Milloin René Descartes syntyi?
René Descartes
René Descartes (latinalaistettu muoto Renatus Cartesius; 31. maaliskuuta 1596 La Haye en Touraine – 11. helmikuuta 1650 Tukholma), oli huomattava ranskalainen filosofi, matemaatikko, kirjailija ja tutkija, jota on kutsuttu uuden ajan filosofian perustajaksi. Hän oli rationalisti, joka pyrki järjestelmällisesti epäilemään kaikkea mahdollista. Hänen tavoitteenaan oli löytää varma pohja varmalle tiedolle. Descartes perusti 1600-luvun mannermaisen rationalismin, jota myöhemmin edustivat Baruch Spinoza ja Gottfried Leibniz. Descartesin tunnetuin ajatus on "Cogito ergo sum" ("Ajattelen, siis olen"). Hänen ajatteluunsa yhdistetään kartesiolainen dualismi.
Immanuel Kant
Immanuel Kant (22. huhtikuuta 1724 Königsberg – 12. helmikuuta 1804 Königsberg), oli vaikutusvaltainen preussilainen filosofi. Kantin työt rakensivat siltaa aikakauden rationalististen ja empirististen koulukuntien välille. Hänellä oli suuri vaikutus niin valistusta seuranneeseen romantiikkaan ja 1800-luvun saksalaisiin idealisteihin kuin nykyfilosofian kysymyksenasetteluihin. Alexis Clairaut
Alexis Claude Clairaut (13. toukokuuta 1713 Pariisi – 17. toukokuuta 1765 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän oli lapsinero, joka opiskeli matematiikan opettajana työskennelleen isänsä johdolla ja julkaisi ensimmäisen tieteellisen tutkielmansa jo 12-vuotiaana. Vuotta myöhemmin hän esitelmöi ensimmäistä kertaa Ranskan akatemiassa ja Ranskan tiedeakatemian jäseneksi Clairaut hyväksyttiin jo 1731 vain 18 vuoden iässä. Britannian tiedeakatemian Royal Societyn jäseneksi hänet otettiin 1737. Länsimaisen filosofian historia
Uuden ajan filosofian voidaan katsoa alkaneen renessanssin aikana sellaisten nimien kuin Erasmus Rotterdamilainen, Francis Bacon ja Galileo Galilei myötä. He edustavat humanismin ja empirismin nousua skolastisen perinteen sijasta. 1600-luvun filosofiaa hallitsi pyrkimys järjestää filosofia rationaalisille, skeptiselle, loogiselle ja aksiomaattiselle perustukselle. Tällaista filosofista työtä tekivät muun muassa René Descartes, Blaise Pascal ja Thomas Hobbes. 1600-luvun filosofit pyrkivät usein yhdistämään uskonnollisia ajatuksia filosofiseen kehykseen, ja saattoivat omaksua dualistisen ajattelumaailman välttääkseen ateismin. Tällaisen vastakohdaksi muodostui monismi, jota kannattivat muun muassa George Berkeley ja Baruch Spinoza. René Descartes
Descartes jatkoi kuitenkin myös kiertelyään ympäri Eurooppaa. Hän oli mukana muun muassa Prahan valloituksessa kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1620. Vuonna 1622 Descartes palasi Ranskaan, ja vietti muutaman seuraavan vuoden Pariisissa ja myös muualla Euroopassa. Hän oli läsnä La Rochellen piirityksessä 1627. Hän muutti Hollantiin vuonna 1628, jossa hän eli muuttaen usein asuinpaikkaansa vuoteen 1649. Hän kävi laajaa kirjeenvaihtoa muun muassa Marin Mersennen kanssa. Denis Diderot
Denis Diderot (5. lokakuuta 1713 Langres – 31. heinäkuuta 1784 Pariisi) oli ranskalainen valistuksen ajan filosofi, taidearvostelija ja kirjailija, joka on tunnettu erityisesti toimittamastaan tietosanakirjasta, vuosina 1751–1772 ilmestyneestä teoksesta "Encyclopédie". René Descartes
Descartes oli merkittävä matemaatikko. Tutkielmassaan "Geometria" Descartes kehitti analyyttisen geometrian ja avasi tietä nykyaikaiselle matematiikalle. Descartesin analyyttinen geometria muodostaa sillan algebran ja geometrian välille. Analyyttisen geometrian tavallinen kehys, suorakulmainen koordinaatisto, on nimetty Descartesin mukaan karteesiseksi koordinaatistoksi, vaikkei Descartes itse koordinaatistoa käyttänytkään. Paul Deschanel
Deschanel syntyi professori Émile Deschanelin (1819–1904) pojaksi Schaerbeekissä Belgiassa, jossa hänen isänsä asui maanpaossa sen vuoksi, että vastusti keisari Napoleon III:n hallitusta. Deschanel opiskeli oikeustiedettä. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli sisäministeri Deshayes de Marcèren sihteerinä vuonna 1876. Lokakuussa 1885 Deschanel valittiin edustajaksi Eure-et-Loir’sta Ranskan parlamenttiin. Hänestä tuli tasavaltalaisen edistyspuolueen johtohahmoja. Tammikuussa 1896 Deschanel valittiin Ranskan parlamentin varapuheenjohtajaksi. Varapuheenjohtajuutensa aikana Deschanel kamppaili vasemmistoa vastaan parlamentissa ja julkisuudessa laajemminkin. Kesäkuussa 1898 Deschanel valittiin parlamentin puheenjohtajaksi ja uudelleen samaan virkaan vuonna 1901, mutta hän ei tullut valituksi enää vuoden 1902 vaaleissa. Vuonna 1899 Deschanel valittiin Ranskan akatemiaan. Tietoteoria
René Descartes päätteli myöhemmin, että ulkoinen todellisuus saattaisi hyvin olla pelkkää unta ja että kaikki aistihavainnot saattaisivat pettää, joten pelkkä päättely ja epäily olivat kaiken puhtaan tiedon perusta. Descartesin mukaan tosi idea on selkeärajainen ja tarkka. René Descartes
Descartesin kolme liikkeen lakia olivat: René Guénon
René Jean Marie Joseph Guénon eli Sheikh 'Abd al-Wahid Yahya (15. marraskuuta 1886 – 7. tammikuuta 1951) oli ranskalainen kirjailija ja metafyysikko. Guénon kääntyi kristitystä muslimiksi ja sovelsi metafysiikkaa kulttuuristen perinteiden ja uskontojen historian tutkimiseen. Hän kuitenkin kieltäytyi ”filosofin” ja ”ajattelijan” leimoista. Cogito ergo sum
Lausuma on käännös Descartesin alkuperäisestä ranskankielisestä lauseesta ”"Je pense, donc je suis"”, joka esiintyy sekä hänen teoksessaan "Metodin esitys" (IV) vuodelta 1637 että teoksessa "Filosofian periaatteet" (I.7) vuodelta 1644. Kokonaisuudessaan lause kuului: ”"Ac proinde haec cognitio, ego cogito, ergo sum, est omnium prima et certissima [..]"”. Laajemmin Descartes käsittelee ajatusta teoksessaan "Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta" (II) vuodelta 1641, mutta toisin sanoin. Minä (filosofia)
René Descartes esitti myöhemmin hyvin samanlaisen ajatuksen (cogito ergo sum) katsoessaan, että voi abstrahoida pois kaikki ulkoiset kappaleet ja jopa oman ruumiinsa, mutta ei omaa tietoisuuttaan. John Locke
