Kuka perusti Annalan huvilan?
Annalan huvila
Annalan huvila (tai Annalan kartano) on valkoinen huvilarakennus, joka sijaitsee Helsingin Vanhassakaupungissa, Hämeentien varrella lähellä Arabianrantaa, hieman ennen Vanhakaupungin koskea, Annalan kartanopuiston (Annalan puutarhan) yläpäässä. Huvilan perusti aikoinaan kirjanpainaja, tupakkatehtailija, merkittävä kulttuuri- ja kunnalliselämän vaikuttaja, kauppaneuvos Gustaf Otto Wasenius Helsingin kaupungilta vuokraamalleen tontille Itäisen viertotien (nyk. Hämeentien) varrelle vuonna 1826.
Villa Achille
Villa Achille on Helsingin Vuosaaressa sijaitseva talvihuvila, jonka rakennutti saksalainen Fritz Achilles. 1910-luvulla rakennetun hirsihuvilan on suunnitellut arkkitehti Fritz Lüsch. Vuonna 1967 huvila myytiin rakennusliike Polarille ja Helsingin kaupungille 1990. Nykyään rakennuksessa toimii yksityinen catering-yritys. Anna Itävaltalainen (Espanja)
Anna Itävaltalainen (2. marraskuuta 1549 – 26. lokakuuta 1580) oli Habsburgien hallitsijasukuun kuulunut prinsessa, josta tuli enonsa Filip II:n neljäntenä puolisona Espanjan kuningatar. Penaty
Repinin kuoleman jälkeen taloon jäi asumaan hänen vanhin tyttärensä Vera. Talvisodan päätyttyä huvila annettiin Pietarin taideakatemian haltuun, joka kesäkuussa 1940 perusti rakennukseen museon. Jatkosodan sytyttyä kesällä 1941 Penatyn irtaimisto evakuoitiin Leningradiin, ja myöhemmin sodan aikana koko huvila tuhoutui. Sodan jälkeen huvila päätettiin rakentaa kokonaan uudelleen, ja lopulta huvila avattiin yleisölle vuonna 1962. Osa Penatyn huoneista on sisustettu vanhojen valokuvien perusteella alkuperäiseen asuunsa, ja nähtävillä on runsaasti Repinille kuulunutta esineistöä sekä hänen töitään ja niiden luonnoksia. Kesäranta
Alkuperäinen, Frans Ludvig Caloniuksen suunnittelema huvilarakennus muodostaa yhä Kesärannan rungon. C. R. Ignatius uudisti huvilaa 1880-luvulla rakennusmestari Elia Heikelin suunnitelmien mukaan, jolloin se sai 20-metrisen tornin ja kuistit sekä maan että meren puolelle. Valtion ostettua Kesärannan siihen lisättiin arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergin suunnittelemat keittiösiipi ja meren puoleinen lasikuisti. Onnela (Tuusula)
Björklund perusti lisäksi kioskin huvimajaan Rantatien varteen, josta myytiin kahvia, pullaa, tupakkaa ja kieltolaista huolimatta myös pirtua. Sodan aikana Onnelassa toimi puolustusvoimien radiotiedustelun yksikkö ja sotien jälkeen sinne majoitettiin Karjalan evakoita ja myöhemmin se myytiin Näkövammaisten loma ry:lle. Onnelan osti 2009 Sokeain Ystävät ry, joka on siitä lähtien tarjonnut hotellimajoitusta niin sokeille kuin ei-sokeille. Majatalon yhteydessä on myös kahvila. Kangasalan lepokoti
Vuonna 1910 perustettiin Kangasalan Lepo- ja Matkailijakoti Osakeyhtiö täysihoitotoiminnan ammattilaistamiseksi Kangasalla. Lepokodin rakennuksen paikalle siirretty runko on Kangasalta Suomen ensimmäisen kansanopiston päärakennuksesta, joka oli tehty 1890-luvun alkupuolella. Lepokodin rakennuksen suunnitteli Heikki Tiitola. Aluksi talon hoitajana toimi Ida Isaksson Tampereelta. 1912 Lepokodin isäntäpariksi tuli Hans ja Gustava Adler. 1921 osakeyhtiö purkautui ja Adlerit saivat talon omistukseensa. Tontti oli vuokralla läheiseltä Sorolan kartanolta. Myöhemmin toimintaa hoitivat Adlerien kolme tytärtä: Martta Aarnikotka, Olga Adler-Tyrkkö ja Kyllikki Kärkkäinen. Täysihoitolassa vieraili monia kuuluisia muusikkoja, kuvataiteilijoita, kirjailijoita, näyttelijöitä ja tiedemiehiä. Lepokodissa on lomaillut ja työskennellyt muun muassa Jean Sibelius, Tauno Palo, Juice Leskinen, Eeva-Liisa Manner ja Pentti Saarikoski. Kirjailija Jalmari Finne asui Kangasalla, lähinnä Lepokodilla, 11 viimeistä vuottaan. "Finnen huone" on yksi Lepokodin nähtävyyksistä. Émile Zola
Zolan romaani "Ansa" (1903–1904) kuvaa Pariisin työläismaailmaa, ja päähenkilönä on Nanan äiti Gervaise Macquart, miehensä hylkäämä pesijätär. Gervaise saavuttaa ahkeruudellaan ja tarmokkuudellaan hiukan varallisuutta ja pystyy sen avulla perustamaan silitysliikkeen. Gervaise menee myös naimisiin peltiseppä Coupeaun kanssa, ja avioliitto sujuu onnellisissa merkeissä, kunnes aviomies loukkaantuu työtapaturmassa ja heittäytyy juomariksi. Juopottelu ajaa perheen lopulta kuolemaan ja rahattomaan köyhyyteen. Penaty
Ilja Repin osti Terijoen huvilayhdyskunnassa sijainneen pienen huvilan vuonna 1899 puolisonsa Natalia Nordmanin nimiin. He antoivat sille nimeksi "Penaty" muinaisten roomalaisten palvomien kotijumalien penaattien mukaan. Repin ja Nordman pitivät huvilaa aluksi muutaman vuoden kesäasuntona, kunnes he heinäkuussa 1903 muuttivat Kuokkalaan vakituisesti. Ounasloma
Ounasloma toimii jo neljännessä suoraan alenevassa polvessa. Matkailun juuret ovat Lapin vanhimmat ja alkavat jo vuodelta 1924, jolloin Anna Kreeta ja Fredrik Vuontisjärvi alkoivat majoittaa kodissaan matkailijoita ja perustivat Hetan Majatalon. Sotien jälkeen tehtiin ensimmäinen sukupolvenvaihdos. Kalle ja Maija Vuontisjärvi perustivat kestikievarin ja saivat Suomen viimeiset kestikievarioikeudet. Vuonna 1960 Kalle ja Maija Vuontisjärvi laajensivat majataloa ja perustivat leirintäalueen Närpistöjoen ja Ounasjärven väliin jäävälle hiekkakankaalle. Ensimmäinen mökki rakennettiin vuonna 1963, jolloin alkoi mökkien vuokraustoiminta. Vuonna 1985 tehtiin seuraava sukupolvenvaihdos ja nimi vaihtui Leirikentästä Ounaslomaksi. Ounasloman yrittäjäksi alkoi Maijan ja Kallen poika Alpo ja Hetan Majataloa jatkoi Alpon veli Matti. Ounasloman ensimmäinen hyvin varusteltu mökki eli huvila rakennettiin 1987. Näin telttailu väheni ja mökkien vuokraus yleistyi Ounaslomassa 80-luvulla. Nykyaikaiset huvilat rakennettiin vuosina 1987 ja 1997. Anne Mattila
Mattila perusti Karviassa toimivan artistivuokrausta harjoittavat AM-Musiikkipalvelut Oy -yrityksen vuonna 2003. Hän on yrityksen toimitusjohtaja. AM-Musiikkipalvelut Oy omistaa Mattilan taidekahvilan ja Musalato-nimisen äänitysstudion. Musalato-studiossa on äänitetty joitakin Mattilan levyjä.Anne Mattila on kihloissa yhtyeensä rumpalin kanssa. Villa Gyllenberg
Museo sijaitsee Signe ja Ane Gyllenbergien aiemmassa kodissa. Alkuperäisen huvilan piirsi Matti Finell vuonna 1938, ja sitä laajennettiin vuonna 1955. Uudistettu galleria vihittiin käyttöön vuonna 1980, ja toteutti näin 1948 perustetun Signe ja Ane Gyllenbergin säätion tarkoitusta: tuoda pariskunnan taidekokoelma yleisön nähtäville. Sunborn
1980-luvun alussa Niemet myivät Espanjan-toiminnot pois ja alkoivat panostaa toimintaan Lounais-Suomessa. Kuntoutusasemia perustettiin eri puolille Turkua, ja vuonna 1981 yhtiön nimeksi tuli Kuntoutusyhtymä – Rehab Group Oy. Marraskuussa 1984 avattiin keskieurooppalaistyylinen Naantalin Kylpylä jatkamaan kaupungin historiallisia kylpyläperinteitä. Kuntoutusyhtymä hankki Rantasipi-ketjulta omistukseensa Turun Hotelli Ruissalon vuonna 1986 ja kunnosti sen Ruissalon kylpyläksi. Molempien kylpylöiden asiakaskunta muodostui valtaosin sotaveteraaneista ja -invalideista sekä Kansaneläkelaitoksen kautta kuntoutukseen ohjatuista. Vuonna 1987 Kuntoutusyhtymä osti Düsseldorfista liikemieshotelli Saga Excelsiorin. Albergan kartano
