Missä Aarne Orjatsalo syntyi?
Aarne Orjatsalo
Aarne Orjatsalo syntyi virkamiesperheeseen Lapin Simossa vuonna 1883. Hänen isänsä suku oli kotoisin Satakunnan Hämeenkyröstä. Orjatsalon vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja Karl Alaric Riddelin (1858–1934) ja Anna Aline Braxén (1859–1942). Riddelinin perhe oli suhteellisen varakas, suvun miehet olivat perinteisesti opiskelleet yliopistossa jo 1700-luvulta lähtien. Aarne Orjatsalon sukulaisia oli muun muassa suomalaisuusmies Agathon Meurman, joka oli hänen isänsä eno. Aarne Orjatsalo
Aarne Alarik Orjatsalo (vuoteen 1906 Riddelin, 13. lokakuuta 1883 Simo – 1. tammikuuta 1941 New York) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja -ohjaaja, seikkailija ja kirjailija. Häntä pidetään yleisesti 1900-luvun alkuvuosien parhaana suomalaisena näyttelijänä, ja hän oli kiinnitettynä Kansallisteatteriin, Tampereen Teatteriin ja Tampereen Työväen Teatteriin. Elokuvarooleja hän ei tehnyt.
Aaro Itkonen
Aaro Itkonen syntyi Kuopion lääninrovastin seitsemänneksi lapseksi. Hän opiskeli lyseossa ja kauppakoulussa. Itkonen aloitti näyttelijän uransa Viipuriin perustetussa Suomalaisessa Maaseututeatterissa 22-vuotiaana, ja työskenteli siellä kuusi vuotta. Hänen vahvuuksiaan olivat hyvä lauluääni ja ulkomuoto sekä muuntautumiskyky. Runsaan alkoholinkäyttönsä takia hänet erotettiin teatterista pariin otteeseen. Lopullisesti kiinnitys irtisanottiin 1905. Itkonen siirtyi Oulun Työväen Näyttämölle ja toimi sen johtajana vuosina 1906–1907. Johtajakautensa jälkeen hän näytteli samaisessa teatterissa seitsemän vuotta. Andrei Tarsalainen
Andrei Tarsalainen (, s. 28. marraskuuta 1954 Leningrad, Neuvostoliitto) on suomalainen ja venäläinen kirjailija, kirjallisuudentutkija, toimittaja ja kielenkääntäjä. Hän on valmistunut Leningradin yliopistosta journalistiikan maisteriksi vuonna 1982. Tarsalainen muutti avioliiton kautta Suomeen 1983. Hän kirjoittaa suomeksi, venäjäksi ja englanniksi. Vuonna 2005 ilmestyi hänen esikoisteoksensa "Kuunlaaksot - Kirjeitä itärintamalta". Vuonna 2013 julkaistiin hänen toinen teoksensa "Lapsuuteni sillat - Muistoja lapsuuteni ja nuoruuteni Leningradista". Hänen kolmas teoksensa - "runokokoelma" "Seitsemäs kukka" - ilmestyi keväällä 2017 Reunan kustantamana. Tarsalainen on myös tutkinut Vladimir Nabokovin esseistiikkaa Helsingin yliopistossa. Heikki Nurmio
Heikki Eliel Nurmio (29. lokakuuta 1887 Pihlajavesi – 22. heinäkuuta 1947) oli suomalainen jääkärieversti, sotahistorioitsija ja salanimellä "Aarne Mustasalo" nuortenkirjailija. Nurmio tunnetaan Jääkärimarssin sanoittajana. Aarne Linkosuo
Aarne Oskari Linkosuo (28. tammikuuta 1894 – 23. maaliskuuta 1988) oli suomalainen konditoriamestari ja Tampereen seudulla toimivan leipomo- ja kahvilayritys Linkosuo Oy:n perustaja. Aarne Tarasti
Aarne Eemil Tarasti (vuoteen 1934 Tapper; 19. marraskuuta 1906 Karttula – 20. huhtikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen juristi ja hallintomies. Hän toimi sosiaaliministeriön hallitusneuvoksena ja kansliapäällikkönä 1943–1972 ja vaikutti suomalaisen sosiaaliturvan kehitykseen. Hän oli oppiarvoltaan lakitieteen lisensiaatti. Aarne Nuorvala
Aarne Johannes Nuorvala, vuoteen 1934 "Nylenius" (18. huhtikuuta 1912 Viipuri – 11. heinäkuuta 2013 Helsinki) toimi pääministerin sijaisena ja ministerinä valtioneuvoston kansliassa Lehdon virkamieshallituksessa vuosina 1963–1964. Aarre Voutilainen
Aarre Alfred Voutilainen (27. syyskuuta 1919 Leppävirta – 10. huhtikuuta 2000 Leppävirta) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Ritariksi hänet nimitettiin 19. marraskuuta 1941 numerolla 36. Sotilasarvoltaan Voutilainen oli nimityshetkellä alikersantti, mutta hänet ylennettiin välittömästi 2. luokan Mannerheim-ristin myöntämisen jälkeen kersantiksi. Voutilainen toimi siviilielämässä maanviljelijänä. Aarne Korhonen
Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin Käkisalmen sotilaallisen hallintopiirin kansanhuoltotehtäviin, missä tehtävissä hän toimi koko sodan ajan. Hän otti osaa jatkosodassa Itä-Kannaksen kuntien evakuoimiseen vuonna 1944. Sotien jälkeen hän muutti siirtolaisena Harjavaltaan, jossa hän työskenteli maanviljelijänä vuodesta 1948 alkaen. Harjavallassa hän toimi vuosina 1945–1949 siirtoväen huollon johtajana. Aarne Orjatsalo
Orjatsalon ensimmäiset esiintymiset olivat maaliskuun puolivälissä 1929 Viipurin Työväen Teatterissa ja Lappeenrannan Työväen Näyttämöllä, koska Tampereen Työväen Teatterilla ei ollut vielä hänelle sopivaa näytelmää valmiina. Orjatsalo esitti paikkakunnilla "Elinan surmaa" yhdessä Elli Tompurin kanssa. Huhti–toukokuussa Orjatsalo oli päätähtenä Tampereen lisäksi Koiton Näyttämöllä Helsingissä esitetyssä Antonio Morenon näytelmässä "Oikea rakastaja". Siitä muodostui suurmenestys molemmilla paikkakunnilla. Toukokuussa sai vielä ensi-iltansa Tampereen Työväen Teatterin "Reviisori", jossa Orjatsalolla luonnollisesti oli päärooli. Sisällissodan jäljiltä kansakunta oli jakautunut niin, että esimerkiksi porvarillinen "Aamulehti" ei kirjoittanut sanallakaan Orjatsalon esiintymisistä. Lehti uutisoi ainoastaan hänen saapumisensa Suomeen ja senkin erittäin kielteisessä sävyssä. Vastineeksi Tampereen Työväen Teatteri veti ilmoituksensa pois Aamulehdestä, minkä jälkeen ainoana uutiskanavana Tampereella toimivat teatterin levittämät lentolehtiset sekä sosiaalidemokraattinen "Kansan Lehti". Aamulehti julkaisi myös lukuisia Orjatsaloa arvostelleita yleisönosastokirjoituksia, joiden takana oli ilmeisesti häntä katkerasti vihannut liikemies Rafael Haarla. Aarne Manninen
