Onko Brock Lesnar paininut Big Show:n kanssa?
Brock Lesnar
Lesnar allekirjoitti sopimuksen WWF:n kanssa, joka lähetti hänet Ohio Valley Wrestling (OVW) organisaatioon kehitysprojektiin. Lesnar tutustui siellä tulevaan ystäväänsä ja manageriinsa Paul Heymaniin. Lesnar muodosti yhdessä entisen college huonekaverinsa Shelton Benjaminin kanssa tag team joukkueen "The Minnesota Stretching Crew". He voittivat yhdessä Eteläisen tag team mestaruuden kolmeen otteeseen. Lesnar paini myös Big Show:n kanssa ja voitti yhden ottelun yhdessä Mark Henryn ja Jack Blackin tag teamia vastaan. Lesnar ja Benjamin menettivät ensimmäisen kerran helmikuussa voitetun mestaruutensa huhtikuussa 2001 Damien ja Payne tag teamille. Lesnar ja Benjamin voittivat heti seuraavana kuukautena tag team mestaruuden takaisin ja onnistuivat puolustamaan sitä kesäkuussa Perry Saturn ja Dean Malenko tag teamia vastaan. Kolmannen kerran Lesnar voitti tag team mestaruuden Benjaminin kanssa lokakuussa 2001 Rico Constantinoa ja The Prototypea vastaan.
Júnior dos Santos
UFC:n presidentti Dana White ilmoitti 11. tammikuuta 2011, että Ultimate Fighter -televisiosarjan 13. tuotantokauden joukkueiden valmentajat olisivat Brock Lesnar ja Junior dos Santos. Lesnar joutui kuitenkin vetäytymään sarjan valmentajien perinteisestä ottelusta uusiutuneen divertikuliitin vuoksi ja hänen sijallaan dos Santosin vastustajaksi "UFC 131":een asettui Shane Carwin. Dos Santos dominoi 11.6.2011 käytyä ottelua ja voitti sen kaikin tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–26). Big Show
Hän hävisi Triple Threat-kolminottelun King Bookerille tämän selätettyä John Cenan ulkopuolisen häirinnän turvin. Hän menetti ECW:n mestaruuden Elimination Chamber-ottelussa, jonka voitti Bobby Lashley.Elimination chamberin jälkeen Big Show oli Bobby Lashleyta vastaan ECW:n mestaruudesta, mutta hävisi sen. Pian Lashleyta vastaan käydyn ottelun jälkeen Big Show katosi WWE:stä kunnes palasi vuoden 2008 No Way Outissa haastaen nyrkkeilijä Floyd "Money" Mayweatherin Brock Lesnar
Seuraavaksi Lesnar ilmoitettiin tehneen 20. lokakuuta 2007 sopimuksen UFC:n kanssa. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa 2. helmikuuta 2008 entistä UFC:n raskaansarjan mestaria Frank Miria vastaan. Lesnar aloitti ottelun vahvasti saatuaan ottelun alussa alasviennillä Mirin mattoon. Lesnar jatkoi matolla lyönnein, mutta ottelijat erotettiin, kun Lesnarin osa lyönneistä olivat laittomia osuessaan Mirin takaraivoon. Lesnar onnistui heti perään viemään alasviennillä Mir uudelleen mattoon, mutta jäi Mirin suoraan polvilukoon ensimmäisessä erässä ja joutui luovuttamaan minuutin jälkeen. Elokuussa Lesnar kohtasi neljä ottelua otelleen Heath Herringin, joka oli sitä ennen otellut menestyksekkäästi Pridessa. Lesnar voitti "UFC 87" -tapahtumassa käydyn kamppailun tuomariäänin (30–26, 30–26, 30–26). Nick Shenck
Vuonna 2007 Schenk käsikirjoitti ja tuotti televisiolle kamppailulajien kilpailuohjelman "Bodog Fight". Hän oli tehnyt käsikirjoituksen "Gran Torino", jonka Clint Eastwood luki ja päätti ohjata. Poikkeuksellisesti käsikirjoitukseen ei tehty muutoksia, vaan se noudatti sanatarkasti Schenkin tekstiä. Ainoastaan kuvauspaikaksi tuli Michigan käsikirjoituksen Minnesotan sijasta. Elokuva oli Schenckin läpimurto käsikirjoittajana. Hän on aiemmin, 15 vuotta sitten, myynyt käsikirjoituksen Disneylle, mutta elokuva jäi tekemättä, vaikka ohjaaja ja näyttelijät oli jo valittu. Minnesotalaissyntyisen Schenckin käly on suomalaisjuurinen, sukunimeltään Kaukinen, ja hänen parhaita ystäviään on Brad Koski. Näin hän perustelee "Gran Torinon" eräässä kohtauksessa esiintyvää nimeä Koski. Roddy Piper
Tämän jälkeen Piper teki vain satunnaisia esiintymisiä. Wrestlemania X:ssä vuonna 1994 Piper tuomaroi Yokozunan ja Bret Hartin maailmanmestaruusottelussa, jonka Hart voitti. Tämän jälkeen Piper taisteli Jerry "the King" Lawlerin kanssa, ja Piper voittikin tämän King of The Ring:ssä. Piperin lonkka oli kuitenkin pahassa kunnossa, joten hän joutui sairauslomalle. Piperille asennettiin keinolonkka vuoden 1995 lopussa. Piper palasi voitokkaasti ottaen yhteen Goldustin kanssa vuoden 1996 Wrestlemanian "Hollywood Backlot Brawl"-ottelussa. Scott Steiner
Scott Carl Rechsteiner (s. 29. heinäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan paremmin nimellä Scott Steiner. Steiner tunnetaan ehkä parhaiten esiintymisistään World Championship Wrestlingissa osana "Steiner Brothers"-tiimiä veljensä kanssa ja nWo:n jäsenenä. Hän on myös paininut World Wrestling All-Starsissa, World Wrestling Entertainmentissa ja Total Nonstop Action Wrestlingissa, jossa hän työskenteli vuodesta 2006 vuoteen 2010. Iron Sheik
Tämän jälkeen hän aloitti katkeran riidan Sgt. Slaughterin kanssa, jolle hän lopulta hävisi kuuluisassa "Boot Camp Rules" -ottelussa Madison Square Gardenissa. Sitten Iron Sheik liittoutui Nikolai Volkoffin kanssa, ja he painivat tiiminä nimeltä "Foreign Legion". Manageri "Classy" Freddie Blassien johdolla kaksikko voitti WWF:n joukkuemestaruuden U.S. Expressilta ensimmäisessä WrestleManiassa vuonna 1985. Samana vuonna hän esiintyi yhdessä monien muiden WWF-tähtien kanssa Cyndi Lauperin ""The Goonies 'R' Good Enough"" -kappaleen musiikkivideolla. Kyseinen kappale tehtiin Steven Spielbergin elokuvaan "Arkajalat", ja se oli myös osa "Rock 'n' Wrestling Connection" -musiikkialbumia. Big Show
Big Show on ainoana historiassa hallinnut vuorotellen WWE-mestaruutta, WCW-mestaruutta sekä ECW-mestaruutta.
"Hänen uransa on esitetty alla oleviin otsikoihin jaoteltuna aikajärjestyksessä" Mike Tyson’s Punch-Out!!
Little-Mac -niminen nyrkkeilijä aloittaa uransa taistelemalla Maailman videonyrkkeilyseuran turnauksessa helppoja vastustajia vastaan. Pian vastukset kovenevat ja valmentaja Doc Lewis, entinen raskaansarjan maailmanmestari, joutuu koventamaan suojattinsa harjoittelua. Lopulta Mac etenee listasijoituksissa ykköseksi, jolloin hän on valmis kohtaamaan hallitsevan maailmanmestarin, Mike Tysonin. Iron Sheik
Vuonna 2005 Iron Sheik pääsi WWE Hall of Fameen. Tilaisuudessa hänet esitteli hänen vanha kilpailijansa Sgt. Slaughter. 11. kesäkuuta 2007 hän esiintyi RAW:n jaksossa Jimmy Snukan kanssa. 18. kesäkuuta pidetyssä show’ssa hän kysyi Vince McMahonin assistentilta Jonathan Coachmanilta, voisiko hän perustaa oman haastattelushow'n, kuten Roddy Piperin "Piper's Pit" tai Brother Loven "The Brother Love Show". Coach vastasi sanomalla, että "pidän ajatuksesta ja aion todellakin harkita sitä jonkin aikaa". Kyseistä show’ta ei kuitenkaan tehty. 13. elokuuta Iron Sheik esiintyi RAW:n jaksossa Madison Square Gardenissa, jossa pidettiin WWE:n versio American Idolista. Sheik asteli alas ramppia, ja samaan aikaan Nikolai Volkoff lauloi Neuvostoliiton hymniä. 10. maaliskuuta 2008 esitetyssä RAW:ssa nähtiin revansseja aiemmista WrestleManioista. Kyseisessä jaksossa Iron Sheik kohtasi yhdessä Nikolai Volkoffin kanssa U.S. Express-joukkueen, jota vastaan he ottelivat ensimmäisessä WrestleManiassa. Ennen ottelun alkua Jillian Hall keskeytti heidät ja tuli laulamaan Bruce Springsteenin kappaleen "Born in the U.S.A". David Tua
Seuraavaksi Tua pääsi iskemään maailmanmestaruudesta. Las Vegasin Mandalay Bay Resort & Casinolla 11. marraskuuta vuonna 2000 Lennox Lewisiä vastaan käydyssä ottelussa panoksena oli WBC-, IBF- ja IBO-liittojen tunnustama maailmanmestaruus. Huomattavasti entisistä mitoistaan lihavoitunut Tua oli jatkuvasti altavastaajan asemassa, mutta kesti kuitenkin täydet erät. Lewis voitti ottelun kaikin tuomariäänin. Seuraavan vuoden keväällä Tua oli mukana moniosaisessa IBF-liiton haastajakamppailussa Danell Nicholsonia ja Chris Byrdiä vastaan. Nicholsonin hän tyrmäsi kuudennessa erässä ja sai samalla nimiinsä jälleen USA:n mestaruuden, mutta hävisi Byrdille 12 erää kestäneen kamppailun kaikin tuomariäänin. Vuonna 2002 hän tyrmäsi lupaavan Fres Oquendon 30 sekunnin ottelun jälkeen ja sai nimiinsä Pohjois-Amerikan mestaruuden. Maaliskuussa 2003 hän kohtasi IBF-liiton haastajaottelussa Hasim Rahmanin, ja täydet erät kestänyt ottelu päättyi ratkaisemattomaan. Tämän jälkeen Tua ajautui erimielisyyksiin promoottorien kanssa eikä otellut lainkaan yli kahteen vuoteen. Britney Spears
