Mikä oli Pieter Willem Bothan lempinimi?
Pieter Willem Botha
Pieter Willem Botha (yleisesti käytetty muoto P. W. Botha, 12. tammikuuta 1916 Paul Roux – 31. lokakuuta 2006 Wilderness) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1978–1984 sekä valtiollisena presidenttinä vuosina 1984–1989. Ennen pääministeriyttään Botha toimi maansa puolustusministerinä vuodesta 1966. Etelä-Afrikan parlamentissa Botha vaikutti vuodesta 1948 valtiolliseen presidenttiyteensä asti. Bothan lempinimi oli "Die Groet Krokodil" eli suuri krokotiili. Botha oli viimeinen apartheidiä tukenut Etelä-Afrikan valtiollinen presidentti.
Etelä-Afrikan siirtomaahistoria
Etelä-Afrikan kuvernööri Alfred Milner piti toisen buurisodan jälkeen tärkeänä muuttaa Etelä-Afrikka brittiläiseksi yhteiskunnaksi. Hän kannusti maahanmuuttoa emämaasta, jotta äänestäjäkuntaan saataisiin brittiläinen enemmistö. Samaan aikaan lainsäädännöllä pyrittiin häivyttämään buurien hollantilaisia piirteitä ja erillinen kansallinen identiteetti esimerkiksi kieltämällä hollannin käyttäminen julkisissa kouluissa ja oikeusistuimissa. Tavoitteissa ei kuitenkaan onnistuttu, koska maan kaivosteollisuuden maksamat matalat palkat eivät onnistuneet houkuttelemaan brittiläisiä siirtolaisia.
1800-luvun loppupuolella buurien afrikaanerinationalismina tunnettu kansallisuustunne alkoi voimistua, ja he alkoivat perustaa omia ”kristillis-kansallisia” koulujaan, korostaa afrikaansin luonnetta omana hollannin kielestä erillisenä kielenään ja muodostaa itselleen uutta identiteettiä "afrikaanereina" eli Afrikan kansana vanhan siirtolaisidentiteetin sijaan. Näitä päämääriä ajamaan perustettiin myös kaksi uutta puoluetta: Louis Bothan ja Jan Smutsin transvaalilainen "Het Volk" (Kansa) vuonna 1905 ja J. B. M. Hertzogin oranjelainen "Orangia Unie" vuonna 1906. Liberaalien noustua valtaan Isossa-Britanniassa vuonna 1906 Etelä-Afrikan itsenäistymisprosessi nopeutui ja Transvaal sekä Oranjen vapaavaltio saivat täyden itsehallinnon jo vuonna 1907. Klassismin musiikki
"Opera buffan" piirissä kehittyneet muodot löysivät tiensä ennen pitkää myös vakavampaan "opera seriaan", jonka keskeisimpiä vaikuttajia oli libretisti Pietro Metastasio. Useat eri säveltäjät, muun muassa Christoph Willibald Gluckin ja Mozart, käyttivät Metastasion librettoja sävellyksissään satoja kertoja. Metastasion sankarillisissa oopperoissa esitetään usein konflikteja eri ihmisten intohimojen välillä, esimerkiksi rakkauden ja velvollisuudentunnon välisenä valintana. Oopperoissa on lähes poikkeuksetta kolme näytöstä, joissa resitatiivit ja aariat vuorottelevat. Resitatiivit kuljettavat juonta eteenpäin, ja aarioissa joku oopperan hahmoista kuvailee yksinpuheluna näytöksen tapahtumien herättämiä tunteitaan. Aariat olivat yleisesti "da capo" -muotoisia (eli ABA), mutta joissakin aarioissa kertausta saatettiin lyhentää jättämällä pois alkuritornello. Johann Adolf Hasse oli vuosisadan puolivälin suosituimpia eurooppalaisia oopperasäveltäjiä, joka opiskeltuaan Italiassa omaksui italialaisen tyylin niin perinpohjaisesti, että hän sai italialaisilta lempinimen "il caro Sassone" ("rakas saksi"). Suurin osa hänen yli kahdeksastakymmenestä oopperastaan on sävelletty Metastasion librettoihin. Marais Viljoen
Marais Viljoen (2. joulukuuta 1915 – 4. tammikuuta 2007) oli Etelä-Afrikan valtiollinen presidentti vuosina 1979–1984. Häntä seurasi Pieter Willem Botha. Viljoen oli jo aiemmin toiminut maansa tilapäisenä presidenttinä 1978. Erwin Rommel
Rommel tuli tunnetuksi etenkin Saksan Pohjois-Afrikassa taistelleen armeijan Deutsches Afrikakorps’n komentajana. Hänet tunnettiin lempinimellä ”Erämaan kettu” ("Wüstenfuchs", , myös ). Apartheid
Elokuussa 1985 pitämässään niin kutsutussa Rubicon-puheessa Botha julkisti aikaisemmin lupaamansa uudistukset. Puheen sisältö jäi ennakoitua vähäisemmäksi: siinä ei luvattu esimerkiksi Mandelan vapauttamista, kuten oli uumoiltu. Botha tyytyi toteamaan vain jo yleisesti tiedossa ollut tosiasian: suurapartheidin bantustan-järjestelmä oli epäonnistunut ja toimimaton. Uudistusten varovaisuudesta huolimatta Botha joutui kasvavan kritiikin kohteeksi poliittisen spektrin oikealta laidalta. Etelä-Afrikan konservatiivinen puolue nousi vuoden 1987 parlamentin pääoppositiopuolueeksi ja puolueen puheenjohtaja Andries Treurnicht esitti epäluottamuslausetta hallitukselle vuonna 1988, koska apartheidin hävittäminen "”on avannut ovet mustalle vallalle”". Myös buurinationalististen äärioikeistolaisten järjestöjen, kuten Afrikaner Weerstandsbewegingin jäsenmäärät kasvoivat. Robert Emil Westerlund
Hvittorpissa hän kestitsi ystäviään maan musiikkipiireistä kuten Sibeliusta, Kajanusta, Selim Palmgrenia ja Aino Achtéta. Musiikkialalla hänet tunnettiin suomenruotsalaisella lempinimellä "Pelle". Hvittorpin musiikkitilojen ratkaisut perustuvat Westerlundin toiveisiin. Hän kokeili villan alueella eksoottisten kasvilajien kasvatusta Suomen oloissa. Westerlund oli myös keräilijä: Hvittorpissa tällä oli simpukkakokoelma, sekä itäaasialaisten posliiniesineiden ja lasiesineiden kokoelma. Keräilyesineet tekivät Hvittorpin kalustuksesta kirjavan. Wilma Rudolph
Italialaiset käyttivät hänestä lempinimeä "La Gazzella Nera" (musta gaselli), ranskalaisille hän oli "La Perle Noire" (musta helmi). Vincent van der Voort
Van der Voortia pidetään yhtenä maailman nopeimmista dartsinpelaajista, ja hänen lempinimensä on ""The Fastest Player in the World"". Maailmanmestaruuskilpailuissa van der Voort ei ole ikinä selvinnyt puolivälieriä pidemmälle. Etelä-Afrikan kulttuuri
1940-luvulla Musta eteläafrikkalainen kirjallisuus puhkesi kukkaan. Peter Abrahamsin "Mine Boy" (1946), kuvasi maalta kaupunkeihin muuttaneiden mustien huonoja oloja. Abrahamsin myöhemmissä teoksissa käsiteltiin muun muassa roturyhmien välistä rakkautta. 1940-luvulla esiin nousi myös Herman Charles Bosman, jonka Groot Maricon alueelle sijoittuvat novellit ovat tehneet hänestä yhden rakastetuimmista eteläafrikkalaisista kirjailijoista. Samana vuonna kun Kansallispuolue nousi maassa valtaan ja alkoi toteuttaa uutta apartheid-politiikkaa julkaisi valkoinen Alan Paton teoksensa "Itke, rakastettu maa" (), joka nosti mustien aseman maassa koko maailman tietoisuuteen. Kirjasta tuli kansainvälinen myyntimenestys. Teos käsittelee korruption ja anteeksiantamuksen teemoja ja siitä välittyy Patonin syvä kristillinen vakaumus. Paton osallistui myöhemmin aktiivisesti maan politiikkaan liberaalipuolueen johtajana ja vastusti voimakkaasti maan apartheid-järjestelmää. W. S. Van Dyke
Ohjaajanuransa aikana Van Dyke sai lempinimen "One-Take Woody" (suom. "Yhden oton Woody"); elokuviaan ohjatessa Van Dyke yritti saada jokaisen kohtauksen kuvattua (yhdellä otolla) nopeasti ja tehokkaasti. Pieter Boddaert
Pieter Boddaert (1730, Seeland–1795 tai 1796) oli hollantilainen luonnontieteilijä, lääkäri, ornitologi ja taiteilija. Plastic Bertrand
