Onko Suomessa turreja?
Turri
Furryn varsinainen alkuperä juontaa Yhdysvalloissa koko 1900-luvun ajan vallinneeseen sarjakuvakultuuriin, ja erityisesti underground-sarjakuvaan. Näille sarjakuville oli tyypillistä esittää valtavirran julkaisuissa kiellettyjä asioita kuten voimakasta yhteiskunnallista satiiria ja poliittista kommentointia, huumeiden käyttöä ja pornografiaa, usein tunnettuja sarjakuvahahmoja hyväksikäyttäen. Suomessa tunnettuja vastaavankaltaisia esimerkkejä on mm. Myrkky-lehti tai MAD. "Puhuvat eläimet" olivat ajoittain hyvin suosittuja tarinankerronnan välineitä, mikä heijastui myös underground-sarjakuvaan. Furryn inspiraatio genrenä perustuu puhtaimmillaan esimerkiksi 1970-luvun underground-sarjakuvaan kuten Robert Crumbin "Fritz-kissa" tai Art Spiegelmanin "Maus", joskaan sen kantava ajatus ei ole yhteiskunnallinen kommentointi tai satiiri, vaan se keskittyy itsetarkoituksenaan ihmismäisten eläinhahmojen tai eläimellisten ihmishahmojen esittämiseen riippumatta varsinaisesta kerronnallisesta sisällöstä tai tyylistä. Aikaisemmin Disneyn tai muiden tuottamien eläinhahmojen fanit löysivät nämä sarjakuvat ja alkoivat kehittää ideaa eteenpäin omissa julkaisuissaan ja muuttivat samalla nimensä furryiksi. Esimerkkinä tästä Omaha kissatanssija, jonka katsotaan olevan yksi ensimmäisistä varsinaisista furry-sarjakuvista. Suomessa genren pioneereihin kuuluu esimerkiksi Myrkky-lehdessä vaikuttanut Karri Aronen, jonka tuotoksiin kuuluu muun muassa kyseisessä lehdessä julkaistu Warner Brothersin piirrettyjä parodisoinut "Teeny Toons Admixtures".
Kurdit
Euroopassa asuu yli miljoona kurdia, joista suurin osa on 1970–2000-luvuilla siirtolaisina ja pakolaisina muuttaneita. Suurin osa Euroopan kurdeista asuu Saksassa ja toiseksi eniten Ranskassa. Suomessa asui vuoden 2011 tilastotietojen mukaan 8 032 kurdia. Turkka
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan nimi Turkka on Suomessa annettu vuoden 2009 loppuun mennessä noin 530 henkilölle.Turkka on myös suomalainen sukunimi. Vuonna 2012 tämän nimisiä henkilöitä oli Suomessa 259. Tunnettuja nimenkantajia ovat: Iku-Turso
Nimi "Tursas" on ilmeisesti lainattu muinaisgermaanin sanasta "þurisaz", joka tarkoitti hirviötä tai jättiläistä. Se esiintyy 1700-luvulta alkaen itämerensuomalaisessa mytologiassa vesihirviönä. Kalevalamittaisissa loitsuissa Turisas esiintyy yhdessä myyttisen Ison tammen kanssa. Eeppisessä runoudessa Väinämöinen tai hänen seuralainen kyntää ""tuhatpeällä tursahalla"" Sammon juuret esiin. Joissain tarinoissa Tursas yhdistyy sekä kristilliseen Leviataniin, että skandinaaviseen maailmankäärmeeseen. Tursas-sanaa on käytetty myös mursuista.
Nimi liittyy myös Pirkkalan Tursiannotkon nimeen. Nykytutkimus katsoo, ettei Turso/Tursas-nimillä olisi yhteyttä skandinaavisen mytologian Thor- tai Tyr-jumalten nimiin. Turri
Osa harrastajista pitääkin itseään erilaisina ja valtaväestöstä poikkeavina ja kokee, että furry ja siihen läheisesti liittyvät käsitteet ja ideat ovat kiinteä osa heidän identiteettiään. Näille henkilöille furrystä on tullut varsinainen elämäntapa (furry lifestyle). Heidän mielestään muiden on usein vaikea ymmärtää heitä ja heidän olemustaan sekä toisinaan furryjen katsotaan jopa osittain eristäytyvän "normaaleista" ihmisistä ja yhteiskunnasta. Osa taas haluaa pitää harrastuksensa yksityisenä välttääkseen furryn saamasta julkisuuskuvasta mahdollisesti johtuvia negatiivisia assosiaatioita, ja osa antropomorfisia eläimiä käyttävistä artisteista kieltäytyy käyttämästä sitä termiä kuvailemaan omaa taidettaan verraten töitään mieluummin vanhempaan perinteeseen kuten Aisopoksen satuihin. Suomen tulli
Suomen tullilla on tällä hetkellä palveluksessaan huume-, savuke- ja rahakoiria. Rahakoiria on palveluksessa Helsinki-Vantaan lentokentällä ja itärajan rajanylityspaikoilla. Tullikoiria työskentelee lähes kaikilla Suomen rajoilla. Vilkkaimmilla ylityspaikoilla on useampia koiria. Lisäksi niitä työskentelee Postitullissa. Tullilla on noin 40 koiraa. Suurin osa tullin koirista on rodultaan labradorinnoutajia, mutta myös käytössä on englanninspringer- ja cockerspanieleja sekä noutaja-seisojasekoituksia. Pennut, joista koulutetaan tullikoiria, valitaan yksityisiltä kasvattajilta. Tullikoiran työpäivän kesto on 8–12 tuntia, josta tehokasta työaikaa on 2–3 tuntia 10–20 minuutin mittaisissa jaksoissa. Suomen turkkilaiset
Suomen turkkilaiset ovat Suomessa asuvia turkkilaisia tai heidän lapsiaan. Vuonna 2016 Suomessa asui 7 403 turkkia äidinkielenään puhuvaa henkilöä. Rahan historia Suomessa
Suomen sana "raha" merkitsee alun perin turkista, lähinnä oravannahkaa. Turkikset ovat olleet esihistoriallisena aikana merkittäviä vaihdon välineitä Suomessa ja laajalti Pohjois-Euroopassa. Nykysuomalaisten esivanhemmilla on ollut tiiviit kaupankäynnin tai lahjojen vaihdannan suhteet eri suuntiin, ja tässä turkikset ovat otaksuttavasti olleet merkittävässä osassa. Suomalaiset ovat usein myyneet tai antaneet ulkomaalaisille turkiksia, ja saaneet vastineeksi aineita ja esineitä, joita ei Suomessa tuotettu. Saksanturilas
Saksanturilaat elävät lehtimetsissä. Lajia ei tavata luonnonvaraisena Suomessa. Kuitenkin joitakin saksanturilasyksilöitä on kulkeutunut Suomeen tuontitavaroiden mukana. 1900-luvun alussa laji oli Ruotsissa hyvin yleinen ja niitä tapettiin silloin paljon, koska siitä sai vastineeksi rahaa. Tunturihaukka
Tunturihaukkaa esiintyy arktisilla rannikoilla ympäri Pohjois-Amerikkaa, Eurooppaa ja Aasiaa, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi. Suomessa tunturihaukka on erittäin uhanalainen, ja tapetun tai vahingoitetun linnun sekä munapesueen ja pesäpoikueen ohjeellinen korvausarvo on 6 391 euroa.. Lajin arvellaan taantuneen, johtuen vainosta ja munienkeruusta, mutta kilpailevan hypoteesin mukaan laji on aina ollut Suomessa erittäin vähälukuinen ja suuria kannanmuutoksia ei lähihistorian aikana ole tapahtunut. Laji esiintyy vain pohjoisimmassa Tunturi–Lapissa, vähälukuisena. Norjassa ja Ruotsissa haukan kanta on suurempi kuin Suomessa, sillä siellä on enemmän pystysuoria kalliopahtoja, jossa tunturihaukan on turvallista pesiä. Vaaleaa värimuotoa tavataan Islannissa ja Grönlannissa. Suomen tunturihaukkakanta on noin 30-50 paria. Koko maailman kannaksi arvioidaan 7000–17000 paria. Pikkutiira
Pikkutiira pesii lähinnä Keski-ja Etelä-Euroopassa, Aasian ja Pohjois-Amerikan lauhkeilla alueilla. Suomen kanta on noin 50 paria, jotka pesivät eteläisellä Saaristomerellä ja Perämerellä. Se muuttaa talveksi Etelä-Afrikkaan ja Australiaan, amerikkalaiset yksilöt Peruun ja Brasiliaan. Turri
