Mitä lujuusoppi tarkoittaa?
Lujuusoppi
Lujuusoppi ja lujuuslaskenta on jatkuvan aineen mekaniikkaan kuuluva fysiikan ala, jossa tutkitaan kiinteiden kappaleiden käyttäytymistä ulkoisten ja sisäisten kuormien vaikuttaessa niihin. Yleensä lujuusopin alaan luetaan kuuluvaksi myös esimerkiksi värähtelymekaniikka, materiaalin väsyminen ja murtumismekaniikka. Englanniksi käytetään termejä "strength of materials" ja "solid mechanics".
Jäyhyysmomentti
Jäyhyysmomentti (jäyhyys, neliömomentti, tasapinnan hitausmomentti, tunnus I) on lujuusopin suure, jonka SI-järjestelmän mukainen yksikkö on m. Jäyhyysmomentti kuvaa poikkileikkaukseltaan tietyn muotoisen homogeenisen kappaleen kykyä vastustaa taipumaa poikkileikkaustason tietyn akselin suuntaan. Valokuitu
Valokuitu on ohut lasista tai muovista (esim. akryylimuovi) vedetty kuitu, jonka tarkoituksena on johtaa valoa. Valon taajuus on satoja terahertsejä ja tietoliikenteessä moduloidulla LED- tai laservalolla voidaan lähettää tietoa suurella nopeudella. Paksumpaa muovikuitua käytetään myös valonjohteena sisustuksessa. Holdridgen elämänvyöhykeluokitus
Holdridgen elämänvyöhykeluokitus on kasvillisuus- ja ilmastoalueiden
jaottelu lämpötilan ja kosteuden mukaan. Kosteuden määrittelyssä otetaan huomioon vuotuinen biolämpötila ja haihdunta. Biolämpötila on nollan ylittävien tuntien lämpötilojen summa jaettuna tuntien määrällä. Kosteus kuvataan vuotuisen potentiaalisen kokonaishaihdunnan (PET) ja sadannan suhteena. Haihdunta riippuu lämpötilasta. Holdridgen malli antaa oikeita kasvillisuusarvioita lämpötilan ja kosteuden pohjalta esimerkiksi tropiikissa, mutta huonompia napojen lähellä ja valtamerillä. Luokitus on nimetty yhdysvaltalaisen kasvi- ja ilmastotieteilijä Leslie Holdridgen mukaan. Lujitemuovi
Kuidun suuntauksella voidaan rakenteen lujuus räätälöidä. Tämä vaatii homogeenisia materiaaleja suuremman suunnittelupanoksen. Lujuusoppi
Jäykän kappaleen liikkeessä kappale liikkuu "(translaatio)" tai pyörii "(rotaatio)" muuttamatta muotoaan. Jäykän kappaleen liikkeessä kaikki kappaleen pisteet pysyvät samalla kohtaa toistensa suhteen samassa, liikkuvassa koordinaatistossa (siirtymävektorien derivaatta on kaikkialla kappaleessa nolla). Tämän johdosta jäykän kappaleen liike ei aiheuta siihen myöskään venymiä tai jännityksiä. Esimerkiksi ilmaan heitetty kivi on likimain jäykkä kappale ilmalentonsa aikana (sen paikka ja asento muuttuu, mutta muoto säilyy). Robert Kilwardby
Toisaalta Kilwardby piti logiikkaa myös järkitieteenä, joka tutkii maailman rakennetta. Tämä määritelmä perustui arabialaisten filosofien pohdintoihin ja erityisesti uusplatonistisiin tapoihin ymmärtää todellisuus järjellisesti rakentuneena. Logiikkaa on opiskeltava, koska se opettaa minkälaiseen rakenteeseen maailma on joko syntynyt tai luotu. Klassinen fysiikka
Akustiikka eli äänioppi on osa-alue, joka tutkii ääntä ja mekaanista aaltoliikettä. Akustiikka tulee kreikan sanasta ακουστός, joka tarkoittaa kykyä kuulla. Akustiikan juuret sijoittuvat antiikin Kreikkaan, jossa käytettiin teattereissa seiniin upotettuja ruukkuja resonaattoreina äänen laadun parantamiseksi. Akustiikka on tärkeä apuväline muun muassa teattereissa ja musiikkisalien suunnittelussa. Metallioppi
Metallioppi on materiaalitieteiden osa-alue, jonka kohteina ovat metallien rakenne ja ominaisuudet. Tutkimusmenetelminä käytetään metallografiaa, ainettarikkomatonta ja ainettarikkovaa koestusta ja teoriaan sovelletaan kiinteän olomuodon fysiikkaa. Ulottuvuus
Ulottuvuus eli "dimensio" on topologista avaruutta kuvaava matemaattinen käsite, joka voidaan määritellä usealla eri tavalla. Lujuusoppi
Lujuushypoteesi on teoria joka ennustaa, kestääkö materiaali jonkin jännitystilan vaurioitumatta. Magnitudi (tähtitiede)
Magnitudi eli suuruusluokka on tähtitieteessä käytetty laaduton suure, jolla ilmaistaan tähden tai muun taivaankappaleen kirkkaus. Magnitudi ilmaistaan käänteisellä logaritmisella asteikolla, jonka kantaluku on 100 ≈ 2,51. Kirkkaiden kohteiden magnitudi on pienempi kuin himmeiden, ja aivan kirkkaimpien tähtien magnitudi on negatiivinen. Esim. Sirius on kirkkaudeltaan −1,46. Luotaus (vesistöt)
Luoti on alkeelinen ja varma tapa mitata matalien vesistöjen syvyyksiä. Luoti on yleensä metallinen kappale, jonka tehtävä on jännittää siihen kiinnitettyä narua. Kun luoti lasketaan venestä, laivasta tai jäältä veteen, tuntee laskija narua pitelevällä kädellään painon aiheuttaman vedon häviämisestä, milloin luoti osuu vesistön pohjalle. Vanhoissa luotinaruissa saattoi olla solmut tai merkkilaput tasavälein ilmaisemassa lasketun narun pituutta. Vaikka kaikuluotaus on yleistynyt, käytetään luotia edelleen sen rinnalla paremman mittatarkkuuden takia. Jarmo R. Lehtinen
Asiakkuuden lujuus on käsitteenä asiakastyytyväisyyttä syvempi tapa tarkastella asiakkaan sitoutuneisuutta yritykseen. Kokonaisheijastuminen