Plastic Bertrand oli 1980-luvun alkupuolella mukana ABBAn musiikkiin perustuneessa musikaalissa "Abracadabra", jossa olivat mukana myös ranskalainen Daniel Balavoine ja Anni-Frid Lyngstad ABBAsta. Vuonna 1987 Plastic Bertrand oli Luxemburgin edustaja euroviisuissa jääden toiseksi viimeiseksi kappaleellaan "Amour amour". Kilpailu käytiin Bertrandin synnyinkaupungissa Brysselissä. Vuonna 1988 Bertrand teki new beat -tyylisuuntaa edustaneen albumin. Single "Slave to the Beat" on yksi tyylin myydyimmistä. Zola Pieterse
Budd avioitui Mike Pietersen kanssa vuonna 1989 ja hänen nimekseen tuli Zola Pieterse. Hän aloitti kilpailemisen jälleen ja oli maailman toiseksi nopein nainen 3 000 metrillä. Kun Etelä-Afrikka jälleen hyväksyttiin urheiluperheeseen, hän edusti synnyinmaataan 3 000 metrillä vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa, mutta ei kuitenkaan selviytynyt finaaliin. Vuonna 1993 hän sijoittui maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa neljänneksi, mutta ei kyennyt palaamaan tasolleen ratajuoksijana. J. B. M. Hertzog
Kun Iso-Britannia myönsi siirtomaakseen alistamalleen Oranjejoen siirtokunnalle vuonna 1907 itsehallinnon, Hertzogista tuli sen ensimmäinen oikeus- ja opetusministeri. Hän oli mukana laatimassa Etelä-Afrikan unionin perustuslakia. Unionin perustamisen jälkeen vuonna 1910 sen ensimmäinen pääministeri Louis Botha otti hänet oikeusministeriksi hallitukseensa. Botha ja Hertzog ajautuivat pian erimielisyyksiin, sillä Botha pyrki sovintoon Ison-Britannian ja Etelä-Afrikan brittiläisen vähemmistön kanssa, kun taas Hertzog halusi vapauttaa Etelä-Afrikan vieraasta vallasta ja säilyttää afrikaanerit ja britit selkeästi erillisinä kansallisuuksina. Hertzogin pyrkimys nostaa afrikaansin kieli englannin rinnalle koululaitoksessa ja hallinnossa vaaransi Bothan maltillisen sovintopolitiikan. Vuonna 1912 pitämissään puheissa Hertzog hahmotteli poliittiset periaatteensa, ”Etelä-Afrikka ensin” ja ”kahden virtauksen politiikka”, joista jälkimmäinen tarkoitti brittiläisen ja afrikaaneriväestön rinnakkaista ja itsenäistä kehitystä. Jean François de Saint-Lambert
Hänen maineensa perustuu kuitenkin lähinnä hänen rakkaussuhteisiinsa. Hän oli Leszczynskin rakastajattaren markiisitar de Boufflers'n suosiossa, josta hän käytti runoissaan nimiä "Doris" ja "Thémire", kun Voltaire tuli 1748 Lunévilleen Émilie du Châtelet'n kanssa. Châtelet'n hullaantuminen runoilijaan ja sen kohtalokas päätös ovat tuttuja Voltairen elämäkerran lukijoille. Pieter Willem Botha
Hendrik Verwoerd nimitti Bothan apulaissisäministeriksi vuoden 1958 hallitukseensa, ja kolmen vuoden päästä Botha yleni täydeksi ministeriksi. Vuonna 1966 Bothasta tuli maan puolustusministeri, jona hän toimi 14:n vuoden ajan. Bothan ministeriaikana Etelä-Afrikka päätti osallistumisesta Angolan sisällissotaan. Bothan puolustusministerikautena maan puolustusbudjetti kasvoi 20-kertaiseksi, ja kansainvälisen kauppasaarron vuoksi maa tuli aseiden osalta käytännössä omavaraiseksi. Louis Botha
Toisen buurisodan puhjetessa syksyllä 1899 Botha oli Transvaalin armeijan kenttäkornetti ja hänet määrättiin kenraali Lucas Meyerin adjutantiksi. Hän osallistui aluksi sotatoimiin pohjoisessa Natalissa ja taisteluihin Dundeen ympäristössä. Meyerin pian sairastuttua Botha otti komennon Ladysmithin piiritysrenkaan eteläpuolella ja ylipäällikkö Piet Joubertin myös sairastuttua Botha sai tilapäisesti johtaa koko piiritystä joulukuusta 1899 alkaen. Hän löi Ladysmithin vapauttamista yrittäneet Sir Redvers Bullerin komentamat brittijoukot voitokkaissa Colenson ja Spionkopin taisteluissa joulu- ja tammikuussa. Erään väijytyksen yhteydessä Bothan joukot valtasivat brittien panssarijunan ja saivat vangiksi tuolloin tuntemattoman Winston Churchillin. Edgar Davids
Jalkapallon EM-kisoissa 1996 silloinen Hollannin valmentaja Guus Hiddink lähetti Edgar Davidsin takaisin kotiin koska tämä oli sanonut radiohaastatelussa että "Hiddinkin pitäisi ottaa päänsä pois pelaajien perseistä että näkisi paremmin". Tämä ja Davidsin muut ärhäkät kommentit ovat tuottaneet hänelle lempinimen "Pitbull". T-Bone Slim
Sanomalehtiartikkeleiden lisäksi Huhta tunnettiin myös runoilijana ja lauluntekijänä. Poliittisilla lauluilla oli suuri merkitys IWW:n toiminnassa, ja Huhta oli Ralph Chaplinin ja ruotsalaissyntyisen Joe Hillin ohella liiton merkittävin laulunsanoittaja. Huhdan tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "The Popular Wobbly", "Mysteries of a Hobo's Life" ja "The Lumberjack's Prayer". Huhta ei tiettävästi itse soittanut mitään instrumenttia eikä myöskään laulanut, joten hän ei ole levyttänyt yhtään kappalettaan. Lauluja julkaistiin säännöllisesti IWW:n kustantamissa Little Red Songbook -laulukirjoissa. Huhdan kappaleita ovat myöhemmin levyttäneet muun muassa Pete Seeger ja Utah Phillips. Ne nousivat uudelleen suosioon 1960-luvulla kansalaisoikeusliikeen parissa. George Crook
Crook oli miestensä suosiossa, ja häntä oli helppo lähestyä. Intiaanisotien aikana hän oppi tuntemaat intiaanit ja alkoi kohdella heitä vertaisinaan. Apassit antoivat hänelle lempinimen "Nantan Lupan" eli ”Harmaa Susi”, ja siouxit käyttivät hänestä nimeä "Wicokpi Yammi" ”Kolmitähti”. Ryan Botha
Ryan Botha (s. 5. tammikuuta 1981 Durban, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Hänen veljensä Chad Botha pelaa jalkapalloa FF Jarossa. Zulfikar Ali Bhutto
Zulfikar Ali Bhutto (5. tammikuuta 1928, Larkana – 4. huhtikuuta 1979) (urduksi: ذوالفقار علی بھٹو, sindhiksi: ذوالفقار علي ڀُٽو, ) oli pakistanilainen poliitikko. Bhutto toimi maansa presidenttinä vuosina 1971–1973 ja pääministerinä vuosina 1973–1977. Hän oli Pakistanin kansanpuolueen (PPP) perustaja, joka oli yksi suurimmista Pakistanin poliittisista puolueista. Bhuttosta on usein käytetty nimitystä Quaid-e Awaw (kansan johtaja). Bhutto menetti valtansa kenraali Muhammad Zia-ul-Haqille vallankaappauksessa vuonna 1977, ja hänet teloitettiin hirttämällä syytettynä poliittisten vastustajien murhista. Pier Gerlofs Donia
Pier Gerlofs Donia (s. noin 1480 – 28. lokakuuta 1520) oli legendaarinen friisiläinen soturi, merirosvo ja kapinallinen. Hänet tunnetaan länsifriisinkielisellä lempinimellään "Grutte Pier" eli "Suuri Pier" (vanhalla friisillä "Greate Pier", tai "Lange Pier", ). Kertomusten mukaan hän oli poikkeuksellisen suurikokoinen ja voimakas. John Gotti
Kolmesta oikeudenkäynnistä selvittyä Gottille annettiin lempinimet ”The Dapper Don” (”tahraton "don"”) ja ”The Teflon Don” (”teflon-"don"”). ”The Dapper Don” viittasi siihen, että Gotti esiintyi tuhansien dollarien arvoisissa puvuissa ja hän ei vältellyt tiedotusvälineitä tai julkisuutta. ”The Teflon Don” viittasi siihen, että FBI:n yritykset saada Gotti vankilaan eivät tarttuneet häneen. Joillekin Gotti ei ollut rikollinen, vaan sankari, koska hän sijoitti rahaa hyväntekeväisyyteen ja järjesti vuosittain julkisia itsenäisyyspäiväjuhlia takapihallaan. Piet de Jong