Turri eli furry (englantia, suom. "karvainen" tai "pörröinen", mutta käytetään tässä substantiivina) on antropomorfisten eläinhahmojen ympärille muodostunut alakulttuuri. Turrikulttuurin jäseniä kutsutaan myös itsessään turreiksi (). Turrien voidaan sanoa fanittavan eläinhahmoja, joilla on ihmismäisiä piirteitä, sekä mediaa ja taidetta, joissa näitä hahmoja esiintyy. Turrifanikulttuurin piiriin kuuluu sekä kulttuurin sisällä tuotettua mediaa että valtakulttuurin antropomorfisia eläimiä esittävää mediaa, kuten Pokémon ja Sonic the Hedgehog -tuotesarjat. Monella turrilla on oma ”fursona” (yhdistelmä engl. sanoista "furry" ja "persona", roolihahmo), joka esittää häntä itseään antropomorfisen eläimen muodossa. Monet turrit tuottavat tai teettävät kuvataidetta omasta fursonastaan, ja jotkin turrit hankkivat eläinhahmoa, yleensä omaa fursonaa, esittäviä eläinasuja, joista käytetään nimistystä ”fursuit” (kirjaimellisesti suom. turkkipuku). Suomen luonto
Suomen nisäkkäiden varhaishistoriasta on hyvin vähän tietoa, mutta mannerjäätikön vetäydyttyä Suomeen alkoi asettua nisäkkäitä. Nisäkkäitä alkoi levittäytyivät pääosin idästä ja kaakosta, jotkut myös etelästä ja pohjoisesta. Nisäkäslajistosta muodostuikin melko tyypillinen itäisen havumetsävyöhykkeen lajisto, jossa kohtaavat itäiset ja eteläiset lajit. Monen nisäkäslajin pohjoisimmat ja läntisimmät asuinalueet ovat Suomessa. Esimerkiksi hirven, liito-oravan ja joidenkin päästäisten sekä myyrien levinneisyysalue jatkuu Suomesta pitkälle itään muttei länteen. Arktisia lajeja Suomessa on vain muutamia, Fennoskandian ainoa kotoperäinen nisäkäs tunturisopuli, naali ja tunturipeurasta kesytetty poro. Eteläisiä nisäkäslajeja ovat puolestaan muun muassa hilleri, useimmat lepakot, kenttämyyrä, metsähiiri, rusakko ja siili. Tundrahanhi
Tundrahanhi pesii nimensä mukaisesti tundralla. Pesimäalueet ovat Koillis-Venäjällä ja Siperiassa. Tundrahanhia nähdään Suomessa joskus suurinakin parvina erityisesti syksyisin hanhien muuttoaikaan. Hyvinä vuosina muuttajia voi olla jopa 100 000 yksilöä. Lintuja on nähty Suomessa joskus myös talvisin. Venäjältä Suomen yli muuttavat linnut talvehtivat Pohjanmeren rannikolla. Suomessa tundrahanhi ei pesi. Turvehoito
Suomalainen hoitoturve on peräisin suoalueilta. Turve nostetaan 2–4 metrin syvyydestä, jossa siihen on vuosituhansien aikana kerääntynyt erilaisia bioaktiivisia aineita kuten humus- ja humiinihappoja. Hoidon yhteydessä nämä hapot pääsevät imeytymään solutasolle. Turve sisältää lisäksi runsaasti erilaisia mineraaleja, kuten magnesiumia, sinkkiä ja kuparia. Turvehoito vilkastuttaa aineenvaihduntaa, jolloin kehosta poistuu runsaasti nesteitä ja kuona-aineita. Turvehoidon vaikutus perustuukin pitkälti elimistön vastustuskyvyn paranemiseen ja aineenvaihdunnan tehostumiseen.
Käytettävä turve on puhtaasti luonnontuote. Siihen ei ole lisätty mitään lisäaineita. Turpeen ei ole myöskään todettu aiheuttavan allergioita. Käyttötilanteessa turpeeseen lisätään ainoastaan vettä, jotta tuote olisi helpommin levitettävissä. Hoitotilanteessa turve pyritään pitämään kosteana esimerkiksi sumutinpulloa käyttämällä. Lämpö edistää turpeen vaikutusta, minkä vuoksi saunoja ja kylpyjä pidetään ihanteellisena paikkoina turvehoidoille. Teeri
Suomessa teeri pesii pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta koko maassa. Suomen nykyinen kanta on noin 700 000 paria. Suomessa teeri on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja sen kanta on pienentynyt huomattavasti puolen vuosisadan takaisesta. Teerikanta on kuitenkin pysynyt vakaana viimeiset 20 vuotta, ja on jopa hieman kasvanut 2000-luvulla. Vuosien väliset kannanvaihtelut ovat teerellä suuria. Karhu
Suomessa karhu on silmälläpidettävä laji. Vuonna 2014 Suomessa oli Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen arvion mukaan 1 405–1 535 karhua. Vuonna 2015 määrä oli kasvanut 1 450-1 590 yksilöön. Luonnonvarakeskuksen mukaan Suomessa on vuonna 2017 ennen metsästyskautta 1980-2100 yksilöä. Moni Suomen karhu siirtyy syksyn tullen Venäjälle. Karhuja esiintyy koko Suomessa lukuun ottamatta Ahvenanmaata, mutta kanta keskittyy Itä-Suomeen ja Lappiin. Karhu kuuluu Suomessa riistaeläimiin. Turkin kieli
Turkki on enemmistökieli Turkissa ja vähemmistökieli 35 maassa. Kieltä puhutaan erityisesti Osmanien valtakuntaan kuuluneilla alueilla, kuten Bulgariassa, Romaniassa, Serbiassa (erityisesti Kosovossa), Makedonian tasavallassa, Syyriassa, Kreikassa ja Israelissa (turkinjuutalaiset). Yli kaksi miljoonaa turkinkielistä asuu Saksassa ja merkittävissä turkinkielisissä yhteisöissä Itävallassa, Belgiassa, Ranskassa, Alankomaissa, Sveitsissä ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Suomenhevonen
1800-luvun puolivälissä virolaiset kartanonomistajat pitivät eestinhevosta liian pienenä maatalouden tarpeisiin nähden ja tulivat siihen tulokseen, että hevoskanta hyötyisi risteyttämisestä. Suomenhevonen oli yksi tehtävään harkituista roduista. Torin valtionsiittola perustettiin uuden rodun keskuspaikaksi vuonna 1856, ja sinne tuotiin kymmenen suomalaista tammaa ja kolme oria. Näitä käytettiin pääosin risteyttämiseen, mutta niillä teetettiin myös joitakin puhdasrotuisia jälkeläisiä. Suomenhevosristeytysten jälkeläiset eivät kuitenkaan osoittautuneet odotetun tasoisiksi, ja suomalaishevosten käyttö Torissa lopetettiin asteittain. Nykytorinhevoseen on kuitenkin jäänyt merkittävää vaikutusta suomalais-arabialaisesta oriista Orro ja sen suositusta pojanpojanpojasta Harun 42 T. Suomen kurdit
Suomen kurdit ovat nimen mukaisesti Suomessa asuvia kurdeja. Vuonna 2016 maassa asui 12 226 äidinkielenään kurdia puhuvaa henkilöä. Turkka
Turkka on suomalainen miehen etunimi. Turkan nimipäivä on 8. heinäkuuta jolloin on myös Turon nimipäivä. Nimi on ollut käytössä jo 1400-luvulla ja on syntynyt muunnoksena joko ruotsalaisista "Tor" -alkuisista nimistä tai mahdollisesti nimestä Tuure, mutta sekä Tor-alkuiset nimet että Tuure johtuvat muinaisskandinaavisesta jumalan nimestä Thor. Töyhtökiuru
Töyhtökiurun esiintymisalue on hyvin laaja ulottuen Keski– ja Etelä–Euroopasta, Pohjois–Afrikasta ja Lähi–idästä Intian niemimaalle ja Koreaan saakka. Euroopan populaation koko on 7,1–15 miljoonaa yksilöä. Suomessa lajia tavataan harvinaisena lähes vuosittain, mutta laji ei pesi meillä. Se on tavattu Suomessa noin 40 kertaa, varhaisin havainto on vuodelta 1851. Laji on paikkalintu, ja Suomessa lintuja on tavattu myös talvisin. Tosa
Suomessa oli tosia ensimmäisen kerran jo 1990-luvun puolivälissä, ja kennel Higienopolis teetti kahdella Yhdysvaltain tuonnilla, viraillisilta nimiltään Fire Mountain's Flaming Arrow ja Sushi, maamme ensimmäisen pentueen vuonna 1996. Siihen syntyi kolme punaista urosta, yksi kellanruskea uros ja kolme punaista narttua. Näistä ainoastaan Alankomaihin Octopus -kenneliin viety narttu Higienopolis Satsuki jatkoi sukua, minkä vuoksi kasvatus- ja harrastustoiminta Suomessa hiipui viideksitoista vuodeksi. Mustekalat
Tähän ylälahkoon kuuluvat tursaat, jotka ovat säkkimäisiä pohjaeläimiä, joiden kahdeksassa symmetrisessä lonkerossa on kaksi imukuppiriviä. Samaan ryhmään kuuluvat myös pelagiset paperiveneet ja vampyyritursaat. Kahdeksanlonkeroisilla ei ole sisäistä tukirankaa. Supikoira