14. toukokuuta 2012 Spears vahvisti kuukausia kestäneet huhut pestistään Yhdysvaltojen "X Factorin" toisen kauden tuomariksi. Spearsin kanssa tuomaroivat Simon Cowell, L. A. Reid ja Demi Lovato. Spearsin on kerrottu allekirjoittaneen kaikkien aikojen suurimman palkkiosumman viihdeohjelmassa – noin 15 miljoonaa dollaria. Myöhemmin L. A. Reid paljasti Spearsin palkkion olevan peräti 18 miljoonaa dollaria. Spears mentoroi teinikilpailijoiden ryhmää, josta Carly Rose Sonenclear sijoittui kisan toiseksi. Hasim Rahman
22. huhtikuuta vuonna 2001 Rahman kohtasi hallitsevan mestarin Lennox Lewisin Brakpanissa, Etelä-Afrikassa WBC:n, IBF:n ja IBO:n tunnustamassa maailmanmestaruusottelussa. Rahman tyrmäsi Lewisin viidennessä erässä. Voittonsa myötä Rahmanista tuli Muhammad Alin ja Mike Tysonin jälkeen kolmas muslimi raskaansarjan maailmanmestari. Lewisin sopimuksessa oli pykälä välittömästä uusintaottelusta, mikäli hän häviäisi kamppailun, kun taas Rahman ja hänen uusi promoottorinsa Don King olivat suunnitelleet, että Rahman puolustaisi titteliään vähintään yhtä vastustajaa vastaan ennen Lewisiä. Rahman oli kaavaillut vastustajakseen muun muassa Mike Tysonia. Lewis vei kiistan liittovaltion oikeuteen ja ratkaisu päätyi hänen hyväkseen. Rahman ja Lewis kohtasivat uudelleen samana vuonna 17. marraskuuta Las Vegasissa. Tällä kertaa Lewis tyrmäsi Rahmanin neljännessä erässä. Kane (showpainija)
Syyskuussa 1996 Jacobs esiintyi Dieselinä ja Rick Bognar Razor Ramonina, kun kehähahmojen oikeat painijat Kevin Nash ja Scott Hall olivat siirtyneet WCW:hen. Kaksikon tarina oli lähinnä pilailla kaksikon kustannuksella. Dieselin roolissa Jacobs paini usein tag team otteluissa ja he muun muassa hävisivät WWF tag team mestaruuden hallitseville mestareille Owen Hartille ja British Bulldogille joulukuussa 1996. Kaksikko oli sitä ennen voittanu muun muassa Aldo Montoyan ja Barry Horowitz, sekä Brian Walshin ja Tony Royn muodostamat joukkueet. Mestaruusottelun jälkeen Jacobs otteli vielä Dieselin roolissa muun muassa Undertakeria vastaan WWF Superstars Of Wrestling Taping, jolle hän hävisi hylkäyksellä. Diesel osallistui vielä tammikuussa 1997 Royal Rumbleen, josta hän putosi jatkosta Stone Cold Steve Austinin ollessa kilpailun voittaja. Jacobs paini Dieselin roolissa vielä huhtikuuhun 1997 asti. Big Show
Vuoden 2008 loppupuolella on Big Show feudasi The Undertakerin kanssa. Hän muun muassa runnoi Undertakerin Unforgivenissa, sekä voitti Undertakerin No Mercyssä Knock Outilla. Lisäksi hän otteli Undertakeria vastaan Last Man Standing ottelun Cyber Sundayssä, Casket ottelun Survivor Seriesissä, sekä yhdessä SmackDownissa Steel Cage ottelun. Nämä kolme ottelua hän kuitenkin hävisi.
Royal Rumblessa hän osallistui Royal Rumble otteluun. Hän tuli viimeisenä kehään ja hänet eliminoi Randy Orton kuudenneksi viimeisenä. Kun hänet oli jo eliminoitu, hän vetäisi reunuksella olleen Undertakerin jalasta lattialle ja täten eliminoi Takerin. No Way Out 2009:ssä hän oli mukana Elimination Chamber matsissa joka taisteltiin WWE mestaruudesta. Hänet eliminoitiin kolmantena kun Jeff Hardy iski hänelle Swanton Bombin kammion katolta. 02. maaliskuuta RAW:ssa Show ilmoitettiin #1 haastajaksi World Heavyweight mestaruudesta WrestleMania 25:ssä. Ennen sitä hänellä oli juonikuvio Edgen ja John Cenan kanssa, jotka myös ottelivat samaisessa mestaruus-ottelussa. Ottelun lopussa Cena iski ensin Big Show’lle Attidute Adjustmentin ja heti perään iski Edgen samalla heitolla Big Show’n päälle ja selätti Show’n. Big Show
Big Show liittoutui The Undertakerin kanssa, ja voitti tämän kanssa joukkuemestaruudenkin kaksi kertaa. Ensimmäisen kerran Undertaker ja Big Show voittivat vyöt X-Pacilta ja Kanelta, ja myöhemmin "Buried Alive"-ottelussa The Rockilta ja Mick Foleylta. Kane (showpainija)
Jacobs aloitti showpainin St. Lousissa CSWA:ssa 1992, jossa hänet tunnettiin kehänimellä Angus King. Jacobs siirtyi sittemmin etelään, jossa hän otti kehänimekseen Doomsday, sekä Chrismas Creaturena USWA:ssa, jossa hän voitti raskaansarjan mestaruuden. Jacobs paini myös Bruiser Mastinona WCW:llä. SMW:ssä hänet tunnettiin Unabombina, jolloin hän voitti Al Snow:n kanssa SMW tag team mestaruuden 1995. Big Show
Paul Wight jätti vuonna 1999 WCW:n, sillä WWF tarjosi hänelle rahakasta kymmenen vuoden sopimusta. 
Wight esiintyi ensi kertaa World Wrestling Federationissa sekaantuessaan Vince McMahonin ja Stone Cold Steve Austinin väliseen teräshäkki-otteluun McMahonin hyväksi. Wight liittyi McMahonin Corporation-ryhmittymään ja hänelle annettiin nimi "Big Show". Myöhemmin hän liittyi Unioniin, jotka olivat Corporationia vastaan, ja myöhemmin Corporate Ministryiä vastaan. Brock Lesnar
Hoganin ja Lesnarin välille käsikirjoitettiin pienimuotoinen vihanpito (feud), mikä auttoi Lesnaria tämän uralla. Lesnar otteli Hogania vastaan eräässä Smackdownissa panoksenaan paikka mestaruusottelussa "Summer Slam" -tapahtumassa. Lesnar "tuhosi" Hoganin tässä matsissa, retuuttaen häntä Bear Hugissa ja iskien häntä ottelun jälkeen tuolilla päähän. Hogan lähetettiin monta kuukautta kestäneelle lomalle. Kane (showpainija)
Kanen hävittyä Van Damin kanssa tag team mestaruutensa Triple H tarjosi Kanelle paikkaa Evolution tallissa ja Raw:n yhteispääjohtaja Steve Austin tarjosi samalla Kanelle tilaisuuden kohdata Triple H WWE:n raskaansarjan mestarudesta, mutta mikäli hän kieltäytyisi Triple H:n tarjouksesta. Raw'n toinen pääjohtaja Eric Bischoff sitä vastoin sanoi Kanen hävitessä mestaruusottelun joutuvan riisumaan naamionsa. Kane myös hävisi ottelunsa Triple H:lle, jonka joukkuekaverit auttoivat voitossa puuttumalla ottelun kulkuun. Tämän jälkeen Kane otteli Van Damia vastaan useaan kertaan vuoden aikana ja voitti hänet enimmäisen kerran SummerSlamissa selätyksellä. Kane voitti myös kahdesti Shane McMahonin muun muassa Survivor Seriesissä. Uudessa roolissa Kane haastoi aluksi kahdesti WWE:n raskaansarjan mestaruudesta aluksi Bill Goldbergia ja sittemmin myös Triple H:ta vastaan, mutta hävisi kummallakin kerralla. 2004 ei mennyt Kanen kannalta menestyksekkäästi ja hän hävisi muun muassa kahdesti haastajan roolissa WWE:n raskaansarjan mestaruuden Chris Benoitille. Big Show
Hän kävi myös vuonna 2006 RAW:ssa ottelemassa Vince McMahonin ja Shane McMahonin kanssa D-Generation X:ää vastaan, mutta kolmikko hävisi ja Vince laitettiin pussaamaan Big Show’n takapuolta. CM Punk
Punkin useat painiottelut Cabanan kanssa johtivat hänet painimaan hetken myös Ring of Honor järjestössä. Helmikuusta 2003 toukokuuhun 2004 Punk kieltäyty painimasta IWA:lle protestoidessaan Ian Rottenin väärinkohtelua Chris Heroa kohtaan. Punk paini sillä välin vuonna 2003 japanilaiselle showpainijärjestölle ZERO-ONE:lle. Palattuaan takaisin IWA:n painimaan ja kommentaattoriksi vuoteen 2005. Hänen viimeinen esiintyminen IWA:ssa oli 2. heinäkuuta 2005, jolloin hän paini kuusikymmentäminuuttia kestäneen ottelun Deliriousia vastaan. Ottelu päättyi tasan. Brock Lesnar
Brock Lesnar otteli 30. joulukuuta 2011 Alistair Overeemia vastaan UFC 141 -tapahtumassa ykköshaastajan paikasta. Lesnar hävisi ottelun tuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä. Ottelun jälkeen Lesnar ilmoitti lopettavansa vapaaottelu-uransa. Shawn Daivari
Shawn Ashraf Daivari (s. 30. huhtikuuta 1984, Minneapolis, Minnesota) joka tunnetaan paremmin paininimellään Khosrow Daivari tai yksinkertaisemmin Daivari, on showpainija. Hän paini World Wrestling Entertainmentissa vuoteen 2008 asti. Persialais-yhdysvaltalainen Daivari tunnetaan myös managerina. Hän on toiminut Muhammed Hassanin, Kurt Anglen, Mark Henryn ja The Great Khalin managerina. Hänet tunnetaan myös nimellä Sheik Abdul Bashir. Hän teki WWE-debyyttinsä 13. joulukuuta vuonna 2004. Daivari otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa 15-vuotiaana. D-Generation X
