Maximilians-Universität Münchenissä ja London School of Economicsissa. Adolf Hamann
Adolf Hamann (3. syyskuuta 1885 – 30. joulukuuta 1945) oli Saksan armeijan kenraali toisessa maailmansodassa.
Vuonna 1944 kenraaliluutnantti Hamann oli Bobruiskin aluekomendanttina Operaatio Bagrationin aikana. Operaatio päättyi puna-armeijan täydelliseen voittoon ja Saksan keskustan armeijaryhmä tuhottiin miltei kokonaan. Hamann joutui Neuvostoliittoon sotavankeuteen.
Sodan jälkeen Hamannia syytettiin Brianskin ja Orelin siviilejä vastaan tehdyistä rikoksista hänen toimiessaan kaupunkien komendanttina. Neuvostoliittolainen sotaoikeus Brianskissa totesi hänet syylliseksi sotarikoksiin ja tuomitsi hänet kuolemaan 26. joulukuuta 1945. Hamann hirtettiin vielä samana päivänä. Adolf Schärf
Adolf Schärf (20. huhtikuuta 1890 – 28. helmikuuta 1965) oli itävaltalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Lakimieheksi kouluttautunut Schärf toimi Itävallan liittopresidenttinä vuosina 1957–1965, kuolemaansa saakka. Ennen presidentiksi tuloaan Schärf oli Itävallan varaliittokansleri 1945–1957 ja puolueensa puheenjohtaja. Adolf Loos
Adolf Loos (10. joulukuuta 1870 Brno, Itävalta-Unkari – 23. elokuuta 1933 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen arkkitehti, jota pidetään yhtenä modernin arkkitehtuurin pioneereista. Adolf Bernard Meyer
Adolf Bernard Meyer (11. lokakuuta 1840 Hampuri – 5. helmikuuta 1911 Berliini) oli saksalainen antropologi ja lintutieteilijä. Adolf von Harnack
Adolf von Harnack (7. toukokuuta 1851 – 10. kesäkuuta 1930) oli saksalainen teologi ja merkittävä historiallisen raamatuntutkimuksen kehittäjä. Hän korosti ehdotonta vapautta kirkkohistorian ja Uuden testamentin tutkimisessa ilman sidonnaisuutta valmiiseen dogmatismiin. Adolf von Becker
Näiden pienempien töiden lisäksi hän työskenteli usein myös suurempien ja enemmän taloudellisia uhrauksia vaatineiden maalausten parissa. Näitä maalauksia hän usein koetti saada Pariisin salonkinäyttelyyn. Aiheina salonkimaalauksissa oli usein kissa tai lapsi. Näitä maalauksia oli useita. Suurempia ja usein teknisesti vaikeampia olivat "Vastasyntynyt" (1875), "Päivällisen jälkeen" (1877) ja "Mallina olon jälkeen" (1880). Adolf von Seckendorff
Franz Adolf von Seckendorff (17. maaliskuuta 1857 Gera, Thüringen, Saksa – 8. toukokuuta 1941) oli saksalainen vapaaherra ja jalkaväenkenraali, joka komensi kenraaliluutnanttina vuonna 1918 Saksan keisarikunnan LXVIII armeijakuntaa ja oli Brest-Litovskin rauhan jälkeen Viron saksalainen sotilaskuvernööri 16. maaliskuuta – 11. marraskuuta 1918. Adolf Hitler
Iltapäivällä Hitler piti tapaamisen puolueen sihteerin Martin Bormannin kanssa. Adolf ja Eva Hitler hyvästelivät Führerbunkerin henkilökunnan ja asujat, kuten Goebbelsin perheen, Bormannin, sihteerit ja upseerit. Tämän jälkeen he vetäytyivät yksityistiloihin. Kun kamaripalvelija Heinz Linge ja Bormann avasivat oven, Hitlerit istuivat sohvalla kuolleina. Adolf Hitler oli ampunut itseään ohimoon pistoolilla niellen samalla sinihappokapselin. Alfred Rosenberg