Mekaaninen aaltoliike, kuten ääni, heijastuu valon tavoin tultaessa tiheämmästä harvempaan. Mekaanisen aaltoliikkeen tapauksessa tiheys on niin sanottu aalto-opillinen tiheys. Aalto-opillinen tiheys määritellään väliaineessa kulkevan aaltoliikkeen nopeuden mukaan. Aine on aalto-opillisesti sitä tiheämpää mitä pienempi aaltoliikkeen etenemisnopeus on. Mekaaniselle aaltoliikkeelle voidaan johtaa seuraava taittumislaki: Taivutusmomentti
Taivutusmomentti (tunnus "M") on lujuusopissa käytettävä suure, joka kuvaa kappaleessa vallitsevan jännitysjakauman taivuttavaa vaikutusta. Esimerkiksi teknisessä taivutusteoriassa palkin taivutusmomentti formula_1 määritellään yhtälöllä
jossa formula_3 on poikkileikkauspinta, formula_4 on palkin pituusakselin suuntainen normaalijännitys ja formula_5 on kuormituksen suuntainen koordinaatti, joka on nolla keskiviivan kohdalla. Taivutusmomentin yksikkö on palkin tapauksessa Nm. Kinematiikka
Kinematiikka eli geometrinen liikeoppi on mekaniikan ala, joka tutkii kappaleiden liikettä geometriselta kannalta kiinnittämättä lainkaan huomiota liikkeen syihin tai niihin voimiin, jotka vaikuttavat liikkeeseen. Kinematiikka on perustana dynamiikalle eli voimaopille. Luurankolihas
Lihassoluja ympäröi sidekudos. Jokaista lihassyytä ympäröi sidekudoksesta muodostunut verkkomainen tukirakenne, "endomysium". Endomysiumin tehtävänä on välittää lihassyiden supistumisvoima eteenpäin. Solut ovat ryhmittyneet solukimpuiksi eli lihassyykimpuiksi, joita ympäröi myös sidekudoskalvo, "perimysium". Perimysiumin keskeinen tehtävä on antaa lihakselle rakenne, sekä välittää edelleen jänteille perimysiumista tuleva lihassyiden supistusvoima. Useat rinnakkaiset lihassolukimput muodostavat itse lihaksen ja myös tätä kokonaisuutta ympäröi paksu kalvomainen sidekudos, "epimysium". Näissä sidekudosrakenteissa kulkee hermosyitä ja verisuonia. Lakeus
Lakeus tarkoittaa lakeaa luonnonpaikkaa, esimerkiksi peltoaukeaa tai tasankoa. Suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön määrittelemänä maantieteellisenä terminä sillä tarkoitetaan aluetta, jossa korkeuserot ovat yli viisi, mutta alle kymmenen metriä. Alue, jossa korkeuserot ovat alle viisi metriä, on tasanko, ja alue, jossa ne ovat 10–50 metriä, on mäkimaa. Sanaa lakeus voidaan käyttää myös meren- tai järvenselästä. Laintulkinta
Laintulkintaoppi on oikeustieteen ala, joka käsittelee laintulkinnassa tarvittavia näkökohtia. Sellaisia ovat esimerkiksi oikeussäännösten sanojen yleiskielinen merkitys, säännöksen säätämisen syy ja tarkoitus, historialliset perusteet sekä sosiaaliset näkökohdat. Pascal (yksikkö)
Myös elastisten kertoimien (kimmokerroin, liukukerroin ja puristuskerroin) yksikkö on pascal. Yksikköä pascal käytetään lujuusopissa erilaisten jännitysten laskennassa sekä materiaaliominaisuuksien ilmaisemiseen, jännitykset ja lujuudet ovat useimmiten suuruusluokassa MPa eli N/mm². Lämpövuo
Lämpövuo eli lämpövirran tiheys on fysikaalinen suure, joka on lämpövirta pinta-alayksikköä kohden. Lämpövuon yksikkö SI-järjestelmässä on watti neliömetriä kohti (W/m²). Arkkitehtuuri
Tekninen tieto on olennainen osa kokonaisvaltaista arkkitehtonista ajattelua: arkkitehtuurin rakennusoppi tutkii rakentamisessa käytettäviä materiaaleja ja niiden käyttötapoja sekä rakenteiden ja rakenneosien suunnittelua. Perimmäinen tarkoitus on vakaan, tasapainoisen rakenteen suunnitteleminen. Kantaviin rakenteisiin vaikuttavat kuormitukset, jotka vetävät ja työntävät rakenneosia eri suuntiin: rakenteen oma paino ja sen kantama paino eli pääosin muiden rakenteiden aiheuttama kuorma mutta myös esimerkiksi ihmisten, esineiden ja tuulen aiheuttamat kuormat. Rakenteisiin kohdistuvat voimat voivat olla puristavia, venyttäviä tai kiertäviä. Jotkin materiaalit kestävät vain puristavia voimia, kuten kivi ja tiili, jotkin myös venyttäviä voimia, kuten puu ja teräs. Murtumismekaniikka
Murtumismekaniikka on materiaalitekniikan ja lujuusopin alue, joka tutkii kuormitetun säröllisen kappaleen murtumista ja murtumiseen liittyviä ilmiöitä kuten särönkasvua. Kielioppi
Kielioppi tarkoittaa kielen järjestelmää sääntömuotoon puettuna kuvauksena tai sellaisena kuin se elää kielen käyttäjien (puhujien ja kuulijoiden tai kirjoittajien ja lukijoiden) mielissä. Kieliopin keskeiset osa-alueet ovat kielen äänteistöä koskeva äänneoppi eli fonologia, sanojen taivutusta koskeva muoto-oppi eli morfologia ja lauseiden rakentumista koskeva lauseoppi eli syntaksi. Perinteinen kielioppi ei ota kantaa semantiikkaan eli sanojen merkityksiin, vaan ainoastaan niiden keskinäisiin suhteisiin. Rikosoikeus
Rikosoikeus jaetaan yleensä yleiseen ja erityiseen osaan. Yleisellä osalla tarkoitetaan rikosvastuun yleisiä edellytyksiä koskevia yleisiä oppeja eli vastuuoppia sekä rikosoikeudellista seuraamusjärjestelmää. Vastuuoppiin kuuluvat esimerkiksi kausaalisuutta, syy-yhteyttä, tahallisuutta, tuottamusta, laiminlyönnin rangaistavuutta, vaarantamisvastuuta, yritystä ja osallisuutta koskevat opit. Suomessa yleisiä oppeja koskevat säännökset ovat rikoslain 3-5 luvuissa. Rikosoikeudelliseen seuraamusjärjestelmään kuuluvat säännökset ja opit, jotka koskevat rangaistuksen lajeja, määräämistä ja täytäntöönpanoa. Tämän lisäksi myös turvaamistoimia koskevat säännökset ja opit kuuluvat seuraamusjärjestelmään. Laajasti tulkittuna siihen voidaan katsoa kuuluvan vielä tietyt hallinnolliset maksuseuraamukset, koska näille ei ole Suomessa omaa yhtenäistä järjestelmäänsä. Rikosoikeuden erityisellä osalla puolestaan tarkoitetaan yksittäisiä rikoksia koskevia säännöksiä, jotka siis määrittävät rangaistavat asiat, ja niiden tulkintaa koskevia käytäntöjä ja doktriinia. Yleisen osan on lähtökohtaisesti tarkoitus sisältää kaikille erityisen osan säännöksille yhteiset asiat, mutta erityisesti esimerkiksi talousrikosten kohdalla on tapahtunut eriytymistä ja niille on syntynyt omia yleisiä oppejaan esimerkiksi tahallisuutta koskien. Happamuus
