Mikä on lapsikuolleisuuden määrä kotisynnytyksissä Suomessa?
Kotisynnytys
Kotisynnytys on synnytys joka tapahtuu kotona, yleensä äidin kotona. Monesti, mutta ei välttämättä aina, paikalla on kätilö. Kotisynnytys oli pitkään vallitseva synnytyksen muoto, mutta 1900-luvun kuluessa siitä tuli entistä harvinaisempi terveydenhuollon menetelmien ja saatavuuden parantuessa. Kehityksen myötä lasten synnytyskuolleisuus on länsimaissa laskenut noin yhteen tapaukseen sadasta. Kotisynnytys on edelleen hyvin yleinen kehitysmaissa. Joissakin länsimaissa merkittävä vähemmistö synnytyksistä tapahtuu kotona, esimerkiksi Alankomaissa noin kolmasosa. Suomessa kotona syntyy kymmenisen lasta vuodessa. Alankomaissa lapsikuolleisuus synnytyksissä on 4,59 kuolemaa 1000 synnytystä kohti. Suomessa vastaava luku on 3,43.
Lapsikuolleisuus
Maailman korkeimmat lapsikuolleisuudet arvot löytyivät vuonna 2015 Saharan eteläpuoleisen Afrikan maista. Angolassa jopa 15,7 prosenttia lapsista menehtyi ennen 5-vuotispäiväänsä. Nepal
Edistystä on tapahtunut monilla alueilla. YK:n tavoitteen mukaisesti äärimmäinen köyhyys eli alle yhdellä dollarilla päivässä elävien määrä, on mahdollista puolittaa vuoteen 2015 mennessä. Myös lapsikuolleisuus on laskussa, ja sekin voitaneen puolittaa vuoteen 2015 mennessä. Perheen lapsiluku on 4–5, ja alle 15-vuotiaiden osuus kaikista nepalilaisista on 50 prosenttia. Imeväiskuolleisuus on noin 6,6 prosenttia. Jopa yhdeksän prosenttia lapsista kuolee alle viisivuotiaana. Vain kolmannes naisista käyttää ehkäisyä. Perinataalikuolema
Perinataalikuolema tarkoittaa sitä että yli 22-viikkoinen tai yli 500 grammaa painava sikiö syntyy kuolleena tai että vastasyntynyt kuolee ensimmäisen elinviikon aikana. Mikäli lapsi syntyy kuolleena puhutaan kohtukuolemasta tai prenataalikuolemasta. Kohtukuolleita lapsia syntyy vuosittain suomessa noin 500. Lisäksi noin kaksisataa lasta kuolee seitsemän ensimmäisen elinpäivänsä aikana. Huostaanotto Suomessa
Huostaanottojen määrä on kasvanut 2000-luvulla. Vuonna 2013 kodin ulkopuolelle oli sijoitettuna 18 022 lasta ja nuorta, joista 10 735 oli huostaanotettuna. Vuoden aikana kiireellisesti sijoitettiin 4 202 lasta. Vuosien 1995 ja 2010 välillä etenkin tahdonvastaiset huostaanotot ja kiireelliset sijoitukset lisääntyivät voimakkaasti: tahdonvastaiset huostaanotot yli kaksinkertaistuivat ja kiireelliset sijoitukset yli seitsemänkertaistuivat. Laitossijoitusten määrä on yli kaksinkertaistunut tällä aikavälillä.. Suomi 1960-luvulla
Syntyvyys laski 1960-luvulla. Vuosina 1960–1963 tuhatta asukasta kohden syntyi yli 18 lasta, mutta vuoteen 1969 mennessä luku oli laskenut jo alle 15:n. Vuosittain syntyi keskimäärin noin 78 000 lasta. Kuolleisuus nousi hiukan vuosikymmenen alun 9,0:sta vuosikymmenen lopun 9,8:aan; vuosittain nukkui pois keskimäärin noin 43 000 suomalaista. Imeväiskuolleisuus oli vielä vuosina 1951–1960 28,6 promillea, Oulun ja Lapin lääneissä lähes tuplasti suurempi kuin Uudenmaan läänissä. Vuoteen 1969 mennessä imeväiskuolleisuus oli laskenut 14,2 promilleen, ja läänien välinen ero oli kaventunut selvästi. Pietarin löytölastenhuone
1700-luvulla 80–90 % lapsista kuoli ensimmäisen elinvuotensa aikana. 1800-luvun loppuun mennessä luku laski 10–20 prosenttiin. 1880-luvun aikana Pietarin löytölastenhuoneelle tuotiin yhteensä 95 000 lasta, joista valtaosa oli aviottomina syntyneitä. Kaksikymmenvuotiaiksi saakka Pietarin ja Moskovan kasvattilapsista eli 10–13 %. Hoidokkien suuren kuolleisuuden lisäksi järjestelmä aiheutti ongelmia maaseutuväestön keskuudessa. Suomessa ja Inkerinmaalla todettiin, että kasvattilasten pitäminen levittää syfilistä, lisää perheen omien lasten kuolleisuutta ja aiheuttaa ”sopimatonta käytöstä imettäjiksi aikovien naimattomien naisten keskuudessa”. Ihmisoikeudet Kiinassa
Yhden lapsen politiikkaa alettiin harjoittaa vuonna 1979. Nykyään lapsiluku on 1,8 / pariskunta. Ennen yhden lapsen politiikkaa lapsiluku oli 6. Ilman politiikkaa Kiinan väestömäärä vuonna 2007 olisi 1,7 miljardia. Silti väestömäärä kasvaa yhä 8-10 miljoonaa vuodessa. Kiinassa poika on vanhuuden investointi, eläke. Naiset menevät naimisiin toiseen perheeseen. Miehet usein painostavat tyttöjen aborttiin. Joskus aborttiin pakotetaan kahdeksannen odotuskuukauden aikana. Nykyään mies/nais-suhde on 120/100, mutta esimerkiksi Hebein maakunnassa suhde on 134/100. Viranomaiset sulkivat vuonna 2006 yli 200 klinikkaa, jotka tekivät sikiödiagnostiikkaa. Imeväiskuolleisuus
Maiden väliseen vertailuun vaikuttaa se, että eri maissa imeväiskuolemat voidaan tilastoida eri perustein. Esimerkiksi Japanissa (imeväiskuolleisuus 3,14) vastasyntyneen täytyy vetää edes yksi henkäys ennen kuolemaansa tullakseen lasketuksi imeväisenä kuolleeksi. Yhdysvalloissa (7,07) sen sijaan vastasyntynyt voidaan laskea imeväiskuolleeksi herkemmin, kunhan hän vain ehtii osoittaa jonkinlaista elonmerkkejä ennen kuolemaansa. Äitiyskuolleisuus
Syrjäseuduilla ja köyhemmissä yhteisöissä on suurempi äitien menehtymisen todennäköisyys. Nuorilla aikuisilla on suurempi komplikaatioiden ja kuoleman riski raskauden johdosta. Maailmanlaajuisesti äitiyskuolleisuus onkin itsemurhan jälkeen teini-ikäisten (15–19 vuotiaat) nuorten naisten suurin kuolinsyy. Osaava hoito raskausaikana, synnytyksessä ja synnytyksen jälkeen voi pelastaa naisten ja lasten hengen. Kotisynnytys
Vuonna 2009 Alankomaissa tehdyssä suurtutkimuksessa, jossa tarkasteltiin 530 000 synnytystä, todettiin kotisynnytyksen olevan vähäisen riskin tapauksissa yhtä turvallinen kuin sairaalasynnytyksen, kunhan terveydenhuoltojärjestelmä tukee kotisynnytyksiä huolehtimalla siitä, että riittävä määrä ammattitaitoisia kätilöitä ja kunnollinen kuljetusjärjestelmä ovat saatavilla. Noin viidessä prosentissa vähäisen riskin synnytyksistä ilmenee komplikaatioita. Abortti Suomessa
Nykyisin vain pieni osa, vuonna 2014 noin viisi prosenttia, raskaudenkeskeytyksistä Suomessa tehdään imukaavintana. Suomen syntyvyysromahdus
Etelä-Suomen väkirikkailla alueilla on matalimmat syntyvyysluvut. Uusimaa on maakunnista heikoin ja maakunnan kokonaishedelmällisyysluku on 1,38. Helsingissä hedelmällisyysluku oli 1,19 vuonna 2017. Varsinais-Suomi ja Pirkanmaa seuraavat Uuttamaata tilastossa jaetulla kakkossijalla luvulla 1,42. Vuonna 2017 Suomessa oli 35 kuntaa joissa syntyi alle 10 lasta. Kohtukuolema
Kohtukuolleiden lasten tärkein yksittäinen kuolemansyy on hapenpuutteesta johtuva hiilidioksidin kertyminen. Syynä voivat olla napanuoraongelmat, istukkaperäiset häiriöt tai äidin tukostaipumus. Vain noin joka kymmenes kohtukuolema aiheutuu kehitysvammasta. Tartunta rekisteröidään yllättävän harvoin sikiön kuolemansyyksi, mutta uusimpien tutkimusten mukaan tartunnoilla on suuri merkitys ennenaikaisen synnytyksen käynnistäjinä ja sikiökuolemien aiheuttajina. Myös onnettomuus, esimerkiksi liikenneonnettomuus, voi saada aikaan sikiön kuoleman kohtuun. Raskauden yliaikaisuus ja äidin korkea verenpaine tai alkava raskausmyrkytys lisäävät kohtukuoleman riskiä. Noin puolessa tapauksista kuolinsyy jää epäselväksi. Näistä tapauksista käytetään usein myös nimitystä "kohdunsisäinen kätkytkuolema". Synnytys
