Milloin elokuva Kylmäverisesti julkaistiin?
Kylmäverisesti
Kirjan tarinasta tehtiin vuonna 1967 Richard Brooksin ohjaama mustavalkoinen elokuva "Kylmäverisesti". Robert Blake esitti Perry Smithiä ja Scott Wilson Hickockia. John Forsythe nähtiin murhia tutkineen etsivän Al Deweyn roolissa. Elokuva sai neljä Oscar-ehdokkuutta. Tarinasta tehtiin myös vuonna 1996 televisioon minisarja, jonka pääosissa olivat Anthony Edwards ja Eric Roberts.
Terence Young
Vuonna 1967 Young ohjasi ensimmäisen suosituksi osoittautuneen ei-Bond-elokuvansa "Yksin pimeässä" (1967), joka toi naispääosassa esiintyneelle Audrey Hepburnille Golden Globe- ja Oscar-ehdokkuuden. Young ja Hepburn olivat tavanneet Hollannissa toisen maailmansodan aikaan, kun Hepburn työskenteli Youngin hoitajana tämän haavoituttua taistelussa. Nykyään elokuva nauttii klassikkosuosiota, mutta kulttisuosioon on pystynyt Youngin seuraava ohjaustyö "Kylmä hiki" (1970), jonka pääosassa nähtiin Charles Bronson. Young jatkoi yhteistyötä Bronsonin kanssa "Verenpunainen aurinko" -westernin parissa vuonna 1971. "Mafian korppikotkat" (1972, videotallenteena "Cosa Nostran salaisuus") jäi heidän viimeiseksi yhteiseksi elokuvakseen. Vertigo – punainen kyynel
Elokuvan kameranegatiivit olivat 1990-luvulle tultaessa pahasti rappeutuneet, ja ne restauroitiin perusteellisesti 1996. Restauroinnista vastasivat Robert A. Harris ja James C. Katz. Samalla elokuva siirrettiin 70 millimetrin filmille, joka vastaa alkuperäisen VistaVision-menetelmän kuvakokoa. Alkuperäisen monoääniraita korvattiin DTS-stereoäänellä. Restauroinnin lopputuloksesta on ollut eriäviä mielipiteitä puolesta ja vastaan. Jotkut väittävät, että Hitchcockin alkuperäisen elokuvan värimaailma ja tunnelma ovat muuttuneet uudessa versiossa. Elokuva julkaistiin DVD:llä vuonna 1998, ja alkuperäinen monoääniraita on optiona joillakin DVD-julkaisuilla. Blu-raylla elokuva julkaistiin vuonna 2012 "Alfred Hitchcock: The Masterpiece Collection" -kokoelmassa. Kevytkenkäinen (vuoden 2008 elokuva)
Kevytkenkäinen () on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut brittiläinen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Stephan Elliott. Pääosissa ovat Jessica Biel, Colin Firth, Kristin Scott Thomas ja Ben Barnes. Se perustuu Noël Cowardin kolminäytöksiseen näytelmään "Easy Virtue" (1925), jonka pohjalta Elliott ja Sheridan Jobbins laativat elokuvan käsikirjoituksen. Näytelmän edellinen – ja ensimmäinen – filmatisointi, Alfred Hitchcockin ohjaama mykkäelokuva "Kevytkenkäinen", sai ensi-iltansa vuonna 1928. François Truffaut
Uskottomuudesta kertonutta "Pehmeää ihoa" (1964) pidettiin aikanaan epäonnistuneena, mutta sen arvostus on noussut 2000-luvulla tehdyn restauroinnin jälkeen. Ray Bradburyn romaaniin perustunut englanninkielinen "Fahrenheit 451" (1966) ajautui vaikeaan ja pitkittyneeseen tuotantoprosessiin. Samana vuonna 1966 ilmestyi Truffaut’n tekemä kirja "Hitchcock", joka perustui hänen vuonna 1962 tekemäänsä pitkään Alfred Hitchcock -haastatteluun. Kirja ja Truffaut’n aiemmat artikkelit Hitchcockista olivat vaikuttamassa brittiohjaajan maailmanlaajuiseen maineeseen auteurina. Samoihin aikoihin Truffaut viimeisteli seuraavaa Antoine Doinel -elokuvaa "Varastettuja suudelmia" (1968). Tässä elokuvassa elokuvaketju on Jean-Pierre Léaudin kumppanina naispuolinen näyttelijä: Claude Jade on nyt Léaudin kumppanina Christine Darbonin roolissa. Hänestä tuli myöhemmin Doinelin vaimo: "Varastettuja suudelmia" (1968), "Nuori pari" (1970), "Rakkaus karkuteillä" (1979). Kylmäverisesti sinun
Ohjauksesta vastasivat ensimmäisellä kaudella Minna Virtanen, Claes Olsson ja Peter Lindholm. Toisella kaudella Markus Selin tuotti sarjaa, jolloin kauden ohjaustyöstä vastasivat Minna Virtanen ja Aleksi Mäkelä. Kolmannen kauden jaksot Minna Virtanen ohjasi yksin. Mommie Dearest
Mommie Dearest on yhdysvaltalaisen Christina Crawfordin kirjoittama muistelma- ja paljastusteos, joka kertoo hänen elämästään adoptioäitinsä, näyttelijä Joan Crawfordin kanssa. Teos julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1978, ja se herätti aikanaan valtavan kohun. "Mommie Dearestin" pohjalta on tehty elokuva "Äiti kulta", joka sai ensi-iltansa vuonna 1981. Rakasta minua hellästi
Elokuvassa ei alkuperäisen suunnitelman mukaan pitänyt olla lainkaan lauluja, mutta vastoin Elviksen odotuksia, niitä sisällytettiin filmiin neljä kappaletta. Elokuvan balladista "Love Me Tender", joka on mukaelma Sisällissodanaikaisesta laulusta "Aura Lee", tuli elokuvan nimi. Elokuvan ensi-ilta oli 15. marraskuuta klo 8 aamulla New Yorkin Paramount-teatterissa. Teatterin lippukassan jonossa oli 1 500 teiniä odottamassa oman idolinsa ensivilahdusta valkokankaalla. Kriitikoiden kitkeristä arvosteluista huolimatta elokuva oli vuoden suurimpia kassamenestyksiä James Deanin viimeiseksi jääneen elokuvan "Giantin" ohella. Elokuva toi tuotantokustannuksensa takaisin jo kolmen päivän teatterilevityksen jälkeen. Claudette Colbert
Vuodesta 1945 lähtien Colbert jatkoi työtään elokuvissa freelance-näyttelijänä. Vuonna 1946 hän näyttelit muun muassa suuren suosion saavuttaneissa "Häväistysjuttu yöpikajunassa", jossa hän näytteli John Waynen kanssa, sekä "Rakasta huomenna ja ikuisesti", jota varten hänelle suunniteltiin 18 eri rooliasua. Muita 1940-luvun jälkipuoliskon Colbert-menestyksiä olivat komedia "Muna ja minä" (1947), jännityselokuva "Pisara myrkkyä" (1948) ja romanttinen komedia "Morsian myytävänä" (1949). Jälkimmäinen oli sekä kriitikoiden että yleisön suosikki. Colbertin suoritus sotaelokuvassa "Kolme palasi kotiin" (1950) sai kriitikoilta kiitosta. Negatiivisemmat arviot sai jännitysmelodraama "Salaista väkivaltaa". Kuvatessaan välillä jopa kahta elokuvaa samanaikaisesti Colbert uupui kiireisten kuvausaikataulujen ja nopean työtahdin seurauksena. Lopulta Colbert ei lääkärin määräyksestä saanut enää työskennellä kello 17:n jälkeen. Kun Colbert vielä keski-iässä näytti paljon ikäistään nuoremmalta, hänellä oli vaikeuksia karistaa tätä leimaa harteiltaan. Elokuvastudiot luokittelivat hänet edelleen nuoreksi tytöksi. Siksi Colbertin oli vielä nelikymppisenäkin hankala siirtyä ingenue-rooleista kypsempiin naisrooleihin. Hän sanoi: ”Olen erittäin hyvä komedienne, mutta taistelin aina imagoani vastaan.” Melkein julkkis
Melkein julkkis ("Almost Famous") on Cameron Crowen ohjaama romanttinen draamakomedia. Tarina kertoo 1970-luvulla "Rolling Stone" -lehdelle Stillwater-yhtyeestä juttua tekevästä teinijournalistista. Elokuva on puoliksi omaelämäkerrallinen, sillä ohjaaja itse oli teini-ikäisenä kyseisen lehden kirjoittaja. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2000. Se sai neljä Oscar-ehdokkuutta ja voitti Oscarin käsikirjoituksesta. Jäämyrsky
Jäämyrsky ("The Ice Storm") on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1997. Sen on ohjannut Ang Lee ja käsikirjoittanut James Schamus vuonna 1994 ilmestyneen Rick Moodyn samannimisen romaanin pohjalta. Ironiaa ja satiiria sisältävä draama kuvaa 1970-luvun alun ylemmän keskiluokan esikaupunkielämää ja yhteiskunnallisten muutosten aiheuttamia perheongelmia perheiden vanhempien ja teini-ikäisten lasten kautta. Sekä vanhemmat että lapset tekevät varovaisia kokeiluja seksin ja huumeiden alueella. Tarinan tapahtumapaikka on Connecticutin osavaltiossa sijaitseva New Yorkin esikaupunki New Canaan. Terrence Malick
