Milloin muukalaislegioona on perustettu?
Ranskan muukalaislegioona
Vuonna 1831 perustetun legioonan alkuperäinen tehtävä oli turvata Ranskan siirtomaita eri puolilla maailmaa. Nykyään legioona on osa Ranskan armeijaa: se puolustaa Ranskaa ja toimii YK:n alaisissa tehtävissä muiden ranskalaisten joukko-osastojen ohella.
Yhdysvaltain merijalkaväki
Ensimmäinen Yhdysvaltain rajojen ulkopuolinen sota merijalkaväelle oli ensimmäinen barbareskisota vuosien 1801 ja 1805 välillä. Kenraali William Eatonin ja aliluutnantti Presley O’Bannonin johdolla merijalkaväki ratkaisi sodan kulun Yhdysvaltain eduksi Dernan taistelussa vuonna 1805, ja lopulta heikentynyt Osmanien valtakunta joutui antautumaan Yhdysvalloille. Vuoden 1811 maaliskuussa merijalkaväki perusti Yhdysvaltain rauhan ajan ensimmäisen laivastotukikohdan Georgian osavaltioon, mutta tukikohta hylättiin kaksi vuotta myöhemmin 1813. Merijalkaväen ensimmäinen maataistelu käytiin vuoden 1812 sodassa Sackets Harborissa New Yorkin osavaltiossa. Vuoden 1812 sodassa merijalkaväen sotilaita palveli myös eversti Winfield Scottin yllätyshyökkäyksessä Kanadan puolelle sekä kenraali Andrew Jacksonin puolustuslinjassa kukistamalla englantilaisten maihinnousun New Orleansin satamassa. Vuonna 1817 presidentti Jackson määräsi merijalkaväen tunkeutumaan Espanjalle kuuluneen Floridan maaperälle ja Yhdysvallat kaappasi Itä-Floridan hallintaansa. Vanhoillislestadiolaisuus
Pohjois-Amerikassa vuonna 1903 esikoislestadiolaisista erkaantuneen pikkuesikoisuuden ja uusheränneitten kanssa vuonna 1908 yhteistyöhön ryhtyneet ""suurseuralaiset"" erkanivat vanhoillislestadiolaisuudesta omaksi erilliseksi suuntaukseksi (""kirkkokuntalaisuus"", engl. "federation") vuonna 1927 ulkonaisestikin, jolloin he perustivat yhdessä uusheränneitten ja pikkuesikoisten kanssa kirkkokunnan nimeltä "The Apostolic Lutheran Church of America (ALCA)", jonka itsenäisiä paikallisseurakuntia ovat "ALC":t. Sen johdosta vuosina 1927–1928 "Finnish-Apostolic Lutheran Church" jakaantui "The Apostolic Lutheran Church of America":ksi ja "First Apostolic Lutheran Church":iksi "(FALC)". FALC kuuluu nykyään "töröläläisille", ja se on töröläläisten yksittäisten paikalliseurakuntien nimi. Myöhemmin vuonna 1934 Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa vanhoillislestadiolaisuudesta eronnut "rauhansanalaisuus" alkoi hengelliseen yhteistyöhön ALCA:n kanssa. Amerikan Suomalainen Legioona
Amerikan Suomalainen Legioona (ASL) oli sotilasyksikkö, joka muodostettiin talvisodan aikana Suomeen Yhdysvalloista, Kanadasta ja Isosta-Britanniasta saapuneista vapaaehtoisista. ASL:n miehistöluetteloon oli kirjattu myös neljä hollantilaista vapaaehtoista. Keskuskomitea (jääkäriliike)
Järjestön merkitys oli marginaalinen itse Suomessa. Suurin merkitys tuli keskuskomitean jäsenten siirtyessä ulkomaille eli Ruotsiin ja Saksaan, jossa heidän roolinsa oli huomattavasti vaikuttavampaa. Loppuvuodesta 1915 aloitti toimintansa Tukholmassa "Suomen vapausliikkeen ulkomaanvaltuuskunta", jota pidettiin tarpeellisena yhteyksien hoitamiseen. Ensimmäisiä jäseniä ulkomaanvaltuuskunnassa olivat Jonas Castrén, tohtori Herman Gummerus ja maisteri Almar Fabritius. Lokakuussa 1915 ulkomaanvaltuuskuntaan liittyivät Keskuskomitean jäsenet vapaaherra Adolf von Bonsdorff ja professori Rafael Erich. Tammikuussa 1916 mukaan tuli vielä johtaja Samuli Sario. Valtuuskunnan puheenjohtajaksi tuli vapaaherra von Bonsdorff. Ohjeet valtuuskunta sai niin Aktiivilta komitealta kuin Keskuskomitealta. Ulkomaanvaltuuskunnan jäsenistä Sario siirtyi myöhemmin Berliiniin. Hohenschönhausenin vankila
Vankilaa edelsi niin sanottu ”Erityisleiri nro 3”, jonka Neuvostoliiton turvallisuuspoliisi NKVD perusti kesäkuussa 1945 entisen NS-Volkswohlfahrtin ylläpitämän kansanruokalan ja ruokavaraston alueelle itäiseen Berliiniin. Paikalla ollut punatiilirakennus oli valmistunut 1939. Hohenschönhausenin vankileirin kautta siirrettiin poliittisista syistä vangittuja saksalaisia isommille vankileireille muualle Saksaan. Se oli ylikansoitettu ja monia vankeja kuoli nälkään ja tauteihin. Vankileiri suljettiin lokakuussa 1946, mutta alueen kellarit muutettiin salaiseksi selliosastoksi, joka toimi koko Neuvostoliiton Saksan-miehitysvyöhykkeen tärkeimpänä NKVD:n vangitsemis- ja kuulustelupaikkana. Siellä sijaitsi myös Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle perustetun kymmenen vankileirin yhteinen keskushallinto, kunnes viimeiset leirit lakkautettiin vuonna 1950. Legio I Adiutrix
Legio I Adiutrix oli roomalainen legioona. Legioona perustettiin vuonna 68, mutta on epävarmaa kuka sen perusti. Eräiden lähteiden mukaan sen perusti Nero, Dio Cassiuksen mukaan legioonan perusti Galba. Alankomaiden merijalkaväki
Merijalkaväki oli välillä lakkautettuna. Batavian tasavalta perusti 20. maaliskuuta 1801 merijalkaväen ja kuningas Louis Bonaparte perusti 14. elokuuta 1806 "Korps Koninklijke Grenadiers van der Marinen". Nykyinen merijalkaväki on perustettu 1814 ja se sai nykyisen nimensä 1817. Espanjan muukalaislegioona
Espanjan muukalaislegioona on Espanjan armeijan eliittiyksikkö. Vuoteen 1956 saakka se oli osa Espanjan Afrikan armeijaa yhdessä Regulares-joukkojen kanssa. Modafiniili
Ranskan muukalaislegioona on käyttänyt modafiniilia. Ison-Britannian puolustusministeriö on myös tehnyt tutkimuksia modafiniilin käytöstä. Yhdysvaltain armeija on myös tutkinut modafiniilin mahdollisuutta korvata nykyisin käytössä olevat amfetamiinijohdannaiset. Espanjan muukalaislegioona
Legioona otti osaa Irakin sotaan ja 2005 se lähetettiin Afganistaniin. Oddfellows
Amerikan Yhdysvalloissa järjestön jatkaja on I.O.O.F. eli Independent Order of Odd Fellows. Se on brittiläistä järjestöä laajempi, ja silläkin on ikää lähes 200 vuotta. Sen perusti Thomas Wildey Baltimoressa 26. huhtikuuta 1819. Ostlegionen
Ostlegionen oli muista neuvostokansalaisista kuin venäläisistä syksyllä 1941 muodostettu yksikkö Wehrmachtissa toisen maailmansodan aikana. Valloitettujen alueiden väestöä ei ollut alun perin tarkoitus hyödyntää sotilaallisesti mutta etenemisen pysähdyttyä Saksan johto myöntyi rajallisessa määrin "itälegioonien" perustamiseen. Itälegioonat olivat kenraali Ernst-August Köstringin alaisuudessa, ja yhdessä vuonna 1944 perustetun Venäjän vapautusarmeijan kanssa ne muodostivat viisi prosenttia Wehrmachtin miesvoimasta. Jääkäriliike
Tukholmassa toimi vuodesta 1916 alkaen vaikutusvaltainen Suomen itsenäisyysliikkeen Ulkomaanvaltuuskunta. Sen kautta olivat olemassa yhteydet Ruotsiin ja Saksaan. Seuraavan vuoden syksyllä valtuuskunta alistettiin A.K.:lle, joka sai siitä yhteyselimen saksalaisiin päin. Koillisrintama