Sikiö voi syntyä eri tarjonnalla. Tarjontoja ovat esimerkiksiJos synnytys ei onnistu äidin omin voimin, synnytystä avustetaan synnytysinstrumenteilla, lähinnä imukupeilla tai pihdeillä. Näiden komplikaatioriskit koskevat niin äitiä kuin lasta ja voivat pahimmillaan olla vakavia. Vaikeammissa tapauksissa tehdään keisarinleikkaus. Lapsi voi myös kuolla ennen syntymäänsä. Arviolta 0,5 prosenttia raskauksista päättyy kohtukuolemaan. Suomessa kohtukuolematapauksia on noin 500 vuosittain. Maailmanlaajuisesti äitiyskuolleisuus on laskussa ja se on melkein puolittunut. 100 000 synnyttäjää kohti kuolee 216 äitiä, kun vuonna 1990 kuoli 385 äitiä samaa määrää kohden. Kätkytkuolema
Kätkytkuolemaa ei voida ennustaa, mutta tilastollisesti se on hieman harvinaisempaa tytöillä, kylkinukutuksessa ja selällään nukkuneilla imeväisillä. Kätkytkuolemia tapahtuu Suomessa alle 20 vuodessa. Suomessa vauvojen nukutusohjeet muutettiin 1980-luvun lopulla. Uusissa ohjeissa vauvat kehotettiin nukuttamaan selällään toisin kuin vanhoissa ohjeissa, joissa suosittiin vatsallaan nukuttamista. Kätkytkuolemat vähenivät neljännekseen. 8-vuotiaan Eerikan surma
Tytön kuolema johti laajaan julkiseen keskusteluun lastensuojelun tilasta, ja sen pohjalta tehtiin useita selvityksiä. Sosiaali- ja terveysministeriön työryhmän raportti esitti lastensuojelun voimavarojen lisäämistä. Kuntaliiton selvityksessä vuonna 2013 kävi ilmi, että yhdellä sosiaalityöntekijällä voi olla vastuullaan jopa 160 lasta, kun suositus on noin 20–50 lasta. Vain noin puolessa Suomen kunnissa oli riittävästi lastensuojelun henkilöstöä. Suomen syntyvyysromahdus
Vuonna 2017 syntyi 50 139 lasta ja vuodesta 2016 vuoteen 2017 syntyvyys aleni lähes 5 prosenttia. Naisten kokonaishedelmällisyysluku oli 1,49 vuonna 2017. Kantaväestön keskuudessa syntyvyys on vielä heikompaa, sillä vuonna 2017 lapsista 6 600 eli 13 prosenttia syntyi ulkomaalaistaustaisille naisille, joiden kokonaishedelmällisyysluku oli 1,9 vuonna 2017. Äitiyskuolleisuus
Palveluiden maksullisuus, vaikea saatavuus, korkea hinta ja epäterveet elintavat (kuten synnyttäjien ylipainoisuus, korkea verenpaine, lääkkeiden tarpeeton käyttö ja huumeet) sekä hoitohenkilökunnan suhtautuminen voi näkyä äitiyskuolleisuuden eroina esimerkiksi eri etnistä taustaa edustavien äitiryhmien välillä myös kehittyneissä maissa, ja nostaa äitiyskuolleisuutta näissä maissa. Esimerkiksi Yhdysvalloissa äitiyskuolemat ovat yli kaksinkertaistuneet 1980-luvun lopulta vuoteen 2013 tultaessa. Yleisesti vähiten kehittyneissä maissa keskeisimmät haasteet voivat olla hyvin erilaiset kuin vauraimmissa, yhteiskunnan perusrakenteiltaan kunnossa olevissa maissa. Suomi 2010-luvulla
2010-luvulla väestöä on kasvattanut lähinnä maahanmuutto syntyvyyden laskiessa. Suomalaisten kokonaishedelmällisyys nousi tilapäisesti 2000-luvun ensivuosikymmenen lopulla, mutta 2010-luvulle tultaessa se alkoi laskea tuntuvasti. Syntyvyys on laskenut useita vuosia peräkkäin ja vuoden 2015 lopussa syntyi vähemmän lapsia kuin kertaakaan sitten 1860-luvun nälkävuosien. Vuonna 2016 kuolleiden määrä ylitti syntyneiden määrän ensimmäistä kertaa sotavuosia lukuun ottamatta. Vielä vuonna 2009 Suomessa syntyi yli 60 000 lasta, mutta vuonna 2017 syntyi vain noin 50 000 lasta. Imeväiskuolleisuus
Imeväiskuolleisuus on yleistä etenkin kehitysmaissa, joissa ei välttämättä ole saatavilla puhdasta vettä, riittävää ravintoa tai kehittynyttä terveydenhoitoa. Esimerkiksi joissain Afrikan maissa imeväisiä kuolee yli sata tuhatta lasta kohden, kun taas Euroopan unionin keskiarvo on 4,22 lasta tuhatta lasta kohden. Imeväiskuolleisuus on kuitenkin laskenut maailmanlaajuisesti selvästi 1800- ja 1900-lukujen aikana. Perheväkivalta
Lapsiin kohdistuva perheväkivalta on pitkään ollut varsin vaiettu aihe. On myös viitteitä siitä, että perheväkivallan yleisin muoto on juuri lapsiin kohdistuva väkivalta.. Jotkut ovat tuoneet esille väitteen, että tämä johtuisi siitä, että vallalla ollut pitkälti feminismin teorioihin nojannut perheväkivallan tutkimus on ollut varsin haluton puuttumaan tähän ongelmaan. Lapsiin kohdistuvasta perheväkivallasta ei ole myöskään henkirikoksia lukuun ottamatta ollut kunnollista tilastointia tai tutkimuksia lukuun ottamatta 1990 luvulla tehtyä Tilastokeskuksen ja Lastensuojelun keskusliiton ”Lasten pahoinpitely ja seksuaalinen hyväksikäyttö” -tutkimusta sekä uutta 2007 Lastensuojelun Keskusliiton Taloustutkimuksella teettämää ”Lapsiin kohdistuva väkivalta (Omnibus 2007)” -tutkimusta”. ”Lasten pahoinpitely ja seksuaalinen hyväksikäyttö” -tutkimuksen mukaan vajaa 20 % 15-vuotiaista vastaajista kertoi joutuneensa vanhempiensa lievän väkivallan kohteeksi ja vajaa 5 % vakavan (nyrkiniskujen tai sitä voimakkaamman) väkivallan kohteeksi edeltäneen vuoden aikana. Elämänsä aikana lievää väkivaltaa oli kokenut 72 % ja vakavaa väkivaltaa 8 % 15-vuotiaista. Angola
Vuoden 2014 BKT oli CIA:n tilastojen mukaan 7 200 dollaria per asukas. Tällä maa on maailman noin 185 valtiosta sijalla 141. YK:n kehitysohjelma UNDP:n laskeman Inhimillisen kehityksen indeksiksillä (Human Development Index, HDI) mitattuna Angola on sijalla 143 yhteensä 185 arvioidusta maasta. Osatekijöistä huonoin on vastasyntyneiden elinajanodote: se on Angolassa vain 46,5 vuotta (maailmassa sijalla 172 vuonna 2009). Tämä on kuitenkin noussut vuonna 2013 54,95 vuoteen. Lapsikuolleisuus oli vuonna 2015 yhä maailman korkein: 15,7 prosenttia lapsista menehtyi alle 5-vuotiaana. Kolmannes väestöstä elää omavaraisviljelyllä. Itsemurha
Itsemurha on Suomessa kansainvälisillä mittapuilla melko yleinen ilmiö. Ilmiö koskettaa jossakin määrin myös lapsia ja nuoria, joilla laukaisevia tekijöitä saattavat olla muun muassa koulukiusaaminen, masennus, huonot kotiolot, läheisen kuolema sekä monenlaiset sosiaaliset ongelmat kuten esimerkiksi vanhempien päihdeongelma. WHO:n mukaan suurimmat itsemurhaluvut ovat Liettuassa: vuosittain siellä tehdään noin 34,1 itsemurhaa 100 000 asukasta kohden (2009). Itsemurhat ovat olleet hälyttävä kansallinen ongelma myös Unkarissa, jossa 1980-luvulla vuosittain lähes 5 000 ihmistä teki itsemurhan. Maan asukasluku on reilut kymmenen miljoonaa. Vertailun vuoksi Suomen noin 5,5 miljoonasta asukkaasta 789 kuoli oman käden kautta vuonna 2014. UNFPA
Äitiyskuolleisuuden alentaminen ja äitiysterveyden edistäminen ovat avainasemassa UNFPA:n toiminnassa. Arvioiden mukaan noin 830 naista maailmassa kuolee päivittäin raskauden tai synnytyksen komplikaatioihin. Lisäksi raskauden ja synnytyksen aikana vammautuneiden naisten määrä on yli kaksikymmenkertainen tähän lukuun verrattuna. Yhteensä raskautta tai synnytystä seuraaviin komplikaatioihin kuolee maailmassa vuosittain yli 300 000 naista , joista 99 prosenttia kehitysmaissa. Pääsyitä äitiyskuolemiin ovat muun muassa runsas verenvuoto synnytyksen jälkeen, infektiot ja vaaralliset abortit. Lisäksi äitinsä synnytyksessä menettäneet pikkulapset ovat muita suuremmassa vaarassa menehtyä kahden ensimmäisen elinvuotensa aikana. Liikakansoitus
