Minä vuonna Katharine Hepburn kuoli?
Katharine Hepburn
Katharine Hepburn kuoli 96-vuotiaana 29. kesäkuuta 2003 kotonaan Old Saybrookissa, Connecticutissa. Hänet on haudattu Cedar Hillin hautausmaalle Hartfordiin, Connecticutiin. Myös Broadwaylla muistettiin Hepburnin mittavaa teatteriuraa, ja Broadwayn valot himmennettiin tunniksi näyttelijän muistoksi. Katharine Hepburn
Katharine Houghton Hepburn (12. toukokuuta 1907 Hartford, Connecticut – 29. kesäkuuta 2003 Old Saybrook, Connecticut) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Häntä kutsuttiin lempinimellä "First Lady of Cinema", elokuvan ensimmäinen nainen. Hepburn oli yli 60 vuotta jatkuneella urallaan 12 kertaa Oscar-ehdokkaana (naisnäyttelijöistä vain Meryl Streep on ollut useammin) ja sai palkinnon neljä kertaa, useammin kuin kukaan toinen näyttelijä.
Helena Rubinstein
Helena Rubinstein (25. joulukuuta 1871, Krakova, Puola – 1. huhtikuuta 1965, New York, Yhdysvallat), alun perin Chaja Rubinstein, oli puolalais-amerikkalainen kosmetiikkayrittäjä. Hän perusti Helena Rubinstein -kosmetiikkayhtiön, jonka ansiosta hänestä tuli yksi maailman rikkaimmista naisista. Cate Blanchett
Kansainvälisesti hän tuli tunnetuksi roolistaan vuoden 1998 elokuvassa "Elisabet", josta hänet palkittiin BAFTAlla ja Golden Globella ja josta hän sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Hänet tunnetaan myös haltia Galadrielin roolista "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogiassa (2001–2003) ja "Hobitti"-elokuvatrilogiassa (2012–2014). Vuonna 2004 Blanchett palkittiin parhaan naissivuosan Oscar-palkinnolla Katharine Hepburnin roolistaan elokuvassa "Lentäjä". Hubert de Givenchy
Givenchyn asiakkaita olivat muun muassa Grace Kelly ja Greta Garbo. Näistä asiakassuhteista ehkä kuuluisimpana pidetään Givenchyn ja Audrey Hepburnin vuonna 1953 alkanutta yhteistyötä. Givenchy suunnitteli Hepburnin elokuvien, kuten "Kaunis Sabrina" ja "Aamiainen Tiffanylla", puvustuksen sekä suunnitteli myös lukuisia asuja, joita Hepburn käytti yksityiselämässään. Hepburnin ja muotisuunnittelija Givenchyn työsuhde kesti neljänkymmenen vuoden ajan. Hepburn oli myös Givenchyn ensimmäisen parfyymin, "L’Interdit", mannekiinina vuonna 1957. Mitfordin sisarukset
Nancy Mitford (28. marraskuuta 1904 – 30. kesäkuuta 1973) avioitui Peter Roddin kanssa 1933. Liitto ei ollut onnistunut, sillä mies oli uskoton ja karttoi työntekoa; velkojat tulivat tutuiksi. Joutuessaan kantamaan vastuun avioparin taloudesta myös Nancy sortui uskottomuuteen. Pari muutti erilleen 1939, mutta he erosivat vasta 1958. Kirjailija Evelyn Waugh oli Nancyn läheinen ystävä. Nancylla oli pitkä suhde ranskalaisen poliitikon, Gaston Palewskin kanssa, ja hän myös asui Ranskassa suurimman osan aikuisuuttaan. Suhde Palewskiin ei kuitenkaan ollut yhtä kiihkeä molemmin puolin, ja Palewski avioitui toisen naisen kanssa. Nancy kirjoitti menestyneitä teoksia, joiden päähenkilöillä oli usein esikuvansa hänen lähipiirissään. Hän on tunnettu myös joidenkin historiallisten henkilöiden, kuten aurinkokuningas Ludvig XIV:n, Voltairen ja madame de Pompadourin elämäkertojen kirjoittajana. Hän julkaisi vuonna 1935 teoksen, joka teki pilaa fasismista. Tämä johti Nancyn ja Dianan välien jäähtymiseen ja välirikkoon Unityn kanssa. Nancy ja Diana lähenivät jälleen vasta 1940-luvun puolivälissä. Nancy sairastui Hodgkinin tautiin ja kuoli 1973 Versaillesissa. Audrey Hepburn
American Film Institute nimesi Audrey Hepburnin vuonna 1999 vuosisadan kolmanneksi merkittävimmäksi naisnäyttelijäksi Katharine Hepburnin (jolle hän ei ollut sukua) ja Bette Davisin jälkeen. Häntä pidetään myös yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä tyyli-ikoneista. Audrey Hepburnin elämästä on tehty minitelevisiosarja "The Audrey Hepburn Story", jonka pääosassa esiintyi Jennifer Love Hewitt. Hepburn on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle. Audrey Hepburn
Hepburnin uran menestyksekkäintä aikaa oli 1960-luvun alkupuoli, jolloin tulivat ensi-iltaansa "Aamiainen Tiffanylla" ("Breakfast at Tiffany's", 1961) ja "My Fair Lady" 1964. Nämä kaksi elokuvaa vain vahvistivat Hepburnin asemaa yhtenä aikansa suurimmista tyyli-ikoneista. Audrey Hepburn ei laulanut itse "My Fair Ladyn" roolihahmonsa Eliza Doolittlen esittämiä lauluja, vaan laulut esitti Marni Nixon. Vuoden 1967 jälkeen Hepburn esiintyi elokuvissa vain harvakseltaan. Hänen viimeiseksi roolityökseen jäi sivurooli Steven Spielbergin ohjaamassa elokuvassa "Always – ikuisesti" 1989. Kathryn Hulme
Suuri yleisö muistaa Kathryn Hulmen ehkä parhaiten hänen romaanistaan "Nunnan tarina" (), joka lienee kuuluisimpia nunnista kertovia romaaneja. Vuonna 1959 romaanista tehtiin Fred Zinnemannin ohjaamana samanniminen Hollywood-elokuvaversio. Elokuvan päärooleja esittivät Audrey Hepburn ja Peter Finch; Hulme sekä hänen elämänkumppaninsa olivat mukana elokuvanteossa teknisinä asiantuntijoina. Romaani pohjautuu Hulmen elämänkumppanin Habetsin kokemuksiin sairaanhoitotyötä harjoittaneessa sisarkunnassa, ja tätä ”perustuu tositapahtumiin” -iskulausetta on käytetty hyödyksi teoksen markkinoinnissa. Hulmen romaanissa biografisuus on muun muassa päähenkilön uudelleen nimeämisen kautta niin häivytettyä, että se on täysin mahdollista lukea myös fiktiivisenä tekstinä ilman kysymystä historiallisesta autenttisuudesta. Habets ja Hulme tutustuivat Audrey Hepburniin tämän valmistellessa rooliaan. Elokuvan ja sen pohjana olevan kirjan taustoja sekä Hulmen, Hubartin ja Hepburnin keskinäisiä suhteita on käsitelty radio-ohjelmassa "The Belgian Nurse", joka esitettiin ensi kertaa BBC:n Radio Four -kanavalla 13. tammikuuta 2007. Susan Atkins
Susan Denise Atkins (7. toukokuuta 1948 – 24. syyskuuta 2009) oli Charles Mansonin ”Perheen” entinen jäsen. Hänet tuomittiin kuolemaan murhasta, mutta rangaistus muutettiin elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi, koska Kalifornian korkein oikeus otti kuolemanrangaistuksen väliaikaisesti pois käytöstä ennen tuomion täytäntöönpanoa. Mansonin "Perhe" murhasi kesällä 1969 kaikkiaan yhdeksän ihmistä, joista ehkä tunnetuin oli Roman Polańskin silloinen vaimo, näyttelijä Sharon Tate. Atkins myönsi puukottaneensa Taten kuoliaaksi, mutta myöhemmin Charles "Tex" Watson tunnusti tehneensä varsinaisen surmatyön Atkinsin pitäessä Tatea aloillaan. Atkins myös kirjoitti uhrien verellä surmapaikan seinään sanan "Pig". Atkins pysyi vangittuna Kaliforniassa 1. lokakuuta 1969 alkaen, ja hänen pyyntönsä päästä ehdonalaiseen hylättiin 17 kertaa. Jeanne Hébuterne
Kun ystävät eivät kuulleet Modiglianista useaan päivään, he menivät käymään miehen kotona. Modigliani makasi houreisena vuoteessa vaimostaan kiinni pidellen. Tässä vaiheessa Hébuterne oli lähes viimeisillään raskaana. Paikalle kutsuttu lääkäri ei voinut tehdä juuri mitään Modiglianin hyväksi, sillä taiteilija kärsi keskushermoston tuberkuloosista. Modigliani ei enää tullut tajuihinsa ja kuoli 24. tammikuuta 1920. Marlene Dietrich
Marlene Dietrich (oik. Marie Magdalene Sieber o.s. Dietrich von Losch; 27. joulukuuta 1901 Schöneberg (nyk. osa Berliiniä), Saksa – 6. toukokuuta 1992 Pariisi, Ranska) oli saksalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, jonka tavaramerkki oli matala ja tunnelmallinen ääni. William Wyler
1950- ja 1960-luvuilla Wyler ohjasi vielä muutamia merkkiteoksia. "Loma Roomassa" (1954) esitteli Audrey Hepburnin suurelle yleisölle ja toi Hepburnille ensimmäisen Oscar-palkinnon. "Ben-Hur" (1959), hollywoodilaisen suurelokuvan klassikko, toi Wylerille kolmannen ohjaaja-Oscarin. Ben-Hur sai yhteensä yksitoista Oscaria. Audrey Hepburn
Hepburn oli avioliitossa kahdesti: yhdysvaltalaisen näyttelijän Mel Ferrerin (1954–1968) ja italialaisen psykiatrin Andrea Dottin (1969–1982) kanssa. Hänellä oli kaksi poikaa, Sean (s. 1960) Mel Ferrerin kanssa ja Luca (s. 1970) Andrea Dottin kanssa. Lisäksi Hepburnilla oli elämänsä aikana useita keskenmenoon päättyneitä raskauksia. Hän kärsi ajoittain myös masennuksesta. Charles Chaplin
Chaplin on elokuvahistoriallisesti tärkeä henkilö myös vaikutuksestaan Hollywoodin ja elokuva-alan muotoutumiseen. Häntä pidetään yhtenä independent-elokuvan uranuurtajista, sillä hän tuotti elokuvansa itsenäisesti ja oli vuonna 1919 mukana perustamassa ensimmäistä independent-elokuvayhtiötä United Artistsia ja vuonna 1941 Society of Independent Motion Picture Producersia (SIMMP). SIMMP auttoi Hollywoodin studiosysteemistä pois pyrkiviä elokuvantekijöitä ja painosti menestyksekkäästi Yhdysvaltain oikeusministeriötä puuttumaan studioiden ylivaltaan. Osin sen ansiosta, osin studioiden oman toiminnan ja markkinoiden vuoksi Yhdysvaltain elokuvastudiojärjestelmä romahti 1960-luvun alusta lähtien. 