Petrus Jozef Sietze ”Piet” de Jong (3. huhtikuuta 1915 Apeldoorn – 27. heinäkuuta 2016) oli hollantilainen poliitikko, joka toimi Alankomaiden pääministerinä vuosina 1967–1971. Hän kuului Katoliseen kansanpuolueeseen. Beşiktaş JK
Pian uudelleen perustamisen jälkeen kaksi paikallista jalkapalloseuraa yhdistyi Beşiktaşiin ja jalkapallosta tuli seuran suurin laji. Beşiktaş hallitsi turkkilaista jalkapalloilua 1940-luvulla. Tuolloin syntyi myös seuran lempinimi "Mustat kotkat". Willem Hesselink
Tunnetuin Hesselinkin edustama seura oli FC Bayern München. Lempinimellä "Kanuuna" tunnettu pelaaja pelasi yhden ottelun Alankomaiden maajoukkueessa, ja teki siinä yhden maalin. Hesselinkiä kutsuttiin myös lempinimellä "The Doctor", koska hän oli kemian tohtori. Kustaa II Aadolf
Kustaa II Aadolf (Gustav II Adolf, 9. joulukuuta 1594 Tukholma – 6. marraskuuta 1632 Lützen, aikamäärät juliaanista kalenteria) oli Ruotsin kuningas (arvonimenään Ruotsein, Gööttein ja Vendein kuningas) vuosina 1611–1632. Kutsumanimen ”Pohjoisen Leijona” saanut valloittajakuningas oli yksi historian suurimmista sotapäälliköistä. Sekä Napoleon Bonaparte että sotateoreetikko Carl von Clausewitz olivat Kustaan ylimpiä ihailijoita. Kustaa II Aadolf teki myös huomattavia valtiollisia uudistuksia ”oikean kätensä”, kansleri Axel Oxenstiernan kanssa. Ruotsissa hänet tunnetaankin myös Kustaa Aadolf Suurena (). Pieter Willem Botha
Ensimmäinen epävirallinen ja salainen neuvottelu Nelson Mandelan ja Kansallispuolueen muodostaman hallituksen välillä käytiin lokakuussa 1985 "Volksin" sairaalassa Kapkaupungissa, jossa Mandela oli hoidettavana suurentuneen eturauhasen vuoksi. Mandela oli pyytänyt tapaamista kirjeitse maan oikeusministeriltä Kobie Coetseelta jo vuonna 1984, ja vaikka ministeri ei tuolloin vastannut, hän saapui tapaamaan Mandelaa sairaalaan. Coetsee raportoi tapaamisesta Bothalle, joka kehotti häntä jatkamaan yhteydenpitoa Mandelan kanssa. Seuraavan vuoden aikana Coetsee ja Mandela tapasivat useasti ministerin kartanossa, Palismoorin vankilan sivurakennuksessa ja maan vankiloiden johtajan kenraali Johan Willemsen asunnossa. Jan Smuts
Kun buurivaltiot oli liitetty kruununsiirtomaina Brittiläiseen imperiumiin, Smuts palasi aluksi Pretoriaan asianajajaksi, mutta aktivoitui pian uudelleen politiikassa afrikaanerien oikeuksien puolustajana. Vuonna 1904 hän perusti yhdessä entisen Transvaalin ylipäällikön Louis Bothan kanssa Het Volk -nimisen maltillisen puolueen, joka tavoitteli Transvaalille itsehallintoa yhteisymmärryksessä brittien kanssa. Botha ja Smuts muodostivat seuraavien 15 vuoden ajan tehokkaan yhteistyökaksikon ja heidän on sanottu täydentäneen toistensa ominaisuuksia: Smuts oli älykkö ja visionääri, kun taas Botha oli hyvä ihmistuntija. Smuts neuvotteli vuonna 1905 puolueensa edustajana itsehallintokysymyksestä Lontoossa Henry Campbell-Bannermanin liberaalihallituksen kanssa. Osin Smutsin ja Bothan toiminnan ansiosta Britannian hallitus myönsi vuonna 1906 Transvaalille itsehallinnon. Seuraavana vuonna Bothasta tuli Transvaalin pääministeri ja Smutsista hänen hallituksensa opetusministeri sekä siirtomaasihteeri ("Colonial Secretary"). Ambrose Bierce
Ambrose Gwinnett Bierce (s. 24. kesäkuuta 1843 Meigsin piirikunta, Ohio – k. 1914? Meksiko) oli yhdysvaltalainen journalisti, kirjailija, satiirikko ja runoilija. Hänen omintakeinen sarkastinen kirjoitustyylinsä tuotti hänelle lempinimen Katkera Bierce ("Bitter Bierce"). Biercen tunnetuimpiin teoksiin kuuluu kirja "Saatanan sanakirja" (). Bierce katosi jäljettömiin vuonna 1914 Meksikossa raportoidessaan maan sisällissodasta Pancho Villan joukoissa. Pieter Brueghel vanhempi
Pieter Brueghel vanhempi (noin 1525 – 9. syyskuuta 1569 Bryssel) oli maisemamaalauksistaan ja talonpoikaiskuvauksistaan tunnettu alankomaalainen taidemaalari. Plastic Bertrand
Jouret ja Derijk loivat yhdessä satiirisen Plastic Bertrand -hahmon, joka sai nimensä punk-toimittaja ja -muusikko Bert Bertrandilta. Vuonna 1977 Plastic Bertrand julkaisi singlen "Ça plane pour moi", josta tuli yksi kautta aikojen myydyimpiä belgialaisia singlejä. Se nousi myös toisena ranskalaisena singlenä yhdysvaltalaiseen Billboard Hot 100 -listaan. Plastic Bertrandin seuraavat albumit "Je t'fais un plan" ja "L'album" eivät olleet enää lähellekään yhtä menestyneitä ja ne edustivat enemmän uuden aaltoa, jossa oli myös reggae- ja synthpop-elementtejä. Pieter Mortier
Pieter Mortier (myös nimellä Pierre Mortier) (Leiden 1661 – 1711 Amsterdam) oli ranskalaista syntyperää oleva kartografi, kaivertaja sekä kirjakauppias, joka toimi Amsterdamissa Hollannissa 1600-luvun lopussa ja 1700-luvun alussa. Hänen uransa huippuna voidaan pitää loistavaa meriatlasta Le Neptune François. Guido Buchwald
Saksan jalkapallomaajoukkuetta Guido Buchwald edusti vuosina 1984–1994. Hän pelasi 76 maaottelua ja teki niissä neljä maalia. Buchwald voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa ja EM-hopeaa vuoden 1992 EM-kisoissa. Hän sai lempinimen "Diego" vuoden 1990 MM-kisoissa, kun hän onnistui puolustamaan loppuottelussa sen ajan maailman parhaan pelaajan Diego Maradonan tehottomaksi. Louis Botha
Hyökkäys Saksan Lounais-Afrikkaan käynnistyi helmikuussa 1915 Bothan toimiessa jälleen itse ylipäällikkönä. Brittien tuella hän löi saksalaiset, jotka antautuivat heinäkuun alussa. Sota heikensi Bothan kannatusta, mutta hänen hallituksensa säilytti täpärän enemmistön lokakuun 1915 parlamenttivaaleissa. Osoittaakseen lojaaliutensa Isolle-Britannialle hän lähetti eteläafrikkalaisia vapaaehtoisjoukkoja myös Itä-Afrikan taisteluihin, Egyptiin ja lopulta länsirintamalle Ranskaan. Sodan päätyttyä Botha osallistui vuosina 1918–1919 yhdessä Smutsin kanssa voittajavaltioiden neuvotteluihin sekä Pariisin rauhankonferenssiin. Botha toivoi Saksan Lounais-Afrikan yhdistämistä suoraan Etelä-Afrikkaan, mutta hyväksyi kompromissina sen luovuttamisen Etelä-Afrikan valvontaan Kansainliiton mandaattialueena. Muutoin hän kannatti hävinneen Saksan maltillista kohtelua. Botha sairastui pian kotiinpaluun jälkeen espanjantautiin ja kuoli Pretoriassa elokuussa 1919. Joachim Johansson
Johanssonin lempinimi on "Pim-Pim". Hänen veljensä kutsui lapsena häntä tällä nimellä koska ei osannut sanoa "Joachim". Kansallispuolue (Etelä-Afrikka)
