Mikä on karjalankarhukoiran ihannesäkäkorkeus?
Karjalankarhukoira
Karjalankarhukoira on tyypillinen pohjoinen pystykorvarotu. Ruumiinrakenteeltaan se on keskikokoinen, jäntevä ja melkein neliömäinen: rungon pituus on vain hieman korkeutta suurempi. Turkki on tuuhea ja kaksikerroksinen, kuten pohjoiselle pystykorvalle sopii: pehmeää pohjavillaa peittää karkeahko ja suora päällyskarva. Karva on pidempää kaulassa, selässä ja reisien takaosassa. Karjalankarhukoiran hallitseva väri on yleensä musta, mutta myös niin sanottu karhunruskea sallitaan karvapeitteessä. Toisinaan syntyy myös täysin valkoisia karjalankarhukoiria, vaikkakin harvakseltaan. Koiralla on yleensä selvärajaisia valkoisia merkkejä kaulassa, päässä, rinnassa, vatsassa ja raajoissa. Valkoinen ei saa olla vallitseva väri. Ihannesäkäkorkeus on uroksilla 57 ja nartuilla 52 cm; korkeintaan kolmen senttimetrin poikkeama tästä sallitaan.
Segugio cravin
Keskikokoinen tai pieni koira, jolla on vankka olemus ja tiheä karvapeite, mutta hoikka rakenne, hyvät lihakset ja vahva luusto. Urosten säkäkorkeus on 47-50 cm. Cane corso
Cane corso on keskikokoinen tai suuri, voimakas ja roteva koira. Sen runko on korkeuttaan hieman pidempi. Säkäkorkeus on uroksilla 64–68 cm, nartuilla 60–64 cm. Kahden sentin poikkeama kumpaankin suuntaan sallitaan. Lihakset ovat vahvat. Kokoonsa nähden rotu on hyvin ketterä ja nopea reagoimaan. Cane corsolla on tyypillinen suuri molossikoiran pää, jossa kallon ja kuonon linjat poikkeavat hieman toisistaan. Korvat ovat kolmionmuotoiset ja riippuvat. Joissakin maissa korvat ja häntä saatetaan typistää, mutta esimerkiksi Suomessa typistäminen on kiellettyä. Alentejonkoira
Alentejonkoira on suurin portugalilaisista koiraroduista. Se on massiivinen, voimakas ja vaikuttavanoloinen. Sen pää muistuttaa karhun päätä. Uros on 66-74 cm ja narttu 64-70 cm korkea. Karvapeite on joko puolipitkä tai lyhyt. Kelta-valkoiset yksilöt muistuttavat ulkonäöllisesti hieman pitkänomaista bernhardinkoiraa. Muita hyväksyttyjä värejä ovat yksivärinen kellanruskea, sudenharmaa ja musta sekä kaksiväriset kellanruskea-valkoinen, sudenharmaa-valkoinen ja mustavalkoinen. Myös brindle ja täplikäs ovat mahdollisia. Quarterhevonen
Quarterin säkäkorkeus on noin 140–160 cm ja hevonen on yksivärinen, eli varsinaista kirjavuutta ei sallita. Tavallisin väri on rautias. Kirjavat quarterit ja quarter-englannintäysiveriristeytykset luetaan omaksi paint-rodukseen. Odessankoira
Odessankoira on pitkäkarvainen, hieman polski owczarek nizinnyä tai schapendoesia muistuttava seurakoira, joskin paikalliset kasvattajat kuvaavat sen olevan kuin etelävenäjänkoira pienoiskoossa. Sallittu säkäkorkeus on uroksilla 28–32 cm (ihanne 30 cm) ja nartuilla 26–30 cm (ihanne 28 cm). Värivaihtoehdot ovat a) valkoinen minkä tahansa värisin (paitsi maksanruskein) merkein; b) harmaa; c) hiekka ("fawn") eri sävyissään (oranssia lukuun ottamatta). Provencenajokoira
Karvapeite on pääväriltään aina punainen, ja siitä on kolme eri vaihtoehtoa: a) yksivärinen punainen, b) punainen, jolla on musta satula, c) punainen, jolla on mustat karvankärjet (riistanvärinen). Rotumääritelmän mukaan säkäkorkeus on uroksilla 50-55 cm ja nartuilla 44-50 cm. Molemmilla sukupuolilla sallitaan 2 cm vaihtelu suuntaan tai toiseen. Koirarotu
Maailman pienin FCI:n hyväksymä koirarotu on chihuahua, jonka keskimääräinen säkäkorkeus on 15–23 cm ja paino 1,5–3 kg. Myös Suomen kennelliiton hyväksymä prahanrottakoira painaa yhtä vähän, vaikka onkin hieman korkeampi. Keskimääräiseltä säkäkorkeudeltaan maailman kaikkein pienin rotu lienee amerikkalainen "munchkin", jonka vähimmäissäkäkorkeus on 10 cm ja vähimmäispaino 900 grammaa (keskimäärin 1,5-2,3 kg). Chinese imperial dogin minimikoko on kuitenkin vielä pienempi, vain 8 cm ja 700 grammaa. Sitä voi tuskin kuitenkaan pitää keskimäärin maailman pienimpänä rotuna kuten munchikinia, sillä sen maksimikorkeus on 36 cm ja maksimipaino 9 kg. Keskimääräiseltä kooltaan pienin koskaan elänyt rotu on "pen-lo", 1900-luvun alussa suosittu kiinanpalatsikoiran toy-kokoinen muunnos. Sen säkäkorkeus oli n. 9 cm ja paino 1,1 kg. Anda po-kyi
Karvapeite on kauttaaltaan runsasta ja laadultaan karheaa. Yleisimmät värit ovat ruskea ja musta, mutta myös harmaita yksilöitä esiintyy. Yleisrakenteeltaan koira on sopusuhtainen, hieman korkeuttaan pidempi. Urosten säkäkorkeus on 50–55 cm ja narttujen 45–50 cm. Intialaiset vinttikoirat
Tämä jäniksen ja karhun metsästykseen käytettävä rotu on suoraselkäinen ja vinttikoiraksi kohtuullisen vankkarakenteinen. Pää on epäjalo ja melko roteva ja häntä kaartuu korkealle selän ylle. Säkäkorkeus on 60-65 cm ja yleisin väritys norsunluunvalkoinen vaaleanpunaisella pigmentillä. Silmät saattavat toisinaan olla siniset, mutta tällöin koira on kuuro albiinogeenin takia. Isogascognenajokoira
Iso gascognenajokoira on Ranskassa kehitetty metsästyskoira.
Ison gascognenajokoiran rintakehä on leveä ja raajat ovat vahvat. Karva on lyhyttä, tiheää ja väriltään kimo. Urokset ovat korkeudeltaan 65–72 cm. Nartut ovat korkeudeltaan 62–68 cm.