Professori Hans Roslingin mukaan lapsikuolleisuuden vähentäminen on tehokkain tapa vähentää väestönkasvua. Korkea lapsikuolleisuus saa ihmiset hankkimaan sitäkin enemmän lapsia. Ravinto, rokotteet, perhesuunnittelu, naisten aseman parantaminen ja tyttöjen koulutus vähentävät lapsikuolleisuutta. Punainen Risti ja Väestöliitto tekevät tällaisia projekteja. Lapsensurma
Lapsensurma on Suomen laissa henkirikos, jossa nainen synnytyksestä johtuvassa uupumuksessa tai ahdistuksessa surmaa lapsensa. Rikoslain mukaan syyllinen "on tuomittava lapsensurmasta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi." Imeväiskuolleisuus
Imeväiskuolleisuus tarkoittaa ensimmäisen elinvuotensa aikana kuolleiden lasten osuutta kaikista syntyneistä. Yleensä luku ilmoitetaan tuhatta elävänä syntynyttä lasta kohden. Imeväiskuolleisuus on osa "lapsikuolleisuutta", joka tarkoittaa alle viisivuotiaana kuolleiden lasten osuutta. Lapsikuolleisuuden vähentäminen on yksi Yhdistyneiden kansakuntien määrittelemistä vuosituhattavoitteista. Perheväkivalta
Putkosen ja Collanderin siteeraamassa Weizmann-Heneliuksen ja Viemärön vankila-aineistotutkimuksessa lapsiuhreja oli 10 %, mutta mielentilatutkimusaineistossa heitä oli 20 % tapauksista (tähän sisältyvät myös seitsemän lapsensurmaa). Putkonen ja Collander kysyvätkin, että ""vaikka lieneekin niin, että lapsen surmanneet määrätään useammin psykiatriseen hoitoon, herää kysymys, minkälainen on oikeuskäytännön vaikutus – ehkä lapsensa surmanneet naiset eivät saa niin pitkiä ehdottomia vankeustuomioita kuin aikuisen surmanneet?"" Voidaan tietysti perustellusti myös pohtia, koskeeko tämä ajattelumalli laajemminkin lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa ja sen käsittelyä, ja erityisesti edelliseen perustuen tilanteissa joissa nainen on tämän väkivallan tekijänä. Hedelmöityshoito
Suomessa tehtiin vuonna 2007 noin 13 300 hedelmöityshoitoa, joista kaksi kolmasosaa oli koeputkihedelmöityksiä tai pakastetun alkion siirtoja. Hedelmöityshoitojen määrä kasvoi 9 prosentilla vuodesta 2006. Lapsen syntymään johti noin joka viides koeputkihedelmöitys tai pakastetun alkion siirto ja 9 prosenttia keinohedelmöityksistä. Vuonna 2006 hedelmöityshoidoista syntyi hieman alle 2000 lasta. Monisikiöiset synnytykset vähenivät, koska yhden alkion siirrot yleistyvät. SOS-Lapsikylä
Tavoitteena on, että lapset saavat olla lapsia, tuntea olevansa rakastettuja ja turvassa. Suomessa työtä tehdään kuudessa lapsikylässä: Espoossa, Kaarinassa, Punkaharjulla, Tampereella, Vihannissa ja Ylitorniolla sekä nuorisokodissa Jyväskylän Vaajakoskella. Suomessa lapsikylävanhemmalla on hoidossaan maksimissaan neljä lasta - pariskunnalla lapsia voi olla seitsemän. Suomi 1970-luvulla
Vuosittain syntyi keskimäärin noin 63 000 lasta. Lapsia syntyi hieman enemmän kuin 2000-luvulla. Vielä vuosikymmenen alussa syntyneistä lapsista vain vajaat kuusi prosenttia oli aviottomia, mutta asenteiden liberalisoituessa aviottomien synnytysten osuus nousi vuosikymmenen loppuun mennessä noin 12 prosenttiin. Synnyttäjien keski-ikä nousi. Kuolleisuus oli korkeimmillaan 9,9 promillea vuonna 1971 ja matalimmillaan 9,2 promillea vuosina 1978 ja 1979. Vuosittain kuoli keskimäärin noin 44 000 ihmistä. Imeväiskuolleisuus laski vuosikymmenen alun 11,4 promillesta vuosikymmenen lopun 7,5 promilleen. Lapsikuolleisuus
Vuosina 1990–2015 maailmanlaajuinen alle 5-vuotiaiden lasten kuolleisuus putosi tasolta 91 kuolemaa tasolle 43 kuolemaa tuhatta elävänä syntynyttä lasta kohden (2016: 40,8). Silti yhteensä 5,9 miljoonaa alle viisivuotista lasta kuoli yhä vuonna 2015. Keskeisimpiä alle 5-vuotiaiden lasten kuolinsyitä ovat maailmanlaajuisesti ennenaikaiseen syntymään liittyvät komplikaatiot, keuhkokuume, synnytykseen liittyvä hapenpuute (asfyksia), ripuli ja malaria. Noin 45 prosenttia kaikista lapsikuolemista liittyy aliravitsemukseen. Yli puolet lapsikuolemista johtui olosuhteista, jotka voitaisiin korjata yksinkertaisilla, verraten edullisilla ratkaisuilla. Esimerkiksi noin 70 prosenttia malariaan kuolleista ihmisestä (yhteensä noin 429 000 vuonna 2015) arvioitiin olevan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa alle 5-vuotiaita lapsia. Vaikka tehokkaiksi suojiksi havaittujen, pitkäkestoisilla hyönteismyrkyllä käsiteltyjen hyttysverkkojen kattavuus oli lisääntynyt merkittävästi 2010-luvulla, vasta 53 prosentilla riskialueiden väestöstä Saharan eteläpuolisessa Afrikassa oli hyttysverkot käytössään uniensa turvana (2015). Maahanmuuttajat Suomessa
Tilastokeskuksen mukaan Suomeen suuntautuva maahanmuutto ylsi vuonna 2007 koko itsenäisyyden ajan ennätykseen: Suomeen muutti ulkomailta noin 26 050 henkilöä. Näistä 8 525 oli paluumuuttavia suomalaisia. Keskimäärin 39 % vuosien 1998–2009 välisestä maahanmuutosta on ollut suomalaisten paluumuuttoa. Vuonna 2007 ulkomaalaisten maahanmuuttajien määrä oli 17 504. Maassa asui noin 188 000 ulkomailla syntynyttä, eli noin 3,7 % väestöstä. Vuonna 2010 osuus oli noussut 4,6 %:iin. Vuonna 2010 Suomessa asuvista ulkomaalaisista 65,5 % oli länsimaalaisia. Luvussa ei ole heidän Suomessa syntyneitä lapsiaan. Raskauskouristus
Raskausmyrkytys vaikuttaa arvioiden mukaan noin 5 prosenttiin synnytyksistä ja raskauskouristus noin 1,4 prosenttiin. Kehittyneiden maiden parempi sairaanhoito on pudottanut esiintyvyyden noin yhteen 2000 synnytystä kohden. Korkeaan verenpaineeseen liittyvät raskauden häiriöt ovat yksi yleisimmistä raskauskuoleman syistä. Niistä aiheutui 29 000 kuolemaa vuonna 2013 – kun vuonna 1990 niitä oli 37 000. Noin prosentti raskauskouristuksen saaneista kuolee. Sana eklampsia (eclampsia) juontuu salamaa tarkoittavasta sanasta kreikankielessä. Sen ensimmäinen tunnettu kuvaus on Hippocrateen laatima 400-luvulla eaa. Suomi 1990-luvulla
Elinajanodote kasvoi hieman. Vuosina 1986–1990 syntyneiden poikien elinajanodote oli 70,7 vuotta ja tyttöjen 78,8 vuotta. Vastaavat luvut vuonna 1999 syntyneille pojille oli 73,3 vuotta ja tytöille 81,0 vuotta. Imeväiskuolleisuus laski vuoden 1990 5,6 promillesta vuoden 1999 3,6 promilleen, ja oli eräs maailman alhaisimmista. Itsemurhien määrä oli Suomessa huipussaan 1990-luvun alussa talouslaman keskellä, jolloin oman kätensä kautta kuoli noin 1 500 suomalaista vuodessa. Tämän jälkeen itsemurhat ovat alati vähentyneet: vuosikymmenen lopulla Suomessa tapahtui noin 1 200 ja 2010-luvulla noin 800 itsemurhaa vuodessa. Valko-Venäjä
Vuonna 2012 väestön keski-ikä oli 39,15 vuotta. Alle 15-vuotiaita oli 15,1 % ja yli 60-vuotiaita 19,3 % väestöstä. Naisia oli enemmän ikäryhmässä 30–34-vuotiaat tai tätä vanhemmat, ja miehiä tätä nuoremmissa valkovenäläisissä. Lapsikuolleisuus on pientä, taso on pudonnut kolmasosaan vuosien 1990 ja 2012 välillä. Vastasyntyneiden kuolleisuus on IVY-maiden alhaisin (3,4/1 000 vuonna 2012). Maassa on lääkäreitä hieman ja muuta hoitohenkilökuntaa 20 % enemmän kuin WHO:n Euroopan alueen vertailumaissa keskimäärin samaa väestömäärää kohden. Hedelmöityshoito
Tämän päivän hedelmöityshoidot ovat melko tehokkaita: jopa 80 prosenttia hoitoon tulleista pareista saa lapsen, jos kaikkia tarjolla olevia hoitokeinoja käytetään hyväksi.
