Montako eläinlajia Ranuan eläinpuistossa on?
Ranuan eläinpuisto
Ranuan eläinpuisto on Suomen pohjoisin eläintarha, joka avattiin vuonna 1983. Alueella on noin 50 eläinlajia ja 200 eläinyksilöä. Alueella on myös makeismyymälä, viinimyymälä ja matkamuistomyymälä. Kesäisin alueella on kotieläinpuisto, satupuisto, autorata ja ratsastusmahdollisuus.
Selous
Selous on yksi maailman suurimmista riistansuojelualueista Tansanian kaakkoisosassa: alueen pinta-ala on 43 600 neliökilometriä. Alueella elää leijonia, leopardeja, sarvikuonoja ja seeproja ja monia muita villieläimiä. Suuria eläimiä on yli 300 000, johon kuuluu muun muassa yli 40 000 norsua, 100 000 kafferipuhvelia ja 3 000–4 000 leijonaa ja maailman suurin hyeenakoirapopulaatio, jonka koko on yli 800 yksilöä. Kurjenrahkan kansallispuisto
Kurjenrahkan kansallispuistossa on enimmäkseen karuja keidassoita, mutta siellä on myös metsää ja suorantaisia järviä. Osa metsistä, kuten Pukkipalon aarnialue, on huomattavan vanhaa. Puiston eläimistö ja kasvisto on pääosin tyypillistä suolajistoa. Alueella elää kuitenkin myös erämaisia, Varsinais-Suomessa harvinaisia ja uhanalaisia eläinlajeja, kuten liito-orava, rosopehkiäinen ja luumittari. Kansallispuisto on myös monien pohjoisten lintulajien eteläisimpiä esiintymispaikkoja. Ragunanin eläintarha
Ragunan on eläintarha Jakartassa, Indonesiassa. Se perustettiin vuonna 1864 ja siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1966. Eläintarhassa on noin 4 040 eläintä 295 eri eläinlajista. Eläintarhan pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Patvinsuon kansallispuisto
Eläimistö on erämainen ja siihen kuuluu paljon suolla viihtyviä ja pohjoisia lajeja. Suurpedot elävät alueella. Karhun kanta on runsas ja susi, ilves ja ahmakin kuuluvat eläimistöön. Karhu esiintyy puiston logossakin. Pohjois-Karjalan majavakanta on saanut alkunsa puiston Nälämäpuroon vuonna 1945 istutetuista kanadanmajavista. Puiston majavakanta on nykyisin noin 20–30 majavaa ja niiden patoja on lähes joka purossa. Saukko esiintyy myös alueella. Linnustoon kuuluvat muun muassa kuikka, kaakkuri, laulujoutsen, metsähanhi, kurki, ampuhaukka, sinisuohaukka, kapustarinta, suokukko, pikkusieppo, idänuunilintu ja sinipyrstö. Petolinnut ja kanalinnut ovat yleisiä. Kalasääksiä pesii alueella useita pareja. Patvinsuolla näyttäytyi 17.–18. toukokuuta 2006 todellinen huippuharvinaisuus: idänturturikyyhky. Lintuja ja muita eläimiä voi tarkkailla myös lintutornista ja kahdelta lintulavalta: Patvinsuolla on Teretinniemen lintutorni, Lahnasuon laidassa ja Surkansuolla on lintulavat. Sienikunnasta alueella tavataan muun muassa harvinaisia kääpälajeja. Hyönteisistä alueella esiintyy muun muassa vanhojen kangasmetsien lajistoon kuuluvat korpikolva, liekohärkä, isokelokärsäkäs ja nahkuri sekä palaneissa metsissä viihtyvät lajit, kuten palolatikka, jotka ovat Suomessa vaarantuneita. Käävistä alueelta löytyy esimerkiksi harvinaiset kalkkikääpä, sitruunakääpä ja violettinuijakas. Iran
Iranin harvinaisin eläinlaji on gepardin aasialainen alalaji, jonka ei tiedetä varmuudella elävän missään Iranin ulkopuolella, ja sielläkin populaatio on pieni. Alueella elänyt aasianleijonapopulaatio on kuihtunut ja kaspiantiikeri kuollut sukupuuttoon. Maassa elää silti edelleen noin 160 nisäkäslajia, 516 villiä lintulajia ja noin kymmenen tuhatta kasvilajia. Kaspianmeren kaviaaria tuottava kitasampi on erittäin uhanalainen, ja Iran istuttaa vuosittain 24 miljoonaa sammenpoikasta Kaspianmereen kannan ylläpitämiseksi. Ranua
Soiden osuus maapinta-alasta on suuri, yli 60 prosenttia – tähän on vaikuttanut mm. haihduntaa suurempi sademäärä, ilmaston viileys ja alueen tasaisuus. Suot kuuluvat yleisesti suoyhdistymätyypiltään Pohjanmaan aapasoihin; ne ovat pääasiassa kituliasta mäntyä kasvavia rämeitä tai vetisiä nevoja. Suurimmat suoalueet sijaitsevat lounaassa. Soiden vuoksi vesistöt ovat usein runsashumuksisia. Suurin osa soista on ojitettu metsien kasvun parantamiseksi, pientä osaa soista hyödynnetään turvetuotannossa. Luonnonarvoiltaan merkittäviä suoalueita on lisäksi rauhoitettu luonnonsuojelualueiksi, kuten kunnan lounaisosassa sijaitseva Litokaira, joka ulottuu etelämpänä myös Iin ja Pudasjärven puolelle. Ranuan laajat suot tuottavat vuosittain runsaasti heleän oranssia marjaa, lakkaa eli hillaa. Hilla onkin valittu kunnan nimikkokasviksi. Ranuanjärvi
Ranuanjärvessä on kymmenkunta saarta, joista suurimmat ovat Peltosaari ja Lehtosaari. Asutusta järven ympärillä on ollut jo varhain. Ranuan kirkonkylä sijaitsee järven rannalla. Rantaviivaa on noin 23 kilometriä. Phang Ngan lahti
Alueelle muodostettiin vuonna 1974 Sri Phang Ngan metsäpuisto. Vuonna 1981 suojelualue nostettiin kansallispuistoksi ja nykyinen Ao Phang-ngan kansallispuisto perustettiin. Kansallispuiston pinta-ala on 400 neliökilometriä ja se on Thaimaan laajin alkuperäistilassa säilynyt mangrovemetsä. Yli 80 prosenttia puistosta on Andamaanienmerta. Puistossa on yli 42 saarta. Alueella elää 120 eri lintulajia, 27 nisäkäslajia, 26 matelijalajia, 24 kalalajia, 15 rapulajia, 14 katkarapulajia ja neljä sammakkolajia. Ranua
193 kilometriä pitkä Simojoki on Ranuan huomattavin joki. Se saa alkunsa kunnan itäosassa sijaitsevasta Simojärvestä, ja sen ylä- ja keskijuoksu mutkittelee Ranuan alueen halki länteen. Simojoki laskee Perämereen naapurikunta Simon puolella. Simojoki on Tornionjoen ja Kiiminkijoen ohella Suomen ainoita jokivesistöjä, johon Itämeren lohi nousee vielä luontaisesti kutemaan. Simojoessa on varsin paljon koskia, vaikka suuria putouksia ei olekaan. Simojoen sivujokia Ranuan puolella ovat muun muassa Kelukkajoki, Kämäjoki, Majavajoki, Ylijoki ja Ruonajoki. Dariénin kansallispuisto
Kansallispuistossa on noin 2 500 kasvilajia, sekä lukemattomia lintu-, maaeläin ja jokikalalajeja. Kotoperäisiin nisäkkäisiin kuuluvat pekarit, tapiirit, panamanhiiriopossumit, puumat, jaguaarit ja oselotit. Lintulajeja on tavattu 533, joihin kuuluu suuri ja voimakas petolintu, harpyija. Ranua