Hitler nimitti Rosenbergin puolueen pääideologiksi. Rosenbergiä pidetään Lebensraum-käsitteen, Versailles’n rauhansopimuksen purkamisen, juutalaisten ja kristittyjen kirkkojen vainon ohjelmallisena pääluojana. Rosenberg ja toinen puolueen varhainen ideologi, Latviassa syntynyt Max Erwin von Scheubner-Richter, olivat Venäjän emigranttien perustaman Aufbau Vereinigungin johtajia. Oluttupavallankaappauksessa he olivat käsikynkässä eturivissä. Scheubner-Richterin saatua luodin keuhkoonsa ja Rosenbergin päästäessä hänestä irti hän kaatui ja vetäisi samalla Hitlerin oikean olkapään sijoiltaan. Ludwig van Beethoven
Ludwig van Beethoven (16. joulukuuta 1770 Bonn, Kölnin vaaliruhtinaskunta – 26. maaliskuuta 1827 Wien, Itävallan keisarikunta) oli saksalainen säveltäjä klassismin ja romantiikan siirtymäkaudella. Hän oli aikansa merkittävin säveltäjä ja yksi koko musiikkihistorian vaikutusvaltaisimmista säveltäjämestareista. Asteittaisesta kuuroutumisestaan huolimatta hän kykeni työskentelemään elämänsä loppuun asti. Hänen teoksiinsa kuuluu yhdeksän sinfoniaa, viisi pianokonserttoa ja yksi viulukonsertto, yksi ooppera ja kaksi messua, 32 pianosonaattia sekä 16 jousikvartettoa. Adolf von Becker
Jotkut hänen vanhoista oppilaistaan väheksyivät myöhemmin von Beckeriä unohtaen uransa varhaisvaiheessa häneltä saamansa vaikutteet. Nuorempien polvien taiteilijoiden ja von Beckerin välille syntyikin useita riitoja, kuten 1889 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen osaston kokoamisessa. Se yltyi nyrkkitappeluksi näyttelyn avajaisissa, jossa Edelfelt ja Vallgren taistelivat von Beckeriä, Walter Runebergia, ja Berndt Lindholmia vastaan. Max Wladimir von Beck
Max Wladimir von Beck (6. syyskuuta 1854 Wien – 20. tammikuuta 1943 Wien) oli itävaltalainen paroni ja valtiomies, joka toimi Itävallan pääministerinä vuosina 1906–1908. Hänen hallituksensa toteutti miesten yleisen äänioikeuden vuonna 1907. Leopold von Ranke
Leopold von Ranke (21. joulukuuta 1795 Wiehe – 23. toukokuuta 1886 Berliini) oli saksalainen historioitsija. Häntä on kutsuttu "suurimmaksi saksalaiseksi historioitsijaksi", "objektiivisen historiankirjoituksen isäksi" ja "historiatieteen perustajaksi". ”Rankelainen” tutkimussuunta korosti lähdekritiikkiä historiantutkimuksen metodissa. Hänen tutkimusalueensa olivat laajoja ja hän julkaisi tieteellisiä tutkimuksia, jotka liittyivät muun muassa Saksan, Ranskan, Serbian ja Preussin historioihin. Lisäksi hän käsitteli esimerkiksi paaviuden historiaa teoksessaan "Die römischen Päpste in den letzen vier Jahrhunderten" (Rooman paavit viimeisen neljänsadan vuoden aikana, 1834–1836). Adolf Möller
Adolf Möller (25. lokakuuta 1877 – 10. marraskuuta 1968) oli saksalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, jossa hän oli mukana saamassa pronssia perämiehellisessä nelikossa. Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa
Tällöin opettajana toimi Adolf von Becker, joka edusti modernia taidenäkemystä ja järjesti opetuksen ulkomaisten esikuvien mukaan. Becker sai paljon oppilaita, josta yksi oli Albert Edelfelt, joka opiskeli historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa ja kävi samalla opiskelemassa Piirustussalilla. von Becker perusti lisäksi oman yksityisakatemiansa Piirustussalin tiloihin, jolloin myös naisopiskelijat saattoivat tulla sinne opsikelemaan. Von Beckerin yksityisoppilaita olivat muun muassa Helene Schjerfbeck ja Maria Wiik. Albert Speer