Nykyään noin kolme prosenttia Suomessa vuosittain syntyvistä lapsista on saanut alkunsa koeputkihedelmöityshoidolla. Muut Pohjoismaat ovat esittäneet samansuuntaisia lukuja. Hedelmöityshoitoja tarjotaan Suomessa sekä julkisella sektorilla että yksityisillä klinikoilla. Kotisynnytys
Vuonna 2007 kaksoset kuolivat suunnitellussa kotisynnytyksessä Helsingissä. Asiantuntijat olivat varoittaneet synnyttämästä kotona. Poliisi selvitti, oliko syytä epäillä rikosta. Keski-Afrikan tasavalta
Lapsikuolleisuus on erittäin korkea, sillä Maailman terveysjärjestön vuoden 2015 yhteenvedon mukaan 13,0 prosenttia Keski-Afrikan tasavallan lapsista kuoli ennen kuin saavutti 5-vuoden iän. Maa kuului myös äitiyskuolleisuudessa maailman mustimpiin alueisiin, sillä keskimääräinen äitiyskuolleisuus oli 882 menehtynyttä äitiä 100 000 synnytystä kohden (2015). Nicaragua
Lapsi- ja äitikuolleisuus on Nicaraguassa yleisempää kuin muualla Keski-Amerikassa. Syynä korkeaan kuolleisuuteen ovat puutteet lisääntymisterveyshuollossa. Myös naisiin kohdistuva väkivalta on yleistä, mutta nykyisin poliisilla on paremmat valmiudet puuttua väkivaltaan. Terveydenhuolto muuttui maksuttomaksi vuonna 2007, nyt suurin haaste on terveydenhuollon laadun parantaminen. Dominikaaninen tasavalta
Dominikaanisella tasavallalla on vaikeuksia saavuttaa YK:n asettamat . Köyhyyden vähentämiseen ja tasa-arvoon liittyvien tavoitteiden arvellaan jäävän saavuttamatta. Lapsi- ja äitiyskuolleisuuden pieneneminen on pysähtynyt: 23 lasta kuolee tuhatta syntynyttä kohti, ja 153 äitiä kuolee 100 000 synnytystä kohti. Imettäminen on harvinaista. Koulun aloittavien lasten osuus on kasvanut, mutta moni jättää koulun kesken, eikä opetuksen laatu ole aina parasta mahdollista. Suomen sisällissota
Sota Suomessa vuonna 1918 oli 1690- ja 1860-lukujen suurten kuolonvuosien sekä toisen maailmansodan (1939–1945) ohella maan historian huomattavimpia katastrofeja. Sodan uhreina kuoli noin 37 000 ihmistä, joista 5 800–6 200 henkilöä eli noin 16 % oli alaikäisiä, 14–20-vuotiaita. Nuorimmat uhrit olivat alle vuoden ikäisiä. 0–15-vuotiaita teloitettiin kaksikymmentä, muuten surmattuja ja eri tavoin kuolleita yli 300, joukossa yksi kuoliaaksi kuristettu vauva. Kaksi kolmannesta lapsista oli punaisia, loput sekä valkoisia ja mihinkään ryhmään kuulumattomia. Lapsia surmattiin vielä sodan päätyttyäkin perheidensä kanssa. Äitiyskuolleisuus
Korkeimmat äitiyskuolleisuuden arvot (jopa 1 360 menehtynyttä äitiä/ 100 000 synnytystä Sierra Leonessa) löytyivät puolestaan Saharan eteläpuolisen Afrikan maista. Korkeimman äitiyskuolleisuuden maat vuonna 2015: Imeväiskuolleisuus
Imeväiskuolleisuus on ollut maailmanhistorian aikana 200–400 jokaista tuhatta syntynyttä kohti, ajoittain tautiepidemioiden aikana jopa yli 500 jokaista tuhatta syntynyttä kohti. Vauvojen kuolemat ovat olleet niin yleisiä, että lapsia ei monissa kulttuureissa kirjattu ylös tai edes nimetty ennen heidän ensimmäistä syntymäpäiväänsä. Missään maassa ei imeväiskuolleisuutta tilastoitu ennen 1800-luvun alkua. 1700-luvulla länsimaissa alettiin täyttää soita, mikä vähensi sääskien levittämien tautien määrää, ja samaan aikaan ravinnon saatavuus, hygienia ja asumisen laatu paranivat. Samalla teollistumisen seurauksena kuitenkin syntyi ahtaita, likaisia asuinolosuhteita, mikä lisäsi tautiepidemioita ja imeväiskuolleisuutta. Itsemurhien ehkäisykeskus
2010-luvulla Suomessa asuvat tekevät itsemurhan useammin kuin ihmiset muissa EU-maissa. Itsemurhayrityksiä on 10 000–50 000 kertaa vuodessa. Vuonna 2016 itsemurhien määrä kasvoi 731:stä 787:ään kuolleeseen. Suomeen haluttiin perustaa matalan kynnyksen toimintaa itsemurhien ehkäisyyn. Ennestään toimiva Mielenterveysseuran Linity-hanke vakiinnutettiin pysyviksi ehkäisykeskuksiksi. Suomi 1920-luvulla
1920-luvulla Suomessa tehtiin 8,4 henkirikosta 100 000 ihmistä kohden, mikä on enemmän kuin koskaan muulloin vuoden 1900 jälkeen ja lähes viisi kertaa enemmän kuin nykypäivänä. Vuonna 1919 voimaan tullut alkoholin kieltolaki muodosti Suomeen nopeasti ammattimaisen tai ainakin puoliammattimaisen salakuljetus- ja trokausrikollisuuden. Humalassa tehtyihin väkivaltarikoksiin suhtauduttiin melko ymmärtäväisesti, ja 1920-luvulla humalatila saattoi olla jopa peruste syyntakeettomuudelle tai lievemmälle tuomiolle. Lapsiakin tapettiin paljon useammin kuin nykypäivänä, ja tähän uskotaan olevan useita syitä: abortit olivat laittomia, ehkäisy oli harvinaista sekä mielenterveys- ja lastensuojelupalvelut olivat kehittymättömät. Lobotomia
Suomessa lobotomiaan kuoli arviolta 3–5 prosenttia potilaista. Arvio perustuu Kellokosken sairaalassa, Seinäjoen piirimielisairaalassa ja Töölön sairaalassa leikkauksen seurauksena kuolleiden lukumäärään, mutta on luultavaa, että kuolemia oli muissakin suomalaisissa sairaaloissa saman verran. Leikkaajina olivat useimmiten samat Töölön sairaalan neurokirurgit, ja sillä, missä sairaalassa he leikkasivat, ei liene ollut suurta vaikutusta leikkauskuolleisuuteen. Eri maiden välillä ei näytä olleen merkittävää eroa leikkauskuolleisuudessa. Esimerkiksi Ruotsissa ja Yhdysvalloissa lobotomiaan kuoli 4–8 prosenttia potilaista, kun taas Iso-Britanniassa vastaava luku oli vain kolme prosenttia. Lapsettomuus
45-vuotiaista Suomessa asuvista miehistä 28% ja naisista 19% oli lapsettomia vuonna 2013. Etelä-Sudan
Terveydenhuolto on puutteellista. Esimerkiksi äitiyskuolleisuus on eräs maailman korkeimmista, sillä vuonna 2015 maassa menehtyi keskimäärin 789 äitiä 100 000 synnytystä kohden. Perheväkivalta
Selkeästi lasten fyysiseksi pahoinpitelyksi diagnosoidaan sairaaloissa noin 50 tapausta vuodessa. Todennäköisesti vakavia pahoinpitelyitä hoidetaan sairaaloissa paljon enemmän, mutta vammat kirjautuvat yleensä tapaturmamekanismin ja vammaluokituksen mukaisesti. Tähän on onneksi viime aikoina kiinnitetty kasvavaa huomiota. Esimerkiksi Unicefin ja The Body Shopin raportti esittää, että Suomi on lasten kokemassa ja näkemässä perheväkivaltatilastossa jopa maailmanlaajuisesti korkealla sijalla. Sierra Leone
Alle viisivuotiaiden lapsikuolleisuus oli Maailman terveysjärjestö WHO:n vuoden 2015 yhteenvedon mukaan erittäin korkea: 12,0 prosenttia. Äitiyskuolleisuus oli elossa syntyneitä lapsia kohden 1,36 prosenttia (maailman korkein maakohtainen arvo 2015). Koska sierraleonalaiset naiset synnyttivät elinaikanaan keskimäärin 4,8 lasta, keskimäärin joka 17. nainen kuoli äitiyden takia. Malariaan kuoli vuosittain 102, HIViin 54 ja HIViin liittyvään tuberkuloosiin 43 ihmistä 100 000:a kohden. Syntyvän lapsen elinajanodote oli 50,7 vuotta (2014). Downin oireyhtymä