Manninen palveli sisällissodan jälkeen edelleen komppanianpäällikkönä 1. Krenatöörirykmentissä ja siitä myöhemmin muodostetussa Tampereen vartiopataljoonassa. Hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 alkaen adjutantiksi Sortavalan rajavartioryhmään. Sortavalasta hänet siirrettiin 2. huhtikuuta 1919 komppanianpäälliköksi Keski-Suomen rykmenttiin. Manninen on haudattu Haapaveden Jaananmäen hautausmaalle. Aarne Vehkonen
Aarne Eino Henrik Vehkonen (16. heinäkuuta 1927 Kajaani – 29. maaliskuuta 2011 Hämeenlinna) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja EM-mitalisti. Seuratasolla hän edusti huippuvuosinaan Jyväskylän Veikkoja ja Tikkakosken Tikkaa. Aarne Rapp
Aarne Aleksander Rapp (13. toukokuuta 1897 Helsinki – 13. joulukuuta 1939 Forssa) oli suomalainen taidemaalari, piirtäjä ja kirjailija. Aarne Runolinna
Aarne Kaarlo Waldemar Runolinna (15. lokakuuta 1898 Joensuu – 21. tammikuuta 1953 Ruotsi) oli suomalainen toimitusjohtaja ja äärioikeistolainen aktivisti. Aarne Orjatsalo
Vaikka Orjatsalo onnistui Englannissa pääsemään paikallisiin seurapiireihin, muutti hän puolisoineen pian Kanadan Ontarioon ja sieltä vuonna 1923 edelleen Yhdysvaltoihin. Hän vaikutti muun muassa New Yorkissa, jossa Orjatsalo teki sekalaisia töitä, sekä johti paikallisten suomalaissiirtolaisten työväenteatteria. Hän esiintyi myös vanhoissa menestysrooleissaan. Paikalliset kriitikot pitivät Orjatsalon Hamletia parempana kuin samaan aikaan roolia esittäneen John Barrymoren suoritusta. Vuosina 1924–1925 Orjatsalo esiintyi lukuisissa eri teattereissa ympäri maata. Matti Jaaranen
Matti Heimo Jaaranen (s. 22. syyskuuta 1951 Valtimo) on suomalainen muusikko ja näyttelijä. Ennen parrasvalojen eteen siirtymistään Jaaranen toimi muun muassa lavastajana Ryhmäteatterissa. Teatteriuransa aikana hän on esiintynyt Ylioppilasteatterissa, muun muassa Bertolt Brechtin näytelmässä Äiti. Teatteriseurue Maailmanpyörässä hän oli mukana useissa pienoisnäytelmissä. Jaaranen on näytellyt elokuvissa sivuosia, kuten Aki Kaurismäen ohjaamassa Arielissa sekä elokuvissa Kiljusen herrasväen uudet seikkailut ja Tanssi perhoseni tanssi. Aarne Wuorimaa
Aarne Artur Wuorimaa (vuoteen 1906 Blomberg; 8. helmikuuta 1892 Leivonmäki – 5. heinäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, joka toimi 1930-luvulla Suomen suurlähettiläänä Hitlerin Saksassa. Aarne Kainlauri
Aarne Kainlauri (s. 25. toukokuuta 1915 Luumäki, Suomen suuriruhtinaskunta) on suomalainen kilpauransa lopettanut kilpajuoksija. Hän on Paavo Nurmen ohella ainoa, joka on voittanut Suomen mestaruuden niin 800 metrillä, 1 500 metrillä kuin 3 000 metrin estejuoksussakin. Aarre Marttila
Aarre Vaito Oskari Marttila (23. joulukuuta 1917 Jurva – 5. lokakuuta 1961 Seinäjoki) oli suomalainen maanviljelijä ja toimitusjohtaja, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1958–1961. Aarne Talvitie
Aarne Tuomas Talvitie (s. 11. helmikuuta 1999 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Pennsylvanian osavaltionyliopistojoukkueessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Talvitie osaa pelata myös laidassa. Aarne Salminen (opettaja)
Aarne Salminen (27. heinäkuuta 1929 Pyhäjärvi Ol – 8. syyskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja näytelmäkirjailija. Aarne Orjatsalo
Tampereen Työväen Teatteriin Orjatsalo palasi seitsemän vuoden tauon jälkeen syksyllä 1917, jolloin hän aloitti sen uutena johtajana. Taustalla oli ilmeisesti Kansallisteatterin johtajan Jalmari Lahdensuon siirtyminen Tampereen Teatteriin; Orjatsalo koki tämän kohdelleen itseään pääkaupungissa epäoikeudenmukaisesti ja halusi päästä Tampereelle johtamaan kilpailevaa teatteria. Työväen Teatterin syyskausi muodostuikin menestykseksi, ja Orjatsalo esitti itse päärooleja muun muassa "Hamletissa" ja Gogolin "Reviisorissa". Tammikuussa 1918 hän ehti vielä esiintymään "Edmund Keanin" nimiroolissa näytelmän ensi-illassa, kunnes teatteri sisällissodan syttymisen vuoksi suljettiin. Aarne Antti Koskinen
Aarne Antti Koskinen (7. huhtikuuta 1915 Helsinki – 2. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yleisen etnologian professori, joka perehtyi erityisesti Polynesiaan ja sai samoalaisen päällikön arvonimen "Tui Finilani". Aarre Karén
Aarre Einari Karén (s. 29. marraskuuta 1932 Tokio, Japani) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt teatterissa, elokuvissa ja televisiosarjoissa. Karén näytteli ensimmäisen ison elokuvaroolinsa Maunu Kurkvaaran ohjaamassa "Kujanjuoksussa". Karénin elokuvaura on 45 vuoden mittainen, jonka aikana hän on esiintynyt mm. monissa Spede Pasasen Uuno Turhapuro -elokuvissa. Karén nähtiin vuonna 2006 elokuvassa "Laitakaupungin valot", jonka on ohjannut Aki Kaurismäki. Armas Honkasalo
Armas Honkasalo oli syntynyt Porissa aviottomana lapsena. Hän työskenteli kaupungin keskustan tuntumassa Seikun sahalla ja asui Vanhakoiviston esikaupunkialueella, joka tuolloin kuului vielä Ulvilan pitäjään. Honkasalo oli aktiivisesti mukana Porin työväenyhdistyksen sahatyöväen ammattiosaston toiminnassa ja ehti käymään jopa siirtolaisena Pohjois-Amerikassa. Yrjö O. Alanen