Vuoden 2017 lopussa Ranualla oli 3 972 asukasta, joista 1 969 asui taajamissa, 1 974 haja-asutusalueilla ja 29 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Ranuan taajama-aste on 49,9 %. Ranuan taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Ranuan kirkonkylään, jossa oli vuoden 2017 lopussa 1 969 asukasta. Värriön luonnonpuisto
Luonnonpuiston eläimistöön kuuluu muun muassa ahma, ilves, karhu, susi, saukko, lapinpöllö, keräkurmitsa, kurki, laulujoutsen ja lapinuunilintu. Alueen susikanta on huomattava. Värriön luonnonpuisto on linnustolle erittäin merkittävä pesimäalue monipuolisten luontotyyppien ansiosta. Lapinuunilinnun kanta on Suomen tiheimpiä. Sveitsin kansallispuisto
Puistossa tavataan kaikkiaan noin 30 nisäkäslajia ja 100 lintulajia, joista 60 pesii alueella. Vaikka karhu, susi ja ilves elivät aiemmin Sveitsissä, ne olivat kuolleet sukupuuttoon jo ennen puiston perustamista 1914. Ilveksiä yritettiin istuttaa alueelle 1970-luvulla, mutta istutukset eivät tuottaneet tulosta. Yksittäisiä karhuja on vaeltanut Italian puolelta Sveitsiin lähes vuosittain: vuosina 2005-13 on Graubündenissa tavattu kaikkiaan kahdeksan eri karhua, joista tiettävästi viimeinen ammuttiin 19.2.2013. Sorkkaeläimistä gemssi on elänyt alueella aina, saksanhirvi, metsäkauris ja vuorikauris ovat vakiintuneet sinne 1900-luvun kuluessa. Murmeleita elää alueella yleisesti, ja lisäksi siellä tavataan jäniksiä, kärppiä ja kivinäätiä. Oravien ja kettujen määrä vaihtelee. Préspajärvien kansallispuisto
Järvet ovat merkittävää lintualuetta, ja eri lintulajeja on havaittu 260. Eri nisäkäslajeja on tavattu 45, matelijoita 21, sammakkoeläimiä 11 ja kaloja 15 eri lajia. Alueen kasvistoon kuuluu eri lajia, mukaan lukien endeeminen, alueen mukaan nimetty "Centaurea prespana" -kaunokki. Selkärankaiset
Vaikka selkärankaisia on selkärangattomiin verrattuna hyvin vähän, muodostavat selkärankaiset hyvin monimuotoisen ryhmän, jonka eri lajit ovat sopeutuneet eri elinympäristöihin. Yli puolet selkärankaisista on kaloja (yli 32 000 lajia), joista edelleen yli 27 000 on viuhkaeväisiä ja rustokaloja puolestaan yli 500. Varsieväisiin kuuluu nykyään vain kahdeksan lajia, kun taas leuattomiin selkärankaisiin kuuluu nykyään yli 100 lajia. Tetrapodeja on nykyään noin 32 000 lajia, joista sammakkoeläimiä on yli 7 300, matelijoita yli 10 000, lintuja yli 10 000 ja nisäkkäitä yli 5 500. Teide
Kansallispuistossa elää useita selkärangattomien eläinten lajeja, joista 40 % on endeemisiä Kanarian lajeja, ja 70 lajia tavataan vain tässä kansallispuistossa. Selkärankaislajeja on sen sijaan melko vähän. Puistossa pesii kymmenen lintulajia. Liskoja on kolme endeemistä lajia. Puiston ainoita alkuperäisiä nisäkkäitä ovat lepakot. Muut nisäkäslajit ovat tulokkaita: kotihiiri, rotta, mufloni ja villiintynyt kotikissa sekä pohjoisafrikkalainen välimerensiili ("Atelerix algirus"). Ruahan kansallispuisto
Ruahan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Tansaniassa. Se tunnetaan kymmenestätuhannesta norsustaan. Puiston pinta-ala on 10 300 neliökilometriä, joten se on Tansanian toiseksi suurin kansallispuisto.
Puisto sijaitsee Itä-Afrikan suuressa hautavajoamassa Iringan ja Mbeyan alueilla maan keskiosassa. Rungumin riistanhoitoalue on sen rajanaapuri. Attikan eläinpuisto
Attikan eläinpuisto () on 20 hehtaarin laajuinen yksityinen eläintarha, joka sijaitsee Spátan kaupungissa Itä-Attikassa Kreikassa lähellä Ateenaa. Eläintarhassa on noin 2 000 eläintä, jotka edustavat 400 lajia. Se on auki 365 päivää vuodessa. Jaava
Jaavalla elää yli 350 lintulajia ja 101 nisäkäslajia. Tunnetuimpia eläinlajeja on äärimmäisen uhanalainen jaavansarvikuono, joita elää enää ainoastaan Ujung Kulonin kansallispuistossa saaren länsiosassa. Muita Jaavalla tavattavia uhanalaisia nisäkäslajeja ovat muun muassa hopeagibboni, jaavansureli, kalastajakissa, vuorisusi, käsnäsika, bantengi, hidaslori, keltakurkkunäätä ja jaavanleopardi. Ranua
Ranuan maisema on yleispiirteiltään melko tasaista tai loivasti kumpuilevaa. Noin 80 prosenttia kunnan pinta-alasta on alankoa (alle 200 m merenpinnan yläpuolella). Maasto nousee loivasti lounaasta koilliseen. Etelä- ja länsiosat ovat alavia ja tasaisia, ja maasto levittäytyy siellä monin paikoin mahtaviksi suolakeuksiksi. Itä- ja pohjoisosia luonnehtivat suuremmat korkeuserot ja vaihtelevammat pinnanmuodot – Simojärven itäpuolella kohoaa vaarajonojen alue merkkinä muinaisista vuoristoista, jotka ovat kuluneet satojen miljoonien vuosien aikana puolitasangoksi, peneplaaniksi. Korkein kohta Palovaara (277 m merenpinnasta) sijaitsee tällä vaara-alueella lähellä Posion rajaa. Muita mainittavia Simojärven itäpuolisia kohoumia ovat Petäikkö-Mustakumpu, Paasonvaara, Haisukummut, Pajuvaara ja Muljuvaara. Omat ylänköalueensa lännempänä muodostavat Palovaaran kohouma Portimojärven luoteispuolella, Kuoppelikko Näskäjärven eteläpuolella ja Hervanvaara Luiminkajoen itäpuolella. Carlsbad Cavernsin kansallispuisto
Kansallispuistossa on havaittu 67 nisäkäs-, 357 lintu-, 45 matelija-, 9 sammakkoeläin-, 5 kala- ja vähintään 600 hyönteislajia. Puistossa elää peräti 17 lepakkolajia. Niistä huomattavin on meksikondoggilepakko, joita siellä on pesimäkaudella noin miljoona yksilöä. Muita nisäkkäitä ovat harmaakettu, kojootti, puuma, kauluspekari, hanka-antilooppi ja muulipeura. Ransu
Paitsi Pikku Kakkosen juontajana, Ransu on esiintynyt myös osana Karvakuonot-kolmikkoa. Myös kaksi muuta karvakuonoa, Riku ja Eno-Elmeri ovat Eevaliisa Holma-Kinnusen luomuksia. Ransu on yksi Pikku Kakkosen tunnetuimpia hahmoja, ja hänestä on vuosikymmenien varrella muodostunut ohjelman symboli. Ransu on esiintynyt satunnaisesti myös Pikku Kakkosen ulkopuolella: hän on muun muassa vieraillut Uutisvuodon kilpailijana sekä haastatellut tasavallan presidenttejä Mauno Koivistoa ja Tarja Halosta. Ransu on uransa aikana haastatellut myös monia muita julkisuuden hahmoja, muun muassa eduskunnan puhemiehiä Kalevi Sorsaa ja Ilkka Suomista. Valtioneuvos Johannes Virolaisen hän tapasi Vironperässä. Lukuisia taiteilijoita, kirjailijoita ja muita julkisuuden henkilöitä on lähes kolmenkymmenen vuoden aikana kuulunut Ransun tuttavapiiriin. Jääkarhu