D-Generation X on otellut Tag Teamina sekä stablena monia muita vastaan. He ovat otelleet esimerkiksi tasoitusottelun Hell In A Cell -ottelussa Vince McMahonia, hänen poikaansa Shane McMahonia ja maailman isointa urheilijaa The Big Showta vastaan. D-Generation X voitti ottelun ja pisti Vince McMahonin pussaamaan The Big Show’n ahteria. Tämä saattaa olla DX:n vaikeimpia ja verisimpiä otteluita McMahonia vastaan sillä Big Show vaikeutti tilannetta paljon. Chris Jericho
Seuraavien kuukausien aikana WWF:ssä WCW- ja ECW-painijat yrittivät juonen mukaan vallata WWF:n. Jericho pysyi WWF:n joukkojen puolella ja pysyi facena (hyvis). Jerichon takinkääntö heeliksi tapahtui, kun hän aloitti kiistan The Rockin kanssa. Jericho voitti Rob Van Damin ottelussa, jonka voittaja sai mestaruusottelun The Rockia vastaan. Jericho kohtasi The Rockin No Mercy -tapahtumassa WCW World Heavyweight -mestaruusottelussa, jonka Jericho voitti Stephanie McMahonin avulla iskettyään The Rockia tuolilla. Seuraavana iltana Jericho ja The Rock unohtivat erimielisyytensä ja voittivat Tag Team -mestaruuden Dudley Boyzilta. Jerichosta tuli siten samanaikaisesti sekä WCW World Heavyweight -mestari että Tag Team -mestari. Hävittyään mestaruuden Testille ja Booker T:lle Jericho ja The Rock jatkoivat kiistaansa. 5. marraskuuta The Rock voitti Jerichon RAW'ssa. Chuck Wepner
Wepner kohtasi uransa aikana monia entisiä tai tulevia maailmanmestareita, kuten George Foreman, Sonny Liston ja Ernie Terrell, mutta silti hänellä oli vaikeuksia päästä haastamaan hallitseva maailmanmestari. Hän onnistui uransa aikana nousemaan korkeimmillaan New Jerseyn osavaltion raskaansarjan mestariksi. Vaikka Wepner ei koskaan voittanutkaan maailmanmestaruusvyötä, muistetaan hänet erityisesti vuonna 1975 käymästään maailmanmestaruusottelusta Muhammad Alia vastaan, johon hän lähti selkeänä altavastaajana. Viinakaupassa työskennellyt Wepner sai suuren ottelupalkkionsa turvin ensimmäistä kertaa elämässään peräti kahdeksan viikon ajan keskittyä pelkästään harjoitteluun tulevaa otteluaan varten, josta muodoistuikin pienoinen yllätys, kun Wepner onnistui kaatamaan Alin yhdeksännessä erässä kerran kanveesiin. Vastoin odotuksia hän kesti ottelussaan Alia vastaan aina sen viimeiseen erään asti, jolloin Ali tyrmäsi hänet. Sylvester Stallone on sanonut, että tuo ottelu ja ennen kaikkea Wepnerin yllättävä nousu odotusten yläpuolelle inspiroi häntä käsikirjoittamaan läpimurtoelokuvansa "Rocky". The Undertaker
Undertakerin Wrestlemania voittoputki katkesi, kun Brock Lesnar selätti hänet kolmannen F5 lopetusliikkeensä jälkeen Wrestlemania XXX:ssä. Brock Lesnar
Brock Edward Lesnar (s. 12. heinäkuuta 1977 Webster, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen showpainija ja vapaaottelija. Ensiesiintymisenä showpainijana Lesnar teki vuonna 2000. Lesnar oli menehtyä akuuttiin paksusuolen umpipussitautiin vuonna 2010. Lesnar asuu nykyään Saskatchewanissa, Kanadassa. Hän on huhtikuusta 2017 lähtien ollut WWE Raw:n raskaansarjan mestari. Roddy Piper
Piper solmi 1996 sopimuksen WCWn kanssa, alkaen kärhämöidä Hollywood (Hulk) Hoganin ja tämän nWo-ryhmittymän kanssa. Hogan ja Piper painivat keskenään Starcadessa, mutta Hoganin WCW World title ei ollut panoksena ottelussa. Ottelussa ei diskauksia tunnettu ja nWo sekaantui siihen, mutta Piper onnistui kuitenkin ottamaan Hoganin tainnutusotteeseen. Hogan ei voinut enää jatkaa kun hän meni tajuttomaksi ja näin Piper voitti ottelunsa. Piper otteli tämän jälkeen vielä lukuisia otteluja WCWssa ja vihoitteli lukuisten WCW-painijoiden kanssa ennen kuin hänen sopimuksensta umpeutui vuonna 2000, eikä sitä uusittu. Chris Jericho
WCW Thunder -ohjelman jaksossa Malenko voitti Jerichon, jolla oli päässään Guerreran maski. Maskin alta kuitenkin paljastui Lenny Lane, jonka Jericho oli lahjonut esittämään itseään. Tämä johti lyhyeen kiistaan Lanen ja Malenkon välillä. 15. maaliskuuta Jericho suostui lopulta painimaan Malenkoa vastaan ja voitti tämän. Malenko joutui näin jättämään ammattilaispainin. Big Show
Big Show palasi SmackDown!-ohjelmaan 9. syyskuuta 2004, sekaantuen Kurt Anglen (joka oli päässyt ylös pyörätuolista ja siirtynyt takaisin painijaksi) ja Eddie Guerreron väliseen "lumberjack"-otteluun (ottelu, jossa kehän ulkopuolella seisoo paljon painijoita vahtimassa, että kukaan ei pakene), tuhoten koko rosterin. Shelton Benjamin
Shelton Benjamin (s. 9. heinäkuuta 1975 Orangeburg, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on amerikkalainen showpainija. Benjamin on 188 senttiä pitkä ja hän painaa 112 kiloa. Hän työskenteli Smackdown!-brändissä ennen kuin lopetti
. Hän aloitti amatööripainin Minnesotan yliopistossa. Ensin hän oli Ohio Valley Wrestlingissä, jossa hän voitti neljä kertaa OVW Souhern Tag Team mestaruudet Brock Lesnarin kanssa kolmesti ja Redd Doggin kanssa kerran. Shelton on voittanut WWE:ssä 3 kertaa Intercontinental mestaruuden, yhdesti United States mestaruuden ja kahdesti WWE Tag Team mestaruudet Charlie Haasin kanssa. Benjaminin lopetusliikkeitä ovat T-Bone Suplex ja Paydirt. Benjamin käytti myös Superkickiä vuosina 2002-2003. Hänet on tunnettu myös " Hulluista " volteistaan, jotka yleensä päättyy outring:iin. Hän on ollut neljässä Money In The Bank tapahtumassa. Evolution (showpaini)
WrestleMania XX -tapahtumassa Evolution voitti Rock 'n' Sock Connection -ryhmän (The Rock (kyseessä oli hänen viimeinen matsinsa) ja Mick Foley) 3 vs. 2 Handicap -matsissa. Päätapahtumassa Triple H hävisi World Heavyweight -mestaruuden Chris Benoitille Triple Threat -ottelussa, johon osallistui myös Shawn Michaels. Backlash -ottelussa Flair hävisi Shelton Benjaminille. Samana iltana Orton puolusti onnistuneesti Intercontinental-mestaruutta Cactus Jackia vastaan Hardcore-matsissa. Päätapahtumassa Benoit säilytti mestaruuden Triple Threat -matsissa, johon osallistuivat myös Triple H ja Shawn Michaels, pakottaen HBK:n luovuttamaan. Bad Bloodissa Hell in a Cell -matsissa Triple H.n ja Michaelsin vihanpito tuli päätökseen Triple H:n voittaessa matsin. Robert Helenius
Kun entinen Euroopan mestari ja Heleniuksen ykköshaastaja Erkan Teper jäi kiinni dopingista, Euroopan ammattinyrkkeilyliitto EBU määräsi Heleniuksen puolustamaan EM-titteliään uusintaottelussa Dereck Chisoraa vastaan. EBU:n asettama takaraja ottelun neuvottelemiselle oli 21. tammikuuta 2016. Neuvotteluissa ei kuitenkaan päästy sopimukseen, joten Helenius luopui EM-tittelistä. CM Punk
Punk paini myöhemmin 2000 lähtien itsenäisessä painijärjestössä IWA Mid-Southissa. Hänellä oli feudi Colt Cabanan ja Chris Heron kanssa. Punk voitti myös IWA Mid-Southin alemman raskaansarjan mestaruuden kahdesti ja raskaansarjan mestaruuden viidesti, voitettuaan muun muassa AJ Stylesin, Colt Cabanan ja Eddie Guerreron. Punkilla oli Chris Heroa vastaan 55 minuuttia kestänyt TLC-ottelu, 93-minuuttinen ottelu paras kolmesta ottelu ja useita 60 minuutin tasapelejä. King Booker's Court
The Great American Bash PPV:ssä King Bookerista tuli uusi World heavyweight mestari voitettuaan Mysterion Chavo Guerreron avulla, joka kääntyi heeliksi. The Great American Bashissa nähtiin myös Finlayn ja Regalin välinen matsi U.S. Mestaruudesta, jonka Finlay voitti Little Bastardin avustuksella. SummerSlam:ssa King Booker hävisi Batistalle diskauksella ja säilytti mestaruutensa. 25. elokuuta SmackDown!ssa King Booker löi Regalin ja Finlayn ritareiksi, joita sitten tuli "Sir" William Regal ja "Sir" Finlay. Samana päivänä oli King Bookerin hovin virallinen perustamispäivä. 29. elokuuta SmackDown!in nauhoiteussa lähetyksessä Finlay hävisi U.S. tittelin Mr. Kennedylle triple threat matsissa, mihin myös Bobby lashley osallistui. Big Show
Kun vuonna 2002 rosterit jaettiin, WWE:n co-owner Ric Flair valitsi Big Show’n RAW:hon. Big Show liittyi muun muassa WWF:hen tulleeseen nWo:hon käännettyään selkänsä Stone Coldille. Big Show feudasi Booker T:n kanssa, kun Booker potkittiin ulos nWo:sta, ja otteli monta ottelua tätä vastaan. James Harris