Iso gascognenajokoira pystyy keskittymään erittäin hyvin metsästykseen. Se on ihmisystävällinen ja rauhallinen. Se on itsepäinen, mutta kunnioittaa hyvää omistajaa. Rotu liikkuu vaivattomasti. Bedlingtoninterrieri
Bedlingtoninterrierin säkäkorkeus on noin 41 cm. Rodulle karitsan tapaisen ulkonäön antaa sen kaareva selkä ja kummallisen näköinen pää. Pää on muodoltaan päärynämäinen, kallo on kapea ja selvästi pyöristyvä, päälaella tupsu. Bedlingtoninterrierin muotoja korostetaan näyttelyissä trimmaamalla niiden turkkia eri muotoiseksi kuin se luonnollisesti olisi. Muun muassa pää trimmataan pyöreähköön muotoon, jotta se saadaan näyttämään soikealta ja otsapengermättömältä. Silmät ovat pienet ja sijaitsevat syvällä. Korvat ovat keskipitkät ja kapeat, korvien päissä on tupsut. Häntä on melko pitkä ja alaspäin kaareutuva. Karva on paksuhkoa, pellavamaista ja kihartuu päässä. Väriltään koira on siniharmaa, maksanvärinen, hiekanruskea, tai edellä mainittujen värien sekoitus. Ardennienkarjakoira
Ardennienkarjakoira tuo ulkoisesti mieleen picardienpaimenkoiran ja belgianpaimenkoira laekenoisin. Se voi olla minkä värinen tahansa paitsi valkoinen. Useimmiten se on juovikas tai pippurin värinen. Sillä on keskipitkä, karhea, kihara karvapeite, jossa on 'parta' ja 'kulmakarvat'. Koira voi olla 52-62 cm korkea, jossa sallitaan 1 senttimetrin vaihtelu molempiin suuntiin. Koiralla on lyhyet, teräväkärkiset korvat ja innokkaat silmät. Rodussa esiintyy luonnontöpö sekä pitkähäntäisiä yksilöitä. Kummatkin on sallittu, mutta luonnontöpö on ihannoiduin. Chippiparainvinttikoira
Chippiparainvinttikoira on keskikokoinen, ja muistuttaa hyvin paljon sloughia ja rampurinvinttikoiraa. Karvapeite on lyhyttä ja erittäin ihonmyötäistä; jos sitä harjataan oikein, se on kiiltävä. Kiiltävä, "simpukkamainen" olemus on erittäin toivottava´, sillä kyseinen karvatyyppi tekee siitä sopivan kuumaan ilmastoon. Yleisimmät värit ovat fawn, punaruskea ja hopeanharmaa, joko hyvin vähäisin valkoisin merkein tai ilman niitä. Myös muita vaihtoehtoja, erityisesti harmaan ja fawnin muita sävyjä, esiintyy. Säkäkorkeus on noin 63,5 cm. Karkeakarvainen istrianajokoira
Rodun karkea karva on hyvin säänkestävä. Peitinkarva on noin 5-8cm pitkää ja koiralla on pohjavilla. Koiran pääväri on puhtaan valkoinen ja siinä yleensä on oransseja laikkuja. Korvat ovat lupat ja häntä piiskamainen. Koiran yleisilmeeseen kuluvat tuuheat kulmakarvat ja viikset. Karheapiikkihai
Karheapiikkihait saavat nimensä karkeasta ihostaan. Niillä on suuret silmät. Ne ovat väriltään tummanruskeita päältä, ja valkoisia alta. Ne voivat kasvaa 120 senttimetrin pituisiksi, mutta niiden yleinen pituus on 90 senttimetriä. Urokset kasvavat yleensä noin 85-90 senttimetrin pituisiksi, kun taas naarat kasvavat noin 89-110 senttimetrin pituisiksi. Italianajokoira
Italianajokoira on neliömäinen: rungon pituuden tulee vastata säkäkorkeutta. Säkäkorkeus vaihtelee 48-60 cm:iin paitsi sukupuolesta, myös muunnoksesta riippuen karkeakarvaisen ollessa aavistuksen verran kookkaampi. Paino on molemmilla muunnoksilla 18-28 kg. Unkarinvinttikoira
Unkarinvinttikoira on alkukantainen rotu, lihaksikas, jäntevä ja raskastekoisempi kuin esimerkiksi greyhound. Kaikki vinttikoirilla tunnetut värit ovat sallittuja paitsi sininen, sini-valkoinen, ruskea, sudenharmaa sekä musta parkinruskeinmerkein ja kolmivärisyys. Turkki on lyhyt ja tiivis, talvella voi kehittyä melko runsaasti aluskarvaa. Ihannesäkäkorkeus on uroksilla 65–70 cm ja nartuilla 62–67, mutta tärkeämpää on kuitenkin kokonaisvaikutelma. Havannankoira
Havannankoiran mittasuhteet on määritelty hyvin tarkasti. Rodun ihannesäkäkorkeus on 23-27 cm (sallittu 21-29 cm). Muita tärkeitä mittasuhteita ovat kuonon pituus, joka on sama kuin etäisyys otsapenkereestä niskakyhmyyn. Lisäksi rungon pituuden (lapojen kärjestä istuinluun kärkeen) suhde säkäkorkeuteen on 4 : 3. Pää on muodoltaan litteä ja leveä, kuono on kapeneva. Pään ja rungon pituuden suhde säästä hännän tyveen mitattuna on 3 : 7. Irlanninsusikoira
Irlanninsusikoira on maailman korkein koirarotu. Irlanninsusikoira ei ole ruumiinrakenteeltaan yhtä raskas ja massiivinen kuin tanskandoggi, ja muistuttaa paljon skotlanninhirvikoiraa. Uroksen vähimmäiskorkeus on 79 senttimetriä, joskin on toivottavaa saada keskimääräinen säkäkorkeus vakiintumaan uroksilla 81–86 senttiin, narttujen vähimmäiskorkeus on 71 senttimetriä. Urosten vähimmäispaino on 54,5 kiloa ja narttujen 40,5 kiloa. Karvapeite on karkea ja väriltään harmaa, brindle, puhtaanvalkoinen, musta, punainen, fawn tai jokin muu skotlanninhirvikoiralla sallittu väri. Musta romanianvuoristokoira
Urosten säkäkorkeus on 70-80 cm (ihanne 75 cm) ja narttujen 65-75 cm (ihanne 70 cm). Painon tulee olla suhteutettuna säkäkorkeuteen. Sukupuolileima on erittäin selvä niin säkäkorkeuden kuin painonkin suhteen.Rotu on luonteeltaan rohkea, itsenäinen, omanarvontuntoinen, rauhallinen ja tasapainoinen. Omistajaansa kohtaan se on erittäin tottelevainen, mutta vieraita kohtaan pidättyväinen. Sillä on voimakas vahtivietti ja se suojelee karjaa karhuja ja susia vastaan. Sillä on kauas kantautuva, voimakas ja syvä haukku. Lancashirenkarjakoira
Lancashirenkarjakoira on pieni, vankkarakenteinen ja toimelias työkoira. Luusto on voimakas ja purenta leikkaava. Korvat ovat pystyt tai taittuneet (myös eriparisesti taittuneet sallitaan), ainoastaan lainkaan kohoamattomat luppakorvat ovat virhe. Silmät ovat mantelinmuotoiset ja väriltään tummat. Runko on noin 2,5 cm säkäkorkeutta pitempi. Etukäpälät ovat hieman ulospäin kääntyneet, mutta liikkeiden tulee silti olla vapaat. Aluskarvaa peittää lyhyt ja tiheä peitinkarva. Värit musta tai maksanruskea, joissa punaruskeita värimerkkejä. Valkoista sallitaan vain pieni pilkku rinnassa. Ihannesäkäkorkeus uroksilla on 30 cm ja nartuilla 25 cm. Shikokunkoira
Shikoku on yksi kuudesta japanilaisesta alkuperäisroduista ja kuuluu ns. "shika inuihin", eli keskikokoisiin japanilaisiin pystykorviin. Rodulla on tunnusomaiset pystyt korvat ja joko selän päälle kiertynyt tai sirppimäinen häntä. Sen silmät ovat vinot ja lähellä toisiaan. Rodun silmiinpistävin piirre on seesaminvärinen karvapeite, jonka sävy voi olla joko seesami, musta seesami, punainen seesami, punainen tai black&tan. Kermanvärisiä koiria esiintyy myös, joskin tämä väri on harvinainen, eikä FCI tunnusta rodulle tätä väriä. Peitinkarva on melko karheaa ja suoraa, aluskarva pehmeää ja tiheää. Säkäkorkeus on uroksilla 52 cm ja nartuilla 49 cm; 3 cm vaihtelu molempiin suuntiin sallitaan. Mäyräkoira
Mäyräkoirat jaetaan kolmeen ryhmään sekä karvalaadun että koon perusteella. Karvalaadut ovat karkea-, pitkä- ja lyhytkarvainen. Lyhytkarvaista kutsutaan joskus myös sileäkarvaiseksi. Koon perusteella mäyräkoirat jaetaan normaalikokoisiin, joiden rinnanympärys on yli 35 cm, kääpiomäyräkoiriin (30–35 cm) ja kaniinimäyräkoiriin (alle 30 cm). Normaalikokoiset mäyräkoirat painavat noin yhdeksän kilogrammaa. Rinnanympärys pitää mitata ennen 15 kuukauden ikää. Britanniassa ja Yhdysvalloissa mäyräkoirat jaetaan koon perusteella kahteen ryhmään massan mukaan: normaalikokoinen painaa 9-12 kg ja pienoismäyräkoira 4,5-5 kg. Sileäkarvainennoutaja
Rodun ihannesäkäkorkeus vaihtelee 56–61 sentin ja paino 25–35 (nartuilla) ja 30–40 (uroksilla) kilon välillä. Sileäkarvainennoutaja on rakenteeltaan keskivahva, voimakkuudeltaan suunnilleen irlanninsetterin ja kultaisennoutajan välistä. Turkki on keskipitkä, tiheä ja kiiltävä. Ihanteellisesti sen pitäisi olla sileä ja suora. Taipumusta aaltomaiseen karvaan ilmenee silloin tällöin rotua kutsuttiin aluksi "pitkäkarvaiseksi noutajaksi", mutta myöhemmin turkki silottui ja samalla nimi muuttui nykyiseen muotoon. Väri on joko musta tai maksanruskea, ensin mainittu on yleisempi. Sileäkarvaisellanoutajalla on lihaksikaat leuat ja suuri kuono sekä korostumaton otsa. Korvat ovat veltot ja suhteellisen lyhyet. Weimarinseisoja