Speer liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen 1931 ja nousi nopeasti Adolf Hitlerin lähipiiriin. Hänet nimitettiin puolueen viralliseksi arkkitehdiksi 1934. Speer suunnitteli muun muassa Nürnbergin puoluepäivien rakennelmat ja Berliinin uuden valtakunnankanslian sekä laati suunnitelmat Berliinin muuttamiseksi Welthauptstadt Germaniaksi. Vuonna 1942 Hitler nimitti Speerin varusteluministeriksi kuolleen Fritz Todtin tilalle. Speer huolehti toisen maailmansodan viimeiset vuodet Saksan sotatarviketuotannosta, käyttäen apunaan sotavanki- ja keskitysleirien työvoimaa. Paul von Hindenburg
Hindenburg toimi presidenttinä aina kuolemaansa saakka. Hän kuoli keuhkosyöpään kotonaan Itä-Preussin Neudeckissa 2. elokuuta 1934. Hitler vieraili päivää aikaisemmin Hindenburgin luona, joka luuli kysymyksessä olevan keisari Vilhelm II:n ja kutsui tätä ”hänen majesteetikseen”. Samana päivänä, 1. elokuuta Saksan valtaenemmistöltään kansallissosialistinen hallitus yhdisti valtionpäämiehen toimen Hitlerin hallitsemaan valtakunnankanslerin toimeen, jonka uudeksi nimikkeeksi tuli "johtaja ja valtakunnankansleri". Tämä päätös julkistettiin vasta pari tuntia von Hindenburgin kuoleman jälkeen. Gustav Bauer
Gustav Adolf Bauer (6. tammikuuta 1870 Darkehmen – 16. syyskuuta 1944 Berliini) oli saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Saksan valtakunnankanslerina vuosina 1919–1920. Walter Becker
Walter Carl Becker (20. helmikuuta 1950 Queens, New York – 3. syyskuuta 2017 Maui, Havaiji) oli yhdysvaltalainen rockmuusikko, joka tunnettiin Steely Dan -yhtyeen toisena voimahahmona Donald Fagenin ohella. Hänen instrumenttejaan olivat kitara ja bassokitara, ja hän oli yleensä päävastuussa yhtyeen levytysten hiotuista ja vaativista sovituksista. Adolf von Beckerin yksityiskoulu
Adolf von Beckerin yksityiskoulu oli vuonna 1872 perustettu yksityinen taidekoulu Helsingissä, joka antoi aineksia monelle kultakauden taiteilijalle. Opiskelijoiden joukossa olivat muun muassa Helene Schjerfbeck, Maria Wiik, Gunnar Berndtson, Akseli Gallen-Kallela ja Elin Danielson-Gambogi. Oman koulun ohella von Becker opetti Helsingin yliopistossa. Adolf von Becker
Vuonna 1858 hänet osoitettiin suosituskirjeellä Thomas Couturen akatemiaan Pariisiin. Matkan varrella von Becker pysähtyi Düsseldorfissa. Pariisi pelästytti hänet ihmisvilinällään ja suuruudellaan ja hän palasi takaisin Düsseldorfiin. Düsseldorfin taideakatemiassa opiskelu ei ollut kuitenkaan hänelle mieleistä, joten von Becker palasi vuoden 1859 alussa Pariisiin Couturen akatemiaan. Couture painotti opiskelussa paljolti espanjalaisia mestareita ja maalasi paljon "märkää märälle" tekniikalla sekä kehotti oppilaita käyttämään yksinkertaista värivalikoimaa paletilla. Vuonna 1860 Couture kuitenkin sulki oman ateljeekoulunsa, eikä von Becker ehtinyt viipyä viittä kuukautta enempää akatemiassa. Von Becker päätti tämän jälkeen lähteä opiskelemaan École des Beaux-Artsiin läpäistyään akatemian pääsykokeen. Berthold Schenk von Stauffenberg
Berthold Schenk Graf von Stauffenberg (15. maaliskuuta 1905 Stuttgart – 10. elokuuta 1944 Plötzenseen vankila, Berliini) oli saksalainen aristokraatti, juristi ja heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen toisen maailmansodan aikana natsi-Saksassa. Hän oli Adolf Hitlerin salamurhaa yrittäneen Claus von Stauffenbergin veli. Stauffenberg joutui salaliiton jälkeen Roland Freislerin johtaman kansantuomioistuimen eteen. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin hirttämällä Plötzenseen vankilassa. Felix von Bothmer