Maaliskuun 1918 alussa solmitun Brest-Litovskin rauhansopimuksen jälkeen britit alkoivat pelkäämään, että Saksa yrittäisi edetä Suomen kautta Muurmannin radalle. Liittoutuneiden sodanjohdolla ei ollut resursseja puolustaa aluetta kuin laivastolla, jonka vuoksi brittijoukkojen komentaja amiraali Thomas Webster Kemp päätti organisoida radan puolustuksen suomalaisista punakaartilaisista kootulla osastolla. Hänen edustajansa oli neuvotellut asiasta jo maaliskuussa Kantalahdessa, mutta lopulta se toteutui vasta kesäkuun alussa Iivo Ahavan käytyä neuvottelemassa Pietarissa bolševikkien kanssa. Punakaartilaisista koottu Muurmannin legioona perustettiin punakaartilaisten keskuudessa järjestetyn äänestyksen jälkeen 10. kesäkuuta. Noin 1 300 miehen vahvunen osasto oli osa liittoutuneiden joukkoja kunnes se hajotettiin talvella 1919. Muurmannin legioonan miehet kotiutettiin seuraavana syksynä takaisin Suomeen liittoutuneiden suojeluksessa. Legio VII Gemina
Legio VII Gemina Felix oli roomalainen legioona. Galba perusti legioonan vuonna 69 Hispania Tarraconensisissa ennen kuin hän marssi Roomaan. Legioona sai lisänimen Gemina sen jälkeen kun Vespasianus yhdisti sen toisen legioonan kanssa (ehkä Legio I Germanica). Vespasianus siirsi legioonan myös takaisi Hispaniaan Legio VI Victrixin ja Legio X Geminan tilalle jotka oli lähetetty Germaniaan. Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö
Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö
perustettiin vuonna 1951 Euroopan hallitusten välisenä siirtolaiskomiteana (Provisional Intergovernmental Committee for the Movement of Migrants from Europe PICMME) auttamaan sodan jaloista siirtyneiden ihmisten uudelleenasuttamisessa. Toisen maailmansodan jälkeen arviolta 11 miljoonaa ihmistä oli joutunut lähtemään kotoaan; 1950-luvulla Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö järjesti paluukuljetuksen lähes miljoonalle kodittomalle siirtolaiselle. Muukalainen (elokuva)
Muukalainen on Jukka-Pekka Valkeapään esikoisohjaus, 30. tammikuuta 2009 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva. Ensimmäinen makedonialaissota
Ensimmäinen makedonialaissota käytiin Rooman tasavallan ja Makedonian välillä vuosina 215 eaa. – 205 eaa., samaan aikaan kuin toinen puunilaissota. Rooman liittolaisina olivat Pergamon Vähässä-Aasiassa ja Aitolian liitto Kreikassa. Puolan Legioona Suomessa
Puolan Legioona Suomessa ("Legion Polski w Finlandii") oli liitto, jonka puolalaista syntyperää olevat sotilaat Venäjän armeijassa perustivat helmikuun vallankumouksen jälkeen Suomessa kesällä 1917. Heidän tarjoamansa apu Suomen sisällissodan valkoisille hylättiin. Legio IIII Martia
Legio IIII Martia ("Sodanjumala Marsille omistettu legioona") oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona, jonka perusti luultavasti keisari Aurelianus 270-luvulla. Toinen mahdollinen perustaja on Diocletianus. Suomen Toverikuntien Liitto
Vasemmistolaisia entisten sotilaiden yhteenliittymiä alkoi syntyä syksyllä 1944 jatkosodan päätyttyä, ja ensimmäinen maanlaajuinen kokous pidettiin 13. marraskuuta. Loppuvuodesta näihin kerääntyneet henkilöt alkoivat järjestäytyä toverikunniksi, joiden työtä johtamaan perustettiin 29. tammikuuta Tampereella Entisten Sotilaiden Toverikuntien Keskustoimikunta. Mukaan tuli alkuvaiheessa myös entisiä punakaartilaisia, jotka 1947 perustivat oman erillisen järjestönsä. Erilaisten korvausten saaminen mm. metsä- ja punakaartilaisille oli järjestön keskeinen vaatimus. Ranskan muukalaislegioona
Legioonan kunniamarssi on "Le Boudin". Marssin nimi tarkoittaa kirjaimellisesti mustaa makkaraa. Avaruussankarien legioona
Avaruussankarien legioona eli Superlegioona (engl. "Legion of Super-Heroes") on sarjakuvia julkaisevan DC Comicsin supersankariryhmä. Ryhmän luojina olivat Otto Binder ja piirtäjä Al Plastino. Superlegioona esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1958 "Adventure Comics" -sarjakuvalehden numerossa 247. Suomeksi alkuperäisiä tarinoita julkaistiin Kirjamono Oy:n kustantamassa Teräsmiehen poika -lehdessä vuosina 1961-1968, sekä Teräspoika-lehdessä vuonna 1969. Autuas Innocentius XI
Innocentius XI:n aloitteesta Leopold I:n hallitsema Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta, Juhana III Sobieskin Puola-Liettua ja Marcantonio Giustinianin Venetsian tasavalta muodostivat Pyhänä liigana tunnetun sotaliiton Osmanien valtakuntaa vastaan vuonna 1684. Legio V Macedonica
Macedonica oli vuonna 62 Armeniassa. Rhandeian taistelun jälkeen se siirrettiin itään kolmen muun legioonan kanssa Gnaeus Domitius Corbulon komennossa taistelemaan parthialaisia vastaan. Ensimmäisen juutalaissodan syttyessä keisari Nero lähetti legioonan Juudeaan Vespasianuksen komentoon taistelemaan juutalaiskapinallisia vastaan. Vuonna 69 legioona liitettiin Vespasianuksen pojan, Tituksen armeijaan, jonka kanssa hän valtasi Jerusalemin vuonna 70. Legio X Gemina
Kymmenes legioona oli yksi vanhimmista Rooman armeijan legioonista ja se otti osaa moniin Julius Caesarin käymiin taisteluihin galleja ja Pompeiuksen joukkoja vastaan. Se oli yksi Caesarin suosikkilegioonista ja sitä saatettiin kutsua nimellä "Equestris" (), sillä Caesarin mukaan hän käytti legioonan sotilaita myös ratsuväkenä. Caesarin kuoleman jälkeen X Equestris taisteli muun muassa Filippoissa ja Marcus Antoniuksen mukana Parthiassa ja Armeniassa. Aktionin taistelun jälkeen vuonna 31 eaa. Augustus sijoitti legioonan sotilaat Patrakseen, Kreikkaan. Legioona kuitenkin kapinoi, jolloin se menetti rangaistukseksi "Equestris" -nimensä. Legioonaan liitettiin toisia yksiköitä muista legioonista ja se perustettiin uudelleen nimellä "Legio X Gemina". Tämän jälkeen Augustus lähetti legioonan Petavoniumiin, Hispania Tarraconensikseen, missä se otti osaa kantabriaanisotaan. Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto
Vuoden 1930 lopulla perustettu järjestö aloitti toimintansa varsinaisesti 1. huhtikuuta 1931. Organisaatio oli ensimmäisen Kansainliiton Pakolaisasiain pääkomission seuraaja. Järjestöä oli johtanut sen perustamisesta 27. kesäkuuta 1921 lähtien norjalainen pakolaisasiain päävaltuutettu Fridtjof Nansen, joka oli kuollut alkuvuodesta 1930. Kansainliiton sihteeristö katsoi kuitenkin tarpeelliseksi järjestää apua pakolaisille eri puolilla maailmaa. Mackenzie-Papineau-pataljoona
Mackenzie-Papineau-pataljoona muodostettiin kesällä 1937 Albacetessä. Se nimettiin kahden vuonna 1837 brittiläistä siirtomaavaltaa vastaan sotineen quebecläisen kapinallisen, William Lyon Mackenzien ja Louis-Joseph Papineau`n mukaan. Kanadalaiset vapaaehtoiset taistelivat aluksi yhdysvaltalaisista koottujen kahden pataljoonan riveissä, kunnes heille perustettiin oma yksikkö. Kuitenkin myös Mackenzie-Papineau-pataljoonan sotilaista puolet oli yhdysvaltalaisia, kanadalaisia oli kaikkiaan noin 1 200. Yksikön riveissä oli myös paljon siirtolaistaustaisia taistelijoita. Suurimmat ryhmät olivat ukrainalaiset sekä kanadansuomalaiset, joita oli tiettävästi 73. Yhteensä kanadalaisia taisteli kaikissa yksiköissä 1 546, joista 721 kaatui. Suomen armeijan ulkomaalaiset vapaaehtoiset talvisodassa