Supikoira on arvokas turkiseläin, jota kasvatetaan paljon turkistarhoissa. Tarhaus aloitettiin ensimmäisen kerran Venäjän Kaukoidässä vuonna 1928. Suomessa supikoiran tarhakasvatusta kokeiltiin ensimmäisen kerran 1940-luvulla. Suomalainen tarhakanta sai varsinaisesti alkunsa kuitenkin vasta vuonna 1972 kolmesta luonnosta pyydystetystä yksilöstä. Luonnosta pyydystettyjen, elävien supikoirien myymistä turkistarhoille harjoitettiin paikoitellen myöhemminkin. Niiden jälkeläisten turkkeja myytiin vuosikymmen myöhemmin, vuonna 1982, jo 27 000 kappaletta. Nykyisin suomalaisilta tarhoilta saadaan vuosittain hieman yli 100 000 nahkaa, ja Suomesta on siten tullut maailman suurin supikoiraturkisten tuottajamaa. Maailman vuosittainen kokonaistuotanto on noin 160 000 nahkaa. Suomessa tuotetusta supikoiraturkiksesta käytetään nimitystä ”suomensupi”. EU-maista supikoiraa tarhataan Suomen lisäksi vain Puolassa. Lajin kasvatus turkiseläimeksi on lopetettu Ruotsissa ja Unkarissa. Japanissa eläimen turkeista valmistetaan vaatteiden lisäksi harjoja, leluja ja muita tuotteita. Turkistarhojen lisäksi lajia kasvatetaan lukuisissa eläintarhoissa ja -puistoissa. Turf
Jokainen maa on jaettu alueisiin ("Region"). Suomessa on tällä hetkellä seitsemän tällaista aluetta: Etelä-Suomi, Länsi- ja Sisä-Suomi, Itä-Suomi, Lounais-Suomi, Pohjois-Suomi, Lappi ja Ahvenanmaa. Kekomuurahaiset
Kekomuurahaiset ("Formica (Formica)" tai "Formica (Formica s. str.)") on "Formica" -suvun alasuku, johon kuuluu Suomessa kuusi kekoja rakentavaa muurahaislajia: tupsukekomuurahainen, karvakekomuurahainen, kaljukekomuurahainen, niittymuurahainen, punakekomuurahainen ja kantomuurahainen. Kantomuurahaista ei aina lueta kekomuurahaisten joukkoon. Joissakin julkaisuissa myös mustapäämuurahainen luetaan "Formica s. str." -alasukuun. Tursaat
Tursaat ("Octopoda") ovat mustekaloja, joilla on kahdeksan lonkeroa. Toisin kuin monilla muilla nilviäisillä niillä ei ole kuorta, joten ne pääsevät pujottautumaan ahtaistakin koloista. Niillä on varsinaisen sydämen lisäksi kaksi apusydäntä, jotka pumppaavat verta kiduksiin. Veri on sinistä siihen liuenneiden kupariyhdisteiden takia. Tursaat ovat ovelia petoja, ja niitä pidetään oppimiskykyisempinä kuin mitään muita selkärangattomia. Turska
Itämeren turska käsittää kaksi jokseenkin erillistä kantaa. Läntinen kanta ulottuu Kattegatista Itämereen Bornholmin vesille saakka. Itäinen kanta taas elää tästä itään ja pohjoiseen. Turskaa tavataan lähes koko Itämeressä, mutta lisääntymään se pystyy vain Itämeren suolaisimmissa osissa: mäti kelluu vain yli 10 promillen suolapitoisessa vedessä ja tällaista vettä on vain syvänteissä ja aivan Tanskan salmien tuntumassa. Kutumenestys täälläkin vaihtelee ja on riippuvainen Tanskan salmista tulevasta happipitoisesta ja suolaisesta vedestä. Suurten suolapulssien jälkeen syntyvät voimakkaat vuosiluokat voivat levitä runsainakin myös Suomen rannikoille. Suomessa runsaat turskavuodet osuivat viimeksi 1980-luvun alkuun, jonka jälkeen laji on käynyt harvinaiseksi. Nyt kuitenkin turskakanta on elpynyt ja sitä tavataan jälleen Suomen vesillä eniten Saaristomerellä, eteläisellä Selkämerellä ja läntisellä Suomenlahdella. Turun väestö
Kaupungin asukkaista vuonna 2016 oli 39,7 % Turussa syntyneitä, 18,1 % muuttanut muualta Varsinais-Suomesta, 32,4 % muualta Suomesta ja 9,8 % ulkomailta. Väestöstä reilu viisi prosenttia oli ruotsinkielisiä. Muita kieliä kuin suomea ja ruotsia puhuvia Turussa asuu noin 20 000. Suurimmat ulkomaalaisryhmät tulevat suuruusjärjestyksessä Virosta, Venäjältä, Irakista, Somaliasta ja Iranista. Turku on laatinut kotouttamisohjelman, jonka tavoitteena on estää Turkuun saapuvien maahanmuuttajien syrjäytyminen ja perehdyttää heitä suomalaiseen yhteiskuntaan. Suomen luonto
Matkailuesitteissä Suomen nisäkkäistä esitellään usein suurpedot eli karhu, susi, ilves ja ahma. Runsaslukuisimpia nisäkkäitä ovat kuitenkin metsämyyrä ja metsäpäästäinen. Kaikkiaan Suomesta on tavattu noin 80 nisäkäslajia. Kurkku
Kurkkuja on olemassa hyvin monenlaisia tulitikunmittaisista cocktailkurkuista eli pikkelsikurkuista (cornichons) aina parimetrisiin kiinalaisiin lonkerokurkkuihin. Suomessa viljeltiin vielä 1900-luvun alkupuolella erittäin suosittua lavakurkkua nimeltä Turun posliinikurkku. Nykyään Suomessa, kuten yleensäkin pohjoisilla seuduilla, viljellyt kurkkulajikkeet ovat joko avomaalla viljeltäviä lyhyitä avomaankurkkuja tai kasvihuoneessa ympärivuotisesti viljeltäviä pitkiä kasvihuonekurkkuja. Koska kurkut vaativat paljon lämpöä, ne viihtyvät paremmin kasvihuoneessa, mutta niitä voidaan viljellä myös avomaalla sielläkin, missä kasvukausi on melko lyhyt, koska ne kehittyvät hedelmäasteelle varsin nopeasti. Suomessa avomaankurkkua viljellään pääasiassa Lounais-Suomen saaristossa. Kuitenkin sääolosuhteiltaan edullisina vuosina avomaankurkkua voidaan viljellä ympäri Suomea, Lapissa lava- ja muovihuoneviljelynä. Tammihiiri
Tammihiirtä on tavattu Suomessa vain Teuvalla ja pienellä neliökilometrin suuruisella alueella Heinolan ja Kouvolan (silloisen Jaalan) rajalla. Jaalan alueen kanta oli elinvoimainen vielä 1960-luvun alussa, mutta on sittemmin luultavasti kadonnut kokonaan. PUTTE-tutkimushankkeen yhteydessä kesällä 2013 tehtiin aktiivinen tutkimus, jonka aikana tammihiiristä ei saatu minkäänlaista havaintoa, mutta sitä saattaa esiintyä silti hyvin harvalukuisena. Lajia pidetään hävinneenä. Tammihiiri on Suomessa edelleen rauhoitettu, ja sen laskennallinen arvo on 2 355 euroa. Tuure
Vuoden 2009 loppuun mennessä Suomessa on Väestörekisterikeskuksen mukaan 2 738 henkilöä saanut nimekseen Tuure ja 782 nimen Ture. Vihervarpunen
Suomessa vihervarpunen pesii Tunturi-Lappia lukuun ottamatta koko maassa. Suomessa pesii nykyään lähes kaksi miljoonaa paria, mutta vuosien väliset kannanvaihtelut ovat suuria. Vaihtelut johtuvat erityisesti kuusen ja koivujen siemensadon runsaudesta. Jori Turja
Jori Turja (s. Lapua) suomalainen ravivalmentaja, joka on vaikuttanut pitkään Italiassa. Hänen valmentamistaan hevosista Varenne voitti vuosina 2001 ja 2002 Euroopan arvostetuimmat ravikilpailut, Prix d'Amériquen, Elitloppetin ja Lotterian. Minkki
Ruotsiin ensimmäiset minkit tuotiin vuonna 1928 ja muihin Pohjoismaihin vuonna 1929. Ruotsissa ja Norjassa havaittiin villiintyneitä minkkejä heti tarhauksen aloittamisvuonna. Suomessa ensimmäiset villiminkit tavattiin vuonna 1932 silloisen Kymen läänin alueella. Tarhojen vähyyden takia Pohjoismaiden kannat kasvoivat aluksi suhteellisen hitaasti, mutta kuitenkin jo 1950-luvun alkuun mennessä laji oli levinnyt koko Ruotsiin. Sotien aikana turkiseläimille ei ollut Suomessa saatavilla riittävästi ruokaa, joten niitä päästettiin vapauteen. Suomeen vaelsi myös itärajan taakse istutettuja yksilöitä. Toisen maailmansodan jälkeen turkistarhaus yleistyi varsinkin Suomen länsi- ja lounaisrannikolla. Vielä 1960-luvulla minkin levinneisyys Suomessa käsitti vain maan länsi- ja lounaisrannikot sekä naapurimaiden rajojen läheiset alueet. 1970-luvulla laji runsastui huomattavasti ja levisi miltei koko maahan, ja 1980-luvun lopulle mennessä se puuttui Suomessa enää Käsivarresta. Nykyisin minkki elää koko Suomessa ja sitä on löydetty lähes jokaisesta nisäkäslaskentojen 50x50 kilometrin ruudusta. Turska