Malickin ensimmäinen varsinainen elokuvatyö oli Stuart Rosenbergin ohjaama "Lännen kovanaamat" (1972), jota hän oli käsikirjoittamassa. Hän aloitti 1972 kuvaamaan esikoisohjaustaan "Julma maa". Malick kieltäytyi elokuvastudioiden tarjouksista, hankki elokuvaa varten yksityistä rahoitusta ja kuvasi sen alle 350 000 dollarin budjetilla. Löyhästi Charles Starkweatherin ja Caril Ann Fugaten 1950-luvulla suorittamiin murhiin perustunut "Julma maa" sai ensi-iltansa syksyllä 1973 New Yorkin elokuvajuhlilla, jossa se sai paljon kehuja. Tämän jälkeen Warner Bros. otti elokuvan levitykseen. Julia Roberts
Robertsin ensimmäinen elokuvaesiintyminen tapahtui vuonna 1986 elokuvassa "Blood Red", jossa hänellä oli sivurooli. Elokuvassa esiintyi myös hänen veljensä Eric elokuvan pääroolissa. Elokuva julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 1989. Salaperäinen X
Salaperäinen X () on vuonna 1914 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Benjamin Christensenin ohjaaman jännityselokuvan pääosia esittävät Christensen itse, Karen Sandberg ja Hermann Spiro. Kylmäverisesti
Herb Clutter oli vakaumuksellinen metodisti, joka oli luonut menestyvän maatilan vaatimattomista lähtökohdista. Hän työllisti 18 työntekijää ja entiset työntekijän arvostivat ja kunnioittivat häntä reilun kohtelun sekä hyvien palkkojen ansiosta. Hänen neljä lastaan, kolme tyttöä ja poika, olivat arvostettuja henkilöitä yhteisössään. Kaksi vanhinta lasta, Eveanna ja Beverly, olivat muuttaneet lapsuudenkodistaan ja aloittaneet itsenäisen elämän. Kaksi nuorinta lasta, Nancy (16) ja Kenyon (15), opiskelivat high schoolissa ja asuivat yhä kotona. Clutterin vaimo, Bonnie, paikallisen puutarhakerhon jäsen, sairasti kliinistä depressiota sekä fyysisiä sairauksia lasten syntymästä lähtien, vaikka eloonjääneet perheenjäsenet ovat kiistäneet sen. Ei koskaan huomispäivää
Pienoisromaanin pohjalta on tehty kolme elokuvaa. Vuonna 1957 William Markus ohjasi sen pohjalta elokuvan nimeltä "Verta käsissämme". Pääosissa olivat Jussi Jurkka, Elina Pohjanpää ja Tauno Palo. Käsikirjoituksen teki Volodja Semitjov, joka muutti tapahtuma-aikaa niin, että päähenkilö palasi Suomeen oltuaan kymmenen vuotta sotavankina Neuvostoliitossa. Sensuuri asetti elokuvan ensin esityskieltoon mutta perui kiellon neljän päivää myöhemmin, kun elokuvasta poistettiin kohtaus, jossa poliisi ampuu pakenevaa vankia takaapäin. Kiellon oli arveltu johtuneen sota- ja vankileirikohtauksista, mutta elokuvatarkastamo kiisti sen, että kiellon takana olisi ollut ulkopoliittisia syitä. Drive (elokuva)
James Sallisin romaani "Kylmä kyyti" julkaistiin vuonna 2005. Tuottaja Marc Platt hankki oikeudet tehdä siitä elokuva, kun hän luki kirjasta tehdyn arvostelun. Kirjan päähenkilö kiehtoi Plattia, sillä hän muistutti hahmoja, joita Platt oli itse ihannoinut lapsena. Hossein Amini palkattiin muuntamaan kirja elokuvaksi. Hänen mielestään oli harvinaista saada sentapainen kirja studiolta, sillä se oli lyhyt ja runomainen. Kirjasta oli myös vaikea tehdä elokuva, sillä se ei noudata lineaarista kerrontaa, vaan se hyppii ajassa ja sisältää paljon takaumia. Truman Capote
Vuonna 1959 Capote luki lehdestä kansasilaisen maanviljelijäperheen murhasta, jolle ei tuntunut olevan mitään motiivia. Capote matkusti Kansasiin tekemään lehtijuttua tapauksesta, mutta aineisto paisui niin valtavaksi, että hän työsti siitä kirjan nimeltä "Kylmäverisesti", joka ilmestyi vasta vuonna 1966. Kirja loi uuden kirjallisuuden lajityypin, dokumenttiromaanin (engl. "nonfiction novel"), joka on proosan keinoin kerrottua tositapahtumaa. Kirja ei muistuttanut haastattelua, joka siitä olisi voinut tulla, sillä Capote oli häivyttänyt valmiista tekstistä täysin itsensä, kertojan. Andrew Bergman
Bergmanin ura käsikirjoittajana alkoi 1970-luvun alussa, kun Mel Brooksin ohjaama "Villiä hurjempi länsi" -lännenparodia julkaistiin. Elokuva keräsi yli 100 miljoonan dollarin lipputulot, mikä oli tuohon aikaan merkittävä saavutus. Elokuvaa pidetään parodiaelokuvien merkkiteoksena, joka sai myös kolme Oscar-ehdokkuutta. Vuonna 1979 valmistunut "Älkää ampuko hammaslääkäriä" oli selvästi pienempi menestys. Elokuva filmattiin uudelleen vuonna 2003, jota varten Bergman kirjoitti uuden käsikirjoituksen. Eeki Mantere
Viktor Kalborrek esitti Miss Märkäpaita -kilpailun juontajaa elokuvassa "Ruuvit löysällä" vuonna 1989. Elokuvan ohjasi Visa Mäkinen. Herrat ovat herkkäuskoisia
"Herrat ovat herkkäuskoisia" on Helmer Adlerin (1908–1940) ensimmäinen ja ainoa elokuvaohjaus. Hän kuoli oman käden kautta seuraavana vuonna. Elokuva oli 15-vuotiaan Toini Vartiaisen ensimmäinen. Lullan Helo näytteli tässä elokuvassa ainoan kerran valkokankaalla. Morgan Freeman
Kolmannen kerran Freeman oli Oscar-ehdokkaana vuoden 1994 elokuvasta "Rita Hayworth – avain pakoon". Hän sai hyviä arvioita myös sarjamurhaajaelokuvasta "Seitsemän". Hänen seuraavia roolejansa olivat yliopiston professori "Ketjureaktiossa", etsivä Alex Cross jännityselokuvassa "Jäähyväiset tytöille", entinen orja "Amistadissa" ja Yhdysvaltain presidentti katastrofielokuvassa "Deep Impact". A Most Violent Year
A Most Violent Year on vuonna 2014 ensi-iltansa saava J. C. Chandorin ohjaama ja käsikirjoittama toiminta- ja rikosdraamaelokuva. Sen pääosissa ovat Oscar Isaac, Jessica Chastain, Alessandro Nivola, David Oyelowo, Albert Brooks ja Catalina Sandino Moreno. Elokuva sijoittuu New Yorkiin talvella 1981, joka on yksi rikollisimmista vuosista kaupungin historiassa. Mildred Natwick
Mildred Natwick (19. kesäkuuta 1905, Baltimore, Maryland – 25. lokakuuta 1994, New York City, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-ehdokas. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Blithe Spirit" (1956), "Paljain jaloin puistossa" (1967) ja minisarjasta "The Snoop Sisters" (1973), josta hän voitti Emmy-palkinnon. Natwick teki myös kolme pientä, mutta merkittävää osaa John Fordin klassikkoelokuvissa: "Pako yli aavikon" (1948), "Keltainen nauha" (1948) ja "Vaitelias mies" (1952). Hän teki viimeisen elokuvaroolinsa vuoden 1988 elokuvassa "Valheet ja viettelijät". Ned Beatty
Ned Beatty on näytellyt yli sadassa pitkässä elokuvassa, joista kuuluisimmat lienevät esikoiselokuva "Syvä joki" (1972), Robert Altmanin "Nashville" (1975), "Teräsmies" (1978) ja "Rudy" (1993). Beatty on näytellyt myös useissa televisiosarjoissa, joista tunnetuimmat ovat "" ja "Roseanne". Heavy Metal 2000
Heavy Metal 2000 on vuonna 2000 suoraan DVD:lle julkaistu kanadalais-saksalainen animaatioelokuva, joka perustuu alun perin Kitchen Sink Pressin ja sittemmin "Heavy Metal" -lehden sarjakuvaan "The Melting Pot", jonka kirjoittivat Kevin Eastman, Simon Bisley ja Eric Talbot. Elokuvan ohjasivat Michael Coldewey ja Michel Lemire. Käsikirjoituksesta vastasivat R. Payne Cabeen, Carl Macek ja Kevin Eastman. Pääosassa ääninäyttelivät Michael Ironside, Julie Strain ja Billy Idol. Jäähyväiset tytöille
Jäähyväiset tytöille () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut trilleri, joka perustuu James Pattersonin romaaniin "Kuoleman syleily". Elokuvan pääosia esittävät Morgan Freeman, Ashley Judd, Cary Elwes, Alex McArthur, Bill Nunn, Jeremy Piven, Brian Cox, Jay O. Sanders ja Tony Goldwyn. Elokuvan on ohjannut Gary Fleder. Elokuva oli taloudellinen menestys kritiikistä huolimatta. Kirsti Hurme