John Locke (29. elokuuta 1632 Wrington, Somerset – 28. lokakuuta 1704 Essex) on tunnetuimpia uuden ajan filosofeja. Hän on tunnettu sekä tietoteoriastaan että yhteiskuntafilosofiastaan. Tietoteoreetikkona Locke luokitellaan yleensä brittiläisiin empiristeihin eli kokemusajattelun kannattajiin yhdessä David Humen ja George Berkeleyn kanssa. René Descartes
Descartesin käyttämä menetelmä muistuttaa Francois Vièten aiemmin esittämää analyysin menetelmää. Descartes ei omien sanojensa mukaan kuitenkaan tuntenut tämän töitä, vaikka asian paikkansapitävyydestä kiistellään yhä. Sen sijaan on varmaa, että hän kehitti antiikin kreikkalaisten matemaatikkojen käyttämien menetelmien pohjalta oman, yleisemmän ja paremman menetelmänsä, joka pian syrjäytti Vièten menetelmän. Descartesin teoria tarjosi perustan Newtonin ja Leibnizin varsinaisesti keksimälle differentiaali- ja integraalilaskennalle. François Poullain de la Barre
Poullain de la Barre omaksui René Descartesin filosofian perusteet ja sovelsi kartesiolaisia periaatteita naiskysymykseen. Vuonna 1673 hän julkaisi anonyymisti teoksen "De l'égalité des deux sexes, discours physique et moral où l'on voit l'importance de se défaire des préjugez" (“Kahden sukupuolen tasa-arvosta, fysikaalinen ja moraalinen puhe, jossa katsotaan tärkeäksi hävittää ennakkoasenteet”), jossa hän osoitti, ettei sukupuolten välisellä epätasa-arvolla ole luonnollista perustaa, vaan että se perustuu kulttuurisiin ennakkoasenteisiin. Kirjoitus suositti, että naisille tulee tarjota täysipainoinen koulutus ja että kaikki ammatit, myös tieteelliset, tulee avata heille. Hänen tunnettu ajatuksensa oli ""l’esprit n’a pas de sexe"", "sielulla (tai hengellä) ei ole sukupuolta". Anne Desclos
Anne Desclos (23. syyskuuta 1907 Charente-Maritime, Ranska – 27. huhtikuuta 1998 Corbeil-Essonnes, Île-de-France) oli ranskalainen journalisti ja kirjailija joka käytti salanimiä Dominique Aury ja Pauline Réage. Kääntäjänä Desclos ranskansi mm. T.S. Eliotin, Evelyn Waughin, F. Scott Fitzgeraldin ja Virginia Woolfin tuotantoa. Hän oli Gallimard-kustantamon julkaisukomitean (reading committee) ainoa naispuolinen jäsen. Hänellä oli Ranskan kunnialegioonan ritarin arvonimi. Baruch Spinoza
Baruch Spinoza (, ; 24. marraskuuta 1632 Amsterdam – 21. helmikuuta 1677 Haag), oli hollanninjuutalainen filosofi. Spinoza pyrki erottamaan uskonnon ja filosofian ("Tractatus theologico-politicus", 1670) ja luomaan rationalistisen etiikan ja valtio-opin teorian ("Ethica ordine geometrico demonstrata", 1674, suom. "Etiikka"). Hän on René Descartesin ja Gottfried Leibnizin ohella 1600-luvun suurimpia rationalisteja ja teoksensa "Etiikka" vuoksi tunnetuimpia eetikoita. René Descartes
Nuorta Descartesia kannusti tieteelliselle uralle katolinen kardinaali Bérulle. Descartes asetti omakohtaisen harkinnan, ennakkoedellytyksistä vapaan tutkimuksen ja järjen hallitsija-asemaan ohi arvovallan, perinteen ja uskonnon. Hänen kirjansa joutuivat myöhemmin kiellettyjen kirjojen luetteloon. Tuotteliaimman kautensa ajan Descartes asui Hollannissa. Henri Dunant
Jean Henri Dunant (usein tunnettu myös nimellä Henry Dunant tai Henri Dunant) (8. toukokuuta 1828 – 30. lokakuuta 1910) oli sveitsiläinen liikemies, filantrooppi ja humanitääri. Hän perusti Kansainvälisen Punaisen Ristin ja sai ensimmäisen Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1901 (samana vuonna palkinto annettiin myös Frederic Passylle). Cogito ergo sum
”Cogito, ergo sum” (latinaa: ”ajattelen, siis olen [olemassa]”) on René Descartesin filosofinen lausuma, josta on tullut länsimaisen rationalismin kulmakivi. Descartes halusi filosofiassaan epäillä kaikkea ja etenkin aistihavaintoja järjestelmällisesti. Kuitenkin hän tuli siihen tulokseen, että kaikesta huolimatta yksi asia on varma: vähintään subjektin henkisen minän, ajattelevan mielen, on oltava olemassa, koska jokinhan epäilee aistien antamaa todistusta. Lausuma kuvaa tätä havaintoa. Geometria (Descartes)
La Géométrie on René Descartesin vuonna 1637 julkaisema geometriaa käsittelevä teos, joka on laajennus "Metodin esitys" -teokseen. "La Géométriessa" Descartes esittelee niin sanotun karteesisen koordinaatiston, jossa on vaakasuora x-akseli ja pystysuora y-akseli. Teos oli tietynlainen läpimurto matematiikassa, sillä aiemmin oli luultu geometrian ja algebran olevan kaksi toisistaan täysin erillistä matematiikan haaraa. Teos vaikutti muun muassa Gottfried Leibnizin ja Isaac Newtonin ajatteluun. Pierre Alphonse Laurent
Pierre Alphonse Laurent (18. heinäkuuta 1813 Pariisi, Ranska – 2. syyskuuta 1854 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, joka keksi Laurentin sarjan. Hänen tuloksensa sisältyi tutkielmaan, jonka hän jätti Académie des Sciencesin kilpailuun vuonna 1843, mutta hän jätti sen myöhässä, eikä tutkielmaa otettu tarkastettavaksi palkintoa varten, vaan se julkaistiin vasta hänen kuoltuaan. L. Ron Hubbard
Lafayette Ronald Hubbard (13. maaliskuuta 1911 – 24. tammikuuta 1986), yleensä tunnettu nimellä L. Ron Hubbard, oli yhdysvaltalainen kirjailija sekä dianetiikan ja skientologian perustaja. Hän kirjoitti mystis-filosofista kirjallisuutta, fiktiota, itsehoitokirjoja, runoja ja muita tekstejä. Guinnessin ennätysten kirja julisti lokakuussa 2005 hänet maailman käännetyimmäksi kirjailijaksi. Hubbardin teoksia on käännetty 71 kielelle. René Thom
René Thom syntyi Ranskan Montbéliardissa, lähellä Sveitsin rajaa. Hänen vanhempansa olivat kauppiaita, ja hän kävi peruskoulunsa kaupungissa. Thom osoitti jo kouluaikanaan kokeissa yliopistotason kykyjä. Hän suoritti matematiikan perustutkinnon Besançonissa vuonna 1940, hieman ennen kuin Saksa valtasi Ranskan. Thomin vanhemmat lähettivät hänet ja hänen veljensä pois Ranskasta, turvaan sodalta. Hän kuitenkin palasi Ranskaan muutaman kuukauden kuluttua. Thom muutti Sveitsistä äitinsä ystävän luokse Lyoniin, missä jatkoi opintojaan ja suoritti filosofian perustutkinnon kesäkuussa 1941. Renessanssin kirjallisuus
Renessanssin isänä pidetään Danten (1265-1321) ohella italialaista runoilijaa, renessanssifilosofia ja humanistia Francesco Petrarcaa (1304-1374), joka nähdään myös ensimmäisenä modernina runoilijana. Nykyaikaisen novellitaiteen luojana puolestaan pidetään italialaista Giovanni Boccacciota (1313-1375), jonka tunnetuin romaani on sadasta novellista koostuva Decamerone.