Nykyaikaisempi ja tarkemmin happamuutta määrittelevä teoria sisältää konsentraation sijasta aktiivisuuden käsitteen. Väkevissä liuoksissa kaikki konsentraation ilmoittama määrä oksoniumionia ei osallistu happo-emäs-reaktioihin, vaan ainoastaan sen aktiivinen osa. Eräs ”peukalosääntö” sanoo, että aktivisuuden sijasta voidaan tyytyä konsentraatioon, kun liuotettujen happojen ja emästen kokonaiskonsentraatio on alle 0,1 mol/l. Väkevien liuosten happamuutta on vaikea laskea, sillä aktiivisuuskertoimen laskenta vaatii joitain mielivaltaisia oletuksia. Fysiikka
Suppea ja yleinen suhteellisuusteoria kuvaavat toistensa suhteen suurella nopeudella liikkuvien koordinaatistojen (havainnoitsijoiden) välisten havaintojen suhdetta, esimerkiksi samanaikaisuuden käsitettä. Yleinen suhteellisuusteoria myös selittää painovoiman avaruuden geometriseksi ominaisuudeksi. Suhteellisuusteoria poikkeaa klassisesta mekaniikasta hyvin paljon. Suhteellisuusteorioiden mukaan aika sekä avaruus ovat suhteellisia ja riippuvat nopeuksista. Toisin kuin klassisessa mekaniikassa, suhteellisuusteorioiden mukaan mikään koordinaatisto ei ole erityisasemassa toisiin nähden. Siirappi
Siirappi (, juoma, latinan kielen kautta "siropus") on paksu, viskoottinen neste, joka sisältää paljon liuennutta sokeria mutta jolla on vain vähän taipumusta saostua sokerikiteiksi. Viskositeetti johtuu useista vetysidoksista veden ja monia hydroksyyliryhmiä (OH) sisältävän liuenneen sokerin välillä. Tekniikassa ja tieteessä termi siirappi voi tarkoittaa myös muita viskoottisia liuoksia kuin sokeriliuoksia. Hitausmomentti
Hitausmomentilla (tarkemmin tasopinnan hitausmomentilla) tarkoitetaan joskus lujuusopissa myös jäyhyyttä. Mauri Määttänen
Mauri Pellervo Määttänen (s. 1943) on suomalainen tekniikantutkija. Hän on ollut Oulun yliopiston teknillisen mekaniikan professori 1978–1988 ja Teknillisen korkeakoulun lujuusopin professori vuodesta 1988. Hänen tutkimuskohteitaan ovat lujuusoppi ja majakkarakenteet. George Biddell Airy
Vuonna 1862 Airy esitti uuden menetelmän materiaalin palkkeihin kohdistuvan jännityksen ja rasituksen käsittelemiseksi. Tätä menetelmää, jota joskus kutsutaan "Airyn jännitysfunktiometodiksi", voidaan käyttää monien kaksi­ulotteisten probleemien ratkaisemiseksi lujuusopissa. Esimerkiksi H. M. Westergaard käytti sitä määrittääkseen jännitys- ja rasituskentän murtumakohdan ympärillä, ja sen vuoksi menetelmä vaikutti osaltaan murtumia koskevan teorian kehittymiseen. Lujuusoppi
Materiaalien käyttäytymiselle kuormitettuna on lukuisia muitakin mahdollisuuksia. Materiaalien mekaanista käyttäytymistä tutkii kokonaan oma tieteenalansa, materiaalioppi. Poetiikka
Poetiikka () eli runousoppi tai kirjallisuudenteoria, tarkoittaa kirjallisuuden ja erityisesti runouden teoriaa. Termi on peräisin Aristoteleen teoksesta "Runousoppi" eli "Poetiikka", joka perusti länsimaisen kirjallisuustieteen. Vetoisuus
Vetoisuus on aluksen rungon tilavuutta kuvaava luku. Luvuilla on merkitystä säädettäessä merenkulkumaksuja sekä aluksen miehistön pätevyysvaatimuksista ja lukumäärästä. Luku ei pidä sisällään aluksen ulkokannella olevia lastitiloja. Luottoluokitus
Luottoluokitus on arvio velallisen, esimerkiksi valtioiden, kuntien tai yritysten, kyvystä selviytyä taloudellisista velvoitteistaan, toisin sanoen luokittaja pyrkii ilmoittamaan suhteellisen todennäköisyyden, joka yrityksellä on joutua maksukyvyttömyystilaan. Jarmo Liukkonen
Lisensiaatintyössään hän tutki nuorisovalmentajien ohjaamia harjoituksia käyttäen viitekehyksenään humanistista psykologiaa. Liikuntatieteen lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1994. Vuonna 1998 hän väitteli liikuntatieteiden tohtoriksi liikuntapsykologiasta. Väitöskirjassaan hän tutki nuorten urheilijoiden viihtymistä ja motivaatioilmastoa harjoituksissa ja kilpailuissa. Liukkosen keskeisimpiä tutkimuskohteita ovat olleet liikuntamotivaatio, sisäinen motivaatio, fyysisen aktiivisuuden edistäminen ja koululiikunta. Hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston liikunnan ja psyykkisen hyvinvoinnin dosentiksi vuonna 2000 ja Lapin yliopiston liikuntakasvatuksen dosentiksi vuonna 2005. Liukkonen on toiminut Jyväskylän liikuntapedagogiikan professorina, ensin määräaikaisena (2007) ja vuodesta 2009 lähtien vakituisessa virassa. Luminositeetti
Luminositeetti eli säteilyteho tarkoittaa tähtitieteessä tähden säteilemää energiamäärää aikayksikköä kohti.
