Mitä Kassam-raketit ovat?
Kassam-raketti
Kassam- eli Qassam-raketti on kotitekoinen räjähteitä sisältävä raketti, jonka on kehittänyt palestiinalainen Israelia vastaan aseellista taistelua käyvä Hamas-puolue. Raketista on kolme eri mallia, jotka kaikki ovat hyvin yksinkertaisia ja epätarkkoja. Rakettien kantama on lyhyt ja kaikista puuttuu navigointijärjestelmä.
Rosetta
Rosetta on Euroopan avaruusjärjestön (ESA) miehittämätön komeettaluotain. Se laukaistiin 2. maaliskuuta 2004 kello 7.17 (UTC). Luotaimen tavoitteena on tutkia komeetta 67P/Tšurjumov–Gerasimenkoa, jonka se saavutti vuonna 2014. Missioon kuului avaruusluotain ja Philae-laskeutuja. Luettelo Suomessa kuluttajille myytävistä ilotulitetyypeistä
Kissanpieru on nimitys erittäin pienille raketeille. Raketin sisältämän pyromassan määrä on vähäinen, mutta pienen massansa ansiosta se saa usein huomattavan suuren lähtönopeuden ja on yksi suurimmista silmävammojen aiheuttajista. Tukesin ja ilotulitteiden maahantuojien yhteisellä sopimuksella minirakettien maahantuonti lopetettiin vuonna 2005 tulipalojen ja vakavien henkilövammojen takia. Kissanpierut palasivat kuitenkin monilla maahantuojilla myyntiin vuonna 2006. Pienoismalliraketti
FAI (Fédération Aéronautique Internationale) järjestää sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa rakettilennätyksen osa- sekä maailmanmestaruuskilpailuja. Yleisimmin kisoissa kilpaillaan eri osa-alueissa: rakettiliidokeissa, korkeuskilpailussa, skaalamallien korkeuskilpailussa sekä skaalamalleissa jne. FAI CIAM (Commission Internationale d'Aero-Modelisme) määrittää kilpailun säännöt, käytettyjen rakettien sekä moottoreiden kriteerit ja tyypit. Kilpailujen yleisimmät rakettimallit ovat aitojen esikuvien tarkkoja kopioita esimerkkinä Bumper WAC, Nike Hercules, Ariane. Israelin–Palestiinan konflikti
Palestiinalaisryhmien harjoittama väkivalta on ollut keskeinen turvallisuusongelma Israelissa. Keskeinen ongelma viime vuosina on ollut Kassam-rakettien ampuminen Gazan kaistalta Israelin kaupunkeihin. Iskuissa on kuollut 15 israelilaista. Palestiinalaisryhmät ovat myös tehneet itsemurhaiskuja Israelin puolelle. Israel on reagoinut terrorismiongelmaan rakentamalla turvamuurin, joka kuitenkin halkoo palestiinalaisten maita. Turvamuuria on kritisoitu siitä, että se pahentaa palestiinalaisten eristystä, mutta se on toisaalta vähentänyt Israeliin tehtyjen iskujen määrää. Palestiinalaisten mukaan Israel on tarkoituksella sijoittanut muurin siten, että se rajaa hedelmällisimmät maa-alueet ja vesivarat omalle puolelleen. Gassendi (Kuun kraatteri)
Kraatterin pohjoislaidalla on Gassendi A-satelliittikraatteri, joka rikkoo reunavallin ja on läpimitaltaan 33 km. Kraatterin pohjalla on "rillejä", romahtaneita laavatunneleita nimeltä "Rimae Gassendi". Mk 20 Rockeye
Mk 20 Rockeye (suom. "Kivensilmä", oik. Rockeye I ja Rockeye II, "CBU-7 - CBU-100"; CBU = "Cluster Bomb Unit") on yhdysvaltalainen kasettipommi eli kuorma-ammus johon kuuluu tytärammuksia. Asetyyppi kuuluu niin kutsuttuun "Eye-luokka"an eli "aseperhe"eseen, joissa on liite "-eye" (suom. silmä). Asetyyppi on ollut ensisijaisesti Yhdysvaltain ilmavoimien ja Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien käytössä, mutta sitä käytti muiden, kuten Kreikan ilmavoimien (jolla oli A-7 Corsair II -tyypin koneita) ohella myös SAAF - Etelä-Afrikan ilmavoimat nimellä "Tiekie". Pommityyppiä voitiin käyttää rynnäköissä ja niin kutsutuissa mattopommituksissa (kuten B-1B Lancer- pommikoneista), ja aivan erityisesti panssarivaunuja sekä ilmatorjunta-asemia vastaan. Tytärammusten putoamistaajuus eli frekvenssi voitiin ajastaa lentokoneen tietokoneen avulla. Kaupallinen avaruustoiminta
COTS-projektiin osallistuneista yrityksistä SpaceX on vuodesta 2012 lähtien tehnyt rahtilentoja Kansainväliselle avaruusasemalle omalla Falcon 9 -kantoraketilla ja Dragon-aluksella. Lisäksi vuodesta 2013 lähtien SpaceX on tehnyt satelliittilaukaisuja Geostationaariselle radalle. Myös COTS-projektiin osallistunut Orbital Sciences Corporation aloitti rahtilennot Kansainväliselle avaruusasemalle 2013 omalla Antares-kantoraketilla ja Cygnus-aluksella. 2014 SpaceX ja Boeing valittiin CCDev projektin viimeiseen vaiheeseen kehittämään ISS:n miehistön vaihtamiseen soveltuva järjestelmä.
Venäjä on toteuttanut 1990-luvulta asti kaupallisia miehitettyjä avaruuslentoja. Avaruusturismia on rajoittanut osin matkan korkea hinta, sillä yksi matka on maksanut kymmeniä miljoonia euroja. Lisäksi paikkoja on hyvin vähän. Vuonna 2014 ainoastaan Venäjällä ja Kiinalla on käytössä oleva miehitetty avaruusalus, kummallakin yksi. Toisaalta vähäinen tarjonta tekee markkinasta ekslusiivisen. Säteilyllä toimiva raketti
Säteilyllä toimiva raketti on raketti, jonka ajoainetta kuumennetaan
suurienergiaisellä säteilyllä, esimerkiksi laserilla tai maserilla. Säderaketti on nykyään lähinnä tutkimus- ja kehitysvaiheessä. Maan lähellä oleva säderaketti toimii niin, että maa-asemalta suunnataan laser tai maser kohti aluksen pohjaa. Se kuumentaa alla olevaa ilmaa tai raketista purkautuvaa kaasua, jolloin syntyy työntövaikutus. Maa-aseman on sijaittava mieluiten kuivassa vuoristossa tai muualla, jossa ilman kosteus ei hajota ratkaisevasti sädettä. Avaruudessa olisi aluksessa oltava raskas voimalaitos säteilyenergian tuottoon. Säderaketin etuina on hyötykuorman kiertoradalle nostamisen halpuus. Ongelmia ovat muun muassa aluksen tai
miehittämättömän laitteen vaatima lämmönvaihto; aluksen on oltava sekä kuumuutta kestävä että kevyt.
Säderakettia pidetään ajatelluista hyötykuormia kiertoradalle nostavista maa-aseman vaativista menetelmästä helpompana toteuttaa kuin esimerkiksi avaruushissiä tai massalinkoa. Ares (raketti)
Ares I ja Ares V ovat Yhdysvaltain avaruushallinnon NASAn suunnittelemia uuden sukupolven kantoraketteja. Nimi "Ares" on lainattu kreikkalaisen mytologian sodan jumalalta (Vrt. Mars Rooman mytologiassa.) Kosmos-rakettiperhe
18. elokuuta 1964 ensimmäinen 65S3-testiraketti vei Baikonurin kosmodromilta kolme koesatelliittia avaruuteen. Vuoteen 1968 mennessä oli Baikonurista tehty 14 Kosmos-raketin laukaisua. 15. toukokuuta 1967 alkoivat Kosmos-3M-rakettien koelaukaisut Plesetskin kosmodromilta. Hyötykuormana oli Kosmos-158-tietoliikennesatelliitti. Kantoraketti pystyi viemään avaruuteen jopa kahdeksan pientä satelliittia. Vuonna 1970 Kosmos-3M-kantoraketin tuotanto siirtyi PO Poljot-yhtiölle, joka toimii Siperian Omskissa. 26. tammikuuta 1973 tehtiin ensimmäinen Kosmos-3M-laukaisu Kapustin Jarista. Falcon-rakettiperhe
Falcon-rakettiperhe on SpaceX:n kehittämä joukko kantoraketteja. Yritys kehittää, valmistaa ja laukaisee raketteja. Operatiivisessa käytössä vuonna 2017 on keskiraskas Falcon 9 v1.2. Raketit on alusta alkaen suunniteltu uudelleenkäytettävyys ja miehitetyt lennot silmällä pitäen. Kehitysvaiheessa raketit ovat käytännössä olleet kuitenkin kertakäyttöisiä. Maaliskuussa 2017 SpaceX saavutti ensimmäisen vaiheen uudelleenkäytettävyyden ensimmäistä kertaa ikinä avaruustoiminnan historiassa. Keskiraskaan Falcon 9:n lisäksi rakettiperheeseen kuuluva raskas Falcon Heavy teki ensilentonsa helmikuussa 2018.