Felix von Bothmer (10. joulukuuta 1852 München – 18. maaliskuuta 1937 München) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Adolf Weber
Adolf Weber (1829 – 1915) oli tunnettu saksalainen oftalmologi. Hän oli silmätautien isäksi kutsutun Albrecht von Graefe vanhemman oppilas. Von Graefe oli ensimmäinen, joka harjoitti onnistuneesti glaukoomakirurgiaa, mutta Weber huomasi parasympatomimeetteihin kuuluvan pilokarpiinin tehokkaaksi lääkehoidoksi kyseiseen tautiin. Ludwig Beck
Ludwig Beck (29. kesäkuuta 1880 – 20. heinäkuuta 1944) oli saksalainen kenraali, joka toimi Saksan armeijan yleisesikunnan päällikkönä ennen toista maailmansotaa. Karl Ferdinand Becker
Becker kirjoitti kirjan "Deutsche Sprachlehre" (2 osaa 1827-29), laajennettuna nimellä "Ausführliche deutsche Grammatik" (3 osaa, 1836-39, 2. painos 1870. Kun tutkimus oli siihen asti lähtenyt Johann Christoph Adelungin määrittelemien suuntaviivojen mukaan, Becker otti tutkimuksissaan käyttöön loogisemman näkökulman, ja hänellä oli 1840- ja 1850-luvulla suuri vaikutus kielentutkimukseen. Jurek Becker
Jurek Becker (1937 Łódź, Puola -1997) oli saksalainen kirjailija. Axel Springer
Axel Cäsar Springer (2. toukokuuta 1912 Hampuri, Saksa – 22. syyskuuta 1985 Berliini, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen toimittaja, kustantaja ja monimiljonääri. Springer on Axel Springer AG -kustantamon perustaja.
Springerin isä oli ollut kustannusalalla. Springerin ura alkoi vuonna 1947, jolloin hän perusti Hampuriin Axel Springer GmbH -kustantamon. Springer kustansi Hamburger Abendblatt -sanomalehteä ja monia TV- ja radiolehtiä. Vuonna 1952 hän aloitti iltapäivälehti "Bildin" kustantamisen. Siitä tuli yksi Saksan suurimpia sanomalehtiä, ja sen vaikutusvalta on ollut suuri sekä Saksan taloudessa että poliittisessa elämässä. Axel Springer on palkittu kahdella kunniatohtorin arvonimellä Israelissa ja yhdellä Yhdysvalloissa. Adolf Merckle
Adolf Merckle (18. maaliskuuta 1934 Dresden, Saksa – 5. tammikuuta 2009 Blaubeuren, Baden-Württemberg, Saksa) oli Saksan rikkaimpiin kuulunut liikemies. Alferd Packer
Alfred Griner "Alferd" Packer (21. tammikuuta 1842 – 23. huhtikuuta 1907) oli yhdysvaltalainen kullankaivaja, joka oli syytettynä kannibalismista talvella 1873-1874. Ensimmäisenä syytettynä murhasta, Packer lopulta tuomittiin 40 vuodeksi vankilaan syytettynä taposta. Adolf Hitlerin elämäkerta
Alois Hitler oli luonteeltaan kova, tiukkaan kuriin ja järjestykseen uskova väkivaltainen mies. Katkeroitunut ja ajan myötä alkoholisoitunut Alois pieksi vaimoaan ja perhettään usein pienimmistäkin syistä. Alois ja Klara saivat yhdessä kuusi lasta, joista kolme ensimmäistä kuolivat alle kaksivuotiaina. Vasta neljäs, Adolf, eli pitempään. Adolfin syntyessä Alois oli 52-vuotias. 1860 syntynyt 23 vuotta nuorempi Klara Pölzl puolestaan oli siisti, vakava ja ahkera nainen, joka hoiti taloutta parhaansa mukaan miellyttääkseen puolisoaan. Syvästi uskovainen Klara oli onneton ärtyisän ja väkivaltaisen Aloisin puolisona ja suri syvästi kolmea ensimmäistä vauvaiässä kuollutta lastaan. Gustav ja Ida Hitler olivat kuolleet kurkkumätään ja Otto vain muutaman päivän ikäisenä. Neljännen lapsen Adolfin jälkeen perheeseen syntyivät myös Edmund, joka kuoli kuusivuotiaana tuhkarokkoon ja Paula, joka eli sisarusparvesta pisimpään, vuoteen 1960 saakka. Rudolf I Habsburgilainen