Downin oireyhtymää esiintyy suurin piirtein saman verran kaikkialla maailmassa: yhdellä 650–1100 elävänä syntyneestä lapsesta. Suomessa Downin syndrooma havaitaan arviolta yhdellä 800 tai 1000 syntyvästä lapsesta. Vuosittain heitä syntyy Suomessa noin 100. Äidin korkealla iällä raskauden aikana on voimakas yhteys oireyhtymään, mutta vaihteluun lienee muitakin syitä. Benin
Lapsikuolleisuus on erittäin korkea, sillä Maailman terveysjärjestön vuoden 2015 yhteenvedon mukaan 10,0 prosenttia beniniläisistä lapsista kuoli ennen 5-vuotispäiväänsä. Vuoden 2008 tilastojen mukaan 20 prosenttia lasten kuolemista johtui malariasta, mutta vain 12 prosenttia malariaan sairastuneista lapsista sai siihen oikeaa lääkitystä. Synnytyksissä on mukana koulutettu kätilö useasti, mutta silti 100 000 synnytyksestä 405 päättyi äidin kuolemaan vielä vuonna 2015. Kätkytkuolema
Kätkytkuolema merkitsee täysin terveenä pidetyn vauvan selittämätöntä äkkikuolemaa. Se on yleisin imeväisikäisten kuolinsyy Pohjoismaissa. Kätkytkuoleman syytä ei tiedetä, mutta teorioita on lukuisia. Kaikille äkillisesti sairaalan ulkopuolella kuolleille imeväisille tehdään oikeuslääketieteellinen ruumiinavaus. Jos lapsen kuolinsyy jää tuntemattomaksi, kuolinsyyksi merkitään kätkytkuolema. Ilmiö on ainakin Yhdysvalloissa ja Suomessa harvinaistunut selvästi viimeksi kuluneiden vuosikymmenten aikana. Vietnam
Äiti- ja lapsikuolleisuus on viime aikoina vähentynyt. Lapsikuolleisuus on puolittunut 15 vuodessa, ja lähes kaikki lapset rokotetaan tuhkarokkoa vastaan. Vietnamin tilastokeskuksen mukaan imeväiskuolleisuus oli vuonna 2015 14,7 prosenttia. Odotettavissa oleva elinikä puolestaan oli 73,3 vuotta. Bolivia
Yksi vuosituhattavoitteista on odottavien äitien kuolleisuuden vähentäminen neljännekseen vuoden 1990 tasosta. Vuonna 1989 sadastatuhannesta elävän lapsen synnyttäneestä äidistä kuoli 416, vuonna 2003 enää 229. Vuonna 1989 koulutettu henkilö, kuten kätilö osallistui noin puoleen synnytyksistä, vuoteen 2003 mennessä osuus kasvoi 65 prosenttiin. Keisarileikkaus
Keisarileikkaukset alkoivat yleistyä Suomessa noin 30 vuotta sitten. Vuonna 2005 suomalaisista 16,0 % syntyi keisarileikkauksella, kun osuus vuonna 1975 oli 7,9 %. Tosin kymmenen viimeisen vuoden aikana keisarileikkausten osuus on lisääntynyt vain 0,3 prosenttiyksikköä. Keisarileikkausten yleistymisen syiksi on arveltu mm. monisikiöisten synnytysten lisääntymistä, synnyttäjien ikääntymistä sekä tapahtuneiden perätilasynnytysten vähenemistä. Vuonna 2005 hätäsektioita oli 6,6 % kaikista keisarileikkauksista ja 1,0 % kaikista synnytyksistä. Suomessa suurin osa keisarileikkauksista tehdään spinaali- tai epiduraalipuudutuksessa, jolloin äiti on hereillä ja saa nähdä vauvansa heti leikkauksen jälkeen. Vaikka keisarileikkaus on nyky-Suomessa turvallinen, sille on riskien vuoksi oltava selkeä aihe. Kotisynnytys
Joissain tapauksissa riskit saattavat olla sairaalassa suurempia. Puudutuksiin ja leikkauksiin liittyy lisääntyneitä riskejä, mutta silti näitä tehdään sairaaloissa mukavuussyistä. Ne ovat kuitenkin vapaaehtoisia myös sairaalassa. Kanadassa vuonna 2009 tehdyn tutkimuksen mukaan kotisynnyttäneillä äideillä oli vähemmän synnytyskanavan repeämiä tai verenvuotoa verrattuna sairaalassa synnyttäneisiin. Synnytys
Keisarileikkaus on alatiesynnytystä riskialttiimpaa sikiölle sekä äidille, eikä sitä yleensä lähdetä tekemään turhista syistä riskien takia. Joissain tapauksissa sektio voi kuitenkin pelastaa vauvan hengen, jos alatiesynnytys ei etene normaalisti. Pitkittynyt alatiesynnytys altistaa sikiön muun muassa hapenpuutteelle ja siten aivovaurioriskille. Synnytyksen aikainen hapenpuute, hermostovauriot ja muut synnytykseen liittyvät tekijät ovat syitä 12 %:n kehitysvammoista. Lisäksi synnytys voi aiheuttaa olkahermopunoksen vaurion (3 %:lla synnytyksistä) tai olkapäiden kiinnijuuttumisen (0,5–1,5 % synnytyksistä). Aivoihin kohdistuvan paineen johdosta n. 20–25 % vastasyntyneistä kärsii jonkinasteisesta aivojen sisäisestä verenpurkaumasta, joka vakavimmillaan voi aiheuttaa mm. kehitys- ja koordinaatiohäiriöitä. Pahimmillaan epäonnistunut alatiesynnytys voi johtaa lapsen kuolemaan. Aivovauriot sekä kuolemaan johtaneet alatiesynnytykset ovat kuitenkin hyvin harvinaisia Suomessa. Gaon alue
Julkiset terveyspalvelut käsittivät vuonna 2006 aluesairaalan, neljä piirinpoliklinikkaa ja 42 toimivaa kunnallista terveyskeskusta. Alueen imeväis- ja lapsikuolleisuus (123,7 ‰) on pienempi kuin maassa keskimäärin (154,0 ‰), mutta yleinen kuolleisuus (13,4 ‰) on keskimääräistä (12,5 ‰) hieman korkeampi. Vesihuolto kattaa vain noin puolet tarpeesta, ja 20,7 % talouksista joutuu käyttämään juomavetenään pintavettä (koko maassa 3,5 %). Äitiyskuolleisuus
Pienin äitien kuolemanriski (suuruudeltaan 3 menehtynyttä/ 100 000 synnytystä) oli vuonna 2015 tilastollisesti Suomessa, Kreikassa, Puolassa ja Islannissa. Matalimman äitiyskuolleisuuden maat vuonna 2015: Sikiön alkoholioireyhtymä
Suomessa alkoholi on suuri teratogeeni, eli aine joka aiheuttaa eniten sikiövaurioita. Tutkimusten mukaan Suomessa noin 6 % raskaana olevista naisista on päihdeongelmaisia eli alkoholin, huumeiden
tai lääkkeiden ongelmakäyttäjiä. Vuosittain päihdeongelmaisille äideille syntyy arviolta noin 3 600 lasta. Päihdeongelmaiset äidit synnyttävät keskimäärin 2,7 lasta kokonaishedelmällisyysluvun ollessa esimerkiksi vuonna 2001 Suomessa 1,7. Voidaan siis todeta alkoholiongelmista kärsivät naiset synnyttävät huomattavasti enemmän lapsia kuin naiset keskimäärin. Anne Koposen tutkimusainestossa Helsingin sosiaaliviraston asiakkaina vuoden 2002 alussa olleista 0-16-vuotiaista lapsista yli puolella oli FAS-diagnoosi, neljänneksellä FAE-diagnoosi ja viidesosaa ei oltu diagnosoitu. Huumeille altistuneista lapsista suuri osa oli altistunut joko amfetamiinille tai kannabikselle, pienempi osa muille huumeille kuten heroiinille. Alkoholille altistuneista lapsista osa oli kehitysvammaisia tai heikkolahjaisia. Huumealtistuneet lapset olivat osin lievemmin vammautuneita. Molempien ryhmien lapset kärsivät kuitenkin tyypillisesti kielen, puheen, tarkkaavuuden, keskittymiskyvyn ja sosiaalisen kanssakäymisen ongelmista. Hedelmöityshoito