Syksyllä 1941 sai ensi-iltansa sotilasfarssi "Ryhmy ja Romppainen", jossa Hurmeella oli keskeinen naisosa. Kriitikot suhtautuivat kaksijakoisesti hänen roolitulkintaansa vakoilija-Dorasta. Keväällä 1943 ilmestyi toinen "Ryhmy ja Romppainen" -trilogian elokuva "Jees ja just". Siinä Hurme näytteli kovapintaista komissaari Vengrovskaa ja sai osuudestaan kohtalaiset arviot. Samana vuonna Hurmeella oli sivuosat elokuvissa "Keinumorsian" ja "Tositarkoituksella"; molemmat jäivät hänen kohdallaan välitöiksi. Suomen Sosialidemokraatti piti aiheellisena kommentoida Hurmeen vartaloa ”liian muhkeaksi”. Toivo Särkän elokuvassa "Nuoruus sumussa" vuonna 1946 hänellä oli rooli kevytmielisenä, kuppaa levittävänä sotaleskenä. Malviina-meijerskan osa Vaalan palkitussa Hella Wuolijoki -filmatisoinnissa "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä" oli Hurmeen elokuvauran kohokohta. Kriitikot ylistivät hänen aistillista, voimakkaan eroottista Malviinaansa. Hurme piti sitä mieluisimpana roolinaan. Jouluna 1946 ensi-iltansa saaneen "Loviisan" jälkeen Hurme oli pari vuotta poissa elokuvamaailmasta, kunnes tammikuussa 1949 tuli ensi-iltaan "Pontevat pommaripojat", jossa hänen roolinsa oli yksinkertaisesti ”kaunotar”. Samana vuonna hänet nähtiin sivuroolissa elokuvassa "Kanavan laidalla". Seurasi seitsemän vuoden tauko. Hurme palasi elokuvataiteen pariin maaliskuussa 1956 komediassa "Yhteinen vaimomme", jossa hän näytteli sivuosan Mirrinä. Hurmeen valkokangasuran joutsenlaulu oli sivuosa Tarraksen vaimona Tulion melodraamassa "Olet mennyt minun vereeni" syyskuussa 1956. Rauha Puntti
Pitkän teatteriuran lisäksi Puntti näytteli muun muassa elokuvissa "Villi Pohjola" (1955), "Jäähyväiset presidentille" (1987) ja "Armon aika" (1999) sekä tv-sarjoissa "Kylmäverisesti sinun" (2000–2005), "Seitsemän" (2001) ja "Harvoin tarjolla" (2008). Sarah Michelle Gellar
Gellar on näytellyt myös elokuvissa. Vuonna 1997 hän näytteli kauhuelokuvissa "Tiedän mitä teit viime kesänä" ja "Scream 2", ja vuonna 1999 hänet nähtiin romanttisessa komedissa "Kerrassaan vastustamanton" ja draamaelokuvassa "Julmia aikeita". Kriitikko Roger Ebert kehui Gellarin suoritusta jälkimmäisessä elokuvassa kuvailemalla häntä ”tehokkaaksi” osassaan. Lisäksi samaisessa elokuvassa ollut suudelma Gellarin ja Selma Blairin välillä voitti MTV Movie Awardsin parhaan suudelman palkinnon. Vuonna 2001 Gellar esiintyi indie-elokuvassa "Harvard Man". Seuraavana vuonna hän näytteli yhdessä silloisen poikaystävänsä ja nykyisen aviomiehensä Freddie Prinze Jr:n kanssa elokuvassa "Scooby-Doo". Hän oli mukana myös elokuvan vuonna 2004 julkaistussa jatko-osassa "". Samana vuonna Gellar näytteli myös japanilaisen kauhuelokuvan uudelleenfilmatisoinnissa "Kauna". Hänellä oli pieni rooli "Kaunan" jatko-osassa. Vampyyri
Francis Ford Coppola ohjasi 1992 Bram Stokerin romaanille hieman uskollisemman filmatisoinnin "Bram Stokerin Dracula". Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton. Vuonna 1994 julkaistiin Anne Ricen kirjan pohjalta tehty "Veren vangit", jonka pääosissa ovat Tom Cruise ja Brad Pitt. Vampyyreitä voi nähdä myös venäläisessä elokuvassa "Night Watch – yövahti" ja sen jatko-osissa sekä ruotsalaisessa elokuvassa "Ystävät hämärän jälkeen", joka sijoittuu 1970-luvun lähiömiljööseen. Evil Dead
Evil Dead (televisioesityksessä myös Evil Dead – kauhun riivaamat) on Sam Raimin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1981. Sen pääosissa ovat Bruce Campbell, Ellen Sandweiss, Hal Delrich, Betsy Baker ja Sarah York. Vaikka elokuva tehtiin pienellä budjetilla, on se kerännyt arvostusta ja nykyisin siitä on tullut kulttiklassikko. Aikanaan sitä pidettiin hyvinkin pelottavana, mutta se sisältää myös runsaasti huumoria. Elokuva oli pitkään kielletty monissa maissa, myös Suomessa, missä se sai elokuvateatteriensi-iltansa vasta vuonna 2003. Elokuva on saanut myös kaksi jatko-osaa; "Evil Dead II" (1987) ja "Pimeyden armeija" (1993), sekä "uusintaversion". Dokumenttiromaani
Alan klassikkoja ovat amerikkalaisten Theodore Dreiserin "An American Tragedy" (1925, Amerikkalainen murhenäytelmä) ja Truman Capoten "In Cold Blood" (1966, Kylmäverisesti). Jälkimmäisen aiheena on Kansasissa 1959 tehty raaka murha. Ensimmäisiin suomalaisiin dokumentaarisiin romaaneihin kuuluu Kemin satamalakkoa käsittelevä Paavo Rintalan "Lakko" (1956). Mustaa valkoisella
Mustaa valkoisella on Jörn Donnerin käsikirjoittama ja ohjaama vuonna 1968 valmistunut draamaelokuva. Verenpunainen naamio
Verenpunainen naamio (videojulkaisuissa Elävänä haudattu ja Mies punaisen naamion takaa; ) on vuonna 1969 ensi-iltansa saanut Gordon Hesslerin ohjaama ja tuottama brittiläinen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Vincent Price ja Christopher Lee heidän ensimmäisessä yhteistyössään. Truman Capote
Truman Garcia Capote (30. syyskuuta 1924, New Orleans – 25. elokuuta 1984, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Capote muutti nuorena New Yorkiin ja kuvasi kaupungin seurapiirielämää romaanissaan "Aamiainen Tiffanylla" (1958), josta tehtiin myös elokuva. Capoten toinen kuuluisa teos on "Kylmäverisesti" (1966), jota varten hän loi kirjallisuuteen kokonaan uuden kerrontamuodon, dokumenttiromaanin. Kelli McCarty
McCarty on esiintynyt myös useissa softcore-pornoelokuvissa. Vuonna 2008 hän allekirjoitti sopimuksen Vivid Entertainment -aikusviihdeyhtiölle. McCartyn ensimmäinen hardcore-elokuva "Faithless: From Beauty Queen on Porn Queen" julkaistiin 4. helmikuuta 2009. Twilight – Epäilys
Toukouussa 2010 Summit Entertainment virallisti, että myös kirjasarjan neljännestä ja viimeisestä kirjasta "Aamunkoi" tehdään elokuva. Elokuvan ohjaa Bill Condon ja käsikirjoittaa Melissa Rosenberg. Ohjaaja Condon on allekirjoittanut sopimuksen yhdessä Summit Entertainmentin kanssa kaksiosaisen elokuvan kuvaamisesta. Summit Entertainment on virallistanut myös, että elokuvasta tulee kaksiosainen. Elokuvan ensimmäisen osan on määrä saada ensi-iltansa 18. marraskuuta 2011 ja toisen osan 16. marraskuuta 2012. Rosenberg on kertonut, että kaikki eivät tule olemaan tyytyväisiä elokuvasarjan päätoselokuvaan. Summitin virallistaessa elokuvan teon se virallisti myös, että koko Cullenin perhe on palaamassa viimeiseen kaksiosaiseen elokuvaan samoine näyttelijöineen ja pääosineen kuin ennenkin, mukaan lukien Billy Burken. Elokuvan kuvaukset alkavat loka-joulukuun aikoihin 2010. Elvis Presley
Elvis näytteli 1950-luvulla neljässä elokuvassa, joissa hän myös lauloi. Elokuvista tuli suuria yleisösuosikkeja Elvis-fanien ansiosta. "Rakasta minua hellästi" (1956) on mustavalkoinen lännenelokuva. Siinä Elvis laulaa neljä laulua, mukaan lukien hitiksi noussut ”Love Me Tender”, jonka mukaan elokuva viime hetkellä nimettiin. "Kiihkeitä rytmejä" (1957) on värielokuva, jonka juoni perustuu löyhästi Elviksen oman suosion nousuun. "Rock’n roll -suosikki" (1957) on draamaelokuva vankilasta vapautuvasta nuorukaisesta, josta tulee ammattilaulaja. Elokuva sisältää Leiber & Stoller -lauluntekijäkaksikon kappaleita, kuten hitiksi noussut nimikappale ”Jailhouse Rock”. Elokuva oli Elviksen mukanaolon ansiosta yksi vuoden katsotuimmista elokuvista. "Kitara kainalossa" (1958) on vahva draama, joka kertoo Elviksen näyttelemästä yökerholaulajasta, joka joutuu alamaailman syövereihin. Elviksen esittämä elokuvan tunnuskappale ”King Creole” nousi hitiksi. William Wallace