Harrisin liityttyä World Wrestling Federationiin hän otteli Jake Robertsin kanssa. Tämän aikana kävi ilmi, että Harris pelkäsi käärmeitä, sillä Jake "The Snake" Robertsilla oli joka ottelussa käärme säkissään. Sen jälkeen hän on myös otellut monia tunnettuja painijoita, muiden muassa Hulk Hogania ja The Undertakeria vastaan. Harrisin viimeinen esiintyminen oli Umagaa vastaan WWE Rawissa, jonka Harris hävisi. Harris on myös maininnut pienestä palkastaan: Summerslamissa 1992 Harris otteli Takeria vastaan ja sanoi saaneensa palkkaa 13 000 dollaria, kun taas Taker olisi saanut 500 000 dollaria. Big Show
Big Show saavutti kultaa vyötärölleen, kun voitti Ravenilta WWF Hardcore-mestaruuden, ja puolusti sitä muun muassa Rhynoa vastaan. Alliancen hyökätessä World Wrestling Federationiin Big Show pysyi WWF:n puolella, ja osallistui Survivor Seriesin viiden miehen eliminointijoukkueotteluun, jossa team WWF kohtasi team Alliancen. Team WWF:ään kuului Show’n lisäksi WCW:n mestari The Rock, Kane, Undertaker ja Chris Jericho. Alliancea taas edustivat Booker T, Rob Van Dam, Kurt Angle, Shane McMahon ja WWF:n mestari Stone Cold Steve Austin. Big Show eliminointiin ensimmäisenä ottelussa, kun jokainen Alliancea edustava teki hänelle lopetusliikkeensä. Total Nonstop Action Wrestling
WWE:stä lähteneet painijat ovat usein tavalla tai toisella olleet tekemisissä TNA:n kanssa. Entisistä WWE-painijoista TNA:ssa esiintyvät nykyään muun muassa Kurt Angle, Jeff Hardy ja Mr. Kennedy. Lukuisten muiden painijoiden lisäksi TNA:ssa paini myös WCW-legenda Sting, joka työskenteli yhtiössä vuodesta 2003 vuoteen 2013 asti. Brock Lesnar
Eräässä "Smackdownissa" Hulk Hogan ja The Rock ottelivat "Christiania" ja "Lance Stormia" vastaan joukkuemestaruudesta. Lesnar kuitenkin juoksi paikalle ja teki F5-lopetusliikkeensä Hoganille. Kane (showpainija)
Sitä vastoin vuosi 2005 meni Kanelta menestyksekkäämmin voitettuaan muun muassa Edgen kahdesti, jonka kanssa hänellä oli feudi. Kane liittoutui jälleen Big Show:n kanssa tag team pariksi ja he voittivat marraskuussa 2005 WWE:n tag team mestaruuden Lance Cadelta ja Trevor Murdochilta. Kaksikko voitti myös loppu vuodesta muun muassa John Bradshaw Layfieldin ja Rey Mysterion tag teamin, sekä Batistan ja Rey Mysterion. Kane yritti otella 2006 WWE:n mestaruudesta kuuden painijan Elimination Chamber ottelussa, jonka John Cena lopulta voitti. Huhtikuussa 2006 Kane ja Big Show puolustivat tag team mestaruuttaan WrestleMania 22:ssa Carlitoa ja Chris Mastersia vastaan, mutta menettivät mestaruuden heti Monday Night Raw:ssa Kennylle ja Mikeylle. Tämän jälkeen Kane ja Big Show kohtasivat toisensa kahdesti, mutta molemmilla kerroilla ottelu päättyi tasapeliin. 2007 hävittyään Great Khalille WrestleMania 23:ssa hän kohtasi Great Khalin uudelleen
Battle Royale -ottelussa usean muun painijan kanssa. Great Khalin voitettua hänet julistettiin WWE:n raskaansarjan mestariksi. Kane haastoi sittemmin Batistan kanssa Great Khalin raskaansarjan mestaruudesta Triple-Threat -ottelussa, mutta hävisi ottelun. Elokuussa Kane ja Batista ottelivat yhdessä voitokkaasti Great Khalia vastaan, joka oli muodostanut joukkueen Finlayn kanssa. Kaksikko kohtasi myöhemmin uudelleen Smackdownissa, jolloin Kane ja Batista olivat jälleen parempia. Kane kohtasi Great Khalin vuoden aikana muutaman kerran ja voitti hänet lopulta yksi vastaan yksi ottelussa lokakuussa 2007. Loppu vuodesta Kane muodosti CM Punkin kanssa tag teamin, joka osoittautui menestyksekkääksi, vaikka kaksikko ei vuoden aikana otellut mestaruuksista. He voittivat yhdessä muun muassa Big Daddy V & John Morrison & The Mizin Handicap tag ottelussa ja Deuce & Dominon tavallisessa ottelussa. The Undertaker
21-1 Brock Lesnar (WrestleMania XXX), 2014, singles-ottelu (selätys) Dereck Chisora
Heleniuksen jälkeen Chisora pääsi ottelemaan maailmanmestaruudesta Vitali Klytškoa vastaan, mutta hävisi yksimielisesti pisteillä. Ottelun jälkeisessä lehdistötilaisuudessa Chisora ja David Haye ajautuivat kahakkaan, jonka seurauksena Iso-Britannian nyrkkeilyliitto asetti Chisoran toistaiseksi voimassa olevaan kilpailukieltoon ja saksalainen nyrkkeilyliitto langetti hänelle 75 000 euron sakot käytöksestä. Myöhemmin WBC ensimmäisenä suurista nyrkkeilyliitoista asetti Chisoran elinikäiseen kilpailukieltoon. Oliver McCall
"Atomic Bull" -lempinimellä tunnettu McCall aloitti ammattilaisuransa vuonna 1985 ja nousi hitaasti raskaansarjan huipulle. Hän löi Jesse Fergusonin ja tulevan raskaansarjan mestari Bruce Seldonin, mutta hävisi ottelun Tony Tuckerille ennen kohtaamistaan Lewisin kanssa 1994. Ottelun ensimmäisen erän McCall aloitti aggressiivisesti ja pakotti Lewisin perääntymään. Toisessa erässä hän voitti oikean käden lyönnillä, kun Lewis putosi kanveesiin ja nousi ennen kuin tuomari ehti laskea kymmeneen. Lewis näytti niin sekavalta, että tuomari keskeytti ottelun. McCallin voitto Lewisistä merkitsi myös nyrkkeilypromoottori Don Kingin menestystä. Hänen nyrkkeilijänsä eivät olleet voittaneet raskaansarjan mestaruutta sitten Mike Tysonin menetettyä sen vuonna 1990. Oliver McCall nyrkkeili 45 vuoden ikäistä entistä mestari Larry Holmesia vastaan voittaen ottelun pistein 115-112 115-114, ja 114-113 ennen palaamista Lontooseen, jossa hän kohtasi Frank Brunon vuonna 1995. McCall hävisi ottelun tuomariäänin täysien erien jälkeen. Larry Holmes
Amatööriurallaan Holmes otteli 22 ottelua ja saavutti 19 voittoa. Hän toimi raskaansarjan maailmanmestari Muhammad Alin harjoituskumppanina ennen siirtymistään ammattilaiseksi vuonna 1973. Voitettuaan 27:nnessä ammattilaisottelussaan Las Vegasissa 25. maaliskuuta vuonna 1978 Earnie Shaversin 12-eräisessä kamppailussa kaikin tuomariäänin hän pääsi haastamaan maailmanmestari Ken Nortonin WBC-liiton raskaansarjan mestaruudesta. Brock Lesnar
Lesnar lähti pelaamaan amerikkalaista jalkapalloa Minnesota Vikings -joukkueen harjoitusleirille haluten lopettaa uransa painijana. Lesnarin ura jalkapalloilijana ei kuitenkaan toiminut ja pian hänet nähtiinkin esiintymässä NJPW:ssä. 8. lokakuuta 2005 Lesnar voitti "IWGP Heavyweight" -mestaruuden. Bryan Danielson
8. päivä helmikuuta 2016 Danielson ilmoitti syyksi lopettamiseen ovat useat vakavat aivotärähdykset Danielsonin 16-vuotisen showpainiuran aikana. Lääkärit olivat kertoneet hänelle muutamaa viikkoa aikaisemmin aivovammasta, joka estäisi täysipainotteisen showpainin jatkamista.
All Pro Wrestling Bruce Lee
Leen uusi periaate ja kamppailutyyli syntyi vuonna 1967, sen jälkeen, kun "The Green Hornet" -televisiosarja sai päätöksensä. Lee jäi ilman töitä ja perusti uuden itsepuolustuskoulun The Jun Fan Institute of Gung Fu. Kiistanalainen ottelu Wong Jack Mania vastaan antoi vaikutteita Leen filosofiaan kamppailulajeista. Leen mielestä hänen ottelunsa kesti liian kauan, eikä hän kyennyt käyttämään potentiaaliaan Wing Chunin tekniikoilla. Hänen mielestään perinteiset kamppailulajit olivat liian joustamattomia ja kaavamaisia, jotta ne olisivat käytännöllisiä katutappelussa. Lee päätti perustaa järjestelmän, joka painottaisi käytännöllisyyttä, notkeutta, nopeutta ja tehokkuutta. Hän alkoi käyttää aluksi erilaisia harjoitusmenetelmiä, kuten painonnostoa voiman harjoittamiseen, juoksemista kestävyyden lisäämiseen ja venyttelyä notkeuteen. Hän lisäsi useiden muiden lajien tekniikoita tyyliinsä, kuten miekkailijoiden liikehdintää ja nyrkkeilyn perustekniikoita. Big Show
Kun SmackDown!iin järjestettiin RAW:n Edgen ja SmackDown!in silloisen World Heavyweight-mestarin Batistan välinen ottelu, sekaantuivat Big Show ja Kane siihen, auttaen Edgen voittoon, yrittäen todistaa RAW:n paremmuutta SmackDown!iin nähden. Big Show
13. huhtikuuta Big Show siirtyi takaisin RAW:n WWE Draftissa. Backlashissä Big Show sekaantui John Cenan ja Edgen väliseen World Heavyweight mestaruusotteluun ja heitti Cenan Chokeslamilla valospotin läpi. Big Show kohtasi Cenan Judgment Dayssä ja Extreme Rulesissa. Hän kuitenkin hävisi kummatkin ottelut.