Kansainvälisen koiranjalostusliiton FCI:n rotumääritelmän mukaan weimarinseisoja on keskikokoinen tai suuri seisova lintukoira. Sen rakenteen tulee olla sulavalinjainen, lihaksikas, jäntevä ja työskentelyyn sopiva. Koiran tulee olla hieman säkäkorkeuttaan pidempi ja sukupuolileiman selkeä. Nahan pitäisi olla tiiviisti koiraa myötäilevä, ei kuitenkaan liian tiukka. Rotumääritelmän mukaan korkeus on uroksilla 59–70 cm ja nartuilla 57–65 cm; ihannekorkeus on uroksilla 62–67 cm ja nartuilla 59–63 cm. Urosten paino on noin 30–40 kg ja narttujen noin 25–30 kg. Samojedinkoira
Samojedinkoira on keskikokoinen, valkoinen pystykorva. Uroksen ihannesäkäkorkeus on 57 cm, nartun neljä senttimetriä vähemmän. Kolmen senttimetrin heitto suuntaan tai toiseen on sallittua. Mittasuhteiltaan samojedinkoira on likimain neliömäinen. Tämän työkoiraksi kehitetyn rodun edustajan liikkeiden tulee ilmentää alkuperäistä voimaa ja kestävyyttä. Samojedinkoira kuuluu näyttelyssä ryhmään 5. Metsästys ajavan koiran avulla
Hirvieläinten kohdalla on huomioitava lain vaatimus ajavan koiran maksimissaan 28cm:n säkäkorkeudesta. Tämä määräys pohjautuu eläinsuojelullisiin näkökohtiin. Jääkarhu
Ruumiinrakenteeltaan jääkarhu on muita karhuja pidempi ja hoikempi vedessä liikkumisen helpottamiseksi. Jääkarhut ovat pituudeltaan runsaasta kahdesta metristä jopa 2,8 metriin, ja niiden säkä yltää 120 senttimetristä 150 senttimetrin korkeuteen. Häntä on noin 18 senttimetrin pituinen. Naaraat painavat 175–300 kilogrammaa ja urokset 350–700 kilogrammaa, vaikkakin suurimmat yksilöt voivat painaa jopa yli 800 kilogrammaa. Jääkarhun nahka on musta, karvat ovat kirkkaita (eli niissä ei ole lainkaan pigmenttiä), vaikka näyttävätkin valkoisen eri sävyiltä. Karvat ovat putkilomaisia ja ne heijastavat ja imevät auringonvaloa taittaen sen valkoisen väriseksi. Silmät, kirsu ja kynnet ovat tummat. Jääkarhun etuvarpaiden välissä on räpylämäiset poimut ja pitoa jäällä parantavia ihonystyröitä polkuanturoissa. Venäjänvinttikoira
Borzoi on vaikuttavan kokoinen koira. Urosten säkäkorkeus on noin 75–85 cm, nartut ovat hieman pienempiä, noin 68–78 cm. Sen koko yhdistettynä kuivaan, aavistukseen pitkänomaiseen rakenteeseen antaa vaikutelman aristokraattisesta koirasta. Korkeuden lisäksi sen pitkänomainen pää, kaartuva selkä sekä pitkähkö niska ja hieman kulmautuneet olkavarret kuvaavat kaikki hyvin vinttikoiria yleensä. Nartuilla on yleensä hieman pitempi runko kuin uroksilla. Luusto ja lihakset ovat hyvin kehittyneet ja litteähköt. Tärkeintä on liikkeen ja rungon mittasuhteiden sopusuhtaisuus ja tasapaino. Beagle
Beaglen ihannekorkeus on 33–40 cm. Ruumiinmuodoltaan rotu on vankka ja hivenen korkeuttaan pidempi. Kallo on kaareva ja leveähkö. Kuono ja kallo ovat yhtä pitkät. Korvat ovat suuret ja riippuvat poskenmyötäisinä. Häntä on pystyssä, vahva ja kiinnittynyt korkealle. Hännänpää on aina valkoinen. Karva on tiheää, lyhyttä ja hyvin säänkestävää. Kaikki värit hyväksytään paitsi maksanruskea, mutta yleisin on kuitenkin musta-ruskea-valkoinen. Silmät ovat suuret ja melko kaukana toisistaan, ilme lempeä. Silmien väri on ruskea tai pähkinänruskea. Awankoira
Rotu oli keskikokoinen, lihaksikas, pystykorvainen ja kippurahäntäinen. Uroksen säkäkorkeus oli 49-55 cm ja nartun 47-51 cm. Karvapeite oli jäykkää, väriltään seesami, punainen, tummanruskea tai harmaa. Snautseri
Snautseri on kooltaan keskikokoinen. Säkäkorkeus on 45–50 cm sekä uroksilla että nartuilla. Yleisvaikutelman tulee olla voimakas, mieluummin tanakka kuin solakka. Snautserin rakenteen tulee olla neliömäinen, eli säkäkorkeus on suunnilleen sama kuin rungon pituus. Pään koko pituus on puolet selän (hännäntyvestä säkään) pituudesta. Pään tulee näyttää suorakaiteen muotoiselta joka suunnasta, kulmakarvat ja parta ovat tuuheat. Korvien tulee olla V:n muotoiset, ylöskiinnittyneet ja eteenpäin ohimon myötäisesti taittuneet siten että korvan sisäreuna on posken myötäinen. Kaulan tulee voimakas ja lihaksikas, jalosti kaareutuva ja tyylikäs. Rungon tulee olla tiivis, lanne on vahva ja syvä ja lantio hieman pyöristynyt. Eturinta on kohtalaisen leveä ja rintalastan kärjen ansiosta selkeästi erottuva. Ylälinja on loivasti taaksepäin laskeva ja alalinjan tulee kaartua rintakehän alaosasta lähtien kauniisti linjassa. Eturaajojen tulee olla vahvat ja suorat, eikä liian lähellä toisiaan. Takaraajat ovat sivulta katsottuna asennoltaan maatapeittävät, takaa katsottuna yhdensuuntaiset, eivätkä liian lähellä toisiaan. Hännän tulee olla luonnollinen; tavoitteena on sapelin tai sirpin muotoinen häntä, joka ei koske selkää. Korvat ja häntä on ollut ennen tapana typistää, mutta nykyään typistäminen on useissa maissa, myös Suomessa, kiellettyä. Itäeuroopanpaimenkoira
Itäeuroopanpaimenkoira on kookas koira. Se on tavallisesti saksanpaimenkoiraa suurempi. Urosten ihanteellinen säkäkorkeus on 68-72 cm ja nartuilla 65-69 cm. Koirasta saa vahvarakenteisen vaikutelman, jossa yhdistyvät fyysinen voima, nopeus ja kestävyys. Se on kohtalaisen pitkä, lähes suorakulmainen, silhuetiltaan virtaviivainen. Itäeuroopanpaimenkoiralla on hyvä pigmentti, ja sen peitinkarva on kovaa ja säältä suojaavaa. Pohjavilla on paksua ja päällyskarvaa lyhyempää. Itäeuroopanpaimenkoiran väritys voi olla musta punaruskein tai ruskein merkein, tai musta ja merkkien väri voi myös vaihdella vaalean beigestä vaaleanharmaaseen. Koira voi olla myös yksivärinen musta, harmaa tai harmaa tummin merkein. Jos koiralla on mantteli, se on musta. Borneonkoira
Kallo on leveä ja jokseenkin samankaltainen uudenguineanvillikoiran ja thai ridgebackin kallojen kanssa. Korvat ovat pienemmät ja tyvestä leveämmät kuin dingolla. Raateluhampaat ovat usein kookkaammat kuin tavallisella koiralla. Karvapeite on kohtuullisen lyhyt ja tiheä, useimmiten kullan- tai ruosteenpunainen, mutta myös muita värejä esiintyy kuten valkoinen tai lähes musta. Takaraajoissa ja hännässä voi olla tummat karvankärjet; niskan alapuolella, eturinnassa, raajojen alapuolella ja hännänpäässä voi olla valkoiset merkit. Joillain koirilla on kuonossaan musta maski, jonka koko vaihtelee. Säkäkorkeus on 35-46 cm ja paino 10-16 kg. Tsekinvuoristokoira
Urosten säkäkorkeus on 62-70 cm ja paino 32-40 kg; narttujen vastaavat mitat ovat 58-66 cm ja 28-36 kg. Englanninvinttikoira
FCI:n rotumääritelmän mukainen ihannekorkeus englanninvinttikoiraurokselle on 71–76 cm, nartulla 68–71 cm. Koiran turkki on lyhyt ja sileä. Värejä ja niiden yhdistelmiä on paljon, esimerkiksi valkoinen, fawn (vaaleanruskea), punainen, musta, sininen ja erilaiset brindlen (tiikerijuovaisen) sävyt. Lisäksi mainitut sävyt voivat yhdistyä valkoisen kanssa (esimerkiksi valko-fawn, valko-brindle). Inuiittikoira
Urokset vähintään 63,5 cm ja nartut vähintään 56 cm korkeita. Koiran kokonaistasapaino kokoa tärkeämpi. Saruskurki
Linnun pituus on 120–155 cm ja se painaa keskimäärin 7,3 kg. Koiraat ovat kookkaampia. Intiassa pesivän saruskurjen koiraat voivat olla erittäin suuria: niiden korkeus voi olla jopa 2 metriä ja siivenkärkien väli 2,5 metriä. Saruskurki on hieman tavallista kurkea kookkaampi. Höyhenpuku on pääosin hopeanharmaa. Pää ja kurkku ovat kirkkaan punaruskeat ja päälaki vaaleanharmaa. Koivet ovat vaaleanpunaiset ja pitkähkö nokka on tumma. Lennossa voi havaita tummat siivenkärjet ja suoraksi ojennetun kaulan. Sukupuolet ovat saman näköiset. Nuori lintu on ruskehtavampi ja sen pää on vaalean ruskea. Lajista tunnetaan 4 alalajia. Karstinpaimenkoira
Karstinpaimenkoira on keskikokoinen, pitkäkarvainen ja tiivisrakenteinen molossityyppinen paimenkoira. Uros on 57–63 cm korkea (ihanne 60 cm) ja painaa 30–42 kg. Narttu on 54–60 cm korkea (ihanne 57 cm) ja painaa 25–37 kg.