Kirjallisuudessa uskonpuhdistuksen aikana merkittäviä henkilöitä olivat käännöstyöstään tunnettu Martti Luther (1483-1546) ja humanisti Erasmus Rotterdamilainen (1466-1536), jonka tunnetuin teos on nimeltään Tyhmyyden ylistys. Erasmus myös käänsi lukuisia antiikin klassisia teoksia latinaksi muun muassa Cicerolta ja Aristoteleeltä. Geometria
Geometrian varhaisia merkittäviä tekstejä oli Eukleideen noin vuonna 300 eaa. kirjoittama oppikirja Alkeet. Teos koostuu 13 kirjasta, joissa käsitellään euklidista geometriaa ja aikakauden lukuteoriaa. 1600-luvun alkupuolella René Descartes ja Pierre de Fermat kehittivät analyyttisen geometrian. Venäläinen matemaatikko Nikolai Lobatševski kehitti 1800-luvun alussa epäeuklidisen geometrian, jossa euklidisen geometrian viides aksiooma ei pitänyt paikkaansa. 1800-luvun aikana geometrian edistykseen vaikuttivat myös analyysin ja differentiaaligeometrian parissa työskennellyt Bernhard Riemann ja algebrallisen topologian luoja Henri Poincaré. Aristoteles
Aristoteles (; 384–322 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi ja tiedemies. Häntä pidetään opettajansa Platonin ohella yhtenä länsimaiseen ajatteluun eniten vaikuttaneista filosofeista. René Descartes
Vaikka Descartes ei mennyt koskaan naimisiin, hän toimi isänä aviottomalle tyttärelleen Francinelle, joka syntyi 1635 ja kastettiin 7. elokuuta samana vuonna. Francine kuoli vuonna 1640. Johann Heinrich Pestalozzi
Kasvatusteorioitaan luodessaan Pestalozzi seurasi monien häntä edeltäneiden kasvatusteoreetikkojen ajatuksia. Comeniuksen ja myös Jean-Jacques Rousseaun tavoin hänkin katsoi kaiken tiedon perustuvan oppijan tekemään havaintoon. Tämä tieteellisen empirismin piiriin kuuluva periaate syntyi kun filosofi John Locke pyrki todistamaan ranskalaisen René Descartesin materiaa ja tietoisuutta koskevien käsitysten todenpitämättömyyden. Jean-Luc Nancy
Jean-Luc Nancy (s. 26. heinäkuuta 1940) on ranskalainen filosofi. Hän on toiminut vierailevana filosofian professorina monissa yliopistoissa eri puolilla maailmaa, muun muassa Kalifornian yliopistossa ja Berliinin Freie Universitätissä. Hän on kirjoittanut paljon aiemmasta filosofiasta, muun muassa Immanuel Kantista, René Descartesista, G. W. F. Hegelistä ja Martin Heideggeristä. Näiden lisäksi hän on saanut vaikutteita muun muassa Jacques Derridalta, Georges Bataillelta, Maurice Blanchotilta ja Friedrich Nietzscheltä. Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta
Descartes halusi saada teoksellaan aikaan avoimen keskustelun, jossa hän voisi vastata mahdolliseen arvosteluun ja vastaväitteisiin. Hänen pyynnöstään Mersenne lähetti "Mietiskelyjen" käsikirjoituksen ennen sen julkaisua useille filosofeille, teologeille ja loogikoille pyytäen kirjallisia kommentteja. Kuudet vastaväitteet, joista monet ovat hyvin laajoja, julkaistiin yhdessä Descartesin kirjoittamien vastausten kanssa "Mietiskelyjen" ensimmäisessä painoksessa. Viiden ensimmäisten vastaväitteiden kirjoittajat olivat julkaisujärjestyksessä: (1.) hollantilainen teologi, veli Johannes Caterus (Johan de Kater) kahden muun katolisen papin avustamana; (2.) Mersenne itse; (3.) Pariisissa maanpaossa asunut englantilainen filosofi Thomas Hobbes; (4.) teologi ja loogikko Antoine Arnauld; sekä (5.) filosofi Pierre Gassendi. Kuudennet vastaväitteet ovat Descartesin itsensä järjestämä kokoelma sekalaisia huomautuksia, joiden osalta yksittäisten argumenttien esittäjiä ei tunneta. Osa niistä on Mersennen, osa jesuiittaisä Pierre Bourdinin, joka kirjoitti myös ensipainoksen ulkopuolelle jääneet kaikkein laajimmat seitsemännet vastaväitteet. Ne liitettiin teoksen toiseen painokseen yhdessä Descartesin kirjoittaman, Ranskan jesuiittojen johtajalle Jacques Dinet’lle suunnatun valituskirjeen kanssa. Lisäksi salanimellä Hyperastispes esiintynyt tuntematon henkilö tai henkilöryhmä kirjoitti liian myöhään kustantajalle lähetetyt kahdeksannet vastaväitteet, jotka jätettiin pois molemmista painoksista. Nämä vastaväitteet ja Descartesin niihin kirjoittama vastaus ovat säilyneet. Jean-Pierre Louis de Fontanes
Jean-Pierre Louis de Fontanes (6. maaliskuuta 1757 Niort, Deux-Sèvres — 17. maaliskuuta 1821 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, pääri, runoilija ja sanomalehtimies. Kuolemansa aikoihin de Fontanes oli muuan muassa Ranskan opetushallinnon päällikkö sekä senaatin ja Ranskan instituutin jäsen. Kirjallisuuskriitikko Charles Augustin Sainte-Beuve julkaisi hänen kootut teoksensa vuonna 1839. Alain LeRoy Locke
Alain LeRoy Locke (13. syyskuuta 1885 – 9. kesäkuuta 1954) oli yhdysvaltalainen kirjailija, filosofi, opettaja ja taiteiden suosija. "The Black 100" -julkaisu listasi Locken 36. merkittävimmäksi afroamerikkalaiseksi henkilöksi. Locke sai Rhodes-stipendin vuonna 1907 ja oli ensimmäinen stipendin saanut afroamerikkalainen. Hän oli vuosina 1919–1934 tapahtuneen, Harlemin renessanssiksi kutsutun kulttuurisen kuohunnan filosofinen arkkitehti. Ympäristötieteiden historia
Uutta viitekehystä luomassa olleet filosofit ja luonnontutkijat pyrkivät päättäväisesti renessanssin arvoja pidemmälle. Englantilainen Francis Bacon korosti luonnon havainnoinnin tarvetta, tavoitteena sen toimintojen hallitseminen puhtaasti fysikaalisin keinoin. René Descartes taas korosti ajattelun selkeyden tarvetta analysoitaessa luontoa mekaanisena järjestelmänä. Uusi luonnonfilosofia pyrki tutkimaan luontoa havaintojen, kokeiden ja lakien etsimisen kautta. Näiden keinojen kautta uusi tiede erkani merkittävästi keskiajan ja renessanssin ajattelusta. René Pottier
René Pottier (5. kesäkuuta 1879 – 25. tammikuuta 1907) oli ranskalainen maantiepyöräilijä. Pottierin kuuluisin saavutus on vuoden 1906 Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun voitto. Hän voitti 4 637 kilometrin pituisen kilpailun keskinopeudella 24,463 km/h. Lisäksi hän oli muun muassa Bol d'Or -ajon voittaja samana vuonna. Yves Navarre
Yves Henri Michel Navarre (24. syyskuuta 1940 – 24. tammikuuta 1994) oli ranskalainen kirjailija, joka voitti Goncourt-palkinnon vuonna 1980. Hän oli homo ja kuvasi teoksissaan usein homoseksuaalisuuteen liittyviä teemoja. Hänen romaanejaan ovat muun muassa Goncourt-palkinnon tuonut "Le Jardin d’acclimatation" (1980) ja AIDS:ia käsittelevä "Ce sont amis que vent emporte" (1991). René Descartes