Night of Championsissa hän korvasi Edgen Chris Jerichon Tag Team parina ja tuli näin ollen yhdistetyksi Tag Team mestariksi. Jericho ja Big Show voittivat Cody Rhodesin ja Ted DiBiasen. Summerslamissa kaatui Cryme Tyme, Breaking Pointissa MVP ja Mark Henry ja Hell In A Cellissä Batista ja Rey Mysterio. Bragging Rightsissa Show osallistui Team RAW vs. Team Smackdown otteluun. Ottelussa Big Show petti Team Rawin ja iski Kofi Kingstonille KO Punchin. Seuraavassa Rawissa hän kertoi että Smackdownin GM Theodore Long oli luvannut hänelle World Heavyweight mestaruusmatsin, jos Show auttaisi Team Smackdownin voittoon. Hän kohtasi Survivor Seriesissä silloisen mestarin Undertakerin ja Tag Team parinsa Chris Jerichon. Undertaker vei voiton, kun hän sai Big Show’n luovuttamaan Hell's Gateen. WWE TLC:ssä JeriShow menetti Unified Tag Team mestaruudet D-Generation X:lle. 8. helmikuuta 2010 Big Show voitti jälleen Unified Tag Team mestaruudet tällä kertaa The Mizin kanssa triple threat elimination tag team matsissa, jossa olivat mukana myös mestarijoukkue DX ja Straightedge Society(CM Punk ja Luke Gallows). Wrestlemaniassa ShoMiz puolusti mestaruuksiaan John Morrisonia ja R-Truthia vastaan. He voittivat, kun Big Show iski KO Punchin Morrisonille. Unforgiven (2002)
Päätapahtuma matsina nähtiin Brock Lesnarin (mestari) ja The Undertakerin (haastaja) välinen ottelu WWE Mestaruudesta, joka päättyi tupla diskaukseen. Tapahtumassa World Heavyweight Mestaruutta puolusti ensimmäistä kertaa PPV:ssä Triple H, joka sai vastustajakseen Rob Van Damin. Triple H säilytti mestaruutensa Ric Flairin avustuksella, mikä oli Evolutionin alku. The Great American Bash (2006)
"Pääfeudi", mikä johti The Great American Bashiin oli Rey Mysterion ja King Bookerin välillä, jotka taistelivat World Heavyweight -mestaruudesta. 7. heinäkuuta SmackDown!ssa, Bookerista tuli ykkös haastaja World Heavyweight -mestaruudesta, kun hän eliminoi viimeisenä Matt Hardyn ja William Regalin battle royalissa. Myöhemmin samana iltana, Booker ja hänen vaimo, Queen Sharmell hyökkäsivät Mysterion kimppuun kulissien takaisella tilalla. Seuraavan viikon SmackDown!ssa, Mysterio kohtasi William Regalin, joka oli Bookerin hovin jäsen. Booker, joka oli kommentoimassa ottelua, sekaantui otteluun ja yritti käydä Mysterion kimppuun. Mysterio kuitenkin pääsi niskan päälle ja voitti Regalin selätyksellä. Ottelun jälkeen. Mysterio iski Bookerille 619:n ja seated sentonin. 21. heinäkuuta SmackDown!ssa, Mysterio voitti Bookerin ei-titteli ottelussa iskettyään hänelle 619:n ja Chavo Guerreron sekaannuttua otteluun. Brock Lesnar
Lesnar harjoitteli vapaaottelua entisen UFC-mestari Pat Miletichin opastuksella ja teki debyyttinsä Hero's ja EliteXC -järjestöjen yhteisjärjestämässä tapahtumassa "Dynamite!! USA". Samassa tapahtumassa ottelivat myös Royce Gracie ja Kazushi Sakuraba vastakkain, jotka olivat tapahtuman toinen pääottelu. Lesnar kohtasi pääottelussa entisen judokan Kim Min-soon, joka oli ennen ottelua otellut vapaaottelussa tilastolla 2–5. Lesnar voitti kamppailun luovutuksella minuutin jälkeen, kun Min-soo luovutti Lesnarin lyönneistä matolla. Big Show
Ennen Mayweatherin kohtaamista Big Show otteli esim. toista nyrkkeilijää Brandon Hilliä vastaan voittaen hänet ylivoimaisesti. Kun oli Big Show’n ja Mayweatherin punnituksen aika, Big Show kutsui omat taustajoukkonsa ja kehän ympärille saapui monia showpainijoita. Lopuksi Big Show heitti Mayweatherin ulos kehästä. Lex Luger
Lawrence Wendell Pfohl (s. 2. kesäkuuta 1958 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut showpainija. Hänet tunnettiin painikehässä nimellä Lex Luger. Hän teki ensiesiintymisensä World Wrestling Federationissa vuonna 1985. Hänen merkittävimpiä otteluitaan ovat muun muassa Royal Rumble -ottelu vuonna 1994. Ottelu päättyi Lugerin ja Bret Hartin molempien tiputtua kehästä. Luger on 193cm pitkä ja painaa 124 kiloa. Big Show
Draft 2010 tapahtuman alussa Big Show ja The Miz hävisivät Tag team vyöt Hart Dynastylle. Ottelun jälkeen Show hyökkäsi Mizin kimppuun syyttäen tätä häviöstä jolloin Big Show kääntyi faceksi (hyvis). Seuraavassa Smackdownissa Theodore Long sopi Big Show’n ja Jack Swaggerin välille mestaruusmatsin World Heavyweight Championshipista WWE Over the Limittiin. 7. toukokuuta Show hyökkäsi Swaggerin ja Kanen välisen ottelun jälkeen tekemällä Swaggerille chokeslamin kuulutus pöydälle. Seuraavan viikon SmackDownissa hän tuhosi Swaggerin kaikki palkinnot, mitkä hän oli vuosien varrella saavuttanut. Over The Limitissä Big Show voitti Swaggerin diskauksen takia, mikä tarkoittaa sitä että Swagger säilytti World Mestaruuden. 27. toukokuuta SmackDown jaksossa Teddy Long ilmoitti Big Show’n olevan automaattisesti jatkossa WWE:n uudessa PPV:ssä WWE Fatal 4-Way:ssä Swaggeria vastaan 4 miehen matsissa, koska Swagger hävisi diskauksella Over The Limitissä. Muut miehet olivat Rey Mysterio ja CM Punk. Brock Lesnar
WWE ja Lesnar solmivat yksivuotisen sopimuksen, johon kuuluu WrestleMania 29. Lesnar tekee vähintään kaksi esiintymistä kuukaudessa, ja Manian lähestyessä esiintymiset lisääntyvät. Tällä hetkellä uskotaan, että Brock tulee tekemään 30-35 esiintymistä seuraavan vuoden aikana. Big Show
Paul Wight päätyi showpainin pariin tavattuaan suosikkinsa Hulk Hoganin. Hoganin ensimmäinen ajatus oli saada Wight painikehään, koska tämä muistutti suuresti Hoganin edesmennyttä ystävää, André the Giantia. Wight sai nimen "The Giant", ja hänet esiteltiin yleisölle Andrén kadonneena poikana (André ja Big Show eivät oikeasti ole sukulaisia). Ensimmäisessä ottelussaan vuonna 1995 hän kohtasi Halloween Havoc-PPV:ssä Hulk Hoganin, ja voitti tältä WCW World titlen. The Giant murskasi tämän jälkeen WCW:n suuria tähtiä, kuten Ric Flairin ja Stingin. Hogan voitti mestaruuden takaisin The Giantilta vuoden 1996 Hog Wild-tapahtumassa, käännyttyään heeliksi. The Giant taisteli ensin Hoganin new World orderia vastaan, mutta liittyi lopulta nWo:n riveihin. Big Show
Ennen Wrestlemaniaa Big Show otteli 4 vs. 4 ottelussa. Toisessa tiimissä olivat Ric Flair, Triple H, Shawn Michaels ja John Cena. Ja toisessa tiimissä olivat Randy Orton, Big Show, JBL ja Umaga. Ottelu ei sujunut ongelmitta. Ensin ottelua tuli häiritsemään Finlay jolloin JBL lähti tappelemaan Finlayn kanssa. Sitten tuli Batista ja Umaga alkoi tappelemaan Batistan kanssa. Big Show’n ollessa kehävuorossa Orton huuteli ja määräili Big Show’lle jolloin Big Show raivostui ja teki Ortonille chokeslamin ja lähti pois. Don King
Suuren mittakaavan otteluiden järjestämisen lisäksi King kokosi 1970-luvulla oman tallinsa nimiin nimekkään joukon tuon ajan huippunyrkkeilijöitä kuten Larry Holmes, Wilfred Benitez, Roberto Duran, Salvador Sanchez, Wilfredo Gómez ja Alexis Arguello. Seuraavina vuosikymmeninä hänen haaviinsa tarttui lisää aikojensa ehdottomia huippunimiä kuten Mike Tyson, Evander Holyfield, Julio César Chávez, Aaron Pryor, Bernard Hopkins, Ricardo Lopez, Felix Trinidad, Terry Norris, Carlos Zarate, Azumah Nelson, Andrzej Gołota, Mike McCallum ja Meldrick Taylor. Revenge of the Giant
Suomen raskaansarjan hallitsevan mestarin 105-kiloisen Juho Haapojan piti kohdata WBO-liiton entisen mestari Lamon Brewsterin kahdeksaneräiseksi kaavaillussa kamppailussa. Punnituksessa Brewster painoi 106 kiloa. Haapoja olisi ollut ensimmäinen suomalaisiskijä, joka kohtaa entisen raskaansarjan mestarin. Miesten välinen kamppailu peruuntui. Nikolai Volkoff
Kaksikko paini jälleen yhdessä vuonna 1987 järjestetyssä WrestleMania III -tapahtumassa, jossa kohtasivat "The Killer Bees" -ryhmän. Peruzović ja Sheik voittivat diskauksella alta kuuden minuutin. Peruzović paini vielä muutaman vuoden, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1992. Tämän jälkeen hän on kuitenkin tehnyt satunnaisesiintymisiä, joista kuuluisin lienee vuoden 2001 WrestleMania X-Seven. Tässä tapahtumassa hän osallistui "Gimmick Battle Royal" -otteluun, jossa oli mukana 18 muutakin legendaarista tähteä. Hänen kumppaninsa Iron Sheik voitti tuon matsin. Mark Hunt