Karvapeite on kaksikerroksinen ja väri vaihtelee raudanharmaan eri sävyihin, joista tumma on toivotuin. Leonberginkoira
Yleisvaikutelma: Alkuperäistä käyttötarkoitustaan vastaavasti leonberginkoira on hyvin suuri, voimakas ja lihaksikas mutta silti tyylikäs koira. Sille on tunnusomaista tasapainoinen ruumiinrakenne ja itsevarma rauhallinen, mutta valpas luonne. Uroksen säkäkorkeus on 72-80 cm, nartun 65-75 cm. Runko on säkäkorkeutta jonkin verran pidempi. Pää mieluummin pitkänomainen kuin lyhyt, leveyttään korkeampi. Kuono ja kallo yhtä pitkät. Päässä ei ryppyjä. Kallo hiukan kupera, ei takaosastaan oleellisesti leveämpi kuin silmien kohdalta. Otsapenger selvä, mutta ei liioiteltu. Kuononselkä leveä, vähän kupera. Huulet tiiviit väriltään mustat. Kirsu musta. Säännöllinen. tasainen ja täydellinen leikkaava purenta, tasapurenta sallittu. Silmät ruskeat, soikeat, luomet eivät roiku. Korvat korkealle kiinnittyneet, riippuvat, melko isot ja paksut. Kaula pitkähkö, kaareva, ei löysää kaulanahkaa. Säkä korostunut. Selkä suora ja leveä. Lantio melko pitkä. Rintakehä syvä ja leveä. Raajaluusto huomattavan vahva. Käpälät tiiviit, melkein pyöreät. Kulmaukset voimakkaat. Liikunta pitkällä askeleella ja hyvällä takaraajojen työnnöllä. Shiba
Shiba on pienikokoinen, voimakasrakenteinen ja tasapainoinen pystykorva. Koiran rotumääritelmän mukaan sallittu säkäkorkeus on uroksilla 40 cm ja nartuilla 37 cm; sallittu poikkeama on 1,5 senttimetriä. Häntä on korkealle kiinnittynyt, paksu ja asennoltaan sirpinmuotoisesti kaartuva tai terhakasti rullalle kiertyvä, silmät suhteellisen pienet ja ulkokulmistaan yläviistoon kääntyvät. Schipperke
Yleisvaikutelmaltaan schipperke on pienikokoinen ja tiivisrakenteinen rotu. Rungon kuuluu olla mittasuhteiltaan neliömäinen, jolloin säkäkorkeus on sama kuin koiran pituus. Runko on tasapainoinen, lyhyt, leveä sekä vankka, mutta raajat ovat kevytluustoiset ja selvästi rungon alla. Rintakehän puolestaan kuuluu ulottua kyynärpäiden tasolle. Schipperkeillä ei ole virallista ihannesäkäkorkeutta, mutta sen tulee painaa kolmesta yhdeksään kiloa, tavoiteltu keskipaino on neljästä seitsemään kiloa. Korkeus vaihtelee 30 senttimerin molemmin puolin. Amerikanakita
Amerikanakita on kookkain FCI:n hyväksymistä pystykorvista. Urokset ovat säkäkorkeudeltaan 66–71 cm ja nartut 61–66 cm. Rodulle ovat ominaisia voimakas rakenne ja suuri, karhumainen pää. Karvapeite on kaksinkertainen; pintakarva on karheaa ja säänkestävää. Kaikki värit ovat hyväksyttyjä. Amerikanakitoja on esimerkiksi harmaita, soopeleita, punaisia, mustia, karhunmustia, kellanruskeita (fawn), valkoisia, juovikkaita (brindle) ja läikikkäitä (pinto). Pohjavilla ja peitinkarva saattavat olla keskenään erivärisiä. Kaikissa muissa väreissä paitsi valkoisessa sallitaan musta maski, mutta jokaisessa värimuunnoksessa esiintyy myös maskittomia yksilöitä. Suomessa brindle ja karhunmusta ovat melko harvinaisia. Italianratsuhevonen
Sen säkäkorkeus on 152-170 cm. Kaunis ja sopusuhtainen pää, pitkä ja hyvärakenteinen kaula, vahva keskipitkä selkä, lihaksikas takaosa, laskeva lautanen, pitkät ja sirot jalat. Dalmatiankoira
Dalmatiankoira on keskikokoinen, lihaksikas ja kestävätyyppinen koira. Sen säkäkorkeus on 54–61 cm ja paino 24–32 kg. Sukupuolileiman tulee olla selvä. Dalmatiankoiran turkki on lyhyt, karkea ja pohjaväriltään valkoinen. Turkki on helppohoitoinen eikä erityistä karvanlähtöaikaa ole, vaan karvaa lähtee ympäri vuoden, mutta kuitenkin hyvin vähän. Kirsu on mustatäpläisillä koirilla musta ja ruskeatäpläisillä ruskea. Dalmatiankoiran käpälät ovat pyöreät ja tiiviit. Kynnet ovat joko valkoiset tai samanväriset kuin koiran laikut. Silmät ovat ruskeat tai siniset, tosin siniset silmät ovat joissakin maissa rotumääritelmän vastaiset. Korvat ovat ohuet ja pyöreäkärkiset, pää pitkänmallinen ja vahva. Unkarinpuoliverinen
Väreiksi sallitaan kaikki tasaiset värit sekä kaikki merkit. Unkarinpuoliveriset ovat säkäkorkeudeltaan yli 148cm, ylärajaa ei ole. Korkeimmillaan ne ovat kuitenkin 170cm kohdalla. Ne soveltuvat hyvin este, koulu- ja kenttäratsuiksi. Fonninpaimenkoira
Tärkeitä mittasuhteita: Rungon pituus 5-10 % säkäkorkeutta suurempi. Pään pituus kirsusta niskakyhmyyn lähes 38 % säkäkorkeudesta. Karjalankarhukoira
Koiran pää on edestä katsottuna kolmionmuotoinen, kirsu suuri ja musta. Silmät ovat aina ruskeat ja melko pienet. Pystyt, keskikokoiset korvat ovat kiinnittyneet verrattain ylös. Purenta on leikkaava ja tiivis. Keskipitkä ja ylös kiinnittynyt häntä kaartuu kippuraksi selän päälle. Sen pitäisi koskettaa runkoa kärkiosallaan joko sivulla tai selän päällä. Häntä voi olla myös synnynnäisesti töpö; tätä ei lueta rotumääritelmässä virheeksi. Karjalankarhukoira liikkuu mieluiten laukkaamalla. Liikkeet ovat kevyet ja vaivattomat. Kauluskarhu
Kauluskarhu eli sepelkarhu eli Aasian mustakarhu ("Ursus thibetanus") on Keski- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Kaukoidässä elävä karhulaji. Se voi kasvaa 180 senttimetriä pitkäksi ja 150 kilogramman painoiseksi. Lapinporokoira
Lapinporokoira on keskikokoinen, korkeuttaan selvästi pidempi koira. Nartun säkäkorkeus 43–49 cm ja uroksen 48–54 cm. Mudholinvinttikoira
Kaikki värit ja niiden yhdistelmät hyväksytään. Urosten säkäkorkeus on 68-72 cm ja narttujen 64-68 cm. Kangalinkoira
Kangalinkoira on tiivis- ja vankkarakenteinen, lähestulkoon karkeapiirteinen sekä rungoltaan suorakaiteenmuotoinen molossikoira. Mantelinmuotoiset silmät ovat suuret ja niiden katse peloton, mutta rauhallinen. Niiden ei tule olla liian syvälle uponneet eikä myöskään ulkonevat. Väriltään niiden tulee sointua karvapeitteen väriin, joskin tummemmat ovat aina toivotummat. Kolmionmuotoiset korvat usein typistetään kotimaassa, mutta Suomessa typistäminen on nykyisin kielletty. Hännänkärki on kaareutunut, ja toisinaan jopa 1/3 hännästä saattaa kiertyä kaaren sijaan myös tiukaksi keräksi. Karvapeite on tiheä ja runsas, rungossa noin 3–7 cm:n mittaista ja raajoissa ja päässä hieman lyhyempää. Väritys vaihtelee hiekasta (fawn) punaruskean kautta sudenharmaaseen/soopeliin. Myös juovikas (brindle) sallitaan, mutta on epätoivottu. FCI:n mukaan musta maski ja mustat korvat ovat välttämättömyys, ja maskittomuus rotumääritelmän vastainen virhe. Pienet valkoiset merkit hännänpäässä, käpälöissä ja rinnassa sallitaan, mutta varsinainen kaksivärisyys, kuten pinto, luetaan virheeksi. Edes rinnassa sallittu merkki ei saa olla halkaisijaltaan yli 10 cm eikä hännässä pituudeltaan yli 5 cm. Hännänpään merkki voi olla väriltään myös musta, mutta sitä koskee sama 5 cm:n maksimipituus. Toivottu säkäkorkeus vaihtelee uroksilla välillä 72–78 cm ja nartuilla välillä 65-73 cm, mutta 2 cm:n heitto suuntaan tai toiseen hyväksytään. Karjalankarhukoira