Päätös ottaa Suomen puolustusvoimien palvelukseen myös ulkomaalaisia johti välittömästi myös kysymyksiin siitä, mikä organisaatio voisi ottaa vastuulleen poliittisesti epäluotettavan henkilöstön ja mahdollisten vakoojien tunnistamisesta. Lisäksi jouduttiin pohtimaan mm. koulutukseen ja kuljetuksiin liittyviä kysymyksiä. Vasta 5. maaliskuuta 1940 ulkoministeriö saattoi ilmoittaa ulkomaanlähetystöille, että vapaaehtoisasioita hoitamaan on perustettu päämajan alaisuudessa toimiva Päämajan vapaaehtoistoimisto. Samanaikaisesti määriteltiin vastuunjakoa siten, että puhtaasti sotilaallisissa asioissa vastuun kantoi aiemmin mainittu päämajan osasto ja hallinnollis-poliittisia vastuu siirtyi valtioneuvoston asettamalle komitealle. Toisin sanoen asiat oli määritelty vasta alustavasti maaliskuun alussa 1940, joten Suomen hallinnollinen valmius ottaa vastaan ulkomaalaisia vapaaehtoisia oli täydellisesti niin sanotuissa lapsenkengissään vielä sodan loppuun saakka. London Missionary Society
Järjestö perustettiin monien kirkkokuntien yhteistyöllä vuonna 1796 nimellä "Missionary Society". Vuonna 1818 se sai uudeksi nimekseen "London Missionary Society". Järjestön ensimmäinen kohde oli Tahiti, jonne se lähetti lähettejä vuonna 1796. Työ ulottui pian myös Pohjois-Amerikkaan ja Etelä-Afrikkaan. Lisäksi varhaisia kohteita löytyi myös itäisestä ja läntisestä Euroopasta. LMS:n merkittävimpiä kohteita 1800-luvulla olivat kuitenkin Kiina, Kaakkois-Aasia, Tyynimeri, Madagaskar, Keski- ja Etelä-Afrikka, Australia ja Karibia. Rauhansanalaisuus
Suurseuralaiset perustivat vuonna 1927 yhdessä pikkuesikoisten ja uusheränneitten kanssa Amerikassa kirkkokunnan nimeltä Apostolic Lutheran Church (ALC), jonka seurauksena kirkkokuntaan mukaan lähteneet suurseuralaiset erkaantuivat vanhoillislestadiolaisuudesta ulkonaisestikin 1927–1928. Pikkuesikoisten ja uusheränneitten kirkkokuntaan mukaan lähtenyttä vanhoillislestadiolaisuudesta erkaantunutta ryhmää kutsuttiin kirkkokuntalaisuudeksi ("federation"). Kirkkokuntalaiset siis liittyivät pikkuesikoisuuteen. Suomen armeijan ulkomaalaiset vapaaehtoiset talvisodassa
Amerikansuomalaisista koostuvasta Amerikansuomalaisten legioonasta muodostettiin komppania, joka lähetettiin rintaman läheisyyteen juuri ennen rauhan solmimista. Amerikansuomalaisten olisi tullut ottaa rintamavastuu 13. maaliskuuta 1940, mutta rauhan solmiminen teki asian tarpeettomaksi. Amerikansuomalaisia osallistui kuitenkin myös varsinaisiin sotatoimiin. Varsin nopeasti sotatoimien alettua matkusti pieni joukko amerikansuomalaisia Suomeen ja osallistui varsinaisiin sotatoimiin erillisenä sissiosastona kärsien myös henkilötappioita, joista erittely myöhemmin tässä artikkelissa. Aarne Juutilainen
Kesäkuussa 1930 Juutilainen pestautui Ranskan muukalaislegioonaan, jossa hän palveli seuraavat viisi vuotta. Juutilainen matkusti Pariisiin ja ilmoittautui Ranskan muukalaislegioonan värväystoimistoon. Sitä kautta hän siirtyi legioonan vanhaan Fort St. Nicolas -linnoitukseen, joka on Etelä-Ranskassa, Marseillessa. Sieltä hän siirtyi Oraniin, Algeriaan, joka oli lähellä legioonan huomattavinta silloista Pohjois-Afrikan keskusta Sidi-bel-Abbesia, jonka läheisyydessä hän sai sotilaskoulutuksensa. Amerikan Suomalainen Legioona
Vuodenvaihteessa Suomi-seuran sihteeri ja Amerikan Suomalaisen Legioonan tuleva valistusupseeri Rafael Engelberg ehdotti vapaaehtoisasiaa hoitaneelle kenraaliluutnantti Enckellille yhtenäisen amerikansuomalaisen yksikön luomista. Tällaisella joukolla katsottiin olevan hyvät edellytykset taistella, sekä myös tietynlaista mainosarvoa Atlantin takana. Tammikuun 6. päivänä 1940 saapui Ouluun uusi 31 miehen joukko, ja 20. tammikuuta 58 miestä. Helmikuun 18. saapui suurin, 158 vapaaehtoisen erä, joka liitettiin muihin, Ouluun majoittuneisiin vapaaehtoisiin. Tällöin annettiin myös ”osasto Kempin” ensimmäinen virallinen päiväkäsky. ”Osasto Amerikan Suomalaisille” oli määrätty johtajaksi viipurilainen ratsumestari Eino Kemppi, joka oli ollut poissa vakituisesta palveluksesta jo yli kymmenen vuotta. Muukalaiset (vuoden 1967 televisiosarja)
Muukalaiset ("Invaders") oli yhdysvaltalainen scifisarja, jonka loi Larry Cohen. Sarja alkoi ABC-kanavalla 10. tammikuuta 1967 ja päättyi 26. maaliskuuta 1968. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta yhteensä 43 jaksoa, jotka kestivät 51 minuuttia kukin. Suomessa sarjaa esitti tuoreeltaan Mainostelevisio. Armenische Legion
Armenische Legion oli natsi-Saksan puolella toisessa maailmansodassa taistellut armenialaisista koottu pataljoona joka koostui lähinnä sotavangeiksi jääneistä neuvostosotilaista. Pataljoonaa johti Drastamat Kanayan. Pataljoonan joukoilla oli SS-koulutus. Legioona aloitti toimintansa 1942 ja se lopetettiin kesäkuun 8. 1944. Legio VII Claudia Pia Fidelis
Legio VII Claudia Pia Fidelis ("Claudiukselle uskollinen ja luotettava") oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti legioonan vuonna 58 eaa. Gallian sotaa varten. Isänmaallinen kansanliike
Isänmaallinen kansanliike (IKL) oli suomalainen oikeistoradikaali puolue. Se perustettiin 5. kesäkuuta 1932 Hämeenlinnassa jatkamaan Lapuan liikkeen toimintaa. IKL pyrki kuitenkin pitäytymään laillisissa ja parlamentaarisissa menettelytavoissa. Liike julkaisi Ajan Suunta -nimistä lehteä. Sen nuorisojärjestö oli Sinimustat lakkauttamiseensa vuoteen 1936 asti ja sen jälkeen Mustapaidat. Puolue oli kommunismi- ja demokratiavastainen ja sen päämääränä oli Akateemisen Karjala-Seuran tavoin toteuttaa unelma yksikielisestä Suur-Suomesta.. Talouspoliittisesti IKL oli voimakkaasti korporatiivinen. Ante Gotovina
Vuoden 1973 alkupuolella Ante Gotovina liittyi Ranskan muukalaislegioonaan St. Nicholasin linnoituksessa Marseillessa. Hänestä tuli legioonalainen Andrija Grabovac (värväytyjä nro 151408), joka oli syntynyt 10. joulukuuta 1953. Näin alaikäinen Gotovina muuttui täysi-ikäiseksi. Pau suoritetun peruskoulutuksen jälkeen hän pääsi muukalaislegioonan 2. laskuvarjojääkärirykmenttiin (2e REP), jolla on kovatasoinen ja legendaarinen maine useista eri sodista. Tämän jälkeen hän pääsi eliittiryhmään "Commandos de Recherche et d'Action en Profondeur" (CRAP), joka on nykyiseltä nimeltään "laskuvarjojääkärien kommandoryhmä" (GCP). Tässä kommandojoukossa hän tutustui Dominique Erulin'iin, eversti Philippe Erulinin veljeen, joka tuli myöhemmin olemaan hänen ystävänsä ja toverinsa tulevissa tehtävissä. Seuraavien vuosien aikana Gotovina eli Andrija Grabovac otti osaa muukalaislegioonan sotilastehtävissä Djiboutissa, Kolwezissa ja Norsunluurannikolla. (Gotovina siis palveli samaan aikaan, samoissa paikoissa ja samassa rykmentissä kuin suomalainen Kyösti Pietiläinen.) Hänestä tuli myös eversti Erulin'in autonkuljettaja. Armenian vallankumouksellinen liitto
Puolue on perustettu 1890 silloisessa Tiflisissä. Puolue johti ensimmäisen Armenian tasavallan perustamista 1918 ja oli vallassa sen olemassaolon ajan. Vuonna 1920 bolševikkien valloitettua Armenian sen johto pakeni ulkomaille. Maapaossa puolueen toiminta keskittyi maan itsenäisyyden ajamiseen ja armenialaisen kulttuurin suojeluun. Oikeuden Puolustajat