Raskausprosentti yhtä IVF-hoitokiertoa kohti on noin 20-35 prosenttia ja ns. lapsi kotiin -prosentti jonkin verran alhaisempi. Naisen ikä vaikuttaa koeputkihedelmöityksen onnistumiseen. Yhdysvalloissa v. 2002 alle 35-vuotiaista naisista elävän lapsen synnytti 37 prosenttia yhtä IVF-hoitokiertoa kohti, jos käytetään naisen omia munasoluja. 42-vuotiailla naisilla vastaava luku oli 4 prosenttia. Tuhkarokko
Tuhkarokkokuolemat vähentyivät WHO:n mukaan vuosien 2000–2017 välillä yli 80 prosenttia. Kuolleisuuden väheneminen johtuu WHO:n mukaan vastustuskyvyn paranemisesta ja lasten rokottamisesta tuhkarokkoa vastaan. Vuonna 2014 tuhkarokkoon sairastui 296 629 henkilöä, joista eurooppalaisia oli 20 499 ja suomalaisia kolme. WHO:n tilastojen mukaan vuonna 2017 oli kuolemantapauksia 110 000, pääasiassa alle viisivuotiaita lapsia. Lastensuojelu Suomessa
Lasten huostaanotto on Suomessa noin 620 miljoonan euron liikeala. Alan markkinoilla ulkomaalaisten pääomasijoittajien omistamat sosiaali- ja terveysalan yhtiöt, kuten Mehiläinen, Attendo, Mikeva ja Mainio Vire pyrkivät kasvuun alalla. Kuntaliiton erityisasiantuntija Aila Puustinen-Korhosen mukaan vajaat 70 prosenttia lastensuojelulaitosten ja perhekotien hoitopäivistä hankittiin 2012 yksityiseltä sektorilta. Lokakuussa 2012 Peruspalveluministeri Maria Guzenina-Richardson esitti mahdollisuutena kuntien lasten sijaishuollon siirtämistä kilpailuttamisen ulkopuolelle. Hänen mielestään voittoa tavoitteleva liiketoiminta ei sovi lastensuojeluun. Myös ministeri Guzenina-Richardson painotti avohoidon kehittämistä ja ongelmien aikaista selvittämistä. Hän kiisti kuntien voitonpyynteet huostaanotoista ansaituilla valtiontuilla, sanoen että "sijoitusten kustannukset ovat kuitenkin niin korkeat, että sellainen ajattelu, jonka mukaan huostaanotto olisi kannattava kunnalle, ei ole ihan pitävää" Kenia
Äiti- ja lapsikuolleisuus on yleistä, ja lähes 15 000 naista kuolee vuosittain raskauden aiheuttamiin komplikaatioihin, kuten verenvuotoon ja erilaisiin tulehduksiin. Lapsikuolleisuus on kasvanut 1990-luvun aikana. Vuonna 2003 vauvoina kuoli 77 lasta tuhannesta ja ennen viidettä ikävuottaan 115 lasta tuhannesta. Lapsikuolemien syynä ovat yleensä viisi yleistä sairautta (hengitystietulehdukset, ripuli, tuhkarokko, malaria ja aliravitsemus), ja niiden yleistyminen liittyy ainakin osaksi rokotusten vähenemiseen. Elinsiirto
Vuonna 2014 Suomessa tehtiin useita ennätyksiä elinsiirroissa. Elinluovuttajia oli 120 ja elinsiirtoja tehtiin yhteensä 355. Uudet vuosiennätykset tehtiin myös munuaisensiirtojen (240 siirtoa), maksansiirtojen (59) ja haimansiirtojen (15) määrässä. Kaikki Suomen elinsiirrot tehdään pääkaupunkiseudulla HUS-sairaaloissa: munuaisen-, maksan-, sydämen- ja keuhkonsiirrot Meilahden sairaalassa ja lasten elinsiirrot Lastenklinikalla. Kotisynnytys
Midwifery-lehdessä vuonna 2018 julkaistun meta-analyysin mukaan vähäriskisimmissä kotisynnytyksissä vastasyntyneiden kuolleisuus ei ollut merkitsevästi korkeampi kuin sairaaloissa. Sama koski kohtukuolemia. Synnytyskeskuksien kuolleisuus ja kohtukuolemat olivat keskimäärin 87 % ja 66 % sairaaloiden luvuista, mutta siinäkään ei ollut tilastollisesti merkitsevää eroa. Katsauksessa tarkasteltiin vain rikkaiden maiden tutkimuksia, joissa potilas oli vähän ennen synnytystä valinnut kotisynnytyksen ja tutkijat arvioivat riskit mataliksi selkein kriteerein. Eräissä muissa meta-analyyseissä on valitettu käytettävissä olevien tutkimusten riittämätöntä vertailukelpoisuutta tai laatua. Suomi 1930-luvulla
Vuonna 1932 syntyvyys laski ensi kertaa Suomen väestötilastohistorian aikana alle 20 promillen; vuonna 1938 luku kohosi jälleen yli 20:n. Kuolleisuus oli nuorehkosta väestörakenteesta huolimatta melko korkea, 12–14 promillea. Henkirikokset ja tapaturmat olivat yleisiä ja lapsenmurhia tehtiin paljon. Kokonaishedelmällisyysluku laski alle kolmen vuonna 1927 ja oli alimillaan vuonna 1933, jolloin se oli 2,27. Sen jälkeen hedelmällisyys kohosi hieman. Imeväiskuolleisuus oli korkea, noin 70 promillea syntyneistä kuoli ennen ensimmäistä ikävuottaan. Aikuisuuteen eli alle 90 % syntyneistä ja kaksi kolmasosaa saavutti puolen vuosisadan iän. Ensimmäisestä elinvuodestaan hengissä selvinneiden poikien odotettavissa oleva elinikä oli 57,5 vuotta ja tyttöjen 61,8 vuotta kaudella 1931–1935. Äitiyskuolleisuus
Jopa 99 prosenttia kaikista äitiyteen menehtyneistä tapahtuu kehitysmaissa ja enemmistö näistä on ehkäistävissä. Äitiyskuolleisuuden todennäköisyys ja kuolleisuuteen vaikuttavat kriittiset osatekijät vaihtelevat paljon maasta toiseen. Vaihtelu voi olla merkittävää myös maan sisällä. Esimerkiksi syrjäseudulla, vähiten kehittyneessä maassa asuvan naisen pääsy kätilön, lääkärin tai muun koulutetun terveydenhoitohenkilökunnan, neuvolan tai terveyssaseman luo voi olla hankalaa huonojen liikenneyhteyksien tai muuten vaikean tavoitettavuuden tai palvelujen vähäisen tarjonnan johdosta. Peru
Lapsikuolleisuus on vähentynyt huomattavasti vuosina 1996-2006. Unicefin mukaan tuhannesta elävänä syntyneestä lapsesta enää 21 kuolee alle vuoden ikäisinä, kun vastaava luku oli aiemmin jopa 59. Nykyisin 91% raskaana olevista naisista tapaa terveydenhuollon ammattilaisen ainakin kerran raskausaikanaan (aiemmin vain 67%). Lääkäri on läsnä jo 71 prosentissa synnytyksistä. Suomen syntyvyysromahdus
Maailman matalin kokonaishedelmällisyysluku on Singaporessa: 0,83. Toiseksi matalin Macaossa: 0,95. Kolmanneksi matalin Taiwanissa: 1,13. neljänneksi matalin Hong Kongissa: 1,19 ja viidenneksi matalin Puerto Ricossa: 1,22. Perhesuunnittelu
Perhesuunnittelu, jonka synonyymina usein käytetään syntyvyyden säännöstelyä, vaikka termit eroavatkin toisistaan joiltain osin, pyrkii tarjoamaan muun muassa ehkäisyneuvontaa ja -valistusta pariskunnille, jotka haluavat rajoittaa lapsilukuaan. Samalla perhesuunnittelulla ollaan myös onnistuttu pienentämään lapsi- ja äitikuolleisuutta. Perhesuunnittelulla on saatu merkittäviä tuloksia aikaan, etenkin Itä-Aasian maissa: muun muassa Singaporessa ja Etelä-Koreassa on kokonaishedelmällisyysluku laskenut yhdeksi maailman alhaisimmaksi. Sen takia esimerkiksi Singapore on pyrkinyt viime aikoina nostamaan syntyvyyttä. Kiinan yhden lapsen politiikkaa voidaan taas kutsua paremminkin syntyvyyden säännöstelyksi kuin perhesuunnitteluksi. Abortti Suomessa