Kun Rudolfin elämä lähestyi loppuaan, hän yritti taivuttaa saksalaisia ruhtinaita valitsemaan poikaansa Albrektin keisariksi. Mutta he, peläten Albrektin ankaraa luonnetta ja Habsburg-suvun karttuvaa valtaa, hylkäsivät ehdotuksen. Tyytymättömänä Rudolf poistui Frankfurtista, jossa oli pitänyt kokousta, ja lähti silloin jo sairaana Strassburgiin. Kun hänelle eräänä päivänä ennustettiin, että hänen loppunsa jo oli lähellä, sanotaan keisarin vastanneen: "No hyvä, kiiruhdetaan sitten Speyeriin!" Tuskin saavuttuansa Saksan keisarien hautakaupunkiin kuoli hän 73 vuoden ikäisenä vuonna 1291. Adolf von Beckerin yksityiskoulu
Von Becker kouluineen oli merkittävä taideopetuksen uudistaja. Hän rohkaisi opiskelemaan Pariisissa ja toi maahan opettajansa Gustave Courbetin oppeja ja ranskalaista maalaustaidetta. Adolf von Becker itse oli opiskellut Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulun ohella Kööpenhaminan taideakatemiassa, sekä Düsseldorfissa ja Pariisissa. Suomalaisista taiteilijoista hän oli ensimmäinen Pariisissa opiskellut. Rudolf Hess
Rudolf Walter Rikhard Heß (yleensä Hess, 26. huhtikuuta 1894 Aleksandria, Egypti – 17. elokuuta 1987 Länsi-Berliini, Saksa) oli Saksan kansallissosialistisen puolueen varajohtaja ja vuoteen 1941 saakka kiistatta puolueen ja natsi-Saksan toiseksi tai kolmanneksi merkittävin henkilö Adolf Hitlerin ja mahdollisesti Hermann Göringin jälkeen. Hitler nimitti Hessin seuraajakseen vuonna 1939, mutta Hess menetti kaikki tittelinsä toukokuussa 1941 jäätyään liittoutuneiden vangiksi lennettyään yksin Skotlantiin neuvotellakseen rauhan Ison-Britannian ja Saksan välille. Adolf Hitlerin kuolema
Adolf Hitlerin kuolema huhtikuussa 1945 tapahtui yleisesti hyväksytyn teorian mukaan Hitlerin ampuessa itseään päähän otettuaan samanaikaisesti tappavaa syanidia. Tämän lisäksi Hitlerin kuolemasta on monia muitakin teorioita. Gustavo Adolfo Bécquer
Gustavo Adolfo Claudio Domínguez Bastida, tunnettu nimellä Gustavo Adolfo Bécquer, (17. helmikuuta 1836 Sevilla – 22. joulukuuta 1870 Madrid) oli espanjalainen runoilija ja kirjailija sekä myös lahjakas piirtäjä. Häntä pidetään yhtenä tärkeimmistä espanjalaisista runoilijoista 1800-luvulla. Hänen melankoliset teemansa olivat samoja kuin romantiikan ajan runoilijoiden, mutta hänen eleetön tyylinsä oli tietoisen epäromanttista. Häntä on kutsuttu Espanjan ensimmäiseksi moderniksi runoilijaksi. Natsi-Saksan sotarikokset
Korkea-arvoisimpia kansallissosialistisia sotarikollisia tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä. Adolf Hitler ja Joseph Goebbels tekivät itsemurhan sodan vielä ollessa käynnissä, ja Heinrich Himmler murhasi itsensä ennen oikeudenkäyntiä. Sotarikollisia tuomittiin myös muun muassa Dachaun sotarikosoikeudenkäynneissä. Nürnbergin tuomioistuin piti natsien organisoimaa juutalaisten ja muiden kansanryhmien joukkotuhontaa niin vakavana rikoksena, että se määriteltiin rikokseksi koko ihmiskuntaa vastaan. Sotarikollisuusoikeudenkäynneissä käytettiin osittain taannehtivaa oikeudenkäyttöä, sillä useat sotarikolliset eivät olleet rikkoneet Saksan lakia. Jotkut saivat tuomioita muun muassa rikoksista rauhaa vastaan sekä hyökkäyssodan suunnittelusta. Osa sotarikollisista pakeni muun muassa Argentiinaan ja Espanjaan, esimerkiksi Josef Mengele, Adolf Eichmann, Franz Stangl, Gustav Wagner, Klaus Barbie, Aribert Heim, Walter Rauf, Alois Brunner ja Carl Vaernet.