Alasen vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Aarne Armas Alanen ja Eva Maria Wennerström. Hänen puolisonsa vuodesta 1952 on Johanna (Hanni) Flora Maria Annunziata Aalto. Alanen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1944, lääketieteen kandidaatiksi vuonna 1947 ja lisensiaatiksi vuonna 1952. Vuonna 1957 hänestä tuli hermo- ja mielitautien erikoislääkäri. Alanen väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1958 Helsingin yliopistosta. Hänen väitöskirjansa aiheena oli "The Mothers of Schizophrenic Patients". 1970- ja 1980-luvulla Alanen kehitti kollegoidensa kanssa skitsofrenian tarpeenmukaiseksi hoidoksi nimetyn kansainvälistä huomiota saavuttaneen hoitomallin. Vuonna 2008 Alaselle myönnettiin Maailman Psykiatriyhdistyksen (WPA) ensimmäinen Pinel-palkinto. Aarne Orjatsalo
Joulukuussa 1929 Orjatsalo solmi sopimuksen helsinkiläisen Sörnäisten Työväen Näyttämön kanssa amerikkalaisen Channing Pollockin näytelmästä "Ristiinnaulittu". Näytelmässä oli mukana muun muassa uraansa aloitellut Tauno Palo, joka nyrkkeilyä harrastaneena toimi myös Orjatsalon ”henkivartijana” hänen joutuessaan Helsingin kaduilla oikeistolaisten ahdistelemaksi. "Ristiinnaulitusta" muodostui suurmenestys, jota kävi katsomassa koko Helsinki, vaikka Orjatsalo olikin poliittisesti leimattu. Syksyllä 1930 hän korvasi Porin Teatteriin siirtyneen Aarne Salosen Sörnäisten Työväen Näyttämön johtajana. Orjatsalon suunnittelema ohjelmisto oli hyvin kunnianhimoinen, ja se sisälsi George Bernard Shaw’n, Alexandre Dumas nuoremman, Lauri Haarlan ja Nikolai Gogolin tuotantoa. Näytelmistä toteutettiin Dumas’n "Sankareita" sekä Gogolin "Reviisori". Orjatsalo myös muutti tuolloin Vallilan työväentalolla toimineen teatterin nimen Helsingin Työväenteatteriksi. Samana vuonna säädettyjen niin sanottujen kommunistilakien nojalla teatterin toiminta lakkautettiin väliaikaisesti syksyllä 1930, mutta Orjatsalo onnistui kuitenkin suhteillaan saamaan luvan harjoitusten jatkamiseksi. Teatterinjohtajan toimensa ohella hän opetti puhetekniikkaa Vallilassa sijaitsevassa Euranlinnassa, jossa hänen oppilaanaan oli muun muassa Tauno Palo. Siellä luennoivat myös T. I. Wuorenrinne teatterihistoriasta ja Mikko Erich Shakespearen tuotannosta. Orjatsalon aika Sörnäisten Työväen Näyttämön johdossa ei kuitenkaan kestänyt pitkään, vaan hänet vapautettiin tehtävästä jo tammikuussa 1931. Syynä olivat erilaiset ristiriidat sekä teatterin henkilökunnan että muun johdon kanssa. Ongelmia aiheutti myös Orjatsalon runsas alkoholinkäyttö. Esa Orjatsalo
Esa Olavi Orjatsalo (s. 20. syyskuuta 1979 Hanko) on suomalainen muusikko, ääniteknikko ja tuottaja. Aarne Karjalainen (vuorineuvos)
Aarne Feliks Karjalainen (21. maaliskuuta 1913 Oulu – 23. helmikuuta 1986 Torremolinos, Espanja) oli suomalainen vuorineuvos, joka tunnetaan Hyvon-Kudeneule Oy:n perustajana, johtajana ja omistajana. Aarne J. Aarnio
Aarne Johannes Aarnio (14. joulukuuta 1917 Viipuri – 6. huhtikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos. Hän perusti 1950-luvulla rakennusliike Palkki Oy:n ja 1960-luvun puolivälissä Kiteen Puhokseen ja Ristiinan Pellokseen lastulevy- ja vaneritehtaat. Aarne Saarinen
Aarne Armas Saarinen (5. joulukuuta 1913 Degerby – 13. huhtikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysaktivisti. Hän oli Suomen kommunistisen puolueen (SKP) puheenjohtaja 1966–1982. Aarne Salovaara
Aarne Ihamo Salovaara (alk. Arne Nylenius, 25. joulukuuta 1887 Kotka – 11. syyskuuta 1945 Kotka) oli suomalainen voimistelija ja yleisurheilija. Aarne Laine
Laine syntyi Heikki ja Anna Laineen perheen kuopuksena. Hän ohjasi kaikkiaan viisi elokuvaa 1950-luvun tuntumassa. Hän oli elokuvaohjaaja-näyttelijä Edvin Laineen nuorempi veli. Aarne Määttä
Aarne Johannes Määttä () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Riianlahdella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan vääpelinä. Aarne Erävaara
Aarne Erasti (nimi vuoteen 1959 Aarne Jalo Engelberg, käytti kirjailijanimeä Aarne Erävaara; 24. tammikuuta 1913 Hausjärvi - 20. huhtikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä. Aarne Honkavaara
Aarne Väinö Edvard Honkavaara (7. kesäkuuta 1924 Tampere – 22. maaliskuuta 2016 Tampere) oli jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja, Suomen jääkiekkoilun "Grand Old Man". Aarne Orjatsalo
Joidenkin väitteiden mukaan Orjatsalo olisi Tampereen taistelun aikana murtautunut valkoisten kaupungin ympärille muodostaman saartorenkaan läpi ja johtanut ”Orjatsalon joukoksi” kutsuttua ryhmää. Pakomatkalla hänen on myös väitetty murhanneen kaksi maanviljelijää Hämeenkyrössä, mutta Etsivä keskuspoliisi ei kuitenkaan sitkeistä tutkimuksistaan huolimatta löytänyt tapauksesta mitään todisteita. Orjatsalo ei todennäköisesti edes murtautunut saartorenkaan läpi, vaan poistui Tampereelta jo ennen kuin valkoiset onnistuivat sen kokonaan saartamaan. Punaisia murtautui ulos Tampereelta 5. huhtikuuta, mutta samana päivänä hän oli todistettavasti pitänyt puheen Viipurissa. Orjatsalon pakomatkasta on esitetty lukuisia silminnäkijähavaintoja, mutta ne eivät kuitenkaan ole luotettavia. Eräs tällainen esiintyy muun muassa Panu Rajalan vuonna 1991 ilmestyneessä Tampereen Työväen Teatterin historiikissa, jossa kerrottu tarina puolestaan pohjautuu neljäkymmentä vuotta aikaisemmin kirjattuun muisteloon. Aarne Talasmo
Aarne Talasmo, sukunimi aik. "Frilander", kirjailijanimi Antero Virkki (19. elokuuta 1899 Pieksämäki – 12. elokuuta 1984 Lappeenranta) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Aarne Kokkonen