2016 Hunt kohtasi Frank Mirin viikkoa ennen 42-vuotissyntymäpäiväänsä. Hän voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ja ansaitsi illan suoritus bonuksen voittonsa myötä. Heinäkuussa Hunt kohtasi UFC 200 -tapahtumassa Brock Lesnarin. Hän hävisi ottelun tuomariäänin, mutta tulos mitätöitiin, kun viikkoa myöhemmin Yhdysvaltain antidopingtoimikunta kertoi Lesnarin jääneen kiinni dopingista 28. kesäkuuta 2016 ennen ottelua tehdyssä testissä. Giant Gonzáles
Gonzáles ei saavuttanut painiurallaan mestaruuksia, mutta hänet kuitenkin muistetaan kaikkien aikojen suurimpana painijana. Painiuransa jälkeen hän näytteli muutamissa elokuvissa. Hän palasi Argentiinaan vuonna 1995 ja sairasti diabetesta. Cain Velasquez
Tammikuussa 2013 hänet listattiin maailman parhaaksi raskaan sarjan vapaaottelijaksi. Hän voitti UFC:n raskaansarjan mestaruuden ensimmäisen kerran kukistamalla Brock Lesnarin UFC 121 -tapahtumassa. Shelton Benjamin
Shelton teki sopimuksen syyskuussa 2002. Hän liittyi WWE:n SmackDown! brändiin joulukuun 26. päivä. Benjamin muodosti Team Angle:n Charlie Haasin ja Kurt Anglen kanssa. Heidän ensimmäinen virallinen ottelu oli 2. tammikuuta 2003 Edgeä ja Chris Benoitia vastaan. Heidän jatkuva riita Benoitin kanssa johti No Way Outiin asti, jossa Chris Benoitin joukkuetoveri oli Brock Lesnar. Benoit & Lesnar voittivat Team Anglen melkein vartin kestoisessa tasoitusottelussa. Ennen tätä he olivat jo voittaneet WWE Tag Team Championshipit 4. helmikuuta. WrestleMania XIX:ssä he säilyttivät mestaruutensa, mutta hävisivät tittelinsä Judgement Dayssä, joka oli tikapuumatsi. Kurt Angle lähti joukkueesta 12. kesäkuuta ja uhmasi antaa heille potkut. Joukkueen nimi vaihdettiin The World Greatest Tag Teamiksi. 1. heinäkuuta The World Greatest Tag Team voitti WWE Tag Team mestaruudet udelleen, mutta hävisivät mestaruudet 18. syyskuuta Los Guerreroseilla ja samana päivänä Benjamin joutui sivuun loukattuaan polvensa. Hän oli noin kuukauden sivussa, mutta parivaljakko taisteli vasta WrestleMania XX:n Fatal Four-Way matsissa WWE Tag Team tittelistä, mutta menestyksettä. Dave Bautista
Batista tavoitteli tähän aikaan maailmanmestaruuksia ja kohtasi sekä ECW-mestari Big Show’n ja World Heavyweight -mestari King Bookerin SummerSlamissa ja "SmackDown!"issa. Batista voitti SummerSlamin ottelun, mutta ei mestaruutta, sillä ottelu päättyi diskaukseen. "SmackDown!" -ottelussa pari viikkoa myöhemmin, Booker säilytti mestaruutensa kätyreidensä William Regalin ja Finlayn avulla. Ruslan Tšagajev
Tšagajevin piti otella 30. toukokuuta 2009 Suomessa järjestetyssä Revenge of the Giant -ottelutapahtumassa. Ottelu peruuntui Tšagajevin B-hepatiitin vuoksi. Ottelutapahtuman perumisen jälkeen nyrkkeilytallit Sauderland ja Universum ajautuivat erimielisyyksiin keskenään. Don King on vaatinut WBA-liittoa poistamaan Tšagajevilta oikeudet WBA-liiton mestaruusvyöhön. Tšagajev on todennut että hän aikoo pitää itsensä kunnossa odottaessaan WBA-liiton päätöstä asiasta. Universum-tallin promoottori Klaus-Peter Kohl antoi negatiivista palautetta Valujevista todeten tämän olevan maailman suurin pelkuri. Hulk Hogan
Hoganin oli alun perin tarkoitus palata lomaltaan jo vuoden 2002 marraskuussa Survivor Seriesiin ottelemaan Brock Lesnaria vastaan WWE:n mestaruudesta. Ongelmaksi muodostui kuitenkin ottelun lopetus. Hogan olisi halunnut voittaa mestaruuden vielä kerran urallaan, kun taas Vince McMahon halusi Hoganin häviävän. Lopulta Hogan ja Vince sopivat, että Hogan palaa vasta vuoden vaihteen jälkeen. Myöhemmin Off the Record -ohjelmassa Hogan kertoi, että hänellä ei olisi ollut ongelmaa hävitä Lesnarille. Hän kuitenkin totesi, että koska hän oli jo hävinnyt Lesnarille kerran, toinen häviö maksaisi hänelle suuren osan hänen uskottavuudestaan. Kurt Angle
Olympiavoiton jälkeen Angle siirtyi ammattilaiseksi showpainin puolelle, jossa hän on paininut muun muassa monta tunnettua painijaa vastaan, kuten: Triple H, Steve Austin, Undertaker ja Big Show. Lisäksi Angle oli paininut John Cenaa vastaan Cenan tehdessä debuuttia WWE:hen. Kurt Anglen yksi tunnetuimmista painiotteluista oli ottelu Shawn Michaelsin kanssa Wrestlemania 21:ssä. Angle voitti tammikuussa 2006 World Heavyweight Champion -tittelin voitettuaan 20:n miehen Battle Royal -ottelun siirtyen samalla RAW'sta Smackdowniin. Angle puolusti mestaruuttaan onnistuneesti The Undertakeria ja Mark Henryä vastaan häviten sen lopulta Rey Mysteriolle WrestleMania 22:ssa Triple Threat -ottelussa, jossa kolmas ottelija oli Randy Orton. CM Punk
Brooks aloitti showpainin Backyard wrestling järjestössä Lunatic Wrestling Federationissa veljensä Mike Brooksin ja ystävänsä kanssa 1990-luvulla. Brooks alkoi käyttämään ensimmäistä kertaa CM Punk nimeä, kun hänet otettiin The Chick Magnets tag team ryhmään ottelemaan CM Venomin kanssa. Jätettyään Lunatic Wrestlingin Punk päätyi harjoittelemaan Steel Dominion showpainikouluun Chicagossa, jossa häntä opettivat Ace Steel, Danny Dominion ja Kevin Quinn. Harjoittelun aikana Punk paini Steel Domain Wrestlingissä, Minnesotan osavaltiossa. Punk tapasi Steel Domainissa Scott Coltonin, joka myöhemmin otti paininimekseen Colt Cabana. Kaksikosta tuli hyvät ystävät ja viettivät suurimman osan uran alkuajoista samoissa painijärjestöissä otellen toisiaan vastaan ja samalla puolella. Mike Tyson
Tyson otteli ainoastaan kerran vuonna 2001; hän voitti Brian Nielsenin keskeytyksellä 7. erässä. Tysonin oli tarkoitus otella Lennox Lewisin kanssa vuonna 2002 Nevadassa, mutta Nevadan nyrkkeilykomissio ei antanut Tysonille lupaa otella johtuen Tysonin mahdollisesta osallisuudesta seksuaalirikoksiin. Ottelu järjestettiin lopulta kesäkuussa Memphisissä, Tennesseessä. Tyson hävisi yksipuolisen ottelun tyrmäyksellä 8. erässä. Ottelussa oli panoksena Lewisin WBC, IBF, ja IBO liittojen vyöt. Amatööreinä ollessaan Lewis, ja Tyson olivat sparranneet keskenään vuonna 1984. Kaksi vuotta ennen ottelua, vuonna 2000 kohdattuaan Lou Savaresen, Tyson oli sanonut Lewisille: "I want your heart, I want to eat your children." Lewis dominoi ottelua ja tyrmäsi Tysonin 8. erässä. Chuck Wepner
Seuraavaksi Wepner kohtasi tulevan maailmanmestarin George Foremanin, joka oli voittanut olympiakultaa raskaassa sarjassa ja otellut ammattilaisurallaan vasta kolme ottelua. Wepner hävisi nuorelle nyrkkeilijälle kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä silmäkulmansa auettua. Wepner on myöhemmin myöntänyt yllättyneensä siitä, miten voimakas Foreman oli. 29. kesäkuuta 1970 Wepner kohtasi entisen maailmanmestarin Sonny Listonin tämän uran viimeisessä ottelussa. Liston voitti kymmenennessä erässä teknisellä tyrmäyksellä. Wepner kävi ottelun aikana viidennessä erässä ensimmäisen kerran kanveesissa Listonin voimakkaan vartaloiskun takia. Yhdeksännen erän jälkeen tuomari keskeytti ottelun, kun Wepnerin kasvoihin oli auennut monia verta vuotavia haavoja. Ottelun jälkeen Wepner harkitsi ensimmäistä kertaa uransa aikana lopettamista, koska katsoi tulleensa kunnolla lyödyksi. Hän keskusteli asiasta managerinsa kanssa ja he päättivät pitää taukoa nyrkkeilystä. Mietittyään asiaa tarkkaan päätti Wepner antaa lajille vielä mahdollisuuden. Kane (showpainija)