Falcon 1 oli SpaceX:n ensimmäinen kantoraketti. Sen ensimmäinen laukaisu 24. maaliskuuta 2006 epäonnistui kuten kaksi seuraavaakin. Neljäs ja viides laukaisu onnistui. Falcon 9 sarja korvasi pian Falcon 1:n, osin koska rahdit joihin Falcon 1 soveltui voidaan laukaista Falcon 9:n sivukuormana. Falcon 1: kapasiteetti on 670 kg matalalle maan kiertoradalle. RUM-139 VL-Asroc
RUM-139A:n kuuluu RUR-5 ASROC -raketti, jossa on täysin uusi kiinteää polttoainetta käyttävä rakettimoottori. Raketti laukaistaan Mk 41 VLS -järjestelmän siilosta. ASROC:n inertiaohjausta täydentää digitaalinen autopilotti, joka ohjaa lentoa Mk 114 Mod 9 -raketin palokaasujen vektoriohjauksella. Autopilotti tekee järjestelmästä ohjautuvamman kuin aiempi RUR-5 ja mahdollistaa matalamman lentoradan. Taistelulatauksena on Mk 46 Mod 5A -torpedo, joka laskeutuu ennalta lasketussa paikassa laskuvarjolla veteen. Israel
2009 alkuun mennessä oli yksin Etelä-Israeliin Gazan alueelta ammuttu 8 600 rakettia, joista 6 000 Israelin 2005 Gazasta vetäytymisen jälkeen. Iskut olivat surmanneet 28 ihmistä ja haavoittaneet satoja 40 km sisällä rajasta. Aiemmin raketit olivat kotitekoisia, maksimissaan 10 km kantaman omaavia "Kassam"-raketteja, mutta myöhemmin Hamas hankki venäläisiä Grad- ja Katjusha-raketteja, joilla on pidempi kantama. Kantoraketti
ULA-yhtiö on ehdottanut 5-vuotisen rakettitoimitussopimuksen Yhdysvaltain puolustusministeriön kanssa hinnan nostoa kuudesta miljardista dollarista kymmeneen miljardiin dollariin. NASAlta on - kautena, jolloin Barack Obaman hallinto pyrkii vähentämään valtiovelan kasvun kiihtymistä - vaadittu suuren kantoraketin kehittämistä, mutta NASAn budjetin hyväksymisen epäonnistuttua lokakuussa 2010, jolloin uusi fiskaalivuosi alkoi, rahoituksen löytyminen on hyvin epätodennäköistä. Maaliskuussa 2011 NASAn pääjohtaja kielsi NASAa aloittamasta raskaan HLLV-kantoraketin kehittämistä, jota Yhdysvaltain kongressi oli budjettilakeja säätäessään vaatinut, tämä raketti on saanut pilkkanimen "Congressionally Designed Rocket". Kongressin edustajat, jotka pyrkivät estämään Obaman hallitusta päättämään GW Bushin hallinnon Constellation-ohjelmaa ja siihen liittyviä rakettiohjelmia, ovat pääsääntöisesti republikaaneja.. Tästä voisi päätellä republikaanien pyrkivän käynnistämään NASAn kuuohjelman uudestaan, jos valta siirtyy heille seuraavissa presidentivaaleissa. NASAn rahoituksen ja rahoituksen kohdistaminen on viimeisen vuoden aikana joutunut kovemman poliittisen kädenväännön kohteeksi kuin koskaan NASAn historiassa. Pian Obaman hallinnon viestin, ettei kongressin painostukseen alistuta NASAn ohjelmavalinnoissa, jälkeen Boeing ilmoitti 800 työntekijän lomauttamisesta rakettitehtaallaan. Huhtikuun alussa 2011 ilmeni, että NASA on lain velvoittamana pakotettu tekemään 500 miljoonan dollarin julkisen sektorin panostuksen ULA-yhtiön eläkekassaan, jota yksityinen sektori eli kyseinen yhtiö ei ole rahoittanut sääntöjen mukaisesti, jotta ULAn 11000 nykyistä ja tulevaa eläkeläistä voivat saada työeläkkeensä. Toukokuussa ULA-rakettikonsortio ilmaisi irtisanovansa noin 2900 työntekijää elokuuhun 2011 mennessä. Kasper ja Liisa
3. Avaruusraketti Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 5
LC-5 -laukaisualustan rakennustyöt käynnistyivät vuonna 1954. Alustalta laukaistiin käyttönsä aikana muun muassa Ham-simpanssin avaruuteen vienyt Mercury-Redstone 2-lento, sekä ensimmäisen yhdysvaltalaisen astronautin suborbitaali Mercury-Redstone 3-laukaisu, sekä Gus Grissomin suborbitaali Mercury-Redstone 4-lento.
Alustan käyttö päättyi Grissomin Mercury-Redstone 4 -lentoon, ja se museoitiin vuoden 1964 tammikuussa. LC-5:lle pystytettiin muistomerkiksi Redstone-raketti. Alustan betonisessa suojabunkkerissa on edelleen jäljellä Mercury-ohjelmassa käytettyä tekniikkaa. Norjan avaruuskeskus
Avaruuskeskus omistaa Norsk Romsenter Eiendom AS -yhtiön kautta muun muassa 90% Andøyan rakettikoealueesta Kongsberg Defence & Aerospace -yhtiön omistaessa loput 10% osakkeista. Kongsberg on testannut ohjuksia kyseisellä koealueella. Avaruuskeskus omistaa 50% Kongsberg Satellite Services A.S. (KSAT) -yhtiöstä, joka omistaa Tromsø Station (TSS) ja Svalbard Station (SvalSat) eli kaksi satelliittimaa-asemaa Pohjois-Norjassa. TSS operoi Local User Terminal (LUT) eli Norjan maa-asemaa COSPAS/SARSAT-meripelastusjärjestelmässä, jonka työn rahoittaa Norjan oikeusministeriö. Tästä palvelusta aiotaan luopua. TSS vastaanottaa ESAn ja Kanadan kaukokartoitussatelliittien dataa Euroopassa ja omaa yksinoikeuden eräiden satelliittien keräämän datan jälleenmyyntiin EU:ssa. SvalSat Huippuvuorilla vastaanottaa eräiden polaariradan kaukokartoitussatelliittien dataa ja komentaa osaa niistä. EADS Astrium Satellites
Kesällä 2010 Astrium solmi 55 miljoonan euron arvoisen sopimuksen Vietnamin kanssa. Astrium kehittää Vietnamille kaukokartoitussatelliitin, joka kootaan Ranskassa. Vuonna 2013 laukaistavan VNREDSat-1-satelliitin kehitykseen ja valmistukseen osallistuu Toulousessa 15 vietnamilaista insinööriä. Avaruustoiminta
Sotilaallinen avaruustoiminta kattaa vakoilusatelliitit, ohjushyökkäysten ennakkovaroitussatelliitit (esimerkiksi DSP-satelliitit) ja esimerkiksi Strategic Defense Initiative-aloitteen. Sen lisäksi sotilaalliseen avaruustoimintaan kuuluu suuri määrä tietoliikennesatelliitteja (esimerkiksi USAFin UHF-alueen satelliitit) ja sääsatelliitteja (esimerkiksi USAFin DMSP-ohjelma). Vuoden 2010 aikana Yhdysvaltain presidentti keskeytti USAFin, NOAAn ja NASAn yhteisen NPOESS-sääsatelliittiohjelman kustannusylitusten vuoksi. Sukkulan poistuminen vuonna 2011 pienentää piilotettua sotilaallista avaruusohjelmaa, sukkuloiden ohjaajat olivat pääsääntöisesti asevoimilta lainassa olevia NASA-astronautteja. Yhdysvaltain ilmavoimilla ei ole – ainakaan julkisesti – merkittäviä satelliitteja kehittäviä ohjelmia – DSP:n korvaavat SBIRSit ovat tulossa laukaisuvaiheeseen, AEHF-tietoliikennesatelliitti on tuotannossa ja sen kustannukset ovat kasvaneet kymmeniä prosentteja. Tammikuun lopussa 2011 lokakuussa 2010 alkaneen fiskaalivuoden 2011 budjetti ei ole hyväksytty , joka mahdollistaa sen, että presidentti Obama voi halutessaan jäädyttää eri aseohjelmien budjetit edellisen vuoden dollarilukemiin täten aikaansaaden muutoksen aseteollisuuden avaruusosassa. Radiation Belt Storm Probes
Radiation Belt Storm Probes (RBSP) on NASAn maapallon Van Allenin vyöhykettä tutkiva tiedeohjelma. RBSP-ohjelma koostuu kahdesta tiedesatelliittista, tutkimuslaitteiltaan identtisestä satelliittiparista RBSP-A ja RBSP-B. Satelliitit laukaistiin 30. elokuuta 2012 kello 11.05 Suomen aikaa Cape Canaveral Air Force Stationista, Floridasta Atlas V -kantoraketilla. Laukaisua oli aikaisemmin lykätty kaksi kertaa. SpaceX:n uudelleenkäytettävän raketin kehitysohjelma
Ensimmäisen vaiheen talteenottoa kokeillaan varsinaisilla hyötykuormaa laukaisevilla lennoilla, sikäli kuin se on mahdollista lennon sisällön puolesta. Alkuvaiheessa arvioitu onnistumistodennäköisyys on alle 50 prosenttia. Aluksi raketti pyrittiin saamaan laskeutumaan meren pintaan. Tämän onnistuttua ja sään salliessa laskeutumista yritetään Autonomous spaceport drone ship -alukselle (ASDS). Suurempien nopeuksien ja korkeuksien kokeet alkoivat syyskuussa 2013 CASSIOPE-satelliitin laukaisun yhteydessä, jolloin Falcon 9 -raketin ensimmäinen vaihe yritti pehmeää laskeutumista mereen. Yritys epäonnistui. Ensimmäinen onnistunut laskeutuminen tapahtui toisella yrityksellä huhtikuussa 2014 lennolla SpaceX CRS-3, kun Falcon 9 -raketin ensimmäinen vaihe laskeutui hallitusti mereen. Raketti-ilmiö
Suomen lähialueilla on useita rakettikeskuksia. Niistä tunnetuin lienee itäkoillisen suunnalla, Arkangelin eteläpuolella sijaitseva Plesetskin avaruuskeskus, josta on tehty menneinä vuosina useita satelliittilaukaisuja. Vienanmereltä ja Barentsin mereltä tehdään toisinaan ohjuskokeita sukellusveneistä, jotka toisinaan aiheuttavat mitä kummallisimpia valoilmiöitä yötaivaallemme. Myös Ruotsin Kiirunan ja Norjan Andöyen luotainraketit ovat aiheuttaneet valoilmiöitä. Raketit ammutaan 100 km:n korkeuteen ja ne putoavat Pohjoiseen Jäämereen. Arabsat