Tähti voi säteillä esimerkiksi 10 kertaa niin paljon energiaa kuin Aurinko, joka säteilee 3,9×10 W. Liukuluku
Liukuluku on tietokoneissa käytetty esitystapa reaaliluvuille. Liukoisuus
Liuoksen sanotaan olevan kylläinen, kun siihen ei tietyssä lämpötilassa liukene lisää samaa ainetta. Jos liuos on kylläinen jonkin aineen osalta, siihen voi silti vielä liueta jotain toista ainetta. Jos vesiliuos on kylläinen esimerkiksi suolan osalta, siihen voi yhä liueta vaikkapa sokeria. Luovuustekniikka
Luovuustekniikat ovat ideoinnin ja ongelmanratkaisun, esimerkiksi tuotekehitystoiminnan tueksi kehitettyjä työmenetelmiä. Kuten teknisessä lähestymistavassa yleensäkin niin luovuustekniikoiden taustalla ei ole kovin syvällistä itse luovuuskäsitteen tarkastelua vaan luovuustekniikat ovat hyvin käytännönläheisiä. Niiden yleisenä periaatteena on saada jonkin asian käsitykset pois normaaleista olettamuksista ideana, että ongelmien ratkaisu saattaa olla oletetun ratkaisujoukon ulkopuolella. Luovuustekniikat ovat menetelmiä, joiden avulla voidaan saada aikaan nokkelia oivalluksia perinteisten ratkaisujen sijaan. Luovuustekniikoita tai -menetelmiä käytetään joko yksin tai ryhmissä. Nykyisin puhutaan usein innovatiivisuudesta, kun tavoitteena on pyrkiä saattamaan ideoita käytännön tasolle. Innovatiivisuus on siis käytännön tuotteina ja ilmiöinä toteutuvaa luovuutta Iskusyvyys
Menetelmä perustuu ajatukseen siitä, että kappale pysähtyy sen liikemäärän siirryttyä muuhun massaan. Kun koheesio jätetään laskematta, jää ainoaksi huomioitavaksi seikaksi ammuksen energian siirtyminen sen edellä olevaan aineeseen. Menetelmässä oletetaan, että ammus kulkee eteenpäin ja syrjäyttää läpäisemäänsä massaa samalla nopeudella. Tällöin ammuksen nopeudella ei ole arvioinnin kannalta väliä, vaan ainoat ratkaisevat suureet ovat kappaleen ja siihen osuvan ammuksen tiheysero sekä ammuksen pituus. Näin ollen, on iskusyvyys ammuksen pituus kerrottuna sen tiheydellä kohdekappaleen suhteen. Jos siis ammus ja sen läpäisemä kappale ovat yhtä tiheitä, kulkee arvion mukaan ammus kappaleessa tasan oman pituutensa sen nopeudesta tai leveydestä riippumatta. Luksi
Valaistusvoimakkuus on suure, joka kuvaa sitä, kuinka suuri valovirta osuu tietyn suuruiselle pinnalle. Valovirta, jonka yksikkö on luumen, voidaan käsittää mitaksi sille, kuinka suuri määrä valoa alueella kaiken kaikkiaan on, ja valaistusvoimakkuus on sen intensiteetti sen osuessa jollekin pinnalle. Sama määrä valoa valaisee pinnan sitä heikommin, mitä laajemmalle alueelle se on levinnyt, ja niinpä valaistusvoimakkuus (lukseina) on kääntäen verrannollinen pinta-alaan, mikäli valovirta (luumenenina) on vakio. Rikosoikeus
Rikoslainoppi on perinteisin rikosoikeudellisen tutkimuksen laji ja kuten oikeustieteessä yleensä, se pyrkii tulkitsemaan ja systematisoimaan rikosoikeudellisia sääntöjä ja käsitteitä. Siinä keskitytään lainsäädäntöön ja sen esitöihin ja pyritään tarjoamaan soveltajille perusteltuja tulkitsemissuosituksia rikoslainsäädännön sisällöstä. Merkittäviä tutkimuskohteita ovat rikosoikeudellisen kausaliteetin teoriat ja opit, tuottamusta ja tahallisuutta koskevat opit, rikosoikeudellinen osallisuus, yritysoppi sekä rikosoikeuden erityiseen osaan liittyvät ongelmat. Teoreettisessa rikoslainopissa pyritään esimerkiksi kriminalisointiperiaatteiden tai tahallisuusoppien rikosoikeudelliseen teorianmuodostukseen. Fysiikka
Termodynamiikka eli lämpöoppi tarkastelee lämpöenergiaan ja lämpötilaan liittyviä luonnonilmiöitä sekä mekaanisen energian suhdetta näihin. Aineen ominaisuuksia, erityisesti nesteiden ja kaasujen, kuvataan makroskooppisilla tilanmuuttujilla. Näitä niin sanottuja tilasuureita ovat lämpötila, paine, tilavuus ja sisäenergia. Tilasuureet määritellään riippumattomiksi aineen rakenteesta, joten termodynamiikka on hyvin yleispätevä fysiikan haara. Termodynamiikka tutkii erityisesti lämpöä, energiaa, lämpötilaa ja työtä. Lämpöopin hallitseminen on tärkeässä roolissa yhteiskunnassa. Eri energiantuotantotavat pohjautuvat läheisesti termodynamiikkaan. Lämmön siirtyminen on tärkeä osa termodynamiikkaa. Monet laitteet perustuvat lämmönsiirtymiseen. Lämmönsiirtymistä käytetään hyväksi muun muassa ydinvoimaloiden lauhduttimissa ja kaukolämpövoimaloissa. Yhdessä ydinfysiikan ja sähkömagnetismin kanssa alat luovat maapallon energiatalouden selkärangan. Leksikologia
Leksikologia eli sanasto-oppi tutkii sanojen alkuperää (etymologia), esineiden ja asioiden nimitysperusteita (onomasiologia) ja sanaston kuvauksen ja esittämisen periaatteita (leksikografia). Käytännössä leksikografi on sanakirjankirjoittaja. Lakikorkeus
Lakikorkeus () ilmailussa kertoo sen tiheyskorkeuden, jonka lentokone voi saavuttaa tietyissä olosuhteissa. Luovuus
Luovuutta on tutkittu intensiivisesti 1950-luvulta alkaen. Modernin luovuustutkimuksen merkkipaaluna pidetään usein yhdysvaltalaisen lahjakkuustutkijan J. P. Guilfordin vuonna 1950 psykologeille pitämää puhetta, jossa hän kuvasi monia luovuuden keskeisiä piirteitä ja ongelmia. Ennen vuotta 1950 vain alle yksi promille psykologisista tutkimuksista viittasi luovuuteen. Guilfordin vetoomuksen jälkeen luovuuden tutkimus alkoi kasvaa: vuosien 1950–1960 välillä yhdysvaltalaisesta lahjakkuustutkimuksesta kuusi prosenttia liittyi luovuuteen ja vuosina 1960–1964 jo puolet. Samalla psykologinen ihmiskäsitys muuttui. Ihmistä ei enää pidetty refleksejä täynnä olevana, mekaanisesti ympäristön ärsykkeisiin reagoivana organismina, eikä älykkyysosamäärä enää ollut ainoa lahjakkuuden mittari. Geodesia
Geodesia eli maanmittausoppi on tiede, joka mittaa ja esittää maapallon kokoa ja muotoa ja kohteiden sijaintia sen pinnalla. Geodesia tutkii myös Maan painovoimakentän rakennetta, alanimeltään fysikaalinen geodesia. Lumi
Lumen vesiarvo kertoo, kuinka paksua vesikerrosta tietyn paksuinen lumikerros vastaa. Lumen tiheys vaikuttaa sen vesiarvoon. Vesiarvo voidaan mitata paineanturilla tai lumivaa'alla. Toisin kuin usein luullaan, ei lumen massa lisäänny suojasäällä (lämpötila nousee nolla-asteen yläpuolelle). Sen sijaan lumen tiheys muuttuu ja tiiviimpää suojalunta mahtuu enemmän samaan tilaan kuin tiheydeltään harvempaa pakkaslunta. Jos siis vaikkapa katolla on paljon pakkaslunta ja lämpötila nousee plussan puolelle, ei katolla olevan lumen massa lisäänny yhtään. Jotta massa lisääntyisi, on lunta tai vettä tultava lisää katolle. Veden osalta käy vielä yleensä niin, että se vain nopeuttaa katolla olevan lumen sulamista, joten lumikuorma voikin päinvastoin entisestään keventyä. Kimmomatriisi