Albergan kartanon historia alkaa vuodesta 1622, jolloin Alberga kuului kuninkaan Johan Gyldenärille lahjoittamiin. Sen omistajiin on kuulunut muun muassa ruotsalainen amiraali Carl Tersmeden. Nykyinen päärakennus on rakennettu kesähuvilaksi vuonna 1874–1876. Uusrenessanssisen päärakennuksen rakennutti Töölön sokeritehtaan omistaja konsuli Feodor Kiseleff ja suunnitteli arkkitehti Frans Ludvig Calonius. 1900-luvun alussa kartanon omistivat Slöörit, taiteilija Akseli Gallen-Kallelan appivanhemmat. Annalan huvila
Ennen kuin Gustaf Otto Wasenius vuokrasi alueen vuonna 1826, se oli kalastaja Jernmarkin torpan aluetta. Torppa purettiin ja tilalle rakennettiin huvila. Karjasuoja ja asuinrakennus rakennettiin 1920-luvulla. Terassit rakennettiin kivestä. Vuonna 1844 viljeltiin arvokkaita kasvihuonekasveja. Vuokraehdon allekirjoitettuaan Wasenius sai istuttaa lehtipuita. Yli 13 hehtaarin klassinen puisto ja siihen kuuluvan puutarhan karuun kalliomaastoon rakenuttaminen todistaa Waseniuksen intohimoisesta kiinnostuksesta puutarhanhoitoon. Villa Hannala
1890-luvulla Karl August teetti rakennukseen laajennusosan, jonka katolle rakennettiin avonainen näköalatorni. Ulkoasua koristeltiin tuolloin myös vanhassa osassa runsain puuleikkauksin. Karl August testamenttasi huvilan Oulun Diakonissakodille, jonka käytössä huvila olikin vuodet 1922–1950. Villa Tammekann
Villa Tammekann on rakennus Tartossa. Sen on suunnitellut Alvar Aalto ja se on ainoa Aallon suunnittelema rakennus Virossa. Rakennuksen rakennutti maantieteen professori August Tammekann perheensä omakotitaloksi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1932 ja Tammekannit muuttivat keskeneräiseen taloon vuonna 1933. Rakennus ei valmistunut sellaiseksi kuin Aalto oli sen suunnitellut. Tammekannit pakenivat miehitystä vuonna 1940. Neuvostoaikana huvilasta tehtiin pienkerrostalo, jossa asui jopa 6–8 taloutta. Villa Tammekann on kooltaan noin 300 neliömetriä, tilat jakautuvat kolmeen kerrokseen. Talo sijaitsee Tähtveren puutarhakaupunginosassa, josta tehtiin 1996 kaupunkiarkkitehtoninen suojelualue. Marja Nuuttila-Helenius
Marja Nuuttila-Helenius jäi pois työelämästä vuonna 1988. Hän oli naimisissa Antti Heleniuksen kanssa. He omistivat Salon Muurlassa sijaitsevan Pullolan kartanon. Nuuttila-Helenius oli Galleria Anhavan perustajaosakas yhdessä Ilona Anhavan kanssa. Anna ystävämme (televisiosarja)
Annan tarina alkaa, kun punatukkainen orpotyttö Anna Shirley päätyy Prinssi Edwardin saarelle kasvatiksi iäkkäiden Marilla ja Matthew Cuthbertin luo. Hän tuottaa heti alkajaisiksi pettymyksen, sillä Cuthbertit ovat odottaneet tilalle avuksi riuskaa poikaa. Älykäs ja hauska, mutta omapäinen ja arvaamaton Anna järjestääkin yllätyksen toisensa jälkeen, eikä hänen sopeutumisensa ole helppoa kenellekään Avonleassa. Ruotsin Ateenan-instituutti
Instituutti omistaa myös huvilan Kavalassa. Se on ruotsalaisten tutkijoiden, taiteilijoiden ja kirjailijoiden käytettävissä. Anna-Lisa Almqvist
Anna-Lisa Almqvist (1903–1993) oli ruotsalainen lasten- ja nuorten kirjailija, joka tunnetaan Suomessa "Annika" -kirjasarjasta. Hän on julkaissut ruotsiksi huomattavan määrän muitakin eläinaiheisia kirjoja. Almqvist halusi taiteilijaksi ja kävi taidekoulua Münchenissä. Hän oli jonkin aikaa naimisissa taiteilija Bertil Almqvistin kanssa. Hän perusti kahvilan Tukholman Karlaplanille sekä kaupungin ensimmäisen yksityisen kirjalainaamon nimeltään Bokbaren. K. H. Attila
Karl (Kaarlo) Herman Attila, sukunimi vuoteen 1881 "Mattlin" ("Mattila") (7. marraskuuta 1849 Tyrvää – 25. maaliskuuta 1908 Orimattila) oli suomalainen villatehtailija joka perusti Orimattilan Villatehtaan vuonna 1882. Arvo Naatti
1970-luvulta alkaen Naatin perhe on viettänyt kaikki heinäkuut kesäasunnolla Hollolan Vaanian kylässä.
Vesijärvi ja sitä ympäröivä luonnonkauneus ovat viehättäneet monia musiikin, kirjallisuuden ja kuvataiteen edustajia. Yli sata vuotta sitten nuori säveltäjä Jean Sibelius vietti Vaanian maisemissa muutaman kesän ja taiteilija Väinö Hämäläinen rakensi vuonna 1916 Vesijärven Oinassaareen huvilan, josta käsin hän teki kesäisiä maalausretkiä ympäröivään luontoon. Achílleio
Korfu oli Elisabetin mieluisin lomailukohde. Hän vieraili saarella ensimmäisen kerran vuonna 1861. Toisella vierailullaan vuonna 1885 hän tutustui Gastoúrin kylässä olleeseen filosofi Pétros Vráilas Arméniksen vanhaan huvilaan Víl(l)a Vráilaan. Elisabet osti huvilan vuonna 1887, koska halusi rakennuttaa paikalle antiikkistyylisen palatsin huvilakseen sekä osoittaa samalla ihailuaan Kreikkaa ja sen kulttuuria ja kieltä kohtaan. Vanha huvila purettiin, ja uuden palatsin suunnitteli italialainen arkkitehti Raffaele Caritto. Anna Itävaltalainen (Ruotsin kuningatar)
Anna Itävaltalainen (16. elokuuta 1573 Graz – 10. helmikuuta 1598 Varsova) oli Puolan ja Ruotsin kuningatar avioliittonsa kautta Ruotsin ja Puolan kuninkaan Sigismund III Vaasan kanssa. Hänen katolinen uskonsa jätti hänet vieraaksi alamaisilleen sekä Ruotsissa että Suomessa. Hallitsijapari oleskeli Ruotsissa lyhyesti vain 1593–1594. Hakasalmen huvila
Hakasalmen huvila on Helsingissä Etu-Töölössä sijaitseva rakennushistoriallisesti arvokas rakennus. Se rakennettiin vuosina 1843–1846 prokuraattori, maaherra ja salaneuvos Carl Johan Walleenin perheelle kesäpaikaksi. Suunnittelijana toimi saksalaissyntyinen arkkitehti Ernst Lohrmann, joka suunnitteli rakennukselle sen uusklassisen tyylin. Englantilaisen puutarhan ympäröimän päärakennuksen vierustoille valmistui vuonna 1847 myös siipirakennukset. Toppilan Mallasjuomatehdas
Panimon konttorina toiminut huvila on alueen rakennuksista vanhin. Se on myös vanhin koko Toppilansalmen ja Hietasaaren alueen huvilarakennuksista. Huvilan rakennutti "Henrik Tornberg" vuonna 1856. Huvila sai nykyisen uusrenessanssityylisen ulkoasunsa näköalatorneineen vuonna 1881, jolloin "Johan Georg Snellman" rakennutti ja sisusti huvilan uudelleen. Huvila myytiin panimon ohella Isak Åströmille. Åströmin aikana huvilaan rakennettiin rakennusmestari "W. Linderoosin" piirustusten mukaan suuri avoin veranta ja verannan päälle parveke. Veranta on sittemmin lasitettu 1960-luvulla. Pihlavan huvila-alue
Huviloita ovat suunnitelleet useat tunnetut suomalaiset ja ulkomaiset arkkitehdit, kuten Julius Basilier, Torkel Nordman, Karl Lindahl ja Jarl Eklund. Arkkitehtonisesti merkittävimpiä ovat Ahlströmin perheelle kuuluva Honkala sekä Rosenlewin suvun omistamat Grankulla ja tiilirakenteinen funktionalismia edustava Erikstorp. Honkala on muun muassa Maire Gullichsenin syntymäkoti. Sen yhteydessä sijaitsee paviljonki, jossa on Tove Janssonin tekemiä Goethe-aiheisia seinämaalauksia. Wilhelm Rosenlewin rakennuttaman Grankullan rannassa oli 200 metriä pitkä laituri, josta Rosenlew-yhtiöiden omistama höyrylaiva Saga purjehti päivittäin Porin keskustan jokisatamaan. Toppila