Vuonna 1978 pääministeriksi noussut P. W. Botha pyrki kukistamaan apartheidin vastaisen rintaman tarjoamalla mustille rajoitettuja oikeuksia. Vuonna 1979 hallitus laillisti mustien ammattiyhdistykset ja antoi niille oikeuden käydä palkkaneuvotteluja työnantajien kanssa. Mustille annettiin myös rajoitettu oikeus osallistua kaupunginhallitusten toimintaan ja mustien oikeutta omistaa kiinteistöjä ja yrityksiä laajennettiin. Vuonna 1979 Botha meni vielä pidemmälle perustaen komission, joka esitti maan perustuslain uudistamista siten, että värillisille ja intialaisille (mutta ei mustille) olisi luotu parlamenttiin omat kamarinsa. Perustuslaki uudistettiin vuonna 1983 kansanäänestyksen jälkeen, jossa 2/3 valkoisista eteläafrikkalaisista kannatti sitä. Vaikka parlamentin valtasuhteet oli uudessakin perustuslaissa valittu niin, että valkoisilla säilyi täydellinen päätösvalta, repi perustuslakiuudistus kuitenkin Kansallispuoluetta kahtia ”valistuneisiin” (”verligtes”), jotka kannattivat muutosta ja ”kapeakatseisiin” (”verkramptes”), jotka katsoivat etteivät rotujen tullut olla minkäänlaisessa kanssakäymisessä. Uuden perustuslain mukaisesti maan uusi kolmikamarinen parlamentti valitsi vuonna 1984 Bothan maan toimeenpanevaksi presidentiksi, joka korvasi aikaisemmat pääministerin ja pääosin seremoniallisen presidentin virat. Zola Pieterse
"Daily Mail" houkutteli Buddin isän ehdottamaan Zolalle Britannian kansalaisuuden hakemista. Hänen isoisänsä oli britti ja hän pystyi tällä perusteella anomaan kansalaisuutta. Lehden avustuksella kansalaisuushakemus hyväksyttiin nopeutetusti asian herättämästä vastustuksesta huolimatta ja hän muutti Guildfordiin. Hänen lähtönsä Etelä-Afrikasta herätti niin ikään poliittisen myrskyn. Aleksandr Ovetškin
Ovetškin tunnetaan NHL:ssä myös yleisesti lempinimellä Alex. Tätä saatetaan käyttää myös virallisemmissa yhteyksissä, kuten urheiluselostuksissa ja -statistiikassa. Pisterohmuna tunnetuksi tullut mies on myös saanut faneiltaan lempinimen "Aleksanteri Suuri" (). Häntä myös kutsutaan Pohjois-Amerikassa usein "Ovieksi" tai "Oviksi". Adriaan Botha
Adriaan Botha (s. 8. maaliskuuta 1977) on aktiiviuransa päättänyt eteläafrikkalainen pikajuoksija. Hän oli mukana vuoden 1999 MM-kisoista pronssia voittaneessa Etelä-Afrikan pitkän viestin joukkueessa. Alun perin Etelä-Afrikka sijoittui neljänneksi, mutta he saivat pronssiset mitalit vuonna 2009 kun viestin voittaneen Yhdysvaltojen juoksu hylättiin Antonio Pettigrew´n tunnustettua dopingin käytön. Ennätyksekseen Botha juoksi 400 metrillä ajan 45,14 vuonna 2001. Pieter Willem Botha
Pääministeri P. W. Bothan johdolla Etelä-Afrikan hallitus ryhtyi vuonna 1977 toteuttamaan ”totaalista strategiaa” ANC:n ja muiden järjestöjen sitä vastaan käymää ”totaalista sotaa” vastaan. Strategian kulmakiviä olivat maan sotilasbudjetin kasvattaminen vihamielisiä uusia naapurimaita vastaan ja uuden turvallisuuskoneiston luominen. Uudelleenjärjestettyjen turvallisuuspoliisin ja sotilastiedustelun osastot toteuttivat seuraavan neljän vuoden aikana arviolta 30–40 poliittista salamurhaa muun muassa kirjepommeilla, ja useita tuhansia kuoli maan puolustusvoimien Etelä-Afrikan puolustusvoimain suorittamissa sotilasiskuissa naapurimaiden alueella. Otto Kestola
Kestola voitti Suomen mestaruuden moniottelussa vuosina 1960 ja 1962 sekä saavutti lisäksi viisi hopeaa ja kolme pronssia vuosina 1957–1974. Telinemestaruuksia hän voitti neljä vuosina 1962–1966. Hänestä käytettiin lempinimeä "Voltti-Otto". Francois Botha
Urallaan hän otteli myös potkunyrkkeilyn ja vapaaottelun parissa, joissa Botha ei kuitenkaan menestynyt nyrkkeilyn tavoin. Peter Tosh
Toshia on pidetty hyvin taitavana kitaristina, minkä ansiosta hän sai lempinimen ”Peter Touch” (’kosketus'’). Tosh soitti joskus kuuluisalla M16-kiväärin muotoisella kitarallaan. Kitaran lisäksi hän soitti Wailersin alkuaikoina myös melodikaa, pianoa ja kosketinsoittimia. Éamon de Valera
Hänet tunnettiin lempinimellä ”Dev”. Von Dutch
Kenneth "Kenny" Robert Howard (7. syyskuuta 1929 – 19. syyskuuta 1992), taiteilijanimeltään Von Dutch, oli kuuluisa "pinstraippari" hot rodin alkuaikoina 1950-luvulla. Pieter Zeeman
Zeeman syntyi pienessä Zonnemairen kylässä vuonna 1865. Hänen vanhempansa olivat paikallinen pappi Catharinus Forandinus Zeeman ja tämän vaimo Wilhelmina omaa sukua Worst. Zeeman oli jo nuoresta asti kiinnostunut fysiikasta. Ollessaan vasta koulupoika vuonna 1883, hän havainnoi revontulia. Zeemanin piirrokset ja selitykset ilmiöstä julkaistiin arvostetussa tieteen aikakauslehdessä "Naturessa". Lehden editori oli kehunut tarkkoja havaintoja, jotka ”"professori Zeeman oli tehnyt observatoriossaan Zonnemairessa"”. Samana vuonna Zeeman valmistui Zierikzeessä käymästään oppikoulusta ja aloitti kaksi vuotta kestävän klassisten kielten opiskelun Delftissä päästäkseen opiskelemaan yliopistoon. Pieter Willem Botha
Kansallispuolueen kenttäväki oli ollut yhä tyytymättömämpi Bothan toimintaan varsinkin aivoverenvuodon jälkeen, ja lopulta 15. elokuuta Botha joutui eroamaan valtiollisen presidentin tehtävästä painostuksen edessä. Uudeksi valtiolliseksi presidentiksi nousi Frederik de Klerk, joka oli valittu helmikuussa puolueen puheenjohtajaksi. Vuonna 2000 Botha erosi myös Kansallispuolueesta. Walther Bothe
Walther Wilheim Georg Bothe (8. tammikuuta 1891 – 8. helmikuuta 1957) oli saksalainen Nobel-palkittu fyysikko, matemaatikko ja kemisti. Hän sai Max Bornin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1954 koinsidenssimenetelmän kehittämisestä. Alankomaat
Alankomaiden maalaustaiteen varhaisvuosien suuria nimiä olivat Pieter Brueghel vanhempi ja Hieronymus Bosch. Kultakaudelta tunnetaan ennen kaikkea Rubens (1577–1640) ja Rembrandt (1606–1669) mutta myös Johannes Vermeer ja Frans Hals. 1800-luvulla oli vähemmän menestystä, kunnes vuosisadan loppupuolella nousi Vincent van Gogh (1853–1890). 1900-luvulla Piet Mondrian oli De stijl -liikkeen kärkinimiä. Frederik Petrus Koumans
Frederik Petrus Koumans (1905-1977) oli hollantilainen biologi. Hän opiskeli biologia Leidenin yliopistossa ja suoritti siellä myös tohtorin tutkintonsa. Hän oli aluksi kiinnostunut valaista, myöhemmin kaloista. Hän keräsi 17 500 lajin nilviäiskokoelman ja lahjoitti sen museolle vuonna 1945. Hänestä tuli Leidenin museon kala-asioiden kuraattori. Koumans nimesi monia kalalajeja. Vuonna 1938 hän teki maailmanympärimatkan, jolla hän keräsi näytteinä museoille kaksituhatta kalaa ja 14 000 nilviäislajia. Pieter Zeeman
Pieter Zeeman (25. toukokuuta 1865 – 9. lokakuuta 1943) oli alankomaalainen fyysikko, jolle myönnettiin 1902 Nobelin fysiikanpalkinto yhdessä Hendrik Lorentzin kanssa Zeemanin ilmiön keksimisestä. Fred Rutten
Peliuransa jälkeen Rutten jatkoi FC Twentessä apuvalmentajana. Kaudella 1995–1996 hän toimi seuran päävalmentajana palaten Hans Meyerin tulon jälkeen apulaisvalmentajan tehtäviin. Syyskuussa 1999 hän nousi toistamiseen seuran päävalmentajaksi Meyerin lähdettyä Borussia Mönchengladbachiin. Ruttenin johdolla Twente voitti kaudella 2000–2001 Alankomaiden cup-mestaruuden kaadettuaan finaalissa PSV Eindhovenin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Dr14