Arabsat on ollut erittäin merkittävä asiakas sekä Länsi-Euroopan avarusteollisuudelle että Ariane-kantoraketeille.Vuoden 1994 lopussa likimain kymmenen vuotiaalla Arabsatilla oli taivaalla vaon yksi satelliitti. Se tilasi uuden satelliitin
Aerospatialelta huhtikuussa 1993. Se pohjautui Spacebus 3000A-satelliittirunkoon.7.11.1996 Arabsat tilasi Aerospatialelta uuden sukupolven satelliitteja, jotka perutuivat Spacebus 3000B2-runkoon. Satelliitti sai nimen BADR-3 (eli se oli Arabsat-3A) laukaistiin vuonna 1999. Kassan pommitus
Kassan pommitus oli toisessa maailmansodassa kolmen neuvostoliittolaisen TB-3-pommikoneen Kassan kaupunkiin Unkariin (nyk. Košice, Slovakia) 26. kesäkuuta 1941 tekemä pommituslento, jonka seurauksena Unkari julisti seuraavana päivänä sodan Neuvostoliitolle. Historioitsijoiden Iván Patakin, László Rozsosin ja Gyula Sárhidain mukaan koneiden tarkoitus oli pommittaa saksalaista radioasemaa Eperjesin (nyk. Prešovin) kaupungissa Slovakiassa 30 kilometriä Kassan pohjoispuolella, mutta koneet iskivät vahingossa Kassassa olevaan postitoimistorakennukseen, jossa oli iso antenni katolla. Pudotettuaan 29 pommia, yksi koneista pudotti räjähtämättömän pommin kaupungin ulkopuolelle, joka tunnistettiin 105 kiloa painavaksi neuvostoliittolaiseksi pommiksi. Eversti Ádám Krúdy luuli aluksi koneita saksalaisiksi Heinkel He 111 -koneiksi, mutta myöhemmin koneet varmistettiin neuvostoliittolaisiksi TB-3-koneiksi. Dassault Rafale
Dassault Rafalen asejärjestelmä on suunniteltu siten, että hävittäjän siipien ja rungon alle voidaan asentaa monipuolisesti eri mallisia ilmasta-ilmaan-ohjuksia ja ilmasta-maahan-ohjuksia. Hävittäjä on yleensä aseistettu MBDA-puolustustarvikeyrityksen valmistamilla MBDA Apache-, MBDA MICA - ja MBDA Meteor - ja Exocet-ohjuksilla, mutta Rafale voidaan aseistaa myös Matran valmistamilla R.550 Magic -ohjuksilla tai yhdysvaltalaisilla AIM-9 Sidewinder -, AIM-120 AMRAAM - ja AIM-132 ASRAAM -ohjuksilla. Dassault Rafale kykenee myös kantamaan SCALP EG -risteilyohjuksia ja ASMP-ydinohjuksia. Ranskan ilmavoimien suunnitelmien mukaan koneita voidaan lähiaikoina aseistaa myös AASM-täsmäpommeilla. Rafalen aseistukseen kuuluu erilaisten ohjusten ja pommien ohella myös 30 millin GIAT 30/719B -mallin konetykki, jonka tulinopeus on noin 2 500 laukausta minuutissa. SpaceX:n uudelleenkäytettävän raketin kehitysohjelma
SpaceX:n uudelleenkäytettävän laukaisujärjestelmän kehitysohjelma on yhdysvaltalaisen SpaceX:n yksityisesti rahoitettu ohjelma, jonka tarkoituksena on kehittää kiertoratalaukaisuihin pystyvä laukaisujärjestelmä, jonka osia voidaan käyttää uudelleen useita kertoja. Ohjelman pitkän aikavälin tavoitteena on kehittää kantoraketti, jonka ainakin ensimmäinen vaihe voidaan käyttää lukuisia kertoja uudelleen verrattain pienellä ehostamisella ja lyhyellä laukaisuvälillä. Ensimmäisen vaiheen osuus uuden raketin laukaisun kustannuksista on 70 prosentin luokkaa. Kari Kuusamo
1970-luvun puolivälissä Kari Kuusamo oli mukana Ami Aspelundin perustamassa lauluyhtyeessä Cascade, jonka muita perustajajäseniä olivat Aimo Jaara ja Marjo-Riitta Kervinen. Vuonna 1978 Kuusamo säveltämiä ja Ami Aspelundin sanoittamia lauluja levytettiin ruotsiksi LP-levylle "Fågel blå" ja suomeksi albumille "Sinilintu". Nimikappale julkaistiin myös saksankielisenä singlenä ”Vogel blau”, jonka B-puolen laulu ”Der erste Flug” toi avioparille Itä-Saksan Rostockin laulufestivaalin Grand Prix’n vuonna 1981. Vuonna 1986 Aspelund julkaisi Kari Kuusamon säveltämiä ruotsinkielisiä runoja sisältäneen albumin "Fenor och vingar". CryoSat
CryoSat on Euroopan avaruusjärjestön (ESA) kaukokartoitussatelliitti. Alkuperäisen Cryosat-satelliitin laukaisu 8. lokakuuta 2005 Plesetskin kosmodromilta, Venäjältä, epäonnistui Rockot-kantoraketin toisen vaiheen vian vuoksi. Korvaava kopio CryoSat-2 laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 8. huhtikuuta 2010 kello 13.57 UTC Dnepr-kantoraketilla. Raketti-ilmiö
Bariumpilvikokeiden tarkoitus on tutkia ylemmän ilmakehän ilmavirtauksia ja sähkövarauksia. Pilvi luodaan laukaisemalla lataus noin sadan kilometrin korkeudella. Valtava kuumuus kaasunnuttaa barium-metallin. Bariumpilvi on monesti pitkulainen, sinertävä pilvi, joka näkyy taivaalla pari tuntia ja muuttaa melko nopeasti muotoaan laajetessaan ajan myötä. Alouette 1
Satelliitin antennit olivat ensimmäiset avaruudessa käytetyt STEM (Storable Tubular Extendible Member) antennit. "National Research Council"in insinööri George Klein keksi STEM-antennit. Satelliitin tehtävänä oli tutkia ionosfääriä lähettämällä siihen ionosfääristä heijastuvia radioaaltoja yläpuolelta, mikä vaati suurikokoisia antenneja, mitkä eivät sellaisenaan mahtuisi kantoraketin kärkikartioon. Klein ratkaisi ongelman siten, että antennit oli suunniteltu kiertymään rullalle satelliitin sisälle mistä ne myöhemmin purkautuisivat moottorin avulla satelliitin ulkopuolelle putkimaiseksi jäykäksi antenniksi. Satelliitiissa oli neljä STEM-antennia: kaksi 11 metrin antennia ja kaksi 22,5 metrin antennia. STEM-antennit olivat Spar Aerospace Ltd:n (nykyään osa MDA:ta) ensimmäisiä tuotteita, kanadalaisen yrityksen joka oli tunnettu Canadarm-robottikäsivarren rakentamisesta (Canadarm2 on käytössä kansainvälisellä avaruusasemalla, pienempää Canadarm:ia käytettiin avaruussukkuloissa). Antennityyppiä käytettiin jatkossa myös NASAn varhaisissa satelliiteissa. Maailmanlaajuista joukkovalvontaa koskevat paljastukset (2013 alkaen)
The New York Times -lehden mukaan, NSA valvoo noin 100 000 tietokonetta maailmanlaajuisesti Quantum -nimisellä vakoiluohjelmalla. Quantumilla on kaksi tarkoitusta. NSA voi käyttää sitä näiden tietokoneiden valvontaan sekä rakentamaan "digitaalisen väylän", jolla voi suorittaa kyberhyökkäyksiä. Hyökkäyksien kohteiden joukossa ovat muun muassa Kiinan ja Venäjän armeijat sekä Euroopan unionin taloudelliset laitokset. Lehti raportoi myös, että NSA voi päästä sisään ja muuttaa tietokoneita, jotka eivät ole Internetissä kiinni. Tämä teknologia on heidän mukaan ollut NSA:n käytössä vuodesta 2008 asti. Edellytyksenä on radiotaajuudella toimivan laitteiston fyysinen asentaminen. Tämän voi tehdä vakoilija, laitteiston tuottaja tai tietämätön käyttäjä. Teknologia on riippuvainen salaisesta radioaaltokanavasta, jonka lähettimenä toimii pienet piirilevyt ja USB-kortit, jotka voidaan asentaa laitteisiin huomaamattomasti. Radioaallot lähetetään joissain tapauksissa salkun kokoiselle välitysasemalle, joka voi olla usean kilometrin etäisyydellä kohteesta. Teknologiaa voidaan myös käyttää toimittamaan haittaohjelmia tietokoneeseen. Kennedyn avaruuskeskus
Kaikki NASAn satelliitit ja avaruusluotaimet, esim. 1970-lukujen Viking- ja Voyager-luotaimet, lähetetään nykyisin matkaan Yhdysvaltain ilmavoimien Cape Canaveral -tukikohdasta, joka tietenkin palvelee erityisesti sotilaallisten avaruusalusten, esim. GPS, laukaisuja. Sojuz (raketti)
Raketit valmistetaan Samarassa Venäjällä. Sojuz-rakettilaukaisuja myyvät venäläinen TSeEsKAbe ja venäläis-ranskalainen Starsem-yhtiö. IRIS (raketti)
IRIS on Iranin kehittämä kantoraketti, joka pohjautuu kiinteää ajoainetta polttavaan Ghadr-110-nimiseen keskimatkan ballistiseen ohjukseen. Se puolestaan perustuu Kiinan ja alun perin Neuvostoliiton ohjusteknologiaan. Rypälepommi
"Ilman kerrointa oleva luku ilmoittaa, montako kasettipommia pommikone kykenee kuljettamaan pommisäiliössään. Kertoimella varustettu luku puolestaan sen, miten monta kasettipommia mahtuu rungon ulkopuolelle kummankin siiven alle. Yhteislukumäärä kertoo, miten monta tytärammusta kyetään kuljettamaan, mikäli kasettipommeja on kiinnitetty lentokoneeseen suurin määrä, minkä se kykenee kuljettamaan. F-16:n kahdessa kasettipommissa kulkee yhteensä 404 tyrtärammusta, kun taas B-52:n 24 kasettipommiin mahtuu 4 848 tytärammusta. Strategisella pommikoneella pystytään siis kuljettamaan 12 kertainen määrä tytärammuksia verrattuna Euroopan unionissakin yleiseen torjuntahävittäjä F-16 Fighting Falconiin verrattuna." Ares (raketti)