Villa Ellala oli kauppaneuvos Albert Oskar Snellmanin huvila, joka sai nimensä Snellmanin tyttären Elin Johannan mukaan. Huvilan ovat aikojen saatossa omistaneet Snellmanin tytär Elin miehensä Reinhold Weckmanin kanssa, Vaasan Höyrymylly Oy ja Rehuraisio. Ikaalisten Kylpylä
Kylpylän perusti vuonna 1884 kauppias G. N. Eränen Naantalin kylpylän innoittamana. Kylpylän alkuperäinen nimi oli ”Eräsen sauna”, mutta vuoden 1896 asiakirjoissa kylpylää kutsutaan ”Kauppalan saunaksi", kun Ikaalisten kauppala tuli mukaan kylpylän omistajaksi. 1910-luvulla nimi muuttui "Ikaalisten Kylpylaitos Oy:ksi" ja vuonna 1927 uuden laajennuksen yhteydessä "Ikaalisten Kylpylä Oy:ksi". Nykyisin Ikaalisten kylpylä kuuluu Scandic Hotels -ketjuun. Villa Aalto
Aalto tutustui ja mieltyi Munkkiniemeen ollessaan laatimassa ehdotusta Laajalahden rantojen rakentamiseksi M.G. Stenius –yhtiölle. Ehdotus, jonka seurauksena nuo rannat olisivat nyt täynnä pitkiä, valkeita kerrostaloja, ei koskaan toteutunut, mutta vuonna 1934 Aino ja Alvar Aalto hankkivat tontin Munkkiniemestä ympäristöstä, joka oli vielä lähes luonnonvarainen, ja suunnittelivat sinne talon, joka valmistui elokuussa 1936, samoihin aikoihin kuin Viipurin kirjastokin. Talon ollessa vielä rakenteilla ohikulkijat kuulemma ihmettelivät, että mitä kanankoppia siellä rakennetaan, sillä tuleva rakennus poikkesi radikaalisti siitä, mitä Munkkiniemeen siihen mennessä oli rakennettu. Aino Acktén huvila
Huvila oli alun perin nimeltään "Villa Lindfors" ja se on yksi kolmesta huvilasta, jotka Theodor Decker suunnitteli kauppaneuvos Henrik Borgströmin jälkikasvua varten (huviloista kaksi on säilynyt). Vuonna 1877 valmistunut kaksikerroksinen ja koristeelliseen uusrenessanssityyliin rakennettu puuhuvila sijaitsee Tullisaarenpuistossa. Siinä on käytetty pystyhirsirakennetta. Maailmankuulu suomalainen sopraano Aino Ackté osti huvilan kesäasunnokseen vuonna 1904 ja käytti sitä kuolemaansa saakka vuonna 1944. Helsingin kaupunki sai sen omistukseensa vuonna 1929 ja entisöi sen vuosina 1986–1987 alkuperäisasuunsa. Hotelli Seurahuone (Helsinki)
Wilhelm Noschis siirsi myöhemmin hotellin osakkeet ruotsalaisen vaimonsa Annan nimiin. Anna Noschis vastasi hotellista 1970-luvulle, jolloin Kaleva uhkasi muuttaa tilat supermarketiksi. Uhka kuitenkin väistyi, ja vastuunkantajaksi tuli Vuoristo-yhtiöt. Vuodesta 1973 alkaen ravintolaa piti pitkään Elanto ja vuoden 1996 jälkeen Restel, ensin yhteistyössä Elannon kanssa ja vuodesta 2004 alkaen yksin. Vuonna 2018 hotellin osti Helsingin yliopiston ylioppilaskunta, joka aikoo yhdistää hotelliin myös osan viereisestä Uudesta ylioppilastalosta. Viikkala
Viikkalan kylän muodostivat aluksi Heikkilän, Sipilän, Markkulan ja Troijon tilat. Kastelholman vouti Matti Holst lahjoitti vuonna 1558 ilmeisesti Markkulan ja Troijon tilat kuninkaalle, kun taas Heikkilä ja Sipilä mainitaan rälssitiloina, jotka omisti Eerik Juhananpoika Stålarm. Hänen leskensä kuoltua tilat menivät heidän tyttärelleen ja tämän puolisolle, amiraali Henrik Tönnenpoika Vildemanille. Heidän jälkeensä Markkulan ja Troijon omistivat heidän tyttärensä Elin ja hänen puolisonsa Hannu Juhonpoika Stålhandske. Heidän poikansa Juhana myi 1640 tilat Juho Kurjelle, mistä asti ne ovat olleet osa lähellä sijaitsevaa Anolan kartanoa. Myös Troijo ja Markkula tulivat myöhemmin osaksi Anolaa. Näsilinna
Alkuperäinen Milavida oli vuonna 1860 valmistunut Wilhelm von Nottbeckin rakennuttama puuhuvila, joka sijaitsi Näsipuistossa nykyisen Näsijärvenkadun päässä. Se siirtyi Tampereen kaupungin omaisuudeksi vuonna 1905, jolloin se vuokrattiin kauppias Raittiselle. Hän avasi siellä ravintolan ja täysihoitolan vuonna 1906. Huvila paloi pahoin heinäkuussa 1913, minkä jälkeen se purettiin. Huvilasta on jäljellä enää kaksihuoneinen 35 neliömetrin kokoinen maakellari, jonka sisäänkäynti on rakennettu koristeellisesti punatiilestä. Maakellari on yksi Tampereen Adoptoi monumentti -kohteista, ja se kunnostettiin vuonna 2016. Kunnostetun kellarin avajaiset ovat kesällä 2017. Syväranta
Syvärannan tilan historia alkaa vuodesta 1869, jolloin Gustavelundin kartanonherra ja kanslianeuvos Alexander Magnus de la Garde myi tilan helsinkiläiselle virkamiehelle Birger Lundahlille, joka rakennutti sinne komean tornillisen huvilan. Lundahl myi tilan vuonna 1876 senaattori Victor von Haartmanille ja tämä edelleen kolmen vuoden kuluttua Gotthard Bjöklundille, joka oli kaartinkapteeni ja asui vakituisesti Pietarissa. Bjöklund myi vuoden 1904 lopussa huvilan venäläiselle, Moskovassa asuneelle rikkaalle tehtailijalle ja teekauppiaalle Konstantin Kapitanovitsch Uschkoffille. Uschkoffin aikana huvilassa vietettiin vilkasta seuraelämää. Uschkoffin vaimo Therese Walentinowna oli lahjakas pianisti ja huvilalla kävi nimekkäitä vieraita, kuten säveltäjä Sergei Rahmaninov. Uschkoffit myivät huvilan vuoden 1916 joulukuussa norjalais-puolalaista syntyperää olevalle, mutta Venäjällä kasvaneelle Herman Karl Hansenille, joka oli ammatiltaan lääkäri. Hansenin vaimo Anna oli venäläinen ja pariskunta tuli Suomeen turvaan sodalta ja vallankumoukselta. He muuttivat vuonna 1922 Vilnan lähelle maatilalleen ja myivät Syvärannan Onni V. Tuiskun lepokotisäätiölle. Ankanpään suku
Julle (engl. "Cornelius Coot") oli Ankkalinnan kuuluisa perustaja. Hän saapui Yhdysvaltojen länsirannikolle 1800-luvun alkupuolella ja sattui onnenkantamoisen myötä saamaan haltuunsa brittien hylkäämän linnakkeen. Jullen Ankkalinnakkeeksi uudelleennimeämän linnoituksen ympärille alkoi kehittyä Ankkalinnan kylä, jonka todellinen kukoistus koitti kuitenkin vasta 1900-luvulla Roope Ankan saapumisen myötä. Annilan kartano
Annilan kartano on Mikkelin Annilassa sijaitseva kartano, joka perustettiin ratsutilaksi vuonna 1765. Naantalin Aurinkoinen
Naantalin Aurinkoisen perusti vuonna 1989 leipuri Tapio Kirjonen, joka oli kasvanut leipomoyrittäjäperheessä. Keväällä 1989 aloitettiin ensimmäisen kahvila-leipomon rakentaminen Naantalin keskustan ulkopuolelle Nuhjalaan. Toimipiste avattiin saman vuoden joulukuussa. Siitä tuli heti suosittu kohde, ja vuoden 1993 keväällä – samana vuonna kuin avattiin Muumimaailma – avattiin myös ensimmäinen etämyymälä Naantalin keskustaan. Maaliskuussa 1994 avattiin kahvila Turun keskustaan Aurakadulle, vuonna 1997 taas Raision keskustaan. Toisena yrittäjä oli mukana Tapion vaimo Heli Kirjonen. Tuusulanjärven taiteilijayhteisö
Tuusulanjärven ympäristössä oli jo ennen varsinaisen taiteilijayhteisön muodostumista runsaasti huvila-asutusta, joka oli syntynyt vuonna 1860 tapahtuneen Helsinki-Hämeenlinna-radan avaamisen myötä. Uusi ja nopea kulkuyhteys houkutteli pääkaupungista runsaasti vaikutusvaltaisia ja varakkaita kesäasukkaita. He ostivat paikallisilta maanviljelijöiltä rantapalstoja ja rakennuttivat niille omia kesähuviloitaan. Tunnetuimpia ovat muun muassa arkkiatri Otto E. A. Hjeltin Lepola, jossa Suomen näyttämötaiteen uranuurtajiin lukeutunut Edvard Himberg vietti viimeiset vuotensa sekä valtioneuvos Gustaf Souranderin omistama Krapin tila, jonka mailla sijainneessa mökissä kirjailija Aleksis Kivi kuoli vuonna 1872. Lepolan omisti myöhemmin professori E. N. Setälä, joka muutti sen nimen Toimelaksi. Anna Jagellonica