Chaplinilla oli osansa myös nykyaikaisen julkisuuskulttuurin ja elokuvatähtikultin syntymiseen. Hän oli Mary Pickfordin ohella ensimmäisiä elokuvanäyttelijöitä, jotka nousivat ennenkuulumattomaan julkisuuteen. Hän oli myös ensimmäisiä todella huomattavia palkkioita näyttelemisestä ansainneita elokuvatähtiä. Yhdysvaltain elokuvainstituutti valitsi 1999 hänet historian kymmenenneksi suurimmaksi mieselokuvatähdeksi, ja hänelle myönnettiin 1972 tähti Hollywoodin Walk of Famelle osoitteeseen 6751 Hollywood Blvd. Chaplinin kunniaksi on myös pystytetty patsaita ympäri maailman, joista kuuluisin lienee Leicester Squarella Lontoossa sijaitseva taiteilija John Doubledayn tekemä näköispatsas. Richard Attenborough on ohjannut Chaplinin perikunnan luvalla tämän elämäkertaan perustuvan elokuvan "Chaplin" (1992), jossa Chaplinia näyttelee roolityöstään Oscar-ehdokkaaksi valittu Robert Downey Jr. ja sivuroolissa Chaplinin äitiä tämän tytär Geraldine Chaplin.
Yhdysvaltalaisen Film Society of Lincoln Centerin arvostettu vuosittainen elokuvanäyttelijöille myönnettävä palkinto on nimetty Chaplinin mukaan, joka oli myös palkinnon ensimmäinen vastaanottaja vuonna 1972. Myös British Academy of Film and Television Arts (BAFTA) on nimennyt Los Angelesissa vuodesta 2010 lähtien koomikoille jaetun palkintonsa Chaplinin mukaan. Hänelle on myös omistettu elokuvajuhla, Charlie Chaplin Comedy Film Festival. Se järjestetään vuosittain Irlannissa Watervillessä, jossa Chaplin lomaili usein perheineen. Mary Norton
Kathleen Mary Norton (o.s. Pearson; 10. joulukuuta 1903 Lontoo – 29. elokuuta 1992 Bideford, Devon) oli englantilainen lastenkirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten "Kätkijät"-romaanien sarjasta. Myös elokuva "Hokkus pokkus taikaluudalla" perustuu hänen romaaniinsa. Charlotte Brontë
Charlotte Brontë (21. huhtikuuta 1816 Thornton, Yorkshire – 31. maaliskuuta 1855 Haworth, Yorkshire) oli englantilainen kirjailija ja runoilija. Hän oli yksi niin kutsutuista Brontën kirjailijasisarista, ja hänen sisariaan olivat Emily ja Anne Brontë. Brontë julkaisi ensimmäisen ja kenties tunnetuimman romaaninsa "Kotiopettajattaren romaani" vuonna 1847. Teos oli sekä myynti- ja arvostelumenestys. Hän kirjoitti yhteensä neljä romaania ja julkaisi lisäksi sisariensa kanssa yhteisen runokirjan "Poems" vuonna 1846. Brontë kuoli kotonaan vuonna 1855 raskautensa aikana. Dorothy McGuire
Dorothy Hackett McGuire (14. kesäkuuta 1916 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat – 13. syyskuuta 2001 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär. Cathleen Nesbitt
Nesbitt kuoli 93-vuotiaana. Elisabeth Kübler-Ross
Elisabeth Kübler-Ross (8. heinäkuuta 1926 – 24. elokuuta 2004) oli sveitsiläissyntyinen psykiatri. Hän julkaisi kirjan "On Death and Dying" (1969), jossa hän esitteli kuoleman kohtaamisen tuottaman suruprosessin viisi vaihetta: kieltämisen, vihan, "kaupankäynnin", masennuksen ja hyväksymisen. Hänet on kelpuutettu National Women's Hall of Fameen. Karen Wetterhahn
Karen Wetterhahn (16. lokakuuta 1948 Plattsburgh, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 1997 Lyme, New Hampshire, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kemisti ja professori, joka tutki erityisesti myrkyllisten metallien vaikutusta terveyteen ja joka johti Dartmouth Collegessa projektia, jonka tarkoituksena oli innostaa naisopiskelijoita luonnontieteen pariin. Wetterhahn kuoli elohopeamyrkytykseen vuonna 1997 saatuaan yli puoli vuotta aiemmin laboratoriossa pari tippaa dimetyylielohopeaa käsineelleen. Kuoleman jälkeen tiedelaitokset tiukensivat myrkyllisten aineiden käsittelyä koskevia määräyksiä. Roberta Collins
Roberta Collins (17. marraskuuta 1944 – 16. elokuuta 2008) oli televisio- ja elokuvanäyttelijä, joka tunnettiin viehättävästä ulkonäöstään, vaaleista, kiharista hiuksista ja yhdennäköisyydestään Marilyn Monroen kanssa. Hänen roolejaan olivat muun muassa prostituoitu Clara Tobe Hooperin elokuvassa "Eaten Alive" ja Matilda the Hun sci-fi-komediassa "Kalmanralli 2000" ("Death Race 2000"). Joseph Goebbels
21. huhtikuuta Goebbels puhui viimeisen kerran Saksan kansalle, ennen kaikkea berliiniläisille, radiossa. Hän vakuutti pysyvänsä kaupungissa yhdessä perheensä kanssa ja puolustavansa sitä viimeiseen asti ”mongolilaumoja ja bolševistista vihollista vastaan”. 29. huhtikuuta 1945 Goebbels toimi Hitlerin avioliiton toisena todistajana, kun Hitler solmi avioliiton pitkäaikaisen rakastajattarensa Eva Braunin kanssa. Seuraavana yönä Goebbels todisti oikeaksi Hitlerin testamentin, jossa tämä määräsi Goebbelsin seuraajakseen valtakunnankansleriksi. Testamentissaan Hitler osoittaa tietävänsä Goebbelsin aikomuksen kuolla Berliinissä, mutta hän vaatii Goebbelsia ”unohtamaan itsensä” ja uhraamaan elämänsä Saksan kansan palvelemiseen siinä asemassa, johon tämä parhaiten sopi. Goebbels ei kuitenkaan ollut enää taivuteltavissa. Kello 5.30 hän saneli Hitlerin testamenttiin ”lisäyksen”, jossa hän kertoi olevansa ensimmäistä kertaa pakotettu kieltäytymään kategorisesti Johtajan käskyn tottelemisesta. Hän vakuutti lopullisen päätöksensä olevan, että hänen elämänsä päättyy Berliinissä, ja että hänen vaimonsa seuraisi häntä kuolemaan. Karen Black
Karen Blanche Black (o.s. Ziegler; 1. heinäkuuta 1939 Park Ridge, Illinois, Yhdysvallat – 8. elokuuta 2013 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Easy Rider – matkalla" (1968), "Rajut kuviot" (1970), "The Great Gatsby" (1974), "Heinäsirkat" (1975), "Nashville" (1975), "Perintö" (1976), "Suljettu ovi" (1976), "Dogtown" (1996), "Fallen Arches" (1998) ja "Firecracker" (2005).