Suurin Ares-raketti, Ares V, joka on kooltaan liki Saturn V-raketin kokoinen, on suunniteltu järeän rahdin kantoraketiksi. Sitä voidaan käyttää suurten avaruusasemanosien nostamiseen matalalle kiertoradalle, suurten satelliittien nostamiseen geostationäärille kiertoradalle tai avaruusalusten ja luotaimien lähettämiseksi kohti muita taivaankappaleita. Ares V sisältää kaksi avaruussukulan käyttämää kiinteää apurakettia, 1. vaiheen joka koostuu avaruussukkulan polttoainesäiliötä suuremmasta polttoainesäiliöstä sekä viidestä uudesta RS68-rakettimoottorista, sekä 2. vaiheen joka pohjautuu Saturn V-raketin 3. vaiheeseen. Ares V tulee valmistuessaan kilpailemaan maailman järeimmän koskaan rakennetun raketin tittelistä kuulennoilla käytetyn Saturn V-raketin kanssa; molempien kapasiteetiksi LEO-kietoradalle on ilmoitettu sama 118 tonnia. Kaasusumu
Kaasusumulla tarkoitetaan tähtitieteessä tähtienvälisessä avaruudessa olevaa kaasu- ja pölypilveä. Koska avaruus on lähes täydellinen tyhjiö, pienitiheyksinenkin aine voi siitä erottua. Yleensä sumut ovat myös useiden, jopa satojen valovuosien kokoisia. Sumujen tiheydet ovat yleensä maassa aikaansaataviin tyhjiöihin verrattuina huomattavasti harvempia rakenteeltaan; maapallon kokoinen pilvi kaasusumua painaa vain muutaman kilogramman. Spektroskoopisesti mittaamalla on saatu selville sumujen koostumuksia. Ne sisältävät muun muassa vetyä ja heliumia. Niissä saattaa olla myös molekyylejä, kuten alkoholia ja metaania. Niissä on myös jonkin verran pölyä, siis kiinteitä hiukkasia. Vety on niissä yleisin, kuten muuallakin maailmankaikkeudessa, ja se saa aikaan erityisesti valokuvissa näkyvän punaisen värin. Kaasusumut liittyvät usein tähtien syntyyn tai kuolemaan."Diffuusisumu" on yhteisnimitys kaikille valaiseville tai heijastaville sumuille. M270 MLRS
Raketit ovat tavanomaisten putkien sijasta asennettu kasetteihin joihin mahtuu kuusi rakettia kuhunkin. Heittimeen on mahdollista asentaa kaksi kasettia rinnakkain. Itsenäinen tulitoiminta on mahdollista oman paikantamislaitteiston ansiosta. Vaunun ohjaamo on suojattu ABC-aseiden vaikutukselta. AGM-158 JASSM
JASSM-ER risteilyohjus on valittu kehityksessä olevien CHAMP- () ja LRASM/OASuW- () -projektien alustaksi. Ensin mainittu on elektronisen sodankäynnin energia-asejärjestelmä, joka perustuu korkean energian mikroaaltoihin. Jälkimmäinen on DARPA:n ja Yhdysvaltain laivaston tutkimuskeskuksen ONR:n jatkokehitysprojektina alkanut moderni meritorjuntaohjus. Perus-JASSM:sta (ei -ER) poiketen sillä kerrotaan olevan kyky vastaanottaa uudet maalikoordinaatit kesken lennon. Australia oli jo vuonna 2007, ennen LRASM-ohjelman aloittamista, kiinnostunut JASSMin mahdollisista meritorjuntaominaisuuksista. Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto ovat jälleen mukana. Tällä kertaa ohjelma aloitettiin Pentagonin taholta kiirehdittynä, tarkoituksena kehittää vaihtoehto ikääntyville Harpoon-meritorjuntaohjuksille. Kompsat
Kompsat-1 on Etelä-Korean Korea Aerospace Research Institute-avaruusjärjestön kehittämä kaukokartoitussatelliitti, joka laukaistiin Vandenbergin lentotukikohdasta 21. joulukuuta 1999 Taurus-kantoraketilla. Se oli ensimmäinen miltei kokonaan korealaisten rakentama satelliitti. Se kehitettiin Daejeonin tiedekeskuksessa. Satelliitissa on kamera, jonka resoluutio on 6,6 metriä. Nimi Arirang on korealaisesta kansanlaulusta. Kosmotras
Kosmotras (venäjäksi ЗАО Международная космическая компания “Космотрас”) on vuonna 1997 perustettu rakettitekniikkayhtiö. Se on venäläis-ukrainalais-kazakstanilainen yhteisyritys. Se myy Dnepr-kantoraketteja, joita se kehittää START-ydinaseriisuntasopimuksen mukaan romutettaviksi tuomituista R-36 eli SS-19-ohjuksista. Se tekee laukaisuja Baikonurin kosmodromilta ja Jasnystä. Vuoden 2010 lopulla Venäjällä alettiin puhua siitä, että Dnepr-laukaisut lopetetaan, joka merkitsisi parin laukaisun peruuntumista vuonna 2011 ja sitä, että mahdollisesti 70-80 laukaisua pitää tehdä jollain muulla kantoraketilla seuraavien 20 vuoden aikana. Iridium Next on vuonna 2011 pohtinut Dneprin käyttöä Falcon 9-raketin vararakettina. GSLV
Raketin ensimmäinen onnistunut koelaukaisu tehtiin keväällä 2001. GSLV:n laukaisujen luotettavuus nousi pian korkealle tasolle. Kantoraketissa on kiinteäajoaine-boosterit ja nestemäisiä ajoaineita käyttäviä rakettivaiheita. Nestevetyä nestehapella polttavat ns. kryogeenimoottorit on ostettu Venäjältä, kuten Yhdysvallat on tehnyt Atlas V-kantorakettinsa kohdalla. Käytöstä poistunut versio, jossa ensimmäinen rakettivaihe oli 125 000 kilogrammaa painava (S-125). Raketti pystyi nostamaan 1500 kg painavan satelliittin geosynkrooniselle siirtoradalle (GTO).Käytöstä poistuva versio, jonka ensimmäisen vaiheen massa oli 139 000 kg (S-139). Sen boosterirakettien ja toisen raketivaiheen ajoaine oli aiempaa tehokkaampaa. Raketti pystyi nostamaan 1900 kg GTO-radalle. Käyttöön tulossa oleva versio, jonka ylin kryogeeninen rakettivaihe on intialainen. Aiemmin tämä moottori on hankittu Venäjältä. Raketti pystyy laukaisemaan 2500 kg painavan satelliitin GTO-radalle.
Epäonnistuneen laukaisun 15.4.2010 syy löydettiin heinäkuussa 2010: intialaisen kryogeenisen moottorin nestevetyä syöttävä turbopumppu lakkasi toimivasta noin kaksi sekuntia rakettivaiheen käynnistämisen jälkeen, vaurioituminen johtui ilmeisesti ylipaineesta ja lämpöjännityksistä. Spaceguard
Spaceguard viittaa useisiin erillisiin avaruusohjelmiin, joiden tavoitteena on tutkia maapallon läheisiä asteroideja ja vähentää niiden törmäysriskejä. Ohjelmien päämääränä on löytää vaarallisimmat, yli kilometrin halkaisijaltaan olevat asteroidit ja komeetat, joiden rata leikkaa Maan radan kanssa. Tutkimiseen tarvitaan eteläisen ja pohjoisen pallonpuoliskon kattava teleskooppiverkosto. Nykyisellä verkostolla kyetään tarkkailemaan vain yhtä prosenttia koko taivaankannesta. RIM-116 Rolling Airframe Missile
RIM-116 Rolling Airframe Missile (RAM) on yhdysvaltalainen kevyt ja pienikokoinen infrapunahakuinen ilmatorjuntaohjus. Yhdysvaltojen ohella se on käytössä monessa sen liittolaismaassa. Se on tarkoitettu aluskäyttöön torjumaan vihollisen ampumia meritorjuntaohjuksia. Sen nimessä oleva sana "rolling" viittaa ohjuksen pyörimiseen pituusakselinsa ympäri lentäessään, mikä vakauttaa sen lentorataa. RIM-116 -ohjukset yhdessä Mk 49 GMLS -laukaisujärjestelmän kanssa muodostavat RAM Mk 31 GMWS -järjestelmän. Yhden lavetin massa on 5 777 kilogrammaa ja se sisältää 21 ohjusta. R4M-raketti
R4M oli pyrstövakavoitu ja ohjaamaton. Tähtäimenä käytettiin yhteisesti hävittäjän tuliaseille tarkoitettua tähtäintä. Raketit laukaistiin sähköisesti kaseteista yhteislaukauksina. Raketin läpimitta oli 55 mm ja siinä oli räjähdysainetta 520 grammaa. Kantama oli parhaimmillaan noin 2 000 metriä. Tehokas kantama oli pienempi mutta riitti ampumiseen torjuntatulen ulkopuolelta. Yksi osuma riitti pudottamaan pommittajan. Northrop Grumman B-2 Spirit
B-2 Spiritin voi aseistaa erilaisilla pommeilla ja ohjuksilla, kuten B61-ydinpommeilla, JDAM-täsmäpommeilla ja AGM-129 -risteilyohjuksilla. Koneen keskellä on kaksi pommiluukkua, joista molempiin on asennettu koneen kuljettamia aseita varten tarkoitetut pyörivät laukaisimet. Kone kykenee ylilennon aikana pommittamaan samanaikaisesti useita eri kohteita: yhden ylilennon aikana voidaan 1000 tai 2000 paunan pommeilla iskeä 16 eri kohteeseen; 500 paunan pommeilla voidaan pommittaa jopa 80 eri kohdetta. Koska B-2 Spirit voi kuljettaa samanaikaisesti sekä pommeja että ohjuksia, kone voi tehokkaasti hyökätä erilaisiin kohteisiin tehtävän vaatimalla asetyypillä. Vuoden 2006 keväällä Northrop Grumman sai valmiiksi kehitystyön, jonka ansiosta B-2 kykenee muun muassa käyttämään aikaisempaan verrattuna viisinkertaisen määrän GPS-ohjattuja täsmäaseita.