Kimmomatriisilla käsitetään lineaarista jännitysten suhdetta venymiin moniulotteisissa tapauksissa (ks. lujuusoppi, Hooken laki). Kyseessä voi olla tilavuusalkion kimmomatriisi, jolloin tarkastellaan hyvin pientä rakenteen yksityiskohtaa tai esimerkiksi elementtimenetelmässä käytettävä, koko rakenteen likimääräinen kimmomatriisi. Lahjakkuus
Lahjakkuus on monilajista monitaitoisuutta, tai erityistä taitavuutta ja suorituskykyä jollakin tiedon tai taidon osa-alueella (matemaattinen lahjakkuus, kielellinen lahjakkuus, musiikillinen lahjakkuus). Lahjakkuus on yksilöitä vertaileva käsite: Lahjakkuuden lajit ja taidot vaihtelevat eri yksilöillä ja yksilö on lahjakas tai vähemmän lahjakas aina suhteessa oletettuun keskimääräiseen lahjakkuuteen. Luuliikuntamittari
Luuliikuntamittari mittaa ja analysoi päivittäistä liikuntaa (sekä hyöty- että kuntoliikuntaa) ja analysoi sen sisältämiä kiihtyvyysvoimia eli g-voimia. Tutkimusten avulla on pystytty selvittämään näiden kehoon kohdistuvien voimien vaikuttavuus suhteessa luuntiheyteen ja tätä löytöä hyödynnetään Luuliikuntamittarissa. Laite näyttää päivittäisen ja viikoittaisen luustoa vahvistavan liikunnan kertymän näytöllä. Kenjutsu
Kenjutsu () tarkoittaa perinteistä japanilaista miekankäyttötaitoa ja on osa-alue japanilaisessa bujutsussa (sotataito). Erilaisia koulukuntia on ollut satoja. Koulukuntaa tarkoittava sana ryū on suomeksi "virta" ja ryūha sananmukaisesti käännettynä "virran haarauma". Sillä tarkoitetaan, että useat koulukunnat ovat syntyneet perustajansa soveltaessa jo olemassa olevia kenjutsu-oppeja ja liittäneet niihin omia oivalluksiaan tai käytännön taistelun esiin tuomia ideoita ja toimintatapoja. Ylipäätään ryūhan tarkoitus on siirtää olemassa olevaa perinnettä eteenpäin, ei kehittää sitä. Tästä seuraa koulukuntien haarautuminen aina, kun luovat ja oivaltavat mestarit ovat liittäneet opetukseen uutta tekniikkaa. Tällöin on muodostunut kokonaan uusi ainutkertainen perinne, uusi ryūha. Aktiivisuus
Aktiivisuus on kemiallinen suure, joka on aineen tehollinen konsentraatio. Väkevämmissä liuoksissa ei voida enää olettaa, että liuennut aine dissosioituu täydellisesti liuokseen, vaan aine tarrautuu itseensä sekä muihin yhdisteisiin kiinni, joten sen tehollinen eli välittömästi saatavilla oleva konsentraatio on pienempi. Esimerkiksi pH on määritelty vetyioniaktiivisuuden mukaan, koska pH mittaa liuoksen välitöntä happamuutta – ja siten reaktiivisuutta ja syövyttävyyttä – eikä neutralointikykyä. Lujuusoppi
Yleisimpiä jännityshypoteesejä ovat maksimipääjännitys-, maksimipäävenymä-, maksimileikkausjännitys (Tresca), vakiomuodonmuutosenergia- ja vakiomuodonvääristymisenergia (von Mises)-hypoteesit. Nykyään useimmiten käytetään von Misesin tai Trescan kriteeriä sitkeille aineille, kuten teräs. Hauraille aineille (valurauta, betoni) käytetään myös pääjännitys- ja päävenymähypoteesejä. Eugeniikka
Eugeniikka (eli rodunjalostusoppi) on ihmisten jalostamista väestön parantamiseksi sukupolvien myötä. Positiivinen eugeniikka tarkoittaa parhaimpina pidettyjen yksilöiden lisääntymisen rohkaisemista ja negatiivinen eugeniikka huonoimpina pidettyjen lisääntymisen rajoittamista tai kokonaan estämistä. Lissajous’n käyrät
Fysikaalisesti Lissajous'n käyrä on hiukkasen liikerata, kun se on tasossa harmonisessa värähdys­liikkeessä samanaikaisesti kahdessa kohtisuorassa suunnassa. Yleensä edellytetään lisäksi, että näiden kohtisuorissa suunnissa mitattujen taajuuksien suhde on rationaaliluku. Lujuusoppi
Keskeisiä lujuusopin käsitteitä ovat: Akustiikka
Akustiikka eli äänioppi ( ’kuulla’) on fysiikan haara, joka tutkii ääntä, mekaanista aaltoliikettä kaasussa, nesteessä ja kiinteän olomuodon väliaineessa. Physics Reports
Physics Reports on tieteellinen julkaisusarja, jota julkaisee Elsevier osana Physics Letters -lehtisarjaa. Lehti on suunnattu kaikille fyysikoille, ja siinä julkaistaan koosteita fysiikan alan tutkimuksista. Julkaisujen on tarkoitus olla niin yleispätevä, että myös muut kuin kyseisen erityisalan asiantuntijat voivat ymmärtää artikkelin pääkohdat. Lehden vaikuttavuuskerroin oli 18,522 vuonna 2008. Lujuusoppi
Venymä mittaa tilavuusalkion muodon vääristymisen suuruutta alkuperäiseen tilanteeseen verrattuna. Näin ollen jäykän kappaleen liikkeet eivät vaikuta venymiin. Venymä on materiaalista riippumaton, dimensioton vektorisuure ([m/m]), joka saadaan pienten siirtymien tapauksessa ottamalla derivaatta muodonmuutostilasta eri suunnissa käytettävien koordinaattiakselien suhteen. Näin saatava, kolmiulotteisessa tapauksessa dimensioiltaan 3x3 muodonmuutosmatriisi ilmaisee yksikäsitteisesti tilavuusalkion vääristymän. Siitä voidaan johtaa esimerkiksi paikallinen rakenteen tilavuuden muutos, leikkautuminen, venymät ja leikkautumat halutuissa suunnissa ja esimerkiksi päävenymät. Päävenymät saadaan kiertämällä tarkastelukoordinaatistoa siten, että kyseisessä suunnassa leikkautumat häviävät. Hiilikuitu
Hiilikuidulla lujitettu muovirakenne on painoltaan tyypillisesti puolet vastaavan lujuisen teräsrakenteen painosta, jonka takia hiilikuitu on erittäin suosittu avaruus- ja ilmailualalla, urheiluvälineissä, urheiluautoissa, purjeveneiden mastoissa, ja kaikessa muussa missä tarvitaan keveyttä ja lujuutta. Hiilikuidulla voidaan myös lujittaa tekstiilejä. Kankaisiin kudotaan mukaan hiilikuitusäikeistä koottuja lankoja, jolloin kankaan lujuus moninkertaistuu. Laahusankkuri
Laahusankkuri eli ajoankkuri on köyden tai liinan päähän kiinnitetty esine, usein isohko pussi, jonka avulla ajelehtivan veneen nopeutta saadaan vähennettyä. Sillä saadaan myös keula pidettyä kohti aallokkoa ja rauhoitettua veneen keinumista. Laskuvarjohyppy
Suomessa on myös mahdollista aloittaa laskuvarjohyppykoulutus nova-alkeiskurssilla (nova = nopeutettu vapaapudotus). Tällöin pakkolaukaisuhyppyjä ei ole lainkaan, ja oppilas hyppää alusta alkaen itseaukaisuhyppyjä yleensä 4 000:n metrin korkeudesta ensin kahden ja pian vain yhden kouluttajan (novahyppymestarin) kanssa. Nova-alkeiskoulutus jakautuu seitsemään hyppyyn eli tasoon. Tasohypyillä oppilas oppii kaikki vapaan pudotuksen perustaidot (varjon avaamisen, käännökset, voltit ja liukumisen) sekä varjon käsittelyn. Leikkausvoima
Leikkausvoima (tunnus Q) on lujuusopin suure, jonka yksikkönä on N (Newton). Rasvaliukoisuus
Rasvaliukoisuus (lipofiilisyys) on kemiallisen aineen kyky liueta rasvoihin, öljyihin, lipideihin ja poolittomiin liuottimiin. Rasvaliukoiset aineet liukenevat toisiin rasvaliukoisiin aineisiin, kun taas vesiliukoiset aineet liukenevat vesiliukoisiin aineisiin.