Black oli naimisissa neljä kertaa: Charles Blackin, Robert Burtonin, L.M Kit Carsonin ja Stephen Eckelberryn kanssa. Hänellä oli kaksi lasta, yksi biologinen poika ja adoptoitu tytär. Hepburn-järjestelmä
Hepburn, Hebon-shiki, on romanisaatiojärjestelmä. Se on nimetty James Curtis Hepburnin mukaan, joka käytti sitä 1887 julkaistussa japani–englanti-sanakirjassaan kuvaamaan japanin kielen äänteitä latinalaisilla aakkosilla. Hepburnistä on olemassa kolme versiota: perinteinen, uudistettu ja muunnettu. Näistä perinteinen ja uudistettu ovat yleisimmin käytössä olevat japanin kielen romanisaatiomenetelmät. Katharine Hepburn
Hepburn esiintyi ensimmäisen kerran televisioelokuvassa vuonna 1976 yhdessä Laurence Olivierin kanssa. Elokuvan nimi oli "Rakkautta raunioilla" (Love Among the Ruins) ja Hepburn sai siitä Emmy-palkinnon. Audrey Hepburn
Audrey Hepburn (synt. Audrey Kathleen Ruston, ) oli englantilais-hollantilainen näyttelijätär ja malli. Hepburn tunnettiin hillittynä ja hienostuneena esiintyjänä; hänestä tuli maailman johtavia tyyli-ikoneja. Hepburn näytteli valkokankaalla sekä komedioissa että draamoissa. Hänet tunnettiin elokuviensa lisäksi sirosta ruumiinrakenteestaan sekä kaurismaisista, tummista silmistään. Edith Head
Edith Head oli uransa aikana lukuisten kuuluisien naisnäyttelijöiden puvustajana, muun muassa Grace Kellyn Alfred Hitchcockin ohjaamiin elokuviin "Takaikkuna" ja "Varkaitten paratiisi", Audrey Hepburnin puvustajana elokuvassa "Loma Roomassa" ja Elizabeth Taylorin puvustajana elokuvassa "Paikka auringossa". Edith Head on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Steve Martin ja Carl Reiner omistivat elokuvansa "Kuollut mies ei palttoota kaipaa" (1982) juuri ennen elokuvan valmistumista kuolleen Edith Headin muistolle. Charles Chaplin
Poliittisen tilanteen muututtua 1960- ja 1970-luvuilla Chaplinin maine alkoi kuitenkin kohentua ja hänelle myönnettiin urastaan erilaisia tunnustuksia, kuten Oxfordin yliopiston kunniatohtorius ja Cannesin elokuvajuhlien elämäntyöpalkinto. Hän varusti suurimman osan pitkistä elokuvistaan uusilla sävellyksillä ja sai myös 1940- ja 1950-luvun elokuvansa elokuvateattereihin Yhdysvalloissa. Esitykset saivat paljon myönteistä palautetta ja kiinnittivät uuden sukupolven huomion Chapliniin elokuvantekijänä. Chaplin julkaisi muistelmansa "Oma elämäkertani" vuonna 1964. Elämäkerta ei ollut arvostelumenestys mutta myi hyvin, ja se käännettiin useille kielille.
Chaplinin viimeiseksi elokuvaksi jäi Universalin tuottama värielokuva "Hongkongin kreivitär" (1967), jonka pääosissa olivat Marlon Brando ja Sophia Loren. Kriitikot pitivät elokuvaa vanhanaikaisena, ja se menestyi myös taloudellisesti huonosti, tosin sen tunnuslaulusta, Petula Clarkin esittämästä kappaleesta ”This Is My Song” tuli kaupallinen menestys. Katharine Hepburn
Hepburn oli uskonnoltaan ateisti. Vincente Minnelli
Hän ohjasi vielä muutaman musikaalielokuvan ennen ensimmäistä vakavaa jännityselokuvaansa, "Salattuja tunteita". Elokuvan film noir-kuvasto teki vaikutuksen, ja Katharine Hepburn nähtiin pääosassa yhdessä Robert Taylorin ja Robert Mitchumin kanssa. Mitchum ja Hepburn eivät kuitenkaan tulleet toimeen toistensa kanssa, ja Minnelli kertoi omaelämäkerrassaan, että Mitchum tunsi roolinsa epämukavaksi. Myös "Rouva Bovery" (1949) oli draamaelokuva, joka sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta lavastuksesta mustavalkoelokuvaan. Barbara Hepworth
Jocelyn Barbara Hepworth, DBE (10. tammikuuta 1903 Wakefield, West Yorkshire – 20. toukokuuta 1975 ) oli brittiläinen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän oli Henry Mooren aikalainen ja ystävä. Viattomuuden kukka (1958)
Viattomuuden kukka on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1958. Se perustuu samaan Zoë Akinsin näytelmään kuin vuoden 1933 "Viattomuuden kukka", josta Katharine Hepburn sai Oscarin. Nyt Susan Strasberg esittää Eva Lovelacea, pikkukaupungin amatöörinäyttelijää, joka tulee New Yorkiin päästäkseen teatterimaailmaan. Hän tutustuu teatterituottajaan (Henry Fonda) ja näytelmäkirjailijaan (Christopher Plummer), jotka ovat molemmat hiukan ihastuneita Evaan. Niinpä Eva pääsee näyttämään taitojaan oikukkaan tähtinäyttelijättären sijaisena. Howard Zinn
Howard Zinn (24. elokuuta 1922 New York, Yhdysvallat – 27. tammikuuta 2010 Santa Monica, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen historioitsija, historian professori, yhteiskuntatieteiden professori, ihmisoikeusaktivisti, yhteiskuntakriitikko ja näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on bestseller "A People's History of the United States". Howard Zinn oli tunnettu yhteiskunnallinen keskustelija ja sodanvastustaja Yhdysvalloissa. Hän piti luentoja ja viimeksi hän oli otsikoissa vastustaessaan Irakin sotaa. Zinn kuoli 87-vuotiaana sydäninfarktiin. Anthony Bourdain
Anthony Michael Bourdain (25. kesäkuuta 1956 New York City, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 2018 Kaysersberg-Vignoble, Haut-Rhin, Alsace, Ranska) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kokki. Hän tuli tunnetuksi kirjoitettuaan kirjan "Kitchen Confidential: mestarikokin tunnustuksia", joka julkaistiin vuonna 2000. Bourdain oli myös Travel Channel -kanavalla esitettävän ruoka- ja matkustusohjelman "Anthony Bourdain maailmalla" juontaja. Kathy Bates
Vuonna 1995 Bates näytteli nimiroolin elokuvassa "Dolores Claiborne", joka myös perustuu Stephen Kingin romaaniin. Bates sai elokuvasta myönteiset arvostelut. Myöhemmin Bates kertoi elokuvaroolin olevan yksi hänen henkilökohtaisista suosikeistaan. Bates tulkitsi Margaret ”Molly” Brownia vuonna 1997 ilmestyneessä draamaelokuvassa "Titanic", jonka ohjasi James Cameron. "Titanic" perustuu vuonna 1912 tapahtuneeseen Titanicin merionnettomuuteen. "Titanicista" tuli suuri arvostelu- että yleisömenestys, ja pitikin hallussaan ennätyksellistä 2,1 miljardin dollarin lipputuloja kahdentoista vuoden ajan.
Bates näytteli teräväkielistä Libby Holden -nimistä poliittista neuvonantajaa draamaelokuvassa "Päävärit", joka sai ensi-iltansa vuonna 1998. Elokuva ei ollut taloudellinen menestys, mutta Bates sai roolisuorituksestaan muun muassa parhaan naissivuosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet. Kolmannen Oscar-ehdokkuutensa Bates sai roolisuorituksestaan elokuvassa "About Schmidt", joka tuli ensi-iltaan vuonna 2002. Batesin vastanäyttelijänä oli Jack Nicholson, joka sai myös roolistaan Oscar-ehdokkuuden. "About Schmidt" oli suuri arvostelu- että yleisömenestys. Whitney Houston
Whitney Houston löydettiin kuolleena kylpyammeesta hotellihuoneessaan Beverly Hillsissä Kaliforniassa 11. helmikuuta 2012. Houston oli kuollessaan 48-vuotias. Kuolinsyyksi varmistui hukkuminen, joka johtui kokaiinin aiheuttamasta sydänkohtauksesta. Ennen kuolemaansa Houston oli myös nauttinut suuren määrän rauhoittavia lääkkeitä, kuten Xanaxia ja Valiumia, sekä alkoholia. Hän kärsi myös sydänsairaudesta ja hänen maksansa oli huonossa kunnossa vuosia kestäneen alkoholismin takia. Raul Hilberg
Raul Hilberg (2. kesäkuuta 1926 – 4. elokuuta 2007, Williston, Vermont, Yhdysvallat) oli yksi tunnetuimmista ja arvostetuimmista holokaustiin perehtyneistä tutkijoista. Hänen kolmiosainen, yli 1200-sivuinen pääteoksensa oli vuonna 1961 ilmestynyt The Destruction of the European Jews. Hillberg kuoli keuhkosyöpään 81-vuotiaana. Ludwig van Beethovenin elämäkerta
24. maaliskuuta 1827 Beethoven vaipui koomaan ja kuoli kaksi päivää myöhemmin. Kerrotaan, että ulkona riehuneen lumimyrskyn keskellä välähti yhtäkkiä salama ja kuului voimakasta jyrinää. Tällöin Beethoven avasi silmänsä, kohotti nyrkkiin puristetun oikean kätensä, laski sen jälleen vuoteelle ja menehtyi pian sen jälkeen. Tällaiset romanttiset tarinat säveltäjän kuolemasta olivat tyypillisiä 1800-luvulla, jolloin luovien ihmisten koko elämän ja vielä kuolemankin nähtiin heijastelevan epätavallisuutta ja neroutta. Beethovenin kuolinaamuna hänen vaatekaappinsa salalokerosta löytyivät Heiligenstadtin testamentti, kirje Kuolemattomalle rakastetulle ja useita naisten muotokuvia. Testamentissaan hän määräsi Karlin ainoaksi perillisekseen. Beethovenin viimeiset kirjoittamat rivit, joissa hän nimitti Karlia serkukseen, kuuluivat seuraavasti: Tädin kanssa maailmalla
"Tädin kanssa maailmalla" kertoo viisikymppisestä pankkivirkailija Henry Pullingista (Alec McCowen), joka tapaa kauan sitten kadonneen Augusta-tätinsä (Maggie Smith). Henryn tavanomainen normaali elämä pankin ja oman puutarhansa välillä loppuu, kun hän lähtee räväkän tätinsä mukaan seikkailuihin ympäri maailmaa. Augusta on matkalla pelastamaan elämänsä rakkautta rikollisliigan hampaista.