Jääkarhuja on useissa maailman eläintarhoissa. Korkeasaaren eläintarhassa on ollut ainakin 1890-luvulta 1980-luvun alkuun asti jääkarhuja, mutta nykyään Suomessa voi nähdä eläviä jääkarhuja vain Ranuan eläinpuistossa. Bratislavan eläintarha
Vuonna 2008 eläintarhassa oli 983 eläintä, jotka kuuluivat 157 lajiin. Niistä tunnetuimpia ovat kissaeläimet, jotka ovat myös lisääntyneet tarhassa: eteläafrikkalaiset leijonat, valkoiset bengalintiikerit, jaguaarit ja Sri Lankasta tuodut leopardit. Tarhassa on myös sarvikuonoja, seeproja, kirahveja ja kenguruita sekä terraarioita ja akvaarioita. Vuonna 2008 eläintarhassa kävi 203 000 vierasta. Khao Yain kansallispuisto
Alueen kasvistoon kuuluu useita päällyskasvi-, viikuna-, liaani-, sieni- ja saniaislajeja. Alue on myös luontainen elinympäristö noin 70 nisäkäslajille, näihin lukeutuvat muun muassa aasiannorsu, gauri, indonesian tiikeri, gibboni, sambaari ja villisika. Alueella on myös yli 320 eri lintulajia. Puiston luolissa elää hyönteisiä saalistavia lepakoita. Big Bendin kansallispuisto
Puisto tunnetaan monimuotoisesta geologiastaan. Sen vaihtelevissa elinympäristöissä elää suuri määrä kasvi- ja eläinlajeja. Kasveja on yli 1200 lajia (joista kaktuksia noin 60). Eläimistöön kuuluu 11 lajia sammakkoeläimiä, 56 lajia matelijoita, 40 lajia kaloja, 75 lajia nisäkkäitä, 450 lajia lintuja ja noin 3600 lajia hyönteisiä. Kaktusten, lintujen ja lepakoiden lajimäärät ovat suuremmat kuin missään muussa Yhdysvaltojen kansallispuistossa. Attikan eläinpuisto
Eläinpuisto avattiin toukokuussa 2000. Se oli aluksi lintutarha, jossa oli 1 100 lintua, jotka edustivat 300 eri lajia . Rokuan kansallispuisto
Rokuan maastossa kasvaa herkkutatteja ja kangasrouskuja sekä marjoista mustikkaa ja puolukkaa. Alueen suppalammissa voi kalastaa ongella ja luvan hankkimalla viehekalastaa. Rokualla on mökki- ja hotellitasoisia majoituspalveluja. Opastuskeskus Supassa on esillä Rokuan alueesta kertova näyttely "Rokua - Saari jonka meri hylkäsi". Ranua
Ranua kuuluu pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen eli taigaan. Ranuan metsät ovat kunnan etelä- ja länsiosissa keskiboreaalisia ja toisaalta pohjois- ja itäosissa pohjoisboreaalisia, suurimmalta osin vähäravinteisia kuivahkoja kangasmetsiä. Lehtomaisia metsiä on hyvin vähän. Tuoreita kangasmetsiä on eniten lännessä Simojoen seudulla sekä toisaalta aivan kunnan pohjois- ja koilliskolkassa Piittisjärven ja Teerivaaran ylävillä alueilla. Karuimmat metsät löytyvät kunnan lounais- ja keskiosien suovaltaisilta alueilta. Paanajärven kansallispuisto
Paanajärven kansallispuistossa on lähes koskematon luonto. Eläimistö ja kasvisto on runsasta ja maisemat erinomaiset. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1992 ja on 1 040 neliökilometrin laajuinen, heti rajan takana Suomessa on Oulangan kansallispuisto. 
Paanajärven kansallispuiston tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Ruskeakallio, Kivakkakoski ja Kivakkatunturi, Mäntykoski, Nuorunen ja itse järvi, Paanajärvi. Zionin kansallispuisto
Kansallispuistossa kohtaavat Great Basinin ylätasanko, Mojaven aavikko ja Coloradon laakio. Niinpä sen maastonmuodot ja biotoopit ovat vaihtelevia, ja tarjoavat kodin sadoille eläin- ja lukemattomille kasvilajeille. Eläinlajeista tunnetuimpia ovat puuma, muulipeura ("Odocoileus hemionus"), maakotka ja kaliforniankondori ("Gymnogyps californianus"), kasveista poppelit, pajut, katajat ja kaktukset. Puistossa on havaittu asuvan 291 lintulajia, 78 nisäkäslajia (joiden joukossa 19 lepakkolajia) sekä 44 lajia matelijoita ja sammakkoeläimiä. Ranua
Ranuan asukasluku on . Asukastiheys on as./km², joten kunta on hyvin harvaan asuttu. Kunta on pinta-alaltaan laaja, joten asutustiheys vaihtelee suuresti eri alueilla. Tiheimmin asutut alueet ovat kunnan keskustaajama ja vesistöjen läheiset alueet. Kunnan reuna-alueilla asutus on kaikkein harvinta, ja laajat alueet ovat täysin asumattomia erämaita (esim. lounaisosan suoalueet ja pohjoisosien laajat metsät). Ranualla vapaa-ajan asuntojen määrä on ollut jatkuvassa kasvussa, ja vuoden 2013 lopulla kunnan alueella oli 1 497 kesämökkiä. Kesäaikaan kunnan asukasluku saattaa jopa kaksinkertaistua. Ranua
Alueen metsistä ja soilta toisinaan tavattavia suurpetoja ovat mm. karhu, ilves ja ahma. Nämä aiheuttavat usein taloudellisia vahinkoja poronhoidolle. Hirvikanta on runsas. Suot ja järvet ovat arvokkaita elinympäristöjä monipuoliselle lintu- ja kalalajistolle. Simojoki on Suomen harvoja luontaisia lohijokia. Pirinin kansallispuisto
Puistossa on suojeltuna iso määrä eläinlajeja. Selkärangattomia löytyy alueelta 2090 lajia, joista 300 on harvinaisia, 214 kotoperäisiä ja 175 reliktiä. Lajeista 15 on luokiteltu uhanalaiseksi maailmanlaajuisesti. Saaristomeren kansallispuisto
Saaristomeren kansallispuiston eläimistö tunnetaan varsin hyvin säännöllisten laskentojen ja tutkimusten ansiosta. Nisäkäslajeja on tavattu 25, joista yleisimpiä ovat muun muassa metsäpäästäinen, vaivaispäästäinen, metsäjänis, metsämyyrä, peltomyyrä, kettu, supikoira, minkki ja hirvi. Harmaahylje on runsastunut viime vuosina, norppa puolestaan vähentynyt. Kalakanta on runsas ja tavallisimpia lajeja ovat muun muassa silakka, ahven, hauki, särki, lahna, kivinilkka, kampela ja simppu. Myös linnusto on runsas ja kansallispuiston alueella on pesinyt ainakin 132 lintulajia, muun muassa runsaimpina ja näkyvimpinä kyhmyjoutsen, merimetso, sinisorsa, tukkasotka, haahka, pilkkasiipi, telkkä, isokoskelo, tukkakoskelo, meriharakka, karikukko, punajalkaviklo, rantasipi, kalalokki, merilokki, harmaalokki, lapintiira, riskilä, västäräkki, luotokirvinen, niittykirvinen, kivitasku, satakieli, pensaskerttu, hernekerttu ja varis. Vähälukuisempia mutta säännöllisiä pesimälajeja ovat myös muun muassa mustakurkku-uikku, merihanhi, valkoposkihanhi, ristisorsa, harmaasorsa, lapasorsa, merikotka, teeri, tylli, töyhtöhyyppä, lehtokurppa, merikihu, selkälokki, räyskä, kalatiira, ruokki, huuhkaja, kultarinta, kirjokerttu ja korppi. Harvinaisia tai epäsäännöllisiä pesimälajeja ovat muun muassa etelänsuosirri, suokukko, pikkutiira, etelänkiisla, sarvipöllö ja suopöllö. Suomen luonto