Oikeuden Puolustajat () (tunnettu myös nimellä Amerikan Oikeuden Puolustajat (; lyh. JLA)) on DC Comicsin kustantama ja Gardner Foxin luoma supersankarijoukkio, joka esiintyi ensi kerran "The Brave and the Bold" sarjakuvan numerossa 28 vuonna 1960. Tuolloin alkuperäiseen ja suosituimpaan joukkoon kuuluivat Teräsmies, Batman, Ihmenainen, Salama, Vihreä Lyhty, Vesimies ja Metsästäjä Marsista. Sittemmin hajotetun ja monta kertaa uudelleen kootun ryhmän historiassa joukkoon ovat kuuluneet myös Kapteeni Marvel, Muovimies, Vihreä Nuoli, Haukkamies, Atomi, Zatanna, Musta Kanarialintu ja tusinoittain muita. Ranskan muukalaislegioona
Pohjois-Afrikkaan lähettämisen aikoihin Ranskan muukalaislegioona koostui seitsemästä pataljoonasta: Ulsterin vapaaehtoisjoukot
Ulsterin vapaaehtoisjoukot perustettiin 13. joulukuuta 1912 niin sanotun home rule -kriisin aikana, joka oli saanut alkunsa Ison-Britannian hallituksen antamasta home rule -lakiesityksestä. Aloitteentekijänä toimi vuonna 1905 perustettu Ulsterin unionistien neuvosto ("Ulster Unionist Council"). Puolisotilaallinen voima päätettiin perustaa, koska siihen mennessä home rulea vastaan järjestetyt mielenosoitukset eivät olleet saavuttaneet toivottua vaikutusta. Paikallisten puolisotilaallisten yksiköiden perustaminen oli käynnistynyt Ulsterissa jo aiemmin, ja jo helmikuussa 1912 niihin kuului noin 12 000 jäsentä. Pian näiden ryhmien johtajat kokivat tarpeelliseksi luoda itselleen yhtenäisemmän organisaation, jolla olisi tiivis kytkös unionistipuolueeseen. Vuoden 1914 puoliväliin mennessä Ulsterin vapaaehtoisjoukkoihin oli liittynyt noin 90 000 miestä. Komentajana toimi Intiassa palvellut brittiarmeijan evp-kenraali Sir George Richardson. Vastavetona Ulsterin vapaaehtoisjoukoille home rulea kannattaneet Irlannin nationalistit perustivat omat puolisotilaalliset joukkonsa, Irlannin vapaaehtoisjoukot ("Irish Volunteers"). Israelin historia
Jo vuonna 1917 Britannian ulkoministeri Arthur Balfour esitti julistuksen, jonka mukaan Britannia sitoutui tukemaan Maailman Sionistijärjestön tavoitetta juutalaisten kotimaan perustamisesta. Sen jälkeen juutalaisten maahanmuuttajien määrä suorastaan räjähti ja alueen kansanryhmien välit kiristyivät. Kolmas "alija" alkoi ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Venäjällä tapahtuneen lokakuun vallankumouksen ja Balfourin julistuksen käynnistämänä. Suurin osa noin 40 000:sta muuttajasta oli nuoria "halutzimeja" eli uudisraivaajia Itä-Euroopasta. Kolmannen alijan aikana perustettiin Haganah eli juutalaisten puolisotilaalliset joukot alueen väestöryhmien välien kiristyttyä laajamittaisen juutalaisen maahanmuuton seurauksena. Buffalo soldier
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Pohjoisvaltiot perustivat useita väliaikaisia mustia sotilasrykmenttejä, mutta kongressi perusti varsinaiset Buffalo soldier -rykmentit rauhanajan sotilasyksiköiksi vasta sisällissodan jälkeen vuonna 1866. Alkuperäisen lain mukaan kaikkien buffalo soldier -yksiköiden upseerien piti olla valkoihoisia. Buffalo soldier -yksiköt palvelivat intiaanisotien lisäksi muun muassa Espanjan ja Yhdysvaltain sodassa 1898 ja Filippiinien ja Yhdysvaltain sodassa 1899–1902. Sellaisinaan niitä ei osallistunut ensimmäiseen maailmansotaan, mutta toisessa maailmansodassa osa rykmenteistä osallistui taisteluihin Tyynellämerellä, Pohjois-Afrikassa ja Italiassa. Viimeiset Buffalo soldier -rykmentit olivat mukana vielä Korean sodassa 1950-luvun alussa. Sodan ollessa vielä käynnissä erilliset mustat yksiköt lakkautettiin ja niissä palvelleet siirrettiin muihin yksiköihin. Ranskan muukalaislegioona
Muukalaislegioona () on Ranskan maavoimien eliittisotilasyksikkö. Nimensä mukaisesti muukalaislegioonassa palvelevat sotilaat edustavat eri kansallisuuksia: vain 25–35 prosenttia on Ranskan kansalaisia. Kolmen palvelusvuoden jälkeen legioonalainen saa hakea Ranskan kansalaisuutta. 1. erillinen viestikomppania
1. Erillinen Viestikomppania perustettiin 1952 Riihimäellä osana Viestirykmenttiä. Se siirtyi 8. kesäkuuta 1953 Ouluun vanhoille Suomen suuriruhtinaskunnan aikaisille puukasarmeille, ja se alistettiin Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajalle. Viestitarkastaja määräsi kuitenkin komppanian koulutustehtävät ja vastasi sen viestimateriaalisesta kehittämisestä. Komppaniaan kuuluivat neljä radio- ja neljä puhelinjoukkuetta sekä komento- ja huoltojoukkue. Lisäksi komppanialla oli toimisto ja tarvittavat varastot. Komppaniaan kuulunut viestikorjaamo erotettiin myöhemmin erilliseksi korjaamoksi ja se alistettiin Oulun korjaamolle. Komppaniassa annettiin prikaati- ja armeijakuntatason viestijoukkojen sotilasopetusta vuoteen 1989 saakka, jolloin yksiköstä muodostettiin Pohjois-Suomen Viestipataljoona. Muodostettaessa pataljoonan henkilöstöä täydennettiin Kainuun prikaatin ja Karjalan prikaatin viestikomppanioiden ja osalla 2. erillisen viestikomppanian kantahenkilökunnalla. Punakaarti
Pietarissa entisiä punakaartilaisia liittyi puna-armeijaan, ja heitä oli mukana myös Moskovassa elokuussa 1918 perustetun Suomen Kommunistisen Puolueen toiminnassa. Vuosina 1918–1922 punakaartilaisia osallistui Venäjän sisällissodan taisteluihin eri puolilla maata ja osa taisteli myös Itä-Karjalaan hyökänneitä suomalaisia valkoisia vastaan heimosodissa. Vienan Karjalassa taistelleista punakaartilaisista puolestaan muodostettiin kesäkuussa 1918 niin sanottu Muurmannin legioona, joka toimi ympärysvaltojen käynnistämään Pohjois-Venäjän interventioon osallistuneiden brittijoukkojen alaisuudessa. Yksikkö perustettiin V. I. Leninin luvalla sillä ehdolla, ettei sitä käytetä bolševikkejä vastaan. Muurmannin legioonan tarkoitukseksi tuli näin torjua liittoutuneiden joukkoja mahdollisesti uhkaava Saksan ja Suomen armeijoiden hyökkäys, mutta se joutui lopulta ainoastaan yhteen pieneen taisteluun ja hajotettiin kesään 1919 mennessä. Toivo Antikaisen esittämän arvion mukaan noin 2 000 Neuvosto-Venäjälle paennutta punakaartilaista kaatui taisteluissa tai kuoli muista syistä sotatoimien yhteydessä Venäjän sisällissodan aikana, mutta ainoastaan vajaan 500:n henkilöllisyys on selvillä. Legio IIII Macedonica
Vespasianus ei tosin luottanut legioonaan, vaikka se taisteli Mainzissa vuonna 69 kapinallisia vastaan Vespasianuksen kenraalin, Cerialiksen komennossa. Vespasianus hajottikin sen vuonna 70. Tämän jälkeen legioonan rippeistä perustettiin uusi legioona Legio IIII Flavia Felix. Regulares
Regulares (Fuerzas Regulares Indígenas) on vuonna 1911 perustettu Espanjan asevoimien yksikkö, joka alun perin toimi Espanjan Marokossa. Sen vapaaehtoiset oli värvätty paikallisesta väestöstä ja upseeristo koostui espanjalaisista. Vuonna 1956 tapahtuneeseen Marokon itsenäistymiseen saakka Regulares muodosti Espanjan Afrikan armeijan yhdessä muukalaislegioonan kanssa. Nykyään se koostuu kahdesta seremoniallisesta rykmentistä, joiden sotilaat ovat suurimmaksi osaksi kotoisin Marokon rannikolla sijaitsevista Espanjalle kuuluvista Ceutan ja Melillan kaupungeista. Kansainvälinen vapaaehtoistyö