Koneen asejärjestelmiä tukemaan on kehitetty Raytheonin valmistama APQ-181 -tutkajärjestelmä, joka on suunniteltu toimimaan kaikissa sääolosuhteissa. Vuonna 2002 Raytheon aloitti projektin, jonka tarkoituksena on kehittää uusi, kehittyneempi versio APQ-181:sta. Arvion mukaan uusi versio tulee tuotantoon vuoden 2007 kesällä ja on asennettu kaikkiin B-2 Spirit -pommittajiin vuoteen 2010 mennessä. Koneessa on myös GPS-paikannin, nykyaikaiset sensorijärjestelmät sekä puolustuskäyttöön tarkoitettu alijärjestelmä, jota koskevat tiedot on kuitenkin pidetty sotilassalaisuutena. Avaruussukkula
Vuonna 1983 Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan ehdotti "Space Station Freedom" -nimisen avaruusaseman rakentamista. Avaruussukkulat olivat projektissa hyvin tärkeässä osassa, sillä niiden lisäksi vain jo käytöstä poistetuilla Saturn V -raketeilla pystyttiin viemään avaruusaseman suurimmat osat paikoilleen. Myöhemmin projekti nimettiin "Space Station Alphaksi" ja hankkeeseen tuli kansainvälisiä kumppaneita. Nykyään asema tunnetaan nimellä Kansainvälinen avaruusasema (ISS). Avaruussukkulat olivat projektissa tärkeässä osassa. Ensimmäinen avaruussukkulalento ISS-avaruusasemalle oli STS-88 joulukuussa 1998. Esrange
Ruotsi laukaisi 1950-luvun lopussa raketteja sotilaallisesta Naustan keskuksesta ja 1960-luvun alussa Kronogårdin rakettilaukaisukeskuksesta, jossa raketit olivat pääosin NASA:n Nike-Cajun -luotainraketteja. Israelin–Palestiinan konflikti
Ennen hyökkäystä Gazan alue oli jo ollut Egyptin ja Israelin saartamana kahdeksantoista kuukauden ajan, mikä oli lamauttanut alueen talouden. Israel ja monet muutkin maat luokittelivat Gazan aluetta hallineen Hamas-puolueen terroristiorganisaatioksi, vaikka se oli Palestiinan parlamentin suurin puolue. Terroristimääritelmään vaikuttavat Hamasin käyttämät väkivaltaiset keinot, eikä sen saamalla äänimäärällä vaaleissa ole asian kanssa mitään tekemistä. Hamas ei hyväksynyt Israelin valtion olemassaoloa ja se ampui jatkuvasti Etelä-Israeliin Kassam-raketteja. Dnepr (raketti)
Dnepr-kantorakettien laukaisut tehdään yleensä siiloista Baikonurin kosmodromilta Kazakstanissa, vuodesta 2006 myös Dombarovskin laukaisukeskuksesta Etelä-Venäjällä. Satelliittien rata on yleensä 650 km korkea ympyrärata, jonka inklinaatio 65 astetta vastaa Baikonurin leveysastetta. GAM-63 RASCAL
Bell Aircraft GAM-63 RASCAL (, suom. "Hulttio", "Hulivili") oli yhdysvaltalainen, niin sanottu Stand-Off -tyypin (ilmasta maahan) ydinohjus. Rascal-ohjus laukaistiin ainoastaan pommikoneista, ja se oli yksistään SAC:n (Yhdysvaltain strategiset ilmavoimat) käytössä. Näistä tulivat kysymykseen B-50, B-47 sekä B-36 -tyyppien raskaat pommituskoneet. Ohjuksen nesteraketti oli yksivaiheinen. Se toi 1.6 Machin ylisoonisen nopeuden. Lakikorkeus oli noin 20 km. Ohjuksen omamassa oli 8 255 kg. W-27 ydinkärjen voimakkuus oli 2.0 megatonnia. Ohjausjärjestelmä oli tutka-avusteinen komento-ohjaus. Kantama oli lyhyt, vain noin 100 mailia eli 160 km. Teoriassa pommikoneiden miehistöt olisivat voineet joutua itse vaaraan, niin sanotussa tositilanteessa näistä syistä (lyhyt kantama, suuri räjähdysvoima, potkuriturbiinikoneiden B-36 ja B-50 suhteellinen hitaus) johtuen. RADARSAT Constellation
RADARSAT Constellation Mission (RCM) on Kanadan avaruusjärjestön kaavailema Radarsat-1 ja Radarsat-2 kaukokartoitussatelliittien seuraaja. Kapustin Jar
Kesäkuussa 2008 Kapustin Jarista laukaistiin avaruuteen kuusi OrbComm-tietoliikennesatelliittia Kosmos-3M kantoraketilla. Ne olivat ensimmäiset satelliitit sitten vuoden 1998. Kamikaze
Useiden Zeroilla tehtyjen kamikaze-hyökkäysten epäonnistuttua alettiin valmistaa lentävää pommia, jonka virallinen nimi oli Yokosuka MXY7 ”Ōka”, ja jolle liittoutuneet antoivat lempinimen ”"Baka"” (). Kone kulki rakettimoottoreillaan lähes 1 000 kilometriä tunnissa, joten ilmatorjunnan oli lähes mahdotonta osua siihen. Bakat kuljetettiin lähelle kohdetta Mitsubishi G4M2 ”Betty” -pommikoneilla, jotka hitautensa vuoksi olivat haavoittuvia. Vain muutama rakettipommi onnistui tehtävässään. Amerikkalaiset saivat runsaasti "Baka"-pommeja sotasaaliiksi; muun muassa Okinawan maanalaisista lentokonesuojista löytyi 300 konetta. Sen sijaan sodan jälkeen Yokosukan laivastovarikolta löytynyt kahdella saksalaisella Walther-rakettimoottorilla ja kuudella kiinteäpolttoaineisella raketilla varustettu, itsenäisesti maastartin suorittamaan pystyvä "Baka"-prototyyppi. Se ilmeisesti oli mallinsa ainoa valmistettu kone. Falcon 9 v1.1
Falcon 9 v1.1:n nokkakartio on 13,1 metriä pitkä, ja sen halkaisija on 5,2 metriä. Nokkakartiota käytettiin ensikertaa Falcon 9 v1.1 -raketin ensimmäisellä laukaisulla, joka vei CASSIOPE-satelliitin avaruuteen. Dragon-laukaisujen yhteydessä voidaan laukaista myös pieniä satelliitteja, jotka kuljetetaan avaruuteen kapselin paineistamattomassa osassa. Kronogård
Kronogård oli Pohjois-Ruotsissa sijainnut luotainrakettien laukaisupaikka. Kronogårdin alue toimi alun perin kuninkaan perheen metsästysalueena, jonne perustettiin 1950-luvulla siviilirakettien laukaisukeskus. Sieltä laukaistiin pääasiassa NASAn Nike-Cajun-raketteja, joilla tutkittiin yläilmakehää. Kronogard suljettiin Esrangen rakettikeskuksen valmistuttua Kiirunan kuntaan. Taurus (raketti)
Kantoraketin ensimmäinen vaihe, Thiokolin valmistama Castor 120, perustuu LGM-118A Peacekeeper ICBM:n ensimmäiseen vaiheeseen. Vaiheet 2 ja 3 ovat Orion-50iä (kuten Pegasus-1 mutta ilman siipiä tai vakaimia) ja vaihe 4 on Orion-38, kuten Pegasus-3. Sderot
Toisen intifadan alkamisen jälkeen kaupunkia oli säännöllisesti Gazan kaistalta ammuttujen Qassam-raketeilla. Vaikka iskut ovatkin epätarkkoja, useita on kuollut tai haavoittunut. Japanin avaruusjärjestö
JAXAn satelliitteja ovat mm.ISAS kehitti 1950-luvun alusta alkaen pieniä luotainraketteja ja sittemmin mm. N-1-kantoraketin. Tähtienväliset lennot
Ydinpulssiraketti toimii siten, että avaruusaluksessa on paksu takakilpi, jonka takana räjäytetään jatkuvasti pieniä ydinlatauksia. Näiden laajenemiskaasut työntävät rakettia eteenpäin. Yhdysvaltalaiset ovat tutkineet ainakin kahta erityyppistä ydinpulssirakettia, aikoinaan planeettainvälistä Project Orionia ja myöhemmin tähtienvälistä Project Longshotia. Ydinpulssiraketti on melko nopea, sillä saavutetaan jopa 10 prosenttia valon nopeudesta. Jos ydinlataukset räjäytetään laserilla tai elektronisäteillä ja käytetään fuusiota, kyseessä onkin käytännössä fuusioraketti. Raketti
Avaruustekniikassa raketteja käytetään muun muassa satelliittien ja avaruusalusten laukaisuun avaruuteen. Tällöin kyse on kantoraketeista tai avaruussukkuloista. Nämä ovat toistaiseksi monivaiheraketteja Nasan sukkuloita lukuun ottamatta kertakäyttöisiä. Avaruusluotaimen kuljettamiseen korkeammalle kiertoradalle käytetään radankorjausmoottoria. Avaruusalusten ja sukkulan asennonsäädössä käytetään pienempiä rakettimoottoreita, joita kutsutaan trustereiksi. Planeetan kiertoradalle saapumisessa käytetään vastaavaa moottoria jarrutukseen, tällöin puhutaan jarruraketista. Tähtienväliset lennot
Teoreettisia, kohtuullisen vakavasti otettavia tutkimuksia ovat muun muassa British Interplanetary Societyn (BIS) pulssifuusioraketti Daedalus-projekti ja NASA:n kevyempi versio Longshot-projekti. Näillä saavutetaan noin 10 % valon nopeudesta. Nämäkin vaativat tekniikan kehittymistä ja kykyä planeettainvälisiin lentoihin raaka-aineiden saamiseksi. TanDEM-X
TandDEM-X ("TerraSAR-X-Add-on for Digital Elevation Measurements") on toinen Saksan avaruusjärjestön (DLR) ja EADS Astriumin yhteisrahoituksella toteutettava kaukokartoitussatelliitti, sen on TerraSAR-X:n sisaralus. Se laukaistiin avaruuteen 21. kesäkuuta 2010 venäläisellä Sojuz-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta.