Suomessa on tavattu vain vähän äyriäislajeja maan pohjoisen sijainnin ja Itämeren vähäsuolaisuuden takia. Suurin osa lajeista on planktoneläimiin kuuluvia pieniä vesikirppuja ja hankajalkaisia. Suuräyriäisiä Suomessa on tavattu kolme rapulajia (jokirapu, kapeasaksirapu, täplärapu), kolme taskurapulajia (villasaksirapu, rantataskurapu ja liejutaskurapu) ja kolme katkarapulajia (hieta-, levä- ja sirokatkarapu) Kaikkiaan äyriäisiä (Crustacea) on tavattu 350 lajia Suvenniemen Eläintieteellinen asema
Eläintieteellinen asema toimi aluksi Suvenniemen tilalla ja toiminnan laajentuessa Tuovilankylän Syrjälässä. Remmlerit ostivat villieläimiä paikallisilta metsästäjiltä. Eläintarhassa on ollut suurpetoja kuten karhuja, susia, ilveksiä ja ahmoja. Myös muun muassa naali ja saukko ovat olleet edustettuina. Fritz Remmler koulutti myös petolintuja metsästystarkoitukseen. Riistaeläimiä Eläintieteellinen asema pyrki siirtoistuttamaan Keski-Eurooppaan. Remmlereillä oli välillä eksoottisempakin eläimiä kuten gepardi, kenguru ja strutsi. Enimmillään häkeissä oli noin tuhat eläintä. Puuhapuisto Veijari
Puuhapuisto Veijarin ollessa auki kesällä siellä voi käydä katsomassa erilaisia eläimiä, kuten lampaita ja jäniksiä. Puuhapuisto Veijarissa on myös Akvaario, jossa on useita kalalajeja, sekä Eläintalo jossa asustelee lähinnä matelijoita. Puuhapuistosta löytyy myös Pieneläintalo, jossa asustelee muun muassa jäniksiä ja jyrsijöitä. Ranua
Ranuan ilmaston ja maaperän vuoksi maanviljelyn edellytykset ovat huonot, ja parhaat mahdollisuudet siihen ovat Simojoen silttialueilla. Yleinen viljalaji on ohra. Koska maanviljelyn mahdollisuudet ovat Ranualla rajalliset, on karjatalouden harjoittaminen alueella kannattavampaa. Kunnan alueella sijaitsee lukuisia suuria lypsy- ja lihakarjatiloja. Ranualla etenkin maidon tuotanto on suurta. Karjatalouden lisäksi Ranualla harjoitetaan poronhoitoa. Kunnan alueelle ulottuu useita paliskuntia, kuten Kuukkaan paliskunta. Suomi
Eläinmaantieteellisesti Suomi kuuluu palearktiseen alueeseen, jonka eläimistö on tyypillistä pohjoiselle havumetsävyöhykkeelle. Nisäkkäitä on tunnistettu kaikkiaan yli 60 lajia, joista yleisiä ovat muun muassa orava, metsäjänis ja kettu. Suurista nisäkäslajeista esiintyvät karhu, susi, hirvi ja peuran alalajit metsäpeura ja poro, joka on kesytetty tunturipeurasta. Lintulajeja on havaittu 472, joista suurin osa on muuttolintuja. Kalalajeja on yli 70, matelijalajeja viisi ja sammakkoeläinlajeja viisi. Kroatia
Kroatiassa on kahdeksan kansallispuistoa: 14 saaresta koostuva Brijunin kansallispuisto, 89 pikkusaaren Kornatin kansallispuisto, Krkan kansallispuisto samannimisen joen varrella, Mljetin kansallispuisto maan eteläosassa, Paklenican kansallispuisto metsäalueella meren ja vuorten välillä, Plitvicen järvien kansallispuisto, jossa on 16 pientä järveä metsän keskellä, Risnjakin kansallispuisto samannimisellä vuorella ja Pohjois-Velebitin kansallispuisto karskimaalla.
Risnjakin alueella tavataan paljon hirvieläimiä, karhuja, metsäkissoja ja ilveksiä. Satunnaisesti nähdään myös susia ja villisikoja. Plitvicen järvien kansallispuisto on susien suojapaikka. Siellä, samoin kuin Krkassa, suojellaan myös saukkoja. Krka on keskeinen muuttolintujen levähdysalue, samoin kuin Kopacki Ritin luonnonpuisto maan itäosassa. Cresissä elää suuria hanhikorppikotkia. Ranua
Ranuan kuntakeskuksessa toimii mm. päivittäistavarakauppoja, myynnin pienyrityksiä, pankkeja, hotelleja, ravintoloita, terveyskeskus, apteekki, posti, poliisi- ja paloasema, linja-autoasema, kirjasto, peruskoulu ja lukio sekä kansanopisto. Lisäksi Lapin ammattiopiston muutamia koulutuslinjoja toimii Ranualla. Ranuan eläinpuisto on kunnalle tärkeä matkailun vetonaula, joka tuo alueelle turisteja ulkomailta asti. Ranuan leirintäalue sijaitsee lähellä kuntakeskusta Ranuanjärven rannalla. Niin ikään kuntakeskuksen tuntumassa sijaitsevat urheilukenttä ja jäähalli sekä Oravivaaran ulkoilualue, jossa on talvella kunnan ylläpitämät hiihtoladut. Ranuan kunnantalo ja vuonna 1914 valmistunut Ranuan kirkko sijaitsevat kirkonkylässä Ranuansalmen itäpuolella. Khao Kheowin eläinpuisto
Khao Kheowin eläinpuisto sijaitsee Thaimaassa, noin 45 minuutin ajomatkan päässä Pattayalta. Siellä on yli kahdeksantuhatta eläintä, jotka kuuluvat noin kolmeensataan lajiin. Puisto tunnetaan puuleopardin suojeluohjelmastaan. Puistoon kuuluu myös Aasian toiseksi suurin lintutarha,johon vieraat voivat itse kävellä sisään ja tarkkailla lintuja vuorenrinteen elinympäristössään. Lintuhämähäkit
Terraarioeläimenä pidetään jo yli sataa tarantulalajia. Suosittuja lajeja ovat esimerkiksi "Grammostola rosea", "Grammostola pulchra", "Brachypelma smithi", "Brachypelma vagans", "Brachypelma boehmei", "Brachypelma emilia", "Avicularia versicolor", "Avicularia metallica", "Chromatopelma cyaneopubescens", "Aphonopelma seemanni", "Acanthoscurria geniculata", "Lasiodora parahybana" ja "Theraphosa blondi". Tarantulasta ei tule kesyä lemmikkiä. Mitä vähemmän sitä käsitellään, sitä paremmin se voi. Hämähäkki viihtyy hämärässä ja lämpimässä. Käsittely taas aiheuttaa sille stressiä, joka voi pahimmassa tapauksessa johtaa hämähäkin kuolemaan. Jos tarantulaa lemmikkinään pitävä ei tiedä, kuinka itse reagoi sen puremaan tai kosketukseen, on parempi olla käsittelemättä sitä. Lattialle pudottamisesta seuraa helposti takaruumiin repeäminen tai hämähäkin kuolema. Vanuatu
Vanuatun hedelmällinen maaperä ja trooppinen ilmasto ylläpitävät rehevää kasvillisuutta. Vehreimmillä alueilla elää yli 1500 kasvilajia. Päällyskasveina kasvaa 158 kämmekkälajia, joista 40 on kotoperäisiä. Eläimistöön kuuluvat kotoperäiset lepakot, maa- ja merilinnut, delfiinit, valaat, kilpikonnat ja dugongit. Saaria ympäröivillä koralliriutoilla elää yli 300 korallilajia ja yli 450 lajia riuttakaloja.
Vanuatulla on yksi kansallispuisto, Million Dollar Pointin kansallispuisto Espiritu Santolla, ja yli sata muuta suojelukohdetta.