Veturin yleisin lempinimi on Seepra, mutta myös nimiä Belarus, Raitakukko, Viirukukko, Riikinkukko ja uusimpana Dieselkukko käytetään. Kukko-nimi on perintöä höyrykauden voimakkaimman vaihtoveturin, Vr3:n Kukko-lempinimestä. Vilhelm II (Saksa)
Vilhelm II:n eräs lempinimi oli "Reisekaiser", koska hän teki erittäin aktiivisesti vierailuja Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän maihin. Lisäksi hän purjehti kesäisin viikkokausia. Keisarin sotilaallista ja ajoittain kovaäänistä imagoa pehmensi hänen ympärillään jopa paraateissa alati juoksennellut mäyräkoira. Susikoirat eivät kuuluneet henkisesti hyvin anglofiilisen keisarin suosikkeihin. Keisari oli mielenlaadultaan huumorintajuinen, joskus jopa ”ilkikurisiin piloihin” taipuvainen; itseään alempia arvohenkilöitä käteltäessä oli hänellä joskus tapana puristaa kipua tuottavan kovaa. Sekä keisarin että Saksan kannalta laivastokilpailu brittien kanssa muodosti poliittisen ja henkisen dilemman, koska aina ensimmäisen maailmansodan syttymiseen saakka maiden välit olivat pääsääntoisesti varsin läheiset. Saksan keisarihymninäkin oli God Save the King (Heil Dir im Siegerkranz). Peter Cook
Peter Edward Cook (17. marraskuuta 1937 – 9. tammikuuta 1995) oli brittiläinen koomikko, jota pidetään johtavana hahmona 1960-luvun brittiläisessä komediabuumissa. Stephen Fry on kutsunut häntä 'hauskimmaksi mieheksi, joka koskaan on vetänyt henkeä'. Jan Both
Jan Both (n. 1618–1652) oli alankomaalainen maisemamaalari ja etsaaja. Italiassa hän sai vaikutteita Claude Lorrainilta. Hän teki yhteistyötä veljensä Andries Bothin kanssa siten, että Andries maalasi hänen maalaamiinsa taustoihin hahmoja. Teokset ovat tavallisesti lämpimässä auringonlaskun valossa esitettyjä italialaisia maisemia. Andriesin kuoltua Janista tuli yksi maansa huomattavimmista maisemamaalareista. Pieter Mortier
Pieter Mortierin isovanhemmat olivat ranskalaisia pakolaisia. Sekä isoisä Martijn de Mortier että isoäiti Jenne de Lanoy syntyivät Bonissa tai Bondyssa Pariisin lähellä. He muuttivat Leideniin Hollantiin avioituessaan vuonna 1625, ja saivat pojan nimeltä Pieter. Vuonna 1655 tämä vanhempi Pieter avioitui Anna Bootin kanssa. He muuttivat Amsterdamiin joko vuonna 1661 tai 1662 sen jälkeen, kun heidän poikansa Pieter oli syntynyt. Nuoremmasta Pieter Mortierista tuli sittemmin kirjakauppias. Roger Borsa
Roger Borsa oli urhoollinen ritari ja sotapäällikkö, mutta hän ei perinyt isänsä ja äitinsä valtiomiestaitoa ja tarmokkuutta, vaan hänen hallintokauttaan leimasivat feodaaliaatelin sisäiset sodat. Lempinimensä "borsa" (rahakukkaro) hän sai kiinnostuksestaan talousasioihin. Pieter van Musschenbroek
Pieter van Musschenbroek oli myös erityisen merkittävä newtonilaisten näkemysten levittäjä fysiikassa. Hänen kuuluisin kirjansa "Elementa Physica" ilmestyi 1726, kirja vaikutti suuresti Newtonin ajatusten leviämiseen Euroopassa. Christiaan de Wet
Kun ensimmäinen maailmansota puhkesi 1914, de Wet vastusti pääministeri Bothan aikeita tukea Britannian sodankäyntiä hyökkäyksellä Saksan Lounais-Afrikkaan. De Wet käynnisti eräiden muiden entisten buurikomentajien kanssa lokakuussa aseellisen kapinan palauttaakseen buurien menetetyn itsenäisyyden. Hän onnistui valtaamaan osia koillisesta Oranjesta, mutta hänen huonosti varustellut kapinallisensa kärsivät pian tappion Bothan hallituksen joukoille. De Wet antautui Waterburgissa 1. joulukuuta 1914. Hänet tuomittiin maanpetoksesta kuudeksi vuodeksi vankilaan ja kahdentuhannen punnan sakkoihin, jotka kuitenkin rahoitettiin kansalaiskeräyksellä. Vankilatuomio muutettiin jo vuoden kuluttua kotiarestiksi.
De Wet vietti viimeiset vuodet hiljaiseloa maatilallaan. Hänen viimeinen julkinen esiintymisensä oli entisen presidentti Steynin hautajaisissa marraskuussa 1916. Kuoltuaan vuonna 1922 de Wet sai valtiolliset hautajaiset ja hänet haudattiin Steynin viereen Bloemfonteinin ”kansallisen naismuistomerkin” (Nasionale Vrouemonument) luo. Alfredo Di Stéfano
Di Stéfano oli pelaajana monipuolisempi kuin esimerkiksi Pelé tai Diego Maradona. Tämän takia jotkut, jopa Pelé itse, pitävät di Stéfanoa kaikkien aikojen parhaana pelaajana. Di Stéfano oli keskikenttäpelaaja, mutta kykeni pelaamaan myös laidalla ja keskushyökkääjänä ja auttoi tarvittaessa puolustusta, kun taas Pelé ja Maradona olivat selkeästi maalintekijöitä. Di Stéfano pelasi niin sanottua totaalista jalkapalloa jo ennen kuin se tuli tunnetuksi Alankomaiden maajoukkueen myötä 1970-luvulla. Di Stéfano tunnetaan muun muassa lempinimillä "Don Alfredo", "El Aleman" (, vaaleiden hiustensa vuoksi) ja "La Saeta Rubia" (). John Weckström
Weckström nousi yhdeksi Tapiolan Urheilupuiston suosituimmista pelaajista FC Hongan nousukauden 2005 jälkeen. Tuolloin hän esitti erittäin hyviä otteita Ykkösessä ja sai lempinimen Taikuri. Juha Väätäinen
Väätäinen voitti Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971 Helsingissä kultaa 5 000 metrin ja 10 000 metrin juoksuissa. Hänen lempinimensä on Julma-Juha, jonka hän sai harjoiteltuaan askeettisissa oloissa Afrikassa. Väätäinen toimi vuosina 1986–1990 SUL:n juoksujen päävalmentajana. Hän on valmentanut muun muassa kävelijöitä Reima Salosta ja Sari Essayahia sekä juoksijoita Jari Matinlauria ja Kirsi Valastia. Mott the Hoople
Mott the Hoople oli vuosina 1969–1974 vaikuttanut brittiläinen rockyhtye, joka yhdistetään useimmiten glam rock -tyyliin. Mott the Hooplen tunnetuin kappale on "All the Young Dudes", jonka sävelsi yhtyeen fanina tunnettu David Bowie. Mott the Hooplen esikuviin lukeutui myös Bob Dylan, jonka vaikutus erottuu monissa yhtyeen hitaissa kappaleissa. Yhtye otti nimensä vuonna 1967 ilmestyneestä romaanista, jonka kirjoitti amerikkalainen Willard Manus (s. 28.9.1930). Francois Botha
Vuonna 2014 Botha lopetti uransa häviten viimeisen ottelunsa Andrzej Wawrzykiä vastaan. Bothan kulmaus luovutti ottelun Bothan käytyä viidennessä erässä kanveesissa. Bothan viimeiseksi voitoksi nyrkkeilykehässä jäi tekninen tyrmäysvoitto tuntemattomasta Flo Simbasta jonka Botha voitti teknisellä tyrmäyksellä ottelun kuudennessa erässä. Erwin Rommel
Toimiessaan Pohjois-Afrikan aavikoilla vuosina 1941–1943 Rommel sai molemmilta sotaa käyneiltä osapuolilta Aavikkokettua tarkoittavan lempinimen: saksaksi ”Wüstenfuchs”, englanniksi ”The Desert Fox”. Rommel käytti suurimman osan vuodesta 1941 joukkojensa, Deutsches Afrikakorpsin kokoamiseen. Kenraaliluutnantti Richard O’Connorin komentamat englantilaiset Kansainyhteisön joukot olivat aiheuttaneet italialaisille joukoille huomattavia tappioita ja painaneet italialaisia länttä kohti. Rommelin vastahyökkäys ajoi kuitenkin englantilaiset ulos Libyasta. Rommelia kiellettiin etenemästä Maradahin keitaita edemmäs, mutta hän ei totellut käskyä, vaan oli pian edennyt Libyan Egyptin vastaisen rajan tuntumaan. Rommelin nopea eteneminen jätti tärkeän Tobrukin satamakaupungin eristyksiin. Louis Botha