Suomen suurimmat turskat ovat olleet yli 30-kiloisia. Yleensä Suomessa tavattavien turskien paino on kuitenkin ollut 0,5–5 kg ja pituus alle 75 cm. Maailmanennätysturskat ovat kaksimetrisiä, 96-kiloisia ja 25-vuotiaita.. Turri
Ihmishahmoisen eläimen lisäksi sana "furry" tarkoittaa myös genren (engl. "furry fandom") harrastajia. Voimakkaasti eroavista näkökannoista johtuen furryt tuntevat kuuluvansa hyvin heterogeeniseen yhteisöön, jonka jäsenillä kuitenkin on samoja kiinnostuksen kohteita. Genren harrastajat katsovat usein olevansa vapaamielisempiä kuin suurin osa ihmisistä, ja furryjen tekemässä taiteessa sekä kirjallisuudessa ja keskusteluissa aihepiirit liittyvät monesti mm. seksuaalisiin vähemmistöihin ja ihmisten erilaisuuteen. Turve
Suomen pinta-alasta noin 30 prosenttia on turvesuota. Soilla elää useita alueellisesti uhanalaisia lajeja, ja ne ovat tärkeitä muun muassa hirvieläimille ja linnuille. Luonnontilaisia turvesoita on kuitenkin jäljellä enää hyvin vähän. Ympäristöjärjestöt ja Kansainvälinen soidensuojelujärjestö IMCG ovatkin ympäristösyistä vedonneet Suomen turvesoiden rauhoittamisen puolesta. Turskat
Turskien heimoon luetaan 13 sukua ja 24 lajia (luettelo alla). Heimon rajaamisesta on kuitenkin ollut erilaisia näkemyksiä. Vaihtoehtoisessa, laajemmassa määrittelyssä (esimerkiksi ITIS), myös mateet ("Lotidae") ja luikeroturskat ("Phycidae") on luettu turskien heimoon, joka tällöin koostuisi kolmesta alaheimosta, "Gadinae", "Lotinae" ja "Phycinae". Suomen ympäristöpolitiikka
Oulussa Suuri veneneva sisältyi soiden suojeluohjelmaan. Siitä huolimatta turveruukki aloitti suon ojituksen vuonna 1981. Kaikki eduskuntaryhmät allekirjoittivat vetoomuksen suon säilyttämiseksi ja suo pelastui. Suo on aapasuo, jolla pesii kurkia, sinisuohaukkoja, suopöllöjä ja kapustarintoja. MTK:lla oli kampanja soidensuojelua vastaan 1970-luvulla. 1970-luvulla purettiin soiden suojelupäätöksiä, koska suot otettiin turpeennostoon. Nykyään soita ennallistetaan ja pelastetaan. 86 % soista on maatalouskäytössä. Turvekerros on keskimäärin 1,5 metriä. Suomen uhanalaisista lajeista elää soilla 8 %. Kurki
Kurki pesii Euroopan ja Länsi-Aasian pohjoisosissa. Suomen kurkikanta on kaksinkertaistunut viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana. Vuonna 2004 Suomessa pesi noin 19 000 kurkiparia. Vuosina 2006-2009 kannanarvio oli jo 30-40 000 paria. Se on pitkän matkan muuttaja, joka talvehtii Afrikassa (Marokossa ja Etiopiassa), Etelä-Aasiassa (Pakistanissa, itäisessä Kiinassa) ja Etelä-Euroopassa. Keväällä ne saapuvat huhtikuun puolivälin paikkeilla, ja syksyllä lähtevät syyskuussa ja lokakuun alkupuoliskolla. Kurjet lentävät V-muotoisissa auroissa, joissa suurten lintujen ilmanvastus on pienempi kuin yksin lentäessä. Auran kärjessä lentävää vaihdellaan. Suurimmissa auroissa voi olla satoja lintuja. Suomalaisten kurkien muuttoreittejä on tutkittu satelliittilähettimien avulla vuodesta 2006. Muurahaiset
Muurahaisia pidetään enimmäkseen tuholaisina, vaikka ne ovat tärkeitä petoja Suomen metsissä. Vaikka muurahaiset ovat tuhoeläimiä ihmiselle, ne myös syövät muita tuholaisia. Toisaalta jotkin lajit, esimerkiksi keltiäiset, lypsävät kirvoja, jotka ovat puutarhatuholaisia. Strutsi
Suomessa strutseja tarhataan lihan ja munien vuoksi. Ensimmäiset strutsit tuotiin Suomeen 1990-luvun puolivälissä, ja nyt niitä on jo 500–600 ympäri maata, joskin kasvatus ja myynti on keskittynyt Etelä-Suomeen. Vuonna 2010 Suomessa oli 23 strutsitarhaa, joissa kussakin oli keskimäärin alle kymmenen lintua. Strutsien olot muistuttavat hyvää lattiakanalaa tai väljää broilerikanalaa. Suurimpana erona on, että strutsien tulee päästä pihalle, joten niille on oltava tarpeeksi suuri ulkotarha, jossa on kylmän ja sateen varalle hyvä, lämmin suoja. Strutsit ruokitaan useimmiten ulkotarhaan. Kiuru
Kiuru ("Alauda arvensis") eli leivonen tai leivo on pienikokoinen vaaleanruskea Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa pesivä varpuslintu. Tunnusomaisena piirteenä kiurulla on päälaella sijaitseva pieni töyhtö. Kiuru on varhaisimpia Suomen keväisistä muuttolinnuista. Tämä on huomattu myös vanhan kansan loruissa ("Kuu kiurusta kesään, / puoli kuuta peipposesta, / västäräkistä vähäsen, / pääskysestä ei päivääkään."). Kiurun vanha nimi on leivo eli leivonen ja paikallisesti sitä kutsutaan myös nimillä kirri, kirvu, tiuru, kivenpuottaja, kivenviiru, peltoleivonen. Tutsit
Tutsit ovat afrikkalainen etninen ryhmä, joka elää pääasiassa Burundin ja Ruandan alueella. Kansannimeä on varsinkin aikaisemmin käytetty myös muodoissa "tussit" eli "watussit", missä alkutavu "wa-" on paikallisen kielen mukainen monikon etuliite. Tutsit joutuivat vuonna 1994 raa’an kansanmurhan kohteeksi Ruandassa. Suomenkarja
Suomenkarja on yhteisnimitys kolmelle läheistä sukua olevalle suomalaisperäiselle nautakarjarodulle. Suomenkarjaa käytetään pääosin lypsykarjana, mutta joitakin yksilöitä pidetään myös kotieläinpihoilla ja lemmikkeinä. Suomenkarjan rodut eroavat toisistaan erityisesti väriltään mutta myös tuotokseltaan. Yhteisiä piirteitä ovat pieni koko ja nupous eli sarvettomuus. Länsisuomalaiset ovat hiukan muita suurempia, itäsuomalaiset taas kaikista siroimpia. Venäjän maantiede
Tundra on tunnettu laajoista villipeuralaumoistaan. Lisäksi tundran päälajeihin kuuluvat naali, sopulit, tunturipöllö ja riekot. Taigalla elää useita turkiseläimiä, kuten näätäeläimiä, oravia ja kettuja. Lisäksi taigaeläimiin kuuluvat monet hirvieläimet, karhu, piisami ja susi. Seka- ja lehtimetsät ovat melkein kaikki kaadettu, joten alueen eläimistökin on niukkaa. Tällaisten metsien eläimiä ovat kuitenkin metsäkauris, susi, kettu ja oravat. Arojen tyypillisimpiä nisäkkäitä ovat monet jyrsijät, kuten murmelit. Yleisimpiä lintuja ovat trapit, kotkat, tuulihaukka, kiurut ja peltopyy. Teenage Mutant Ninja Turtles: Turtles Forever
Sillä välin Hunni palaa Silppurin luokse Mestari Tikku mukanaan, jota Silppuri ihmettelee. Hunni kertoo että joutu Turtleseista eroon heidän luolansa romahdettua kasaan, mutta vakuuttaa että he tulevat paikalle niin kauan kuin heillä on Tikku hallussaan. Samalla Turtlesit keräävät hullunkuriset tavaransa ja ovat valmiita matkaamaan takaisin uudempien Turtlesien universumiin. Yhtäkkiä Silppuri ilmestyykin vanhempien Turtlesien universumiin Technodromen avulla. Suuren taistelun päätteeksi Silppuri kertoo siepatuille Turtleseille huomaamastaan moniulotteisesta universumista, jossa on useita Turtleseja. Samalla Silppuri selittää että ainoa keino päästä kaikista eroon on tuhota koko universumi. Pitkän etsinnän jälkeen Silppuri löytää koordinaatiot ”Turtle Prime” universumiin, jonne hän matkaa jättäen loput Turtlesit tuhon partaalle. Kaikki kahdeksan Turtlesia kuitenkin selviää löytäen itsensä uusien Turtlesien universumista, jossa he tapaavat Aprilin ja Caseyn. Kaikki kahdeksan Turtlesia alkavat riidellä kummankien Silppurin aiheuttaneen sotkun. Ryhmä kuitenkin sopii riitansa ja miettivät miten he pääsevät "Turtle Prime" universumiin, jolloin vanhempi Leonardo huomaa kertoa että Technodrome jättää tietynlaiset jäljet. Samalla he huomaavat kuinka heidän universuminsa alkaa kadota. He matkaavat Purppuralohikäärmeiden rikospaikalle hakemaan tarvittavat laitteen päästäkseen universumiin. He joutuvat kuitenkin kohtaamaan Hunnin, joka hävityn taistelun päätteeksi suostuu antamaan laitteen Turtleseille ennen kuin heidän universuminsa katoaa lopullisesti. Turkistarhaus