Ainoa Unescon maailmanperintökohde Vanuatulla on Roi Matan perintö: 1600-luvun merkittävän päällikön asuinpaikka, kuolinpaikka ja hauta. Kohde lisättiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2008. Prahan eläintarha
Prahan eläintarha on 45 hehtaarin kokoinen , ja siellä on edustettuina noin 1 960 eläintä ja 360 eri nisäkäs-, lintu- ja matelijalajia. Eläintarhassa on kasvatettu runsaasti uhanalaisiksi luokiteltuja przewalskinhevosia. Eläintarha jouduttiin sulkemaan väliaikaisesti vuonna 2002 tulvien vuoksi. Metsäpeura
Moskovan eläintarhaan on alettu kerätä metsäpeuroja eräänlaiseksi geenipankiksi. Vuonna 2011 sinne oli tarkoitus kuljettaa Suomesta Ranuan ja Ähtärin eläinpuistoista yhteensä 16 peurayksilöä. Metsäpeuroja on maailmalla kaikkiaan 17 eri eläintarhassa yhteensä noin 400 yksilöä. Wichita
Sedgwick County Zoo esittelee noin 400 eläinlajia. Desembarco del Granman kansallispuisto
Alueen eläinlajeista peräti 90,9% matelijoista ja 85,7% sammakkoeläimistä on endeemisiä. Puistossa asuu myös monia uhanalaisia eläinlajeja, kuten manaatti ja kuubanviiriäiskyyhky. Cuyahoga Valleyn kansallispuisto
Puiston läpi kulkee mutkitteleva Cuyahogajoki ja sen alueella yhdistyvät Appalakkien ylätasangon ja Yhdysvaltain keskeisen alamaan maantieteelliset alueet. Jokivarsihabitaatin lisäksi puistoon kuuluu puolikosteaa lehtoa, kosteikkoja sekä parhaillaan viljeltävää ja eri vaiheissa olevaa hylättyä viljelysmaata. Puistosta on löydetty yli 900 kasvilajia, 194 lintulajia, 91 lajia kookkaita selkärangattomia, 43 kalalajia, 32 nisäkäslajia, 22 sammakkoeläinlajia ja 20 matelijalajia. Ohion tai Yhdysvaltain alueella vaarantuneita ja uhanalaisia näistä on 21 kasvilajia, 15 lintulajia, kaksi nisäkäslajia ja yksi matelijalaji. Kreikan eläimistö
Kreikassa elää laskutavasta riippuen 116–118 nisäläslajia, joista 57 on uhanalaisia. Kreikalle tunnusomaisimpia lajeja ovat kotieläimet, kuten vuohet ja lampaat. Lintulajeja on havaittu 422, ja niistä noin on muuttolintuja. Kreikan vesistöt, kuten järvet ja laguunit, ovat merkittäviä muuttolintujen pesimis- ja levähdysalueita. Perhoslajeja on havaittu 232, joista 11 endeemisiä, ja matelijoita ja sammakkoeläimiä 68. Uhanalaisiin lajeihin maassa kuuluvat muun muassa karhu, susi ja eräät käärmeet.Kreikan endeemisiä eläinlajeja ovat muun muassa: Gran Sasson ja Monti della Lagan kansallispuisto
Kansallispuistossa on laskettu olevan noin 2400 eri kasvilajia. Niistä 139 on kotoperäisiä Italiasta ja 12 puistosta. Kasvilajeista on suojeltu 73 kansainvälisillä sopimuksilla ja 67 kansallisilla sopimuksilla. Puistossa esiintyy 59 villiorkideaa ja 2 lihansyöjäkasvia. Norsunluurannikon ympäristöpolitiikka
Norsunluurannikolla on runsaslajinen eliöstö. Sademetsissä on runsaasti simpansseja ja marakatteja, savannilla paviaaneja ja leopardeja ja vesissä virtahepoja ja krokotiileja. Luonnonsuojelualueisiin sisältyy Bounan kansallispuisto (Park National de Bouna) Abidjan pohjoispuolella, Foret de Tain, sisämaassa Maraoun kansallispuisto ja Tain kansallispuisto. Laos
Maassa elää ainakin 130 uhanalaista eläinlajia ja useita uhanalaisia kasveja. Näihin kuuluu orkideoita,eläimistöön puolestaan indokiinantiikeri, kauluskarhu, aasiannorsu, jalohirviin kuuluva lyyrysarvi eli tamengi ("Rucervus eldii"), herttua-apina, gibboneita, iravadindelfiini, jättihaimonni ja siaminkrokotiili. Tuvalu
Tuvalulla elää luonnossa muun muassa rottia, kilpikonnia, lintuja, hyönteisiä, sammakkoja, taskurapuja ja sisiliskoja. Tuvalua ympäröivän merialueen kalakanta on runsas, siihen kuuluu yli 350 lajia. Alkuperäisiä lintulajeja on 38, sen sijaan alkuperäisiä maanisäkkäitä ei ole. Réunion
Koska Réunion ei ole koskaan ollut maayhteydessä mantereeseen, siellä on verrattain vähän eri eläinlajeja. Saaren ainoat endeemiset nisäkkäät ovat kaksi lepakkolajia. Paljon yleisempiä ovat saarelle tuodut nisäkkäät, kuten kanit, peurat ja rotat. Saarella elää myös Madagaskarilta tuotu hännätöntanrekki. Saaren alkuperäisistä 30 endeemisestä lintulajista on säilynyt vain yhdeksän. Saarella on lisäksi 700 endeemistä kasvilajia, joista 150 on puita. Noin 30 prosenttia sisämaasta on metsien peitossa. Saaren sisämaan suojelemiseksi perustettiin vuonna 2007 Parc National des Hauts de la Réunion -kansallispuisto. Kansallispuiston perustamisesta huolimatta saaren luontoa uhkaavat etenkin suuret rakennushankkeet. Kölnin eläintarha
Kölnin eläintarha () on vuonna 1860 perustettu Saksan Kölnissä sijaitseva eläintarha. Siellä on noin 10 000 eläintä, jotka edustavat yli seitsemääsataa eri lajia. Jurassic Park: Operation Genesis
Kloonattavia dinosauruslajeja on yhteensä 25. Ajan ja rahan puutteen vuoksi kehittäjät hylkäsivät pelistä joitain dinosauruksia ja rakennuksia. Suomen luonto
Suomessa elää vakiintuneina 600–1 000 vieraslajia. Vieraat eläin- ja kasvilajit ovat levinneet Suomeen ihmisen mukana tahattomasti tai tarkoituksella tuotuina, osa niistä jo ennen keskiaikaa. Suomeen 1800-luvun puolivälistä alkaen tulleita vieraslajeja ovat esimerkiksi valkohäntäpeura, piisami, kanadanmajava, minkki, kanadanhanhi, fasaani, kaniini, täplärapu, hopearuutana, merirokko ja espanjansiruetana sekä kasveista lupiini, jättiputket ja pohjoisamerikkalaiset piiskut. Kuusamon Suurpetokeskus
Suurpetokeskus on Kuusamossa sijaitseva eläintarha. Se on keskittynyt Suomessa eläviin suurpetoihin. Tarhassa on kuusi karhua, joista vanhin on syntynyt 1992. Muita lajeja ovat muiden muassa kettu, Ilves, susi ja porot. Ruahan kansallispuisto
Ruahassa Itä- ja Etelä-Afrikan eläimistö ja kasvisto kohtaavat. Siellä on tavattu 528 lintulajia ja 1650 kasvilajia. Languedoc-Roussillon
Languedoc-Roussillonin luonnon puolesta erityisen tärkeä on Cévennesin vuoristoalue. Parc National des Cévennes käsittää muun muassa 89 nisäkäs-, 208 lintu- ja 1824 hyönteislajia. Linnuista alueella esiintyy esimerkiksi hanhi- ja pikkukorppikotka, sekä maakotka. Mufloneja on istutettu alueelle 1950-luvulla. Niitä on noin 1 500–2 000. Harvinaisempiin lajeihin kuuluu muun muassa kreikankilpikonna. Roussillonin alueella tavataan Pyrenneillä harvinaista karhua. Alueella oli kuitenkin vuonna 2008 vain kaksi karhua. Karhukannan elvyttämiseksi niitä on tuotu ja istutettu Sloveniasta. Nanda Devin kansallispuisto