Aarne Johannes Kokkonen (5. helmikuuta 1898 Tuusula – 5. elokuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi korkeimman oikeuden jäsenenä ja Itä-Suomen hovioikeuden presidenttinä. Aarne Halla
Aarne Vilhelm Halla (27. tammikuuta 1895 Kymi – 5. joulukuuta 1953 Ylivieska) oli suomalainen päätoimittaja, toimitusjohtaja ja talousneuvos. Hän perusti Kalajokilaakso-lehden Ylivieskaan vuonna 1927. Emmanuel Lammi
Suomen Työväen Näyttämöliiton toimihenkilönä 1920-luvulla toiminut Lammi oli avustamassa Yhdysvalloissa oleskelleen ystävänsä, näyttelijä Aarne Orjatsalon paluuta Suomeen 1929. Aarne Laurila
Aarne Olavi Johannes Laurila (s. 16. marraskuuta 1929 Helsinki) on suomalainen kirjallisuudentutkija ja professorin arvonimen saanut. Aarre Koivisto
Aarre Antero Koivisto (8. kesäkuuta 1920 Punkalaidun – 31. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen lavastaja. Hän teki pitkän uran elokuvalavastajana alkaen vuoden 1947 elokuvasta "Särkelä itte" aina 1980-luvun lopulle. Uransa varrella hän lavasti muun muassa elokuvan "Tuntematon sotilas" sekä elokuvasarjat "Komisario Palmu" ja "Pekka ja Pätkä". Aarne Korhonen
Aarne Vilho Korhonen () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli monen sodan veteraani, joka joutui jättämään kotinsa evakkona jatkosodan jälkeen. Aarne Saarinen
Aarne Saarinen syntyi Degerbyn pitäjässä (nyk. Inkoo) ruotsinkielisellä Uudellamaalla 1913. Hänen isänsä, kivenhakkaaja Armas Saarinen, taisteli sisällissodassa 1918 punaisten puolella ja istui sodan jälkeen vankileirillä. Aarne Saarinen ryhtyi isänsä jalanjäljissä kivityömieheksi. Saarisen perhe muutti Helsinkiin 1927 isä Saarisen saadessa töitä eduskuntatalon rakennushankkeesta. Aarne avioitui Helmi Ahon kanssa 1933 ja perheeseen syntyi myöhemmin kolme lasta. Saarinen liittyi Rakennustyöläisten liittoon 1934 edeten neljä vuotta myöhemmin Helsingin kivityöntekijäin ammattiosaston sihteeriksi. Saarinen kuului tuolloin Sosialidemokraattiseen puolueeseen (SDP). Aarne Niskavuori
Aarne on Juhani ja Loviisa Niskavuoren nuorin poika. Ammatiltaan hän on agronomi. Luonteeltaan heikkotahtoinen Aarne ei kykene vastustamaan viinaa ja naisia, jotka koituvat hänen kohtalokseen. Aarne ottaa Niskavuoren suurtilan hoitaakseen hänen veljiensä suuntauduttua akateemisille aloille. Myös Aarne suorittaa yliopisto-opintoja, mutta "pysyy kiinni maassa". Vuonna 1918 hän lähtee sisällissotaan "tappelemaan Niskavuoren valtakunnan puolesta". Häntä pyydetään mukaan politiikkaan maalaisliiton ehdokkaaksi, mutta hän ei suostu. Arja Ojala
Arja Orvokki Ojala (s. 5. huhtikuuta 1944 Tampere) on suomalainen kansanedustaja ja poliitikko. Koulutukseltaan hän on erityisopettaja. Ojala toimi kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1991–1999. Hän edusti Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Aarre Savolainen
Savolainen kävi koulunsa Viipurissa. Viipurin suomalaisessa lyseossa suoritetun keskikoulun jälkeen hän opiskeli Valtion rautateiden kolmivuotisessa oppilaskoulussa ja sodan jälkeen Rautatieopistossa. Talvisodan syttyessä Savolainen toimi Elisenvaarassa veturinlämmittäjänä. Sodan aikana hän palveli Jalkaväkirykmentti 8:n 1. konekiväärikomppaniassa ampujana ja ryhmänjohtajana. Lapin sodassa Savolainen määrättiin jääkärikomppaniaan. Sodan päätyttyä hän työskenteli Pasilassa Ukko-Pekka-vetureiden lämmittäjänä ja siirtyi sieltä Joensuuhun, missä ajoi vetureita 27 vuotta. Hän avioitui Tyyne Savolaisen kanssa vuonna 1946 ja avioliitosta syntyi kaksi tytärtä. Aarne Unhola
Aarne Teppo Kristian Unhola (s. 13. marraskuuta 1911 Savonlinna) on suomalainen lastenkirjailija ja kääntäjä. Aarne Pilto
Pilto syntyi Utajärven Yli-Utoksella, mutta muutti jo nuorena Helsinkiin. Toimittuaan eri ammateissa hänestä tuli yrittäjä. Kirjailijaksi Pilto ryhtyi vasta varttuneella iällä. Hänen ensimmäiset teoksensa olivat omaelämäkerrallisia romaaneja, lapsuusajasta kertova esikoisteos "Kasvupaikka" ilmestyi vuonna 2010. Pilto on julkaissut seuraavat teokset: Arto Merisalo
Arto Heikki Merisalo syntyi Ruovedellä, Etelä-Pohjanmaan ja Pohjois-Hämeen vanhalla rajalla, kesällä 1965 kasvaen siellä paikallislehti- ja sahateollisuuspiireissä. Hänen isoisänsä oli sahayhtiö Kotvio Oy:n sahanjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja sekä Ruovesi-lehden päätoimittaja. Merisalon isä toimi Kotvio Oy:n metsätyönjohtajana ja hoiti perheen metsäomaisuutta. Kouluaikanaan Arto Merisalo oli mukana muun muassa tukioppilastoiminnassa ja kouluneuvostossa, minkä lisäksi hän oli aktiivinen paikallisessa järjestötoiminnassa. Merisalo osallistui vapaapalokuntatoimintaan vuoteen 1986. Aarne Kumlin
Aarne Vilho Oskar Kumlin (16. marraskuuta 1888 Leppävirta – 30. syyskuuta 1918 Sortavala) oli suomalainen yleisurheilija ja ammatiltaan eläinlääkäri. Aarne Orjatsalo