Rasvaliukoisuus (jakaantumiskerroin) on tärkeä parametri muun muassa uusien lääkkeiden arvioinnissa. Rasvaliukoisuutta mitataan esimerkiksi vesi-oktanoli-jakaantumiskertoimen määrityksellä. Sluuppi
Sluuppi on yksimastoinen, kahdella purjeella varustettu purjealus. Siinä on normaalisti yksi suorakulmaisen kolmion muotoinen isopurje sekä yksi keulapurje, jonka koko ja malli voi vaihdella aivan kapeasta myrskyfokasta aina isopurjeen puolimaille ulottuvaan genovafokkaan eli genuaan. Luudutusleikkaus
Luudutusleikkaus ("arthrodesis") on jäykistysleikkaus, jossa yhdistetään vioittuneen nivelen luut toisiinsa siten, että nivel ei enää liiku. Leikkauksella pyritään kivun vähentämiseen ja nivelen tukevoittamiseen. Leikkaus voidaan tehdä tilanteissa, joissa nivel on kipeä, voimaton ja virheasennossa, eikä ole enää lääkkein tai tuin hoidettavissa. Liukkaus
Tieliikenteessä liukkautta voivat aiheuttaa lumi, jää ja kuura. Varsinkin silloin, kun tienpinta on pakkasella ja alueelle virtaa lämmintä ilmaa, liukkaus kasvaa suuresti. Liikenne voi pakata kuuran tai kuohkean lumen tiiviiksi polanteeksi, joka on hyvin liukasta. Mustaa jäätä syntyy, kun tienpinta jäähtyy nopeasti pakkaselle ulossäteilyn takia,mutta ilman kastepiste on vielä plussalla. Tällöin tienpintaan tiivistyy kastetta, joka jäätyy heti. Paannejäätä syntyy, kun tielle valuva vesi jäätyy. Vettä voi valua ympäröiviltä kallioilta tai sulavista lumipenkoista. Nuoskalumi voi tiivistyä liikenteen alla liukkaaksi polanteeksi. Jos lumi sulaa sohjoksi, se ei valu pois niin kuin vesi valuisi vaan jää tielle ja voi irrottaa renkaan tienpinnasta sohjoliirtoon. 
Syksyllä puista putoavat lehden murskaantuvat hyytelömäiseksi, erittäin liukkaaksi massaksi. Se on erityisen suuri ongelma raitiotieliikenteessä, sillä raitiotien kiskot ja vaihteet ovat muuta kadun pintaa alempana. Raitiovaunuille lehtikeli on vuoden liukkain aika.Myös junat myöhästelevät lehtikelin takia eri puolilla maailmaa. Normaalivoima
Lujuusopissa normaalivoimaa pidetään positiivisena, jos systeemin poikkileikkaustasossa vaikuttava normaalivoima (ja sen vastavoima) pyrkii erottamaan tason eri puolille jäävät systeemin osat toisistaan (vetojännitys) ja negatiivisena, mikäli se puristaa osia yhteen (puristusjännitys). Kaarevuus
Kaarevuus tarkoittaa matematiikassa lukuisia geometrisia käsitteitä. Ylimalkaisesti ilmaistuna kaarevuus tarkoittaa poikkeamaa suoruudesta tai laakeudesta. Kulmakerroin
Tekniikassa kulmakerrointa käytetään yleisesti erilaisten pintojen kaltevuuden ilmaisemiseen. Esimerkiksi tien tai rautatien pituuskaltevuus on kulmakerroin: 35 promillen kaltevuus merkitsee 35 metrin nousua yhtä vaakasuuntaista kilometriä kohti. Tällä tavoin ilmoitetaan myös rinteen jyrkkyys urheilussa. Rakentamisessa luiskien, kattojen, lattioiden ym. kaltevuus ilmoitetaan usein kulmakertoimena, joko prosentteina tai suhdelukuna. Lattioiden ym. kaltevuutta kutsutaan myös kaadoksi. Laivan leveys
Mallileveyttä käytetään erityisesti laivan suunnittelussa ja tunnuslukuja, kuten erilaisia täyteläisyyksiä laskettaessa. Tunnuslukuja laskettaessa on vielä pidettävä mielessä käyteäänkö leveytenä mallileveyttä suunnitteluvesiviivalla vai jollakin muulla vesiviivalla. Erilaisissa laskelmissa laidoituksen ainespaksuutta kuvataan laidoituskertoimella (λ), jonka suuruus on hitsatuissa rakenteissa noin 1,005 ja niitatuissa rakenteissa noin 1,008. Heraldiikka
Heraldiikka eli vaakunaoppi on oppi vaakunoista ja lipuista. Heraldiikka jakautuu kahteen päähaaraan: historialliseen ja taiteelliseen heraldiikkaan. Historiantutkimuksena vaakunaoppi käsittää genealogisen ulottuvuuden, taiteena kuvataiteen ja erityisen heraldisen selitystaidon. Lisäksi vaakunoilla on perinteinen yhteisölliseen asemaan liittyvä merkitys. Sillä on oma keskitetty sääntöjärjestelmänsä ja käsitteistönsä. Nimitys heraldiikka tulee ranskan kielen airutta tarkoittavasta sanasta "hérault". Englannin kielessä sama sana on "herald". Tiheysfunktionaaliteoria
Tiheysfunktionaaliteoria (density functional theory, DFT) on laskennallisessa fysiikassa ja kemiassa käytetty kvanttimekaaninen menetelmä mikroskooppisten systeemien elektronirakenteen tutkimiseen. Menetelmää käytetään erityisesti kiinteän olomuodon fysiikassa sekä kvanttikemiassa. Perustan teorialle loivat Pierre Hohenberg ja Walter Kohn vuonna 1964 osoittaessaan, että elektronisysteemin perustilan elektronitiheys määrittää systeemin tilan yksiselitteisesti. Tällöin systeemin kokonaisenergia on mahdollista kirjoittaa aaltofunktion sijasta elektronitiheysfunktion "funktionaalina", jolloin laskennalliset kustannukset kutistuvat merkittävästi. Kiinteän olomuodon fysiikassa tiheysfunktionaaliteoria on aina ollut suositumpi kuin aaltofunktiopohjaiset menetelmät ja kiinteän olomuodon tutkimisessa tiheysfunktionaaliteoriaa on käytetty jo 1970-luvulta asti. Kvanttikemistien suosioon menetelmä kuitenkin nousi vasta 1980-luvun lopulla uusien, kehittyneempien funktionaalien myötä. Vuonna 1998 kemian Nobelin palkinto myönnettiin Kohnille teorian keksimisestä ja Poplelle laskennallisten menetelmien kehittämisestä.