William Wallacen hahmo on tullut tunnetuksi Mel Gibsonin vuonna 1995 ilmestyneen elokuvan "Braveheart – taipumaton" kautta. Elokuva kuitenkin ottaa huomattavan suuria taiteellisia vapauksia kuvatessaan todellisia tapahtumia ja henkilöitä. Elokuva sisältää useita historiallisia virheitä. Skotit eivät Wallacen aikaan käyttäneet kilttejä eivätkä sinisiä kasvomaalauksia. Wallacen naimisiinmenosta ja siihen liittyneistä vihollisuuksista ei ole faktatietoja. Elokuvan taistelukohtaus ei tapahdu Stirlingin sillalla vaan elokuvallisista syistä avoimella kentällä. Wallacea ei todellisuudessa kutsuttu nimellä Braveheart. Hän ei valloittanut Yorkin kaupunkia, sillä hänen joukkojensa eteneminen katkesi jo pohjoisempana. Film noir
Vuonna 1939 ensiromaaninsa "Syvä uni" julkaissut Raymond Chandler nousi pian kovaksikeitetyn koulukunnan kuuluisimmaksi kirjailijaksi. Chandlerin romaaneista ohjattiin merkittäviä noireja – "Hyvästi, kaunokaiseni" (1944; sovitettu romaanista "Näkemiin, kaunokaiseni"), "Syvä uni" (1946) ja "Nainen järvessä" (1947) – ja hän toimi myös tärkeänä käsikirjoittajana lajityypin parissa, tuottaen käsikirjoitukset elokuviin "Nainen ilman omaatuntoa", "Sinisen dahlian mysteeri" (1946) ja "Muukalaisia junassa" (1951). Siinä missä Chandler rakensi useimmat romaaninsa ja tarinansa Hammettin tavoin yksityisetsivän hahmon varaan, Cain käytti vähemmän sankarillisia päähenkilöitä ja keskittyi enemmän psykologiseen tutkiskeluun kuin rikosten selvittelyyn; Cainin lähestymistapa liitetään kovaksikeitetyn dekkarin alalajina pidettyyn "noir-fiktioon". 1940-luvulla eräs näiden synkkien jännitystarinoiden tuotteliaimmista ja menestyksekkäimmistä kirjailijoista oli Cornell Woolrich (joskus salanimillä George Hopley tai William Irish). Woolrichin tuotantoon perustuu useampi klassisen kauden film noir kuin kenenkään muun kirjailijan: kaiken kaikkiaan kolmetoista elokuvaa, mukaan lukien "Tuntemattoman varjo" (1946), "Deadline at Dawn" (1946) ja "Fear in the Night" (1947). Hämähäkkimies
Vuonna 2002 sai ensi-iltansa Sam Raimin ohjaama elokuva "Spider-Man – hämähäkkimies". Elokuva oli vuoden menestynein elokuva, ja se voitti lipputuloissa jopa "". Sitä seurasi 2004 ensi-iltansa saanut jatko-osa, "Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2". Kolmas osa, "Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3" ilmestyi elokuvateattereihin 4. toukokuuta 2007. Kaikissa kolmessa elokuvassa Hämähäkkimiestä esittää Tobey Maguire. Peterin naisystävää Mary Jane Watsonia on elokuvissa esittänyt Kirsten Dunst. Spider-Manin osaa tarjottiin myös Leonardo DiCapriolle, mutta tämä kieltäytyi siitä. Peloista pahin
Peloista pahin (engl. "The Sum of All Fears") on vuonna 2002 kuvattu toimintaelokuva/poliittinen trilleri, joka perustuu Tom Clancyn samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Ben Affleck, Morgan Freeman, James Cromwell, Ciarán Hinds, Liev Schreiber, Bridget Moynahan ja Michael Byrne. Elokuvan on ohjannut Phil Alden Robinson. Elokuva oli taloudellinen menestys. Kylmä rautainen
Kylmä rautainen on suomalaisen blackened death metal -yhtye Karelian Warcryn esikoisalbumi. Se julkaistiin omakustanteena vuonna 2005, sekä myöhemmin samana vuonna puolalaisen Seven Gates of Hell -levy-yhtiön kautta. Bloody Sunday – verinen sunnuntai
Bloody Sunday – verinen sunnuntai ("Bloody Sunday") on Paul Greengrassin käsikirjoittama ja ohjaama brittiläis-irlantilainen televisioelokuva vuodelta 2002. Dokumentaariseen tyyliin, ulkopuolisen tarkkailijan tavoin tapahtumia seuraten toteutettu elokuva kertoo Pohjois-Irlannin levottomuuksiin liittyvästä, veriseksi sunnuntaiksi kutsutusta katolisten kansalaisoikeusmarssista, jossa 13 ihmistä sai surmansa ja 13 loukkaantui brittisotilaiden avattua tulen väkijoukkoon Pohjois-Irlannin Derryssä 30. tammikuuta 1972. Marilyn Burns
Mary Lynn Ann Burns (5. heinäkuuta 1949 – 5. elokuuta 2014), tunnettiin nimellä Marilyn Burns, oli yhdysvaltalainen näyttelijätär, joka parhaiten tunnettiin roolistaan Sally Hardestynä elokuvassa "Texasin moottorisahamurhat" (1974) ja Linda Kasabianina elokuvasta "Verinen veljeskunta" ("Helter Skelter", 1976). Hän esiintyi myös potilaana elokuvassa "Texasin moottorisahamurhat - uusi sukupolvi" ("Texas Chainsaw Massacre: The New Generation", 1994). Braveheart – taipumaton
"Braveheartin" ensi-ilta oli kesällä 1995. Elokuva sai kymmenen Oscar-ehdokkuutta ja voitti vuoden 1996 Oscar-gaalassa yhteensä viisi palkintoa, mukaan lukien paras elokuva ja paras ohjaus. Se oli ilmestymisvuotensa menestynein elokuva saavuttaen Oscar-palkintojen ohella myös kolme Bafta-palkintoa ja yhden Golden Globen. Cold Creek Manor
Cold Creek Manor, televisioesityksessä käytetty myös nimeä Cold Creek Manor – menneisyyden salaisuus, on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut kauhutrilleri. Elokuvan ohjasi Mike Figgis ja pääosissa olivat Dennis Quaid ja Sharon Stone. Veren vangit (elokuva)
Veren vangit () on Anne Ricen samannimiseen romaaniin perustuva elokuva, joka sai ensi-iltansa 1994. Anne Rice käsikirjoitti itse elokuvan ja sen ohjasi Neil Jordan. Elokuvan pääosissa esiintyivät Brad Pitt, Tom Cruise, Kirsten Dunst ja Antonio Banderas. Talvisota (elokuva)
"Talvisota" tuotiin kotilevitykseen analogisessa VHS-formaatissa vuonna 1990. Digitaalisesti teos julkaistiin DVD-formaatissa vuonna 2001. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti restauroi "Talvisodasta" 4K-version, ja se tuotiin Suomen markkinoille Blu-ray-formaatissa vuonna 2016. "Talvisodan" Blu-ray-julkaisulla on puolitoista tuntia lisämateriaalia, muun muassa Antti Tuurin puheenvuoro ja dokumentti elokuvan kuvauksista. Julkaisu on tekstitetty suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. River Phoenix
Hänen kuolemansa aikoihin elokuvan "Dark Blood" kuvaukset olivat kesken. Elokuva julkaistiin viimein vuonna 2014. Tappava ase
Tappava ase () on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Se on ensimmäinen neljästä "Tappava ase" -elokuvasta. Elokuvan ohjasi Richard Donner ja pääosissa ovat Mel Gibson sekä Danny Glover. Mieletön rakkaus (vuoden 1947 elokuva)
Mieletön rakkaus (engl. "Possessed") on Curtis Bernhardtin ohjaama yhdysvaltalainen dramaattinen trilleri/film noir-elokuva vuodelta 1947, jonka päärooleissa esiintyvät Joan Crawford, Van Heflin ja Raymond Massey. "Mieletön rakkaus" on mustavalkoinen ja on noin 108 minuutin mittainen. Elokuvan tuotti Warner Bros. -yhtiö. "Mieletön rakkaus" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa heinäkuussa 1947, ja Suomessa tammikuussa 1948. Stanley Kubrick
Kubrickin viimeinen elokuva "Eyes Wide Shut" perustui Arthur Schnitzlerin romaaniin "Traumnovelle" (suomennettu nimillä "Tohtori eksyy erotiikkaan" ja "Unikertomus"). Elokuvan käsikirjoituksessa Kubrick kuitenkin siirsi tarinan tapahtumapaikan 1920-luvun Wienistä 1990-luvun New Yorkiin. Elokuvaa kuvattiin kaksi vuotta, jonka aikana kaksi tärkeää näyttelijää (Harvey Keitel ja Jennifer Jason Leigh) vaihdettiin. Kubrick piti elokuvan tiukasti salassa, ja odotukset sitä kohtaan paisuivat. Elokuvan seksuaalinen teema sai jopa muutamat journalistit julistamaan, että teos olisi "seksikkäin elokuva, mitä on ikinä tehty". "Eyes Wide Shut" sai ensi-iltansa vuonna 1999, ja se jakoi oitis kriitikoiden mielipiteet. Kubrick oli valinnut pääosiin viihteellisistä rooleistaan tunnetun avioparin Tom Cruisen ja Nicole Kidmanin, ja sitä pidettiin osoituksena ohjaajan arvostelukyvyn heikentymisestä. Jotkut arvostelijat taas pitivät tätä ratkaisua luovana. Julma meri