Raskaudenkeskeytykset tehdään pääasiassa erilaisista sosiaalisista syistä, eli kun raskaana olevalla naisella hänen itsensä tai hänen perheensä "elämänolot ja muut olosuhteet huomioon ottaen lapsen synnyttäminen ja hoito olisi hänelle huomattava rasitus". Vuonna 2013 91,8 prosenttia aborteista tehtiin näistä sosiaalisista syistä. Toiseksi yleisin syy oli raskaana olevan yli 40 vuoden ikä (3,1 %, 2013). Kolmanneksi yleisin syy oli raskaana olevan alle 17 vuoden ikä (2,4 %, 2013). Raskaudenkeskeytys voidaan nykyisin tehdä myös ultraäänikuvauksessa todetun sikiövaurion perusteella (3,4 %, 2013). Raskaudenkeskeytyksiä tehdään myös lääketieteellisistä syistä, toisin sanoen raskauden komplikaatioiden takia, kun äidin terveys tai henki on vaarassa. Lapsikuolleisuus
Lapsikuolleisuus kertoo lasten todennäköisyyden kuolla alle viiden vuoden iässä. Vertailtaessa eri alueita tai valtioita keskenään, lapsikuolleisuus ilmaistaan yleenä lukuarvona 1 000 elävänä syntynyttä lasta kohden. Imeväiskuolleisuus on osa lapsikuolleisuutta, ja tarkoittaa lapsien todennäköisyyttä menehtyä alle vuoden iässä. Raskausmyrkytys
Raskausmyrkytys on yksi tärkeimmistä äitien ja vastasyntyneiden vaaratilanteiden ja kuolleisuuden aiheuttajista maailmassa. Lähes joka kymmenes kaikista äitiyskuolemista Afrikassa ja Aasiassa sekä yksi neljäsosa niistä Latinalaisessa Amerikassa liittyy raskaudenaikaisen korkean verenpaineen aiheuttamiin sairauksiin, joihin raskausmyrkytyskin kuuluu. Abortti Suomessa
Suurin osa, vuonna 2014 noin 95 prosenttia, raskaudenkeskeytyksistä Suomessa tehdään lääkkeellisellä menetelmällä. Imeväiskuolleisuus
Jos vauva selviää kuukauden ikäiseksi, endogeeniset riskit vähenevät ja eksogeeniset riskit kasvavat kolminkertaisiksi niihin nähden. Taudit ovat yleisimpiä eksogeenisia kuolemansyitä, etenkin keuhkokuume ja ripuli. Myös aliravitsemus, ilmansaasteet, likainen vesi tai saastunut ruoka aiheuttavat imeväiskuolleisuutta. Sota voi lisätä imeväiskuolleisuutta jopa 60 prosenttia, kun ravinnon ja terveydenhuollon saatavuus heikkenee. Sambia
Äitiyskuolleisuus on lisääntynyt, ja erot rikkaimpaan ja köyhimpään väestönosaan kuuluvien välillä ovat suuret. Neuvolapalvelut ovat parantuneet ja ehkäisy yleistynyt, mikä on lisännyt naisten mahdollisuuksia vaikuttaa omaan elämäänsä. Keskimääräinen lapsiluku, joka vielä 1970-luvulla oli 7,4, on nykyisin 5,8. Neuvolassa käynti on säännöllistynyt ja suurin osa naisista käy tarkastuksessa ainakin kerran raskautensa aikana, mutta harvemman kuin joka toisen lapsen syntymisessä avustaa koulutettu kätilö. Abortti Suomessa
Vuonna 1950 tuli voimaan laki, joka mahdollisti abortin myös sikiön vammaisuudesta tai sairaudesta sekä eettiset perusteet kuten abortti raiskauksen tai sukurutsan vuoksi. Tällöin laillisia abortteja tehtiin 4 000–8 000 vuodessa. Laittomien raskaudenkeskeytysten takia vaadittiin aborttilakiin edelleen vapauttamista. Laittomat abortit aiheuttivat äitiyskuolemia, terveysongelmia ja hedelmättömyyttä. Laittomien aborttien määrän arvioitiin Aborttilakikomitean mietinnön ja tulehduksellisia keskenmenoja hoitavien lääkärien mukaan olevan noin 18 000–40 000. Vuonna 1970 tuli voimaan uusi aborttilaki, jossa abortin saattoi tehdä sosiaalisin perustein alle 17-vuotias, yli 40-vuotias tai kun äiti on synnyttänyt jo neljä lasta. Silloisen lääkintöhallituksen antaman ohjeen mukaan abortin tuli olla täysin vapaasti saatavissa naimattomille, leskille ja eronneille. Vuotta 1973 voidaan pitää aborttien huippuvuotena, jolloin tilastoituja abortteja tehtiin yli 23 000, ja tästä lähtien aborttien määrä on tasaisesti laskenut ehkäisymenetelmien kehittymisen myötä. Viime vuosina raskaudenkeskeytysten määrä vuositasolla on ollut noin 10 000. Abortti Suomessa
Suomessa tehdään raskaudenkeskeytyksiä noin 10 000 vuodessa, ja aborttien määrä on pysynyt vakaana tai laskenut. Esimerkiksi vuonna 2013 abortteja tehtiin yhdeksän prosenttia vähemmän kuin 2000-luvun alussa. Vuonna 2014 raskaudenkeskeytysten määrä putosi jo alle kymmeneen tuhanteen (9 780 kpl). Toistuvien aborttien määrä sen sijaan on kasvanut etenkin nuorimmissa ikäluokissa. Eniten abortteja vuonna 2014 naisten määrään suhteutettuna tehtiin Ahvenanmaalla, vähiten Etelä-Savon sairaanhoitopiirissä. Kaste
Suomessa evankelis-luterilaisen kirkon kasteosuus syntyneistä lapsista on ollut selvässä laskussa viime vuosina. Vuonna 2017 evankelis-luterilaiseen kirkkoon kastettujen lasten osuus kaikista syntyneistä oli koko maassa 67,1 prosenttia, kun vuonna 2000 osuus oli 88,7 prosenttia. Helsingissä evankelis-luterilaiseen kirkkoon kastettiin vuonna 2017 39,9 prosenttia kaikista syntyneistä. Reaktiona laskeviin tilastoihin pääkaupunkiseudun luterilaiset seurakunnat ovat alkaneet järjestää erityisiä kastepäiviä, joissa kaste on tehty kastettavalle ja hänen perheelleen mahdollisimman helpoksi. Kotitapaturma
Kotitapaturma on kotona, kodin piha-alueella, loma-asunnossa, kesämökillä tai muussa asunnossa sattuva tapaturma. Fyysisen vamman aiheuttaneita kotitapaturmia sattui 15 vuotta täyttäneille suomalaisille vuoden 2009 aikana noin 321 000, mikä oli 29 % kaikista tapaturmista. Kotitapaturman uhriksi joutui noin 270 000 henkilöä eli noin 6,4 % 15 vuotta täyttäneestä Suomen väestöstä. Oulun lapsisurmat
Esitutkinnassa vahvistui, että lapset syntyivät vuosina 2005, 2007, vuodenvaihteessa 2010-2011, 2012 ja 2013. Lapset syntyivät Oulun Rommakkokadulla ja Peltokadulla sijaitsevissa asunnoissa. Vauvojen kuolinsyitä ei pystytty ruumiinavauksissa määrittelemään, koska ruumiit olivat pahoin hajonneet. Myöhemmin oikeudenkäynnissä kuullun syyttäjän kuvauksen mukaan Vornanen-Karaduman oli synnyttänyt lapset yleensä vessassa tai kylpyhuoneessa, sitten paketoinut ne muovipusseihin ja sankoon, sulkenut sangon ja vienyt sangon kellariin. Kahdessa tapauksessa nainen oli käyttänyt sangon sijasta löylykiulua ja kenkälaatikkoa. Syyttäjän mukaan nainen oli jättänyt lapset synnytyksen jälkeen ilman hoitoa tai apua. Äitiyskuolleisuus
Osana Kestävän kehityksen tavoitteita maailmanlaajuisesti tavoitellaan äitiyskuolleisuuden laskua alle tason 70 kuollutta 100 000 elossa syntynyttä lasta kohden vuoteen 2030 mennessä.