Sodan loppuvaiheissa valkoisilta kuolemantuomion saanut Orjatsalo pakeni Suomesta aluksi Pietariin ja tapasi myöhemmin Moskovassa Otto Wille Kuusisen, jonka kehotuksesta hän hakeutui brittien muodostamaan Muurmannin legioonaan. Se oli lähinnä rajan yli paenneista punakaartilaisista muodostettu yksikkö, joka vuosina 1918–1919 taisteli Petsamossa ja Itä-Karjalassa saksalaisia sekä niin sanottuja Vienan retkiä tehneitä suomalaisia vastaan. Orjatsalo ei aluksi liittynyt sen suomalaiseen osastoon, vaan pääsi kielitaitoisena suoraan päällystön alaisuuteen. Hän sai brittikenraali Frederick Cuthbert Poolelta luutnantin arvon ja uuden nimen Alaric Arnee, jota hän myöhemmin käytti myös Englannissa ja Pohjois-Amerikassa. Elokuun 2. päivänä Orjatsalo oli mukana ranskalaisten ja brittien tekemässä Arkangelin valtauksessa, joka Oskari Tokoin mukaan suoritettiin ”laukaustakaan ampumatta”. Orjatsalon osallistuminen operaatioon tarkoitti myös sitä, että hän samalla taisteli bolševikkejä vastaan. Aarne Äyräpää
Aarne Elias Äyräpää (vuoteen 1930 Europaeus, 21. lokakuuta 1887 Utajärvi – 17. kesäkuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen arkeologi ja historiantutkija. Hänen vanhempansa olivat Anders Theodor Europaeus ja Kristina Sofia o.s. Riikonen. Aarne Leväsalmi
Aarne Leväsalmi (s. 20. syyskuuta 1927 Kiuruvesi) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Helsingin Työväen Teatteri
1930-luvun laman myötä Sörnäisten Työväen Näyttämö ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, minkä johdosta Aarne Salonen erosi johtajan tehtävästä vuonna 1930 ja siirtyi näyttelijäksi Porin Teatteriin. Uudeksi johtajaksi valittiin sisällissodan jälkeen Yhdysvaltoihin pakolaiseksi lähtenyt Aarne Orjatsalo, joka oli palannut Suomeen vuotta aikaisemmin. Hän vaihtoi ensitöikseen Sörnäisten Työväen Näyttämön uudeksi nimeksi Helsingin Työväen Teatteri, Orjatsalon tarkoituksena oli ilmeisesti laajentaa teatterin 
asiakaspohjaa karsimalla sen paikallista leimaa. Marraskuussa 1930 voimaan tulleiden kommunistilakien myötä työväenliikeen toimintaedellytykset Suomessa heikkenivät ja myös Vallilan työväentalo ja samalla myös Helsingin Työväen Teatteri suljettiin väliaikaisesti. Aarne Orjatsalo onnistui kuitenkin suhteillaan sosialidemokraattisiin kansanedustajiin saamaan luvan näytelmäharjoituksille. Aarne Paananen
Aarne Paananen (18. syyskuuta 1910 Viipuri – 16. tammikuuta 2000) oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) toimitsija, joka toimi puolueen taloudenhoitajana vuosina 1949–1967. Hän hoiti muun muassa puolueelle ulkomailta hankittua salaista rahoitusta. Aarne Orjatsalo
Matkarahojen hankkimisen jälkeen Orjatsalo palasi lopulta Suomeen helmikuussa 1929. Mukanaan hänellä oli uusi puoliso, Orjatsaloa 23 vuotta nuorempi amerikansuomalainen Toini Aaltonen. Laivalla Kööpenhaminan kautta Hankoon saapunut Orjatsalo pidätettiin heti satamassa ja toimitettiin Helsinkiin Etsivän keskuspoliisin kuulusteltavaksi. Viranomaiset olivat kiinnostuneet hänestä koko sisällissodan jälkeisen ajan. Orjatsalosta oli koko 1920-luku kirjattu erilaisia havaintoja, jotka kuitenkin olivat lähes kaikki täysin perättömiä. Hänet oli ilmoitettu nähdyksi muun muassa Helsingin Seurasaaressa ja Kiinan Shanghaissa. Ainoa varma tieto oli New Yorkista, jossa eräs suomalainen oli Orjatsaloon törmännyt. Viikon mittaisen pidätysajan jälkeen Etsivä keskuspoliisi vapautti Orjatsalon. Häntä ei pystytty osoittamaan syylliseksi mihinkään sisällissodan aikaiseen toimintaan, joka olisi ollut armahdusten ulkopuolella. Orjatsalon tapaus meni oikeuteen kesäkuussa ja viimein marraskuussa hovioikeus hylkäsi kaikki syytteet. Aarne K. Leskinen
Aarne Kalervo Leskinen (1. helmikuuta 1914 Leppävirta – 27. helmikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kunnallispoliitikko ja urheiluvaikuttaja, joka toimi muun muassa Helsingin apulaiskaupunginjohtajana vuosina 1970–1980. Puoluekannaltaan hän oli sosialidemokraatti. Leskisen veli oli ministeri ja kansanedustaja Väinö Leskinen. Aarne Koskelo
Aarne Kaarlo Koskelo (vuoteen 1918 "Lindgren"; 8. maaliskuuta 1900 Värtsilä – 12. kesäkuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka perusti vuonna 1947 Kauko­markkinat Oy:n yhdessä Seppo Virkkusen kanssa. Aarne Lindroos
Aarne Ulf Kristian Lindroos (s. 14. joulukuuta 1960 Helsinki) on suomalainen soudun olympiaedustaja ja Suomen-mestari. Jarno Pennanen
Pennasen vanhemmat olivat näyttelijä Aarne Orjatsalo ja kirjailija Ain’Elisabet Pennanen. Pennanen oli ensimmäinen Jarnoksi kastettu henkilö. Pennasen ensimmäinen puoliso oli vuosina 1927–1946 Irja Ester Virta, jonka kanssa hän sai neljä lasta. Raiku toimi Radioteatterin ohjaajana. Vuodesta 1946 Pennanen oli naimisissa runoilija Anja Vammelvuon kanssa. Heille syntyi vuonna 1946 poika Jotaarkka Pennanen, josta tuli teatteriohjaaja. Aarne Juutilainen
Juutilainen tutustui talvisodan aikana sortavalaiseen nuoreen kampaajaan ja parturiin Irmaan. Välirauhan aikana kesällä 1940 hän solmi avioliiton. Vihkimistilaisuus oli morsiamen vanhempien hienossa Kotkan talossa, missä hänet vihki avioliittoon pastori Rantamaa, Kollaan pappi. Avioliitto sai melkoisen julkisuuden, muun muassa Suomen Kuvalehti omisti kevättalvella koko etusivun kyseessä olleelle vihkimistapahtumalle. Aksel Aarre
Aksel Nikanor Aarre (ent. Davidsson, s. 5. marraskuuta 1880 Tuusula) oli suomalainen muurari ja entinen Suomen kaartin sotilas, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Helsingin punakaartin A-komppanian päällikkönä. Aarre on tunnettu osallisuudestaan Noormarkussa tapahtuneeseen ns. Koliahteen joukkomurhaan, jonka päätekijänä häntä on virheellisesti pidetty. Todellisuudessa Aarre ei kuitenkaan ollut tapahtumapaikalla. Aarne Pietinen
Kaarlo Urho Aarne Pietinen (16. kesäkuuta 1884 Säkkijärvi – 31. maaliskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, joka oli tunnettu erityisesti mainos- ja teollisuuskuvaajana. Hellevi Arjava