Ohjaaja George Cukor alun perin antoi Katharine Hepburnille kopion Graham Greenen romaanista ja kertoi hänelle, että hän haluaisi hänet elokuvaan Augustan rooliin. Hepburn ei aluksi ollut tyytyväinen ensimmäiseen käsikirjoitukseen, mutta luettuaan sen vielä monta kertaa, hän hyväksyi tekemään elokuvan. Loppujen lopuksi Hepburn ei ollutkaan tyytyväinen lopulliseen käsikirjoitukseen ja Jay Presson Allen lopulta ehdotti, että Hepburn itse uudelleenkirjoittaisi käsikirjoituksen. Työskenneltyään kuukausia käsikirjoituksen parissa, Hepburn toimitti sen Metro-Goldwyn-Mayerille, mutta studiopäällikön James T. Aubreyn mielestä käsikirjoituksesta puuttui alkuperäisen romaanin charmi. Lisäksi Aubrey halusi Augustan näkyvän takaumissa nuorempana naisena, ja Aubreyn mielestä Hepburn olisi liian vanha tekemään siitä vakuuttavan. Hepburn hylkäsi elokuvahankkeen, koska studio ei pitänyt hänen muutoksistaan käsikirjoituksessa. Dorothy Coburn
Coburn oli naimisissa kaksi kertaa, ja menehtyi keuhkoahtaumatautiin vuonna 1978. Rainer Werner Fassbinder
Fassbinderin viimeiseksi elokuvaksi jäi "Querelle" (1982), Jean Genet'n romaaniin perustunut homoseksuaalisuuden manifesti. Jo vuosia kokaiinilla ja unilääkkeillä itseään päihdyttänyt Fassbinder kuoli kesällä 1982, todennäköisenä syynä lääkkeiden ja huumausaineiden väärinkäyttö. Työnarkomania kulki käsi kädessä huumeriippuvuuden kanssa ja verotti Fassbinderin terveyttä. Tiiviistä työtahdistaan tunnettu Fassbinder sanoi ehtivänsä levätä, kun on kuollut. Hän uurastikin loppuun saakka. Ennen kuolemaansa Fassbinder työsti käsikirjoitusta Rosa Luxemburgista kertovaan elokuvaan, jonka pääosaan Jane Fonda oli jo lupautunut. Veren tahrima käsikirjoitus löytyi ohjaajan ruumiin vierestä. Charles Coburn
Charles Douville Coburn (19. kesäkuuta 1877 Savannah, Georgia – 30. elokuuta 1961 New York, New York) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Elokuvissa hän oli tavallisesti sivurooleissa. Sivurooli kuitenkin toi hänelle parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon elokuvasta "Poikamiesansa". Hän oli palkintoehdokkaana myös elokuvista "Salainen Higgins" ja "Vihreät vuodet". Bette Davis
Davis oli 1930- ja 1940-luvuilla Greta Garbon, Jean Harlowin, Joan Crawfordin ja Katharine Hepburnin ohella Hollywoodin kirkkain naistähti. Siltä ajalta ovat peräisin muun muassa elokuvat "Synkkä voitto" ("Dark Victory", 1939), "Nainen naista vastaan" ("The Old Maid", 1939) ja "Uusien tähtien alla" ("Now, Voyager", 1942). Elokuvan "Kaikki Eevasta" ("All About Eve", 1950) Margo Channing on kuitenkin hänen kuuluisin roolityönsä. Toinen kuuluisa elokuva on "Mitä tapahtuikaan Baby Janelle?" ("What Ever Happened to Baby Jane?", 1962), jossa hänen vastanäyttelijänään oli hänen kilpakumppaninaan pidetty Joan Crawford. Elokuvasta alkoi Bette Davisin muutaman vuoden ura kauhuelokuvissa. Katherine Anne Porter
Katherine Anne Porter (15. toukokuuta 1890 Indian Creek, Texas, Yhdysvallat – 18. syyskuuta 1980 Silver Spring, Maryland, Yhdysvallat) oli Pulitzer-palkittu yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja, esseisti, novellisti ja poliittinen aktivisti. Hänen teoksensa "Narrilaiva" vuodelta 1962 oli ilmestymisvuonnaan myyntilistan kärjessä Yhdysvalloissa, mutta vielä enemmän kiitosta kriitikoilta hän on saanut novelleistaan. Teoksissaan hän käsittelee synkkiä aiheita, kuten petosta, kuolemaa ja ihmisen pahuuden alkulähdettä. Porteria on kunnioitettu 1990 Texasissa, jossa hänen kotiseutunsa Brown County on saanut Recorded Texas Historic Landmarkin numeron 2905. Audrey Hepburn
Audrey Hepburn oli myös monien suomalaisten teinityttöjen idoli 1950-luvulla, ja hänen Suomessa osakseen saamaa ihailua kuvasti se, että elokuvalehti Uutisaitta järjesti alkuvuodesta 1955 kilpailun sellaisen tytön löytämiseksi, joka läheisimmin muistutti Hepburnia. Kilpailun raatiin kuuluivat muiden muassa pääkonsuli Arvo Himberg ja elokuva-alan vaikuttaja, kauppaneuvos Risto Orko. Kilpailuun ilmoitettiin 321 tyttöä, joista viisi valittiin loppukilpailuun. ”Suomen Audrey Hepburniksi” valittiin 17-vuotias helsinkiläinen opiskelija Riitta Ylätalo, joka sai palkinnokseen urheiluturkin, edestakaisen lentomatkan Tukholmaan ja rahaa. Samoina vuosina etsittiin innokkaasti myös muiden muassa Bob Hopen, Doris Dayn ja Rita Hayworthin suomalaisia vastineita. Hellboy Animated: Blood and Iron
Vuonna 1939 nuori professori Bruttenholm tuhosi naisvampyyrin Erzsebet Ondrushkon, joka vuodatti viattomien nuorten naisten verta pysyäkseen nuorena. Nykypäivänä New Yorkissa Erzsebet Ondrushko herää uudelleen henkiin. Tämä saa iäkkään professori Broomin kiinnostumaan aiheesta ja matkaa tutkimaan asiaa yhdessä BPRD agenttien, Hellboyn, Liz Shermanin ja Abe Sapienin kanssa. Aluksi he ovat enemmän huolissaan Welfaresta, kuin minkään vampyyrin paluusta, mutta heidän mielensä muuttuvat, kun he kohtaavat aaveita, noitia ja jättiläis ihmissuden, sekä ite Erzsebet Ondrushkon. Hellboy päätyy tappelemaan noitien kuningatarta Hecatea vastaan, joka haluaa Hellboyn hyväksyvän todellisen kohtalonsa, jonka seurauksesta koituisi maailmanloppu. Saul Chaplin
Saul Chaplin (19. helmikuuta 1912 New York – 15. marraskuuta 1997 Los Angeles), oik. Saul Kaplan, oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi elokuvamusiikillaan ja voitti kolme Oscar-palkintoa sekä Grammyn. Hän teki yhteistyötä muun muassa sanoittaja Sammy Cahnin kanssa. Tunnetuimpiin Chaplinin kappaleisiin kuuluvat ”Bei Mir Bist Du Schoen”, ”Rhythm Is Our Business”, ”The Anniversary Song” ja ”Please Be Kind”. Karin Boye
Karin Boye kuoli unipillereiden yliannostukseen lähdettyään kotoaan 23. huhtikuuta 1941. Göteborgin maakunta-arkiston asiakirjojen mukaan Boyen ruumis löydettiin suuren kiven luota, kukkulan päältä, Alingsåsista pohjoiseen. Boye oli Alingsåsissa auttamassa syöpäsairasta ystävätärtään Anita Nathorstia (1894-1941). Lähettämiensä kirjeiden ja jälkikäteen ystäviltään saatujen lausuntojen perusteella Boye alkoi viimeisten kuukausiensa aikana vaikuttaa henkisesti yhä ahdistuneemmalta ja epävakaammalta.. Kivi, jonka luota Karin Boye löydettiin, on nykyään muistokivi. Paikalle löytää esimerkiksi Alingsåsin turistikartan avulla. Kaunis Sabrina
Kaunis Sabrina ("Sabrina") on Billy Wilderin vuonna 1954 ohjaama romanttinen komedia, jonka pääosissa näyttelevät Audrey Hepburn, Humphrey Bogart ja William Holden. Elokuva on voittanut yhden Oscarin puvustuksesta. Kate Spade
Kate Spade, oik. Kate Valentine, alk. Katherine Noel Brosnahan (24. joulukuuta 1962 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat – 5. kesäkuuta 2018 New York, New Yorkin osavaltio, Yhdysvallat), oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hänen tunnetuimpia tuotteitaan ovat käsilaukut. Kate Spade -merkille suunniteltiin myös vaatteita, koruja ja tuoksuja. Spade myi miehensä Andy Spaden kanssa osuutensa yrityksestä 2000-luvulla. Audrey Hepburn
Audrey Kathleen Ruston syntyi Ixellesissa Brysselin esikaupunkialueella itävaltalais-englantilaisen pankkiirin Joseph Victor Anthony Rustonin (1889–1980) ja tämän toisen vaimon, hollantilaisen paronittaren Ella Van Heemstran perheeseen. Van Heemstran isä oli Alankomaiden Guyanan entinen kuvernööri. Hepburnilla oli kaksi vanhempaa velipuolta äitinsä edellisestä avioliitosta. Audrey vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Alankomaissa Huis Doornin kartanossa Doornin kaupungissa. Samassa kartanossa asui myös maanpakolaisena Saksan viimeinen keisari Vilhelm II. Kitty Foyle
Katharine Hepburnille oli tarjottu tuotannon alkuvaiheessa nimiroolia, mutta hän kieltäytyi. Tuotantoyhtiö RKO olisi halunnut alun perin William Wylerin ohjaamaan elokuvan, mutta ohjaajaksi tuli Sam Wood. Tolochenaz
Tolochenaz on kunta Sveitsissä, ranskankielisessä Vaud’n kantonissa, Genevenjärven pohjoisrannalla, pari kilometriä Morgesin kaupungista länteen. Kunnan pinta-ala on 1,59 km², ja väkiluku oli vuoden 2015 lopussa 1 859.