Julma meri () on brittiläisen kirjailija Nicholas Monsarratin kirjoittama romaani. Kullervo Killisen suomennoksen on julkaissut vuonna 1952 suomeksi Otava. Kirjan pohjalta on Charles Frend ohjannut vuonna 1953 saman nimisen elokuvan. Elokuvassa Ericsonia näyttelee Jack Hawkins. Great Bend
Matkallaan Holcombiin murhaajat Perry Smith ja Richard Hickok pysähtyivät aterioimaan Great Bendissä marraskuussa 1959 ollessaan matkalla surmaamaan Clutterin perheen. Truman Capote kirjoitti murhista myöhemmin teoksen "Kylmäverisesti" ("In Cold Blood"). Vuonna 1967 samannimisen elokuvan kohtauksia kuvattiin Great Bendissä. Mildred Pierce – amerikkalainen nainen
Mildred Pierce – amerikkalainen nainen () on yhdysvaltalainen Michael Curtizin ohjaama dramaattinen film noir -elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1945. "Mildred Pierce" on tehty kirjailija James M. Cainin samannimisen romaanin pohjalta. "Mildred Piercen" nimiroolin näytteli Joan Crawford, ja Ann Blyth, Jack Carson, Zachary Scott ja Eve Arden olivat mukana elokuvan sivurooleissa. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 24. syyskuuta ja Suomessa seuraavana vuonna 22. marraskuuta. Se kestää 111 minuuttia, (tunti ja 51 minuuttia) ja tuotantoyhtiönä oli Warner Bros.. Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet
Suomessa "Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet" sai teatteriensi-iltansa 14. helmikuuta vuonna 1992. "Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet" oli Suomessa 108. katsotuin elokuva 2 743 hengen katsojamäärällään vuonna 1992. Suomessa elokuvan teatterilevittäjänä oli Finnkino Oy ja videolevittäjänä Finnkino Video. "Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet" julkaistiin ensi kertaa DVD:nä Isossa-Britanniassa vuonna 2003 ja Yhdysvalloissa vuonna 2005. Vuonna 2016 elokuva julkaistiin blu-raynä. Sergei Eisenstein
Aleksanteri Nevskissä Eisenstein keskittyi enemmän mise-en-scèneen, kuten puvustukseen ja valaistukseen, kuin leikkauksen tekniikkaan. Elokuvassa on kuitenkin myös hänen parhaimmat osoitukset tekniikasta, jota hän kutsui nimellä ”orkestraalinen kontrapunkti”. "Aleksanteri Nevski" toi Eisensteinille myös mainetta hovielokuvaajana, sillä hän sai sen jälkeen Leninin kunniamerkin. Vain hiukan sen jälkeen, kun elokuva oli päässyt teattereihin, Neuvostoliitto ja Saksa allekirjoittivat yllättäen Molotov–Ribbentrop-sopimuksen Puolan offensiivin kynnyksellä elokuussa 1939. Elokuva joutui esityskieltoon. Uudessa ystävyyden hengessä Eisenstein palkattiin ohjaamaan Richard Wagnerin ooppera "Valkyyria" Moskovan Bolšoi-teatteriin.
Eisensteinin viimeinen elokuva jäi keskeneräiseksi. "Iivana Julman" kuvaaminen alkoi 1943 Alma-Atassa, johon Moskovan elokuvastudiot oli siirretty sodan takia. Se julkaistiin 1945 ja oli todella suosittu. Sen ansiosta Eisensteinille ja hänen kumppaneilleen myönnettiin Stalin-palkinto. Eisenstein sai sydänkohtauksen helmikuussa 1946, minkä takia hän pyrki kiireesti saamaan valmiiksi muistelmansa ja "Iivana Julman" toisen osan. Se esitettiin elokuvissa kuitenkin ensimmäisen kerran vasta 1958, sillä siinä esitettiin Iivana Julman ja Josif Stalinin väliset yhteydet liiankin selvästi. "Iivana Julman" kolmas osa jäi valmistumatta, kun Eisenstein kuoli. Body of Evidence – Hyytävä syleily
Body of Evidence - Hyytävä syleily on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut eroottinen trilleri. Elokuvan pääosia esittävät Willem Dafoe, Madonna, Joe Mantegna, Anne Archer, Frank Langella, Julianne Moore, Jürgen Prochnow, Charles Hallahan, Stan Shaw, Richard Riehle ja Mark Rolston. Elokuvan on ohjannut Uli Edel. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naispääosasta. Murha, murha, päästäkää etsivät irti!
Näyttelijäkaarti koostuu yhdysvaltalaisista ja brittiläisistä näyttelijöistä, jotka parodioivat tunnettuja fiktiivisiä salapoliiseja ja etsiviä, joihin lukeutuvat Hercule Poirot, neiti Marple, Charlie Chan, Nick ja Nora Charles ja Sam Spade. "Kylmäverisesti" (1966) -romaanista tunnettu kirjailija Truman Capoten tekee harvinaisen roolisuorituksensa elokuvassa. "Murha, murha, päästäkää etsivät irti!" oli osallisena vuoden 1976 Venetsian elokuvajuhlilla. Lihan värinä
"Lihan värinä" perustuu löyhästi brittiläisen rikoskirjailija Ruth Rendellin palkittuun psykologiseen jännitysromaaniin "Live Flesh" vuodelta 1986. Romaanin pohjalta Pedro Almodóvar sovitti elokuvan käsikirjoituksen Jorge Guerricaechevarrían ja Ray Lorigan kanssa. Elokuvan tuottajana oli Agustín Almodóvar. Levoton veri (vuoden 1986 elokuva)
Levoton veri ("Mauvais Sang") on Leos Caraxin ohjaama elokuva vuodelta 1986. Elokuvan alkuperäisnimi viittaa Arthur Rimbaud'n runoon "Paha veri" kokoelmassa "Kausi helvetissä". Mel Gibson
Vuoden 1995 kesällä ensi-iltansa saanut "Braveheart – taipumaton" on kenties Gibsonin uran tunnetuin ja arvostetuin elokuva. Hän ohjasi, tuotti ja tähditti elokuvan ja saavutti sekä parhaan ohjaajan Oscar- että Golden Globe-palkinnon. "Braveheart – taipumaton" oli ehdolla yhteensä kymmeneen Oscar-palkintoon ja se oli julkaisuvuotensa tuottoisimpia elokuvia ympäri maailman lujittaen Gibsonin asemaa elokuvamaailman kärkinimistössä. Gibsonin suunnitelmiin kuului jälleen olla ainoastaan elokuvan ohjaajana ja tuottajana koska hän koki olevansa liian iäkäs esittääkseen pääosaa. Hän halusi Jason Patricin näyttelevän elokuvan pääosan kunnes päätyi itse myös näyttelemään elokuvassa ohjaajan ja tuottajan roolinsa ohella. Vuonna 1995 hän toimi myös John Smithin ääninäyttelijänä Disneyn piirroselokuvassa "Pocahontas", joka palkittiin kahdella Oscar-palkinnolla. Gibsonille tarjottiin myös toista kertaa urallaan pestiä Batman-elokuvasarjaan, tällä kertaa Batman-konna Kaksinaaman rooliin elokuvaan "Batman Forever". Gibson pyrittiin hankkimaan myös James Bondin osaan elokuvaan "007 ja kultainen silmä" mutta tuolloin etenkin "Braveheartin" tiukan työstämisaikataulun vuoksi kiireinen Gibson kieltäytyi molemmista tarjouksista. Hänen sijastaan "Batman Foreveriin" Kaksinaaman rooliin valittiin Tommy Lee Jones ja James Bondin näyttelijäksi Pierce Brosnan. Vaarallinen nainen (vuoden 1952 elokuva)
"Lux Radio Theater" lähetti 60-minuuttisen radiosovituksen elokuvasta 16. maaliskuuta vuonna 1953, jossa Dennis Morgan uusi elokuvaroolinsa. Vuonna 1972 Town Hallin "Legendary Ladies" -show’ssa Crawfordilta kysyttiin, että minkä elokuvan tekemistä hän katuu ja Crawford kertoi yleisölle, että piti "Vaarallista naista" huonoimpana elokuvanaan. "Vaarallinen nainen" julkaistiin DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009. Jäähyväiset presidentille
Jäähyväiset presidentille on Pentti Kirstilän jännitysromaani vuodelta 1979. Komisario Hanhivaara -sarjaan kuuluva romaani kertoo poliitikkoja vihaavasta aseharrastajasta, joka päättää murhata Suomen presidentin. Vuonna 1987 sai ensi-iltansa romaaniin pohjautuva samanniminen elokuva, jonka ohjasi Matti Kassila. Peter Sellers