Kansainvälinen Vapaaehtoistyö syntyi toisen maailmansodan jälkeen, kun ulkomaalaiset vapaaehtoiset, erityisesti yhdysvaltalaiset kveekarit, halusivat auttaa Lapin jälleenrakentamisessa. Ensimmäiset jälleenrakennusleirit Lapin kylissä pidettiin vuosina 1945–1946, ja KVT perustettiin virallisesti 1947. Se liittyi Service Civil Internationalin (SCI) jäsenjärjestöksi vuonna 1981. Espanjan muukalaislegioona
Espanjan muukalaislegioona perustettiin 28. tammikuuta 1920 kukistamaan kapinaa Marokossa. Espanjan sisällissodassa legioona tuki Francon johtamia kansallismielisiä. Nykyisin legioonan nimi on La Legión, sillä siihen ei ole pestattu ulkomaalaisia vuoden 1987 jälkeen. Aubagne
Muun muassa Muukalaislegioonalla on kaupungissa päämaja ja päävärväyspaikka, jonka kautta kaikki legioonalaiset tulevat palvelukseen. Kaupungissa onkin matkailijoille avoin Muukalaislegioonan museo sekä myös legioonan veteraanien vanhainkoti. Venäjän sisällissota
Suomalaiset valkoiset joukot tekivät kaksi sotaretkeä Venäjälle Itä-Karjalaan sisällissodan aikana, Vienan retkikunta maalis–lokakuussa 1918 ja Aunuksen retkikunta 1919. Suomalaisia joukkoja olivat vastassa Suomen sisällissodan jälkeen Venäjälle paenneista punakaartilaisista muodostettu brittien kanssa yhteistoiminnassa ollut Muurmannin legioona. Am Timan
Ranskan muukalaislegioona kehitti kaupungin lentokenttää vuonna 1971 auttaakseen taistelussa kapinallisia vastaan. Tuolloin kenttä oli kaupungin ainoa yhteys ulkomaailmaan. Kapinallisryhmä Union of Forces for Democracy and Development ilmoitti vallanneensa kaupungin vuonna 2006, mutta Tšadin hallitus on kiistänyt väitteen. Ranskan muukalaislegioona
Stefan Oliverin romaani "Uskollisuus kunniamme" kuvaa legioonan osallistumista Algerian ja Indokiinan sotiin 1950-luvulla. Viidakkopartio
Viidakkopartion perusti kuudes Mustanaamio vuonna 1664 entisten merirosvojen kanssa. Mustanaamio voitti Sanloin kaupungissa tapahtuneessa kaksintaistelussa merirosvojohtajan Punaparran sekä tämän apurit Sallan, Bartin ja Murskaajan. Hän sai rosvot luopumaan rikoksista ja perusti Viidakkopartion. Punaparrasta tuli järjestön ensimmäinen eversti ja apureista majureita. Ranskan muukalaislegioona
Alokasaikana käytetään todella paljon aikaa "Le Code d’Honneurin" eli kunniavalan oppimiseen. Jokaisen legioonalaisen on osattava vala ulkoa, ja se on lausuttava yhdessä muiden legioonalaisten kanssa ääneen tilaisuudessa, jossa myönnetään valkoinen "képi" legioonalaisuuden merkiksi. Vuoteen 2000 saakka 6. kohta kuului ”"La mission est sacrée, tu l’exécutes jusqu’au bout, à tout prix"” eli ”"jokainen tehtävä on pyhä, ja se on suoritettava loppuun asti hinnalla millä hyvänsä"”. Tätä sääntöä muutettiin, jotta muukalaislegioona voisi toimia paremmin kansainvälisissä rauhanturvatehtävissä.Vain harvaa joukko-osastoa on kuvattu kirjallisuudessa ja elokuvissa yhtä usein kuin muukalaislegioonaa. Kuvausten sävyt ovat vaihdelleet vahvan romantisoivista karun realistisiin. Useimmissa fiktioissa muukalaislegioona taistelee Pohjois-Afrikassa ylläpitääkseen Ranskan siirtomaavaltaa. Legio XIV Gemina
Legio XIV Gemina oli roomalainen legioona. Sen perusti ehkä Julius Caesar vuonna 57 eaa. Gallian sotaretken aikana. Ranskan muukalaislegioona
Muukalaislegioonan salaperäinen maine johtuu muun muassa siitä, että siihen voi halutessaan pestautua salanimellä ja -kansallisuudella, mikä on aiemmin houkutellut oikeutta pakoilevia rikollisia ja seikkailijoita. Nykyisin pseudonymiteetti on symbolinen ”uuden lehden kääntäminen elämässä”, sillä taustat tarkastetaan. Kolmen vuoden jälkeen tilalle voidaan ottaa oma henkilöllisyys. Mobutu Sese Seko
Vuonna 1966 Mobutu perusti vapaaehtoisliikkeen ”Tasavallan vapaaehtoiset joukot” ja pyrki kokoamaan taakseen kansanliikettä. Hän nimitti itsensä ”toiseksi kansallissankariksi” Lumumban jälkeen, jota oli ollut syrjäyttämässä. Vuonna 1967 luotiin Vallankumouksen kansanliike (Mouvement Populaire de la Révolution; MPR), joka oli vuoteen 1990 asti ainut sallittu puolue. Sen jäsenyydestä tuli kaikille kansalaisille pakollinen. Myös kaikki ammattiliitot yhdistettiin yhdeksi suuremmaksi liitoksi. Syyrian asevoimat
Vuonna 1920 alkanut Ranskan mandaattihallinto perusti tulevan Syyrian arabiarmeijan luomalla vapaaehtoispohjalta Syyrian legioonan, joka koostui jalka- ja ratsuväkiyksiköistä. Miehistö muodostui pääasiassa maan vähemmistöistä, kuten druuzeista, alawiiteista, kristityistä, kurdeista ja tšerkesseistä, kun taas päällystö oli ranskalaista. Silti kyseessä oli ensimmäinen modernin Syyrian paikallisen väestön muodostama sotaväki. Vuosien 1925-1927 druusikapinan myötä ranskalaiset järjestivät legioonan uudelleen Levantin erikoisjoukoiksi ("Troupes Speciales du Levant"), joka yhdessä pohjoisafrikkalaisten, ranskalaisten ja senegalilaisten siirtomaajoukkojen sekä muukalaislegioonan kanssa muodostivat sekä Libanonin että Syyrian mandaateista vastanneen Levantin armeijan ("Armée du Levant"). Tämän lisäksi mandaattihallinto hallinnoi Syyrian laajoja maaseutualueita puolisotilaallisen santarmin avulla. Myös santarmin suhteen päällystö oli ranskalaista miehistön koostuessa paikallisesta väestöstä. Magna Graecia
Persialaissotien ja peloponnesolaissodan välisenä aikana perustettiin eteläisen Italian kaksi viimeistä kreikkalaista siirtokuntaa, Thurioi ja Herakleia, vaikkakin ne lähinnä herättivät henkiin paikalla olleet varhaisemmat asutukset. Thurioi perustettiin entisen Sybariin paikalle vuonna 443 eaa., ja sen perustajiin kuului asuttajia eri puolilta Kreikkaa, johdon ollessa ateenalaisilla. Sinne muutti myös Sybariin entisiä asukkaita. Thurioi nousi pian kukoistukseen, mutta joutui Taraksen kanssa kiistaan Siriin entisen paikan hallinnasta. Lopulta Thurioi ja Taras perustivat paikalle yhdessä uuden siirtokunnan, Herakleian vuonna 433/432 eaa. Myöhemmin sitä pidettiin ennen kaikkea Taraksen siirtokuntana. Ranskan muukalaislegioona
Muukalaislegioonan ensimmäiseksi komentajaksi tuli paroni Christophe Stoffel, jonka aikana upseeristoon palkattiin Napoleonin sotien jälkeen eläkkeelle jääneitä ja Bourbonien hallitussuvun vierastamia entisiä upseereita. Ongelmana muukalaislegioonassa oli se, ettei miehistö puhunut ranskaa. Tätä yritettiin paikata sillä, että palkattiin saksalaisia ylioppilaita, jotka olivat osallistuneet kumoukselliseen toimintaan Saksassa. Muukalaislegioonan majapaikkakunnan, Bar-le-Ducin pormestarin mukaan paikkakunnalla oli levotonta ja kiinni otettuna saattoi olla kerrallaan jopa 50 muukalaislegioonalaista samassa sellissä. Ongelmien vuoksi Ranskan hallitus lähetti vuoden 1831 puolivälissä muukalaislegioonan Algeriaan taistelemaan pohjoisafrikkalaisia heimoja ja merirosvoja vastaan. Diakonia
Nykyaikaisen diakonian perustajina pidetään saksalaisia Theodor Fliedneria (s. 1800, k. 1864) ja Johann Hinrich Wicherniä (s. 1808). Theodor Fliender perusti ensimmäisen diakonissalaitoksen 13.10.1839 Kaiserswerthiin. Sisälähetyksen isänä tunnettu Johann Hinrich Wichern perusti Berliiniin Elisabeth-laitos nimisen sairaalan ja hän aloitti miesdiakonien koulutuksen. Ortodoksinen Lähetys