Botha nimitettiin helmikuussa 1900 ylipäällikön apulaiseksi ja Joubertin kuoltua maaliskuussa Bothasta tuli Transvaalin ylipäällikkö tilapäisellä komendantin arvolla. Transvaalin armeija oli Paardebergin tappion jäljiltä heikossa tilassa, mutta Botha onnistui värväämään ja kouluttamaan uusia joukkoja. Hän pyysi kesäkuun alussa briteiltä aselepoa, mutta koska nämä hyväksyivät vain ehdottoman antautumisen, hän päätti jatkaa epätoivoista taistelua. Pääkaupunki Pretorian kukistumisen ja tappiollisen Bergendalin taistelun jälkeen Botha jatkoi vastarintaa sissisotana, mihin britit vastasivat armottomalla poltetun maan taktiikalla. Botha neuvotteli brittijoukkojen komentajan Herbert Kitchenerin kanssa rauhasta maaliskuussa 1901 Middelburgissa, mutta yhteisymmärrystä ei syntynyt ja sissisota jatkui. Botha saavutti viimeisen kuuluisan voittonsa Bakenlaagten taistelussa lokakuussa 1901, mutta joutui lopulta antautumaan. Hän osallistui toukokuussa 1902 käytyihin Vereenigingin rauhanneuvotteluihin ja allekirjoitti rauhansopimuksen. Pian sen jälkeen hän matkusti kenraali Christiaan de Wetin ja kenraali Koos de la Reyn kanssa Eurooppaan keräämään rahaa buurien maiden jälleenrakentamiseen. He yrittivät myös neuvotella Ison-Britannian hallituksen kanssa lievennyksistä rauhanehtoihin. Pata Pata
Pata Pata on eteläafrikkalaisen laulajan Miriam Makeban tunnetuimpiin kuuluva kappale. Laulun kirjoitti toinen eteläafrikkalainen muusikko Dorothy Masuka ja Makeba levytti sen ensi kertaa 1957, kun hän yhä asui Etelä-Afrikassa. Alankomaat
Jalkapallo on Alankomaiden suosituin urheilulaji, ja sitä pelaa lähes kaksi miljoonaa ihmistä. Maan miesten maajoukkue on saanut hopeaa kolmesti MM-turnauksessa vuosina 1974, 1978 ja 2010. Toukokuussa 2017 se oli FIFA-rankingissa sijalla 32, mutta parhaimmillaan joukkue on ollut peräti sijalla kaksi. Maan kolme suurta jalkapallojoukkuetta ovat AFC Ajax, Feyenoord Rotterdam ja PSV Eindhoven, ja legendaarisia pelaajia Johan Cruijff, Marco van Basten, Frank Rijkaard ja Ruud Gullit. Alankomaiden pääsarjaa Eredivisieta seurasi kaudella 2009–2010 paikan päällä keskimäärin 19 668 ihmistä ottelua kohden. Iirinkielinen nykykirjallisuus
Suomessakin tunnetaan romaanistaan "The Third Policeman" (suom. "Kolmas konstaapeli") surrealistinen humoristi Flann O’Brien, oikealta nimeltään Brian Ó Nualláin, joka käytti myös Dion Boucicaultin näytelmästä haettua, kummallisen sekakielistä taiteilijanimeä "Myles na gCopaleen". Hänen elämäntyönsä oli kuitenkin varsin paljon "Kolmatta konstaapelia" laajempi, ja siihen kuului myös iirinkielinen romaani "An Béal Bocht" (sananmukaisesti "Köyhä suu" tai "Suuparka", mutta itse asiassa sanonta tarkoittaa äänekästä itsesääliä - englanniksi kirja on käännetty nimellä "The Poor Mouth", ruotsiksi "Klagomunnen").
"An Béal Bocht" on hulvaton parodia iirinkielisestä maaseutukirjallisuudesta, jossa kaikki on aina hieman oikeaoppisempaa kuin pitäisikään. Kaikki ne asiat, joista esimerkiksi Blasket-kirjallisuudessa kerrotaan kyllästymiseen asti, on tässä romaanissa paisuteltu elämää suuremmiksi. Tarina sijoittuu "Corca Dorcha" ("Pimeälä" tai "Syrjälä") -nimiselle iirinkieliselle alueelle ja sen päähenkilö syntyy talossa, jonka eteläisestä ikkunasta näkyy Blasket-saari, läntisestä Aran-saaret ja pohjoisesta Tory-saari - kaikki iirinkielisiä saaria, mutta todellisuudessa satojen kilometrien päässä toisistaan! Tomás Ó Criomhthainin lempihokemaa "ní bheidh ár leithéidí arís ann" ("meidänlaisiamme ei tule enää meidän jälkeemme") toistellaan kyllästymiseen asti, varsinkin mahdollisimman sopimattomissa kohdin. Päähenkilöt esiintyvät yliampuvasti ikään kuin pyrkien esittämään Peigin kaltaisista kirjoista opittua roolia seudulla käyville kieliaktivisteille, ja kunnianhimoinen tutkija nauhoittaa epähuomiossa porsaiden röhkinää luullen sitä aiemmin tuntemattomaksi iirin murteeksi ja saa tietenkin aikanaan avokätisen palkinnon tieteellisestä saavutuksestaan. Opettaja opettaa kaikkia lapsia englanniksi, jota kukaan ei ymmärrä, eikä hän ole tyytyväinen lasten iirinkielisiin nimiin, vaan lyö heitä karttakepillä ja antaa kaikille (myös tytöille) englanninkieliseksi nimeksi James O'Donnell. Herbert Wimmer
Hän aloitti hyökkääjänä, mutta Mönchengladbachissa hänen roolikseen vakiintui varmistaa joukkueen pelintekijätähden Günter Netzerin selusta. Wimmerin fyysinen kestävyys toi hänelle lempinimen "rautakeuhko", kun hän ei koskaan näyttänyt uupuvan keskikentän uurastuksesta huolimatta. Vuosien 1966 ja 1978 välillä hän pelasi 366 Bundesliiga-ottelua Borussia Mönchengladbachissa ja teki niissä 52 maalia. Louis Botha
Kun buurivaltiot oli liitetty kruununsiirtomaina Brittiläiseen imperiumiin, Bothasta tuli yksi buurien tärkeimmistä poliittisista johtajista. Yhdessä Jan Smutsin kanssa hän perusti vuonna 1904 Transvaalissa toimineen Het Volk -puolueen, joka ajoi itsehallintoa ja sopua brittien kanssa. Britannian hallituksen myönnettyä Transvaalille itsehallinnon ja Het Volkin voitettua helmikuussa 1907 vaalit Bothasta tuli Transvaalin pääministeri. Hänen sovinnollinen politiikkansa herätti brittien luottamuksen, mutta vieraannutti osan buureista. Hän määräsi kiinalaiset siirtotyöläiset karkotettaviksi ja rajoitti intialaisperäiselle väestölle myönnettyjä oikeuksia. Kun Kapmaa, Natal, Transvaal ja Oranje vuonna 1910 yhdistettiin Etelä-Afrikan unioniksi, Bothasta tuli sen ensimmäinen pääministeri. Hän kokosi afrikaanerien ja brittien yhteishallituksen. Chad Botha
Chad Botha (s. 9. maaliskuuta 1984 Durban, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija. Hänen viimeisin seuransa Suomessa oli FF Jaro. Chad Botha palasi kauden 2007 jälkeen kotimaahansa. Hänen veljensä Ryan Botha pelaa myös jalkapalloa. Chet Baker
Saksofonisti Vido Musso soitti Bakerin kanssa hänen merkittävimpiään ensikeikkojansa pääosin San Franciscossa, mutta Bakerin ura lähti varsinaisesti käyntiin, kun jazzlegenda Charlie Parker valitsi hänet osallistumaan West Coast -tyylisten kappaleiden soittoon hänen kanssaan. Vuonna 1952 Baker liittyi Gerry Mulliganin kvartettiin, jossa he soittivat polyfonista musiikkia, joka oli vastakohta 1950-luvun bebop-tyylille. Yhtye levytti myös kappaleen ”My Funny Valentine”, josta tuli Bakerin ”tunnuskappale”, jonka hän myös levytti lukuisia kertoja urallaan. Kvartetti menestyi todella hyvin, mutta vain alle vuosi sen perustamisesta Mulligan joutui huumeiden takia vankilaan ja yhtye hajosi. Baker liittyi muihin kvartetteihin, esimerkiksi Russ Freemanin kvartettiin, joka menestyi myös hyvin. Vuonna 1954 "Chet Baker Sings" -levy ilmestyi, jonka myötä hänestä tuli jazzin kuuluisimpia tähtiä ja hän sai lempinimen ”The Prince of Cool”, sillä Baker soitti myös cool jazzia, joka oli pehmeä-ääninen West Coast -jazzin tapainen tyylilaji. Johannes Virolainen