Päätös toisen TerraSAR-X-perheen satelliitin rakentamisesta julkistettiin vuoden 2006 ILA-ilmailunäyttelyssä Berliinissä. Satelliitin hinnan sanottiin aiemmin olleen noin 85 miljoonaa euroa, josta DLR rahoittaa 56 miljoonaa euroa. Kesällä 2011 DLR sanoo satelliitin maksaneen 165 miljoonaa euroa, josta 75% tuli DLR:ltä ja 25% oli yrityksen omarahoitusta, jolla yritys sai yksinoikeuden satelliitin keräämän datan myyntiin. Datan myynti on ollut paljon vähäisempää kuin Astrium Services -yritys oli odottanut. Anusat
Sen kehittämisen tarkoitus oli tuoda yliopiston tutkijat ja ISROn tutkijat yhteen ja siirtää tietoa satelliittitekniikasta yliopistoon. Satelliitin hyötykuormana on "vastaanota, varastoi ja siirrä"-tyyppisen tiedonsiirron mahdollistava digitaalinen muisti ja radiovälineet. Tietoliikenne tapahtuu radioamatööritaajuuksilla. Satelliitissa on teknologiakokeita kuten digitaaliradio ja MEMS-hyrrä ja MEMS-magneettikenttäanturi. FROG
FROG () on NATO:n koodinimi sarjalle Neuvostoliiton lyhyen matkan tykistöraketteja. Raketit ovat yksivaiheisia ja ohjaamattomia kiinteän ajoaineen raketteja, joita käyttötarkoitus olisi sodan syttyessä ollut taktisten ydinaseiden ampuminen vihollisen rintamaa vastaan ja rauhan aikana ne toimivat nk. pelotteena. Eurosam
Eurosam on eurooppalainen ilmatorjuntaohjusten valmistaja. Pääkonttori sijaitsee Pariisin eteläpuolella Fontenay aux Rosesissa. Henkilökuntaa on noin sata henkeä. Eurosam on perustettu kesäkuussa 1989 kehittämään hanketta "Famille de missiles Sol-Air Futurs" eli uuden sukupolven ilmatorjuntaohjusten perhe. Alkuaan se oli Aérospatialen, Alenian ja Thomson-CSF:n yhteisyritys. Nykyään Aérospatiale ja Alenian ohjukset ja ohjusjärjestelmät on sulautettu osaksi monikansallista MBDA:ta. Thomson-CSF on nykyään Thales Group. Eurosamin omistus jakaantuu nykyään siis suhteessa 66 % MBDA:lle ja 33 % Thales Groupille. Euroopan suurin ja maailman kolmanneksi suurin puolustusvälineyritys BAE Systems puolestaan omistaa MBDA:sta 37,5 % ja ilmailukonserni EADS myös 37,5 %. Israelin–Palestiinan konflikti
Israel vetäytyi vuonna 2005 Gazasta, mutta alueelta ammutut Kassam-raketit ovat saaneet Israelin tekemään aika ajoin hyökkäyksiä Gazaan. Vuonna 2006 muutaman kuukauden aikana Gazasta Israeliin ammutut sadat raketit sekä osaltaan myös israelilaissotilas Gilad Shalitin kaappaus johtivat Operaatio kesäsateen käynnistämiseen , mikä aiheutti tuhoja Gazassa. Keväällä 2008 Israel katkaisi polttoainetoimitukset Gazaan, mikä johti alueen pimenemiseen ja humanitaariseen katastrofiin. Joulukuussa 2008 Israel aloitti Gazaan hyökkäyksen, jossa kuoli yli tuhat palestiinalaista, joista valtaosa on väitetty olevan siviilejä. Gazan sota toistui vuonna 2014, kun Israel pyrki tuhoamaan Hamasin Israeliin vievät hyökkäystunnelit ja raketit. RD-170 (rakettimoottori)
RD-170 on venäläinen nestemäistä ajoainetta käyttävä rakettimoottori. Se on maailman voimakkain nesterakettimoottori. Siinä on neljä palokammiota ja suutinta. Se polttaa RP-1 kerosiinia ja nestehappea. RD-170 moottoria käytettiin raskaan Energija-kantoraketin neljässä lisäraketissa vuosina 1987 ja 1988. Raytheon
Pienemmän luokan ohjuksista mainittakoon esimerkiksi torjuntahävittäjissä käytettäviä ilmasta-ilmaan sekä ilmasta-maahan ammuttavia ohjuksia. AIM-7 Sparrow, AIM-9 Sidewinder ja AIM-120 AMRAAM lienevät tunnetuimpia Raytheonin pienempiä ohjuksia. Suomessa Ilmavoimat käyttää Sidewinder ja AMRAAM-ohjuksia Hornet -hävittäjissä ja maavoimat on ottamassa käyttöön norjalais-yhdysvaltalaisen NASAMS-ilmatorjuntajärjestelmän, jonka ohjuksena on AMRAAMin maasta laukaistava versio. COMS (satelliitti)
EADS Astrium rakensi satelliitin toukokuussa 2005 solmitun urakkasopimuksen perusteella perustuen Eurostar-3000S-satelliittiin. Tilaajana oli maan avaruushallinto, KARI. Satelliitin korealainen radiohyötykuorma toimii Ka-kaistalla. Se laukaistaan yhdessä Arabsat 5A -tietoliikennesatelliitin kanssa Ariane 5 -kantoraketilla. Satelliitti painaa 2 400 kg ja toimii 7 vuotta. Satelliitti
United States Space Surveillance Network (SSN) on seurannut kiertoradalla olevia kappaleita vuodesta 1957 lähtien, kun Neuvostoliitto aloitti avaruusajan laukaisemalla Sputnik-1. SSN on osa Yhdysvaltain ja Kanadan ilmapuolustusjärjestelmää (NORAD). Se seuraa Maata kiertäviä keinotekoisia kappaleita, kuten satelliitteja, avaruusaluksia, kantoraketteja ja niiden jäännöksiä, jotka ovat kooltaan yli 10 cm. Seuranta tapahtuu sekä tutkien että optisten teleskooppien avulla. Valtaosa Maan lähiavaruuteen jääneestä avaruusromusta palaa Maan ilmakehään ja tuhoutuu. Noin seitsemän prosenttia avaruuskappaleista on toimivia satelliitteja. Loput ovat avaruusromua. USSTRATCOM on ensisijaisesti kiinnostunut toimivista satelliiteista, mutta seuraa myös avaruusromua, joka palatessaan ilmakehään saattaisi aiheuttaa vaaraa asutuille alueille. Rubin
Rubin-3-DSI (DSI = dopolnitel'naya sistema izmereniya) oli Kosmos-3M kantorakettiin liitetty tietoliikennekoe. Se välittää tietoja maahan Orbcomm-satelliittien kautta. Tämä koe välitti muun muassa raketin värähtelyitä. Laitteita oli kaksi, toinen painoi 37 kg ja toinen 45 kg. Rypälepommi
Kasettipommit ja kuorma-ammukset saivat huonoon maineen etenkin, kun myös uusia itsetuholaitteella varustettuja tytärpommeja ja tytärammuksia jäi niin runsaasti räjähtämättöminä maastoon kesällä 2006 34 päivää kestäneen Libanonin sodan aikana, jonka aikana Israel sirotti Libanoniin arviolta 1 200 000–1 600 000 tytärpommia ja -kranaattia. Osa tytärammuksista oli vanhaa valmistetta, missä ei ollut itsetuhomekanismia, mutta räjähtämättä jäi myös uusia M85-tytärammuksia, joissa on itsetuhomekanismi. Pommit surmasivat myöhemmin kymmeniä kotiinsa palanneita siviilejä Libanonissa. KARI (avaruusjärjestö)
Vuoden 2009 alussa Etelä-Korea oli aikeissa koelaukaista Naron avaruuskeskuksesta kehittämänsä kaksivaiheisen Korea Space Launch Vehicle-1 (KSLV-1) kantoraketin, mutta se viivästyy. Raketti on kehitetty venäläisen Hrunitševin kanssa. Raketin paino on 140 000 kilogrammaa ja se on 33 metriä pitkä ja halkasijaltaan kolmimetrinen. Se laukaisee 100 kilogramman painoisen mikrosatelliitin matalalle maan kiertoradalle. Projekti on kaikkiaan maksanut Korealle 340 miljoonaa dollaria. Naron keskus avataan kesäkuussa 2009. Sen rakentaminen maksoi 250 miljoonaa dollaria. Etelä-Korea on laukaissut 10 omistamaansa mutta muualla rakennettuja satelliittia ulkomailta avaruuteen. Katjuša (ase)