Anna Jagellonicalla oli neljä sisarusta, joista yksi oli poika, Sigismund August, kolme tyttöjä, Isabella, Sofia ja Katariina Jagellonica. Kuningasperhe asui Krakovassa Wawelin linnassa. Sigismund Augustista tuli isänsä kuoltua 1548 Puola-Liettuan kuningas. Isabella kuoli Italiassa, jonne tyttäret olivat lähteneet äidin mukana. Katariina avioitui Ruotsin Juhana-herttuan kanssa. Anna pysyi pitkään naimattomana ja asettui Varsovan linnaan, jonne hän perusti oman hovin. Haartmanin talo
Bryggman suunnitteli Turkuun, Kaarinaan ja Naantaliin huviloita, jotka rakennettiin yksityiskodeiksi ja kesähuviloiksi 1920–1940-luvuilla. Haartmanin talo valmistui näistä ensimmäisenä. Kokonaisuutta kutsutaan nimellä Bryggmanin huvilat, ja ne on luokiteltu Valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Huviloita pidetään yleisesti suomalaisen modernin arkkitehtuurin siirtymänä klassismista funktionalismiin ja ne kuvaavat hyvin Bryggmanin arkkitehtuuria. Huvila-arkkitehtuuria pidetään tärkeänä osana Bryggmanin tuotannossa ja ne saavat osansa myös alan kansainvälisissä julkaisuissa. Villa Hannala
Nykyään rakennuksen omistaa Oulun Aikuiskoulutuskeskus (OAKK). Aikuiskoulutuskeskus entisöi Hannalan vuosina 2004–2008. Vappuaattona vuonna 2008 Villa Hannala avasi ovensa kesäkahvilana ja tilausravintolana erilaisten kokousten ja juhlien, kuten häät, muistotilaisuudet, yritysjuhlat, pitopaikkana. Vuodesta 2014 alkaen kahvila toimii ympärivuotisesti. Kivihaka
Nykyisen Kivihaan alue oli osa vuonna 1905 perustettua Haagan huvilayhdyskuntaa, ja se kuului likimäärin Bölen itäpellon ja Skogsbackan isoniityn palstoihin ja myöhemmin vuonna 1923 perustettuun Haagan kauppalaan. Vuonna 1946 alue liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa. Nykyään Kivihaassa on muutama huvilayhdyskunnan ja muutama kauppalan aikainen rakennus. Karl Lindahl
Lindahl oli mukana perustamassa 1907 Kulosaaren huvilakaupunkia ja 1910 Suvisaariston huvilayhdyskuntaa ("Aktiebolaget Sommaröarna") Espooseen. Lindahl rakensi myös oman huvilansa Suvisaariston Bergöhön 1912. Lindahl suunnitteli Suvisaaristoon useita kalastajahuviloita, 1913 täysihoitolan ja 1910 Villa Zilliacuksen. Hän suunnitteli myös useita tehdasrakennuksia Varkauteen, Forssaan, Karhulaan ja Kotkaan. Allan Schulman
Allan Schulman piirsi Viipuriin lukuisia liike- ja asuinrakennuksia. Niistä tunnetuin on vuonna 1906 valmistunut Häkli, Lallukka ja Kumpp. Oy:n liikerakennus eli niin sanottu Lallukan talo, jossa nykyään toimii Viipurin suomalainen taiteilijaresidenssi. Yhdessä Bernhard Fraserin kanssa Schulman suunnitteli Viipurin Uuden Yhteiskoulun rakennuksen vuonna 1912. Hän piirsi useita taloja myös Viipurin ulkopuolelle. Vuonna 1904 valmistui Pietariin paroni von Basserin tilaama asuinrakennus, joka nykyään toimii hotellina. Lisäksi hän suunnitteli muun muassa Terijoen merikylpylän ravintolan, lukuisia rakennuksia Uudenkirkon Halilan parantolaan sekä venäläisten aatelisten huviloita Karjalan kannakselle ennen lokakuun vallankumousta 1917. Säämingissä hän avusti kenraali Nils Weckmania tämän vaimolleen rakennuttaman Rauhalinna-nimisen huvilan suunnittelussa. Annalan huvila
Silloin paikalla oli huvilaelämää, suuret viljelykset, puutarha-elementit, kartano ja ulkorakennukset. Silloin alue oli vielä aivan maaseutua. Helsingin kaupunki vuokrasi tilan Waseniukselle, sillä hänen tehtävänään oli kaunistaa Helsingin itäistä kulkutietä. Hämeentien varrella olevat vanhat puut ovat Waseniuksen jäljiltä. Tilaa kutsutaan tänäkin päivänä virheellisesti Annalan kartanoksi, vaikka kyseessä oli Waseniusten loma-asunto, ei kartano. Gösta Enckell
Enckell toimi kunnanlääkärinä Hausjärvellä 1896–1903 ja sen jälkeen yksityisenä hammaslääkärinä Helsingissä. Enckell rakennutti vuonna 1904 arkkitehti Lars Sonckin suunnitteleman jugendtyylisen "Villa Enckell" (tai "Villa Vårbacka") nimisen hirsihuvilan Tuusulanjärven lähelle. Hän myi huvilan 1918 Järvenpään kartanolle ja kartanon omistaja Bjarne Westermarck siirrätti huvilarakennuksen uuteen paikkaan kartanon työntekijöiden ruokala- ja asuntolarakennukseksi. Rakennus sai myöhemmin nimen Villa Cooper sen vuodesta 1931 omistaneen insinööri, mattotehtailija Edvard Cooperin mukaan. Huvila siirtyi testamenttilahjoituksena Järvenpään kaupungille 1973 ja viimeksi siinä on sijainnut vuodesta 2008 alkaen Järvenpään Käsintekijät r.y.:n myyntinäyttelytila. Hemming Elfving
Elfving hankki 1917 omistukseensa kirjailija Kyösti Wilkunan Kirkkonummen Jorvakseen rakentaman Kyöstilän huvilan. Elfving laajensi huvilaa ja nimesi se uudestaan "Dannedbrogiksi" tanskalaisen vaimonsa kunniaksi. Hän perusti huvilan yhteyteen myös hevostallin ja yhden Suomen ensimmäisiä ulkomaneeseja. Elfving perusti myös myllyn Jorvaksen aseman lähelle. Huvila oli Elfvingin omistuksessa 1930-luvun lopulle saakka. Nykyisin Elfvingin entisessä huvilassa toimii Pokrovan ortodoksiluostari. Valentin Annala
Annala solmi avioliiton Maria Sofia Pinomäen (s. 1860) kanssa vuonna 1881. Hän oli sisällissodan jälkeen etsintäkuulutettuna kapinaan osallistumisesta epäiltynä. Annalan huvila
Waseniuksella oli orangeriassa puita, ja myös muotopuutarhan kasveja purkeissa. Siellä oli mm. ruusuja, heliotrooppeja ja muita kasvilajeja, jotka eivät suomalaisessa talvessa talvehtineet. Oli niitäkin kasveja, joiden talvehtimisesta ei vielä tiedetty silloin 1800-luvulla. Suurin osa kasveista tuotiin Välimeren alueelta ja Amerikasta. Waseniusten aikaan orangeriassa kasvatettiin kukkien taimia, ruukkukasveja ja leikkokukkia paitsi omaan tarpeeseen myös myyntiin. Se oli pitkä perinne, joka jatketaan Annalassa tänäkin päivänä. Harvinaisten ja mielenkiintoisten kasvien taimia saa harvoin puutarhakaupoista ja torilta, joten ne ovat itse kasvatettavia. Anna Kleveläinen
Anna syntyi syyskuun 22. päivänä 1515 Düsseldorfissa, Kleven herttuakunnan hallitsijan Johannes III:n (k. 1538) perheeseen. Sittemmin hänen veljestään Vilhelm IV:stä tuli Kleven, Jülichin ja Bergin herttua, joka tunnettiin nimellä ”Vilhelm Rikas”. Annan vanhempi sisar Sybille oli naimisissa Saksin vaaliruhtinas Juhana Fredrikin kanssa, joka johti Saksan protestanttista liittoumaa ja tunnettiin protestantismin puolustajana. Anna Kleveläisen veli Vilhelm oli itse katolinen, mutta politiikan myötä perheestä tuli sopivia liittolaisia Henrik VIII:lle reformaation jälkimyllerryksessä, ja kuningas Henrik VIII:n kansleri Thomas Cromwell kannusti suuresti herraansa avioitumaan Kleven prinsessan kanssa. Taiteilija Hans Holbein lähetettiin maalaaman Anna Kleveläisestä muotokuvaa, ja Henrik VIII ihastui lopputulokseen. Oli tavallista, että hovimaalarit imartelivat mallejaan maalatessaan merkittävien henkilöiden muotokuvia. Kun Henrik VIII lopulta tapasi morsiamensa, hän ei kuitenkaan pitänyt tämän ulkonäöstä. Joskus on väitetty Hans Holbeinin maalanneen piiloon Annan rokonarvet, mutta Holbein oli myöhemminkin kuninkaan suosiossa, eikä kuningas tunnu syyttäneen häntä mistään. Ainolan lastentarha