Sellersin tunnetuin rooli lienee kuitenkin kömpelö ranskalaiskomisario Jacques Clouseau Blake Edwardsin "Vaaleanpunainen pantteri" -elokuvasarjassa. Ensimmäinen elokuva "Vaaleanpunainen pantteri" ("The Pink Panther") tehtiin 1963. Elokuva rakennettiin pääosassa näytelleen David Nivenin ympärille, mutta Sellersin koomisuus varasti huomion Niveniltä. Elokuva sai Sellersin eläessä neljä jatko-osaa, joista jokaisessa Sellers oli pääroolissa: "Laukaus pimeässä" ("A Shot in the Dark", 1964), "Vaaleanpunaisen pantterin paluu" ("The Return of the Pink Panther", 1975), "Vaaleanpunainen pantteri iskee jälleen" ("The Pink Panther Strikes Again", 1976) ja "Vaaleanpunaisen pantterin kosto" ("Revenge of the Pink Panther", 1978). Peter Sellersin suoritusta Clouseauna on taitavuudessaan verrattu Chaplinin ja Buster Keatonin roolisuorituksiin . Sellers puhui karrikoidulla ranskalaisella aksentilla ja sai käyttää muuntautumiskykyään sekä kielellisiä lahjojaan naamioitumalla erilaisiin valepukuihin, kuten paaviksi, kiinalaiseksi mafiosoksi tai ruotsalaiseksi merirosvoksi. Eräänlaisena Pantteri-sarjan kylkiäisenä Edwardsilta ja Sellersiltä syntyi myös kohelluskomedia "Pahuksenmoiset pirskeet" ("The Party", 1968), jossa Sellers esitti kömpelöä intialaista elokuvanäyttelijää. "Pahuksenmoisista pirskeistä" piti Edwardsin alkuperäisten suunnitelmien mukaan tulla mykkäelokuva, mutta kuvausten alussa Sellers huomasi hahmonsa toimivan paremmin puhuvana, joten suunnitelmasta luovuttiin. Michael Cimino
Cimino jätti mainosalan 1970-luvulla ja muutti vuonna 1971 Los Angelesiin toimimaan käsikirjoittajana. Hän pääsi käsikirjoittamaan tieteiselokuvaa "Hiljainen pako" (1972) ja Clint Eastwoodin toista Likainen Harry -elokuvaa "Magnum .44" (1973). Eastwood vaikuttui Ciminon työstä ja antoi tälle ohjattavaksi buddy-elokuvan "Rajut kaverit" (1974). Se menestyi hyvin elokuvateattereissa, ja Jeff Bridges oli siitä ehdolla parhaan miessivuosan Oscariin. Kuin surmaisi satakielen (elokuva)
Kuin surmaisi satakielen () on vuonna 1962 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Robert Mulligan. Se perustuu Harper Leen samannimiseen romaaniin vuodelta 1960. Elokuva sai kahdeksan Oscar-ehdokkuutta ja voitti niistä kolme: paras miespääosa, sovitettu käsikirjoitus ja lavastus. Kiihkeitä rytmejä
Elviksen ensimmäisen elokuvan "Rakasta minua hellästi" valmistautuessa ensi-iltaan syksyllä 1956 tuottaja Hal B. Wallis ilmoitti, että Elviksen seuraava elokuva "Lonesome Cowboy" aloitettaisiin vuodenvaihteessa 1957. Tulevan elokuvan käsikirjoittajaksi ja ohjaajaksi Wallis valitsi Hal Kanterin, joka oli aiemmin työskennellyt muun muassa Wallisin Jerry Lewis & Dean Martin -komedian "Artists and Models" käsikirjoituksen parissa, sekä ohjannut televisiossa George Gobel -show’ta. Elokuvan käsikirjoituksen pohjana oli Mary Agnes Thompsonin "Good Housekeeping" -lehdessä julkaistu jatkosarja "Call for Mitch Miller", josta Kanterin piti nyt sorvata Elvikselle sopiva paketti. Kanter lähti joulukuussa Memphisiin tapaamaan Elvistä, jatkaen tämän mukana Shreveportiin Louisiana Hayride -keikalle, todistamaan paikan päällä Presleymaniaa. Näkemänsä ja kokemansa pohjalta Kanter kirjoitti erilaisia pieniä yksityiskohtia elokuvan käsikirjoitukseen, mm. Elviksen esityksessä yleisön joukossa olevat identtiset kaksoistytöt, jotka lyövät toistensa käsiä yhteen musiikin tahdissa, oli todellisuudesta elokuvaan siirretty kohtaus. Kanter olisi halunnut tehdä elokuvasta enemmän satiiria, mutta eversti Parkerilla ja tuottaja Wallisilla oli oma käsityksensä siitä, miten homma hoidetaan, muovaten elokuvasta prototyypin, jonka pohjalta tulevat Elvis-elokuvat sitten syntyivätkin, hieman lavasteita ja lauluja vaihtamalla. Renny Harlin
Vuonna 1984 Harlin lähti työskentelemään Los Angelesiin elokuvien jakeluyhtiön ostajaksi ja ystävystyi Markus Selinin kanssa. Yhdessä he ryhtyivät käsikirjoittamaan elokuvaa, joka vuonna 1986 sai ensi-iltansa nimellä "Jäätävä polte". Pääroolissa oli tarkoitus olla Chuck Norris, mutta roolin näytteli lopulta tämän poika Mike Norris. Elokuva joutui Suomessa sensuurin kynsiin, mutta levisi Yhdysvalloissa 1 000 kopiona ja ylsi parhaimmillaan yhdeksänneksi katsotuimmaksi Yhdysvalloissa. Seurauksena Irwin Yablans tarjosi Harlinille "Vankila"-elokuvan käsikirjoitusta filmattavaksi pienellä budjetilla. Elokuvaa levitettiin vain 42 kopiolla, ja se on Harlinin vähiten tuottanut elokuva. Tuottaja Robert Shaye palkkasi samoihin aikoihin Harlinin ohjaamaan ensimmäisen isolla, 13 miljoonan dollarin budjetilla tuotettavan elokuvansa "Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias" New Line Cinemalle. Elokuvan menestys oli "Painajainen Elm Streetillä" -elokuvasarjan toistaiseksi paras: elokuva oli Yhdysvaltain 19. katsotuin vuonna 1988, usean viikon ajan ykkönen, ja se tuotti yksin Yhdysvalloissa yli 49 miljoonaa dollaria. X-Men Origins: Wolverine
"X-Men Origins: Wolverinen" sai ensi-iltansa 1. toukokuuta 2009 ja oli taloudellinen menestys: se tuotti maailmanlaajuisesti yli 373 miljoonaa dollaria. Kriitikoilta elokuva sai pääosin negatiivisen vastaanoton. He moittivat elokuvaa epäinspiroivaksi ja pitivät myös sen käsikirjoitusta ja visuaalisia efektejä heikkoina, mutta Jackmanin roolisuoritus sai positiivista palautetta. Jackman itse ei ollut elokuvaan tyytyväinen. Vuonna 2013 sai ensi-iltansa toinen Wolverine-elokuva nimeltä "Wolverine". Syvä kuin meri
Syvä kuin meri ("engl. The Deep End of the Ocean") on Jacquelyn Mitchardin kirjoittama, vuonna 1996 julkaistu fiktiivinen kirja, joka oli pitkään Amerikan myydyimpien kirjojen listojen kärjessä saaden best-sellerin tittelin. Ensimmäinen suomennos kirjasta julkaistiin tuona samana vuonna 1996. Kirjan pohjalta Ulu Grosbard ohjasi vuonna 1999 ensi-iltansa saaneen elokuvan, jonka pääosaa näyttelee Michelle Pfeiffer. Mommilan veriteot 1917
Mommilan veriteot 1917 on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut, tositapahtumiin perustuva elokuva aikansa Suomen rikkaimman miehen Alfred Kordelinin murhasta. Elokuvan on ohjannut paremmin teatteriohjaajana tunnettu Jotaarkka Pennanen ja tuottanut Jörn Donner. Käsikirjoitus tilattiin kirjailija Paavo Haavikolta ja varatuomari Jukka Kemppiseltä. Varsinainen elokuvakäsikirjoitus syntyi kuitenkin ohjaajan, kuvaaja Heikki Katajiston ja apulaisohjaaja Pekka Lehdon yhteistyönä. Kemppisen ja Haaviston versio julkaistiin myöhemmin kirjana. Kordelinia elokuvassa näytteli tamperelainen näyttelijä Reino Kalliolahti, joka esitti siinä ainoan pääroolinsa valkokankaalla. Jäätävä polte
Markus Selin ja Renny Harlin alkoivat kehitellä "Jäätävän poltteen" – silloin nimellä "Arctic heat" – käsikirjoitusta ystävystyttyään Los Angelesissa 1982. Päärooliin kiinnitetään Chuck Norris, mutta rahoitusongelmien viivästyttäessä elokuvan kuvauksia Chuck Norris vetäytyi roolista ja suositteli pääosaan poikaansa Mike Norrisia. Uusi käsikirjoitus laadittiin nimellä "Born American" ja elokuvan rahoitus järjestyi Yhdysvalloista. Alan Rudolph
Alan Rudolph (s. 18. joulukuuta 1943 Los Angeles, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -⁠käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Ota minut" (1984), "Kuumaveriset" (1985) ja "Amerikkalaisia Pariisissa" (1988). Kirsten Dunst