Kanesta tuli loputa WWF:n maailman raskaansarjan mestari voitettuaan Steve Austinin kesäkuussa 1998 King of the Ring tapahtumassa. Hän kuitenkin menetti mestaruutensa uusintaottelussa Austinia vastaan Monday Night Raw:ssa päivää myöhemmin selätyksellä. Heinäkuussa 1998 Kane otteli jälleen tag team otteluusa Mankindin parina. Kaksikko kohtasi Billy Gunnin ja Road Doggin, joilta he voittivat WWF:n tag team mestaruuden. Heidän uusintaottelu päättyi tasapeliin, jonka jälkeen Kane ja Mankind puolustivat mestaruuttaan toisen kerran Fully Loaded tapahtumassa. Kaksikko menetti mestaruutensa Steve Austinia ja Undertakeria vastaan. Kaksikon ottelut eivät sujuneet enää entiselleen ja he hävisivät muun muassa Owen Hartille ja Rocky Maivialle. Kane ja Mankind saivat lopulta uuden mahdollisuuden otella tag teamin mestaruudesta voitettuaan Billy Gunnin ja Road Doggin uudelleen. Elokuussa 1998 Kane ja Mankind voittivat toisen kerran tag team mestaruuden hallitsevilta mestareilta Animalilta ja Hawkilta Sunday Night Heatissa. Mestaruuden jälkeen Kane muodosti lyhytkestoisen tag team joukkueen Undertakerin kanssa. Sitä ennen Kane voitti Euroopan mestaruuden syyskuussa 1998 D-Lo Brownia vastaan hylkäyksellä. Sittemmin Kane ja Undertaker voittivat muun muassa Animal ja Drozin, sekä Billy Gunnin ja Steve Austinin. Kaksikko myöhemmin kohtasi WWF:n hallitsevan raskaansarjan mestarin Steve Austinin mestaruusottelussa, jonka he voittivat yhteisellä selätyksellä. Tulos kuitenkin mitätöitiin tämän vuoksi, jonka jälkeen Kane kohtasi Undertakerin mestaruudesta, jota Austin tuomaroi. Ottelu päättyi tasan, jonka myötä mestaruus jätettiin avoimeksi. Sittemmin lokakuusta lähtien Kane kohtasi useaan kertaan Austinin ja Undertakerin nelinottelussa, joissa Kane oli usean häviävänä osapuolena. Elokuussa 1999 Kane voitti X-Pacin kanssa tag team mestaruuden Bradshaw:ta ja Faarooqin joukkuetta vastaan. He kuitenkin menettivät mestaruuden SummerSlamissa elokuussa 1999 Big Show:lle ja Undertakerille. Kane ja X-Pac haastoivat Big Show:n ja Undertakerin uusintaotteluun kahdesti, mutta hävisivät molemmilla kerroilla. Syyskuussa 1999 Kane oli ottelemassa Unforgiven tapahtumassa Six-Pack Challengessa WWF:n maailman raskaansarjan mestaruudesta, jonka voitti Triple H. Kane sai tämän jälkeen vielä kahdesti mahdollisuuden haastaa mestaruuksista vuoden 1999 puolella. Aluksi hän kuitenkin hävisi Hardcore mestaruuden Big Boss Manille marraskuussa 1999 ja sen jälkeen Big Show:ta vastaan käyty WWF:n maailman raskaansarjan mestaruudesta päättyi tasapeliin joulukuussa 1999. Sittemmin Kane nähtiin 2000-vuosikymmenellä muutaman kerran haastamassa mestaruuksista, kuten heinäkuussa Rishia ja Val Venista vastaan WWF:n Intercontinental mestaruudesta ja syyskuussa Fatal 4-Way ottelussa raskaansarjan mestaruudesta, jossa olivat Chris Benoit, Undertaker ja The Rock Kanen lisäksi. Hän haastoi vielä toisen kerran mestaruudesta marraskuussa 3-Way ottelussa, jossa olivat myös Kurt Angle ja Triple H. Heti perään Kane otteli myös WWF:n Hardcore mestaruudesta Steve Blackmania vastaan, mutta kuten edellisten mestaruusotteluiden tavoin Kane hävisi kaikki. Money in the Bank
Money in the Bank on WWE:n showpainisarjoissa käyty ottelumuoto, jossa kuudesta kymmeneen painijaa tavoittelee tikkailla korkealla katosta roikkuvaa salkkua, joka kätkee sisäänsä yleensä sopimuksen. Money in the Bankin on kehittänyt entinen WWE Heavyweight -mestari Chris Jericho. Ottelu järjestetään kerran vuodessa Money in the bank-nimisessä showssa. Ottelun ideana on saada kehän yläpuolella roikkuva salkku. Salkun saaja voi haastaa WWE Champion:in tai World Heavyweight Championship:in, milloin tahansa, missä tahansa ja missä ottelumuodossa tahansa. Rob Van Dam on ainut Money in the Bank voittaja, joka on ilmoittanut etukäteen milloin käyttää salkkunsa. 30. maaliskuuta 2008 WrestleMania 24:ssa käytiin Money in the Bank -ottelu jonka voitti entinen ECW:n mestari CM Punk. Ottelumuoto on äärimmäisen raaka, loukkaantumisia tapahtuu usein, vaikka ottelut ovat ennalta sovittuja. FMW
Elokuussa vuonna 1990 Onita otteli ensimmäisessä räjähtävässä piikkilanka ottelu(exploding barbed wire match) Tarzan Goton kanssa, jonka seurauksena alkoi pienien "roskapaini" organisaatioiden välinen vallankumous japanissa. Silloin Onita palkkasikin hardcore painin kovimpia nimiä FMW:hen kuten Mr.Pogo, Mitsuhiro Matsunaga, Super Leather(Leatherface) ja Kintaro Kanemura. Vuonna 1995 Onita otteli uransa viimeisen ottelun nuoren tähden kanssa nimeltä Hayabusa ja ottelumuotona oli räjähtävä kehä, piikkilanka häkki-ottelu. Tämä johti FMW:n sisäiseen vallankumoukseen, jota kutsuttiin Neo FMW:ksi, jossa tähdet kuten Masato Tanaka, The Gladiator ja Ricky Fuji ottelivat lennokkaampia ja nopeatahtisempia otteluita. Hayabusasta tuli FMW:n päätähti voittaen mestaruuden useita kertoja otellen melkein jokaista painijaa vastaan. FMW tunnetaan muöskin sen naispainijoista, jotka olivat tyyliltään myös rajumpia hardcore painijoita. Tunnetuin FMW:n naisista oli Megumi Kudo, joka olikin oman aikansa parhaimmistoa. All Japan Women's Pro-Wrestling promootion painijat pelkäsivät FMW:n naisia niin paljon, että promootioiden välisiä otteluita ei nähty, mutta FMW:n naiset olivat menestyksekkäitä otteluissa FMW:n ja LLPW:n sekä LPW:n välillä. Silloin FMW solmi sopimuksen pitää Suurshow joka toukokuun viides päivä Kawasaki Stadiumilla. Brock Lesnar
3. huhtikuuta 2017 Lesnar voitti WWE Universal mestaruuden hallitsevaa mestaria Bill Goldbergiä vastaan WrestleMania 33 -tapahtumassa. Hän puolusti ensimmäisen kerran mestaruuttaan heinäkuussa 2017 voittamalla Samoa Joen. Kaksikko kohtasi myöhemmin myös elokuussa toisensa, jolloin Lesnar oli jälleen voittava osapuoli. Lesnar puolusti mestaruuttaan seuraavan kerran 20. elokuuta "SummerSlam" -tapahtumassa, jossa hän kohtasi Roman Reignsin, Samoa Joen ja Braun Strowmanin. Lesnar loukkaantui ottelun alussa, mutta palasi pian takaisin ja voitti ottelun selättämällä Reignsin. Hardy Boyz
Hardyt pääsivät nykypäivän merkittävimmän painiorganisaation WWE:n palkkalistoille vuonna 1998. Myöhemmin he nousivat kuuluisiksi ja kävivät likimain legendaarisia feudeja eli juonikuvioita Dudley Boyzia, Edgeä & Christiania sekä Brock Lesnaria vastaan. Nelson Frazier Jr.
Vuonna 2007 hän siirtyi ECW:hen ja alkoi käyttää nimeä Big Daddy V. Sittemmin hän ystävystyi Mark Henryn kanssa ja he perustivat Tag Teamin. Big Daddy V yritti vuoden 2007 aikana tavoitella ECW:n mestaruutta CM Punkilta. Sen jälkeen vuonna 2008 hän yritti muun muassa päästä Money In The Bank Ladder Matsiin Wrestlemania 24:ssä. Karsinta ottelu oli CM Punkia vastaan ja BDV hävisi uloslaskulla. Big Show
Big Show voitti jopa Royal Rumble-ottelun, mutta tulos muutettiin myöhemmin. Lopulta Big Show onnistui voittamaan The Rockin, joka painaa 118 kg ja ansaitsi paikkansa WrestleManian mestaruusotteluun, joka monen mutkan kautta päätyi 4 miehen otteluksi. Otteluun ottivat osaa Show’n lisäksi Triple H, Mick Foley ja The Rock. Big Show päätyi kuitenkin ensimmäiseksi eliminoiduksi kyseisessä ottelussa. Tämän jälkeen Big Show otteli Backlash-PPV:ssä Kurt Anglea vastaan pukeutuneena kuten Hulk Hogan, ja kutsui itseään "The Showsteriksi". Tämän jälkeen Big Show lähetettiin Ohio Valley Wrestlingiin treenaamaan itseään parempaan kuntoon ja kehittämään taitojaan. Brock Lesnar
Brock Lesnar on myös tehnyt ehkä kaikkien aikojen suurimman suplexin, hän heitti Big Show’n kulmasta ja kehä meni rikki. Donovan Ruddock
Ruddock nyrkkeili ammattilaisena vuodesta 1982 vuoteen 2001 voittaen urallaan mm. kahdesti Kanadan raskaansarjan mestaruuden. Ruddock ei ikinä otellut suurten liittojen maailmanmestaruudesta, mutta kohtasi siitä huolimatta urallaan useita raskaansarjan tulevia tai entisiä maailmanmestareita, kuten esimerkiksi Mike Tysonin, James "Bonecrusher" Smithin, Tommy Morrisonin sekä Lennox Lewisin. Mark Henry
Henry palasi WWF:n SmackDown-brändiin, ja siellä hän otteli Testin, Kurt Anglen, Chris Jerichon ja Brock Lesnarin kanssa. Tämän jälkeen Henry palasi OVW:hen. Dwayne Johnson
Epäonnistuneen jalkapallouransa jälkeen Johnson halusi showpainijaksi. Hän oli tuolloin 23-vuotias. Hän pyysi isäänsä opettamaan häntä ja alkoi työskennellä aluksi pienissä Carny turnauksissa. Vuotta myöhemmin hän pääsi tryoutille WWF-organisaatioon Pat Pattersonin avulla. Johnson otteli voitokkaasti muun muassa Steve Lombardia vastaan, mutta hävisi Chris Candidolle ja Owen Hartille. Sittemmin hän solmi sopimuksen USWA:n kanssa, jossa hän paini nimellä ”Flex Kavana/Flex Cavanah”. Kilpaillessaan USWA:ssa Johnson voitti USWA World Tag Team Championship parijoukkuemestaruuden Bart Sawyerin kanssa kahdesti kesällä 1996. Big Show
WrestleMania 22:ssa Big Show ja Kane puolustivat mestaruuttaan Chris Mastersia ja Carlitoa vastaan, säilyttäen kullan yhä vyötäröllään, mutta Wrestlemanian jälkeisessä RAW:ssa he hävisivät sen Spirit Squadille. Kane ja Big Show saivat myös uusintaottelun, mutta Kane sekosi ja tuhosi jokaisen kehässä olevan. Kun Big Show kysyi, onko Kanella kaikki hyvin, Kane vastasi, että ei ole, ja ryhtyi tuijottamaan Big Show’ta, joka yritti rauhoitella Kanea. Kane kuitenkin tönäisi Show’ta, joka tönäisi takaisin. Kane iski kätensä Show’n kurkkuun, aikoen iskeä chokeslamin. Show yritti ensin saada Kanen kättä irti, mutta iski sitten oman kätensä Kanen kurkkuun. Kane kuitenkin työnsi sormensa Big Show’n silmiin ja iski yli 200-kiloiselle Show’lle chokeslaminsa. Big Show