Tiheysfunktionaaliteoria on teoriassa eksakti, mutta käytännössä kokonaisenergialausekkeessa esiintyvän vaihto- ja korrelaatiofunktionaalin oikeaa muotoa ei tunneta, joten funktionaalia joudutaan approksimoimaan. Tämän seurauksena myös tulokset ovat riippuvaisia käytetystä approksimaatiosta. Approksimaatiosta seuraavia puutteita tiheysfunktionaaliteoriassa ovat muun muassa: Dislokaatio
1900-luvun alkupuolella dislokaation käsitteen avulla pystyttiin selittämään kokeelliset havainnot, joiden mukaan makroskooppisen kappaleen plastinen deformaatio tapahtuu huomattavasti ns. teoreettista leikkausjännitystä matalamman jännityksen vaikutuksesta. Tämä johtuu siitä, että dislokaation liikkuessa aineessa, kaikkien atomitasolla olevien kiteen atomien ei tarvitse liikahtaa kerralla jotta deformaatio tapahtuu. Riittää, että vain dislokaation lähellä olevat atomit liikkuvat.
Dislokaatio liikkuu helpoimmin ns. liukutasoa pitkin kun materiaaliin kohdistuu leikkausjännitys. Tällaista liikettä kutsutaan dislokaation liu'uksi. Lujuusoppi
Rakenteessa oleva materiaali voi joutua niin kovan jännityksen alaiseksi että siinä tapahtuu vaurioituminen. Tällöin on kyseessä materiaalin lujuuden ylittyminen. Myös materiaalin kyky kestää väsyttävää kuormitusta tai virumista voi ylittyä. Kuitenkin tarkasteltaessa rakennetta kokonaisuutena se voi vaurioitua myös stabiliteetin menettämisen johdosta. Stabiliteetin menettämisen tapoja ovat esimerkiksi nurjahdus, lommahdus ja kiepahdus. Käytännössä aina seurauksena on lisäksi myös pysyviä vaurioita rakenteeseen, jotka johtuvat materiaalin lujuuden ylittymisestä. Kosteus
Suhteellinen kosteus on todellisen vesihöyrynpaineen ja kyllästyshöyrynpaineen välinen suhde tietyssä lämpötilassa ts. ilmassa olevan vesihöyryn määrä suhteessa suurimpaan mahdolliseen. Suhteellinen kosteus ilmoitetaan prosentteina (%) Liukuluku
Normaalit luvut muodostavat näin nollaa kohti tihentyvän parven, jossa kuitenkin nollan ympärillä on aukko: Pienin positiivinen luku on tuhat kertaa suurempi kuin sen erotus toiseksi pienimpään positiiviseen lukuun. Epänormaalit luvut täyttävät tämän aukon: tarkkuus pienenee, mutta laskenta ei "romahda" äkillisesti nollaan. Luokattomuus
Luokattomuus tarkoittaa koulua, jossa oppilas itse saa päättää, missä ajassa suorittaa opintonsa. Sen vuoksi on pyritty hylkäämään oppilaan sitominen pysyviin luokkiin, joiden takia kaikille luokkaan kuuluville opetetaan sama sisältö, samassa määrin, samassa ajassa. Suomessa 1990-luvulla toteutui lukiouudistus, jonka keskeisin tekijä oli luokattomuus. Jukoshin Ryu jujutsu
Jukoshin Ryun viisi painopistettä ovat taito, nopeus, kestävyys, notkeus ja voima. Tämä vetoaa oppilaisiin jotka vaativat itsepuolustustaitoa, joka toimii todellisuudessa. Tyylisuunta tarjoaa laajan kokoelman hiottuja tekniikoita, jotka antavat kaiken tyyppisille oppilaille mahdollisuuden onnistua ja kehittyä lajissa. Opetusohjelmaan kuuluvat heitot, lukot, hermopisteet (atemi), lyönnit ja potkut. Happamuus
Suomalaisessa kouluopetuksessa käytetään happamuuden määrityksessä oksoniumionin konsentraatiota. Sen antama kuva hapon reaktiokyvystä liuoksissa on totuudenmukainen vain laimeissa liuoksissa. Vahvoissa liuoksissa happojen luovuttaman vedyn todellista toimintakykyä kuvaa parhaiten aktiivisuuden määritelmä. Jatko-opinnoissa käytetäänkin usein juuri aktiivisuuteen perustuvaa määritelmää. Lukuvuosi
Lukuvuosi (lyhenne lkv. tai lv.) on vuoden mittainen, yhdestä tai useammasta lukukaudesta ja niiden väliin ja keskelle jäävistä lomista muodostuva jakso, jonka aikana luokallisessa koulussa suoritetaan yhden luokkatason opinnot. Pohjoisella pallonpuoliskolla kouluvuosi alkaa yleensä syksyllä ja päättyy kesälomaan, kun taas eteläisellä pallonpuoliskolla kouluvuosi seuraa usein kalenterivuotta. Hydrologia
Hydrologia tarkoittaa sananmukaisesti oppia vedestä, kreikan sana "hydor" on suomeksi vesi ja "logos" oppi. Hydrologia käsitteleekin laajassa mielessä veden fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia, sen esiintymistä, jakautumista ja kiertoa maapallolla sekä sen yhteyksiä elolliseen ja elottomaan ympäristöön. Osa tähän määritelmään sisältyvistä osa-alueista, kuten meritiede, ovat itsenäisiä tieteitään, ja veden tutkimista on lisäksi monissa muissakin tieteissä. Hydrologia määritellään tästä syystä nykyään suppeammin veden kiertokulun eri vaiheiden ja niiden yhteyksien selvittämiseen erilaisissa ilmastollisissa ja fysiografisissa oloissa. Liukuluku
Tällöin suurin esitettävissä oleva luku on formula_14. Alempana selitettävistä normaaleista luvuista pienin nollaa suurempi on formula_15, pienin epänormaali luku formula_16. Tarkkuus riippuu suuruusluokasta: välillä 1–10 luvut esitetään tuhannesosan tarkkuudella, välillä 10–100 sadasosan tarkkuudella ja niin edelleen. Hatanpään lukio
Hatanpään lukio on Tampereen ainoa lukioon valmistavaa koulutusta (LUVA) tarjoava päivälukio. Maahanmuuttajille ja vieraskielisille suunnatun LUVAn tarkoituksena on kehittää koulutuslinjan opiskelijoiden kielitaitoa ja muita valmiuksia riittävän hyviksi lukio-opiskelua varten. LUVA-opetusta on järjestetty Hatanpään lukiossa vuodesta 2014 lähtien. Lukuvuonna 2015-16 Hatanpään lukiossa on 10 LUVA-opiskelijaa. Tiheyskorkeus