Perhekoirana karjalankarhukoira on uskollinen ja rakastava. Se on valmis suojelemaan perhettään ja on myös hyvin nöyrä koira. Se on leikkisä ja tulee myös toimeen lasten kanssa. Tästä syystä sitä ei tulisikaan jättää yksin tarhaan tai pihalle narun päähän. Toisaalta karjalankarhukoira ei lainkaan sovellu pelkäksi sohvakoiraksi sisätiloihin – se on ulkoilma- ja metsästyskoira, joka tarvitsee paljon tilaa ja tekemistä sekä omaa rauhaa. Myöskään pelkäksi seurakoiraksi karjalankarhukoiraa ei suositella: jalostuksessa metsästysominaisuuksien vaaliminen on keskeisellä sijalla. Pitkästyessään koira saattaa kaivaa pihamaan uuteen uskoon tai karata. Skotlanninhirvikoira
Pienin toivottu säkäkorkeus uroksella on 76 senttimetriä, paino noin 45,5 kiloa; nartulla 71 senttimetriä ja noin 36,5 kiloa. Koiran turkki on karheaa, noin 8–10 senttiä pitkää. Karva voi olla väriltään tumman siniharmaa, tumman- tai vaaleanharmaa, juovikas, keltainen tai hiekan- / kellanpunainen. Skotin karkea turkki suojaa kosteudelta sekä koleudelta ja on ulkonäöstään huolimatta helppohoitoinen. Borderterrieri
Borderterrierin rotumääritelmä ei rajoita koirille säkäkorkeutta, vaan se antaa ohjeellisen painon. Uroksen painorajoitus on 6-7 kg ja narttujen 5,2–6,3 kg, mutta käytännössä läheskään kaikki koirat eivät nykypäivänä Suomessa näiden rajojen sisäpuolelle mahdu. Ulkoisesti borderterrieri muistuttaa hieman suttuista, rakin näköistä pientä parrakasta koiraa, jolla on luonteikkaat silmät ja ilmeikäs pää. Borderterrierin raajat ovat pitkät, mutteivät liioitellut. Runko on hieman korkeuttaan pidempi, ei siis neliömäinen. Koira on hoikka ja sen koon ja ulkonäön kulmakivi liittyy sen rintakehään, jonka tulisi olla "spännättävissä", eli aikuisen miehen tulisi saada kätensä koiran rintakehän ympärille. Näin varmistetaan, että käytännön työssä koira mahtuu luolastoon, jota varten se on alkujaan jalostettu. Pohjanpystykorva
Monimuotoisen rekisteröidyn kannan alin mitattu säkäkorkeus on nartulla 38 cm, ja uroksella 39 cm. Vastaavasti kookkain mitattu korkeus nartulla on 47 cm ja uroksella 50,5 cm. Rodussa ei ole havaittu sen yleiseen terveyteen ja hyvinvointiin merkittävästi haittaavia rakenteellisia heikkouksia, kuten purennan virheitä ja vakavia hammaspuutoksia, yleistä polvilumpion sijoiltaan menoa ja lyhyttä selkää sekä rungon neliön rakenteellista mittasuhdetta. Saksanmetsästysterrieri
Yleisvaikutelmaltaan saksanmetsästysterrieri on pienehkö, tiivis ja sopusuhtainen metsästyskoira. Runko hieman säkäkorkeutta pidempi. Pää on pitkänomainen, korvat korkealle kiinnittyneet taittokorvat. Rintakehä on syvä. Hännästä typistetään noin yksi kolmasosa (lukuun ottamatta maat, joissa typistyskielto). Karva on pinnanmyötäistä ja tiheää, laadultaan kovaa karkeakarvaista tai karkeaa sileäkarvaista. Värit musta, tummanruskea tai mustien ja harmaiden karvojen sekoitus, joissa punakeltaisia värimerkkejä. Säkäkorkeus uroksilla ja nartuilla 33-40cm. Paino uroksilla 9-10 kg ja nartuilla 7,5-8,5 kg Karhu
Karhu eli ruskeakarhu ("Ursus arctos") on Euroopan suurimpia petoeläimiä. Sen eri alalajeja tavataan monilla alueilla Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Karhun pituus on 135–250 senttimetriä ja paino 60–300 kilogrammaa, uros on selvästi suurempi kuin naaras. Karhun ruskean turkin sävy vaihtelee melkein mustasta vaalean kellanharmaaseen. Tahltaninkarhukoira
Tahltaninkarhukoira oli rungoltaan kuin pystykorvan ja paariakoiran välimuoto. Sen rakenteen tuli olla ennen kaikkea atleettinen ja ketterä. Se oli ulkonäöltään kettumainen. Sen häntä oli lyhyt, tuuhea, pystyssä kannettu ja erilainen kuin muilla koirilla, ja sitä on kuvailtu partasudiksi ja pölyhuiskuksi. Sen karvapeite oli lyhyttä, tiheää ja kovaa. Väri vaihteli paljon, mutta yleisin oli musta valkoisin merkein. Kuten muillekin samantyyppisille roduille, tahltaninkarhukoiralle oli tyypillistä erikoinen jodlaava ääni. Säkäkorkeus oli 30-40 cm ja paino 7 kg. Navarranseisoja
Nykyinen navarranseisoja on mannermaisten kanakoirien tyyppinen metsästyskoira, joka osoittaa riistan seisomalla. Sillä on lyhyt karvapeite, joka voi olla maksavalkoinen tai oranssivalkoinen ja joka on useimmiten pilkuttunut samaan tapaan kuin lyhytkarvaisella saksanseisojalla. Pää ja suuret laikut karvapeitteessä ovat yleensä yksivärisiä. Koiralla on leveä pää ja se on tukeva eläin, painaa 27-33 kg ja on säkäkorkeudeltaan 48-57 cm. Korvat ovat pitkät. Karkeakarvainen kettuterrieri
Karkeakarvainen kettuterrieri on säkäkorkeudeltaan vajaa 40 cm korkea, neliömäinen koira. Kallo on yhtä pitkä kuin kuono-osa, ja molemmat kapenevat hieman. Tummien silmien ilme on älykäs, kirsun pitää olla musta. Korvat ovat tukevat, pienet ja V:n muotoiset taittuessaan selvästi poskia kohti. Runko on lihaksikas ja tiivis. Raajojen tulee olla suorat ja tasapainoisesti kulmautuneet. Perinteisesti häntä on typistetty (Suomessa typistyskielto), pitkänä häntä ei saa kaartua selän päälle. Hampaiden pitää olla täydelliset ja tasapurennassa. Liikkeet suorat ja yhdensuuntaiset, takajaloissa joustava työntö. Karva on tiheää ja hyvin karkeaa. Runsaampi karvoitus kuonossa, kulmakarvoissa sekä jaloissa. Karkeakarvaisen kettuterrierin turkki on yleensä kirjava, eli siinä on pääosin ruskeaa, mustaa ja valkoista. Prahanrottakoira