Paul Wight (s. 8. helmikuuta 1972), paremmin tunnettu nimellä The Big Show, on yhdysvaltalainen showpainija, joka on saanut huomiota suuren kokonsa vuoksi. Hänen pituutensa on 213 senttiä ja painoa on reilut 200 kiloa. Hänen lopetusliikkeitänsä ovat "Chokeslam, Cobra Clutch Backbreaker ja WMD". No Mercy (2004)
Tapahtumassa käytiin myös Kurt Anglen ja The Big Show'n välinen matsi. 9. syyskuuta, SmackDownissa, Kurt kohtasi Eddie Guerreron Lumberjack matsissa. Matsi päättyikuitenkin ei-tulokseen, kun The Big Show sekaantui matsiin ja iski chokeslamin molemmille. Seuraavalla viikolla, Big Showlle annettiin kaksi sopimusta; yhden sopimuksen mukaan hän saisi haastaa Guerreron ja toisen mukaan hän saisi haastaa Anglen. Big Show allekirjoitti sopimuksen Eddie Guerreroa vastaan. Allekirjoituksen jälkeen, Angle ja Luther Reigns heittivät Eddien ulos kehästä ja aikoivat kätellä Show'ta. Show kuitenkin repi sopimuksen ja allekirjoitti sopimuksen Anglea vastaan No Mercyssä. Brock Lesnar
Wrestlemania XXIX:ssä Brock Lesnar hävisi Triple H:lle No Holds Barred - ottelussa, jossa panoksena oli Triple H:n uran loppuminen jos tämä olisi hävinnyt. WrestleMania XXX:ssä Brock Lesnar voitti The Undertakerin ja rikkoi tämän voittamattoman ( 21-0 ) ottelu sarjan Wrestlemaniassa kun taas
Summerslam:ssa Brock Lesnar voitti WWE-mestaruuden John Cena:lta ja tämä oli hänen neljäs WWE-mestaruus. Paul Heyman
Paul Heyman (s. 11. syyskuuta 1965) on tullut ihmisten tietoisuuteen miehen ohjattua entisen minipromootion, Eastern Championship Wrestlingin, yhdeksi maailman tunneutuimmista vapaapainipromootioista, Extreme Championship Wrestlingiksi. ECW:n mentyä vararikkoon alkuvuodesta 2001, Heyman on esiintynyt World Wrestling Entertainmentin riveissä selostajana, SmackDown-brandin toimitusjohtajana, sekä managerina. Heyman teki paluun WWEhen vuonna 2012 oltuaan jokusen vuoden poissa. Nykyään hän toimii Brock Lesnarin managerina. Stone Cold Steve Austin
Austin tuomaroi 17. huhtikuuta 2004 WrestleMania XX:ssä järjestetyn Brock Lesnar vs. Bill Goldberg -matsin. WWElle ja Austinille tuli tämän jälkeen taas riitaa ja Austin siirtyi tekemään pääasiassa elokuvia ja musiikkia muttei voi käyttää lisänimeä "Stone Cold" koska se on WWE:n rekisteröimä tavaramerkki. Kimbo Slice
Vuonna 2007 Kimbo Slice pääsi ottelemaan pienen newjerseyläisen "Cage Fury Fighting Productions" -vapaaottelupromootion tapahtumaan näytösottelun Ray Merceriä, vuoden 1988 Soulin olympialaisten nyrkkeilyn raskaansarjan kultamitalistia vastaan. Tapahtuma herätti voimakkaasti kritiikkiä lajiväen keskuudessa, mutta pääsyliput kävivät kaupaksi. Kimbo Slice voitti ottelun melko selkeästi jättämättä vastustajalleen paljoakaan mahdollisuuksia. Tapahtuman jälkeen Kimbon julkisuuskuva romahti ja hänen oikea nimensä sekä taustansa kuuden lapsen isänä tulivat suuren yleisön tietoon. Aiemmin oli huhuttu perättömästi muun muassa hänen vankilatuomioistaan. Gannonia vastaan käydän tappelun jälkeen hän oli lisäksi ryhtynyt vakavissaan harjoittelemaan vapaaottelua entisten huippuottelijoiden Bas Ruttenin valmennuksessa. Lisäksi hän harjoittelee Las Vegasissa Randy Couturen salilla, missä häntä valmentaa kokenut Shawn Tompkins. Iron Sheik
Vuoden 1991 alussa Iron Sheik palasi WWF:ään ja paini muutamassa house-show’ssa (ottelutapahtuma jota ei televisioida) ennen kuin muutti kehänimensä Colonel Mustafaksi. Sitten hän esiintyi pitkästä aikaa televisiossa, WWF Wrestling Challenge -tapahtumassa, jossa kohtasi vanhan vihollisensa Sgt. Slaughterin. Yhdessä irakilaisen General Adnanin kanssa he julistautuivat molemmat Irakin kannattajiksi Persianlahden sodassa ja aloittivat riidan Hulk Hoganin kanssa. Yllättäen Sgt. Slaughter lyöttäytyi Iron Sheikin ja Adnanin kumppaniksi, ja nämä kolme kohtasivat Hoganin ja Ultimate Warriorin vuoden 1991 SummerSlam-tapahtuman pääottelussa. Hogan ja Warrior voittivat, ja noin vuoden päästä Iron Sheik jätti jälleen WWF:n taakseen. Big Show
Big Show oli ennen Wrestlemaniaa vieraana Late Night with Conan O'Brienissa. Roddy Piper
Piper ja Hogan kohtasivat mestaruusottelussa "The War to Settle the Score"-tapahtumassa vuonna 1985. Piper hävisi ottelunsa diskauksella. Pian oli myös kaikkien aikojen ensimmäisen Wrestlemanian aika, jossa Hulk Hogan ja Mr. T kohtasivat Roddy Piperin ja Paul Orndorffin. Wrestlemania mullisti WWFn ja koko showpainin, ja se teki myös Roddy Piperista koko World Wrestling Federationin suurimman heelin (pahiksen). Piper sai jopa oman henkivartijan, Cowboy Bob Ortonin. 
Piper sai myös oman talk show-tyylisen segmenttinsä, Piper's Pitin. Piper's Pit sisälsi mm. Piperin hyökkäyksen Jimmy Snukan kimppuun, jonka aikana hän löi kookospähkinän halki Snukan päähän. Michael Buffer
Buffer aloitti kehäkuuluttajan uransa vuonna 1982. Hän on kuuluttanut useimmat merkittävimmistä nyrkkeilyn maailmanmestaruusotteluista 1980-luvulta alkaen, ja kuuluttaa nyrkkeilyn lisäksi painiotteluita. Buffer voi tienata yhdestä kuulutuksestaan jopa miljoona dollaria. Hän on esiintynyt roolissa tai itsenään useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten "Rocky Balboa", "Taistelija", "Simpsonit", "South Park", "Entourage" ja "Kauniit ja rohkeat". Brock Lesnar
Lesnar osallistui vuoden 2003 Royal Rumble -tapahtuman ryhmäotteluun yhdessä 29 muun painijan kanssa ja onnistui voittamaan koko ottelun. Viimeisenä Lesnar heitti kehästä ulos Undertakerin. Lesnar ansaitsi paikkansa Wrestlemania XIX:n Main Event -otteluun ja voittikin WWE-mestaruuden Kurt Anglelta. Myöhemmin samana vuonna "Vengeance PPV" -tapahtumassa 21. heinäkuuta Kurt Angle voitti mestaruuden takaisin "Triple Threat" -kolminottelussa (Big Show vs. Brock Lesnar vs. Kurt Angle). Lesnar kohtasi Kurt Anglen "Wrestlemania XIX":in revanssiottelussa "SummerSlamissa", jossa hän kuitenkin hävisi. Lesnar sai taas revanssiottelun, neljän viikon päästä "SmackDown!"issa tunnin pituisessa Ironman -ottelussa, jonka hän voitti. Lesnar puolusti loppuvuodesta mm. Undertakeria vastaan "No Mercy" -nimisessä tapahtumassa Biker Chain -ottelumuodossa. Lesnar sai pidettyä mestaruuden loppuvuoden ajan. Tupac Shakur
Shakuria ammuttiin 7. syyskuuta 1996 Las Vegasissa, ja hän kuoli saamiinsa vammoihin kuuden päivän kuluttua lasvegasilaisessa sairaalassa. Ampumavälikohtaus tapahtui muutama tunti Mike Tysonin ja Bruce Seldonin välisen raskaan sarjan WBA liiton mestaruusottelun jälkeen. Shakur oli tullut seuraamaan ystävänsä Tysonin paluuottelua yhdessä Death Row -seurueen kanssa. Tyson voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Ottelun jälkeen Shakur hyökkäsi Death Row -ryhmän kanssa Southside Crips -jengin jäsenen Orlando ”Baby Lane” Andersonin kimppuun. Shakur, Marion ”Suge” Knight ja muutama muu pahoinpitelivät Andersonin, koska hän oli ollut huhujen mukaan mukana varastamassa erään Death Row -artistin arvokasta kaulakorua. Hetken kestänyt pahoinpitely tapahtui kello 20.50 MGM-hotellin aulassa. Tappelun jälkeen Shakur seurueineen suuntasi kohti Death Row’n omistamaa klubia Club 662 (nykyisin ravintola-klubi tunnetaan nimellä Seven). Brock Lesnar
Lesnar kuitenkin palasi ottelemaan Mark Huntia vastaan UFC 200 -tapahtumassa heinäkuussa 2016. Lesnar voitti ottelun tuomariäänin. Ottelun jälkeen heinäkuussa Yhdysvaltain antidopingtoimikunta kertoi hänen jääneen kiinni dopingista 28. kesäkuuta 2016 ennen ottelua tehdyssä testissä. Lesnar määrättiin joulukuussa 2016 menettämään voittonsa, kärsimään vuoden kilpailukiellon ja maksamaan 250 000 dollarin sakot. Lesnar antoi myös toisen positiivsen dopingnäytteen UFC 200 -tapahtumassa heinäkuussa 2016. Vaikka Lesnar ilmoittikin 14. helmikuuta 2017 lopettavansa uudelleen vapaaottelu-uransa, niin kuitenkin hän haastoi UFC 226:ssa Daniel Cormierin, ja ottelu heidän välillään järjestetään luultavasti alkuvuodesta 2019, vaikka tarkkaa päivämäärää ei ole vielä tiedossa. Silloin kun Lesnar lopetti uudelleen uransa, hänen kilpailukiellostaan oli kulunut vasta alle puolet ja se jäi tilanteeseen jossa kärsittävänä oli vielä yli kuusi kuukautta ottelukieltoa. Kun hän palasi taas USADA:n testauksen pariin heinäkuussa ja kieltoa jatkettiin siitä mihin se oli jäänyt, niin hän pystyi ottelemaan seuraavan kerran alkuvuodesta 2019.