Anni Kaarina Hellevi Arjava (o.s. Manninen; s. 27. heinäkuuta 1937 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja eläkkeellä oleva äidinkielenopettaja. Hän on Anni Swanin ja Otto Mannisen pojantytär. Hänen isänsä oli tietokirjailija Antero Manninen, ja hänen veljensä on historiantutkija Ohto Manninen. Aarre Asiala
Aarre Asiala (s. 21. tammikuuta 1939 Keuruu) on entinen suomalainen pituushyppääjä ja yleisurheiluvalmentaja. Aarne Nissinen
Aarne Nissisen vanhemmat olivat perämies Paavo Nissinen ja Elisabeth Heikkinen. Nissinen kävi kansakoulun ja suoritti stuerttikoulun 1911. Yhdysvalloissa hän opiskeli 1928–1929. Nissinen työskenteli useiden eri hotellien palveluksessa ja piti ruuanlaittokursseja muun muassa SOK:ssa ja Marttaliitossa, samoin kuin omaa keittokoulua. Hän myös julkaisi useita ruuanlaitto- ja keittokirjoja. Nissinen toimi myös jonkin aikaa 1920-luvulla perustetun Suomen Kokki- ja stuerttikoulun johtajana. Aarne Keskitalo
Aarne Keskitalo toimi Turun Päivälehden päätoimittajana Rafael Paasion jälkeen. Hän oli naimisissa nuortenkirjailija Margareta Keskitalon kanssa. Arne Somersalo
Arne (Aarne) Sakari Somersalo oli tamperelaisen kauppiasperheen toinen poika. Hänen vanhempansa olivat kauppaneuvos Arthur Sommer ja Lydia Johansson. Hän syntyi Arne Sommerina, mutta muutti nimensä vuonna 1906 Somersaloksi. Arne Somersalon sisar oli kirjailija Aili Somersalo. Aarre Savolainen
Aarre Savolainen (27. tammikuuta 1920 Viipuri – 15. toukokuuta 2009 Joensuu) oli suomalainen kirjailija, runoilija ja veturinkuljettaja. Ain’Elisabet Pennanen
Pennasen vanhemmat olivat Heikki Pennanen ja Maria Sofia Sjödahl. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 ja suoritti talouskoulun opettajatarkurssin 1904. Ollessaan näyttelijänä Tampereen Teatterissa Pennanen tapasi näyttelijä Aarne Orjatsalon. Heillä oli lyhyt suhde, josta syntyi vuonna 1906 Jarno Pennanen. Tapauksesta syntyi skandaali Tampereella, koska Ain'Elisabet Pennanen kieltäytyi menemästä naimisiin Orjatsalon kanssa ja kasvatti poikansa yksinhuoltajana. Hän kirjoitti myös suhteesta avainromaanin "Voimaihmisiä" (1906), jossa Orjatsalo esiintyi hirviömäisen viettelijän, kapellimestari Georg Braunin muodossa. Samoihin aikoihin Ain'Elisabet Pennanen julkaisi myös esikoisrunokokoelmansa "Tshandalan vanki" (1907). Aarne Lang
Aarne Karl Adolf Lang (19. huhtikuuta 1888 Jyväskylä – 3. huhtikuuta 1960) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti ja tilanomistaja. 
Langin vanhemmat olivat varatuomari August Edvard Adolf Lang ja Olga Augusta Rosvall. Hän kävi viisi luokkaa Oulun klassillista lyseota, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan ja suoritti farmaseuttitutkinnon vuonna 1909 ja jatkoi edelleen opintojaan Helsingin yliopiston farmaseuttisessa laitoksessa kolme ja puoli lukukautta. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Mary Helena Hartosen kanssa. Aarne Tanninen
Aarne Jaakko Olavi Tanninen (s. 12. joulukuuta 1931 Jämsä) on suomalainen lehtimies ja toimittaja, joka on työskennellyt sekä Uuden Suomen että Yleisradion palveluksessa. Hän toimi Yleisradion kirjeenvaihtajana Washingtonissa vuosina 1981–1994. Aarne Orjatsalo
Pääosin ajan oikeistolaisen ilmapiirin ja kokemansa häirinnän vuoksi Orjatsalo alkoi suunnittelmaan paluuta Amerikkaan jo kesällä 1930, jolloin hän ensimmäisen kerran anoi passia. Orjatsalo matkusti Yhdysvaltoihin helmikuussa 1931 ilman puolisoaan Toini Aaltosta ja vuotta aikaisemmin syntynyttä tytärtään. Teatterihistorioitsija Lauri Meren mukaan hän ei enää työskennellyt näyttelijänä, mutta Orjatsalon poika Jarno Pennanen kuitenkin väitti hänen esiintyneen menestyksekkäästi ainakin jonkin aikaa paikallisilla työväen näyttämöillä. Viimeisen kerran Orjatsalo esiintyi tiettävästi kiertueella, jolla kerättiin varoja talvisotaan joutuneelle Suomelle. Muutoin hän työskenteli Aleksei Volkoff -nimisenä muun muassa kokkina, taksikuskina ja hovimestarina. Aarne Aho
Aarne Rafael Aho (10. kesäkuuta 1904 Tampere – 12. syyskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen taidegraafikko ja -maalari. Hänen ensinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1939. Aarne Orjatsalo
Aarne Orjatsalo kuoli keuhkosyöpään newyorkilaisessa varattomien sairaalassa uudenvuodenpäivänä 1941. Hänen ruumiinsa tuotiin Suomeen tuhkattavaksi myöhemmin samana vuonna. Orjatsalon uurna on sijoitettu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaan uurnaholviin. Aarne Arvonen
Helsingissä nelilapsisen perheen esikoisena syntyneen Aarne Arvosen vanhemmat olivat Heikki Arvonen ja Amanda ”Mandi” Salminen (s. 1872). Hänen syntymäkotinsa sijaitsi Kallion kaupunginosassa Eläintarhantiellä. Heikki Arvonen oli Porista kotoisin ollut päätoimittaja ja ammattiyhdistysmies, jonka isä puolestaan oli saksalainen merimies Heinrich August Hilpert ja äiti porilainen Maria Josefina Arvelin. Aarne Arvosen lapsuusvuosina perhe muutti useita kertoja paikkakunnalta toiselle. He asuivat lyhyen aikaa Turussa, ennen kuin Heikki Arvonen vuosina 1906–1911 työskenteli sosialidemokraattisten sanomalehtien toimittajana Hämeenlinnassa, Kuopiossa ja Lappeenrannassa. Kansakoulun lisäksi Aarne ehti vuosina 1908–1909 käymään yhden lukuvuoden verran Kuopion klassillista lyseota. Arvosen äiti Mandi Salminen kuoli 39-vuotiaana helmikuussa 1912 synnyttäessään perheen neljättä lasta. Arvoset asuivat tuolloin Helsingin Huopalahdessa. Leskeksi jäänyt Heikki Arvonen avioitui pian Elsa Pylvänäisen kanssa ja he saivat myöhemmin kaksi tytärtä. Aarne Sihvo