Kirsten Caroline Dunst (s. 30. huhtikuuta 1982 Point Pleasant, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-saksalainen näyttelijä ja malli. Dunst aloitti uransa lapsinäyttelijänä ja hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa "Veren vangit" (1994), "Virgin Suicides" (1999), "Anna palaa!" (2000) ja "Hämähäkkimies"-elokuvatrilogia (2002–2007). Sydän karrella
Sydän karrella ("Heartburn") on Mike Nicholsin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1986. Sen on käsikirjoittanut Nora Ephron perustuen hänen väljästi omaelämäkerralliseen romaaniinsa "Heartburn", joka perustuu löyhästi hänen avioliittoonsa toimittaja Carl Bernsteinin kanssa. Avioliitto oli molempien toinen ja sen aikana Bernstein ajautui suhteeseen Ison-Britannian pääministerin James Callaghanin tyttären Margaret Jayn kanssa. Elokuvan pääosissa ovat Meryl Streep, Jack Nicholson, Stockard Channing, Jeff Daniels ja Miloš Forman. Elokuva on Streepin ja Nicholsonin ensimmäinen elokuva yhdessä. Billy the Kid
Ensimmäinen Billy the Kidistä kertova äänielokuva on King Vidorin vuonna 1930 ohjaama "Billy the Kid". Vuonna 1943 valmistui Howard Hughesin "Lainsuojaton" ja vuonna 1950 Kurt Neumannin "Texasin kauhu". Arthur Penn ohjasi elokuvan "Billy the Kid - Henkipatto" (1958) ja Marlon Brando elokuvan "Vihan riivaama" (1961). Julio Buchs ohjasi spagettiwesternin "Minä ammuin Billy the Kidin" vuonna 1967. Lincolnin piirikunnan sotaa kuvataan Andrew V. McLaglenin ohjaamassa elokuvassa "Chisum" (1970). Vuonna 1972 ilmestynyt "Dirty Little Billy", jonka Stan Dragoti ohjasi, esittää Billyn puolestaan epäonnisena antisankarina. Sam Peckinpah ohjasi elokuvan "Pat Garrett ja Billy the Kid" (1973). Christopher Cainin ohjaustyö "Young Guns – nuoret sankarit" valmistui 1988 ja sen jatko-osa, Geoff Murphyn "Young Guns II" 1990. Vuonna 1989 valmistui William A. Grahamin "Billy the Kid – lännen lainsuojaton". Morgan Freeman
Freeman näytteli 2000-luvulla elokuvassa "Nurse Betty" ja palasi sen jälkeen Alex Crossin rooliin "Jäähyväiset tytöille" -elokuvan jatko-osassa "Tappava seitti". Tom Clancyn romaaniin perustuneessa elokuvassa "Peloista pahin" hän esitti Jack Ryanin oppi-isää. Stephen Kingin romaaniin perustunut "Unensieppaaja" oli taloudellinen ja taiteellinen pettymys. Freemanin seuraavia elokuvia olivat menestynyt komedia "Bruce – taivaanlahja", jossa hän oli Jumalan roolissa, ja rikoskomedia "The Big Bounce – huijaus Havaijilla". Clint Eastwoodin ohjaamassa "Million Dollar Babyssä" Freeman esitti ikääntynyttä nyrkkeilijää. Hän sai roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon ja näyttelijöiden liiton palkinnon. Kylmäverisesti
Capoten kokemuksista tarinan kirjoittamisesta ja hänen kiinnostuksestaan murhiin on tehty kaksi elokuvaa. "Capote"-elokuvassa (2005) pääosassa nähtiin Philip Seymour Hoffman, joka voitti parhaan miespääosan Oscar-palkinnon Truman Capoten roolista. Elokuva sai myönteisiä arvosteluja ja oli ehdolla myös neljään muuhun Oscar-palkintoon. Vuotta myöhemmin elokuvassa "Infamous" Toby Jones esitti Capotea ja Sandra Bullock Lee Harperia. Rakasta minua hellästi
Elvis Presleyn noustua keväällä 1956 megatähdeksi miljoonasinglellään "Heartbreak Hotel", alkoi Hollywood kiinnostua teini-idolista. Riippumaton tuottaja Hal B. Wallis teki Elviksen kanssa kolmen filmin elokuvasopimuksen seitsemän vuoden optiolla, luvaten ensimmäisestä elokuvasta 100 000 dollarin palkkion. Wallisin etsiessä sopivaa projektia, Elvis lainattiin 20th Century Foxille B-westerniin "The Reno Brothers", joka pohjautui Yhdysvaltain Sisällissodan aikaiseen tositarinaan Renon sotilaskarkuriveljeksistä, jotka tekivät sarjan ryöstöjä. Elviksen tultua elokuvaan mukaan käsikirjoitus sorvattiin uusiksi, jolloin toimintaelokuvasta tuli Elviksen ympärillä pyörivä draama, ja veljesten legenda jäi lähinnä viittelliseksi (vahingossa tehdyksi junaryöstöksi). Elvis osoitti kuitenkin kykynsä selviytyä vakavammassa filmiroolissa. Teuvo Tulio
Alle kaksi kuukautta myöhemmin sai ensi-iltansa uusi elokuva "Levoton veri". Käsikirjoitus, jonka teki jälleen Filmimies eli Nisse Hirn, tehtiin nimenomaan Regina Linnanheimoa varten. Se on vimmainen kuvaus mielenterveytensä menettävästä perheenäidistä, joka kiusaa läheisiään. Tästäkin elokuvasta Linnanheimo sai Jussi-patsaan. Kylmä syli
Kylmä syli () on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Yves Simoneaun ohjaama yhdysvaltalainen psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Jamie Lee Curtis, Peter Gallagher, Joanne Whalley ja Vanessa Redgrave. "Kylmä syli" perustuu Bernard Taylorin romaaniin, jonka pohjalta Barry Schneider ja Richard Hawley laativat elokuvan käsikirjoituksen. "Kylmän sylin" tuottivat Jack E. Freedman, Patricia Herskovic ja Wayne S. Williams. Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta (vuoden 1925 elokuva)
"Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 16. marraskuuta vuonna 1925. Elokuva on säilynyt nykypäivään asti, ja se onkin harvoja Baran nykyaikaan säilyneitä elokuvia. "Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta" -elokuvaa säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa, ja se on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle. Elokuva on 59 minuuttia pitkä DVD-versiossa, joka julkaistiin vuonna 2007. X-Men: Dark Phoenix
X-Men: Dark Phoenix () on vuonna 2019 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Marvel Comicsin suosittuun supersankariryhmään Ryhmä-X. Se tulee olemaan "X-Men" -elokuvasarjan kahdestoista osa sekä jatko-osa vuoden 2016 elokuvalle "". Elokuvan ohjaa ja käsikirjoittaa Simon Kinberg. Pääosissa näyttelevät James McAvoy, Sophie Turner, Michael Fassbender, Jennifer Lawrence, Nicholas Hoult, Tye Sheridan, Alexandra Shipp, Kodi Smit-McPhee, Evan Peters ja Jessica Chastain. Kylmäverisesti
Marraskuussa 1959 New York Times julkaisi seuraavan uutisen murhien johdosta: Kylmäveriset tappajat
"Kylmäveriset tappajat" ensiesitettiin tanskalaisella TV 2 -kanavalla kymmenosaisena sarjana keväällä 2011. Vuotta myöhemmin sarjaa jatkettiin vielä yhdellä elokuvalla, joka esitettiin elokuvateattereissa maaliskuussa 2012. Useissa muissa maissa, kuten Iso-Britanniassa ja Suomessa, sarja on esitetty kuutena osana. Suomessa sarjan kuusi osaa on julkaistu DVD:nä ja sitä on esitetty suoratoistona Netflixissä. Lämminveriset (televisiosarja)
Lämminveriset on yhdeksänosainen suomalainen televisiosarja, joka esitettiin ensimmäisen kerran MTV3:lla kevätkaudella 1996. Sarja on uusittu kesällä 2005. Helmikuussa 2014 sarja julkaistaan DVD:llä. Bloodsport – viimeiseen asti
Bloodsport – viimeiseen asti () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Newt Arnold ja pääosassa on Jean-Claude Van Damme, joka nousi kuuluisuuteen elokuvan myötä. Elokuva perustuu löyhästi Frank Duxin tosielämän tapahtumiin Bahamalla käytyihin salaisiin kamppailuturnauksiin. Tapahtumien todenperäisyys on kuitenkin hyvin kyseenalainen. Dux myös vastasi elokuvan taistelukohtausten koreografiasta. Blood Diamond – veritimantti
Blood Diamond – veritimantti on Edward Zwickin ohjaama sisällissodan repimään Sierra Leoneen sijoittuva ja siellä tapahtuvasta veritimanttikaupasta kertova draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa 8. joulukuuta 2006 Yhdysvalloissa, Suomessa 9. helmikuuta 2007. Pääosissa esiintyvät Leonardo DiCaprio, Jennifer Connelly ja Djimon Hounsou.