Ortodoksinen Lähetys ry on Suomen ortodoksisen kirkon ulkomaan lähetystyötä tekevä järjestö, joka perustettiin vuonna 1977 hoitamaan Pyhän Sergein ja Hermanin Veljeskunnan (PSHV) aiemmin hoitamaa ulkolähetystoimintaa. Merkittävin ulkomaankohde on Kenia. Kalevi Heikkinen
Alkuvuonna 1937 työttömäksi jäänyt Heikkinen päätti liittyä Espanjan muukalaislegioonaan ja lähteä taistelemaan fasistien riveihin maassa heinäkuussa 1936 syttyneeseen sisällissotaan. Helmikuussa hän matkusti kymmenen suomalaisen seurueessa "S/S Wappu" -höyryaluksella Kotkasta Hampuriin, jossa miehet ottivat yhteyttä natsi-Saksan propagandaosaston johtajaan Heinrich Hoffmanniin. Tämä opasti heidät espanjalaisen värvääjän puheille, joka järjesti matkan Lissabonin kautta Espanjaan. Hanke kuitenkin kariutui, kun Portugalin suurlähetystö ei Suomen konsulaatin kehotuksesta myöntänyt heille viisumia. Osa joukkiosta kyllästyi odotteluun ja palasi kotimaahan. Heikkinen onnistui lopulta toimittajana esiintyen pääsemään Espanjaan Ranskan kautta, kun maa ei Pariisin maailmannäyttelyn vuoksi vaatinut lehtimiehiltä viisumia. Hänen kanssaan Espanjan muukalaislegioonaan liittyi muun muassa myöhemmin natsi-Saksan SS-joukoissa sotinut Olavi Karpalo. Uusheräys
Amerikan uusheränneet ryhtyivät vuonna 1908 yhteistyöhön Amerikan pikkuesikoisten kanssa, jotka erkaantuivat esikoislestadiolaisuudesta vuonna 1903. Pikkuesikoisten ja uusheränneitten kanssa yhteistyöhön ryhtyi Amerikassa vuonna 1908 myös joitakin vanhoillislestadiolaisia, joiden kanssa he ryhtyivät järjestämään vuosittain yhteisiä suuria seuroja. Suurseuratoimintaan mukaan lähteneitä vanhoillislestadiolaisia ryhdyttiin kutsumaan suurseuralaisiksi ja suurseuralaisuutta vastustaneita vanhoillislestadiolaisia ryhdyttiin kutsumaan heidemanilaisiksi. Vuonna 1928 uusheränneet ja pikkuesikoiset perustivat yhdessä suurseuralaisten kanssa kirkkokunnan nimeltä "Apostolic Lutheran Church of America" (ALCA). ALCA-kirkkokuntaan liittyneet suurseuralaiset vanhoillislestadiolaiset erkaantuivat vanhoillislestadiolaisuudesta 1927-1928 nimikkeellä kirkkokuntalaisuus ("Federation"). Ranskan muukalaislegioona
Ne, jotka halusivat jatkaa palvelusta, komennettiin Ranskan armeijan 21. kevyeen jalkaväkirykmenttiin. Kun maahan kuitenkin jäi entisiä ulkomaalaisia sotilaita, päätti kuningas Ludvig Filip 9. maaliskuuta 1831 kuninkaallisella käskyllä perustaa muukalaislegioonan. Yhdeksän päivää myöhemmin tarkennettiin määräyksiä vahvistamalla sääntö, jonka mukaan ranskalaiset eivät saaneet palvella muukalaislegioonassa. Legio XI Claudia
Legioona otti osaa Caesarin sisällissotaan. Se taisteli muun muassa Farsaloksen taistelussa. Caesar päästi legioonalaiset eläkkeelle mutta Octavianus pestasi heidät jälleen palvelukseen Caesarin kuoleman jälkeen. Toisen triumviraatin sisällissotien jälkeen Augustus lähetti legioonan Balkanille. Legioona oli Burnumissa, kun Lucius Arruntius Camillus Scribonianus kapinoi Claudiusta vastaan. Legio XI ja Legio VII kukistivat kapinan melko pian. Tästä hyvästä Legio XI sai lisänimen "Claudia Pia Fidelis". Vuoden 69 sisällissodassa legioona kannatti Othoa ja tämän kukistumisen jälkeen Vespasianusta. Legioona lähetettiin vuonna 70 kukistamaan bataavien kapinaa. Tämän jälkeen legioona siirrettiin Vindonissaan Germania Superiorissa. Helvetin enkelit
Helvetin enkelit perustivat ensimmäisen ulkomaisen osastonsa Lontooseen kesällä 1969 ja perusti niitä yhtä aikaa kaksi. 70-luvun alussa enkelit toimivat Saksassa, 1981 Tanskassa. Kerho on toiminut myös Suomessa 1990-luvulta lähtien. Legio V Alaudae
Legio V Alaudae ("kiurut") oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti sen Gallia Transalpinassa vuonna 52 eaa. Se oli ensimmäinen legioona, jonka miehet värvättiin alistetun kansan parista. Caesar maksoi legioonalaisten palkan omista rahavaroistaan. Legioonaa saatettiin kutsua aluksi myös nimellä Gallica. Sen nimi on galliaa ja tarkoittaa kiuruja, joka juontuu ehkä legioonalaisten tavasta kiinnittää kiurunsiipiä kypäriinsä. Ranskan muukalaislegioona
Lähtökohtaisesti ensimmäisenä palvelusvuonna lomapäiviä on kaksi, toisena kaksikymmentä, kolmantena 25 ja yli kolme vuotta palvelleilla 45 päivää. Ne, jotka palvelevat 2eREPissä, eivät saa poistua saarelta ensimmäisen vuoden aikana. Jos palvelee Ranskassa, voi loman aikana mennä minne haluaa. Ulkomaille voi matkustaa vaikka passi on takavarikoitu: käyttämällä Carte d’Identiteä (legioonan henkilötodistusta) ja Titre de Permissionia (lomapassia) voi nousta millä tahansa lentokentällä koneeseen ja matkustaa ulkomaille. Legioona ei virallisesti salli maasta poistumista palveluksen kolmena ensimmäisenä vuotena, mutta monet legioonalaiset matkustavat siitä huolimatta. Anzion maihinnousu
Maihinnousuoperaatio Shingle alkoi 22. tammikuuta 1944 Yhdysvaltain VI armeijakunnan noustessa maihin. Anzioon, noin sata kilometriä Roomasta etelään, perustettiin sillanpää. Maihinnousun tukena olleet neljä kevyttä risteilijää sekä 24 hävittäjää vaiensivat rannikkopatterit ja rantaa puolustaneet kaksi saksalaispataljoonaa lyötiin pois ranta-alueelta. Päivän loputtua oli Yhdysvaltain laivaston kontra-amiraali Frank Lowryn ja kuninkaallisen laivaston kontra-amiraali Thomas Troubridgen komentamasta laivasto-osastosta toimitettu maihin kaikkiaan 36 034 sotilasta, 3 069 ajoneuvoa ja 90 prosenttia armeijakunnan kalustosta. Armeijakunnan joukkoihin kuuluivat Britannian 1. jalkaväkidivisioona, Yhdysvaltain 3. jalkaväkidivisioona, rykmentti ja pataljoona maahanlaskujoukkoja, kolme pataljoonaa rangereita sekä kommandoprikaati. Tappioina liittoutuneet kärsivät 13 kaatunutta, 44 kadonnutta ja lähes sata haavoittunutta. Ranskan muukalaislegioona
Toisen maailmansodan jälkeen suuri määrä SS-miehiä hakeutui legioonaan. Aiheesta on kirjailija George Elford kirjoittanut kirjan "Paholaisarmeija" joka perustuu Intiaan asettuneen entisen SS-miehen haastatteluun. Foreigner
Foreigner on aikuisrock (AOR) -yhtye, joka perustettiin New Yorkissa vuonna 1976. Silloin siihen kuuluivat Lou Gramm, Mick Jones ja Ian McDonald. Foreignerin albumeita on myyty yli 50 miljoonaa kappaletta kansainvälisesti. Jordanian ja Pyhän Maan evankelisluterilainen kirkko
Jordanian ja Pyhän Maan evankelisluterilainen kirkko () sai alkunsa 1800-luvun puolivälissä, kun saksalaiset ja englantilaiset lähetyssaarnaajat saapuivat Palestiinaan. Theodor Fliedner ja saksalainen diakoniajärjestö Kaiserswerther Diakonissen perustivat 1851 luterilaisen tyttöjen sisäoppilaitoksen Talitha Kumi Jerusalemiin. 1860 Theodor Schneller perusti sinne 'syyrialaisen orpokodin', joka oli tarkoitettu Libanonista tulleille kristityille orpolapsille. Lapset perheineen olivat joutuneet Libanonissa kristittyihin kohdistuneen joukkomurhan uhreiksi. Legio XX Valeria Victrix