Karvepeite on lyhyttä ja kiiltävää. Yleisin väritys on musta punaruskein merkein eli black&tan, joka on myös rodun alkuperäinen väri kuten myös keltainen väri, jota kuitenkin esiintyy paljon vähemmän. Muita värejä: ruskea punaruskein merkein eli brown&tan, sininen merkein eli blue&tan, violetti merkein eli lilac&tan, keltainen, punainen ja sekä merle jossa erikseen vielä sininen- eli bluemerle ja ruskea- eli brownmerle. Enimmäis-säkäkorkeus on 24cm. Ihannekorkeus on 20-23 cm. Aikuispaino on 1,5-3,5 kg, ja ihannepaino 2,6 kg. Mannermainen bulldoggi
Mannermainen bulldoggi on keskikokoinen, lähes neliönmuotoinen, tiivisrakenteinen ja atleettinen. Selkeä bulldoggin rotutyyppi on tarkkoja mittasuhteita tärkeämpi ominaisuus. Kirsun tulee olla musta. Pyöreät ja toisistaan etäällä sijaitsevat silmät ovat väriltään tummanruskeat. Sekä ruusu- että taittokorvat sallitaan. Voimakkaan hännän tulee olla joko suora tai vain hieman kaareutunut. Lyhyt ja sileä karvapeite voi olla joko yksi- tai kaksivärinen, ja kaikki sellaiset värit, joihin liittyy musta kirsu sallitaan. Kaksivärisillä pohjavärin tulee olla valkoinen ja muunväristen merkkien toivotaan muodostavan epäsymmetrisiä kuvioita. Sininen väritys on epätoivottava, vaikkakin sallittu. Myös musta maski sallitaan. Urosten säkäkorkeus on 42–46 cm ja narttujen 40–44 cm. Paino vaihtelee 20–30 kg välillä ja sen tulisi olla suhteutettuna säkäkorkeuteen. Kawakaminkoira
Suuri pää suhteessa runkoon ja tummat, punaiseen vivahtavat silmät ovat kawakaminkoiran tunnusomaimmat piirteet. Sen häntä on vahva ja tuuhea ja yltää miltei kintereisiin asti. Väritys vaihtelee suuresti: mm. punaseesami, mustaseesami, valkoseesami, valkoinen ja punainen ovat mahdollisia. Säkäkorkeus on 35-45 cm. Punaiset yksilöt tuovat helposti mieleen suomenpystykorvan. Sileäkarvainen skotlanninpaimenkoira
Rotumääritelmän mukaan sileäkarvaisen collien rakenne ilmentää vahvuutta ja toiminnallisuutta. Se ei ole kömpelö eikä millään lailla karkea, vaan keskikokoinen ja rakenteeltaan sopusuhtainen koira. Sileäkarvaisen collienartun säkäkorkeus on 51–56 cm ja uroksen 56–61 cm. Pään muoto muistuttaa tylppää kiilaa. Sen korvat ovat levossa taaksepäin taittuneet, mutta kun koira valpastuu, korvat nousevat puolipystyyn. Silloin korvan ylin kolmasosa on eteenpäin taittunut. Häntä on pitkä ja levossa riippuva. Pointteri
Pointteri on helppo tunnistaa. Runko on sulavalinjainen, hieman vinttikoiramainen. Karva on lyhyt ja kiiltävä. Rodun säkäkorkeus on nartuilla 61-66 cm ja uroksilla 64-69 cm. Koirassa ei ole juurikaan ylimääräistä rasvaa, ja siksi se vaikuttaa jopa luisevalta. Sen liikkeet ovat sulavat ja urheilijamaiset. Tärkeä tunnistusmerkki rodulla on pää. Kuonon profiili on ihanteellisesti kovera, suora kuono on hyväksyttävä. Kirsu on koiran väristä riippuen joko musta (mustilla, musta/valkoisilla, oransseilla ja oranssi/valkoisilla) tai luonnonvärinen eli punertavan ruskea (keltaisilla, kelta/valkoisilla, maksanruskeilla ja maksa/valkoisilla). Australian töpöhäntäinen karjakoira
Koira on töpöhäntäinen, neliömäinen. Uroksen säkäkorkeus on 46–51 cm, nartun 43–48 cm. Gampr
Uroksen säkäkorkeus on vähintään 65 cm ja nartun vähintään 62 cm. Painon tulee vastata koiran kokonaiskokoa ja se vaihtelee yleensä 45–50 kilogrammasta 60 kilogrammaan. Ahaltekhevonen
MAAK:in kantakirjaussäännöt rohkaisevat jalostamaan kookkaampia yksilöitä: vähimmäistavoitemitat oriille ovat säkäkorkeus 164 cm, selän pituus 166 cm, rinnanympärys 182 cm ja säärenympärys 21,5 cm, tammoille hieman pienemmät. Näiden mittojen mukaan määräytyvistä pisteistä voidaan tehdä vähennys, jos selän pituus on säkäkorkeuteen nähden liian lyhyt tai pitkä. Pieni amerikanpaimenkoira
Pieni amerikanpaimenkoira on sopusuhtainen, hieman korkeuttaan pidempi pienikokoinen koirarotu. Urosten tavoiteltu säkäkorkeus on 35,5 - 46 cm ja narttujen vastaavasti 33 - 43 cm. Paino suhteutuu säkäkorkeuteen ja on noin 9-18 kg. Häntä voi olla pitkä tai luonnollisesti töpö, Suomessa hännän typistäminen ei ole sallittua. Pampakoira
Pampakoiran karvapeite on lyhyt ja sileä. Väritys voi olla fawn, tummaan vivahtava leijonankeltainen, punertava, valkoinen tai kaksivärinen. Kaksivärinen voi olla mikä tahansa edellä mainituista väreistä valkoisin merkein. Rotumääritelmän mukainen säkäkorkeus on 47-59 cm (minimissään 46 cm ja maksimissaan 60 cm korkea koira voidaan vielä hyväksyä). Karkeakarvainen hollanninpaimenkoira
Karkeakarvainen hollanninpaimenkoira on sopusuhtainen ja lihaksikas koira. Karva on paksua, karkeaa, kovaa ja pörröistä, ja siinä on vielä tiheä ja villava pohjavilla. Kuonossa ja kulmakarvoissa tulee olla pystyä karvaa. Päässä ja korvissa karva ei ole yhtä runsasta kuin muualla rungossa. Hännässä on runsas karvapeite. Karvapeitteen väri on aina brindle eli juovikas. Brindlessä voi olla mustia juovia keltaisella pohjalla (gold brindle) tai harmaalla pohjalla (silver brindle). Musta maski on toivottava. Aikaisemmin karkeakarvalle hyväksyttiin väreiksi myös siniharmaa ja pippuri&suola. Uroksen säkäkorkeus on 57-62 cm ja nartun 55-60 cm, korkeuteensa nähden koiran tulee olla painoltaan sopusuhtainen. Rungon pituuden ja korkeuden suhde toisiinsa tulee olla 9:10. Mallorcanrottaterrieri
Mallorcanrottaterrieri on kääpiöterrieri, jonka paino ei saa olla yli 5 kg (urosten keskiarvo 4,25 kg ja narttujen 3,5 kg). Urosten keskimääräinen säkäkorkeus on 34 cm ja narttujen 31 cm. Pää on suhteessa runkoon ja kapenee kuonoa kohden. Kirsu on musta, silmät pyöreät ja meripihkan väriset, huulet ohuet ja korvat pystyt. Niska on vankka ja saman pituinen pään kanssa. Tanskandoggi
Tanskandoggi on irlanninsusikoiran (urokset korkeampia, nartut matalampia) ohella kaikkein korkein koirarotu. Se luokitellaan molossityyppisiin koiriin, ja se on voimakasrakenteinen ja ryhdikäs. Karvapeite on lyhyt, tiheä ja kiiltävä. Säkäkorkeuden on oltava nartulla vähintään 72 cm ja uroksella 80 cm, mutta yleensä nämä mitat ylittyvät selvästi. Narttu painaa tavallisesti 53–75 kg ja uros 67–93 kg. Rungon pituus (rintalastasta istuinluihin) saa uroksilla olla korkeintaan 5 % ja nartuilla korkeintaan 10 % säkäkorkeutta suurempi. Parsonrussellinterrieri