Sihvo lähetettiin Berliinistä Suomeen lokakuussa vuonna 1917 järjestelemään ja kouluttamaan suojeluskuntia lähestyvää sisällissotaa silmällä pitäen. Suomeen hän saapui 23. lokakuuta 1917 Ylitorniolle, mistä hän matkusti ensiksi Hyrynsalmen kautta Kajaaniin ja koulutti siellä kokoontuneita suojeluskuntalaisia viikon päivät. Kajaanista hän matkusti edelleen suurlakon aikana Helsinkiin ja johti ylioppilassuojeluskunnan ja Helsingin suojeluskunnan sotilasharjoituksia, joita pidettiin salassa Yliopiston voimistelusalilla ja osakuntatalossa. Aarne Orjatsalo
Orjatsalo halusi jo nuorena yliopiston sijasta kulttuurin ja näyttämöelämän pariin, mikä aiheutti huonot välit isän kanssa. Äitinsä puolelta Orjatsalo oli taiteilijasukua, hänen isoäitinsä Olivia Braxénin veli oli Suomalaisen Teatterin vuonna 1879 kuollut näyttelijä Arthur Lundahl ja sisaruksissa oli myös muita näyttelijöitä. Varhaislapsuutensa Orjatsalo vietti Kainuussa Paltaniemen kylässä ja kävi alkeiskoulua Kajaanissa sekä myöhemmin oppikoulua seitsemännelle luokalle saakka Vaasassa, Tampereella ja Helsingissä. Kouluaikoinaan hän asui muun muassa enonsa Hjalmar Braxénin luona, joka tunnettiin saarnamiehenä ja yhtenä Suomen vapaakirkollisen liikkeen johtohahmoista. Näyttelijä Kaarlo Braxén oli Orjatsalon serkku. Armas Pihlajamaa
Armas Kallas Rönnmark syntyi kaupunginkamreeri Wilhelm ja Karoliina Rönnmarkin perheeseen Mikkelissä 26.9.1896. Hän kävi keskikoulun Mikkelin suomalaisessa yhteiskoulussa, josta valmistui keväällä 1915. Sen jälkeen hän jatkoi opintojaan juuri perustetussa Lapuan Maanviljelyslyseossa. Rönnmark ei ehtinyt valmistua ylioppilaaksi, koska Suomessa syttyi sisällissota tammikuun lopulla 1918. Rönnmark kuului Lapuan Suojeluskuntaan, joka Matti Laurilan johdolla aloitti toimet venäläisen sotaväen riisumiseksi aseista Pohjanmaalla. Aarne Koskinen
Aarne Johannes Koskinen (7. maaliskuuta 1915 Akaa – 24. maaliskuuta 1995 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko. Koskinen oli SKDL:n kansanedustaja vuosina 1970–1983. Hän vaikutti myös Hämeenlinnan ja Vanajan valtuustoissa sekä Suomen kommunistisessa puolueessa. Koskinen oli ammatiltaan betoniraudoittaja. Aarne Tenkanen
Järvisen ja myös Tenkasen ura alkoi Gösta Sundqvistin kanssa tehdyistä radio-ohjelmista 1990-luvun alussa. Näitä olivat muun muassa "Aamusumpilla", "Tenkasen pohjat", "Tietokoneenkorjauskurssi", "Belgialaisia kirjaharvinaisuuksia", "Koe-eläinpuisto" ja "Teinitalo". Sundqvist loi Tenkasen hahmon yhdessä Järvisen kanssa. Tenkanen esiteltiin stadin slangia puhuvana helsinkiläisenä raitiovaununkuljettajana, jonka kiinnostuksen kohteisiin kuuluvat pääasiassa naiset ja alkoholi. Aarne Siirala
Aarne Johannes Siirala (8. heinäkuuta 1919 Liperi – 6. toukokuuta 1991 Carnarvon, Minden Hills, Ontario, Kanada) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Seurakuntaopiston johtaja 1952–1960. Hän oli Kanadassa Waterloon luterilaisen yliopiston systemaattisen teologian professori vuosina 1963–1974 ja Wilfrid Laurierin yliopiston uskontotieteen professori 1974–1984. Hänen teemojaan ovat kristiuskon immanetti piirre ja evankeliumin sanoman inhimillisyys. Antero Vornanen
Korpiselän pitäjän Tolvajärven kylästä kotoisin ollut Vornanen sai käsityönopettajan koulutuksen Sortavalassa ja toimi sen jälkeen käsityönopettajana Karjalassa sekä useiden eri aineiden opettajana Siikasalmen maamieskoulussa Liperissä. Vornanen työskenteli myös Itä-Hämeen kotiteollisuusyhdistyksen sihteerinä ja neuvojana Lahdessa vuoteen 1921 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi teollisuuden esimiestehtäviin Sortavalan Helylään ja myöhemmin uittoyhdistyksen palvelukseen Joensuun Utraan. Joensuusta hän muutti Laatokan Karjalan pohjoisosaan Suojärven pitäjään, josta Vornanen osti sisarensa perheen sekatavarakaupan. Samalla hän perusti verstaan kanteleiden rakentamista ja korjaamista varten. Arne Somersalo
Arne Sakari Somersalo (vuoteen 1906 Sommer; 6. maaliskuuta 1891 Tampere – 17. elokuuta 1941 Kiestinki, Neuvostoliitto) oli suomalainen sotilas, toimittaja, oikeistoradikaali poliitikko ja muistelmakirjailija. Hän toimi Suomen ilmavoimien komentajana vuosina 1920–1926, mutta erosi armeijasta ja omistautui politiikalle. 1930-luvulla Somersalo toimi Lapuan liikkeen "Ajan Sanan" ja Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) "Ajan Suunnan" jyrkkälinjaisena päätoimittajana. Hän käytti nimimerkkiä "Antti Suomenpoika" poliittisissa pakinoissaan. Aarne Anttila
Aarne Armas Anttila (vuoteen 1906 Andelin; 24. huhtikuuta 1892 Lahti – 16. lokakuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja professori. Hän tutki erityisesti Johannes Linnankosken ja Elias Lönnrotin elämää ja tuotantoa. Aarne Arvonen
Aarne Armas Arvonen (4. elokuuta 1897 Helsinki – 1. tammikuuta 2009 Järvenpää) oli suomalainen puuseppä, joka kuollessaan oli viimeinen elossa ollut 1800-luvulla syntynyt suomalainen. Hän oli 111 vuoden iässä kuollessaan myös Suomen vanhin ihminen, Euroopan kolmanneksi vanhin mies ja koko maailman seitsemänneksi vanhin mies. Lisäksi Arvonen muistetaan viimeisenä elossa olleena Suomen sisällissodan taisteluihin osallistuneena veteraanina sekä viimeisenä punakaartilaisena. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi esiinnyttyään useita kertoja julkisuudessa 100 vuotta täytettyään. Aarne Keskitalo