Tiheyskorkeus on ilmailussa käytetty lentokoneen lentokorkeus, joka vastaa kansainvälisen standardi-ilmakehän (ISA, International Standard Atmosphere) korkeutta, jolla on tietty ilman tiheys. Kyseessä on korjattu painekorkeus, jossa otetaan huomioon standardi-ilmakehästä poikkeava ilman lämpötila. Jää
On yleinenharhaluulo, että luistimien ja suksien luistavuus perustuu siihen, että niiden paine sulattaa niiden alla olevan jään muodostaen sen pinnalle liukkaan vesikalvon. Paineen sulattava vaikutus on kuitenkin pieni, joten uskottavampi teoria on, että jään pintakerroksen molekyylit eivät sitoudu kunnolla sisäosien kanssa vaan jäävät osittain nestemäiseen tilaan. Oikeuslingvistiikka
Oikeuslingvistiikassa tutkitaan lauseopin eli syntaksin suhteen sellaisia oikeuskielen rakenteita kuten lauseiden pituutta, alisteisten sivulauseiden yleisyyttä ja tekstin luettavuutta. Vähäisemmälle huomiolle jää yleensä muoto-oppi eli morfologia ja äänneoppi eli fonologia, mutta muoto-oppiakin tarvitaan esimerkiksi oikeudellisten yhdyssanojen muodostamisessa, sillä oikeuskielelle ovat tyypillisiä monimutkaiset yhdyssanat. Myös kielihistoriallinen ja kielisosiologinen näkökulma on usein hyödyksi oikeuslingvistisessä tutkimuksessa. Niiden avulla saadaan selville esimerkiksi sanaston muutokset, sanastolainojen alkuperä ja sanojen ikä. Geologia
Laattatektoniikka on teoria, joka selittää litosfäärilaattojen liikkeen mekanismia ja liikkeen vaikutuksia.Suomessa geologia on jaettu perinteisesti kallioperägeologiaan ja maaperägeologiaan. Tämä jako johtuu siitä, että Suomen kallioperä on satoja tai tuhansia miljoonia vuotta vanhaa, mutta irtomaakerrostumat ovat alle miljoona vuotta vanhoja. Suomessa geologiaa voi opiskella pääaineena Helsingin yliopistossa, Oulun yliopistossa, Turun yliopistossa ja Åbo Akademissa. Lujuusoppi
Muodon vääristymisessä kappaleen pisteet liikkuvat toistensa suhteen siten, että sen muoto muuttuu. Vääristyminen voidaan jakaa kahteen osaan: Vetolujuus
Vetolujuudella on kappaleen lujuusominaisuus, jolla tarkoitetaan kappaleen kykyä vastustaa vastakkaisiin suuntiin vetävää voimaa. Kappaleen vetoluujuudella on erilaisia raja-arvoja. Voiman ylittäessä kappaleen murtoluujuuden kappale murtuu ja hajoaa kappaleiksi. Myötölujuuden ylittyessä kappale myötää muttei vielä murru. Alle myötölujuuden rasituksessa kappaleessa tapahtuu vain elastisia muutoksia. Myötörajan ylityttyä tapahtuu plastisia muutoksia. Yhteiskuntaoppi
Yhteiskuntaoppi tai yhteiskuntatiede (lyhenne "YH", "YT" tai harvoin myös "YO") on peruskoulun ja lukion oppiaine, jonka tarkoituksena on avartaa oppilaiden näkemystä suomalaisesta yhteiskunnasta ja ohjata oppilasta toimimaan vastuullisesti ja aktiivisesti yhteiskunnassa. Itseiskiihtyvyys
Itseiskiihtyvyys (ominaiskiihtyvyys, engl. "proper acceleration") on suhteellisuusteorian suure, jolla kuvataan hiukkaseen kiinnitetyn kiihtyvyysanturin mittaamaa ja hiukkasen kokemaa fysikaalista kiihtyvyyttä. Itseiskiihtyvyyden suuruus, eli vektorin normi, on Lorentz-invariantti skalaari ja siten riippumaton havaitsijan koordinaatistosta. Kiihtyvää liikettä ja havaitsijoita voidaan käsitellä täsmällisesti erityisellä suhteellisuusteoriallakin ilman siirtymistä yleiseen suhteellisuusteoriaan, mutta yleisen suhteellisuusteorian muotoilu antaa täydentävän kineettisen kuvauksen ekvivalenssiperiaatteesta ja itseiskiihtyvyyden osuudesta suhteellisuusteorioissa. Kirkko-oppi
Kirkko-oppi eli ekklesiologia on teologiaan kuuluvan dogmatiikan tieteenala, joka tutkii kirkon ja seurakunnan merkitystä. Dielektrinen lujuus
Dielektrinen lujuus, eli läpilyöntilujuus, on materiaalin sähköinen ominaisuus, joka kertoo, miten suurella jännitteellä tietyn paksuisessa kappaleessa tapahtuu läpilyönti. Dielektrisen lujuuden yksikkö on V/m (usein kerrannaisyksikkönä kV/mm). Lihavuus
Lihavuus eli obesiteetti tarkoittaa tilaa, jossa kehossa on normaalia suurempi tai liiallinen määrä rasvakudosta. Ylimääräinen rasva kertyy pääosin ihon alle mutta myös vatsaonteloon ja sisäelimiin. Joukko-oppi
Joukko-oppi on joukkojen ominaisuuksiin perehtynyt matematiikan osa-alue. Joukko-opilla voidaan katsoa olevan matematiikalle perustavan­laatuinen merkitys, sillä sen avulla voidaan määritellä erilaiset matemaattiset oliot joukoiksi ja matemaattiset teoriat (kuten analyysin perus­lauseet) voidaan katsoa väitteiksi joukoista. Sitä pidetään siis yleis­maailmallisena modernin tieteellisen matematiikan esittämis­muotona. Puristuslujuus
Puristuslujuus tarkoittaa kappaleen kykyä vastustaa voimaa, joka puristaa kappaletta kasaan pystysuunnassa pyrkien saamaan kappaleen antamaan periksi. Lujuusoppi
Tämä "konstitutiivinen" yhteys liittää toisiinsa venymä- ja jännitysvektorit. Jos yhteys on lineaari (materiaalin elastisuus), on kyseessä (yleistetty) Hooken laki. Tällöin saadaan jännitysvektori suoraan kertomalla venymävektori kimmomatriisilla ja edelleen esimerkikiksi ulkoiset kuormat selvittämällä kuormien tasapainon toteuttavat tukireaktiot kappaleen reunoilla. Ottamalla kimmomatriisista käänteismatriisi, nk. joustomatriisi ja kertomalla tällä jännitysvektori, voidaan puolestaan selvittää paikalliset venymät. Ottamalla venymistä integraali rakenteen yli voidaan puolestaan selvittää koko rakenteen muodonmuutostila. Ratkaisuun tarvitaan myös yhteensopivuus l. kompabiliteettiehtoa, joilla huomioidaan se, että venymät eivät voi olla täysin mielivaltaisia, vaan eri venymäkomponenttien on oltava keskenään yhteensopivia.