Johannes ja Kyllikki Virolainen olivat vakiohahmoja television sketsisarjoissa Hymyhuulet (1987–1988), Pulttibois (1989–1991) ja Manitbois (1992). Sketseissä Johannes Virolaista esitti Aake Kalliala ja Kyllikki Virolaista Pirkka-Pekka Petelius. Niissä kuvattiin pariskunnan toikkarointia erilaisissa seurapiiritapahtumissa tai eri urheilulajien parissa, kuten laskettelurinteessä, golfkentällä ja olympialaisissa. Virolaiset itse suhtautuivat sketseihin huumorintajuisesti. Virolainen kuului erityisesti 1980-luvulla imitaattoreiden suosikki-imitaatiokohteisiin. Imitaattorina tunnettu näyttelijä Jukka Puotila matki suosikkikohteisiinsa kuulunutta Virolaista niin taitavasti, että erään esityksen jälkeen Virolainen totesi Puotilalle: ""Siehän oot parempi mie kuin mie."" Wolfsschanze
Hitlerin itsestään käyttämä lempinimi oli sutta tarkoittava Wolf. Hän alkoi käyttää nimeä 1920-luvun alkupuolella ja hänen lähipiirinsä käytössä se pysyi sodan lopulle saakka. Useilla muillakin Hitlerin käyttämillä päämajoilla, muun muassa Wolfsschluchtilla (”Sudenrotko”) Belgiassa ja Wehrwolfilla (”Ihmissusi”) Ukrainassa, on sama liite. Myös etymologiassa hänen etunimensä Adolf johdetaan sanasta "wolf", joka on nykyaikainen muoto muinaisgermaanisesta nimestä Adelwolf, ”jalo susi”. Apartheid
Sensuurista huolimatta jotkut eteläafrikkalaiset sanomalehdet onnistuivat raportoimaan maan hallituksen toiminnasta myös kriittisesti. John Vorsterin hallitus kaatui ja Botha nousi maan pääministeriksi, kun Rand Daily Mail -sanomalehti paljasti vuonna 1978, että Vorster ja BOSS:n johtaja kenraali van den Bergh olivat käyttäneet laittomasti valtion varoja uutismedioiden manipuloimiseen ja yrittäneet ostaa ulkomaalaisia sanomalehtiä, muun muassa Washington Star -lehden. Sergio Batista
Sergio Batista, jonka lempinimi on "El Checho", aloitti uransa Argentinos Juniorsin junioriorganisaatiossa. Hän edusti kasvattajaseuraansa Argentiinan pääsarjassa eli Primera División Argentinassa vuosina 1981–1988. Batista voitti Argentinos Juniorsissa Argentiinan mestaruuden vuonna 1984 sekä Copa Libertadoresin vuonna 1985. Vuosina 1988–1990 Sergio Batista pelasi River Platessa. Segunda Divisiónassa Batista edusti Club Atlético Nueva Chicagoa (1992–1993) ja All Boysia (1997–1999). Japanissa hän kävi pelaamassa Tosu Futuren joukkueessa vuosina 1995–1996. Louis Botha
Bothan vanhemmat olivat niin sanottuja voortrekkereitä eli Kapmaasta pohjoiseen vaeltaneita buurimaanviljelijöitä. Perhe muutti Oranjen vapaavaltioon, jossa Botha sai vaatimattoman koulutuksensa saksalaisessa lähetyskoulussa. Hän oli mukana buurijoukossa, joka vuonna 1884 auttoi zulujen uutta kuningasta Dinuzulua sisällissodassa ja sai palkkiona osan Zulumaan alueesta, jonne he perustivat lyhytikäisen buurivaltion Nieuwe Republiekin (”Uusi tasavalta”). Botha perusti maatilan ja meni naimisiin irlantilaistaustaisen Annie Emmettin kanssa. Botha lähti politiikkaan, kun Nieuwe Republiek yhdistettiin vuonna 1888 isompaan Transvaalin buuritasavaltaan. Hän vastusti presidentti Paul Krugerin vihamielistä politiikkaa Transvaalin brittiläistaustaista ulkomaalaisvähemmistöä kohtaan, ja hänet valittiin vuonna 1897 maan parlamenttiin eli Volksraadiin. Hobart’s Funnies
Lempinimellä "Donald Duck" () tunnettu Duplex Drive -amfibiotankki (tai DD-tankki) oli purjekankaisin kellukkein varusteltu Sherman-panssarivaunu. Chicago Bears
Joukkueen tunnetuin lempinimi on "The Monsters of the Midway". Sillä nimellä joukkue tunnettiin erityisesti 1940-luvun alussa ja vuonna 1985, jolloin Bears voitti Super Bowlin. Joukkue oli erityisen tunnettu dominoivasta puolustuksestaan ja voitti vuonna 1985 15 peliä häviten vain yhden runkosarjan aikana. Myös viimeisten vuosien joukkuetta on kutsuttu dominoivaksi juuri puolustuspäässä, jossa myös NFL:n vuoden 2005 paras puolustuspään pelaaja tukimies Brian Urlacher pelaa. Seuran historian muita kuuluisia tukimiehiä ovat muun muassa Mike Singletary sekä Dick Butkus. Mystic Force Power Rangerit
Charlie Thorn, lempinimeltään "Chip", nimitti itseään "supersankarien asiantuntijaksi". Häntä pidettiin hieman kummallisena, sillä hän rakasti satuja ja oli välillä täysin omissa maailmoissaan. Supersankareita kohtaan tuntemansa kiinnostuksen johdosta hän oli käyttänyt supersankariasuja välillä koulussakin, kuten tanssiaisissa. Madison kutsui kuvaamallaan videolla Chipiä täydelliseksi esimerkiksi epäihmismäisestä käytöksestä hänen syötyä pizzaa, jossa oli täytteenä katkarapuja, kanaa, pepperonia, juustoa ja suklaavaahtokarkkeja. Hän oli mahtava jousiampuja, koulunsa shakkikerhon jäsen ja osa COUNTV:tä, joka tuli sanoista "Containment Of Underworld Nocturnal Transylvanian Vampires". Chip oli aina iloinen ja halusi oppia kaiken mahdollisen taikuudesta. Hän ihaili Daggeronia. Viimeisen taistelun jälkeen hänet nähtiin kertomassa tytöille kuvitteellisia tarinoita hänen taisteluistaan Power Rangerina. Armas J. Pulla
Pulla käytti yhdessä Mika Waltarin kanssa salanimeä kapteeni Leo Rainio. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat "Ryhmy ja Romppais" -kirjat, joita käytettiin jatkosodan aikana propagandatarkoituksiin. Valvontakomission väitetään lisänneen muutaman Ryhmy-kirjan kiellettyjen kirjojen listalleen – tosiasiassa kieltovaatimus lienee tullut Aimo Aaltosen eli SKP:n juuri vankilasta vapautetun uuden puheenjohtajan taholta. The Popular Wobbly
The Popular Wobbly on amerikansuomalaisen lauluntekijän, kolumnistin ja ammattiyhdistysaktiivin T-Bone Slimin eli Matti Huhdan tunnetuin kappale. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1920 Industrial Workers of the World -ammattiliiton kustantamassa Little Red Songbook -laulukirjassa. "The Popular Wobbly" on parodia kolme vuotta aikaisemmin ilmestyneestä iskelmästä "They Go Wild Simply Wild Over Me", jonka tekivät Joseph McCarthy ja Fred Fisher. Ton Lokhoff
Keskikentällä pelannut Lokhoff pelasi suurimman osan urastaan kotikaupunkinsa joukkueessa NAC Bredassa, ja hänet tunnetaankin lempinimellä ”Mister NAC”. Lokhoff nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 1978 ja pelasi neljän kauden aikana 98 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Vuosina 1982–1986 hän pelasi hollantilaisessa suurseurassa PSV Eindhovenissa, missä hän voitti Alankomaiden liigamestaruuden vuonna 1986. Vuosina 1986–1988 Lokhoff pelasi Ranskan kakkosliigassa Nîmes Olympiquessa ja 1988–1988 rotterdamilaisessa Feyenoordissa, minkä jälkeen palasi takaisin tuolloin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen NAC:iin. Kauden 1992/93 päätteeksi Lokhoff pääsi juhlimaan sarjanousua joukkueessa. Hän pelasi NACissa vuoteen 1996 saakka, jolloin lopetti uransa. Christophe Willem
Toukokuussa 2007 julkaistiin toinen single, "Double je", joka nousi heti myyntisijalle #1 Ranskassa ja Belgiassa. 