Vuodesta 1995 lähtien tilojen määrä Suomessa on laskenut noin 50 tarhan vuosivauhtia. Laskun ennustetaan jatkuvan, sillä alan yrittäjät ovat keskimäärin iäkkäitä, ja tiloille on vaikea löytää jatkajia. Suomessa oli Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen (MTT) selvityksen mukaan 1980-luvun puolivälissä 5 500 turkistarhaa ja vuoden 2014 lopulla turkistarhojen lukumäärä oli enää 965. Suomalaiset turkistarhaajat kasvattivat vielä 1980-luvulla 60 % maailman ketunnahoista ja 20 % minkinnahoista, mutta vuonna 2006 Suomi tuotti enää 20 % maailman ketunnahoista ja 5 % minkinnahoista. Turre
Turre on englantilainen animaatiosarja. Turren jaksot kestävät noin viisi minuuttia. Härkit
Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kahdeksan härkkilajia, joista kuusi on alkuperäisiä ja kaksi tulokaslajia. Selvästi yleisin on nurmihärkki, joka on yksi yleisimpiä kukkakasveja Suomessa ja jota esiintyy koko maassa. Tunturihärkki ja lumihärkki ovat yleisiä pohjoisimmassa Lapissa; napahärkki on harvinainen. Mäkihärkki ja tahmahärkki kasvavat ketokasveina vain Lounais-Suomessa. Ketohärkki on melko yleinen Euroopasta levinnyt uustulokaskasvi Etelä-Suomessa. Sykeröhärkki on harvinainen mutta leviävä uustulokas. Koristekasvina viljeltyä hopeahärkkiä on paikoitellen viljelyjäänteenä Suomen luonnossa. Suomen luonto
Suomessa esiintyviä vaelluskaloja ovat merestä makeaan veteen kudulle nousevat lohi, taimen ja nahkiainen, joilla on kuitenkin myös vain sisävesissä eläviä kantoja. Sen sijaan kivisimpulla, härkäsimpulla ja rantanuolaisella on sekä meri- että sisävesikantoja, mutta niistä ei tunneta ainoatakaan vaeltavaa populaatiota. Ankerias ja turska puolestaan ovat lajeja, jotka lisääntyvät vain Suomen vesien ulkopuolella. Tahmahärkki
Tahmahärkkiä tavataan Euroopassa Välimeren alueelta Britteinsaarten eteläosiin, Tanskaan, Etelä-Ruotsiin ja -Suomeen, Länsi-Viroon, Etelä-Puolaan, Länsi-Ukrainaan, Romaniaan ja Bulgariaan. Yksittäisiä esiintymiä lajilla on Etelä-Ukrainasta ja Kaukasuksen alueelta, sekä Euroopan ulkopuolelta Marokosta, Turkista ja Syyriasta. Tahmahärkkiä on tavattu tulokaslajina myös Yhdysvaltain eteläosista sekä Etelä-Amerikasta. Suomessa tahmahärkki on alkuperäislaji, joka kasvaa levinneisyysalueensa pohjoisrajoilla. Suomessa sitä kasvaa vain Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa. Turri
Furry on tunnetuinta Yhdysvalloissa, jossa nykyään pidetään kymmeniä suuria ja julkisia kokoontumisia vuoden aikana. Euroopan maissa tätä antropomorfisoitujen eläinten ihailua harrastetaan pienemmässä mittakaavassa ja vuoden aikana järjestetään vain yksi kansainvälinen kokoontuminen nimeltään Eurofurence. Kuitenkin suurin kaikista kokoontumisista on Yhdysvalloissa vuotuisesti järjestettävä Anthrocon. Turo
Turo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on yleensä käsitetty muunnokseksi nimesä Tore tai Ture, jotka johtuvat skandnaavisen ukkosen­jumalan nimestä Thor. Toisaalta nimi saattaa johtua myös suomen kielen sanasta "turo", joka merkitsee kutu- ja onginta­paikalle upotettua havu­puuta tai sellaisista muodostettua asetelmaa, jonka on ajateltu parantavan kala­saaliita. Nimi on annettu vuoden 2017 puoleenväliin mennessä 752 miehelle. Birgittalaiset
Nykyään Suomessa toimii Turussa birgittalaissääntökunnan luostari, joka on aloittanut toimintansa 1986. Sen kymmenestä sisaresta pääosa on ulkomaalaissyntyisiä. Turussa toimii myös luostarin toimintaa tukeva, siihen liittyvä maallikkoryhmä eli oblaatit, jossa on myös miesjäseniä. Turun luostarin yhteydessä on nykyaikainen kirjaston, kokoustilat ja televisiohuoneen sisältävä vieraskoti 50 vieraalle sekä nuorille naisille 10-paikkainen opiskelijakoti.
Lohjalla sijaitsevassa Katolisen kirkon Stella Mariksessa birgittalaissisaret tekevät merkittävää työtä vetämällä leirejä etenkin lapsille ja nuorille sekä retriittejä aikuisille. Romanit
Suomessa romaneja on kutsuttu vanhastaan mustalaisiksi, mutta nimitys on nykyisin useimpien romanien mielestä loukkaava. Suomen romanifoorumin mukaan henkilökohtaisessa keskustelussa nimitystä voi kuitenkin käyttää oikealla sävyllä puhuttaessa, mutta julkisissa tilaisuuksissa ja kirjallisissa esityksissä sitä pitää välttää. Sana tulee ilmeisesti ruotsinkielisestä "svart tattare" -nimityksestä. Suomessa romaneita on saatettu joskus kutsua myös "tattareiksi". Portugalinpodengo
Suomessa podengot ovat vielä harvinaisia. Pieni karkeakarvainen ja pieni sileäkarvainen muunnos ovat suosituimmat, minkä jälkeen tulee keskikokoinen karkeakarvainen. Keskikokoinen sileäkarvainen muunnos tuotiin Suomeen vuonna 2007 ja ensimmäinen iso sileäkarvainen narttu "Camaro do Vale de Fermedo" vasta vuonna 2012. Isoja karkeakarvaisia ei Suomessa toistaiseksi ole. Isot podengot ovat myös rodun kotimaassa erittäin harvinaisia ja mahdollisesti vaarassa kuolla sukupuuttoon seuraavan vuosikymmenen aikana, mikäli kiinnostus niihin ei kasva. Närhet
Närhet ("Garrulus") on varisten heimoon kuuluva euraasialainen varpuslintusuku. Sukuun kuuluu kolme lajia, joista laajimmalle on levinnyt Suomessakin yleinen närhi ("Garrulus glandarius"): Turku
Vuonna 2016 kaupungin asukkaista 39,7 % oli Turussa syntyneitä, 18,1 % muuttanut muualta Varsinais-Suomesta, 32,4 % muualta Suomesta ja 9,8 % ulkomailta. Turun väestöstä hieman yli viisi prosenttia on ruotsinkielisiä. Muita kieliä kuin suomea ja ruotsia puhuvia Turussa asuvista on n. 11%. Turun suurimmat ulkomaalaisryhmät tulevat suuruusjärjestyksessä Virosta, Venäjältä, Irakista, Somaliasta ja Iranista. Turku on laatinut kotouttamisohjelman, jonka tavoitteena on estää Turkuun saapuvien maahanmuuttajien syrjäytyminen ja perehdyttää heitä suomalaiseen yhteiskuntaan. Kuurojen urheilu
Suomessa on n. 500 000 kuulovammaista, joista kuuroja on noin 5 000. Varsinaisia jäseniä Suomen Kuurojen Urheiluliiton (SKUL) kolmessatoista jäsenseurassa on noin 1000. Tuomarin merkinantona on pillin lisäksi flash-valoja kaukalon ympärillä (Kansainvälisissä kuurojen jääkiekkoturnauksissa). Otteluissa viittomakieli, tuomarimerkit ovat kansainvälisiä. Muuten säännöt ovat kuuroilla samat kuin kuulevilla. Selvityksessä käytetään viittomakielisiä tulkkeja. Joissakin otteluissa tuomari heiluttaa punaista käsilippua vihellyksen ohella. Turakot
Turakot (Musophagidae) on Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elävä lintuheimo, joka on sijoitettu omaan turakolintujen lajkoonsa. Heimo jakautuu kuuteen sukuun. Harmaaturakoihin ("Crinifer"), töyhtöturakoihin ("Corythaixoides"), violettiharjaturakoihin ("Gallirex") ja metsäturakoihin ("Tauraco") kuuluu useampi laji. Myyrät