Osa äitiyskuolleisuuteen vaikuttavista tekijöistä on tunnettu jo pitkään. Esimerkiksi unkarilainen lääkäri Ignaz Semmelweis osoitti jo vuonna 1847, että puhtaus ja infektioilta suojautuminen on keskeistä. Hän havaitsi, että koulutettujen kätilöiden ja kätilöharjoittelijoiden avustamia synnytyksiä seuranneiden viikkojen äitiyskuolemien (lapsivuodekuolleisuus) riski oli oleellisesti vähäisempi verrattuna synnytyksiin, joissa avustajina olivat käsiä pesemättömät, usein synnytystä ennen ruumiinavauksiin osallistuneet lääketieteen ylioppilaat ja lääkärit. Vastaavasti esimerkiksi vuonna 2018 Maailman terveysjärjestö (WHO) raportoi tutkimustuloksesta, että synnytyksen jälkeiseen verenvuotoon kuoli vuosittain noin 70 000 naista, joista tuhansia voitaisiin pelastaa verenvuotoa hillitsevällä ja pitkään trooppisissakin oloissa käyttökelpoisena säilyvällä lääkityksellä (karbetosiini). Lapsikuolleisuus
Lapsikuolleisuus on keskeinen osatekijä maailman valtioiden kehitystasoa vertailevassa inhimillisen kehityksen indeksissä (HDI). Osana kestävän kehityksen tavoitteita lapsikuolleisuutta pyritään vähentämään merkittävästi panostamalla esimerkiksi aliravitsemuksen vähentämiseen ja rokotusten, puhtaan veden ja sanitaation saatavuuden lisäämiseen vuoteen 2030 mennessä. Tuberkuloosi
1980-luvulta tautitapaukset ovat vähentyneet silloisesta 1 700:sta vuodessa niin, että Suomessa todettiin 2008 enää yhteensä 343 tautitapausta, joista neljä alle 15-vuotiailla ja 177 yli 64-vuotiailla. Suomalaissyntyisten vanhempien Suomessa syntyvien lasten riskin sairastua tuberkuloosiin arvioitiin vuonna 2006 olevan äärimmäisen pieni. Äitiyskuolleisuus
Maakohtaiseen äitien elinikäiseen äitiyskuoleman todennäköisyyteen vaikuttaa yksittäiseen synnytykseen liittyvän riskin ohella äitien keskimääräinen synnytysten lukumäärä. Lapsikuolleisuus
Pienin todennäköisyys lapsikuolleisuuteen (0,2 %) oli vuonna 2015 Luxemburgissa, Islannissa ja Suomessa. Erittäin alhainen lapsikuolleisuus (0,3 %) oli myös useissa muissa Euroopan maissa ja aasialaisista maista Japanissa, Singaporessa ja Etelä-Koreassa. Lapsen kaltoinkohtelu
Systemaattista ja vuosittaista tutkimusta tai tilastoja lapsiin kohdistuvasta perheväkivallasta Suomessa tai siitä, kuinka suuri osa eriasteisista lasten pahoinpitelyistä on äitien ja kuinka suuri osa isien aiheuttamia, ei ole. Osin asian esilletuloa ja tutkimusta rajoittaa oikeuteen asti päätyneiden tapausten julistaminen lähes poikkeuksetta salaisiksi. Vuonna 2004 poliisin tietoon tuli 111 alle 6-vuotiaisiin kohdistunutta pahoinpitelyä, joista suurin osa on törkeitä. Poliisilähteiden mukaan paljon jää piiloon. Väestönkasvu
Professori Hans Roslingin mukaan lapsikuolleisuuden vähentäminen on tehokkain tapa vähentää väestönkasvua. Korkea lapsikuolleisuus saa ihmiset hankkimaan sitäkin enemmän lapsia. Ravinto, rokotteet, perhesuunnittelu, naisten aseman parantaminen ja tyttöjen koulutus vähentävät lapsikuolleisuutta. Punainen Risti ja Väestöliitto tekevät tällaisia projekteja. Downin oireyhtymä
Syntyvillä lapsilla havaituista trisomioista Downin oireyhtymä on yleisin. Trisomia 16 on vielä yleisempi, mutta se johtaa tavallisesti keskenmenoon. Down-raskauksista keskenmenoon päättyy arviolta 85 %. Merkittävin Downin oireyhtymän riskitekijä on äidin ikä, mutta osassa tapauksista vaikuttaa myös perimä. Ennustettu riski 20-vuotiaana on 1:1500. 25-vuotiaana 1:1300, 30-vuotiaana 1:1000, 35-vuotiaana 1:350, 40-vuotiaana 1:85, 45-vuotiaana 1:35 ja 50-vuotiaana 1:25. Suomessa Down-tapauksista puolet todetaan raskauden aikana. Tällöin raskaus voidaan keskeyttää pyynnöstä. Koska synnyttäjien keski-ikä on noussut viime vuosikymmeninä, on myös Downin oireyhtymä yleistynyt. Perimän vaikutus on vähäinen, alle kaksi prosenttia. Liberia
Terveydenhoidon taso on alhainen. Esimerkiksi äitiyskuolleisuus on eräs maailman korkeimmista. Vuonna 2015 maassa menehtyi keskimäärin 725 äitiä 100 000 synnytystä kohden. Vuonna 2014 vastasyntyneen poikalapsen elinajanodote oli 56 vuotta, tyttölapsen 59,9 vuotta. Laos
Väestönkasvu on 1,7 prosentin luokkaa, ja yli 40 % väestöstä on alle 14-vuotiaita. Väestönkasvun ja talouskasvun myötä luonnonvarat joutuvat tulevaisuudessa entistä kovemmalle koetukselle. Lapsikuolleisuus on saatu laskuun, ja vuosien 1995 ja 2005 välillä lapsikuolleisuus on vähentynyt yli kolmanneksella. Vuonna 2005 lukemat olivat 70 kuollutta tuhatta elävänä syntyvää kohden. Myös alle viisivuotiaiden kuolleisuus on saatu laskuun: nykyään arviolta 98 lasta tuhannesta menehtyy alle viisivuotiaana, kun kymmenen vuotta aiemmin luku oli 170. Imeväiskuolleisuus
Vielä vuonna 1900 vasta kolmessa maassa, Ruotsissa, Norjassa ja Uudessa-Seelannissa, imeväiskuolleisuus oli alle 10 prosenttia, kun muualla maailmassa se oli yleensä 15–30 prosenttia. 1900-luvun alussa imeväiskuolleisuus alkoi vähetä voimakkaasti, ensin kehittyneissä maissa ja sitten myös kehitysmaissa. Vielä vuosisadan puolivälissä Latinalaisessa Amerikassa imeväisyyskuolleisuus oli 12 prosenttia, Aasiassa 18 prosenttia ja Afrikassa yli 20 prosenttia. Nykyaikaisen terveydenhoidon levittyä kehitysmaihin toisen maailmansodan jälkeen niidenkin imeväiskuolleisuus on laskenut, ensimmäiseksi Itä-Aasiassa ja viimeiseksi Afrikassa. Kidalin alue
Alueen imeväis- ja lapsikuolleisuus (80,2 ‰) on Malin pienin (koko maassa 154,0 ‰) ja elinajanodote (59,9 vuotta) maan korkein (koko maassa 55,6 vuotta). Vuonna 2013 toiminnassa oli kaksi poliklinikkaa ja kahdeksan kunnallista terveyskeskusta. Suurin osa kouluista oli suljettu edellisen vuoden levottomuuksien aikana. NASG-pukine
Joka vuosi arviolta 342 900 naista kuolee raskauden tai synnytyksen aiheuttamiin komplikaatioihin. 99 % näistä kuolemista tapahtuu kehittyvissä maissa.Jokaista 100 000 elävänä syntyvää lasta kohden noin 251 äitiä kuolee. Joissakin teollisuusmaissa, kuten esimerkiksi Yhdysvalloissa, luku on 13 kuolemaa jokaista 100 000 elävänä syntynyttä lasta kohden. Amerikkalaisen äidin riski kuolla synnytykseen liittyviin komplikaatioihin on 1/2 100. Kuitenkin joissakin maissa, kuten Afganistanissa, jopa 1 600 naista kuolee 100 000 syntymää kohden ja naisten riski kohdata äitiyteen liittyvä kuolema on 1/11. Myrkytys
Myrkytykseen kuolee Suomessa noin 1 200 ihmistä vuodessa. Näistä on tapaturmia noin kaksi kolmasosaa ja itsemurhia noin neljäsosa. Sairaalahoidossa ennuste on hyvä, kuolemaan johtaa alle yksi sadasta sairaalassa hoidetusta myrkytyksestä. Lasten ja nuorten myrkytyskuolemat ovat harvinaisia, häkämyrkytyksiä lukuun ottamatta yksikään lapsi ei kuollut vuonna 2006 tapaturmaisesti myrkytykseen. Syntyvyyden säännöstely
Ihmisen lapsilukuun vaikuttavat monenlaiset asiat. Jos lapsikuolleisuus on korkea, iso lapsiluku takaa aktiivisen väestön uusintamisen. Kehitysmaissa onkin perheiden lapsimäärä huomattava verrattuna teollistuneisiin valtioihin, jotka ovat väestöllisen muuntumisen mallin neljännessä vaiheessa, joissa syntyvyyttä alentavat tekijät ovat yhteydessä kaupungistumiseen. Myös lastentautien hoidon ja ehkäisyn kehittyminen esimerkiksi lääkityksin ja rokotuksin sekä lapsivuode- ja imetysaikojen kehittynyt terveydenhuolto neuvola- tai muun järjestelmän avulla parantaa lasten selviytymistä aikuisikään ja siten tarve pitää väestömäärää yllä korkean syntyvyyden avulla menettää merkityksensä. Kehitysmaassa jossa lapsikuolleisuus on saatu alas lääkinnän ja parantuneiden ravinto-olojen ansiosta ollaan kuitenkin ongelman edessä. Suurempi osa lapsista jää henkiin mutta syntyvyys on edelleen korkea, tapahtuu väestöräjähdys. Tämän ehkäisemiseksi tarvittaisiin syntyvyyden säännöstelyä. Lapsen kaltoinkohtelu
Putkosen ja Collanderin siteeraamassa Weizmann-Heneliuksen ja Viemärön vankila-aineistotutkimuksessa lapsiuhreja oli 10 %, mutta mielentilatutkimusaineistossa heitä oli 20 % tapauksista (tähän sisältyvät myös seitsemän lapsensurmaa). Putkonen ja Collander kysyvätkin, että ""vaikka lieneekin niin, että lapsen surmanneet määrätään useammin psykiatriseen hoitoon, herää kysymys, minkälainen on oikeuskäytännön vaikutus – ehkä lapsensa surmanneet naiset eivät saa niin pitkiä ehdottomia vankeustuomioita kuin aikuisen surmanneet?"" Voidaan tietysti perustellusti myös pohtia, koskeeko tämä ajattelumalli laajemminkin lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa ja sen käsittelyä, ja erityiseti edelliseen perustuen tilanteissa joissa nainen on tämän väkivallan tekijänä.