Descartes syntyi La Haye en Tourainessa (nykyään Descartes), Indre-et-Loiressa, Ranskassa. Hänen vanhempansa olivat alempaan virkamiesaateliin kuuluneet Rennesin parlamenttineuvos Joachim Descartes ja Jeanne Brochard. Descartes oli näiden kolmas lapsi. Kun hän oli vuoden vanha, hänen äitinsä kuoli tuberkuloosiin. Hänen isänsä avioitui uudelleen, mutta hän itse kasvoi isoäitinsä luona La Hayessa. Hänen isänsä halusi suoda hänelle parhaan mahdollisen koulutuksen. Yhdentoista vuoden iässä Descartes aloitti opinnot jesuiittojen ylläpitämässä Collège Royal Henry-Le-Grandissa La Flèchessä. Karteesinen tulo
Karteesinen tulo on joukko-operaatio, jolla muodostetaan kahdesta tai useammasta joukosta uusi joukko. Se on nimetty ranskalaisen matemaatikon ja filosofin René Descartesin mukaan. Descartes loi käsitteen kehitellessään analyyttista geometriaa. Albert Camus
Albert Camus () (7. marraskuuta 1913 Mondovi, Ranskan Algeria – 4. tammikuuta 1960 Villeblevin, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, lehtimies ja filosofi sekä yksi eksistentialismin ja absurdismin johtohahmoista. Willebrord Snellius
Willebrord Snellius (synnyinnimeltään Willebrord van Roijen Snell; 1580 – 30. lokakuuta 1628) oli alankomaalainen matemaatikko, joka löysi aallon taittumislain eli Snellin lain. Snelliuksen työ pysyi hänen elinaikansa ajan salassa ja René Descartes löysi saman lain itsenäisesti. Tämän takia lakia voidaan kutsua myös Descartesin laiksi. Snellius löysi trigonometriassa käytetyn sinilauseen. Hänen pääteoksensa ovat "Eratosthenes Batavus" (1617) ja "Cyclometricus" (1621). René Laloux
René Laloux (13. heinäkuuta 1929 – 13. maaliskuuta 2004) oli ranskalainen animaattori. Hänet tunnetaan parhaiten pitkistä sci-fi-animaatioelokuvistaan. Metodin esitys
Metodin esitys on René Descartesin vuonna 1637 julkaisema filosofinen ja matemaattinen tutkielma. Sen koko nimi on "Esitys metodista jolla ohjataan järkeä oikein ja etsitään totuutta tieteissä", ranskaksi "Discours de la méthode pour bien conduire sa raison, et chercher la verité dans les sciences". Teos on yksi kartesiolaisen tietoteorian perustavista teoksista. Filosofia
Uudella ajalla filosofit käänsivät filosofian huomion ennen kaikkea tietoteoreettisiin kysymyksiin. Keskeinen ongelma oli, mihin luonnontieteellinen tutkimus ja tieto perustuivat. Francis Bacon ja René Descartes panivat alulle ajan merkittävimmät filosofiset suuntaukset, empirismin ja rationalismin. Empirismiä kehittivät etenkin brittiläiset John Locke, George Berkeley ja David Hume. 1700-luvulla empirismi siirtyi myös Ranskaan ja kehittyi siellä sensualismiksi ja materialismiksi. Euroopan mannermaalla rationalistiset ajattelijat puolestaan rakensivat 1600-luvun vaikutusvaltaisimmat metafyysiset järjestelmät. Descartesin mukaan nimetyn kartesiolaisuuden lisäksi ajan rationalistista ajattelua edustivat muun muassa Baruch Spinoza ja Gottfried Leibniz. Thomas Hobbes oli merkittävä poliittisen filosofian kehittäjä. Metafysiikka
Uuden ajan alussa ranskalainen René Descartes tarkoitti metafysiikalla perustotuuksia, jotka takasivat inhimillisen tiedon mahdollisuuden. Christian Wolff, joka jatkoi keskiajan metafyysikon Duns Scotuksen ontologista perinnettä, ymmärsi metafysiikan opiksi, joka ”sisältää kaikki inhimillisen ymmärryksen periaatteet”. Élisée Reclus
Jean Jacques Élisée Reclus (15. maaliskuuta 1830 Sainte-Foy-la-Grande, Ranska – 4. huhtikuuta 1905 Torhout, Belgia) oli ranskalainen maantieteilijä ja anarkisti. Häntä pidetään yhdysvaltalaisen Henry David Thoreaun ohella varhaisimpana ekoanarkistina. Reclus’n maantieteellinen pääteos on 19-osainen "La Nouvelle Géographie universelle, la terre et les hommes", jota hän kirjoitti lähes 20 vuoden ajan. Reclus sai teoksesta Ranskan maantieteellisen seuran Société de géographien palkinnon vuonna 1892. Elisabet Pfalzilainen
Elisabet Pfalzilainen eli Elisabet Böömiläinen (26. joulukuuta 1618 – 11. helmikuuta 1680) oli protestanttinen Herfordin abbedissa. Hänen vanhempansa olivat Pfalzin vaaliruhtinas Fredrik V ja Elisabet Stuart, jotka valittiin lyhyeksi aikaa myös Böömin hallitsijoiksi. Elisabet oli filosofisessa kirjeenvaihdossa René Descartesin kanssa seitsemän vuotta Descartesin kuolemaan 1650 asti. Tieteellinen vallankumous
Newton ja Leibniz eivät olleet ainoita keskeisiä matemaatikoita. Ranskalainen monilahjakkuus René Descartes keksi analyyttisen geometrian. René Descartes
Descartes kirjoitti vain vähän etiikasta. Suurin osa sisältyy hänen ja Elisabetin kirjeenvaihtoon. Descartes kannatti eräänlaista yhdistelmää stoalaisesta hyve-etiikasta ja epikurolaisesta nautintoetiikasta. Hänen mukaansa hyve tuo korkeinta nautintoa. René Descartes
Descartesia pidetään usein ensimmäisenä nykyaikaisena ajattelijana, joka tarjosi filosofisen kehyksen kehittymässä olleille luonnontieteille. Teoksessaan "Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta" hän pyrki pääsemään perustavanlaatuiseen joukkoon periaatteita, jotka voidaan tietää todeksi ilman mitään epäilystä. Tähän päästäkseen hän hyödynsi metodologista skeptismiä: hän halusi epäillä kaikkia ajatuksia, joita voidaan epäillä. Antiikin skeptikoista Descartes erottui siinä, että hän pyrki löytämään perustan luonnontieteille, kun taas skeptikot pyrkivät pidättäytymään kaikista sen kaltaisista lausumista. Maurice Merleau-Ponty
Merleau-Pontyn filosofian keskeisimpänä ongelmana on ihminen ja hänen suhteensa maailmaan. Kuten monen muunkin filosofin, myös Merleau-Pontyn keskeisenä lähtö- ja ongelmakohtana tähän tarkasteluun on René Descartes, jonka voidaan katsoa luoneen sen käsityksen minuudesta, joka länsimaisessa filosofiassa on hänen jälkeensä ollut vallalla. Descartesin kuuluisa ajattelen, siis olen -päättely on myös Merleau-Pontyn filosofiassa keskeinen, mutta Merleau-Pontyn erikoislaatu tulee ilmi siinä tavassa, jolla hän tätä ajatusta tulkitsee – korostaen ajattelun ensisijaisuuden sijaan havainnon ensisijaisuutta. Descartesin lehti
Descartesin lehti on matemaatikko René Descartesin mukaan nimetty kolmannen asteen tasokäyrä, jota kuvataan yhtälöllä Girard Desargues
Girard Desargues (21. helmikuuta 1591, Lyon – 1661, Lyon) oli ranskalainen arkkitehti, sotilasinsinööri ja matemaatikko. Hänellä oli poikkeavat näkemykset perspektiivistä, jota eivät vakuuttaneet muita. Niinpä Desargues muutti Pariisista Lyoniin ja alkoi tehdä matematiikkaa itsenäisesti.