Aarne Johannes Keskitalo (29. heinäkuuta 1920 Tyrnävä – 1. elokuuta 1977 Turku) oli suomalainen päätoimittaja ja pakinoitsija. Hän käytti nimimerkkejä "Ake" ja "Johannes Myrskyluoto". Aarne Jämsä
Aarne Tapio Jämsä (9. elokuuta 1956 Jokioinen) on suomalainen kuvanveistäjä. Aarne Orjatsalo
Orjatsalo oli lähes kaksi metriä pitkä komea mies, joka oli näyttelijänlahjojensa lisäksi tunnettu muun muassa naisseikkailuistaan. Avioliitossa hän oli elämänsä aikana neljä kertaa. Orjatsalon laajaan ystäväpiiriin lukeutui suuri joukko teatterialan ihmisiä ja muita taiteilijoita sekä aikakauden merkittäviä työväenliikkeen aktiiveja ja vasemmistopoliitikkoja. Sisällissodan aikaisten tapahtumien johdosta hän oli kuitenkin porvarillisten piirien vihaama, eivätkä myöskään äärivasemmistolaiset suhtautuneet Orjatsaloon enää hänen Muurmannin legioonaan kuulumisensa jälkeen suopeasti. Hän herätti usein ristiriitoja myös työtovereissaan, mutta oli silti kollegoidensa keskuudessa arvostettu ja kunnioitettu. Esimerkiksi Tauno Palo kuvasi Orjatsaloa voimakkaaksi taiteilijapersoonaksi, jossa häntä viehätti erityisesti Orjatsalosta huokunut inhimillinen lämpö. Aarne Tenhovaara
Aarne Johannes Tenhovaara (7. toukokuuta 1890 Halikko – 20. tammikuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja. Hänet tunnettaan myös nimellä "A.J. Tenhovaara" sekä signeerauksellaan "AJT". Anne Aarnio
Anne Aarnio (s. 1947 Helsinki) on suomalainen kirjailija, joka kirjoitti nuorten fantasiakirjan "Lintukansan poika" (WSOY, 1978). Kirjassa kolmetoistavuotias Jarinka karkotetaan vuorilta pilvien alaiseen laaksoon, mistä hän löytää turvapaikan. Laakson kansan elämää painaa kuitenkin uhka. Romaani oli yksi varhaisimpia nykyaikaisia suomalaisia fantasiaromaaneja, ja siinä on nähtävissä kirjoitusajankohdan kylmän sodan maailmantilanteen vaikutusta. Aarne Laine
Aarne Oskari Laine (15. maaliskuuta 1916 Iisalmi – 5. joulukuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Armen Vardanjan
Kansallisuudeltaan armenialainen syntyi Armenian neuvostotasavallassa ja aloitti painiuransa Murat Sargasjanin valmennuksessa. Vuonna 1999 hän muutti nykyiseen kotimaahansa Ukrainaan taloudellisten syiden ja parempien harjoitusolosuhteiden perässä. Vardanjan on urallaan voittanut Euroopan-mestaruuden kahdesti: 2004 Haaparannassa ja 2008 Tampereella. MM-kisoista hän on saavuttanut hopeaa Créteil'ssä 2003, Moskovassa 2010 ja Las Vegasissa 2015 sekä olympiakisoista pronssia 2008 Pekingissä. Aarre Nojonen
Aarre Anton Nojonen (21. elokuuta 1926 Ruovesi – 25. syyskuuta 1977 Moskova, Neuvostoliitto) oli suomalainen toimittaja, joka muistetaan parhaiten Yleisradion Moskovan-kirjeenvaihtajana 1960-luvulta. Aarne Orjatsalo
Seuraavana syksynä Tampereen Työväen Teatteri ei kuitenkaan ollut enää kiinnostunut Orjatsalosta. Taustalla oli vähenevät yleisömäärät ja erityisesti se, että teatterinjohtaja Kosti Elo pelkäsi Orjatsaloon liittyvän kohun ja häirinnän myötä menettävänsä porvallisia katsojia, joita oli teatteriyleisön joukossa jo suuri määrä. Lisäksi vaikutusvaltaisen Rafael Haarlan, joka oli myös äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen näkyvä jäsen, epäiltiin suhtautuvan kielteisesti teatterin kaupunginavustuksiin, mikäli Orjatsalo jatkaisi. Näytäntökaudella 1929–1930 hän esiintyikin Työväen Teatterissa ainoastaan kerran helmikuussa 1930, jolloin esitettiin Orjatsalon kirjoittama kiertuenäytelmä "Wall Streetin susi". Sitä esitettiin myös lukuisilla paikkakunnilla eri puolilla maata, mutta näytännöt epäonnistuivat usein Lapuan liikkeen häirinnän vuoksi. Aarne Hytönen
Aarne Jonatan Hytönen (joissakin lähteissä virheellisesti "Aarre Jonatan Hytönen") (20. lokakuuta 1901 Turku – 29. huhtikuuta 1972) oli suomalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Helsingissä sijaitsevat Töölön kisahalli ja Olympiaterminaali, jotka hän suunnitteli yhdessä Risto-Veikko Luukkosen kanssa. Aarre Pekkarinen
Aarre Pekkarinen syntyi muurari Eino Vilho ja Tyyne Dagmar Pekkarisen perheeseen. Hän päätyi näyttelijän uralle Hämeenlinnan teatterikerhon kautta ja suoritti vuosina 1969–1973 Tampereen yliopiston näyttelijäkurssin. Ammattiuransa hän aloitti Kotkan kaupunginteatterista 1973. Myöhemmin hän näytteli muun muassa Kuopion ja Seinäjoen kaupunginteattereissa sekä useaan otteeseen Lahden kaupunginteatterissa, josta hän jäi pois vuonna 2009. Aarne Tenhovaara
Halikossa syntynyt Tenhovaara muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1922. Hän vaikutti New Yorkissa kymmenen vuoden ajan pitäen kaupungissa omaa valokuvaamoa. Vuonna 1933 Tenhovaara palasi Suomeen ja perusti valokuvastudion Helsinkiin. Yhdysvalloissa ammentamansa opin ja uusinta mallia olevan välineistönsä avulla hän onnistui nopeasti tekemään valokuvaamostaan Helsingin merkittävimmän. 1940-luvulla "Valokuvaamo Tenhovaarassa" työskenteli useita Suomen huippukuvaajia, muun muassa lahjakkaat Salme Simanainen ja Päivi Kosonen. Aarne Sainio
Aarne Rafael Sainio (4. heinäkuuta 1893 Orivesi – 7. kesäkuuta 1968) oli suomalainen jääkärieversti ja liikennepäällikkö. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Johan Nestor Sainio ja Olga Fredrika Fagerlund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Toini Alina Winterin kanssa.