Parsonrussellinterrieri on vankkarakenteinen koira, jonka ihannesäkäkorkeus on uroksilla 36 cm ja nartuilla 33 cm. Parsonrussellinterrierit painavat 5–8 kg. Parsoneita on sekä karkea-, puolikarkea- että sileäkarvaisia. Pääväri on valkoinen, jossa voi olla mustia, punaruskeita ja keltaisia merkkejä. Korvat ovat eteenpäin taittuneet. Suomessa häntää ei saa typistää, kuten rodun syntymaassa Isossa-Britanniassa tehdään. Rodun todennäköinen elinaika on 13–14 vuotta. Alppienajokoira
Alppienajokoira on keskikokoinen, matalaraajainen, suorakaiteen muotoinen ja rakenteeltaan vankka metsästyskoira. Pää on hieman kiilamainen, kuono-osa hiukan kalloa pitempi. Kirsu on musta ja huulet kuivat. Korvat ovat suuret, pyöreäkärkiset ja leveät. Koiran turkki on kaksikerroksinen: runsasta pohjavillaa peittää vahva peitinkarva. Karvan pituus on rungossa 3–5 cm. Suositeltavin väri on tumma kauriinpunainen, jossa voi olla joukossa mustia karvoja. Valkoiset merkit eivät ole toivottuja. Myös musta punaruskein merkein hyväksytään, tällöin rinnassa voi olla valkoinen täplä. Seiskarinkoira
Nykyisten seiskarinkoirien jalostuksessa tavoitellaan seuraavan määritelmän mukaista tyyppiä: urosten korkeus 47–53 senttimetriä, narttujen 44–50 senttimetriä. Paino on suhteessa koiran korkeuteen, yleensä 14–20 kilogrammaa. Yleisvaikutelma on kevyt ja hieman korkeuttaan pidempi pystykorva. Andalusianrottakoira
Kirsu on aina musta ja purenta leikkaava. Silmät ovat pienet, hieman ulkonevat ja hieman vinoasentoiset, ja niiden tulee olla väriltään niin tummanruskeat kuin mahdollista. Kolmionmuotoiset, kohtuullisen korkealle asettuneet ja tyvestä leveät korvat taittuvat joko eteenpäin tai ruusukorviksi koiran ollessa valppaana. Häntä on pysty ja korkealle asettunut, mutta myös synnynnäinen hännättömyys tai töpöhäntäisyys on hyvin yleistä. Iho on tiivis, ohut ja rungonmyötäinen. Karva on hyvin lyhyttä, sileää ja tiheää. Pääväri on valkoinen, jossa on vähäisiä black & tan -läiskiä lähinnä päässä, yleensä koko pään alueen peittävän mustan "hupun" sekä kuonossa ja silmän yllä olevien punaruskeiden merkkien muodossa. Urosten ihanteellinen säkäkorkeus on 40 cm, mutta rotumääritelmä hyväksyy vaihtelun välillä 37-43 cm, narttujen ihannekorkeus on 38 cm sallitulla 35-41 cm:n haarukalla. Sallittu paino on molemmilla sukupuolilla 7-8 kg. Anatoliankoira
Anatoliankoira on erittäin kookas molossikoira: uros on 74–81 cm korkea ja painaa 50–65 kg, narttu 71–79 cm ja 40–55 kg. Mustamaskinen fawn on yleisin väritys. Resessiivisesti periytyviä usein esiintyviä muita värejä ovat kolmivärinen, valkoinen ja punainen, harvinaisempina myös brindle, harmaa ja musta. Australiassa ja Yhdysvalloissa on omat rotujärjestöt kangalille, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa virallinen kennelliitto AKC tunnustaa vain anatoliankoiran. Valkoinen muunnos akbas muistuttaa ensi vilkaisulta aavistuksen verran isoja valkoisia laumanvartijoita, kuten slovakiancuvacia tai owczarek podhalanskia. Sillekin on Yhdysvalloissa oma yhdistys. Eurasier
Eurasier on keskikokoinen ja tasapainoisesti rakentunut koira. Sillä on keskipitkä karhea karva. Eurasier voi olla melkein minkä värinen tahansa. Vain maksanruskea, valkoinen ja valkokirjava eivät ole rotumääritelmässä hyväksyttyjä. Urosten säkäkorkeus on 52–60 cm, ihanteellinen säkäkorkeus on 56 cm. Narttujen säkäkorkeus on 48–56 cm, kun ihanteellinen koko on 52 cm. Fonninpaimenkoira
Säkäkorkeus: Urokset 56-60 cm. Nartut 52-56 cm. Gyeongjunkoira
Gyeongjunkoiran silmiin pistävin tunnuspiirre erotuksena muihin korealaisiin pystykorviin on sen häntä: se syntyy joko kokonaan hännättömänä ("無尾") tai töpöhäntäisenä ("短尾"). Jälkimmäinen vaihtoehto on vain yhden nikaman mittainen ja muistuttaa kauriinhäntää. Karvapeite voi olla joko valkoinen, keltainen, brindle tai musta. Säkäkorkeus vaihtelee virallisesti uroksilla 54–60 cm välillä (ihanne 57 cm) ja nartuilla 49–57 cm välillä (ihanne 53 cm), mutta Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön ylläpitämän "Domestic Animal Diversity Information System" -datakannan mukaan virallisesti mitatut urokset ovat keskimäärin vain 49 cm ja nartut 45 cm korkeita. Siperianhusky
Siperianhusky on keskikokoinen nopeasti ja keveästi liikkuva koira, jolle liikunta on luonteenomaista ja vaivatonta. Runko on tiivis ja hieman korkeuttaan pidempi. Rodun ihanne on sopusuhtainen yleisvaikutelma, ei vähääkään liian raskas- tai kevytpiirteinen. Siperianhuskyn säkäkorkeus on 51–60 cm, urokset ovat narttuja kookkaampia. Chinese imperial dog
Koko vaihtelee jonkin verran, pienimpien saavuttaessa vain 8 cm säkäkorkeuden ja painaessa vain 700 grammaa. Rodun pienin mahdollinen säkäkorkeus on siis säkäkorkeuden alarajan "maailmanennätys", koska toista 8 cm korkeaa rotua ei ole olemassa. Koska kookkaimmat yksilöt ovat kuitenkin 36 cm korkeita ja painavat 9 kiloa, rodusta tuskin voidaan keskimäärin puhua maailman pienimpänä koirana. Sininenpesukarhukoira
Uros on 63,5-68,5 cm korkea ja painaa 55-80 paunaa. Narttu on huomattavasti pienempi, 58-63,5 cm korkea ja 45-65 paunaa painava. Rungon tulee olla olkavarsista korkeampi kuin lonkista, ja säästä hännäntyveen mitattuna rungon pitäisi olla korkeuttaan hieman pidempi. Rintakehä on syvä ja kylkiluut koholla, pikemminkin vatsaa kohden kaartuvat kuin äärimmäisen ylöspistävät. Chitralinvahtikoira
Chitralinvahtikoira on kookas, lihaksikas ja hoikka työkoira. Sen rungon rakenne kielii enemmän nopeudesta kuin voimakkuudesta. Sitä kuvaillaan runsaan, Pakistanissa kudontaan käytettävän karvapeitteensä vuoksi usein jättiläiscollieksi. Karvapeite on normaalisti yksivärinen musta, ruskea, punainen tai fawn, mutta myös moniväriset ja laikukkaat yksilöt ovat melko yleisiä. Keskimääräinen säkäkorkeus on 66 cm. Säkäkorkeus
Säkäkorkeus on yksi neljällä jalalla seisovien eläinten kokoa kuvaamaan käytetyistä mitoista. Säkäkorkeus mitataan maasta tasajaloin seisovan eläimen lapaluihin kaulan ja selän yhtymäkohtaan eli säkään. Yleisimmin säkäkorkeudesta puhutaan hevosten ja koirien yhteydessä. Karhu