Legio XX Valeria Victrix ("Legio XX Valeria Victrix Antoniniana Deciana") oli roomalainen legioona, jonka Augustus perusti noin vuonna 31 eaa.. Legioonan tunnus oli villisika. Legioonan nimi merkitsee suunnilleen ”Urhea ja voitokas”. Legioona palveli Hispaniassa, Illyriassa ja Germaniassa, kunnes se vuonna 43 jaa. osallistui Britannian valloitukseen. Britanniasta tuli legioonan pysyvä asemapaikka aina 300-luvulle saakka. Irlannin vapaaehtoisjoukot
Vapaaehtoisjoukot perustettiin 25. marraskuuta 1913 Dublinissa. Yllykkeenä perustamiselle oli Eoin MacNeillin Gaelic Leaguen lehdessä "An Claidheamh Soluisissa" julkaisema artikkeli ”The North Began”. Siinä hän vaati nationalisteja järjestäytymään voidakseen puolustaa home rulea samaan tapaan kuin unionistit olivat järjestäytyneet vastustamaan sitä. Irlannin vapaaehtoisjoukkojen perustamisen salaisena taustavaikuttajana toimi vallankumouksellinen Irlannin tasavaltalaisveljeskunta (IRB), joten maltillisen home rule -liikkeen johtaja John Redmond oli aluksi haluton tukemaan sitä. Kesäkuussa 1914 puolet vapaaehtoisjoukkojen johtavan neuvoston paikoista annettiin kuitenkin Redmondin tukijoille, jolloin hän muutti suhtautumistaan. Noihin aikoihin järjestön jäsenmäärä oli kohonnut 160 000:een. Kun Ulsterin vapaaehtoisjoukot olivat huhtikuussa 1914 järjestäneet itselleen suuren asetoimituksen ulkomailta, myös Irlannin vapaaehtoisjoukot päättivät aseistautua. Heinäkuussa 1914 Howthiin saapui salaa 1 000 kivääriä ja 29 000 patruunaa käsittänyt aselasti, mutta määrät olivat vaatimattomia unionistien asehankintojen rinnalla. Legio I Illyricorum
Legio I Illyricorum () oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona, jonka Aurelianus perusti joko vuonna 272 ennen Palmyran sotaretkeä, tai heti sen jälkeen seuraavana vuonna. Legioonan nimen perusteella se oli värvätty Illyricumin sotilaista. Heti Palmyran kukistumisen jälkeen se asettui lähelle Palmyran kaupunkia. Leirin rauniot on löydetty. Kunnialegioona
Kunnialegioonan perusti keisari Napoléon I vuonna 1802 ja sitä pidetään nykyisin toimivien ansioritarikuntien esikuvana. Ranskan muukalaislegioona
Ranska lähetti Espanjassa käytävään sisällissotaan muukalaislegioonan espanjalaisista koostuvan pataljoonan. 17. elokuuta 1835 Ranska tarjosi kuitenkin sotaan jo koko muukalaislegioonan. Koska Ranska kuitenkin tarvitsi joukkoja edelleen myös Algeriassa, antoi Ranskan kuningas Ludvig Filip 16. joulukuuta 1835 määräyksen uuden muukalaislegioonan perustamisesta. Aarne Orjatsalo
Arkangelin valtauksen jälkeen Orjatsalo kokosi läheiseen Solombolan kylään 75 miehen vahvuisen suomalaisosaston, josta syksyllä 1918 muodostettiin Muurmannin legioonan 7. komppania. Se oli legioonan parhaiten koulutettuja osastoja, mutta Orjatsalo joutui kuitenkin nopeasti luopumaan sen päällikkyydestä, koska hän ei ilmeisesti tullut toimeen miestensä kanssa. Tämän jälkeen hän toimi legioonassa lähinnä neuvottelijan tehtävissä, missä Orjatsaloa auttoivat hänen näyttelijänlahjansa ja kielitaitonsa. Vaikka Muurmannin legioonan suomalaiset taistelivat bolševikkien sijasta vain saksalaisia ja suomalaisia valkoisia vastaan, osa Suomen punaisista piti heitä pettureina. Legioonan suomalaisupseerit vastasivat tähän elokuussa 1918 painattamalla julistuksella, jossa kehotettiin Suomen työläisiä pysymään erossa Venäjän sisäisesta taistelusta ja karkottamaan maassa olleet saksalaisjoukot. Julistuksen olivat Orjatsalon ja Tokoin lisäksi allekirjoittaneet Emil Elo, Kalle Hämäläinen ja Vilho Halme. Kun Suomen Kommunistinen Puolue samaan aikaan perustettiin Moskovassa, Orjatsalo pitäytyi sosiaalidemokraattisella linjalla ja sai todennäköisesti tämän vuoksi kuolemantuomion myös bolševikeilta. Hänellä oli edelleen myös Suomen valkoisen hallituksen langettama kuolemantuomio, joka teki kotimaahan paluun mahdottomaksi. Osa Muurmannin legioonan miehistöstä sai Iso-Britannian ja Yhdysvaltain vaatimuksesta vapaasti palata Suomeen ilman pelkoa vangitsemisesta, mutta Orjatsalo joutui lähtemään maanpakoon Englantiin. Warcraft-universumin rodut ja ryhmittymät
Palava Legioona () (tunnettu joissain suomennoksissa Tulen Legioonana) on demonisten rotujen muodostama maailmojenvälinen järjestö, joka esiintyi ensi kertaa pelissä "". Sen perusti pahaksi kääntynyt titaani Sargeras. Legioonan tunnetuimpia rotuja ovat man'ari eredarit (kuten Archimonde ja Kil'jaeden), nathrezimit (kuten Tichondrius) ja annihilanit (kuten Mannoroth). Kukin rotu värvätty tai orjuutettu Legioonaan demonisen veren avulla. Nathrezimit olivat pahoja alun perin, mutta man'ari eredarit ja fel-örkit muuttuivat Legioonan palvelijoiksi voiman antamisen ja korruption kautta. Ku Klux Klan
Ku Klux Klan perustettiin vuonna 1865 Yhdysvaltain sisällissodan ja orjuuden lakkauttamisen jälkimainingeissa. Liikkeen toiminta tukahdutettiin 1870-luvun alkupuolella. KKK perustettiin uudestaan vuonna 1915. Liikkeen kultakausi oli 1920-luvulla, jolloin joka seitsemäs amerikkalainen oli sen jäsen.Alkuperäistä Ku Klux Klania jäljitteleviä ryhmiä on yhä olemassa, mutta niiden jäsenmäärä ja vaikutusvalta ovat nykyisin selvästi vähäisemmät kuin liikkeen suuruudenajalla. Somalian historia
Somali Youth League oli Somalian ensimmäinen poliittinen puolue. Se oli avainasemassa neuvoteltaessa maan itsenäisyydestä 1950- ja 1960-luvuilla. Toisen maailmansodan aikana Britannian joukot valtasivat Italian Somalimaan ja hallitsivat aluetta 1941–1950. Tänä aikana (1943) syntyi Somali Youth Club. Puolue sai valtavan kannatuksen, ja vuonna 1947 sen nimi sai nykyisen muotonsa Somali Youth League (SYL). Järjestö onnistui yhdistämään klaanit lippunsa alle ja johtamaan maan itsenäisyyteen. Italialaisten siirtomaaisäntien kukistamisessa somalialaisista tuli brittien liittolaisia. Britit tukivat maan ensimmäisen poliittisen puolueen perustamista sallimalla palveluksessaan olevien poliisien ja virkamiesten liittyä siihen. Kaarlo Kurko
Kun Kurko ei saanut Suomen armeijasta luutnantin virkaa hän liittyi Ranskan muukalaislegioonaan. Legioonan riveissä hän oli Afrikassa 1921–1926, Indokiinassa 1928–1929 ja viimeksi Ranskassa 1930–1931. Legioonassa palvellessaan Kurko osallistui Muhammed Abd el-Krimin perustamaa Rifin tasavaltaa vastaan käytyyn Rifin sotaan, jonka päätyttyä hän palveli Pohjois-Afrikan kameliratsupoliisijoukoissa. Yhdysvaltain legioona
Yhdysvaltain legioona () oli Yhdysvaltain armeijaa edeltänyt sotilasosasto, jonka komentajana toimi prikaatinkenraali Anthony Wayne. Legioona toimi vuosina 1792 - 1796 ja sen tehtävänä oli kukistaa Luoteisterritorion intiaanisodat. Pyhä liiga (1684)
Pyhä liiga oli paavi Innocentius XI:n suuren Turkin sodan aikana vuonna 1684 perustama liittouma osmanien valtakuntaa vastaan. Sota tunnetaan myös nimellä Pyhän liigan sota (esim. ). Liittoumaan kuuluivat Leopold I:n hallitsema Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta, Juhana III Sobieskin Puola-Liettua ja Marcantonio Giustinianin Venetsian tasavalta. Venäjän keisarikunta liittyi mukaan liigaan 1686. Vuoden 1684 liitto oli paavien perustamista pyhistä liigoista pitkäikäisin ja menestyksekkäin. Arthur Thesleff