Hän saikin tehtyä merkittävän teoksen nimeltä "Brouillon projet d'une atteinte aux événements des rencontres d'un cone avec un plan" (Karkea luonnos käsitellä tilannetta, jossa kartio kohtaa tason). Teoksen pääsisältö oli tutkia geometriaa perspektiivisesti. Katsottaessa eri asennoista geometrisiä kuvioita kuvio muuttuu usein jotenkin, esimerkiksi ympyröistä tulee ellipsejä. Sen sijaan esimerkiksi suorien leikkauspisteet eivät muutu katsottiinpa kuviota mistä asennosta tahansa, kunhan oletetaan että yhdensuuntaiset suorat leikkaavat äärettömässä. Teoksen sisältö olikin pääasiassa tutkia näitä muuttumattomia asioita. Näin saadun uuden geometrian avulla oli mahdollista todistaa lauseita, joiden erikoistapauksena saatiin muun muassa Apollonioksen, Descartesin ja Fermat'n keksimiä geometrian lauseita. Projektiivinen geometria sai alkunsa 1600-luvulla Girard Desarguesin tutkimuksista. Itsenäisenä tieteenalana projektiivinen geometria on saanut alkunsa myöhemmin Jean-Victor Ponceletin (1788–1867) tutkimuksista. René Dubos
René Jules Dubos (20. helmikuuta 1901 Saint-Brice-sous-Forêt, Ranska – 20. helmikuuta 1982 New York, New York, USA) oli ranskalais-yhdysvaltalainen mikrobiologi. Hän toimi professorina Rockefeller-yliopistossa, New Yorkissa vuosina 1956–1971. Dubos osoitti 1930-luvulla ensimmäisenä ihmisenä, että antibiootteja voidaan eristää bakteereista. Hän kirjoitti elämänsä aikana yli kaksikymmentä kirjaa, joista ainakin kaksi on suomennettu. Descartes (Indre-et-Loire)
Kaupungin alkuperäinen nimi oli "La Haye en Touraine", mutta kaupungin nimi muutettiin filosofi René Descartesin, joka syntyi kaupungissa, kunniaksi muotoon "La Haye-Descartes" vuonna 1802. Kaupungin nimi muutettiin uudelleen nykyiseen muotoonsa vuonna 1967 samalla kun siihen liitettiin Balesmes'n kunta. Henri Louis Le Chatelier
Henri Louis Le Chatelier syntyi lokakuussa 1850 kuusilapsisen perheen esikoisena. Hän suoritti alemmat tutkinnot vuonna 1867 ja 1868 Collège Rollinissa Pariisissa. Vuonna 1869 Henri aloitti opinnot École polytechniquessa. Vuotta myöhemmin hän aloitti kaivosteollisuuden opinnot École des Minesissa, josta valmistui kolme vuotta myöhemmin. Oltuaan eri kaivoksilla kaivosinsinöörinä muutaman vuoden, hän palasi École des Minesiin opettajaksi vuonna 1877. Ernest-François Mallardin alaisuudessa hän aloitti räjähteisiin keskittyvän tutkimuksen. Le Chatelier väitteli vuonna 1887 Sorbonnen yliopistossa hydraulisista sidosmateriaaleista. Vuonna 1884 hän esitti tunnetun nimeään kantavan periaatteen, jonka mukaan kemiallinen tasapainoreaktio pyrkii vastustamaan muutosta, jos sen tasapainoa häiritään. Tämän löydön jälkeen hän keskittyi tutkimaan termodynamiikan hyödyntämistä teollisuudessa. Vuonna 1887 hän sai professuurin École des Minesista oltuaan ensin lehtorina École Polytechniquessa. Alexis de Tocqueville
Alexis-Charles-Henri Clérel de Tocqueville (29. heinäkuuta 1805 Verneuil-sur-Seine – 16. huhtikuuta 1859 Cannes) oli ranskalainen filosofi ja historioitsija. Häntä pidetään yhtenä kansalaisyhteiskunnan tärkeimmistä tutkijoista. Jean Barraqué
Jean Barraqué (17. tammikuuta 1928 Puteaux – 17. elokuuta 1973 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, joka kehitti oman sarjallisen tekniikkansa. Hän oli opiskelijana Pariisin konservatoriossa; hän sai opetusta Jean Langlais’lta ja Olivier Messiaenilta. Yvonne Loriod kantaesitti hänen pianosonaattinsa, ja myös Boulez esitti joitain hänen teoksiaan kapellimestarina. Sävellystyönsä ohessa Barraqué kirjoitti muun muassa kirjan Debussystä. Heikko terveys vaivasi häntä vuonna 1964 sattuneen auto-onnettomuuden jälkeen. Lisäksi tulipalo hänen kotonaan tuhosi joitain hänen käsikirjoituksiaan. Säveltäjästä tuli Ordre National du Mériten "Chevalier" kesäkuussa 1973. Théophile Delcassé
Théophile Delcassé (1. maaliskuuta 1852 Pamiers – 22. helmikuuta 1923 Nizza) oli ranskalainen valtiomies, joka teki pitkän uran kolmannen tasavallan politiikassa. Hän toimi Ranskan ulkoministerinä vuosina 1898–1905 ja 1914–1915. Delcassé rakensi liittoa Ranskan, Britannian ja Venäjän välille. Tämä liitto osoittautui merkittäväksi ensimmäisen maailmansodan myöhemmin puhjetessa. Michel Foucault
Michel (Paul-Michel) Foucault [mišel fuko] (15. lokakuuta 1926 Poitiers – 25. kesäkuuta 1984 Pariisi) oli ranskalainen filosofi ja ajatusjärjestelmien historian professori Collège de Francessa. Foucault tunnetaan ennen kaikkea tietoa, valtaa ja itsetekniikoita koskevasta ajattelustaan. Foucault'n kirjoituksilla on ollut suuri vaikutus useilla eri tutkimusaloilla, etenkin yhteiskuntatieteissä, historiantutkimuksessa ja tieteenhistoriassa. Descartes-luokka
Descartes-luokka oli Ranskan laivaston kahden 1890-luvulla valmistetun aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka. Edgar Degas
Edgar Degas (19. heinäkuuta 1834 Pariisi – 27. syyskuuta 1917 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kuvanveistäjä. Degas luokitellaan usein impressionisteihin, mutta hänen töissään on monenlaisia vaikutteita muistakin tyyleistä. Degas’n töistä tunnetuimpia ovat hänen balettitanssijoita kuvaavat maalauksensa. Jeanne d’Arc
Jeanne d’Arc eli ”Orléansin neitsyt” ("La Pucelle d’Orléans") (6. tammikuuta 1412 – 30. toukokuuta 1431) on Ranskan kansallissankari ja katolisen kirkon pyhimys. Georges Bizet
Alexandre César Léopold (Georges) Bizet (25. lokakuuta 1838 Pariisi – 3. kesäkuuta 1875 Bougival, lähellä Pariisia) oli ranskalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten oopperastaan "Carmen". René Descartes
Descartesin epäilyn välineistä tunnetuin lienee niin sanottu kartesiolainen demoni. Descartes ei pitänyt havaintoa luotettavana tiedonlähteenä subjektista riippumattomasta todellisuudesta, koska on mahdollista, että on olemassa jonkinlainen ilkeä kaikkivoipa demoni, pettävä jumala (lat. "deus deceptor"), joka tuottaa subjektille sen havainnot, jotka antavat täysin virheellisen kuvan todellisuudesta. Samaten demoni saattaa hypnotisoida meidät uskomaan vääriä laskuja oikeiksi, joten edes matemaattiset totuudet eivät välttämättä pidä paikkaansa. René Descartes
Koulun opetus perustui aristotelis-tomistiseen skolastiikkaan. Descartes kritisoi myöhemmin juuri tällaista filosofiaa, mutta osoitti silti aina kunnioitusta vanhaa kouluaan ja sen opettajia kohtaan. Valmistuttuaan vuonna 1614 Descartes jatkoi opiskelua Poitiers'n yliopistossa ja sai lakitieteen bakkalaureaatin ja lisensiaatin arvon vuonna 1616. Hän ei kuitenkaan koskaan toiminut lakitieteen alalla. Vuonna 1618 hän astui Alankomaiden Yhdistyneiden provinssien käskynhaltijan Morits Oranialaisen palvelukseen. Hänen tavoitteenaan oli nähdä maailma ja löytää totuus. Tieteisiin hän oli kuitenkin pettynyt. Kaikkien opintojen jälkeen hän tunsi vain olevansa entistä enemmän epäilyjen vaivaama ja tietoinen tietämättömyydestään. Descartes kirjoitti itse nuoruudestaan: ""Jätin oppikirjojen tutkimisen kokonaan. Päätettyäni, etten etsi muuta kuin sellaista tietoa, jota voin löytää itsestäni tai maailman suuresta kirjasta, käytin loput nuoruusvuosistani matkusteluun, hovien ja sotaväkien näkemiseen sekä luonteenlaadultaan erilaisten ja eri oloista lähtöisin olevien ihmisten kanssa seurustelemiseen, erilaisten kokemusten hankkimiseen ja itseni koettelemiseen kohtalon asettamissa tilanteissa sekä kaikkialla tarjoutuvien asioiden tarkasteluun siten, että siitä on minulle hyötyä"". Analyyttinen geometria
Analyyttinen geometria on geometrian osa-alue, joka soveltaa geometristen ongelmien ratkaisemiseen matemaattista analyysiä ja algebraa. Geometriset ongelmat saadaan muutettua algebrallisiksi yhtälöiksi ottamalla käyttöön ns. karteesinen koordinaatisto. Koordinaatiston otti käyttöön ranskalainen René Descartes (Cartesius) vuonna 1637 teossarjassaan, jonka osat olivat Metodin esitys, Optiikka ja Meteorologia sekä analyyttisen geometrian perusteet sisältänyt tutkielma Geometria (). Teoksen ansiosta Descartesia pidetään nykyisin analyyttisen geometrian perustajana. Descartes-palkinto
Descartes-palkinto on Euroopan unionin vuosittainen tiedepalkinto, joka on nimetty ranskalaisen matemaatikko-filosofi René Descartesin kunniaksi. Idealismi
Myles Burnyeatin mukaan nykyaikainen idealismi saattoi syntyä vasta sen jälkeen, kun René Descartes oli esittänyt, että kaiken tiedon kannalta on ensisijaista tuntea oma mieli. Descartes itse ei kuitenkaan ollut idealisti.