Nanda Devin kansallispuisto on tunnettu laajoista sorkkaeläinpopulaatioistaan, joista puolilammasta tavataan runsaslukuisimpana. Puistossa elää yhteensä 14 nisäkäslajia, joihin lukeutuvat myös harvinaiset lumileopardi, sepelkarhu. Tzoumérkan, Peristérin ja Árachthoksen rotkon kansallispuisto
Kansallispuistossa elää suojelluista nisäkkäistä muun muassa karhuja ("Ursus arctos"), gemssejä ("Rupicapra rupicapra") ja saukkoja ("Lutra lutra"). Linnustoon kuuluu 145 eri lintulajia, mukaan lukien maakotka ("Aquila chrysaetus") ja hanhikorppikotka ("Gyps fulvus"). Kaeng Krachanin kansallispuisto
Puistossa on tavattu 355 lintulajia ja 58 nisäkäslajia. Kansallispuiston lintulajistoon kuuluvat isokalakotka, palmukaija, valko-otsapöllönen, sundanhuuhkaja, thaimaansarvinokka, aarnitulitöyhtö, bampusieppo ja okapyrstöharakka. Alueella asuvia nisäkkäitä ovat muun muassa aasiannorsu, kauluskarhu, malaijikarhu, kultasakaali, intiantapiiri, feanmuntjakki ja silmälasilanguri. Viro
Virossa tavataan noin 20 000 eri hyönteislajia, sekä 65 kala-, 10 sammakkoeläin- ja viisi matelijalajia. Sammakkoeläimistä suurin osa on harvinaisia ja rauhoitettuja. Selkärankaisia on yhteensä noin 500 lajia. Nisäkkäistä yleisimpiä ovat metsäkauris (40 000 kpl), rusakko, metsäjänis ja villisika (13 000 kpl). Petoeläimistä Virossa on muun muassa 1 100 ilvestä, 800 karhua ja noin 600 sutta. Harmaahylkeitä on Viron merialueella yli 2 000, norppia on alle 1 000. Viroon on tuotu maasta hävinneitä lajeja, kuten euroopanmajava ja saksanhirvi, sekä kokonaan uusia lajeja kuten piisami, supikoira ja minkki. Vesikko on Suomen tapaan hävinnyt Virosta, mutta Hiidenmaata on puhdistettu minkeistä ja vesikkoa on istutettu takaisin sinne. Virossa on tavattu 331 lintulajia, joista 207 pesii Virossa säännöllisesti. Lehti- ja sekametsissä elää monia lintulajeja, mutta erityisesti eri varpuslintuja. Yleisimpiä niistä ovat peippo, sirittäjä, tiltaltti, punarinta, metsäkirvinen ja rautiainen. Saaristossa ja rannikolla on muun muassa lokkeja, tiiroja ja hanhia. Soilla pesii muun muassa riekko, kapustarinta, isolepinkäinen ja muuttohaukka. Isot petolinnut menestyvät suurten luonnonsuojelualueiden takia. Kotkapareja maassa pesii noin 250. Kattohaikarat pesivät muun muassa vanhoissa savupiipuissa ja puhelinpylväiden päällä. Virossa tavataan myös mustahaikaraa, joka on pääasiassa erämaiden asukki. Taman eläintarha
Taman eläintarha on eläintarha Hinon kaupunginosassa, Tokiossa, Japanissa. Eläintarhan pinta-ala on 52 hehtaaria ja se jakautuu aasialaiseen, afrikkalaiseen ja australialaiseen puutarhaan. Afrikkalaisten eläimien osalta eläintarhassa on onnistuttu pariuttamaan afrikannorsuja. Eläintarhan australialainen osa rakennettiin vuonna 1984 ja sen eläimistöön on perustamisestaan asti kuulunut muun muassa koala. Vuonna 1988 Taman eläintarhaan valmistui myös suuri hyönteisnäyttely. Eläintarhan palveluihin kuuluu muun muassa bussikierros leijona-aitauksessa. Krâvanhvuoret
Alueella elää yli sata nisäkäslajia. Sieltä ei tunneta kotoperäisiä lajeja, mutta monet uhanalaiset lajit kuten tiikeri, aasiannorsu ja puuleopardi ovat löytäneet sieltä turvapaikan. Lintulajeja on ainakin 450, joiden joukosta tunnetaan jo kaksi kotoperäistä lajia. Lahemaan kansallispuisto
Kansallispuistossa on havaittu 24 kala-, 50 nisäkäs-, 222 lintu- ja yli 800 kasvilajia. Aarnialueille voi mennä vain oppaan kanssa. Tampereen eläintarha
Eläintarhan rakentaminen maksoi lähes viisi miljoonaa markkaa. Muita eläimiä saatiin lahjoituksina Euroopan eläintarhoilta ja osa ostettiin. Leijonien nimet Tam ja Pere valittiin kansanäänestyksellä. Eläintarha avautui yleisölle 1. heinäkuuta 1964. Nähtävillä oli kaikkiaan 60 eläintä, leijonien lisäksi susia, karhuja, mäyriä, kettuja, puumia, aasi ja apinoita. Vuonna 1965 lajimäärä kasvoi 25:een. Ensimmäisenä vuonna tarhassa vieraili 90 000 ihmistä, seuraavana jo 150 000. Kävijämäärä pysyi yli 100 000:ssa eläintarhan loppuun saakka, lukuun ottamatta viimeistä vuotta. Tamaanit
Näkemykset tamaanilajien lukumäärästä ovat vaihdelleet paljon. 1980-luvulla lajeja katsottiin olevan 11. Vuonna 2005 julkaistun "Mammal Species of the World"-teoksen mukaan tamaanien lahkossa ja heimossa on kolme sukua, joihin kuuluu yhteensä neljä lajia ja kymmeniä alalajeja. Alla olevassa luettelossa mainitaan nykyiset lajit ja ne alalajit, joita on aiemmin pidetty omina lajeinaan: Loro Parque
Loro Parquessa on papukaijojen lisäksi myös muun muassa ihmisapinoita ja monenlaisia vesieläimiä. Loro Parquessa on myös erittäin suuri miekkavalasallas. Siellä järjestetään päivittään näytöksiä, joissa esiintyvät miekkavalaat, merileijonat, delfiinit ja papukaijat. Turun nähtävyydet
Luontoon voi Turussa perehtyä kolmessa eri museossa: Biologisessa museossa, Turun yliopiston eläinmuseossa sekä Turun yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa. Biologisen museo Turun urheilupuiston ja Samppalinnan maauimalan vieressä sisältää pysyvän näyttelyn, jossa esitellään kolmetoista luontodioraamaa eläimineen. Maisemat esittelevät kolmisenkymmentä nisäkäs- ja 136 lintulajia. Lisäksi museossa järjestetään vuosittain vaihtuvia pienoisnäyttelyjä. Turun yliopiston eläinmuseon opinto- ja yleisökokoelmien avulla voi tutustua pääosaan Suomen nisäkkäistä, linnuista, matelijoista ja sammakkoeläimistä sekä kaloista. Esillä on myös kattava kokoelma kotimaisia hyönteisiä, jonkin verran tropiikkien eläimiä eri ryhmistä sekä kotimaisten eläinten jälkiä ja jätöksiä. Turun yliopiston kasvitieteellinen puutarha Ruissalossa on sekä tieteellisen tutkimuksen keskus, että yleisölle avoin museo, jossa kävijä pääsee tutustumaan erilaisiin kasveihin. Modernin kasvihuoneen vieressä sijaitsee ulkopuutarha, jossa kasvavat muun muassa hyötykasvit, ruusut, kukkaniityt, kivikkokasvit, lummelammet sekä eksoottiset puut ja pensaat. Kasvihuoneissa on laajat mehikasvien ja trooppisten lajien kokoelmat. Zoolandia
Eläinlajeja Zoolandiassa oli lähes 70 ja yksilöitä yli 200. vuonna 2006 sinne muuttivat alpakat ja davidinhirvet. Zoolandiassa oli myös Suomen ainoa norsu. Vanni-norsu siirrettiin Ukrainaan vuonna 2005, jossa se kuoli 10 kuukauden kuluttua. Muita eläimiä ovat muun muassa kamelit, peurat, papukaijat, emut, pöllöt ja erilaiset matelijat sekä kotieläimet. Matelijoista tunnetuimpia oli Hannibal-niminen alligaattori ja krokotiilit. Rakiuran kansallispuisto