Katjušat koostuivat rinnakkaisista kiskoista, joihin raketit asennettiin, ja telineestä, joilla kiskot saatiin kallistettua laukaisuasentoon. Näiden tärkein ominaisuus oli kuitenkin yksinkertaisuus. Raketinheitin voitiin kiinnittää monenlaisiin alustoihin kuten (yleisimmin) kuorma-autoon, panssarivaunuun tai tykkitraktoriin. Yhdessä raketinheittimessä oli 14–48 kiskoa. BM-13:ssa käytettiin 180 cm pitkiä, 42 kg painavia, halkaisijaltaan 13,2 cm leveitä raketteja, joiden kantomatka oli jopa 8,7 km. Raketin ammus painoi 4,9 kg. Katjušat eivät olleet erityisen tarkkoja, mutta olivat suurina määrinä käytettäessä hyvin tehokkaita aluepommituksessa ja aiheuttivat vihollisten joukoissa pelkoreaktioita. Angara (raketti)
Angara on Venäjällä kehitetty modulaarinen kertakäyttöinen kantorakettiperhe. Kantoraketin eri versioiden nostokyky matalalle maata kiertävälle radalle on aikanaan 2 000 kg – 24 500 kg. Angaran laukaisupaikka on Plesetskin kosmodromi Arkangelin alueella. Angaran on tarkoitus täydentää ja myöhemmin korvata Rockot ja Proton -raketit. Proton pystyy nostamaan matalalle maan kiertoradalla 20 000 kg, Rockot 2 000 kg. Rypälepommi
Kasetti- eli rypälepommi on periaatteeltaan ilma-aluksesta pudotettava pommi eli kuorma-ammus, jossa on useita tytärpommeja. Kasettipommi aukeaa ilmassa maalin yläpuolella levittäen tytärpommit laajalle alueelle. Kasettipommeissa on monia erityyppisiä hyötykuormia, jotka saattavat koostua esimerkiksi sirpalepommeista, ontelopanoksista, palopommeista, sirotemiinoista tai ohjautuvista tytärpommeista. Kasettipommin tytärammukset leviävät jopa neliökilometrin alueelle. Kasettipommilla saadaan perinteisiin pommeihin verrattuna moninkertainen vaikutus varsinkin ajoneuvo- ja aluemaaleihin sekä linnoittautumattomaan jalkaväkeen. Kasettipommia voidaan pommin hyötykuormasta riippuen käyttää hyvin monen tyyppisiä maaleja vastaan. Esimerkkejä kasettipommien maaleista voivat olla ajoneuvosaattueet, tykistön tuliasemat, lentokentät, panssariyksiköt, jalkaväki ja komento- ja huoltokeskukset. Rakettiryhmä
Jessiellä ja Jamesilla on usein arveltu olevan romanttisia tunteita toisiaan kohtaan, koska esimerkiksi he hädän hetkellä kapsahtavat toistensa kaulaan. Jessien ja Jamesin nimet on otettu Villin lännen lainsuojattomalta Jesse Jamesilta, japanilaiset nimet "Musashi" ja "Kojirō" on puolestaan napattu samurai Miyamoto Musashilta ja hänen kuuluisimmalta vastustajaltaan Sasaki Kojirōlta. Jessien nimen voikin toisinaan nähdä kirjoitusasussa "Jesse" esimerkiksi Pokémon-korteissa. Vastaavasti Butchin ja Cassidyn nimet ovat peräisin toiselta Villin lännen lainsuojattomalta, Butch Cassidyltä. Sekä Jessie että James esiintyvät animeen perustuvassa "Electric Tale of Pikachu" -mangassa. Animessa Jessien rooli ei ole vielä päättynyt, mutta mangan lopussa Jessie ja James menivät naimisiin ja saivat vauvan. Diamant
Diamant perustui "Pierres précieuses" -teknologiaohjelmaan, jossa kehitettiin seuraavat raketit: Agathe, Topaze, Emeraude, Rubis ja Saphir. Diamant oli ohjelman viimeinen kantoraketti. Sen jälkeen CNES pyrki eurooppalaistamaan kantorakettiohjelmansa toteuttamalla sen Euroopan avaruusjärjestön kautta. 
Diamantista oli kolme versiota: A, B ja BP4. Ne olivat kolmivaiheisia. Niiden hyötykuorman massa oli noin 150 kg, kun satelliitti laukaistiin 200 km korkealle kiertoradalle. OSIRIS-REx
Mittalaitteiden lisäksi luotaimen kyydissä on näytteenottovarsi (TAGSAM) ja näytteenpalautuskapseli (SRC). Paluukapseli on hyvin samankaltainen kuin komeetan pyrstöstä näytteen tuoneen Stardustin. Näytteenottovarsi on suunniteltu osumaan asteroidin pintaan vain viiden sekunnin ajaksi, minkä aikana sylinterimäinen suodatinkammio purskauttaa asteroidin pintaan typpikaasua pintamateriaalin keräämistä varten. Kammioihin odotetaan päätyvän 60-2000 g pintamateriaalia, jonka raekoko on enimmillään kaksi senttimetriä. Typpeä on enintään kolmeen yritykseen. Näytteenottovarren päässä on varmistukseksi tarralevyt, joitta ainakin jotain saataisiin talteen. Raketti
Rakettiteknologian uranuurtajia olivat venäläinen Konstantin Tsiolkovski (teoria 1880-luvulta lähtien), yhdysvaltalainen Robert Goddard (ensimmäinen nesteajoainetta käyttävä raketti 1920-luvulla), saksalainen Hermann Oberth, ranskalainen Robert Esnault-Pelterie, neuvostoliittolainen Sergei Koroljov (ensimmäinen mannertenvälinen ballistinen ohjus ja satelliitti vuonna 1957, ensimmäinen miehitetty avaruusalus vuonna 1961) ja saksalainen Wernher von Braun (V-2-ohjus vuonna 1942). Heidän lisäkseen ja osin paljon heitä ennen oli lukuisa joukko ruutirakettien kehittäjiä. Rypälepommi
Niiden hankkimista tutkitaan Alankomaista käytettynä hankittuihin yhdysvaltalaista valmistetta oleviin M270 MLRS-raketinheittimiin, joiden mahdolliseksi suomalaiseksi tyyppimerkinnäksi tullee 277 RAKH 06. Rypälepommeilla on tarkoitus korvata henkilömiinat, joista Suomi luopuu Ottawan miinakieltosopimuksen mukaisesti vuoteen 2016 mennessä. Näissä raketeissa on eräänä mahdollisuutena panssarimiinat, jotka voidaan aikauttaa toimimaan monin eri tavoin ja se on niiden arvokas ominaisuus. Suomeen hankituissa tykistön kuorma-ammuksissa on sekä itsetuhotoiminta että varmistustoiminta, joilla pyritään varmistumaan siitä ettei maastoon jää vaarallisia räjähtämättömiä kuorma-ammusten tytärammuksia. Kansainvälistä sopimusvelvoitetta vain tämän kaltaisten tytärkranaattien käyttöön ei ole ollut olemassa. VASIMR
VASIMR eli Variable Specific Impulse Magnetoplasma Rocket () on sähkömagneettinen rakettimoottori. Sen toiminta perustuu radioaalloilla ionisoidun ajoaineen kiihdyttämiseen magneettikentällä. Kassam-raketti
Lähes kaikki Kassam-raketit on ammuttu Gazan kaistalta. Gazan kaistaa ympäröi israelilaisten rakentama suoja-aita ja suoja-alue. Kassam-raketti kehitettiin ammuttavaksi suoja-alueen yli israelilaisiin kohteisiin. Nasa
Vuonna 2012 erityinen paneeli arvioi ensi kertaa Nasan laboratorioiden ylikapasiteettia (18 000 virkamiestä ja nelinkertainen määrä urakoitsijoiden työntekijöitä) ja fasiliteettien vajaakäyttöä.Miehittämättömiä avaruusaluksia:Nasan Earth Science eli kaukokartoitusohjelma on kehittänyt muun muassa Landsat-satelliitin, jonka optisen aallonpituusalueen kuvat ovat hyvin laajassa käytössä kaukokartoitustutkimuksessa. Se on myös tuonut SAR-tutkan siviilikäyttöön 1970-luvulta alkaen. Ohjelma on tukenut sääsatelliittien kehitystä, jossa yhteistyö yliopistojen ja asevoimien kanssa on ollut laajaa 1950-luvulta lähtien. Ohjelma ei ole suhteellisesti niin vahva kuin ESAn kaukokartoitusohjelma. Se on myös ollut poliittisten päättäjien epäsuosiossa, koska tutkimustulokset ovat tuoneet teollisuuden kannalta epämieluisia faktoja esiin, esim. napakalottien otsoniaukot, jotka johtivat deodoranttien ponneaineiden ja freonin käytön kieltoon. Jälkimmäinen on maksanut paljon muun muassa jäähdytyskoneiden valmistajille. AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä
AMOS-kranaatinheitinjärjestelmän joukkotuotanto eli kouluttaminen varusmiehille alkoi vuoden 2013 alussa. Henkilökunta sai koulutuksen vuonna 2012. Maavoimien kaikki AMOS-yksiköt kouluttaa Karjalan prikaati.