Suomessa elää 11 myyrälajia: tunturisopuli, metsäsopuli, punamyyrä, harmaakuvemyyrä, metsämyyrä, vesimyyrä, piisami, idänkenttämyyrä, kenttämyyrä, peltomyyrä ja lapinmyyrä. Suomen tataarit
Tataarien perustamia ovat myös kulttuurijärjestö Suomen turkkilaisten yhdistys FTB ("Finlandiya Türkleri Birligi") ja urheilujärjestö Yolduz 1945. Tataarinkielistä koulutusta järjestettiin Helsingissä vuosina 1948–1969. FTB seuran säännöt ja sopimuskirja on päivätty Helsingissä 14. huhtikuuta 1935. Seuran sääntöjen kaksi ensimmäistä pykälää ovat seuraavat: 1. Seuran nimi on Finlandia Tûrkleri Birligi (Suomen Turkkilaisten Seura) ja sen kotipaikka on Helsingin kaupunki. 2. Seuran tarkoituksena on: a, herättää ja edistää Suomessa asuvien turkkilaisten kansallistuntoa ja sivistysharrastusta sekä vaalia kansallista kulttuuria b, toimia Suomen turkkilaisten yhdistävänä ja edustavana elimenä. Säännöissä ei ole mainintaa tataareista. Turkistarhaus
Alan työllistävyydestä on ristiriitaista tietoa. Suomen turkiseläinten kasvattajain liiton vuoden 2014 selvityksen mukaan ala työllistää Suomessa suoraan 4 350 ihmistä ja välillisesti 13 200. Helsingin yliopiston dosentin Timo Piiraisen keräämien tietojen mukaan alan työllistävä vaikutus on suoraan 2 000 ja välillisesti 500 henkilöä. Suomen Turkiseläinten Kasvattajain Liiton puheenjohtaja Ulf-Erik Enrothin mukaan häkkimuutokset ja 1940-luvulla syntyneiden tarhaajien eläköityminen johtavat turkistarhaajien määrän merkittävään muutokseen. Turturikyyhky
Turturikyyhky pesii Euroopassa, Turkissa ja Pohjois-Afrikassa. Fennoskandiassa ja Pohjois-Venäjällä se on harvinainen. Turturikyyhky talvehtii trooppisessa Afrikassa. Suomessa turturikyyhkyjä pesii Etelä- ja Kaakkois-Suomessa, mutta kanta on nykyään laskussa ja Etelä-Suomen monet pesimäpaikat ovat tyhjentyneet. Suomessa arvioidaan pesivän 50–100 paria. Euroopassa arvioidaan elävän 6,9–14 miljoonaa yksilöä, noin 2 miljoonaa paria. Turkissa pesii ehkä jopa 5 miljoonaa paria. Valkohäntäpeura
Suomen valkohäntäpeurakanta on saanut alkunsa Minnesotaan muuttaneiden amerikansuomalaisten lahjasta entiselle kotimaalleen. Siirtolaisten maastalähdön aikoihin Suomessa ei elänyt juuri lainkaan luonnonvaraisia hirvieläimiä, sillä metsäpeurat oli metsästetty sukupuuttoon, hirvikanta näytti olevan kokemassa saman kohtalon eikä metsäkauris ollut vielä levittäytynyt sinne. Yhdysvalloissa sen sijaan eli useita hirvieläinlajeja, joista valkohäntäpeura oli yleisin. Siksi Minnesotan siirtolaiset perustivat vuonna 1932 erityisen peurakomitean, jonka tavoitteeksi tuli saada valkohäntäpeurasta Suomeen uusi riistalaji. Syksyllä 1934 komitea oli saanut hankittua laivalla tapahtuvaa kuljetusta varten kahdeksan peuranvasaa, joista puolet oli uroksia ja puolet naaraita. Yksi uros kuitenkin kuoli jo ennen laivamatkaa, ja kaksi menehtyi laivassa. Helsingin satamaan selvisi hengissä yksi uros ja neljä naarasta, jotka 8. syyskuuta 1934 saapuivat perille Vesilahden Laukon kartanon maille perustettuun tarhaan. Ensimmäiset suomalaiset vasat syntyivät toukokuussa 1937. Maaliskuussa 1938 peurat karkasivat aitauksestaan, eikä urosta enää saatu kiinni. Tällöin tarhassa jäljellä olleet kolme naarasta ja niiden kaksi urosvasaa päädyttiin laskemaan vapauteen. Kannan geneettisen perimän laajentamiseksi Suomeen tuotiin vielä muutamia valkohäntäpeurayksilöitä lisää vuonna 1948. Lentokonematkalle lähti tuolloin joko kuusi tai kahdeksan yksilöä (puolet kumpaakin sukupuolta), mutta niistä 2–3 ehti kuolla ennen Laukossa tapahtunutta vapauttamista. Kanta oli alkanut kasvaa nopeasti jo ennen tätä jatkoistutusta, sillä vuonna 1948 sen kooksi laskettiin noin sata yksilöä ja metsästyksen aloittamisvuonna 1962 tuhat yksilöä. Metsästys ei hidastanut runsastumista, vaan vuonna 1968 peurojen määräksi arvioitiin jo neljä tuhatta. Määrä kasvoi nopeasti varsinkin 1970-luvun alussa ja oli suurimmillaan saman vuosikymmenen lopulla, jolloin talvikannaksi arvioitiin noin 25 000 yksilöä. Valkohäntäpeurojen metsästystä alettiin tehostaa, ja siihenastisena ennätysvuonna 1980 kaadettiin lähes 15 000 yksilöä. Tuon huippujakson jälkeen kantaa on säännöstelty metsästyksellä; se kävi alimmillaan noin 15 000 yksilössä, mutta nyttemmin kannan on annettu kasvaa. Leviämistä rajoittaa luonnollisesti lumipeitteen paksuus ja ravinnon saatavuus, mutta maan itä- ja pohjoisosissa myös suuret yhtenäiset metsäalueet ja vesistöt. 2000-luvulla peurakantaa on pienentänyt ilveskannan kasvu, joka etenkin vahvoilla peura-alueilla on ollut huomattavan nopeaa. Myös peuran käyttäytymisessä on havaittu muutoksia – se ei tule niin helposti ruokintapaikoille, jonka tienoilla ilvekset odottavat – ja saalismäärät ovat osin senkin vuoksi pienentyneet. American curl
Curlit voivat olla joko pitkä- tai lyhytkarvaisia, vaikka Kaliforniassa alkujaan kasvatetut kissat olivat pitkäkarvaisia. Kaikilla american curleilla on vartalon pituinen häntä, ja pitkäkarvaisten häntä on kuin paksu töyhtö. Curleilla hyväksytään kaikki mahdolliset värit ja kuviot. Niiden turkki on helppohoitoinen, pitkäkarvamuunnoksellakin on vain vähän pohjakarvaa ja turkki on hyvin silkkinen laadultaan. Myös silmien väri voi olla mikä tahansa, vain naamiomuunnoksilla vaaditaan siniset silmät. Kotona American curlin sanotaan olevan leikkisä, sopeutuva ja yhtä maltillinen kuin sen ulkomuotokin. Sen turkki tarvitsee vain suhteellisen kevyttä harjausta.Curleja on suomessa on vähän mutta amerikassa rotu on suosittu Tulilude
Tuliludetta tavataan yleisenä koko Euroopassa Skandinavian eteläosiin asti. Suomessa tulilude on kuitenkin varsin tuore ja erittäin harvinainen tulokas. Imatralta löydettiin vuonna 2010 tuliludepopulaatio, joka on niin runsas, että laji lienee elänyt alueella jo muutamien vuosien ajan ennen löytymistään. Lisäksi lajista tunnetaan vuosikymmenten takaa Helsingistä yksittäinen, mitä ilmeisimmin maahan ihmisen mukana kulkeutunut yksilö. Turri
Useimmat genren harrastajat ovat amatöörejä, mutta myös muutamia ammattitaiteilijoita löytyy genren piireistä. Yleisimpiä taiteen välityskanavia ovat tapahtumien lisäksi henkilökohtaiset kotisivut. Lisäksi internetistä löytyy genreen keskittyneitä taidesivustoja. Kettutytöt
Kettutytöt on puhekielessä käytetty nimitys suomalaisille turkistarhoille iskuja tehneistä eläinaktivisteista. Alkuperäiset kettutytöt olivat Kirsi Kultalahti, Mia Salli ja Minna Salonen, jotka päästivät vuonna 1995 satoja kettuja irralleen eräillä turkistarhoilla Pohjanmaalla. Nirkot
Nirkkotoukkien ulkonäkö on hyvin vaihteleva. Monilla lajeilla toukat ovat karvattomia, mutta joskus niissä on poltinkarvoja tai erilaisia kyhmyjä ja nystermiä. Useimmat lajit elävät yksin, mutta etenkin kulkurinirkoilla toukat muodostavat suuria laumoja. Toukat ovat usein myrkyllisiä. Uhattuna niillä on lajille tyypillinen uhkausasento. Ne voivat tehdä nopeita liikkeitä ja ruiskuttaa muurahaishappoa ja ketoneita sisältävää eritettä uhkaajan päälle Toukilla on myös omalaatuinen lepoasento, jossa molemmat päät ovat irti alustasta. Toukka rakentaa löyhän kotelokehdon ja koteloituu joko maanpinnalle tai heti maanpinnan alle. Sarvijäärät