Hanna Åström meni naimisiin arkkitehti Carl Frankenhaeuserin kanssa 1909 ja muutti miehensä kanssa Helsinkiin, josta he pian muuttivat Porvoon maalaiskuntaan Kullon kylään. Hanna Frankenhaeuser lahjoitti lastentarhan Nuorten Ystävät -yhdistykselle vuonna 1914, jolloin lastentarhasta ensimmäistä kertaa alettiin puhua nimellä Ainolan lastentarha. Ainolan lastentarhan ensimmäinen lukukausi Nuorten Ystävien ylläpitämänä oli syyslukukausi 1914. Arthur Hellman
Vuonna 1892 hän perusti oman nahkurinverstaan Ulvilan Friitalaan. Neljä vuotta myöhemmin aloitti toimintansa verstaan viereen rakennettu koneistettu nahkatehdas. Vuonna 1917 Hellman muodosti käsityöliikkeestään osakeyhtiön. Friitala Oy:stä kasvoi myöhemmin vuosikymmenten kuluessa Pohjoismaiden suurin nahkatehdas ja Suomen tunnetuin nahkapukineiden valmistaja, jonka tuotteita myytiin myös ulkomaille. Anolan kartano
Viimeinen omistaja ennen nykyistä Frenckellin sukua oli August Fredrik Järnefelt. Hänen jouduttuaan rahaongelmiin, kartano myytiin vuonna 1871 Tampereen paperitehtaan omistajalle Frans von Frenckellille. Luolala
Ensimmäinen maininta Luolalasta on vuodelta 1424. Vuonna 1441 kuningas Kristoffer antoi rälssioikeuden Luolalan tilaan. Luolalan kartanon viimeinen rusthollari oli vuodesta 1884 Aaron Karlström. Vuonna 1986 kartano siirtyi Naantalin kaupungin omistukseen. Luolalassa toimi emäntäkoulu vuoteen 2003 saakka. Annilan kartano
1800-luvulla kartano oli kirjailija K. A. Tavaststjernan lapsuudenkoti. Talvisodan aikana Annilassa sijaitsivat kotijoukkojen esikunta ja päämajan koulutusosasto ja jatkosodan aikana tiedustelujaoston ulkomaanosasto. Kesällä 1941 Mannerheim asui lähellä kartanoa Annilanselän rannassa tohtori Alfthanin huvilassa. Skinnarila
Skinnarila on saanut nimensä Kinnarin tilasta, joka oli perustettu jo vuonna 1709. Skinnarila oli pitkään lähinnä maaseutualuetta, jonka rannoilla sijaitsi muutamia huviloita. Varsinainen rakentaminen alkoi 1970-luvulla yliopiston myötä, jolloin Skinnarilaan alkoi nousta kerrostaloja ja omakotitaloja. Alueelle 1920- ja 1930-luvuilla rakennetuista huviloista vielä muutamia on jäljellä. Carl Alfred Carlström
Carlström rakennutti vuonna 1896 noin viisi kilometriä Kristiinankaupungista pohjoiseen sijaitsevan Suurjärven rannalle Carlsro-nimisen kertaustyylejä edustavan huvilan. Carlströmin kuoltua huvila myytiin irtaimistoineen ja se toimi vuosina 1922–1945 kesähotellina. Huvilasta tehtiin museo vuonna 1960 ja nykyisin huvilaa hoitaa Kristiinankaupungin museotoimi. Carlströmin perheen entinen kaupunkiasunto ja konttori Kristiinankaupungin Itäinen pitkäkatu 45:ssä on nykyisin Brahegården r.y:n omistuksessa ja siellä järjestetään erilaisia tilaisuuksia. LUT-yliopisto
Yliopiston vieressä sijaitsee Technopolis Skinnarila, Lappeenrannan ylioppilastalo ja useita LOAS:n opiskelijataloja. Yliopiston hallinnassa ovat myös Saimaan rannalla sijaitsevat Skinnarilan hovi ja kaksi rantasaunaa. Skinnarilan hovi on hirsirunkoinen huvila, joka on rakennettu vuonna 1902. Rakennuksella on merkittävä musiikkihistoriallinen tausta. Huvilan omistaneen pietarilaisen kulta- ja hopeaseppä Pekka Silventoisen Aino-tytär oli aviossa säveltäjä Toivo Kuulan kanssa. Nykyään Skinnarilan hovi on kurssi- ja edustuskäytössä. Onnela (Tuusula)
1920 köyhien vuosien jälkeen Björklund perusti Onnelasta täysihoitolan opiskelijoille, valtion virkailijoille ja taiteilijoille. Runoilija Eino Leino oli majatalon kanta-asiakkaita ja asui Onnelassa vuodet 1923-24. Useat Leinon tunnetut runot ja hänen muistelmateoksensa ovat tältä ajalta. Myös runoilijat Uuno Kailas, Unto Karri ja Einari Vuorela asustelivat majatalossa. Vilho Annala
Annala oli 1932 yksi Isänmaallisen Kansanliikkeen keskeisistä perustajista. Muodollisesti hänet nimitettiin puolueen johtoon vasta Vihtori Kosolan kuoltua, mutta käytännössä hän muodosti Bruno Salmialan kanssa puolueen dynaamisen ja ohjelmallisen johdon alusta alkaen. Molemmat olivat hillittyjä yliopistomiehiä, jotka kaihtivat Lapuan liikkeen laittomuuksia ja halusivat pitää IKL:n erossa niistä. Professorilinjan tulo IKL:n johtoon erotuksena Lapuan liikkeen talonpoikaisjohtajista antoi puolueelle lisää uskottavuutta rakentavana parlamentaarisena voimana. Annala ei pyrkinyt häntä kiihkeämpien K. R. Kareksen ja Hilja Riipisen tavoin olemaan karismaattinen joukkojen johtaja ja suoran toiminnan lietsoja. Häntä kiinnosti enemmän puolueen ideologian teoreettisen pohjan hahmottelu kuin impulsiivinen toiminta, jota hän päinvastoin pyrki hillitsemään. Hänen johdollaan IKL keskittyi agendansa ajamiseen parlamentaarista tietä. Annala oli itse kansanedustaja 1933–1945 sekä presidentin valitsijamies 1937, 1940 ja 1943. Allan Granfelt
Allan Granfelt valmistui 1890 Raahen Porvari- ja Kauppakoulusta. Hän oli mukana Helsingin kauppahallin omistaneessa yhtiössä ja toukokuussa 1907 hän osti 300 000 kultamarkalla (noin 1 000 000 euroa) Kulosaaren kartanon sen omistajan vapaaherra Johan Cronstedtin kuoltua. Kulosaareen suunniteltiin englantilaisen puutarhakaupunki–ideologian mukainen huvilakaupunki ja tätä varten perustettiin Ab Brändö Villastad–niminen yhtiö jonka ensimmäisenä isännöitsijänä Granfelt oli 1907–1914. Yhtiön perustajien joukossa olivat arkkitehdit Oscar Bomanson, Bertel Jung, Karl Lindahl, Armas Lindgren ja Lars Sonck, insinöörit Julius Stjernvall ja Rupert von Nadelstadh sekä kauppias Axel Ståhle. Naantalin luostari
Luostarin perusti piispa Maunu II Tavast. Luostari aloitti toimintansa Maskun Karinkylässä sijainneen Stenbergan kuninkaankartanon mailla vuonna 1440. Paikka ei kuitenkaan osoittautunut suotuisaksi, mistä kertoo Vadstenan luostarin asiakirjoista löytyvä merkintä: "Se paikka, jolla luostari nyt kohoaa, on heille täysin sopimaton ja hyödytön, ja koska maaperä on pehmeätä ja pettävää kestämään kivirakennuksen, koska heillä ei ole puhdasta eikä terveellistä vettä, koska suosta nouseva paha haju uhkaa heidän henkeään ja koska he syksyn kevään saivat kärsiä märkyydestä ja kurasta". Luostari päätettiinkin jo vuonna 1443 siirtää Raision Ailosiin eli nykyiseen Naantaliin, josta luostari sai lahjoituksena maatilan Henrik Klaunpoika Djäkniltä ja tämän vaimolta Lucialta. Frans Emil Sillanpää
Saavuttamansa menestyksen innostamana Sillanpää alkoi rakentaa itselleen ja perheelleen "Saavutus"-nimistä kirjailija-asuntoa Hämeenkyrön Vanajan kylään. Sillanpään ystävän Bertel Strömmerin suunnittelema, uusklassista tyyliä edustava huvila valmistui joulukuussa 1920 muuttokuntoon. Huvila jäi kuitenkin osin keskeneräiseksi Sillanpään rahavaikeuksien takia ja sen rakentamisesta alkoi Sillanpään velkakierre. Sillanpään perhe asui huvilassa vakinaisesti vuosina 1920–1925 ja vielä 1927–1928. Sen jälkeen kun Sillanpää perheineen muutti 1929 Helsinkiin he asuivat Saavutuksessa enää satunnaisesti lähinnä kesäisin ja joulunpyhien aikaan. Saavutus joutui Sillanpään kustantajan haltuun hänen velkojensa panttina. Annalan kotiseutumuseo