Käsikirjoituksen on tehnyt Charles Leavitt Leavittin ja C. Gaby Mitchellin tarinan pohjalta. Elokuvan nimi viittaa sota-alueelta louhittuihin timantteihin ja niillä rahoitettuihin sotatoimiin. Elokuva oli ehdolla viiden Oscar-palkinnon (paras miespääosa, miessivuosa, leikkaus, äänileikkaus, äänimiksaus) saajaksi, muttei voittanut yhtään palkintoa. Truman Capote
Capote haastatteli perheen omaisia, ja kun tekijät viimein saatiin kiinni, hän tutustui myös heihin ja jopa ystävystyi toisen surmaajan, Perry Smithin, kanssa. Capote oli heidän seuranaan yhä, kun heidät teloitettiin. Capoten elämästä kertovassa elokuvassa "Kunniaton" ("Infamous", 2006) esitetään ajatus, että Capoten viimeisten vuosien alkoholismi ja kirjoituskyvyttömyys olisi johtunut siitä, että hänen oli pakko antaa jo ystäväksi tulleen murhaajan kuolla, jotta saisi viimeisteltyä romaaninsa. "Kylmäverisesti" julkaistiin pian myös elokuvana. Myös elokuva "Capote" (2006) kertoo saman tarinan, mutta lisää Capoten henkilöhahmon mukaan joukkoon. Häntä esitti Philip Seymour Hoffman, joka sai osastaan Oscarin. Kylmä syli
Judith ”Jude” Madigan (Jamie Lee Curtis) hylkää yllättäen hänen perheensä. Hänen miehensä Robert (Peter Gallagher) ja kolme poikaansa Kes, Michael ja Ben (Luke Edwards, Colin Ward ja Joey Zimmerman) rakentavat uuden, onnellisen elämän itselleen. Kun Jude palaa kolme vuotta myöhemmin, hän janoaa kostoa.
"Kylmä syli" -elokuvan kuvaukset alkoivat 7. joulukuuta 1992 ja päättyivät 5. helmikuuta 1993. Elokuva kuvattiin Kalifornian Pasadenassa 8 miljoonan dollarin budjetilla. Miramax ja CBS Productions olivat elokuvan tuotantoyhtiöitä. Kylmäverisesti sinun
Alkuvaiheessa sarjan juonet perustuivat oikeisiin rikoksiin, mikä aiheutti ilmestymisaikanaan aikamoista kohua, koska suurin osa rikoksista oli julkisuudessa paljon käsiteltyjä murhatapauksia Albertinkadun ampumaklubin kolmoissurma mukaan lukien. Sarjaa moitittiin myös siitä, että ensimmäisen kauden 3. jaksossa ”Betoni kukkii” oli kohtauksia kopioitu lähes suoraan Vesalan lähiönuorista kertovasta dokumentista ”Karkotetut” (1998). Toisen kauden rikokset olivat jo fiktiota. Sarjaa tehtiin yhteensä kolme kautta ja viimeinen osa esitettiin syksyllä 2005. Kolmannen kauden jaksot olivat hakeneet inspiraatiota ulkomaiden kohurikoksista. Kummisetä (elokuva)
Kummisetä on vuonna 1972 julkaistu Francis Ford Coppolan ohjaama elokuva. Se perustuu Mario Puzon samannimiseen romaaniin ja on "Kummisetä"-trilogian ensimmäinen osa. Pääosissa ovat Marlon Brando, Al Pacino, Diane Keaton ja James Caan. Elokuva on perhekronikan tapaan kerrottu tarina italialaislähtöisen järjestäytyneen rikollisuuden, mafian, vaikutusvallasta ja toiminnasta Yhdysvalloissa toisen maailmansodan jälkeisenä aikana. Siinä ei kuitenkaan esitetä suoranaista sanallista viittausta mafiaan. Taipumattomat miehet
"Taipumattomat miehet" sai ensi-iltansa Los Angelesissa 22. syyskuuta 1955. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 5. lokakuuta 1955 ja New Yorkin ensi-ilta oli 11. lokakuuta 1955. Suomen ensi-ilta oli 18. toukokuuta 1956. "Taipumattomat miehet" tuotti ilmestymisvuotenaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa kuusi miljoonaa dollaria. Yhteensä elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 12 miljoonaa dollaria. "Taipumattomat miehet" oli 20th Century Foxin vuoden 1955 menestyneimpiä elokuvia. Elokuva jakoi paikkansa Billy Wilderin ohjaaman ja Marilyn Monroen tähdittämän komediaelokuvan "Kesälesken" kanssa. 20th Century Fox julkaisi elokuvan DVD:nä 15. elokuuta 2006. Kylmästä lämpimään
Kylmästä lämpimään on reggaeartisti Jukka Pojan 9. kesäkuuta 2010 julkaistu studioalbumi. Sen julkaisi Suomen Musiikki Oy. Albumi sijoittui Suomen virallisen listan toiselle sijalle ilmestymisviikollaan (24/2010). Albumi myi maaliskuussa 2011 kultaa ja elokuussa samana vuonna platinaa. Katherine Heigl
Vuonna 2003 Heigl näytteli kolmessa televisioelokuvassa. Hän palasi kauhuelokuvien pariin elokuvassa "Evil Never Dies", joka oli moderniversio "Frankenstein"-elokuvista, ja jossa näytteli myös Thomas Gibson. Kaksi muuta hänen elokuvaansa olivat "Love Comes Softly" ja Emily Brontën romaaniin perustuva "Wuthering Heights", jossa hän näytteli Isabella Lintonia. Lokakuussa 2003 Heigl palkattiin näyttelemään Johnny Knoxvillen kanssa Farrellyn veljesten komediaelokuvaan "Älyvapaa veto". Vuonna 2005 Heigl näytteli toista pääroolia televisioelokuvassa "". Hän näytteli samana vuonna myös pienen budjetin kauhuelokuvassa "Zyzzyx Road". Juha Nevalainen
Nevalaisen ensimmäinen varsinainen käsikirjoitus oli Veikko Itkosen ohjaama elokuva "Silmät hämärässä" (1952), joka yhdessä "Yhden yön hinnan" kanssa oli yksi harvinaisista suomalaisista film noir -elokuvista. Film noir -teemaa Nevalainen jatkoi käsikirjoittajana Matti Kassilan elokuvissa, aluksi elokuvassa "Varsovan laulu" (1953) ja myöhemmin elokuvassa "Tulipunainen kyyhkynen" (1961), joka jäi Tauno Palon viimeiseksi valkokangaselokuvaksi ja jota on monessa suhteessa pidetty yhtenä hienoimmista suomalaisista jännityselokuvista. Hiljainen amerikkalainen (vuoden 2002 elokuva)
Hiljainen amerikkalainen on Phillip Noycen ohjaama, Graham Greenen samannimiseen romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2002. Elokuva oli toinen saman romaanin filmatisointi. Edellisen elokuvaversion ohjasi Joseph L. Mankiewicz, ja se valmistui vuonna 1958. Michael Caine oli parhaan miespääosan Oscar-ehdokkaana roolistaan Thomas Fowlerina. Kylmäverisesti
Teoksen juoni kertoo monimutkaisen psykologisen tarinan kahdesta rikollisesta ja heidän tekemästään joukkomurhasta, johon he eivät olisi pystyneet yksin. Tämän lisäksi Capoten kirja kuvailee yksityiskohtia uhrien elämästä sekä rikoksen vaikutusta yhteisöön, jossa he elivät.