Karhu on Euroopan suurin petoeläin. Eurooppalaisen ruskeakarhun pituus on 135–250 senttimetriä ja hännän pituus on 5–15 senttimetriä. Naaraskarhun säkäkorkeus on 80–90 senttimetriä ja uroksen 90–125 senttimetriä. Naaraat painavat 60–200 kilogrammaa, urokset 100–300 kilogrammaa. Suurin punnittu luonnossa elänyt suomalainen karhu on painanut 373 kilogrammaa. Kuusamon Suurpetokeskuksessa elävän kesyn Juuso-karhun painoksi on punnittu 483 kilogrammaa. Pohjoisamerikkalaiset alalajit harmaakarhu ja kodiakinkarhu voivat kasvaa huomattavasti suuremmiksi ja painaa jopa 650 kilogrammaa. Kaikkein pienin alalaji on syyriankarhu. Suomenajokoira
Suomenajokoira on jalostettu metsästystarkoitukseen. Värillä ei ole merkitystä koiran metsästyskyvyn kannalta. Koska rotua ei ennen onnistuttu jalostamaan puhtaan punaruskeaksi voidaan väriäkin pitää käytännöllisenä ratkaisuna . Punaruskean pohjavärin lisäksi selässä on mustia alueita, kun taas kasvoissa, rinnassa, vatsassa, jaloissa ja hännänpäässä on valkoista. Pää on pitkähkö: Kuono ja pääkallo ovat samanpituiset ja välikössä on selkeä otsapenger. Koirassa ei ole roikkuvaa nahkaa. Se on lihaksikas ja voimakas, mutta ei raskasrakenteinen. Korvat ovat luppakorvat. Selkä on suora, lantio on kehittynyt ja voimakas. Häntä on riippuva tai korkeintaan selkälinjan kohdalle nouseva. Käpälät ovat soikeat. Säkäkorkeus on uroksilla 55-61 cm ja nartuilla 52-58 cm. Puolanjahtikoira
Puolanjahtikoira muistuttaa paljon unkarilaista kopoa ja itävaltalaista tirolinajokoiraa. Se on matala ja kohtuullisen roteva- ja tiivisrakenteinen, mutta kuitenkin siro ajokoira. Rakenteesta käy ilmi kuinka hyvin se kykenee liikkumaan ja kuinka se tulee hyvin toimeen vuoristojen vaikeissa olosuhteissa. Luusto on vahva muttei raskas. Uroksen säkäkorkeus on 55-59 cm ja nartun 50-55 cm. Karvapeite voi olla: a) yksivärinen punainen b) ruskea tan-merkein c) black and tan. Sarailinvinttikoira
Karvapeite on lyhyt, sileä ja ohut. Sen väritys on yleensä kaksivärinen, ja yleisimmät värit ovat musta-valkoinen, ruskea-valkoinen ja brindle. Urosten säkäkorkeus on 64–71 cm ja paino 23–33 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 58–66 cm ja 18–28 kg. Gordoninsetteri
Gordoninsetterin säkäkorkeus on tavallisesti uroksilla 60–65 senttimetriä ja nartuilla 58–63 senttimetriä. Gordoninsetterin väitetään usein olevan kookkain ja vankin settereistä, mutta väitteelle ei löydy perustaa vanhoista kuvista ja kirjallisuudesta, joissa gordoninsetterit ovat jopa nykyisiä pienempiä ja kevytrakenteisempia. Koossa ei kuitenkaan tule mennä liiallisuuksiin: ylijalostus on gordoninsetterinkin vaarana. Käyttökoirarodulle metsästykseen soveltuvuus asettaa hyvin ankarat puitteet, joista ei voi tinkiä myöskään ulkomuodon ja rakenteen osalta. Gordoninsetterin tulee olla rakenteeltaan tyylikäs ja sopusuhtainen. Lyhytkarvainen hollanninpaimenkoira
Lyhytkarvainen hollanninpaimenkoira on sopusuhtainen ja lihaksikas koira. Sen turkki on melko karheaa ja lyhyttä villavalla pohjavillalla. Koiralla on kaulus, housut sekä hapsuinen häntä. Karvapeitteen hyväksytty väri on brindle eli juovikas, mutta myös värivirheellisiä syntyy. Juovia on joko (kullan)keltaisella pohjalla ("gold brindle") tai harmaalla pohjalla ("silver brindle"). Musta maski päässä on toivottava. Silmät ovat mantelinmuotoiset, tummahkot, normaalikokoiset eivätkä ulkonevat. Kuonon ja kallon tulisi olla saman mittaiset, otsapenger on vähäinen ja kallo litteähkö. Huulet ovat tiiviit. Runsas musta väri karvapeitteessä ei ole toivottavaa. Uroksen säkäkorkeus on 57-62 cm ja nartun 55-60 cm, korkeuteen nähden koiran tulee olla painoltaan sopusuhtainen. Koira on hieman korkeuttaan pidempi. Amerikankettukoira
Amerikankettukoiraurosten säkäkorkeus on 56–64 cm ja narttujen 53–61 cm. Sillä on paksu turkki ja karvapeite on lyhyttä, turkin väreistä ovat kaikki sallittuja. Silmät ovat ruskeat tai pähkinänruskeat. Nykyisin on olemassa useita eri jalostuslinjoja jotka poikkeavat toisistaan ulkonäöllisesti, kuten Walker, Goodman, Trigg, July ja Penn-Marydel. Koira
Eri koirarodut ovat hyvin erikokoisia. Yksi pienimmistä roduista on chihuahua, joka on säkäkorkeudeltaan vain 15–23 senttimetriä ja painoltaan 0,5–3 kilogrammaa. Suurimmista roduista esimerkiksi bernhardinkoira painaa 50–91 kilogrammaa, ja tanskandoggin säkäkorkeus on 72–80 senttimetriä. Säkäkorkeudeltaan maailman suurin koira oli tanskandoggi nimeltään Zeus, joka kuoli vuonna 2014. Sen säkäkorkeus oli 112 senttimetriä ja se painoi 70 kiloa. Teksasinkarjakoira
Tämä keskikokoinen karjakoira painaa 11–23 kg. Korvat ovat yleensä pystyt, mutta voivat olla myös puolipystyt. Karvapeitteen laatu voi vaihdella, mutta se on yleensä joko lyhyt ja sileä tai keskipitkä. Värivaihtoehdot ovat musta ja marmoroitu ("merle") valkoisin ja ruosteenruskein merkein. Keskimääräinen säkäkorkeus on 43-61 cm. Karjalankarhukoira
Karjalankarhukoira on pääasiassa hirven ja karhun metsästykseen käytettävä suomalainen pystykorvarotu. Rodun kantakoirat ovat kotoisin Karjalasta, jossa niitä käytettiin erilaisten riistaeläinten metsästykseen. Karjalankarhukoira on Suomessa yleinen. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 5 (Pystykorvat ja alkukantaiset koirat). Suomenpystykorva
Suomenpystykorva on rakenteeltaan neliömäinen, hyväryhtinen ja kestävä, keskikokoa pienempi pystykorvainen koira. Se on eloisa ja liikkuu nopeasti ja keveästi. Ihannesäkäkorkeus on uroksilla 47 senttimetriä ja nartuilla 42 senttimetriä; kolmen senttimetrin poikkeama ihanteesta sallitaan. Koiran häntä kiertyy selän päälle, korvat ovat pystyt ja silmät hieman vinot ja mantelinmuotoiset. Ruotsinkielisessä rotumääritelmässä on mainittu painoksi urokset 12–13 kg, nartut 7–10 kg; vuonna 2015 hyväksytyssä suomenkielisessä määritelmässä ei ole painoa määritelty. Miryanginkoira
Rotu on keskikokoinen pystykorvaa muistuttava puolivilli paariakoira. Sallitut väritykset ovat puhtaan- ja kermanvalkoinen. Säkäkorkeus on 43-55 cm. Rajapalayaminvinttikoira
Karvapeite on lyhyt ja hieno. Arvostetuin väritys on maidonvalkoinen, jossa on lihanvärinen (vaaleanpunainen) kirsu ja kullankeltaiset silmät. Myös muita värejä kuten täplikäs, musta ja ruskea tunnetaan. Aiemmin muut kuin valkoiset pennut yleensä tapettiin, koska ostajat suosivat puhtaanvalkoisia koiria. Säkäkorkeus on tavallisesti 65-75 cm.