Annalan talon syntyvaiheet sijoittuvat 1500-1600-luvuille. Annalaa ovat isännöineet mm. pitäjänkirjuri Erik Zimmermann ja kanttori Tuomas Cannelin. Maata oli enimmillään 1 000 hehtaaria. Annala siirtyi Pyhäjoen kunnan omistukseen 1930-luvulla. Annalan maita hoiti tuolloin pehtoori Hannes Kopsakangas. Annalaan siirrettiin myös kunnantoimisto ja mm. kansanhuolto. Kunnallinen keskikoulu aloitti toimintansa 1960-luvun alussa Annalassa. Uuden koulun valmistuttua Annala muuttui museoksi vuonna 1963. Tuusulanjärven taiteilijayhteisö
Tuusulanjärven taiteilijayhteisön katsotaan syntyneen, kun Juhani Aho ja hänen puolisonsa Venny Soldan-Brofeldt vuonna 1897 vuokrasivat Järvenpään kartanoon kuuluneen Vårbackan huvilan, jota alettiin kutsumaan Aholaksi. Heidän houkuttelemanaan paikalle muutti pian myös useita muita taiteilijoita. Taidemaalari Eero Järnefeltin rakennuttama Suviranta valmistui 1901, Pekka Halosen ateljeekoti Halosenniemi ja J. H. Erkon Erkkola vuotta myöhemmin sekä säveltäjä Jean Sibeliuksen Ainola vuonna 1904. Heidän kiinnostuksensä Tuusulanjärveä kohtaan liittyi aikakauden kansallisromantiikkaan, taiteilijat halusivat päästä maaseudulle, mahdollisimman lähelle aidoksi kokemaansa suomalaisuutta. Taiteilijayhteisön keskinäinen kanssakäyminen muodostui tiiviiksi ja useat tekivät myös yhteisiä töitä. Joselininniemi
Joselininniemi lienee alkuaan ollut Likosaari-niminen saari. Vuonna 1857 kauppias Robert Magnus Lindholm (1817–1863) vuokrasi niemen Tampereen kaupungilta 50 vuodeksi rakentaakseen sinne huvilansa. Hän nimesi niemen Kaisaniemeksi vaimonsa Katarinan (Kaisa) mukaan. Lindholmin leski myi vuonna 1874 niemen huvilarakennukset ja vuokraoikeuden kauppias Gustaf Oskar Sumeliukselle (1835–1895). Sumelius rakensi aivan niemen kärkeen huvilan, johon kuului myös näkötorni. Alueen vuokrasopimus päättyi 1907, ja huvilarakennus purettiin joskus 1910-luvulla. Anolan kartano
Vanhin säilynyt kauppakirja kartanosta on vuodelta 1488, jolloin Alissa Henrikintytär Horn myi kartanon turkulaiselle Djäknin sukuun kuuluneelle raatimiehelle Laurens Jönssonille. Vuosina 1500–1700 Anolan kartanon omisti Kurkien suku. Ensimmäinen sukuun kuulunut kartanonherra oli Ruotsista saapunut Jöns Knuutinpoika Kurjen isä, joka omisti myös Kankaisten ja Joensuun kartanot. Pyhän Annan kilta (Turku)
Pyhän Annan kilta mainitaan epäsuorasti Staffan Kouten ja hänen puolisonsa Margit Olavintyttären Turun tuomiokirkolle vuonna 1491 tekemässä lahjoituskirjassa. Pariskunta lahjoitti Pyhän Annan alttarille muun muassa kaksi kivipuotia ja kolme kivikellaria, joita valvomaan määrättiin Pyhän Annan kiltaveljistön holhoojat. Staffanin ja Margitin lahjoittamasta talosta tuli ilmeisesti killan kiltatalo. Talon arvellaan sijainneen Porthaninpuiston pohjoisosassa, Vanhan Suurtorin vieressä. Kiltatalo oli ilmeisesti huomattavan suuri ja käsitti useita rakennuksia. Ellala
Ellalan rakennutti kauppaneuvos Albert Oskar Snellman. Nimensä Ellala sai Snellmanin tyttären Elinin mukaan. Rakentamisvuodesta ei ole varmuutta, mutta vuonna 1879 huvilaan rakennettiin kahdeksankulmainen torni ja tornin huipulle lasitettu paviljonki. Ellalaa laajennettiin vuonna 1890 ja samalla rakennettiin uusi avoin veranta. A.O. Snellmanin ja tämän lesken kuoleman jälkeen huvila siirtyi tytär Elinin ja tämän aviomiehen Reinhold Weckmanin haltuun. Weckmanit omistivat huvilan vuoteen 1932 asti, jolloin huvila siirtyi Vaasan Höyrymylly Oy:lle johtajan asunnoksi. Evert Viktor Sellgren
Sellgren rakennutti vuonna 1912 arkkitehti Uno Ullbergin suunnitteleman jugendtyylisen huvilan Viipurinlahdella sijaitsevalle Venäjänsaarelle. Huvila oli Suomen sisällissodan alkuvaiheissa tammikuussa 1918 Viipurista paenneiden 565 valkokaartilaisen eli niin sanottujen venäjänsaarelaisten majapaikkana heidän ollessaan saarroksissa. He murtautuivat 27. tammikuuta Kämärän aseman kautta Antreaan valkoisten pääjoukkojen yhteyteen. Huvilan läheisyyteen pystytettiin 1920-luvulla valkoisten sotamuistomerkki. Sekä huvila että sotamuistomerkki ovat säilyneet nykypäiviin. Gustaf Alm
Almin vuokrasopimus Imatran hotelliin irtisanottiin 1892 ja hän alkoi suunnitella oman täysihoitolan perustamista. Alm osti samana vuonna Tiuruniemen Jakosenrannasta venäläisen kirjailijan Tichanoffin 1870-luvulla rakentaman kesähuvilan ja hän osti lisäksi täysihoitolaa varten Tiuruniemestä lähes 200 hehtaarin suuruisen maa-alueen. 45 huoneen täysihoitola aloitti toimintansa 1894 nimellä "Rauha Pensionat för Turister". Täysihoitolan yhteydessä oli puisto ja sieltä oli päivittäinen laivayhteys Lappeenrantaan ja kaksi kertaa viikossa laivalla pääsi myös Punkaharjulle. Täysihoitola tarjosi vieraille myös lennättimen ja puhelinyhteyden sekä päivittäisen postin saannin koti- ja ulkomaisine sanomalehtineen. Täysihoitolaan rakennettiin 1896 kaksikerroksinen lisärakennus mutta se tuhoutui ennen avajaisia tulipalossa. Ainola (Oulu)
Hemming Åström osti alueen, kun sen edellinen omistaja kauppaneuvos Ferdinand Granbergin teki konkurssin 1875. Åström puratti saarella olleen tasakattoisen kaksikerroksisen rakennuksen ja rakennutti sen tilalle romanttisen hirsihuvilan vuosina 1887-1888. Huvilan suunnitteli ruotsalainen arkkitehti J. E. Stenberg, johon Åström oli tutustunut Oulun Seurahuoneen rakentamisen aikana. Oskar Kallas
Kallakset rakensivat Tarttoon (Raja 31a) huvilan, jossa he asuivat 1914–1918. Rakennus on yhä olemassa, huonokuntoisena. Rakennus on tyyliltään uusklassinen, ja sen suunnitteli suomalainen arkkitehti Walter Thomé. Sen omistaa rakennusyhtiö Nordecon. Anola
Anola mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1410. Alun perin Ulvilaan kuulunut kylä on muodostunut samalla vuosisadalla perustetun Anolan kartanon ympärille. Se käsittää kartanon lisäksi muutamia pien- ja maalaistaloja sekä laajat viljelysmaat. Kartanon kakkoispuolella levittäytyy laaja peltoaukea, ns. "Anolan aukee", joka erottaa kylän Nakkilan keskustaajamaan kuuluvasta Viikkalasta. Villa Tammekann
Nykyisin Villa Tammekann on Turun Yliopistosäätiön omistuksessa. Säätiö osti sen professori Tammekannin lapsilta, Paavo ja Eeva-Maija Tammekannilta vuonna 1998. Rakennusta alettiin tuolloin korjata mahdollisimman tarkasti vastaamaan Aallon alkuperäisiä suunnitelmia, toisin sanoen Villa Tammekann rakennettiin viimein valmiiksi sellaiseksi kuin Alvar Aalto oli sen suunnitellut rakennettavan. Entisöinti- ja korjaustyöt saatiin valmiksi vuonna 2000. Lepolan huvila
Lepolan huvila on Tampereen Härmälässä sijaitseva 1800-luvulla rakennettu huvila. Sen rakennutti insinööri Ossian Bergbom, vuodesta 1903 alkaen Wuorenheimo. Wuorenheimon kuoltua huvila jäi perikunnalle. Annalan huvila
Lähellä on luhtitalo, jonka yläkerta toimii nykyisin asuntona ja alakerta kaupungin viheryksikön hoitoryhmän taukotilana. Puutarhurin talo on satulakattoinen klassistinen rakennus, joka on alun perin vuodelta 1840, mutta joka sai nykyisen muotoonsa 1920-luvun alussa. Annalassa on myös sauna, josta on löydetty piirustuksia vuodelta 1918. Saunarakennuksessa on ollut aiemmin myös asunto, joka on muutettu pesutuvaksi. Entinen huvilan työntekijöiden asuinrakennus sijaitsee peltojen laidassa. Sitä rakennettiin 1920-luvulla laajentamalla vanhaa hirsirakennusta. Asuinrakennuksissa oli ennen viimeistä remonttia muutamia asuntoa.