Nicolas Malebranche, joka oli kartesiolainen rationalisti, katsoi, että jos ainoat asiat jotka tunnemme varmasti ovat omassa mielessämme olevat ideat, silloin ulkoisen maailman olemassaolo olisi kyseenalainen ja se tunnettaisiin vain epäsuorasti. Sen sijaan hän katsoi, että ulkoinen todellinen maailma oli itse asiassa Jumala. Kaikki tapahtumat vain vaikuttavat tapahtuvan ulkoisessa maailmassa, mutta tosiasiassa kyseessä oli vain Jumalan toiminta. Malebranche katsoi, että tunnemme sisäisesti mielemme ideat suoraan. Ulkoisesti tunnemme suoraan Jumalan toiminnan. Tällainen idealismi johti Baruch Spinozan panteismiin. Kartesiolainen dualismi
Kartesiolainen dualismi on saanut nimensä alkuperäiseltä keksijältään, René Descartesilta. Hänen alkuperäinen kysymyksensä liittyi filosofiseen ongelmaan tietoisuuden ja ruumiin suhteesta: tietoisuudella ja ruumiilla on selvä yhteys. Tietoinen päätös nostaa kahvikuppi saa käden liikkeelle. Toisaalta ruumiimme, silmiemme havaitsema kahvikuppi piirtyy verkkokalvoillemme ja aivot rekisteröivät sen hahmon, minkä seurauksena tietoisuutemme havaitsee kahvikupin. Kartesiolaisen dualismin perusajatukset mielen ja ruumiin erosta ja niiden välisestä toiminnallisesta yhteydestä Descartes esitti teoksessaan "Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta" (1641). Mielen ja ruumiin yhteistoimintaa, erityisesti aistimuksia ja tunteita, Descartes käsitteli lähemmin teoksessa "Sielunliikutukset" (1649). Maurice Merleau-Ponty
Maurice Merleau-Ponty (14. maaliskuuta 1908 Rochefort-sur-Mer, Charente-Maritime – 3. toukokuuta 1961 Pariisi) oli ranskalainen fenomenologisen koulukunnan filosofi, jonka filosofian keskeisinä teemoina ovat muun muassa ruumiillisuus ja havainto. Merleau-Ponty on saanut ajatteluunsa vaikutteita erityisesti Edmund Husserlin ja Henri Bergsonin ajatuksista, mutta erityisesti Merleau-Pontyn päätyönä pidetyssä teoksessa "Phénomenologie de la Perception" (1945) yhtenä olennaisena teemana toimii myös 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä Saksassa kehittynyt gestalt- eli hahmopsykologia. Merleau-Ponty teki uransa alkuvaiheissa paljon yhteistyötä Jean-Paul Sartren kanssa, mutta heidän suhteensa päätyi myöhemmin poliittisista syistä välirikkoon. René Vierne
René Vierne (11. maaliskuuta 1878 – 29. toukokuuta 1918) oli ranskalainen urkuri ja säveltäjä. Hän syntyi Lillessä ja opiskeli musiikkia aluksi tunnetumman veljensä Louis Viernen johdolla ja sittemmin perheen muutettua Pariisiin Alexandre Guilmantin johdolla Pariisin Konservatoriossa, jossa voitti "Premier Prix d'Orgue et Improvisation" -palkinnon vuonna 1906. Vuonna 1902 hänet nimitettiin Notre-Dame-des-Champs-kirkon kuoriurkuriksi ja vuonna 1904 saman kirkon pääurkuriksi. Hän kaatui sotarintamalla vuonna 1918 ja hänet ilmoitettiin kadonneeksi toukokuun 29. päivänä. Mekanismi (filosofia)
Mekanismin kannatti näin täydellistä determinismiä: jos "kaikki" ilmiöt voidaan selittää "kokonaisuudessaan" aineen ja sen liikettä määrittävien fysikaalisten liikelakien kautta, tästä seuraa, että "kaikki" ilmiöt ovat täydellisesti aineen ja fysikaalisten liikelakien ominaisuuksien determinoimia eli määräämiä. Mekanistista kaikkeutta on usein verrattu kellokoneistoon.