Vuonna 1906 Thesleff oli perustamassa Colonia Finlandese -nimistä utopiasiirtokuntaa Argentiinan koillisosassa sijaitsevaan Misiones-maakuntaan ja toimi siirtokunnan ensimmäisenä johtajana vuoteen 1909 saakka. Siirtokunta-ajatuksen taustalla oli joukko suomenruotsalaisia aktivistipiirejä lähellä olleita nuoria miehiä, kuten Herman Gummerus, J. N. Reuter ja E. A. Fabritius, jotka halusivat siirtyä pois Suomesta Venäjän sortotoimia pakoon. Siirtokunta aiottiin aluksi perustaa muun muassa Etelä-Afrikkaan, mutta Tukholmassa perustajaryhmä tapasi Argentiinan valtion siirtolaisvärväreitä ja päätti 1905 lähettää Thesleffin johtaman tutkimuskomission Argentiinaan. Tällä tutustumismatkalla Patagoniassa sijainnut alue ei vastannut ryhmän odotuksia, mutta Misionesista tarjottu alue vaikutti Thesleffin mielestä hedelmälliseltä ja lupaavalta, joten siirtokunta päätettiin perustaa sinne. Ranskan muukalaislegioona
Ensimmäiset pataljoonat astuivat palvelukseen Algeriassa syksyllä 1831, ja legioonalaiset pantiin rakentamaan teitä ja kuivaamaan soita. Legioona valtasi Constantinen kaupungin vuonna 1837 ja 1840-luvun lopussa Ranskalla oli hallussaan koko Pohjois-Algeria. Voitolla oli myös hintansa, vuosina 1831–1835 noin 2 000 legioonalaista, eli noin joka kuudes, kuoli lavantautiin tai malariaan. Lapin jääkäripataljoona
Lapin Jääkäripataljoonan historiaa voidaan katsoa taaksepäin aina 3.3.1918 perustettuun 2. Krenatöörirykmenttiin saakka. Rykmentti osallistui vapaussodassa mm. Tampereen taisteluihin. Rykmentistä muodostettiin alkukesästä 1918 vartiopataljoona, joka sai 19.7.1918 nimekseen Viipurin Vartiopataljoona. Syksyllä 1918 Karjalan Kannaksen rajavartiointia organisoitiin uudelleen. Ylipäällikön päiväkäskyllä 61/ 19.9.1918 muodostettiin Viipurin Vartiopataljoonasta seitsemän komppaniaa käsittänyt Terijoen Rajavartiopataljoona, joka aloitti toimintansa 3.10.1918. Pataljoonan tehtävänä oli koko Kannaksen rajavartiointi aikana, jolloin Suomi ja Neuvosto-Venäjä olivat vielä sotatilassa keskenään. Organisaatio ei osoittautunut toimivaksi, ja rajavartioinnin tehostamiseksi Tasavallan Presidentti allekirjoitti 17.1.1920 Käkisalmen läänin Rykmentin perustamiskäskyn. Terijoen Rajavartiopataljoona muodosti kokonaan rykmentin ensimmäisen pataljoonan ja osan toisesta ja kolmannesta pataljoonasta. Siirtokuntien kongressi
Kun toinen mannermaakongressi kokoontui toukokuussa 1775, vapaussota oli jo alkanut. Huhtikuiset Lexingtonin ja Concordin taistelut olivat vaatineet kymmeniä uhreja, ja brittijoukot olivat vetäytyneet Bostoniin, jossa Uuden Englannin miliisi piiritti niitä. Kongressi oli edelleen valtuutettu tekemään sovinnon brittien kanssa, mutta samalla vastuu Amerikan vallankumouksen johdosta siirtyi sen käsiin. Uuden Englannin radikaalit aktivistit taivuttivat edustajansa John Adamsin puhumaan kongressissa uuden armeijan perustamisen puolesta. Myös miliisi asetti kaiken toivonsa kongressiin. Tarkoitus oli siirtokuntien saattaminen puolustuskuntoon, uuden sotaväen kokoaminen ja rahoituksen sekä muonituksen järjestäminen. Yksimielisellä päätöksellä kongressi hyväksyi siirtokuntien armeijan perustamisen ja nimitti sen ylipäälliköksi kenraali George Washingtonin. Valinta ei perustunut yksinomaan Washingtonin sotakokemukseen vaan myös diplomaattiseen kyvykkyyteen ja armeijan johtamista edellyttäviin taitoihin. Muukalainen keskellämme
Muukalainen keskellämme ("A Stranger Among Us") on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Melanie Griffith, John Pankow, Tracy Pollan, Lee Richardson, Mia Sara, Jamey Sheridan, Eric Thal, David Margulies, Burtt Harris, James Gandolfini, Chris Latta ja Jake Weber. Elokuvan on ohjannut Sidney Lumet. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naispääosasta. Foreign Beggars
Foreign Beggars on englantilainen hip-hop ja dubstep -yhtye. Ryhmä koostuu neljästä artistista, jotka yksilöllisesti tunnetaan nimillä Orifice Vulgatron (MC), Metropolis (MC), DJ Nonames ja Dag Nabbit (tuottaja). Orifice Vulgatron ja Metropolis loivat Noisian kanssa sivuprojektin "I Am Legion". He julkaisivat yhteistyössä albumin "I Am Legion" 2. syyskuuta 2013. Ranskan muukalaislegioona
Fyysiset ja terveydelliset pääsyvaatimukset:Muukalaislegioonan päämaja, josta toimintaa johdetaan, toimii Aubagnessa, lähellä Marseillea. Alokkaat koulutetaan Castlenaudaryssa, Etelä-Ranskassa ja koulutuksen päätyttyä heidät lähetetään johonkin seuraavista joukko-osastoista: Legio III Augusta
Legio III Augusta oli roomalainen legioona. Octavianus perusti sen vuonna 43 eaa. Rooman kansalaissotaa varten. Legioona otti luultavasti osaa Filippoin taisteluun vuonna 42 eaa. Seuraavina vuosina se taisteli Octavianuksen ja toisen triumviraatin jäsenten komennossa Sisiliassa Sextus Pompeiusta vastaan. Feeniläisveljeskunta
Feeniläisveljeskunnan perusti New Yorkissa vuonna 1858 John O’Mahony, entinen Nuori Irlanti -liikkeen kannattaja, joka oli vuoden 1848 epäonnistuneen kapinan jälkeen joutunut pakenemaan Irlannista Ranskaan ja tutustunut Pariisissa saman kohtalon kokeneeseen James Stephensiin. O’Mahony muutti vuonna 1854 Yhdysvaltoihin ja ryhtyi organisoimaan siellä irlantilaisemigranttien salaista toimintaa. Hänen ensimmäinen salaseurahankkeensa, Emmetin muistomerkkiyhdistys (EMA) ei johtanut tuloksiin. Kun Irlantiin palannut Stephens vuonna 1857 pyysi häntä keräämään Yhdysvalloista rahaa muistomerkkiin Philip Gray -nimiselle kuolleelle kapinalliselle, O’Mahony tarjoutui rahoittamaan ja aseistamaan salaista kumousjärjestöä, jos Stephens perustaisi Irlantiin sellaisen. Yhteisymmärrys syntyi,ja Stephens perusti Dublinissa IRB:n ja O’Mahony samanaikaisesti New Yorkissa oman järjestönsä. Vuoden 1859 alussa O’Mahony otti käyttöön nimen feeniläisveljeskunta. Nimessä esiintynyt sana "fenian" viittasi pakana-aikaiseen myyttiseen irlantilaiseen soturijoukkoon, joka tunnettiin nimellä "fianna" ja jota oli legendan mukaan johtanut kuuluisa Finn mac Cumhaill. Ranskan muukalaislegioona
Uuden muukalaislegioonan komentajaksi tuli Aumalen herttua, jonka komennossa legioona hyökkäsi 1844 Abd-El-Kaderin kimppuun. Yhdeksän legioonalaista ja 300 arabia kaatui. Abd-El-Kader vetäytyi Marokkoon ja antautui 1847. Hänet karkoitettiin Damaskukseen.
Sittemmin muukalaislegioona on ollut mukana YK:n eri tehtävissä eri puolilla maailmaa, muiden muassa Mogadishussa, Bosniassa, Kosovossa, Somaliassa, Kambodžassa ja Algeriassa. Ranskan valtio on päättänyt, että muukalaislegioona ei enää osallistu varsinaisiin taisteluihin. Liberian historia
Liberia perustettiin vuonna 1822, kun amerikkalaiset hyväntekeväisyysseurat valitsivat Mesurado-niemen sopivaksi paikaksi vapautettujen orjien siirtokunnalle Afrikassa. Seuraavien viiden vuosikymmen aikana alueelle tuotiin enimmäkseen Yhdysvalloista noin 25 000 vapautettua orjaa. Valta siirtyi vähitellen valkoisilta mulateille ja lopulta kokonaan afroamerikkalaissyntyisille siirtolaisille 1870-luvulta alkaen. Paikalliset afrikkalaiset jäivät sivustakatsojiksi – paitsi jos onnistuivat assimiloitumaan valtakulttuuriin englannin kielen, kristinuskon ja kirjoitustaidon kautta.