Kolmas single "Jacques à dit", julkaistiin syksyllä 2007. Albumi sai hyvän vastaanoton ja möi tuplaplatinaa Ranskassa ja kultaa Belgiassa ja Sveitsissä ja on myynyt tähän mennessä yli miljoona kappaletta. 
Willem aloitti ensimmäisen kiertueensa 15. marraskuuta 2007 ja se loppui 20. heinäkuuta 2008. Hän lauloi mm. Ranskassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Ranskan merentakaisilla alueilla, kuten Réunionilla ja Mauritsiuksella. Hän lauloi myös useita kertoja Pariisissa Olympiassa ja Zenithissä, jotka ovat Pariisin tunnetuimpia konserttisaleja Ludwig Bachmann
Bachmann toimi vanhempana virkamiehenä Baijerin rautatieyhtiössä. Shakki oli hänelle vain vapaa-ajan harrastus. Bachmann sai töidensä ansiosta lempinimen "Chess Herodotus". Etelä-Afrikan pääministeri
Virka lakkautettiin vuonna 1984, jolloin uuden perustuslain mukaan kaikki toimeenpanovalta siirrettiin valtiolliselle presidentille. Etelä-Afrikan viimeinen pääministeri oli Pieter Willem Botha, josta tuli myöhemmin valtiollinen presidentti. Wolfsschlucht
Hitlerin päämajoja kutsuttiin saksaksi nimityksellä "Führerhauptquartiere" tai lyhennettynä "FHQu". Sen lisäksi niille annettiin koodinimiä, kuten Wolfsschanze (Itä-Preussissa) ja Wehrwolf (Ukrainassa). "Wolf" (”Susi”) oli Hitlerin itsestään suosima lempinimi; hänen etunimensä Adolf on lyhenne muinaissaksalaisesta erisnimestä "Adelwolf", joka tarkoittaa ”jaloa sutta”. Ville Pörhölä
Pörhölä tunnettiin lempinimellä ”Röyttän Karhu”, kotipaikkansa Röyttän saaren mukaan. Pertti Lindfors
Lindfors mainitaan useissa julkaisuissa hänen lempinimellään ”Lande”, mutta hän itse kärsi siitä saatuaan sen muutettuaan nuorena Helsinkiin. Lindfors lopetti alkoholinkäytön 7. heinäkuuta 1977 ja omien sanojensa mukaan ”kärsi raittiudesta” siitä lähtien. Lindfors harrasti shakkia. Hän katsoi myös mielellään luontodokumentteja. Possum Bourne
Peter Raymond George "Possum" Bourne (13. huhtikuuta 1956 – 30. huhtikuuta 2003) oli uusiseelantilainen ralliautoilija ja maan historian menestynein lajissaan. Lempinimensä Possum Peter Bourne sai kolaroituaan nuorena äitinsä Humber 80:n yrittäessään väistää opossumia (). Pieter Brueghel nuorempi
Pieter Brueghel (1564–1636) oli flaamilainen taiteilija. Hänet tunnetaan etenkin maaseutua ja uskonnollisia aiheita sekä helvettiä ja Haadesta kuvaavista maalauksistaan. Etelä-Afrikan pääministeri
Etelä-Afrikan pääministerillä oli toimeenpaneva valta, ja samalla hän oli Etelä-Afrikan alahuoneen puheenjohtaja. Ensimmäinen pääministeri oli buurikenraali Louis Botha. Pääministerin valtaoikeudet perustuivat hyvin pitkälti Britannian pääministerin valtaoikeuksiin. Christiaan de Wet
De Wet julkaisi vuonna 1902 usealle kielelle käännetyn muistelmakirjan buurisodasta. Hän palasi viljelemään maatilaansa, mutta säilytti aseman Oranjen buurien kunnioittamana johtajana. Kun britti-imperiumiin liitetylle Oranjejoen siirtokunnalle vuonna 1907 annettiin itsehallinto, hän palasi parlamentin jäseneksi ja toimi 1907–1910 maatalousministerinä Abraham Fischerin hallituksessa. Hän osallistui myös vuosien 1908–1909 kansalliskonventtiin, joka laati Etelä-Afrikan unionin perustuslain, mutta liittovaltion perustamisen jälkeen vuonna 1910 hän väistyi politiikasta. De Wet kääntyi pian pääministeri Louis Bothaa vastaan ja osallistui vuonna 1914 J. B. M. Hertzogin kanssa afrikaanerinationalistisen kansallispuolueen perustamiseen. Harry Potter -sarjan käsitteet
Nimi "Anturajalka" () oli Sirius Mustan lempinimi, sillä hän osasi muuttua koiraksi. "Sarvihaara" () oli James Potterin lempinimi, koska hän osasi muuttua uroshirveksi. "Kuutamo" () oli puolestaan Remus Lupinin lempinimi, koska hän oli ihmissusi. Lupin muuttui ihmissudeksi aina täydenkuun aikaan, ja hänen ystävänsä harjoittelivat muuttumista animaageiksi pitääkseen Lupinille seuraa. Nimi "Matohäntä" () on Peter Piskuilanin lempinimi, sillä hän osasi muuttua rotaksi. Lordi Voldemort kutsui Piskuilania Matohännäksi, kun tämä liittyi kuolonsyöjiin. Matohäntä kavalsi Potterien olinpaikan Voldemortille ja Voldemort tappoi heidät. Veera
Veeran suosituin lempinimi on "Veeruska". Tuntemattomassa sotilaassa Rokka kutsuu erästä itäkarjalaista Veeraa nimellä "Veerukka". Pieter Willem Botha
P. W. Botha pyrki kukistamaan sisäisen vastarinnan myös tarjoamalla mustille rajoitettuja oikeuksia. Vuonna 1979 hallitus laillisti mustien ammattiyhdistykset ja antoi niille oikeuden käydä palkkaneuvotteluja työnantajien kanssa. Mustille annettiin myös rajoitettu oikeus osallistua kaupunginhallitusten toimintaan ja mustien oikeutta omistaa kiinteistöjä ja yrityksiä laajennettiin. Suurin osa mustista suhtautui uudistuksiin kuitenkin varauksellisesti, ja esimerkiksi pääosa ammattijärjestöistä kieltäytyi rekisteröitymästä peläten niiden johtajien tulevia pidätyksiä tai pannamääräyksiä. Vuonna 1979 Botha meni vielä pidemmälle perustaen komission, joka esitti maan perustuslain uudistamista siten, että värillisille ja intialaisille (mutta ei mustille) olisi luotu parlamenttiin omat kamarinsa. Perustuslaki uudistettiin vuonna 1983 kansanäänestyksen jälkeen, jossa 2/3 valkoisista eteläafrikkalaisista kannatti sitä. Vaikka parlamentin valtasuhteet oli uudessakin perustuslaissa valittu niin, että valkoisilla säilyi täydellinen päätösvalta, repi perustuslakiuudistus kuitenkin Kansallispuoluetta kahtia ”valistuneisiin” ("verligtes"), jotka kannattivat muutosta, ja ”kapeakatseisiin” ("verkramptes"), jotka katsoivat ettei rotujen tullut olla minkäänlaisessa kanssakäymisessä.