Paikkakunnan kuuluisin asukas lienee ollut Audrey Hepburn, joka asui siellä vuodesta 1963 aina kuolemaansa vuoteen 1993 asti. Audrey Hepburn on myös haudattu sinne. Katherine Megan McArthur
Katherine Megan McArthur (s. 30. elokuuta 1971 Honolulu, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen meritieteilijä ja NASAn astronautti. Hän osallistui 11.–24. toukokuuta 2009 tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolle STS-125 "Atlantis", Hubble-avaruusteleskoopin viimeiselle huoltolennolle. Hänet tunnetaan viimeisenä Hubblea koskettaneena henkilönä sukkulan Hubblea pitelevän robottikäsivarren ohjaajana. McArthur valittiin NASAn astronauttikoulutukseen heinäkuussa 2000,minkä hän aloitti elokuussa 2000. Hän on sukkulalentonsa lisäksi työskennellyt muun muassa kansainvälisen ISS-avaruusaseman ja lennonjohdon sekä sukkulalennon STS-116 yhteyshenkilönä (CAPCOM). Hän on naimisissa astronauttikollega Robert Behnkenin kanssa. Scarlett O’Hara
Vuonna 1939 ensi-iltansa saanut "Tuulen viemää" -elokuva nousi heti suureen suosioon, ja on yhä nykypäivänä usein pidetty yhtenä maailman parhaista elokuvista. Rhettin rooliin valittiin yksimielisellä päätöksellä Clark Gable, mutta sopivan Scarlettin löytäminen ei ollut yhtä yksinkertaista. Ehdolla oli monia ajan suosituimpia näyttelijättäriä, kuten Bette Davis, Katharine Hepburn ja Clara Bow. Maailman parhaaksi naisnäyttelijäksi valittu Katharine Hepburn oli jopa sanonut elokuvan ohjaajalle David O. Selznickille ”Minä olen Scarlett! Rooli on käytännössä kirjoitettu minulle!” Tähän Selznick oli vastannut suorasti ”En pysty kuvittelemaan Rhett Butleria jahtaamassa sinua kymmentä vuott.” Lopulta rooliin valittiinkin nuori englantilainen näyttelijä Vivien Leigh, joka oli lähes tuntematon Yhdysvalloissa. Aluksi yleisö protestoi roolin olevan liian amerikkalainen englantilaiselle, mutta lopulta Leigh voitti roolistaan Oscar-palkinnon. Westwood Village Memorial Park
Westwood Village Memorial Park on pienehkö yleinen hautausmaa. Siellä on monen viihdemaailman suuren tähden viimeinen leposija, mutta sinne on haudattu paljon tavallisiakin ihmisiä. Vaikka hautausmaa on yli sata vuotta vanha, sinne oli haudattu vain tavallisia ihmisiä aina vuoteen 1962 saakka. Marilyn Monroe kuoli vuonna 1962 ja hän oli ensimmäinen suuren luokan tähti, joka haudattiin Westwoodiin. Monroen entinen aviomies Joe DiMaggio vastasi Monroen hautajaisjärjestelyistä; hän valitsi hautausmaan, koska Monroen äidin ystävä Grace Goddard (o.s. McKee, 1895–1953) ja Goddardin täti Ana Lower (1880–1948) oli haudattu sinne. Molemmat naiset olivat olleet Marilynin huoltajia tämän ollessa lapsi. Sittemmin hautausmaalle on haudattu myös useita muita suuria tähtiä, kuten Natalie Wood, Dorothy Stratten, Jack Lemmon,Louis Jourdan, Walter Matthau, Billy Wilder, Carroll O'Connor, Don Knotts, Armand Hammer, Burt Lancaster, Dean Martin, Carl Wilson, Peggy Lee, James Coburn, Sammy Cahn ja Buddy Rich. Roy Orbison ja Frank Zappa on myös haudattu sinne, mutta heidän hautojaan ei ole merkitty. Myös Playboy-lehden perustaja Hugh Hefner haudataan sinne. Katharine Hepburn
Onnellinen lapsuus koki kovan kolauksen, kun 3. huhtikuuta 1921 Hepburn löysi rakkaan isoveljensä Tomin hirttäytyneenä ullakolta. Tämä oli kuollessaan vain 15-vuotias. Perhe ei myöntänyt itsemurhan mahdollisuutta, sillä he pitivät Tomia onnellisena poikana, jolla ei ollut mitään syytä itsemurhaan. Sen sijaan he väittivät, että kyseessä oli eräästä näytelmästä peräisin oleva temppu, joka oli epäonnistunut. Hepburn oli täysin murtunut ja vajosi masennukseen. Hän vetäytyi muiden lasten läheisyydestä ja hänellä oli tämän jälkeen enimmäkseen kotiopettaja. Useiden vuosien ajan hän käytti Tomin syntymäaikaa omanaan. Vasta omaelämäkerrassaan hän paljasti oikean syntymäaikansa. Viattomuuden kukka
Viattomuuden kukka ("Morning Glory") on Lowell Shermanin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1933. Katharine Hepburn sai siitä ensimmäisen Oscar-palkintonsa. Hän esittää Eva Lovelacea, pikkukaupungin amatöörinäyttelijää, joka tulee New Yorkiin päästäkseen teatterimaailmaan. Hän tutustuu teatterituottajaan ja näytelmäirjailijaan, jotka ovat molemmat hiukan ihastuneita Evaan. Niinpä Eva pääsee näyttämään taitojaan oikukkaan tähtinäyttelijättären sijaisena. Joseph Cotten
Joseph Cotten oli Orson Wellesin hyvä ystävä aina Wellesin kuolemaan asti. Hän toimi Wellesin bestmanina Orsonin ja Rita Hayworthin häissä vuonna 1943. Joseph Cotten oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa. Ensin Lenore Kippin kanssa vuodesta 1931 vuoteen 1960, jolloin Lenore kuoli. Vuonna 1960 hän meni naimisiin Patricia Medinan kanssa ja tämä avioliitto kesti aina Cottenin kuolemaan asti. Cottenilla ei tiettävästi ollut omia lapsia. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 88-vuotiaana, mutta sairasti samaan aikaan myös kurkkusyöpää. Jack Lemmon
Lemmon kuoli virtsarakon syövän ja paksusuolen syövän aiheuttamiin komplikaatioihin 76-vuotiaana kesällä 2001 Los Angelesissa, ja hänet haudattiin Westwood Village Memorial Parkin hautausmaalle Westwoodiin. Lemmonin ystävä ja pitkäaikainen aisapari Walter Matthau on haudattu samaan paikkaan. Calamity Jane
Martha Jane Cannary alias Calamity Jane (1. toukokuuta 1852 Princeton, Missouri – 1. elokuuta 1903) oli tunnettu villin lännen hahmo. Hänet tunnettiin taitavana tiedustelijana, Wild Bill Hickokin ystävänä ja taisteluistaan intiaaneja vastaan. George Harrison
Harrisonin soolomenestys oli epätasaista. 1980-luvun alkupuolelle saakka häneltä ilmestyi runsaasti levyjä, sen jälkeen vain muutama. Harrison oli aina vieroksunut valtavaa julkisuutta, jonka hän oli The Beatlesin jäsenenä saavuttanut ja jo tuolloin pelännyt salamurhaa, vuonna 1980 tapahtuneen John Lennonin murhan jälkeen Harrison vieroksui julkisuutta entistä enemmän. Hän harrasti muun muassa puutarhanhoitoa ja autourheilua, sekä vietti aikaa kotona poikansa Dhanin kanssa.