Ryhmän kovakuoriaiset ovat usein suurikokoisia ja niiden tuntosarvet ovat pitkät, joillakin lajeilla huomattavasti pitemmät kuin niiden ruumis. Useimpien sarvijäärälajien toukat elävät puussa, mutta jotkut harvat myös ruohovartisissa kasveissa. Monet sarvijäärälajit ovat taloudellisesti merkittäviä puun tuholaisia. Suomessa jokseenkin yleinen laji suutari ("Monochamus sutor") on aiheuttanut vaurioita niin kuusi- kuin mäntypuuhun. Paikoittain Euroopassa tavattu merkittävä puurakennusten tuholaislaji, tupajäärä ("Hylotrupes bajulus"), esiintyy Suomessa vain Ahvenanmaan saaristossa. Monista sarvijääristä poiketen, eräät käyvät myös kukissa, kuten ulkonäöltään ampiaisia jäljittelevä aitojäärä ("Clytus arietis"). Yleisimpiä kukissa vierailevia sarvijääriä ovat sukuja "Leptura" ja "Anoplodera" edustavat kukkajäärät, jotka ovat ruumiinmuodoltaan yleensä hoikempia kuin suurin osa muista sarvijääristä. Turri
Tunnettuja antropomorfisia hahmoja ovat juuri Disneyn Aku Ankka, Roope Ankka, Hessu Hopo ja Mikki Hiiri. Edellä mainitut kuuluvat ns. "funny animal" -lajityyppiin, jolla on pitkät perinteet länsimaisessa sarjakuvassa ja animaatiossa. Vastaavia teoksia on esiintynyt pitkälti myös eri-ikäisille ihmisille suunnattuna sekä komedian että draaman puitteissa. Näkökannasta riippuen, nämä voidaan lukea furryn alagenreksi, tai furry voidaan lukea niille rinnakkaiseksi genreksi. Tataarit
Tataarit on monien Euraasian osin turkinsukuisten väestöjen yleisnimitys. Tataareja asuu Krimillä, Venäjän Euroopan puoleisessa osassa Tatarstanissa ja muualla Volgan alueella, Siperiassa, Kazakstanissa, Keski-Aasiassa, Itä-Euroopassa ja Kaukoidässä. Kaikkiaan tataareita on noin 7 miljoonaa, Venäjällä heistä asuu noin 5,5 miljoonaa. Myös Suomessa asuu jonkin verran mišääritataareja. Juutalaisten, romanien ja saamelaisten ohella he ovat yksi Suomen etnisistä vähemmistöistä. Tundrasara
Euroopassa tundrasaraa tavataan ainoastaan Islannista, Pohjois-Norjasta, -Ruotsista ja -Suomesta sekä Venäjällä Kuolan niemimaalta. Lisäksi lajia tavataan satunnaisesti Itä-Siperiasta, Alaskasta, Pohjois-Kanadasta ja Grönlannista. Suomessa tundrasarasta tunnetaan reilu 110 esiintymää kolmella erillisellä alueella: Kilpisjärven alueella Enontekiöllä, Utsjoella ja Urho Kekkosen kansallispuistossa Sodankylästä. Uusimmat löydöt lajista tehtiin vuonna 2010 Mallan luonnonpuistosta. Torakat
Suomessa yleisin asuntotorakka on russakka ("Blatta germanica"), joka on kohtalaisen pienikokoinen torakkalaji (8–13 mm pitkä). Se elää pienissä yhdyskunnissa sopivan lämpimissä (20–30 °C) ja kosteissa tiloissa. Se hakeutuu uunin ympäristöön, lämpöpattereiden taakse ja lämpöputkistojen läpivienteihin. Litteän muotonsa ansiosta torakat mahtuvat erittäin ahtaisiin paikkoihin. Niitä on löydetty kasautuneena muun muassa valokatkaisijan suojalevyn taakse. Russakka hakee pimeässä keittiöstä ravinnokseen mm. viljatuotteita, kasviksia ja lihaa. Muita Suomen oloissa sisätiloissa tavattavia lajeja russakan ohella ovat ruotsintorakka ("Blatta orientalis"), ranskantorakka eli ”tv-torakka” ("Supella longipalpa"), sokeritorakka eli amerikantorakka ("Periplaneta americana") ja australiantorakka ("Periplaneta australasiae"). Muurahaiset
Muurahaiset ("Formicidae") ovat heimo yhdyskunnittain eläviä aitososiaalisia, pistiäisiin kuuluvia hyönteisiä. Muurahaisten yli 12 000 kuvatusta lajista Suomessa elää noin 60. Muurahaisten heimo on ollut olemassa jo yli sadan miljoonan vuoden ajan, joten ne ovat erittäin vanha eläinryhmä verrattuna esimerkiksi ihmiseen. Kauri (nimi)
Kauriksi on Suomessa vuodesta 1900 alkaen nimetty yli 200 ihmistä. Näistä muutama prosentti on naisia. Jänkäkurppa
Soiden ja kosteikkojen laji, pesii pohjoisen pallonpuoliskon tundralla ja taigan soilla. Suomessa vakituinen levinneisyysalue Joensuu-Oulu -akselin pohjoispuolella, mutta pesii harvakseltaan kosteikoilla etelärannikkoa myöten. Maailman populaation koko on noin 1 miljoonaa yksilöä, ja lajin kanta on elinvoimainen. Suomessa pesii noin 12 000 paria. Euroopan pesimäkannan kooksi on arvioitu joko 50 000 paria, missä luvussa lienevät mukana myös Venäjän linnut, tai 13 000, mikä on läntisen Euroopan kanta. Kumpikin arvio voi olla pahasti pielessä, sillä jänkäkurppa on vaikeasti havaittava lintu. Silkkiterrieri
Suomeen silkkiterrierit tulivat Ruotsista vuonna 1972, kun Iris ja Curt Gerlin hankkivat Ruotsista Västerbackens-kennelistä uroksen ja kaksi narttua. Ensimmäiset suomalaiset silkkiterrierinpennut syntyivätkin vuonna 1973 heidän kennelissään. Vähitellen muita kasvattajia alkoi tulla mukaan ja tällä hetkellä rodulla on Suomessa jo runsaasti vankkumattomia kasvattajia ja ihailijoita. Silkkiterrierikerho perustettiin aluksi Suomen kääpiökoirayhdistyksen alajaostona vuonna 1988 ja toimi tässä muodossaan vuoteen 1994, jolloin yhdistys rekisteröityi ja liittyi Suomen Terrierijärjestöön. 1990-luvulla silkkiterrierien suosio on lähtenyt Suomessa voimakkaaseen nousuun. Turpa
Turpa on leveäotsainen, suurisuinen ja lihavan oloinen särkikala. Lähinnä se muistuttaa säynettä ("Leuciscus idus") ja seipiä ("Leuciscus leuciscus"), mutta myös sorva ("Scardinius erythrophthalmus"), särki ("Rutilus rutilus"), toutain ("Aspius aspius") ja vimpa ("Vimba vimba") ovat melko samannäköisiä lajeja. Leveänlitteän pään ohella sen erottavat kuitenkin suuremmat ja tummareunaisemmat suomut, joita kylkiviivalle mahtuu vain 44–46 (säyneellä 55–61, seipillä tästä väliltä). Turvan vatsa- ja peräevät ovat punertavat tai kellertävät, rintaevät keltaiset, selkä- ja pyrstöevät tumman harmaat. Vatsaevien etureuna on selkäevän etureunan etupuolella. Turve Suomen energiantuotannossa
Turpeen osuus Suomen energiantuotannossa on noin 4 prosenttia. Suurimmat turpeesta energiaa tuottavat yritykset Suomessa ovat Vapo Oy sekä Turveruukki Oy. Suomen turpeen energiakäyttö oli vuonna 2007 sähkönkulutuksesta 7,6 % ja energiankulutuksesta noin 7,0 %. Vuonna 2000 turpeen osuus sähköstä ja energiasta oli 4,7 %. Suomi on yksi maailman turverikkaimmista maista. Kolmannes Suomen pinta-alasta eli noin 10 miljoonaa hehtaaria on erilaisia soita. Suomen soista 0,6 % on energiaturvekäytössä. Noin 12,0 % maan soista on suojeltuja. Suojelualueet eivät ole kuitenkaan jakautuneet tasaisesti, vaan niistä iso osa on Pohjois-Suomessa. Näin ollen Etelä-Suomen soista on suojeltu vain alle 2 %. Tyrnit
Nykykäsityksen mukaan tyrneihin kuuluu seitsemän lajia. Aikaisemmin lajeja eroteltiin kolme tai viisi, mutta nykyään aikaisemmin alalajeiksi erotetut taksonit määritellään omiksi lajeikseen. Eniten tyrnilajeja ja niiden alalajeja on Keski-Aasian vuoristoissa, Kiinassa ja Himalajalla. Suomessa tavataan vain yhtä tyrnilajia, tyrniä ("Hippophaë rhamnoides"). Muridae
Suomessa tavattuja "Muridae"-heimon lajeja ovat kotihiiri, metsähiiri, peltohiiri, vaivaishiiri, isorotta ja mustarotta, jotka kaikki kuuluvat "Murinae"-alaheimoon. Mustarotta on kansallisessa uhanalaisuusluokituksessa määritelty Suomesta hävinneeksi lajiksi. Suomen mesoliittinen kausi