Päärakennuksen edessä on 1800-luvun tyylinen sydämenmuotoinen muotopuutarhaa ja huvilan vieressä on Waseniuksen perustama englantilaistyyppinen maisemapuutarha. Sinne Wasenius rakensi vapaasti polveilevia polkuja ja istutti puita. Jo vuonna 1830 Annalan alueelle istutettiin yli 400 lehtipuita, joista osa oli puistossa. Muotopuutarha uudistettiin vuosina 1999–2001 ja siihen käytettiin Waseniuksen 1830-luvulla rakennuttaman saksalaistyyppisen muotopuutarhan esikuvana, käytäväsommitteluineen ja pensas- ja kukkaistutuksineen. Waseniusten aikana hyötykasvipuutarhan korttelit ja ruutanalammikko muodostivat osan muotopuutarhan sommitelmasta. Wasenius rakensi kolme iilimatojenkasvatuslammikkoa puiston lähellä. Vuosina 1999–2001 paikalla rakennettiin ruutanalammikkoa. Annalan perustamisen muistokivi on iso yläpinnaltaan tasainen kivi, joka sijaitsee Annalan huvilalta etelään johtavan suoran puistokäytävän päässä. Kivessä on kaiverrettu teksti: "”Anneberg anlagdt af Otto och Anna Wasenius 1826”". G. E. Asp
Asp suunnitteli 1900-luvun alussa taidemaalari ja kirjailija Kaarlo Enqvist-Atran jugendtyylisen taiteilijahuvilan Lempäälän Hauralaan. Haarlan palatsi
Palatsin suunnitteli professori Jussi Paatela, ja se rakennettiin Kurun punaruskeasta graniitista. Tyyliltään rakennus edustaa 1920-luvun uusklassismia. Rafael Haarla asui rakennuksessa vuodesta 1924 kuolemaansa 1938 saakka. Haarlan palatsi oli Tampereen kaupungin omistuksessa vuodesta 1972 vuoteen 2013, kunnes se myytiin kiinteistösijoitusyhtiölle 1,6 miljoonalla eurolla. Villa Heikel
Villa Heikel oli rakennusmestari-arkkitehti Elia Heikelin 1903 suunnittelema ja rakentama puutarhakaupunki Kauniaisten ensimmäinen huvila. Jugendhenkinen n. 350 neliömetrin huvila rakennettiin alun perin Heikelin perheen kesähuvilaksi Gallträskin rannalle. 
Elia Heikel oli toisena osakkaana Kauniaisten pohjoisosan suuressa maakaupassa v. 1901. 
Heikel rakennutti tien Turuntieltä tontilleen, jonne suunniteltiin puuhuvila perheen kesäasunnoksi ja sitä rakennettiin vaiheittain heti tontin hankintavuodesta lähtien. Vuosina 1914–1917 Elia Heikelin poika Kaarlo muutti huvilan talviasuttavaksi. Näihin aikoihin huvilan rannan puolelle raivattiin suuri keittiöpuutarha, joka oli jo 1980-luvulle tultaessa hävinnyt. Huvila on säilyttänyt alkuperäisyytensä hyvin ja sijaitsee edelleen rauhallisella ja vehmaalla tontilla. Huvila on yksi noin 50 säilyneestä Kauniaisten alkuperäisistä huviloista, jotka nykyään ovat kaikki Museoviraston suojelemia.
Villa Heikel säästyi 50–70-luvun purkuvimmalta, joka myös Kauniaisissa koitui monen vanhan huvilan kohtaloksi. Villa Heikel on entisöity alkuperäismuotoonsa yhteistyössä Museoviraston konservaattori Pentti Pietarilan ja sisustusarkkitehti Päivi Bergrothin kanssa. Kohteella on suuri arkkitehtoninen, historiallinen ja ympäristöllinen arvo, ja se kuuluu valtakunnallisesti arvokkaaseen kulttuuriympäristöön, Gallträskin huvila-asutukseen. Villa on yksityisomistuksessa. Aschanska villan
Aschanska villan on punainen huvilarakennus Uumajassa, Ruotsissa. Aschanska villanin on suunnitellut arkkitehti Ragnar Östberg ja se valmistui vuonna 1906. Vuodesta 1980 rakennus on ollut kulttuuriperintörakennus. Mannerheim-museo
Vuonna 1874 rakennettu puuhuvila tunnettiin alun perin Bomanin huvilana rakennuttajansa mukaan. Myöhemmin rakennuksen omisti kauppaneuvos Karl Fazer ja siinä oli kuusi erillistä asuntoa, joissa asui Fazerin karamellitehtaan työntekijöitä. Mannerheim vuokrasi huvilan itselleen vuonna 1924 ja remontoi sen yksityisasunnokseen. Mannerheim ei kuitenkaan koskaan omistanut rakennusta, vaan vuokrasi sitä Fazer-yhtiöltä. Asunto toimi Mannerheimin kotina vuodesta 1924 vuoteen 1951. Voisalmi
Swanit rakensivat huvilan Lappeenrannan pohjoispuolelle Voisalmen saareen Hopeavuoreen. C.G. Swan laati itse talon piirustukset, ja huvila valmistui 1892. Huvila oli kesäisen lomanvieton, puutarhanhoidon ja kulttuurin tyyssija. Siellä viihtyivät Järnefeltien lisäksi tyttärien aviopuolisot, kuten Christian Sibelius ja Otto Manninen. Luettelo televisiosarjan Salatut elämät yrityksistä, tuotemerkeistä ja puolueista
Majatalo Amanda on Isabella Holmin ja Helena Kuulan vuonna 2009 ostama majatalo. He peruskorjauttivat rähjäisessä kunnossa olleen majatalon tyylikkääksi pyrkimyksenään palauttaa sen alkuperäinen henki. Majatalo toimii Pihlajakatu 23:n läheisyydessä, kuvitteellisessa osoitteessa Kastanjankatu 12. Majatalon yhteydessä ovat toimineet Jardinin Day Spa-kauneushoitola, kuntosali Amadeus ja Aki Nikkisen viiniyritys Vinotar. Majatalon ensimmäisillä sarjassa tunnetuilla omistajilla, Isabellalla ja Helenalla, oli aikanaan lukuisia kiistoja majatalon omistuksesta. Lopulta kiistat ajoivat Helenan irtisanomaan Isabellan ja ostamaan tämän osuuden majatalosta. Myöhemmin tämä sai kuitenkin osuutensa takaisin. Isabellan lähdettyä maasta Ismo osti tämän osuuden majatalosta. Syksyllä 2015 Ismo myi osuutensa Jiri Viitamäelle. Majatalon toinen puoli kuului jonkin aikaa Alissa Nikkiselle, joka myöhemmin myi osuutensa Amandasta Helenan pojalle Sebastian Vuorelalle. Myöhemmin Jirin osuus Amandasta siirtyi Camilla Mustavaaralle. Sebastian lahjoitti osuutensa Amandasta syyskaudella 2017 Camillalle, jonka myötä Camilla omistaa nykyisin majatalon kokonaan. Gustaf Oskar Sumelius
Sumelius osti 1870 kauppias Lars Johan Hammarénin kanssa Kyröskosken puuvillatehtaan ja he perustivat Hammaren & Co nimisen yhtiön joka rakennutti puuvillakutomon tilalle 1872 puuhiomon ja 1878 paperitehtaan. Kolmantena osakkaana olleen kauppias Nybergin kuoltua 1889 Hammarén ja Sumelius omistivat yrityksen puoliksi. Sumelius perusti myös Näsijärven Höyrylaiva Oy:n. Vuonna 1874 hän osti Pyynikin Joselininniemen vuokraoikeuden ja rakennukset kauppias R. Lindholmin perillisiltä ja rakennutti paikalle uuden huvilan. Huvila oli Sumeliuksen perheen käytössä aina vuokra-ajan päättymiseen 1907 saakka. Villa Lante
Vuonna 1548 Baldassaro Turinin veljenpoika Julio Turini vuokrasi huvilan kardinaali Georges d’Armagnacille. Vuonna 1551 huvila ja sen maa-alueet siirtyivät Lante-suvun omistukseen. Huvila oli suvun omistuksessa 1800-luvun alkuun saakka ja kantaa edelleen suvun nimeä. Köyhdyttyään suku myi huvilan Camillo Borgheselle. Borgheset myivät sen vuonna 1837 Madeleine Sophie Barat’lle, joka oli perustanut Jeesuksen Pyhän Sydämen nunnajärjestön. Näin huvila tuli luostarin käyttöön, ja siihen sijoitettiin noviisien asuntola. Schaumanin linna