120 millimetrin raskaita kranaatinheittimiä on siirrelty panssaroiduissa miehistönkuljetusvaunuissa muun muassa Lähi-idän konflikteissa. Esimerkiksi Israel on käyttänyt sitä telavetoisessa yhdysvaltalaisessa M113-miehistönkuljetusvaunussa Tampellan teknologiaan perustuvia 120 mm Soltam-kranaatinheittimiä. AMOS on kuitenkin ensimmäinen umpinainen vaunu kranaatinheittimelle. Rakettiase
Rakettiase ("Infantry Assault Weapon") on singon ja ohjuksen välimuoto. Ammus on samankaltainen kuin singolla, mutta ampumalaitteessa on kehittynyt laskintähtäin, johon voidaan liittää valonvahvistin tai lämpökamera. Ampumalaite mittaa maalin etäisyyden ja ottaa huomioon tuulen ja maalin liikkeen. Ampuja tähtää suoraan maaliin ja laukaisee raketin. Ammus on sinkoa raskaampi ja kantama suurempi, eikä se sisällä ohjauselektroniikkaa. Ampumatarvikkeet ovat käytännössä samat kuin singolla. Pisin ampumaetäisyys on 500–800 m. Ohjuksiin verrattuna rakettiase on edullinen. Sinkoihin verrattuna sillä päästään parempiin läpäisyihin, osumatarkkuuksiin ja pidempiin ampumaetäisyyksiin. Rakettiaseita ovat esimerkiksi espanjalainen Alcotan 100 ja israelilainen Shipon-2. Raketti-ilmiö
Suomessa on nähty satakunta erilaista rakettien aiheuttamaa valoilmiötä 1960-luvulta lähtien. Eräs tunnetuimmista raketti-ilmiöistä lienee syyskuun 20. päivänä vuonna 1977 näkynyt valoilmiö. Tämä aamuyön tunneille ajoittunut ilmiö tunnetaan myös nimellä Petroskoin maneetti. Se näytti alussa tähtimäiseltä, valaisi Petroskoin kirkkaasti ja muuttui maneetista puoliympyrän muotoiseksi. Kohde meni äkisti pilveen, johon ilmestyi puoliympyrän muotoinen valoisa aukko. Keskeltä se oli punainen ja reunoilta valkoinen. Maneetin aiheutti Kosmos 955-satelliitin laukaisu Plesetskin avaruuskeskuksesta. Avaruuskilpa
Yhdysvalloissa professori Robert Goddard aloitti nestemäistä ajoainetta käyttävän raketin kehittelyn 1920-luvulla. Hän joutui lehdistön pilkan kohteeksi, kun maailman ensimmäinen nesteraketti lensi vain kymmenien metrien korkeuteen. Tämä sai hänet vetäytymään Uuteen Meksikoon jatkamaan tutkimuksiaan, mutta hän ei julkaissut tuloksiaan edes Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan. Toinen kehityslinja lähti Jet Propulsion Laboratorystä, jonka perusti professori Theodore von Karman Caltech-yliopiston yhteyteen. Se kehitti aluksi kiinteäajoaineraketteja. Sen parhaat tulokset toisen maailmansodan ajalta olivat pommikoneiden JATO-apuraketit (), joilla kiihdytettiin raskaasti lastattuja pommikoneita niiden lentoonlähdössä. Jantar
Tämä versio, Jantar-4K2 kehitysversioineen, perustuu Jantar-4K1:n satelliittirunkoon. Se voidaan laukaista Sojuz-U -, Angara- ja Zenit-2 -kantoraketeilla, mutta laukaisuihin on käytetty yksinomaan Sojuz-U -kantoraketteja. Laukaisupaikkana käytetään Venäjän Plesetskin avaruuskeskusta ja satelliitit laukaistaan 170 - 370 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio on 62,8 - 67,2 astetta. Satelliitin kamera kuvaa maanpinnan kohteita. Kuvien erottelukyky on tiettävästi 30 cm luokkaa. Kobalt-M -satelliitin mukana on kaksi filmikapselia, jotka pudotetaan maanpinnalle toimintajakson päätyttyä. Satelliitin toiminta-aika on tyypillisesti 120 päivää. Kobalt-M -satelliitit ovat tiettävästi viimeisiä sotilaallisia satelliitteja, jotka palauttavat kuvamateriaalian kapseleissa maanpinnalle. Raketti-ilmiö
Plesetskin kosmodromi sijaitsee 450 kilometriä Suomen rajalta itään ja 100 kilometriä Arkangelista etelään. Tätä vuonna 1966 perustettua avaruuskeskusta pidettiin pitkään länsimedialle salaisena. Siitä kehittyi nopeasti maailman vilkkain avaruuskeskus, joka toimi Neuvostoliiton sotilaallisten satelliittilaukaisujen keskuksena. Vuosikymmenten kuluessa sieltä on tehty lähes puolet maailman satelliittilaukaisuista. Laukaisuja tehtiin mm. 1970- ja 1980-luvulla vilkkaimmillaan enemmän kuin yksi viikossa. Darmstadt
Darmstadt sai kaupunkioikeudet vuonna 1330, jolloin se oli Hessenin kreivin asuin- ja pääkaupunki, ja myöhemmin osavaltion pääkaupunki. Se kärsi pahoin toisen maailmansodan pommituksista, joten sodan jälkeen pääkaupungin asema siirtyi Wiesbadenille. Sodan jälkeen kaupungista kehitettiin tiede- ja kulttuurikaupunki. Siellä sijaitsee EUMETSATin sääsatelliittikeskus sekä Euroopan avaruusjärjestön lennonjohtokeskus. Kaupungissa on hyvin säilynyt jugend-kaupunginosa. OSIRIS-REx
TAGSAM nostaa näytekammion ilmatiiviiseen kapseliin, joka on varustettu lämpösuojilla ja laskuvarjolla maahanpaluuta varten. Ranskan avaruusjärjestö
Muita hankkeita 
Toinen osa rahoitusta – 250 miljoonaa euroa – laajakaistan toteuttaminen Ranskan merantakaisten alueitten laajakaistan toteuttamiseen satelliittitekniikalla. CNES on ehdottanut Ka-kaistan satelliitin nimeltään Megasat rakentamista. Lisäksi Ranska osin tästä maksaa rahoituksesta 325 miljoonan euron velkansa ESAlle. Opel RAK
Kehitystyö aloitettiin Opelin tehtailla Rüsselsheimissa. Heti alusta pitäen mukana oli kiinteästi myös Sanderin, jonka "H.G. Cordes" -yhtiö valmisti laitteisiin tarvittavat kiinteäpolttoaineiset raketit. Yhtiö oli jo 1800-luvun puolelta lähtien valmistanut erilaisia merenkulussa tarvittavia raketteja. Raketteja käytettiin harppuunoissa, merkinantoon ja liinakiväärissä köysiliinan ampumiseen laivasta toiseen. PRISMA (satelliitti)
Prisma on ruotsalainen mikrosatelliittipari. Sen kehitti Tukholman lähellä Solnassa toimiva Swedish Space Corporation (SSC) yhtiö. SSC:llä projektia johti Staffan Persson. Ruotsin avaruushallinnon lisäksi hanketta rahoittivat Saksa, Ranska ja Tanska. Satelliittiparista toinen, vain 40 kg painava satelliitti on nk. maalisatelliitti ja toinen 140 kg painava on monimutkaisempi alus, joka lähestyy ja telakoituu maalisatelliitin kanssa. Projekti liittyy useisiin Euroopan avaruusjärjestön kaavailemiin hankkeisiin, joissa tarvitaan useiden satelliittien kykyä lentää muodostelmassa. Rosetta
NASA ja ESA aloittivat yhteisten komeettamissioiden suunnittelun. NASA veti Comet Rendezvous Asteroid Flyby (CRAF) -lentoa, ja ESA johti sitä seuraavaa Comet Nucleus Sample Return (CNSR) -lentoa. Molempien piti perustua Mariner Mark II -satelliittirunkoon. CRAF oli Cassinin sisaralus, ja kun Cassinin kustannukset nousivat vuonna 1992 liian suuriksi, NASA peruutti CRAF-mission. ESA pyrki tämän jälkeen toimimaan itsenäisesti. Vuoteen 1993 mennessä ESAkin totesi näyteenhaun komeetalta Maahan liian kalliiksi. Tämän jälkeen ESAn missiosta tuli CRAFin kaltainen, ohilentoon yhdistettiin kuitenkin laskeutuminen pinnalle. PAAMS
PAAMS eli "Principal Anti Air Missile System" on ranskalais-italialais-brittiläinen ilmatorjuntaohjushanke. Järjestelmän päätoimittaja on yhteenliittymä EUROPAAMS, jonka taustalla ovat aseyhtiöt Eurosam (66 % omistusosuudella) ja MBDA:n tytäryhtiö UKAMS (33 % osuus). Koska MBDA omistaa myös Eurosamista 66 % osuuden, sen kokonaisosuus EUROPAAMS:issa kohoaa 77 prosenttiin. Järjestelmän tutkan toimittaja Thales Group omistaa Eurosamista loput 33 %. Elektroniikka on BAE Systemsiltä, joka on yksi MBDA:n omistajista. Britannian laivasto käyttää järjestelmästä nimeä Sea Viper. CASSIOPE
Cascade tietoliikennelaite on "store&forward"-tyyppinen tiedostojen välityslaite. Järjestelmän käyttäjä tarvitsee 1-2 metrin kokoisen antennin satelliittilähetys- ja vastaanottoasemalleen. Satelliittin siirtämä tiedosto on tyypillisesti kooltaan 50-500 Gbyteä. Satelliittiin voidaan viedä tietoa 4 kbps nopeudella ja siitä voidaan ladata maahan tietoa 4 Mbps nopeudella. Satelliitti kuljettaa tiedon 90 minuutissa toiseen paikkaa Kanadassa tai muuhun paikkaan satelliitin lentoradan alla. Potentiaalinen käyttäjä on siis periferiassa toimiva ihminen, yritys tai kunnan tai valtion organisaatio. Päivässä satelliitti voi kuljettaa jopa 15 gigabyteä tietoa. Rorsat
RORSAT-satelliittiohjelman ensimmäiset testilennot tehtiin vuonna 1965, jolloin avaruuteen laukaistiin Neuvostoliiton Baikonurin avaruuskeskuksesta Kosmos 102 -satelliitti. Järjestelmän operatiivinen vaihe alkoi tiettävästi lokakuussa vuonna 1970. RORSAT-satelliitteja laukaistiin avaruuteen aina vuoteen 1988 saakka. Niistä viimeinen oli Kosmos 1932, joka laukaistiin avaruuteen 14. maaliskuuta 1988.