Saari sijaitsee alueella, missä tapahtuu häiriöitä maan magneettikentässä ja tämän vuoksi siellä nähdään paljon revontulia. Alueella elää paljon kiivejä. Siellä esiintyy myös muita lintulajeja, kuten makomakoja, viuhkamonarkkeja ja papukaijoja. Alueen metsissä kasvaa saniaisia ja orkideoita. Kansallispuiston alueella on 36 kilometriä pitkä vaellusreitti. Rokuan kansallispuisto
Rokuan kansallispuisto sijaitsee Muhoksen, Utajärven ja Vaalan kuntien alueella, Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Puisto on perustettu vuonna 1956 suojelemaan Rokuanvaaran harjumuodostuman arvokkaita luontotyyppejä ja maastonmuotoja. Erityisen kuuluisa puisto on luonnontilaisista karukkokankaistaan ja jääkauden muovaamista maastonmuodoistaan. Serra do Mar
Serra do Marin alueella Paranán ja São Paulon osavaltioissa olevat 25 luonnonsuojelualuetta, yhteispinta-alaltaan lähes 470 000 hehtaaria, on nimetty Unescon maailmaperintökohteeksi vuonna 1999. Alueen lajisto on erittäin monimuotoista, ja siellä elää monia harvinaisia ja kotoperäisiä lajeja. Paikoin on laskettu 450 puulajia hehtaarilta. Alueella on 120 nisäkäslajia, niiden joukossa jaguaari ja monia apinalajeja, sekä 350 lintulajia. Timanfaya
Alueen karuudesta huolimatta siellä on tavattu noin 200 eläinlajia, joista noin puolet on selkärangattomia. Puiston alueella pesii kaksikymmentä lintulajia. Merilinnut kuten madeirankeiju ja keltanokkaliitäjän alalaji borealis ovat löytäneet puiston rannoilta rauhallisen pesimäpaikan. Puistossa tavataan myös kääpiöliitäjiä ja tyrskyliitäjiä, mutta niiden lukumäärä on pienempi kuin kahden ensinmainitun lajin. Nisäkäslajeja on kuusi: välimerensiili, kotoperäinen päästäislaji ja neljä jyrsijää. Ranvika
Ranvika on Pohjois-Norjan Etelä-Varangin kunnan suurin lintuvuori. Vuori sijaitsee lähellä Pykeijan kylää, josta sinne on puolentoista tunnin kävelyrupeama. Lintuvuorella pesii vuosittain jopa 10 000 lokinsukuista pikkukajavaparia. Ranvika on tunnettu lintuharrastajien matkailukohde. Ranua
Ranuan alueen kehitys perustuu nykyisin pääasiassa matkailuun ja palveluelinkeinoihin. Ylivoimainen vetonaula on Ranuan eläinpuisto, joka on yksi Suomen kolmesta eläintarhasta (muut eläintarhat ovat Helsingin Korkeasaari sekä Ähtärin eläinpuisto). Näin siitä on kehittynyt valtakunnallisestikin merkittävä matkakohde. Myös Simojärvi ja Simojoki ovat muodostuneet tärkeiksi luontokohteiksi mm. kalastajien, retkeilijöiden ja vapaa-ajan asukkaiden keskuudessa. Kuopion eläinpuisto
Kuopion eläinpuisto on vuonna 1984 perustettu kuopiolainen matkailukohde, jonka 30:stä eri eläinlajista suurin osa on kotieläimiä. Se sijaitsee Vehmasmäen kylässä. Kuopion Eläinpuiston yhteydessä sijaitsee hevostalli, joka toimii yksityistallina. Eläinpuisto on avoinna aina kesäisin joka päivä sekä joulun aikaan. Doñanan kansallispuisto
Puisto toimii levähdyspaikkoina monille muuttolinnuille. Siellä elää uhanalaisia lajeja kuten espanjanilves ja pyreneidenkeisarikotka. Siellä on myös villisikoja, mangusteja, mäyriä ja hirvieläimiä. Puistossa tavataan 8 kalalajia, 10 sammakkoeläinlajia, 19 matelijalajia, 30 nisäkäslajia ja 360 lintulajia, joista 127 pesii säännöllisesti puistossa. Pirinin kansallispuisto
Nisäkäslajeja puistosta löytyy 45, mikä on noin 50% koko Bulgarian nisäkkäistä. Näihin kuuluu mm. villivuohi ja karhu. Rataseläimet
Rataseläimet (Rotifera) on eläinkunnan pääjakso. Rataseläimet ovat tavallisemmin alle 2 mm:n pituisia ja läpikuultavia. Niitä elää kaikkialla maapallolla. Lajeja tunnetaan Suomesta yli 400. Leningradin eläintarha
Nykyisin eläintarhassa on yli 600 eri lajia, muun muassa jääkarhuja. Jääkarhu on kuvattuna eläintarhan tunnuksessa. Ranuanjärvi
Suomen ympäristökeskuksen vuonna 2013 tekemien mittausten mukaan Ranuanjärven vedenlaatu on tyydyttävä. Järvi on kärsinyt happikadosta, ja sitä on ilmastettu vuosina 1988–1991. Ilmastus ja hapettaminen aloitettiin uudelleen helmikuussa 2001. Järven kunnossapitotoimiin kuuluvat myös hoitokalastukset, joita on suoritettu satunnaisesti vuodesta 1980 alkaen. Vuonna 2000 hoitokalastuksessa pyydettiin kaikkiaan 6 000 kilogrammaa kalaa, eli noin 12 kilogrammaa hehtaaria kohti. Vuonna 2001 saalis oli 14 000 kilogrammaa (noin 28 kg/ha) ja vuonna 2004 20 000 kilogrammaa (noin 40 kg/ha). Järvellä on suoritettu myös vesikasvillisuuden niittämistä. Järvi kärsii myös leväongelmista, ja siinä on esiintynyt sinilevää useina vuosina. Ankkalammin puisto
Kunnostuksen yhteydessä puistoon istutettiin uusia puita, viitisen sataa pensasta ja perennoja, kesäkukkia ja sipulikasveja. Kaikkiaan puistossa on yli 60 eri kasvilajia, mukaan lukien Suomen toiseksi suurin kirjovaahtera. Ankkalammessa asuu kesäisin joutsenpariskunta. Eläinkunta
Eläinlajeja esiintyy niin maalla, vedessä kuin ilmassakin. Lentokykyisiä eläimiä ovat monet hyönteiset, kuten perhoset, ja suuri osa linnuista sekä lepakot. Vedessä elävistä eläimistä tutuin ryhmä ovat kalat ja maaelämään sopeutuneista nisäkkäät, kuten esimerkiksi kettu, norsut ja metsäjänis. Eläimiä tai eläinryhmiä ei voi kuitenkaan tarkasti määritellä näin, sillä osa eläimistä on sopeutunut elämään eri kerroksissa, kuten vaikkapa maalla ja vedessä (esim. hylkeet, sammakot ja kilpikonnat). Vuonna 2011 Census of Marine Life arvioi lajien määräksi noin 8,7 miljoonaa, joista 6,5 miljoonaa on maaeläimiä ja 2,2 miljoonaa merieläimiä. Vain pienen osan lajeista on arvioitu olevan selkärankaisia loppujen ollessa selkärangattomia. Eläinlajeja on hävinnyt paljon olosuhteiden muutosten vuoksi, ja nykyään ihmisen toimintaa pidetään tärkeimpänä syynä eläinlajien uhanalaistumiselle. Kenia
Keniassa elää monia suuria nisäkkäitä kuten elefantteja, leijonia, kirahveja, seeproja ja antilooppeja sekä harvinaisia lintulajeja. Metsästys ja kasvava väkiluku saivat eläinten määrän vähenemään 1900-luvulla. Niinpä valtio rajoitti metsästystä ja perusti suojelualueita jäljellä olevan luonnon suojelemiseksi. Kaikkiaan kahdeksan prosenttia Kenian pinta-alasta on suojelualuetta: luonnonpuistoja, kansallispuistoja tai muuta kansallista suojelualuetta. Kenian 23 maalla sijaitsevaa ja kuusi merellistä kansallispuistoa kuuluvat maan tärkeimpiin matkailukohteisiin. Niistä suosituimpia ovat Nairobin kansallispuisto pääkaupungin liepeillä, Masai Mara, jossa monenlainen suurriista on yleistä, Amboselin kansallispuisto ja Tsavo afrikannorsuineen sekä Nakurujärven kansallispuisto flamingoineen. Sibiloin kansallispuistossa elää maailman suurin krokotiilipopulaatio. "Dendrosenecio keniensis" on Kenian vuorten endeeminen kasvilaji, jonka varsi kasvaa kuusimetriseksi ja kukat voivat kasvaa yli metrin korkuisiksi. Vuorilla kasvaa villeinä myös "Lobelia keniensis". Nämä erikoiset kasvit kestävät sen, että lämpötila laskee öisin pakkasen puolelle. Sahan tasavalta