Jyväskylän Lutakossa sijainneen Schaumanin vaneritehtaan johtajana toiminut Krook rakennutti linnan itselleen ja perheelleen asuinsijaksi. Krook rakennutti linnan vaneritehtaan nimissä edustuskodikseen kysymättä lupaa tehtaan osakkeenomistajilta. Krook perheineen asui linnassa vuoteen 1929 saakka. Linnassa asuivat myöhemmin lyhyitä aikoja useat tehtaan johtajista, mm. Edvard Hanell ja Uuno Savola. Savola rakennutti myöhemmin itselleen linnan viereen oman talon, Villa Savolan, jota on kutsuttu sittemmin Uunolaksi tai Pikkulinnaksi. Gustaf Alm
Gustaf Alm, jonka isä oli kihlakunnantuomari Henrik Alm, perusti 1850-luvulla Saimaan kanavan rakentamisen ollessa käynnissä kauppaliikkeen Juustilaan. Hän toimi myös puutavarakauppiaana ja perusti 1868 majatalon kauppaliikkeensä yhteyteen. Alm toimi sitten 1872–1892 vuokraamansa Imatran hotellin johtajana ja hän osti 1870-luvulla Mellonkylästä maatilan jonne hän rakensi Onnelan hovin. Alm osti 1885 Haminan laivayhtiöltä höyrylaiva "Olgan" yhdessä kauppias F. Sergejeffin kanssa. Laivan uudeksi nimeksi tuli "Imatra" ja se aloitti liikenteen Lappeenrannan ja Ruokolahden välillä poiketen Lauritsalassa, Jakosenrannassa ja Harakanniskassa. Reitille hankittiin pian myös toinenkin laiva. Onnela (Tuusula)
Pietarin hovissa toimiva hovinainen Johanna Sofia Björklund sai Onnelan tilan syntymäpäivälahjaksi vanhemmiltaan täyttäessään 25 vuotta vuonna 1905. Hän oli erittäin rikkaan venäläisen upseerin Paul Shabelskin rakastajatar. Pietarista kotoisin olevat puutarhurit istuttivat tilalle eksoottisia kasveja ja rakensivat sinne jopa vesiputouksen. Fjällbon puisto
Vuonna 1875 Tuusulan nimismies J.V. Frostell osti alueen ja rakennutti kallion päälle huvilan ja sille muutaman ulkorakennuksen, mm. hevostallin, navetan ja kanalan. Huvila sai nimekseen Fjällbo, ja Frostell omisti sen vuoteen 1916. Vuonna 1929 Helsinkiläinen liikemies Ilmari Helander osti Fjällbon kesäasunnokseen. Huvila tuhoutui tulipalossa kunnostustöiden yhteydessä vuonna 1981. Rakennuksista on jäljellä vain yksi huvimaja kallion laella sekä rantaan johtavat portaat ja kivilaituri. Kruunuvuorenranta
Vuonna 1905 Kruunuvuorenrannan huvila-alueen osti suomalaisen kansakoululaitoksen perustajan Uno Cygnaeuksen poika Jacob Cygnaeus. Alueella on kymmenkunta huvilaa, joista osa on todennäköisesti jo 1800-luvulta. Vuonna 1914 saksalainen kauppaneuvos Albert Goldbeck-Löwe osti maat Cygnaeuksen suvulta. Huvila-aluetta kutsutaan yhä joskus Kissingeksi, Goldbeck-Löwen yhtiön mukaan. Saksan hävittyä toisen maailmansodan Ulkomaalaisen omaisuuden hoitokunta siirsi saksalaisomistuksessa olleen Kruunuvuoren Neuvostoliitolle. Tämän jälkeen alue oli neuvostoliittolaisten ja suomalaisten kommunistien juhlakäytössä. Anna Itävaltalainen (Ranska)
Anna syntyi Espanjassa Habsburg-sukuun kuuluneiden vanhempien, Espanjan kuningas Filip III:n ja tämän puolison Margaret Itävaltalaisen, lapsena. Hänet naitettiin Ranskan kuninkaalle vuonna 1615 eli 14-vuotiaana. Heille syntyi kaksi lasta, Ludvig (1638) ja Philip (1640). Avioliitto ei ollut onnellinen vaan täynnä epäluuloja, ja Ludvig koetti järjestää asiansa niin, ettei Anna saisi valtaa käsiinsä leskikuningattarena. Kun Ludvig XIII kuoli vuonna 1643, nelivuotias Ludvig XIV kruunattiin kuninkaaksi ja parlamentti asetti Annan sijaishallitsijaksi. Anna otti aseman vastaan mutta jätti käytännön hallintatoimet pääministerille, Jules Mazarinille, jonka juoruttiin olleen myös hänen rakastajansa. Hotel Anna
Suomen Vapaakirkko sai omistukseensa oman tontin Vapaakirkon keskustoimistoksi vuonna 1925, ja tämän yhteyteen perustettiin Lähetys Hospiz -niminen hotelli matkalaisille. Sittemmin nimi muutettiin Hotel Annaksi. Lepolan huvila
Huvilan suunnitteli todennäköisesti Tampereen kaupungin ensimmäinen kaupunginarkkitehti F. L. Calonius (1876–1891). Todennäköistä on myös, että huvila siirrettiin Hatanpäänniemeltä ennen vuotta 1898, koska paikalle rakennettiin silloin Nils Idmanin asuntopalatsi Idmanin huvila. Annalan huvila
Kaksikerroksinen päärakennus rakennettiin vuonna 1832, mutta sitä laajennettiin ja muutettiin myöhemmin useasti. Nykyään päärakennuksessa toimii Annalan huvilan ystävät ry. Mansardikattoinen karjasuoja- ja asuinrakennus peltojen laidassa rakennettiin 1920-luvun alussa. Siinä oli talli, navetta, pesutupa, leivintupa, karjakon huone ja kolme pienasuntoa työntekijöille. Myöhemmin se muutettiin puutyösaliksi eli verstaaksi. Asunnot olivat rakennuksessa vuoteen 1976 asti. Silloin alakerran asuntojen tilalle rakennettiin työntekijöiden sosiaalitiloja ja entistä puutyösalia muutettiin hevostalliksi vuonna 1997. Vuonna 2000 rakennuksen itäpää uudistettiin Hyötykasviyhdistyksen tiloiksi. Vallila Interior
Painokangassuunnittelun ohella Vallila Interior aloitti yhteistyön sveitsiläisen sisustuskankaita valmistavan Creation Baumannin kanssa vuonna 1971. Baumann erikoistui julkitilakankaiden kehittämiseen, ja näin ollen myös Vallila Interior suuntasi julkisten tilojen sisustamiseen ja projektitoimintaan. Rudolf Bernerin tytär Anne Berner aloitti työskentelyn yrityksessä vuonna 1986 ja alkoi kehittää tätä liiketoiminnan osa-aluetta. Ensimmäinen tytäryhtiö Decorama Oy perustettiin vuonna 1988. Yritys sisusti mm. hotelleja, ravintoloita, toimistoja ja risteilyaluksia. Anne Bernerin veli Mikael Berner alkoi johtaa Decorama Oy.tä. Villa Hannala
Villa Hannala on Oulun Toppilansaaressa sijaitseva, kauppaneuvos ja laivanvarustaja in vuonna 1859 kesäasunnokseen rakennuttama pitsihuvila. Huvila lienee saanut nimensä Snellmanin tyttären Hannan mukaan. Johan Wilhelm Snellmanin kuoltua vuonna 1881 hänen poikansa Karl August Snellman peri Hannalan. Anna omassa kodissaan
Anna omassa kodissaan ("Anne’s House of Dreams") on kanadalaisen L.M. Montgomeryn kirjoittama tyttökirja. Kirja on viides osa orpotyttö Anna Shirleystä kertovassa kahdesanosaisessa Anna-sarjassa. Kirja ilmestyi englanniksi 1917, ja se suomennettiin vuonna 1922.
Kuten kaikki muutkin Montgomeryn kirjat, tämänkin kirjan tapahtumapaikka on kirjailijan oma kotipaikkakunta Kanadan Prinssi Edwardin saari. Anolan kartano
Kurkien suvun jälkeen Anolan kartano kuului muutaman vuoden ajan Posse-suvulle, kunnes vuonna 1706 omistajaksi tuli Tukholman pormestari Olof Törnflycht. Seuraavaksi se siirtyi Törnflychtin tyttären puolison Johan Paulinuksen omistukseen. Vuonna 1690 tapahtuneen aateloinnin jälkeen hänet tunnettiin nimellä Johannes Pauli i Lillienstedt.