Harrison teki viimeisen, onnistuneen yrityksensä myyntilistoille "Cloud Nine" -albumilla (1987), joka sisälsi muun muassa hitiksi nousseen cover-version vanhasta 1960-luvun popkappaleesta "Got My Mind Set On You" sekä nostalgisen "When We Was Fab"-laulun, joka kertoi The Beatles-ajoista. Albumi jäi Harrisonin viimeiseksi julkaistuksi studioalbumiksi ennen hänen kuolemaansa. 1980-luvun lopulla Harrison perusti Traveling Wilburys -yhtyeen yhdessä Tom Pettyn, Roy Orbisonin, Jeff Lynnen ja Bob Dylanin kanssa. Yhtye julkaisi kaksi albumia ja niistä toinen, vuonna 1990 julkaistu "Traveling Wilburys Vol. 3" oli Harrisonin ainoa albumi 1990-luvulla. Queen
Mercuryn terveydentilasta oli liikkunut huhuja läpi vuoden 1991. Mercury toi tiedon sairastumisestaan AIDSiin julki 23. marraskuuta 1991, ja hän kuoli vain päivää myöhemmin kotonaan perheen ja ystävien läsnä ollessa. Musiikkimaailmalle tieto Mercuryn kuolemasta tuli yllätyksenä ja se järkytti yhtyeen faneja ympäri maailman. Pian Mercuryn kuoleman jälkeen julkaistu tuplasingle ”Bohemian Rhapsody / These Are the Days of Our Lives” nousi Britannian singlelistan kärkeen viiden viikon ajaksi. ”These Are the Days of Our Lives” -musiikkivideo oli Mercuryn viimeinen esiintyminen kameroiden edessä. Singlen myynnistä saadut varat, yli miljoona puntaa, lahjoitettiin Terence Higgins Trust -AIDS-säätiölle. Queenista tuli samalla ensimmäinen yhtye, jonka kappale oli noussut kahdesti brittilistan ykköspaikalle – ”Bohemian Rhapsody” oli ollut kärjessä jo vuonna 1975. Vuoden 1991 joulukuussa Queenilla oli samanaikaisesti kymmenen albumia Britannian top 100 -listalla. Jeanne Hébuterne
Jeanne Hébuterne (6. huhtikuuta 1898 Meaux, Ranska – 26. tammikuuta 1920 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen taiteilija. Parhaiten hänet tunnetaan taiteilija Amedeo Modiglianin elämänkumppanina, muusana ja mallina. Hébuterne sai Modiglianin kanssa yhden lapsen ja odotti viimeisillään toista lasta, kun Modigliani menehtyi. Puolison kuolema suisti Hébuternen tilaan, jossa hän pian Modiglianin poismenon jälkeen heittäytyi ikkunasta alas ja kuoli. Henry Miller
Henry Valentine Miller (26. joulukuuta 1891 New York – 7. kesäkuuta 1980 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Miller tunnettiin aikansa kirjallisten normien rikkojana, joka yhdisti romaaneissaan henkilökuvausta, yhteiskuntakritiikkiä, filosofista pohdintaa, mystiikkaa, roisia seksuaalisuutta ja vapaata assosiaatiota. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat "Kravun kääntöpiiri" (1934), "Musta kevät" (1936), "Kauriin kääntöpiiri" (1939) ja "Ruusuinen ristiinnaulitseminen" -trilogia (1949–59), jotka perustuvat hänen kokemuksiinsa New Yorkissa ja Pariisissa. Katharine Hepburn
Katharine Hepburnin vanhemmat olivat suffragetti Katharine Martha Houghton (1878–1951) ja urologi Thomas Norval Hepburn (1879–1962). Katharine oli perheen toiseksi vanhin lapsi. Hänellä oli viisi sisarusta: Thomas ”Tom” Houghton Hepburn (1905–1921), Richard Houghton Hepburn (1911-2000), Robert Houghton Hepburn (1913–2007), Marion Houghton Hepburn Grant (1918–1986) ja Margaret Houghton Hepburn Perry (1920–2006). Kate Mosse
Kate Mosse (s. 1961) on englantilainen kirjailija. Hän on julkaissut useita romaaneja ja tietokirjoja, joista menestynein on romaani "Labyrintti" (2005). Natalie Paley
Vuonna 1927 Natalia Paley nai Lucien-Camille Lelongin, kuuluisan ranskalaisen muotisuunnittelijan. Paley oli Lelongilla mallina ja hän esiintyi monesti aikakauslehti Voguessa. Hän ryhtyi myös näyttelemään; näyttelijänä hänet tunnetaan yleisimmin nimellä Natalie Paley. Hän esiintyi monissa eurooppalaisissa elokuvissa, kuten Marcel L'Herbierin "L'Épervierissä" (1933) ja Alexander Kordan "Don Juanin yksityiselämässä" (1934). Ranskasta hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi näyttelemistä. Hänestä tuli Katharine Hepburnin pitkäaikainen ystävä. Kathleen Ferrier
Kathleen Ferrier (22. huhtikuuta 1912 Preston, Lancashire – 8. lokakuuta 1953) oli brittiläinen laulaja, äänialaltaan kontra-altto. Häntä pidettiin Britannian taitavimpiin kuuluvana lyyrisenä kontra-alttona, mutta hänen uransa kesti vain kahdeksisen vuotta, sillä hän kuoli rintasyöpään 41 vuoden iässä. Sairaus oli pidetty julkisuudelta salassa viimeiseen asti, joten laulajattaren kuolema uransa huippuvaiheessa järkytti koko Britanniaa. Tavallisen opettajaperheen tyttärestä ja puhelinkeskuksen hoitajasta taidemusiikin huipulle noussutta Ferrieriä kuvaillaan hänestä tehdyssä televisiodokumentissa "The Life and Art of Kathleen Ferrier" sodanjälkeisten vuosien rakastetuimmaksi naiseksi Britanniassa. Audrey Hepburn
Hepburnin molemmat vanhemmat olivat Brittiläisen fasistiunionin jäseniä. Heidän avioliittonsa alkoi murentua vuonna 1935 ja isä jätti perheen lopullisesti. Hepburn löysi isänsä uudelleen Dublinista 1960-luvulla Punaisen Ristin kautta ja antoi isälleen taloudellista tukea aina tämän kuolemaan saakka. Karen Carpenter
Carpenter sairasti useiden vuosien ajan anoreksiaa. Jo vuonna 1975 Carpenters oli joutunut peruuttamaan Britannian kiertueen ja Karen oli ollut vuodepotilaana lähes kaksi kuukautta. Hän hakeutui lopulta hoitoon läheistensä kehotuksesta ja vietti vuoden 1982 New Yorkissa tavaten anoreksiaan erikoistunutta psykoterapeuttia. Hän sai vuoden lopulla lisää painoa, suurimmaksi osaksi tosin suonensisäisesti leikkauksen jälkeen. Hän keskeytti hoidon vuoden lopulla ja muutti Downeyyn vanhempiensa luo joulukuussa 1982, pystyen jälleen syömään melko normaalisti. Hän sai kuitenkin kohtalokkaan sydänkohtauksen 1983 helmikuun 4. päivän aamuna vaatehuoneessaan ja kuoli 32-vuotiaana. Kuolintodistuksen mukaan kuoleman aiheuttanut sydänkohtaus oli seurausta anoreksiasta. Kuoleman aiheuttajaksi on esitetty myös ipecac-oksennuslääkkeen käyttö, joka olisi heikentänyt sydänlihasta. Richard ei usko siskonsa käyttäneen kyseistä lääkettä, mutta Karenin psykoterapeutti uskoo Karenin alkaneen käyttää sitä hoidon päätyttyä. Kitty Wells