Eräs ensimmäisiä ja tunnetuimpia universaalisen mekanismin puolestapuhujia oli Thomas Hobbes teoksensa "Leviathan" (1651) alkuosassa. Myös René Descartes, joka nykyään usein nähdään materialismin ja mekanismin vastustajana ja Hobbesin vastakohtana, työskenteli luonnon mekanistisen ymmärtämisen hyväksi sekä luonnontieteellisissä mekanismia käsitelleissä teoksissaan että filosofisissa metafysiikkaa käsitelleissä teoksissaan. Näkeminen
René Descartes uskoi, että valonsäteet muodostavat kuvat silmissä. Sieltä kuvat kulkevat käpyrauhaseen, jossa molempien silmien kuvat yhdistyvät. Tämä on osoitus käpyrauhasen ja silmien vuorovaikutuksesta. Käpyrauhanen toimii mielen ja ruumiin yhdistäjänä. Tässä Descartesin kuoleman jälkeen vuonna 1664 julkaistun teoksen Le monde, ou traité de la lumière kuvassa ulkoinen ärsyke muuttuu toiminnaksi. Hänen käsityksensä näkemisestä ei perustu pelkästään silmän toimintaan, vaan myös aivoilla ja tuntoaistilla sekä kokemuksella on näkemisessä tärkeä osa. René Descartes
Koska Descartes oli katolinen protestanttisessa maassa, hänet haudattiin lähinnä kastamattomille lapsille tarkoitetulle hautausmaalle Tukholman Aadolf Fredrikin kirkkoon. Myöhemmin hänen maalliset jäännöksensä siirrettiin Ranskaan ja haudattiin Sainte-Geneviève-du-Montin kirkkoon Pariisiin. Adolf Fredrikin kirkossa on hänen kunniakseen 1700-luvulla pystytetty muistomerkki. René Cassin
René Cassin (5. lokakuuta 1887 Bayonne – 20. helmikuuta 1976) oli ranskalainen juristi ja tuomari. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1968 työstään kansainvälisen ihmisoikeusjulistuksen luonnostelijana. Sielu
Muinaiskreikkalainen Platon kehitti järjestelmällisen ruumis-sielu-kahtiajaon ja yritti todistaa sielun kuolemattomuuden. Ruumiin ja sielun erottamisesta tehtiin myös kristillinen oppi, joka vallitsi kristillisten teologien piirissä keskiajalta uudelle ajalle saakka. René Descartes määritteli sielukäsityksen uudestaan 1600-luvulla. Descartes tunnetaan juuri dualismistaan, joka oletti, että sielu ja ruumis ovat erillisiä mutta keskinäisessä vuorovaikutuksessa, sekä itsenäisen, ajattelevan mielen eli sielun olemassaolon todistuksistaan ("cogito ergo sum"). Muun muassa Gottfried Leibniz katsoi, että sielu on ihmisten varsinainen olemus ja ruumis vain sen ilmiö. René Descartes
Vuonna 1649 Descartes matkusti Ruotsiin opettamaan nuorta, 22-vuotiasta kuningatar Kristiinaa. Tämä halusi Descartesin paitsi opettajakseen myös neuvonantajakseen tiedeakatemian perustamisessa. Matka oli lopulta Descartesille pettymys. Kristiina ei arvostelematta hyväksynyt opetettua. Descartes kuoli Tukholmassa 11. helmikuuta vuonna 1650. Hänen kuolemansa syy oli keuhkokuume. Descartes oli tottunut nukkumaan pitkään ja vetäytymään usein mietiskelemään uuninpankolle. Ruotsissa hänen kohtalokseen koitui paitsi pohjoisen talvi myös Kristiinan vaatimus opiskella filosofiaa hyvin varhain aamulla. Descartesin ja hänen lääkärinsä kirjeenvaihtoa on joskus tulkittu niin, että hän saattoi kuolla arsenikkimyrkytykseen. Pierre Richard
Pierre Richard, koko nimeltään Pierre Richard Maurice Charles Léopold Defays (s. 16. elokuuta 1934 Valenciennes, Nord, Ranska) on ranskalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Hänelle myönnettiin César-palkinto elämäntyöstä vuonna 2006. Auguste Comte
Auguste Comte (17. tammikuuta, kirjattu syntymäaika 19. tammikuuta 1798 Montpellier – 5. syyskuuta 1857 Pariisi) oli ranskalainen filosofi, positivismin perustaja ja sosiologi. Häntä pidetään ensimmäisenä nykyajan tieteenfilosofina. Rhazes
Abū Bakr Muhammad ibn Zakarīya al-Rāzi (, "Zakaria ye Razi"; ; tai "Rasis") (865–925) oli persialainen islamilainen alkemisti, lääkäri ja filosofi. Al-Razi kirjoitti 184 teosta eri tieteen aloilta. Hän osasi persiaa ja muinaiskreikkaa, ja tunsi intialaista Ayurveda-lääketiedettä. Filosofiassa hän puolusti platonismia aristotelismia vastaan. Nicolas Malebranche
Nicolas Malebranche (6. elokuuta 1638 Pariisi – 13. lokakuuta 1715 Pariisi) oli ranskalainen kartesiolainen filosofi, joka edusti oratoriaanien platonilais-augustinolaista perinnettä, valmistui 1664 papiksi ja tutustui samana vuonna René Descartesiin. Augustinolaisuuden ja kartesiolaisuuden synteesi on hänen ajattelunsa ominaispiirre: edellinen yhdessä kristillisen teologian kanssa saa tuekseen 'modernin' tieteenkäsityksen ja matematiikan. Pierre Bayle nimitti häntä "yhdeksi aikamme pääfilosofeista". Subjekti (filosofia)
René Descartesia voidaan pitää nykyaikaisen subjektiajattelun perustajana. Hän käyttää termiä "Mietiskelyissään" kuitenkin edelleen merkityksessä, joka edeltää nykyajan filosofiassa esiintyvää merkitystä: hän kutsuu sielua subjektiksi sikäli, että se on ajatusten tai ideoiden ("cogitationes") kantaja. Hän käyttää kyllä substantiivia ”Moy” (minä), mutta hän kutsuu tätä termillä "res" (olio, asia) ja "substantia" (substanssi). Nykyajan filosofian kannalta on kuitenkin merkityksellistä se, että hän pyrki osoittamaan tämän minän olemassaolon varmuuden (cogito ergo sum). Ajattelevasta minästä tulee kaiken tieteellisesti todennettavissa olevan todellisuuden perusta. Näin termin subjekti merkitys alkaa siirtyä ontologiasta kohti tietoteoreettista merkitystä. Auguste Renoir
Pierre-Auguste Renoir (25. helmikuuta 1841 Limoges, Haute-Vienne – 3. joulukuuta 1919 Cagnes-sur-Mer, Alpes-Maritimes) oli ranskalainen taidemaalari. Renoir oli uransa alkuvaiheessa yksi impressionistisen tyylin luojista, ja 1880-luvulta alkaen hänen tyylinsä sai vaikutteita antiikin ja renessanssin taiteesta. Renoir valitsi maalauksiinsa miellyttäviä aiheita, kuten huvittelevia ihmisiä ja kauniita maisemia. Jean-Luc Lagarce
Jean Luc Lagarce syntyi tavalliseen työläisperheeseen 14. helmikuuta 1957 Hericourtissa. Hän opiskeli filosofiaa Besançonissa ja perusti oman teatteriryhmänsä samaan kaupunkiin. Hän ohjasi aluksi muiden kirjailijoiden teoksia ja siirtyi sitten omiin teksteihinsä. Hänen näytelmänsä eivät saavuttaneet menestystä hänen elinaikanaan, ja ne tavallaan löydettiin uudelleen hänen kuolemansa jälkeen paljolti hänen työtoverinsa Francois Berreurin ansiosta, joka on julkaissut koko Lagarcen tuotannon Les solitaires intempestifs -kustantamossa, jonka hän perusti yhdessä Lagarcen kanssa vuonna 1992. Jean Luc Lagarce kuoli Pariisissa aidsiin vuonna 1995. Metafysiikan historia
Uuden ajan alussa ranskalainen René Descartes, jonka ajattelu painottui tietoteoriaan, tarkoitti metafysiikalla perustotuuksia, jotka takasivat inhimillisen tiedon mahdollisuuden. Christian Wolff, joka jatkoi Duns Scotuksen ontologista perinnettä, ymmärsi metafysiikan opiksi, joka ”sisältää kaikki inhimillisen ymmärryksen periaatteet”. René Thom
René Frédéric Thom (2. syyskuuta 1923 Montbéliard – 25. lokakuuta 2002 Bures-sur-Yvette) oli ranskalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan topologina, ja hän sai vuonna 1958 aiheeseen liityneistä tutkimuksistaan Fieldsin mitalin. Myöhemmin urallaan hän laajensi tutkimuksiaan matematiikan ulkopuolelle, sillä hänellä ei mielestään ollut enää annettavaa puhtaalle matematiikalle. Thom kehitti katastrofiteorian, joka pyrki kuvaamaan äkillisiä muutoksia. Mieli–ruumis-ongelma