Sahan eläimistö muodostuu tyypillistä pohjoisen havumetsävyöhykkeen sekä tundran eläinlajeista. Kaikkiaan Sahan alueella elää 28 nisäkäslajia, 285 lintulajia, 43 kalalajia ja noin 4 000 hyönteislajia. Tyypillisistä nisäkäslajeista mainittakoon hirvi, kettu, sopulit, ahma, ruskeakarhu, vapiti, peura, myskihirvi ja mursu sekä arktisilla saaristoalueilla elävä jääkarhu. Sahan lukuisissa joissa ja järvissä elävät muun muassa nelma, siperiansampi, siperianjokilohi, omulsiika, pyörökuonosiika, muksunsiika ja ruutana. Säynäjärvi (Lammi)
Säynäjärven kasvillisuus on melko niukkaa, koska Säynäjärven rannat ovat pääosin jyrkkiä ja järvi on ekologialtaan karu. Kasvillisuus peittää alle 8 prosenttia järven pinta-alasta. Kasvillisuutensa perusteella Säynäjärvi kuuluu nuottaruohotyyppiin. Järvessä on havaittu 14 eri kasvilajia. Säynäjärvessä elää hyvin vähän eläinplanktonia, suurimmat tiheydet havaitaan syvemmillä alueilla. Hankajalkaisia ja vesikirppuja on myös hieman. Selkeästi suurin eläinryhmä on rataseläimet. Järvessä elää pääasiassa Suomen peruskaloja. Järven valuma-alueella eläimistö on runsasta. Alueella pesii lintuja ja siellä elää muun muassa jäniksiä, jotka asuvat alueen talojen alla. Vesistöjen käyttökelpoisuusluokituksessa Säynäjärvi kuuluu yleisluokkaan erinomainen. Sen virkistyskäyttöluokka on erinomainen ja raakavesiluokaltaan vesi on erinomaista. Zoologischer Garten Berlin
Nykyään eläintarhassa on arviolta 14 000 eri eläintä ja 1 500 eläinlajia 35 hehtaarin suuruisella alueella. Eläintarhavierailun kohokohtia oli isopandojen näkeminen (viimeinen kuoli elokuussa 2012), sillä niitä on ainoastaan muutamassa maailman eläintarhassa. Maailmanlaajuista huomiota on saanut osakseen myös vuonna 2006 Berliinin eläintarhassa syntynyt jääkarhu Knut. Kaikkien eläinten elinympäristöt on suunniteltu vastaamaan mahdollisimman hyvin niiden luonnollisia biotooppeja. Yellowstonen kansallispuisto
Yellowstonen alueella elää kaikkiaan 67 erilaista nisäkäslajia, ja siellä onkin manner-Yhdysvaltojen tihein nisäkäskeskittymä. Lajistoon kuuluu muun muassa mustakarhu, harmaakarhu, susi ja seitsemän alkuperäistä sorkkaeläintä.
Pohjois-Amerikassa saattoi olla 1800-luvun alussa jopa 30–60 miljoonaa biisonia. Länteen levittäytyvät uudisasukkaat tappoivat lajin vuosisadassa lähes sukupuuttoon. Yellowstone oli biisoneiden ainoita turvapaikkoja, ja 1800-luvun lopulla armeija turvasi lajin säilymisen vartioimalla Yellowstonea. Puistossakin laji kuitenkin hiipui, ja 1902 niitä oli enää jäljellä parikymmentä. Armeija toi 1906–1907 Buffalo Ranchille 21 eläintä hoidettavaksi ja kasvattavaksi. Tästä ryhmästä kasvoi yli tuhannen yksilön lauma. Biisoneiden määrä on vuosien varrella melko tasaisesti lisääntynyt muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta, ja nykyään puistossa on noin 4 000 yksilöä.
Karhuja Yellowstonen alueella elää tuhatkunta, josta noin puolet on mustakarhuja ja puolet harmaakarhuja. Joskus karhut ovat hyökänneet ihmisten kimppuun ja haavoittaneet näitä, mutta tätä tapahtuu hyvin harvoin. Vuosina 1980–2002 yli 62 miljoonaa vierailijaa kävi puistossa. Saman ajan kuluessa vain 32 ihmistä joutui karhun hyökkäyksen kohteeksi. Vaikka karhuja ei puiston sääntöjen mukaan saa syöttää, monet vierailijat eivät noudata sääntöä, jolloin he houkuttelevat karhuja lähemmäksi ihmisten käyttämiä alueita ja lisäävät riskiä joutua karhun hyökkäyksen kohteeksi.
Alueella elää myös hirviä ja vapiteja eli kanadanhirviä. Hirviä ei ole alueella paljon, eikä se ole alueen alkuperäislaji, sillä sen arvioidaan levinneen sinne 1870-luvulla. 1980-luvulla arvioitiin olevan alle tuhat hirveä. Vapiteja on puistossa kesäisin 10 000–20 000 kappaletta ja talvisin alle 5 000. Se onkin puiston yleisin iso nisäkäs. Puiston muita sorkkaeläimiä ovat muulipeura, valkohäntäpeura, paksusarvilammas, lumivuohi ja hanka-antilooppi. Lumivuohi ei ole puiston alkuperäislaji, vaan se on levinnyt puiston pohjoisosiin lähialueille metsästystä varten istutetuista yksilöistä. Ransu
Ransulle on omistettu leikkipuisto Pirkkalassa nukettajansa Pertti Nättilän asuinkunnan mukaan. Vuonna 1998 avatussa Ransupuistossa on akateemikko Kain Tapperin muotoilema pronssiin valettu Ransun näköispatsas. Patsaan toinen versio sijaitsee TV2:n toimipisteen aulassa Tampereen Ristimäessä. Palapye
Palapyen lähellä on useita tunnettuja matkailunähtävyyksiä. Khama Rhinon eläinten suojelualue on ehkä parhaiten tunnettu. Se sijaitsee 40 kilometrin päässä Palapyesta. Alueella suojellaan sarvikuonoja. Siellä elää sekä isosarvikuonoja että pensassarvikuonoja, 30 muuta maaeläinlajia ja yli 230 lintulajia. Biologinen museo
Biologisen museon pysyvä näyttely sisältää kolmetoista luontodioraamaa eläimineen. Maisemat esittävät kolmisenkymmentä nisäkäs- ja 136 lintulajia. Lisäksi museossa järjestetään vuosittain vaihtuvia pienoisnäyttelyjä sekä tapahtumia erityisesti lapsille ja perheille. Raran kansallispuisto
Raran kansallispuisto on 106 neliökilometrin laajuinen luonnonsuojelualue Länsi-Nepalissa, Himalajan vuoristossa. Tämä Nepalin pienin kansallispuisto, joka on korkeudeltaan 2 800 metristä 4 039 metriin merenpinnasta, on tunnettu Raran vuoristojärvestä. Puiston eläimistöön kuuluvat mm. myskihirvi ja kultapanda. Merisaukko
Vuonna 2006 maailmassa arvioitiin elävän noin 108 000 merisaukkoa. Merisaukkoja on nähtävissä muun muassa tokiolaisessa eläintarhassa. Siellä on venäläinen merisaukko Mir (suom. "Rauha") poikasensa kanssa. Merisaukkoja on myös Osakan akvaariossa. Marojejyn kansallispuisto
Puiston pinta-ala on 55 500 hehtaaria. Siellä kasvaa monentyyppistä metsää rannikon sademetsistä vuoriston pensaikkoihin. Alueella tavataan ainakin 275 lajia saniaisia, 35 palmulajia, 149 lajia sammakkoeläimiä ja matelijoita ja 118 lintulajia. Puistossa elää yksitoista lajia puoliapinoita. Ranuanjoki
Joen tärkeimmät saaliskalat ovat hauki, särki, ja ahven, alajuoksulla lisäksi harjus. Muita joessa runsaasti esiintyviä kalalajeja ovat seipi, kivennuoliainen sekä kivisimppu. 1990-luvulla joella kalastettiin ainoastaan kotitaloustarpeita silmällä pitäen, vuotuisen kokonaiskalansaaliin ollessa alle 400 kilogrammaa.