Ellen Muriel Deason eli Kitty Wells (30. elokuuta 1919 – 16. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja. Vuoden 1952 hittikappale ”It Wasn’t God Who Made Honky Tonk Angels” vakiinnutti esittäjänsä aseman eräänä varhaisimmista naispuolisista countrytähdistä. Wells jatkoi uraansa menestyksellä läpi 1950- ja 1960-lukujen ja levytti vielä 1970-luvulla. Viimeisen listasijoituksensa laulaja sai singlellään ”Thank You for the Roses” vuonna 1979. Hänelle myönnettiin paikka Country Music Hall of Famessa vuonna 1976 ja Grammy Lifetime Achievement Award vuonna 1991. Alex Hepburn
Alex Hepburn (s. 25. joulukuuta 1986 Lontoo) on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä. Kesäkuussa 2012 hän julkaisi omaa nimeään kantavan EP:n. Huhtikuussa 2013 hän julkaisi debyyttialbuminsa, "Together Alone". Afrikan kuningatar
Afrikan kuningatar on yhdysvaltalainen komediallinen seikkailuelokuva vuodelta 1951. Sen pääosissa nähdään Humphrey Bogart ja Katharine Hepburn. Elokuva sijoittuu Saksan Itä-Afrikkaan vuoteen 1914. Hepburn esittää brittiläistä lähetyssaarnaajaa ja Bogart juopahtavaa laivuria. Bogart palkittiin roolistaan miespääosa-Oscarilla. Myös Hepburn ja ohjaaja John Huston olivat tästä elokuvasta Oscar-ehdokkaina. Elokuva perustuu C. S. Foresterin romaaniin vuodelta 1935, jota inspiroivat Tanganjikajärven taistelut Saksan Itä-Afrikassa. Catherine Willoughby
Catherine Willoughby (22. maaliskuuta 1519/1520 - 19. syyskuuta 1580) oli englantilainen aatelisnainen, joka eli Henrik VIII:n, Edvard VI:n ja myöhemmin kuningatar Elisabet I:n hoveissa. Hän oli Charles Brandonin neljäs vaimo. Vuonna 1545 Brandonin kuoleman jälkeen liikkui huhuja, joiden mukaan kuningas Henrik VIII aikoisi erota kuudennesta vaimostaan Katariina Parrista mennäkseen naimisiin Catherinen kanssa. Catherine oli Katariina Parrin läheinen ystävä. Audrey Hepburn
Hepburn haaveili nuorena balettitanssijan urasta ja harrasti balettia vuosikausia. Hän ei kuitenkaan ruumiinrakenteensa puolesta sopinut hyvin balettitanssijaksi, joten hän päätyi vähitellen näyttelijäksi. Hepburn aloitti uransa brittiläisissä elokuvissa. Elokuvan "Monte Carlon lemmikki" ("Monte Carlo Baby") kuvauksissa Hepburn tapasi ranskalaisen kirjailijan Coletten, jonka mielestä hän sopisi täydellisesti tämän kirjasta "Gigi" tekeillä olleen Broadway-näytelmän nimirooliin. Colette suositteli Hepburnia rooliin, ja näin Hepburn muutti vuonna 1951 Yhdysvaltoihin esiintymään Broadway-näytelmässä "Gigi", josta tuli menestys. James Curtis Hepburn
Vuonna 1859 hän päätti matkustaa Japaniin lähetyssaarnaaja-lääkärinä. Hän avasi klinikan Kanagawaan ja myöhemmin koulun (Hepburn-koulu, mistä nykyinen Meiji Gakuin-yliopisto kehittyi).
Hän myös alkoi koota japani-englanti-sanakirjaa, mikä julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1867. Kolmas painos hänen sanakirjastaan (julkaistu 1887) käytti tarkistettua muotoa japanilaisesta romanisaatiosta, jonka innokas yhteisö japaninkielen kirjoittajia latinalaisilla aakkosilla kehitteli. Tämä romanisaation muoto tunnetaan nykyään Hepburn-romanisaationa. Usein luullaan väärin, että Hepburn "keksi" sen; hän on kuitenkin laajalti vastuussa sen "suosiosta". Hän myös otti osaa Raamatun kääntämiseen japanin kielelle. Hepburn palasi Yhdysvaltoihin 1892 ja kuoli New Jerseyn East Orangessa syyskuussa 1911 96-vuotiaana. Katariina Howard
Katariina Howard (englanniksi Catherine Howard, s. 1520–1525, k. 13. helmikuuta 1542) oli Englannin kuningas Henrik VIII:n viides vaimo (vuosina 1540–1542), 
joka muistetaan joskus miehensä kuvauksesta “ruusu vailla piikkiä”. Hänen syntymäaikansa ja -paikkansa eivät ole tiedossa (joskus hänen sanotaan syntyneen vuonna 1521 todennäköisesti Lontoossa). Hänen isänsä oli lordi Edmund Howard, Norfolkin 2. herttuan köyhä nuorempi poika. Katariina Howard ja Henrik VIII vihittiin 28. heinäkuuta 1540 Oatlandsin palatsissa Surreyssa lähes välittömästi sen jälkeen, kun kuninkaan avioliitto Anna Kleveläisen kanssa oli mitätöity. Katariina teloitettiin kahden avioliittovuoden jälkeen syytettynä maanpetoksesta. Bettie Page
Bettie Mae Page (22. huhtikuuta 1923 – 11. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen, 1950-luvulla uransa pin-up- ja fetish-kuvissa esiintymällä luonut malli. Myös Betty Page -nimellä esiintynyttä, kulttihahmoksi noussutta mallia väitetään kuvatun enemmän kuin Marilyn Monroeta ja Cindy Crawfordia yhteensä. Pagesta on tehty myös elämäkertaelokuva nimeltä "The Notorious Bettie Page". Page kuoli sairaalassa Los Angelesissa sydänkohtauksen aiheuttamaan keuhkokuumeeseen. Helen Mirren
Helen Mirrenin merkittävimpien teatteritöiden joukossa ovat roolisuoritukset Kleopatrana ja lady Macbethina. Hän on myös tehnyt pitkän elokuvauran, johon kuuluvat muiden muassa "Caligula", "Gosford Park", "Excalibur – sankarin miekka", "Linnunradan käsikirja liftareille" (äänirooli) ja "The Queen". Mirren on myös näytellyt televisiosarjoissa, joista tunnetuin rooli on poliisi Jane Tennison rikossarjassa "Epäilyksen polttopiste" (1991–2006). Televisioelokuvista merkittävin lienee historiallinen draama "Elisabet I". Mirren esiintyi myös vuoden 2007 elokuvassa ". Dorothy Gibson
Dorothy Gibson (17. toukokuuta 1889 – 17. helmikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvanäyttelijä, taiteilijan malli ja laulaja. Hän oli aktiivinen 1900-luvun alussa. Hänet muistetaan parhaiten "Titanicin" turman selviytyjänä sekä siitä, että hän esitti pääroolia ensimmäisessä turmasta kertovassa elokuvassa, "Saved from the Titanicissa" (1912). May Robson
Robsonin ehkä merkittävin elokuva on Frank Capran ohjaama komedia "Päivä ylhäisönaisena" (1933), josta 75-vuotias Robson sai vuonna 1934 ainoan parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuutensa Apple Annien roolista, mutta hävisi sen Katharine Hepburnille, joka voitti sen draamasta "Viattomuuden kukka". May Robson oli ensimmäinen australialaissyntyinen näyttelijä, joka on ollut ehdokkaana Oscar-palkintoon ja lisäksi hän on kolmanneksi vanhin naisnäyttelijä, joka on saanut kyseisen ehdokkuuden (75 vuoden ja 313 päivän iässä, edellä on vain ensimmäisellä sijalla oleva Jessica Tandy, joka sai ehdokkuuden vuonna 1990 80 vuoden ja 252 päivän iässä ja kaiken lisäksi voitti sen (80 vuoden ja 292 päivän iässä) ja toisella sijalla oleva Edith Evans, joka sai ehdokkuuden vuonna 1968 80 vuoden ja 11 päivän iässä, eli Robson piti ennätystä 35 vuotta vanhimpana näyttelijänä, joka on saanut parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden).