Kasvillisuus voisi tarjota runsaan ravinnon linnuille, joista ei kuitenkaan ole näin vanhoja luulöytöjä. Joutsenen luu ajalta 8000 eaa. löydettiin Karjalankannakselta, mutta suden, naalin, ilveksen sekä ahman luulöydöt puuttuvat. Tunturipeuraa on tavattu Pohjois-Norjassa jo 11500 eaa., mutta vanhin Suomesta löydetty luu ajoitetaan vasta 6600 eaa., vaikka se on todennäköisesti noin 2 000 vuotta vanhempi. Turpa
Turpa kutee touko-kesäkuussa yleensä sora- tai hiekkapohjaisilla alueilla, kasvillisuuden seassa. Turpa kasvaa Suomessa suhteellisen hitaasti, viidessä vuodessa vain 14-senttisiksi. Se voi elää yli 20-vuotiaaksi ja saavuttaa usean kilon painon. Suomen 2000-luvun ennätysturpa oli 3,27-kiloinen Kymijoesta virvelillä saatu kala. Luettelo suomalaisista science fiction -seuroista
Turun yliopiston tieteiskulttuurikabinetti ry eli Tutka on perustettu vuonna 1995 ja toimii nimellisesti Turun yliopiston ylioppilaskunnan alaisuudessa. Yhdistyksen toiminta painottuu Turun yliopiston opiskelijoihin, mutta seura ei sulje pois muita jäseniä. Tutka järjestää videoiltoja, juhlia sekä Varjomafia-tapaamisia Terrakodilla. Varjomafiat ovat alkoholittomia, joten Varjomafiaan ovat tervetulleita myös alaikäiset osanottajat. Tutka järjestää nuorille myös omaa kirjoituskilpailua yhteistyössä STk:n ja TSFS:n kanssa. Noviisi-kilpailu on 13–17-vuotiaille suunnattu kilpailu, joka järjestetään joka toinen vuosi. Seura julkaisee pienimuotoisesti "Kabinettikertomuksia"-julkaisusarjaa. Tundra
Jääkarhu on tundralla nykyään niin harvinainen, että monet Kanadan pohjoisosien alkuasukkaat, inuitit, eivät ole koskaan nähneet sitä. Isokokoisten maaeläinten on liikuttava ruoan perässä laajoilla alueilla, koska ravinto on harvassa. Maan rajassa lumen suojissa asuvat sopulit ja punamyyrä sekä harmaakuvemyyrä. Päästäiset voivat olla yleisiä. Sopulit syövät sammalia, jäkälää ja sieniä sekä raatoja. Muut jyrsijät käyttävät ravinnokseen juuria, varpujen ja puiden kuorta ja hyönteisiä. Turri
Valtavirrasta poikkeavan historiansa vuoksi furry onkin perinteisesti painottunut aihesisällöltään aikuisille tarkoitettuihin tyyleihin, teemoihin ja aikusviihteeseen, joista erityisesti aikuisviihde on saanut paljon huomiota niin harrastajien kuin ulkopuolistenkin keskuudessa. Tämä on osaltaan johtanut käsitykseen furrystä seksuaalisena fetissinä, ja on sitä kautta vaikuttanut voimakkaasti harrastajakunnan kehitykseen ja koostumukseen sekä sen julkisuuskuvaan. Suomen tataarit
Suomen tataariyhteisö syntyi maahanmuuton myötä 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa. Pääryhmän Suomeen saapuneista tataareista muodostavat misääritataarit (98 %). Loput ovat muita, kuten kirgiisi-, uzbekki-, turkmeeni- ja turkkilaistaustaisia. Misääritataarit on luokiteltu omaksi tataariheimoksi, joka eroaa selkeästi muista tataariheimoista. Sana tataari kattaa Venäjällä eri heimoja, jotka saattavat erota selvästi toisistaan etnisin perustein. Tundra
Tundran eläinlajien määrä on pieni, mutta saman lajin yksilöitä on joskus suuria määriä, varsinkin pienten eläinten edustajia. Tundran eläimillä on paksu turkki ja lyhyet ruumiinosat. Kaikkein kylmimmän tundran eläimistöä ovat jääkarhu, myskihärkä, ohutsarvilammas, piiskujänikset ja napajänis sekä linnuista rannoilla lokit ja kihut. Hieman tai melko lämpimämmässä viihtyvät riekko, kojootti, sopulit, naali, karibu, tunturikihu, myyrät, sorsat, hanhet ja kodiakinkarhu. Lämpimimmän tundran lajeja ovat susi, karibu, jänikset, kuikka, joutsenet ja kahlaajat. Muurat
Muurat (Formicariidae) on heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta Keski- ja Etelä-Amerikasta. Muurien koko vaihtelee 10 senttimetristä 20 senttimetriin. Heimoon kuuluu 2 sukua ja 12 lajia. Aikaisemmin heimoon kuului enemmän lajeja, mutta molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella ne on siirretty töpökkien tai luurien heimoihin. Muurat ovat hyönteissyöjiä, jotka syövät yleensä maassa tai ainakin lähellä maata sillä monet ovat erikoistuneet syömään muurahaisia. Useimpien muurien pääväritys on mitäänsanomaton, ne ovat joko ruskeita, mustia tai valkoisia. Muurat munivat yleensä 2–3 munaa puussa olevaan pesäänsä. Sekä koiras että naaras hautoo munia. Teenage Mutant Ninja Turtles (sarjakuvalehti)
Tarina puolestaan jatkaa toisen osan tiimoilta, sillä Imagen tekemää sarjakuvaa ei kelpuutettu samaan universumi jatkumoon. Nyt Turtlesit ovat noin 30-vuotiaita ja asuvat edelleen New Yorkin viemäreissä. April ja Casey ovat olleet naimisissa jonkun aikaa, kun taas Tikku asustaa Caseyn isoäidin maalaistalossa. Hän on myös eräänlainen isoisä Caseyn ja Aprilin adoptiotyttärelle Shadow'lle. Utromien paluu maaplaneetalle tapahtui julkisesti ja he asettuivat New Yorkin pohjoispuolelle. Heidän saapumisensa myötä muut avaruusolennot ja Turtlesit ovat olleet enemmän hyväksyttyjä ihmisten yhteiskunnassa, eikä heidän tarvitse enää piileskellä pimeissä paikoissa vältellen ihmisiä. Turunen
Turunen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Turusia ovat: Riuttatiira
Riuttatiira ei kuulu Suomen pesimälinnustoon, mutta jo Viron rannikoilla näitä kauniita vaaleita tiiroja tapaa pesimästä. Riuttatiiroja kiertelee kuitenkin Suomenkin merenrannikoilla vuosittain huhti-elokuussa. Suurin osa havainnoista tulee Suomenlahdelta ja Lounaissaaristosta, mutta monesti lajin satunnaisia kiertelijöitä saattaa tavata myös mm. Porin seudulta. Vuonna 2007 riuttatiirasta tehtiin Suomessa ainakin 10 havaintoa, joiden perusteella eri yksilöitä havaittiin noin 6–9. Parhaiten laji oli havaittavissa Hangossa, jossa laji havaittiin yhteensä 7 kertaa (ilmeisesti 5 eri yksilöä koko vuoden aikana). Törökit
Kumpaakin suvun lajeista on tavattu Suomessa, mutta suuri osa havainnoista on yli 50 vuoden takaa. Uusimmat havainnot amerikantörökistä ovat 1990-luvulta ja idäntörökistä 1950-luvulta. Tylppömäiset
Suomesta tunnetaan kaksi ryhmän heimoa, "Sphaeritidae" ja "Histeridae" eli tylpöt. "Sphaeritidae"-heimon edustajia tunnetaan vain yksi, harvinainen "Sphaerites glabratus", jonka tuntosarvet eivät ole polvitaitteiset, toisin kuin varsinaisilla tylpöillä. Tylpöt ovat väritykseltään mustia, mutta eräillä lajeilla on peitinsiivissä myös punaisia täpliä. Häirittyinä niillä on tapana vetää raajansa ruumiin alapuolella oleviin uriin, jolloin ne makaavat kuolleen näköisinä. Tylppöjä tavataan usein raadoista, lannasta, mätänevistä kasvinjätteistä tai muista vastaavista paikoista. Tylpöt kuitenkin syövät yleensä muita näissä paikoissa esiintyviä hyönteisiä. Myös tylppöjen toukat ovat useimmiten petoja. Tylppöjä tunnetaan Suomesta noin 40 lajia, joista suurimmat kuuluvat isotylppöjen sukuun ("Hister"). Muita tavattuja sukuja ovat esimerkiksi laakatylpöt ("Platysoma") ja arpitylpöt ("Plegaderus"), jotka elävät kaarnan alla kaarnakuoriaisia saalistaen. Tundrasirri
Pesii Koillis-Siperiassa ja Alaskassa. Maailman populaation koko on noin 3,5 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Yhdysvaltain eteläosissa, Länsi-Intian saaristossa sekä Keski- ja Etelä-Amerikan rannikoilla. Lajia ei ole tavattu Suomessa vuoteen 2006 mennessä.