Parhaiten tunnettu dualismin muotoilu on peräisin René Descartesilta (ns. kartesiolainen dualismi). Hän katsoi, että mieli oli puhtaasti henkinen ja ei-ulottuvainen, ei-fyysinen substanssi. Descartes oli ensimmäinen, joka liitti selvästi tietoisuuden ja itsetajunnan mieleen, ja erotti tämän aivoista, joka oli järjen keskus. Hän oli näin ensimmäinen, joka muotoili mieli–ruumis-ongelman siinä muodossa kuin se tunnetaan nykyisin. René Descartes
Näihin aikoihin hän tapasi Isaac Beeckmanin, joka oli uuden matemaattis-mekanistisen maailmankuvan puolustajia. Tämä voimisti Descartesin kiinnostusta matematiikkaan ja fysiikkaan. 10. marraskuuta 1619, matkustellessaan Saksassa ja ajateltuaan soveltaa matematiikkaa fysiikan ongelmien ratkaisemiseen, Descartes näki unessa näyn, jonka kautta hän "löysi ihmeellisen tieteen perustan". Tästä tuli merkittävä käänne nuoren Descartesin elämässä ja hänen analyyttisen geometriansa perusta. Hän omisti loput elämästään tämän matematiikan ja luonnon välisen yhteyden tutkimiseen. Hänen tavoitteenaan oli kehittää täysin uusi tiede, matemaattinen yleismenetelmä, joka tarjoaisi yleisen ratkaisun kaikille mahdollisille yhtälöille. Jean Rhys
Jean Rhys (24. elokuuta, 1890 Roseau, Dominica – 14. toukokuuta, 1979 Exeter, Britannia), alkuperäiseltä nimeltään Ella Gwendolen Rees Williams, oli brittiläis-dominicalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on romaani "Siintää Sargassomeri" (1966), jonka tapahtumat kertovat Charlotte Brontën "Kotiopettajattaren romaanin" ullakolle päätyvän vaimon menneisyydestä. Jean-Martin Charcot
Jean-Martin Charcot [šarko] (29. lokakuuta 1825 Pariisi – 16. elokuuta 1893 Montsauche-les-Settons) oli ranskalainen neurologi. Hänen elämäntyönsä vei neurologiaa merkittävästi eteenpäin, ja häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä 1800-luvun loppupuolen neurologeista, ja modernin neurologian perustajana. Charcot'n vuosien 1867-1881 tutkimukset olivat erittäin keskeisiä Parkinsonin taudin ymmärtämiseksi. Englantilainen lääkäri James Parkinson oli kuvaillut taudin oireet esseessään vuonna 1817, ja Charcot nimesi tämän "paralysis agitans"-nimellä tunnetun taudin kunnianosoituksena Parkinsonille. Richard Dawkins
Clinton Richard Dawkins FRS (s. 26. maaliskuuta 1941 Nairobi, Kenian siirtomaa ja protektoraatti) on englantilainen eläintieteilijä, evoluutiobiologi ja tieteen kansantajuistaja. Hän toimi Oxfordin yliopistossa ensimmäisenä tieteen kansantajuistamisen professorina 1995–2008. Jean Jacques Régis de Cambacérès
Jean Jacques Régis de Cambacérès, Parman herttua, Cambacérèsin herttua, keisarikunnan arkkikansleri (18. lokakuuta 1753 Montpellier – 8. maaliskuuta 1824 Pariisi), oli ranskalainen valtiomies ja yksi kolmesta konsulista Napoleon Bonaparten ja Charles-François Lebrunin ohella. Hänet muistetaan todennäköisesti parhaiten tekemästään Code Napoléon -lakikokoelmasta, joka on nykypäivänäkin pohjana useiden maiden oikeusjärjestelmille. Diagrammi
Tilastodiagrammin luomisen mahdollisti ranskalaisen René Descartesin 1600-luvun puolivälissä kehittämä suorakulmainen koordinaattijärjestelmä. Ensimmäiset tilastodiagrammit laati 1700-luvun lopussa skotlantilainen taloustieteilijä William Playfair (1759–1823). Hän myös kehitti suurimman osan nykyisin käytössä olevista diagrammityypeistä. Playfairin kehittämät kaaviot yleistyivät laajaan käyttöön 1800-luvun lopulla. Tekniikan historia
Renessanssi nosti antiikin luonnonfilosofit, kuten Aristoteleen, Ptolemaioksen ja Galenoksen, uudelleen kunniaan. Näiden teorioissa oli kuitenkin virheitä kuten raskaan kappaleen nopeampi putoaminen kuin kevyen. Toinen oli tyhjiö, jonka Aristoteles kielsi. Tyhjiön olemassaolon todistaminen lisäsi oppien ristiriitaan, minkä vuoksi alettiin epäillä klassista luonnonfilosofiaa. Epäily johti tieteellisiin teorioihin, jotka luottivat enemmän havaintoihin ja matematiikkaan kuin abstraktiin ajatteluun. Uusi suuntaus vei kohti tiivistyvää tieteen ja teknologian vuorovaikutusta. Kirkko kuitenkin pitäytyi tiukasti Ptolemaioksen maakeskisessä näkemyksessä. Kopernikus (1473–1543) osoitti maan olevan yksi aurinkoa kiertävistä planeetoista. Johannes Kepler (1571–1630) määritti planeettojen elliptisen radan Tyko Brahen (1546–1601) tekemien tarkkojen tähtitieteellisten havaintojen perusteella. Näiden tuloksena mekanistinen maailmankuva ja empiirinen tiede alkoivat syrjäyttää Platonisia luontoa koskevia käsityksiä. Vuoteen 1700 mennessä Descartes (1596–1650) ja Isaac Newton (1642–1727) olivat osoittaneet vakuuttavasti auringon olevan aurinkokunnan keskus ja että Maan ulkopuolinen maailmankaikkeus noudattaa yksinkertaisia mekaanisia lakeja. Descartes väitti jopa kaikkien eläinten olevan koneita, mutta erotti vielä hengen aineesta. Andreas Vesalius (1514–1564) ja William Harvey (1578–1657) syrjäyttivät Galenoksen lääketieteen tekemällä yksityiskohtaisia ruumiinavauksia ja fysiologisia tutkimuksia osoittaen ihmisruumiin noudattavan luonnonlakeja. La Mettrie julkaisi 1742 kirjan "Ihmiskone" ("L'homme machine"). Filosofinen pohdiskelu hengen ja aineen suhteista jatkui yhä, esimerkkinä fysikalismi. 1500-luvulla alkanutta tieteen muutosta sanotaan tieteen vallankumoukseksi. Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta
"Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta" koostuu kuudesta "meditaatiosta" eli mietiskelystä, joissa Descartes hylkää ensin kaiken uskon asioihin jotka eivät ole täydellisen varmoja ja pyrkii sitten esittämään, mitä voidaan tietää varmuudella. Teos muodostaa Descartesin metafyysisen järjestelmän tarkimman esityksen ja hänen aiemmin teoksessaan "Metodin esitys" (1637) esittämänsä filosofisen järjestelmän laajennoksen. Descartesin metafysiikkaa on esitetty myös teoksessa "Filosofian periaatteet" (1644), jonka hän tarkoitti filosofian opaskirjaksi. René Louiche Desfontaines
René Louiche Desfontaines (14. helmikuuta 1750, Tremblay (Ille-et-Vilaine)–16. marraskuuta 1833, Pariisi) oli ranskalainen kasvi- ja lintutieteilijä. Tieteenfilosofian historia
Mannermaiset rationalistit René Descartes ja Baruch Spinoza puolustivat kokemuksesta riippumatonta luonnontiedettä. Descartesille totuuden kriteerinä olivat ”selvät” ja tarkat ”ideat”, ja hänen luonnonfilosofiansa oli pitkään Newtonin ajattelun merkittävä haastaja. Jacques Rancière
Jacques Rancière (s. 10. kesäkuuta 1940 Alger) on ranskalainen filosofi, joka on kirjoittanut filosofian lisäksi aatehistoriasta, politiikasta, kasvatuksesta ja pedagogiikasta sekä taiteesta ja estetiikasta. René de Saussure
René de Saussure (17. maaliskuuta 1868 Geneve, Sveitsi – 2. joulukuuta 1943 Bern, Sveitsi) oli sveitsiläinen matemaatikko, joka muistetaan ennen kaikkea kansainvälisten apukielten parissa tekemästään työstä. Vuonna 1937 valmistui hänen keinotekoinen Esperanto II-kieli, joka on uudistettu versio perinteisestä esperantosta. Aave koneessa
Aave koneessa () on brittiläisen filosofin Gilbert Rylen kehittämä nimitys, jota hän käyttää René Descartesin kartesiolaisesta dualismista. Ryle käytti ilmausta ensimmäisen kerran teoksessa "The Concept of Mind" vuonna 1949. Hänen tarkoituksenaan oli painottaa Descartesin järjestelmän kaltaisten dualististen järjestelmien absurdiutta, joka seuraa hänen mukaansa siitä, että niissä mielen tapahtumat tapahtuvat rinnakkain fyysisten tapahtumien kanssa, mutta näiden välistä vuorovaikutusta ei tunneta tai se perustuu pelkkään spekulaatioon.