Robsonin vastanäyttelijöitä olivat 30-luvulla muiden muassa Joan Crawford (kahdessa elokuvassa), Jean Harlow (neljässä elokuvassa), Clark Gable (neljässä elokuvassa), Gary Cooper (kahdessa elokuvassa), Greta Garbo, Katharine Hepburn ja Cary Grant (kahdessa elokuvassa) sekä ohjaajiin lukeutuivat esimerkiksi Clarence Brown (kolme elokuvaa), Frank Capra, George Cukor (kaksi elokuvaa), Victor Fleming (kaksi elokuvaa), Howard Hawks ja Michael Curtiz (neljä elokuvaa). Kathryn Hereford
Kathryn Hereford (2. joulukuuta 1910 Virginia, Yhdysvallat – 17. joulukuuta 1993 Los Angelesin piirikunta) oli pienen uran elokuva-alalla tehnyt tuottaja. Hereford vastasi muun muassa Elvis-elokuvan "Rock'n roll -suosikki" (1957) tuottamisesta. Richard Halliburton
Kyltymätön seikkailija Halliburton katosi jäljettömiin Hongkongista San Franciscoon matkalla olleen vanhan kiinalaisen rahtilaivan tuhoutuessa taifuunin kourissa maaliskuussa 1939. Hänet julistettiin virallisesti kuolleeksi vasta vuonna 1964. Katharine Hepburn
Hepburn tuli tunnetuksi etenkin lukuisista elokuvistaan Cary Grantin ja Spencer Tracyn kanssa. Keith Haring
Keith Haring (4. toukokuuta 1958 – 16. helmikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän syntyi Pennsylvaniassa ja tuli alun perin tunnetuksi julkisella katutaiteellaan. Hän kuoli AIDSiin 31-vuotiaana. Jane Austen
Jane Austen kuoli 18. heinäkuuta 1817. Hän oli sairastellut viimeiset kaksi elinvuottaan, mutta kuolemaan johtanutta sairautta ei varmuudella ole tunnistettu. Oireiden perusteella kuolinsyynä on yleisimmin pidetty Addisonin tautia, mutta myös Hodgkinin tautia, vatsasyöpää, lehmänmaidosta tarttunutta tuberkuloosia ja arsenikkimyrkytystä on ehdotettu kuolinsyyksi. Anna Wickham
Anna Wickham, oikealta nimeltään Edith Alice Mary Harper (1883, Lontoo – 1947) oli merkittävä varhainen feministinen ja modernistinen runoilija. Wickham syntyi Lontoossa ja varttui pääosin Australiassa, mutta palasi Britanniaan opiskelemaan ja meni naimisiin Patrick Hepburnin kanssa. Leijona talvella
Katharine Hepburn sai Oscarin roolistaan kuningatar Eleonoora Akvitanialaisena, James Goldman käsikirjoituksesta ja John Barry musiikista. Lisäksi elokuva sai neljä muuta Oscar-ehdokkuutta. Spencer Tracy
Spencer Bonaventure Tracy (5. huhtikuuta 1900 – 10. kesäkuuta 1967) oli yhdysvaltalainen kahdesti Oscar-palkittu näyttelijä, jota monet (mm. Katharine Hepburn ja Humphrey Bogart) pitivät sukupolvensa parhaimpana näyttelijänä. Tracy oli 1930-luvulta lähtien yhdysvaltalaisen elokuvan suosituimpia tähtiä. Hän sai myös kaksi Oscaria, elokuvista "Meren urhoja" ("Captain Courageous", 1937) ja "Tulevaisuuden miehiä" ("Boys Town", 1938). Vuonna 1941 Tracy aloitti kuolemaansa asti kestäneen suhteen näyttelijä Katharine Hepburnin kanssa, mutta hartaana katolisena hän ei ottanut avioeroa vaimostaan Louise Treadwellistä. Tracy ja Hepburn tekivät yhdessä yhdeksän elokuvaa. Vähän yli kaksi viikkoa heidän viimeisen yhteisen elokuvansa "Arvaa kuka tulee päivälliselle" ("Guess Who's Coming to Dinner", 1967) valmistumisen jälkeen Spencer Tracy kuoli sydänkohtaukseen. Audrey Hepburn
Hepburn säilytti Britannian kansalaisuutensa koko elämänsä ajan. Hän asui lapsena Belgiassa, Hollannissa ja Englannissa. Toisen maailmansodan aikana Hollannin Arnhemissa Hepburn käytti nimeä Edda van Heemstra, koska hänen äitinsä halusi suojella tytärtään joutumasta englantilaisen taustansa takia vaikeuksiin saksalaisten kanssa. Yksi Hepburnin velipuolista lähetettiinkin pakkotyöhön Saksaan ja setä teloitettiin kostona vastarintaliikkeen tuhotöistä. Monien muiden lasten tavoin myös Hepburn avusti vastarintaliikettä toimimalla satunnaisesti kuriirina ja myös esiintymällä tanssijana rahankeräyksessä vastarinnan hyväksi. Ankarien sotavuosien aikana hän kärsi aliravitsemuksesta ja anemiasta. Kielitaitoinen Audrey puhui englannin ja hollannin lisäksi sujuvasti saksaa, italiaa, espanjaa ja ranskaa. Marlene Dietrich
Dietrich kuoli munuaisvaivoihin 90-vuotiaana Pariisissa. Hänet on haudattu Berliiniin Friedenauhun Stubenrauchstrassen hautausmaalle. Berliinin kaupunki osti näyttelijän jäämistöt, joista perustettiin Berliinin Filmimuseon yhteyteen ”Marlene Dietrich Collection Berlin”. Filmimuseossa on myös jatkuva näyttely, jossa esitellään Dietrichin elämää, hänen tavaroitaan ja vaatteitaan. Berliini on nimennyt Berliinin elokuvajuhlien keskeisen tapahtumapaikan, Potsdamer Platzin lähettyvillä olevan aukion Marlene-Dietrich-Platziksi. Kateissa
Kateissa (engl. "Missing") on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen poliittinen draama ja trilleri, jonka ohjasi Costa-Gavras. Elokuva kertoo idealistisen amerikkalaistoimittajan Charles Hormanin katoamisesta ja kuolemasta Chilessä Augusto Pinochetin vallankaappauksen yhteydessä. Elokuva palkittiin aikanaan parhaan käsikirjoituksen Oscarilla ja Bafta-palkinnolla. Elokuvan pääosan näytellyt Jack Lemmon sai Cannesin elokuvajuhlien palkinnon ja myös itse elokuva palkittiin Kultainen palmu -palkinnolla Cannesissa. Martha Gellhorn
Martha Gellhorn (8. marraskuuta 1908 – 15. helmikuuta 1998) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja journalisti. Hän oli 1900-luvun kuuluisimpia kirjeenvaihtajia, joka raportoi lähes kaikista 60 vuotta kestäneen uransa aikana tapahtuneista merkittävistä konflikteista eri puolilla maailmaa. Hän oli naimisissa kirjailija Ernest Hemingwayn kanssa vuosina 1940–1945. Catherine Labouré
Pyhä Catherine syntyi angeluksen soidessa Pierre ja Madeleine Labourén perheen yhdeksänneksi lapseksi yhdestätoista 2. toukokuuta 1806 ja kastettiin seuraavana päivänä. Catherinen ollessa 9 vuotta vanha hänen äitinsä kuoli, jonka jälkeen hänen kerrotaan sanoneen Neitsyt Marian patsaalle, että nyt Maria on hänen äitinsä. 15-16-vuotiaana pyhän Catherinen kerrotaan nähneen unen, jossa pyhä Vincent de Paul pyysi naista seuraamaan itseään. Vuonna 1830 pyhä Catherine astui erääseen hengelliseen yhteisöön Pariisissa, jossa hän vielä saman vuoden aikana sai ilmestyksiä Neitsyt Mariasta. Erityisesti 27. marraskuuta Neitsyt Marian väitetään näyttäneen naiselle niin sanotun ihmeitätekevän mitalin mallin ja kehotti naista laatimaan sellaisen ja levittämään hartautta sitä kohtaan. Pyhä Catherine oli pitkään vaiti sen suhteen, kuka tarkalleen oli vastaanottanut ihmeitätekevän mitalin hartauden, kunnes lopulta paljasti salaisuuden ja kuoli 31. joulukuuta 1876. Edith Wharton
Edith Newbold Wharton (o.s. Jones, 24. tammikuuta 1862 New York City, New York - 11. elokuuta 1937 Saint-Brice-sous-Forêt, Ranska) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän sai Pulitzer-palkinnon vuonna 1921 romaanillaan "Viattomuuden aika" ("Age of Innocence", 1920). Hänen tunnetuin teoksensa on "Säätynsä uhri" ("House of Mirth", 1905). Rita Hayworth
Hayworthin kunto heikkeni tasaisesti 1980-luvulla, ja hän kuoli 68-vuotiaana vuonna 1987 kotonaan Manhattanilla. Hänet haudattiin Holy Crossin hautausmaalle Culver Cityyn, Kaliforniaan. Charles Coburn
Coburnin ensimmäinen avioliitto kesti vuodesta 1906 aina vuoteen 1937 asti, jolloin hänen vaimonsa kuoli. Coburn meni uudestaan naimisiin vuonna 1959 itseään yli neljäkymmentä vuotta nuoremman naisen kanssa, ja tämä avioliitto kesti aina Coburnin kuolemaan asti. Lapsia Coburnilla ei tiettävästi ollut. Hän kuoli sydänkohtaukseen 84-vuotiaana. Kathryn Hahn
Kathryn Hahn (s. 23. heinäkuuta 1974 Westchester, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan muun muassa roolistaan Lily Lebowskina televisiosarjassa "Yli synkän virran" (2001–2007). Ethel Lina White
Ethel Lina White (1876 Abergavenny, Monmouthshire, Britannia – 1944 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen rikoskirjailija, jonka tunnetuin teos on "The Wheel Spins" (1936). Alfred Hitchcock ohjasi kirjan pohjalta elokuvan "Nainen katoaa" (1938). Pitkän päivän matka yöhön
Näytelmästä ohjasi Sidney Lumet vuonna 1962 elokuvan, jonka osia näyttelivät Katharine Hepburn (Mary), Ralph Richardson (James), Jason Robards (Jamie), Dean Stockwell (Edmund) ja Jeanne Barr (Cathleen). Robards, Stockwell ja Hepburn palkittiin rooleistaan Cannesin elokuvajuhlilla, ja Hepburn sai myös parhaan naisnäyttelijän Oscar-ehdokkuuden.