Kuka keksi mammografian?
Mammografia
Mammografiakuvauksen historia alkaa 1900-luvun alusta, kun kirurgi Albert Salomon julkaisi vuonna 1913 tutkimuksen, jossa hän otti röntgenkuvia rinnanpoistoleikkauksessa poistetuista rinnoista osoittaakseen syövän leviämisen kainalon imusolmukkeisiin. Salomon pystyi myös erottamaan röntgenkuvan perusteella paikallisen, rajautuneen rintasyövän kudoksiin levinneestä syövästä. Eläville potilaille mammografiaa käytettiin laajamittaisesti ensimmäinen kerran vuonna 1930, jolloin yhdysvaltalainen radiologi Stafford L. Warren kuvasi rintasyöpäepäilyn vuoksi 119 naisen rinnat. Röntgenkuvien tulkinta terveiden rintojen ja syöpien suhteen oli hämmästyttävän tarkka: 119 henkilön kuvista vain kahdeksan tapausta tulkittiin väärin.
Mammografiaseulonta
Mammografiakuvausten tärkeimpänä riskinä pidetään säteilyn aiheuttamia syöpätapauksia. Mammografiaseulonnan hyödyt eli rintasyöpien aikaisempi havaitseminen ja rintasyöpäkuolleisuuden väheneminen ovat huomattavasti riskejä suuremmat, kun seulontaan osallistuvat naiset ovat yli 50-vuotiaita. Ikäluokassa 30–49 vuotta hyöty on hieman pienempi, mutta ylittää silti riskit. Rintasyöpäseulonnassa havaitaan laskennallisesti noin 105 syöpää jokaista mammografiasäteilyn aiheuttamaa syöpää kohti, kun kuvattavat ovat 50–59-vuotiaita ja kuvaus tehdään kolmen vuoden välein. Ikäluokassa 60–69 vuotta vastaava luku on 241. Nuoremmilla naisilla luvut ovat pienempiä: 40–49-vuotiailla havaitaan 48 syöpää jokaista aiheutettua kohti ja 30–39-vuotiailla 13 syöpää, kun seulonta tapahtuu kolmen vuoden välein eikä naisten lähisukulaisilla ole esiintynyt rintasyöpää. Jos ensimmäisen asteen sukulaisnaisilla (äiti, sisko, tytär) esiintyy rintasyöpää, on perusteltua aloittaa seulonnat aiemmin ja mahdollisesti tehdä niitä tiheämmin väliajoin. Lääketieteellinen röntgenkuvaus
Mammografiaseulontaa tehdään mammografiakuvauksella. Mammografia on rinnan röntgenkuvaus, jonka avulla tutkitaan rinnan kasvaimia ja muutoksia. Seulonnan tavoitteena on rintasyöpien varhainen löytäminen ja hoitaminen ja siten väestön rintasyöpäkuolleisuuden alentaminen. Mammografiaseulonnan vähentää tutkimuksien mukaan rintasyövästä johtuvia kuolemia, kun seulonnat tehdään 40–74-vuotiaille naisille. Mammografiaseulonnoissa kuvataan rutiinisti ap- ja viistoprojektiot. Mammografia
"Positroniemissiotomografia" eli "PET-kuvaus" on isotooppikuvantamismenetelmä, jota käytetään tavallisesti syövän etäpesäkkeiden etsimiseen lähialueen imusolmukkeista tai muista elimistä. Sillä ei kuitenkaan välttämättä nähdä pieniä kasvaimia. PET-kuvaus perustuu syöpäkasvaimen aineenvaihdunnan muuntumiseen. Kuvauksen käyttöä rajoittavat sen kalleus ja huono saatavuus. Tutkan historia
Ensimmäisen varsinaisen tutkan rakensi saksalainen Christian Hülsmeyer, joka kehitti telemobiloskoopiksi kutsutun laitteen 1900-luvun alussa. (Patentti myönnettiin vuonna 1904.) Laite oli tarkoitettu käytettäväksi laivoissa. Se lähetti signaalin, josta saatiin kaiku, jos laivan törmäyskurssilla oli este. Jos vastaanotin sai kaiun, se soitti hälytyskelloa. Laitteen kantama oli muutama kilometri. Hülsmeyerin kehittämä tutka perustui kipinävälin tuottamaan laajakaistaiseen radiopulssiin, josta antennin muodostama resonanssipiiri päästi läpi vain halutun kaistan spektristä. Telemobiloskooppi ei kuitenkaan vakuuttanut laivanvarustajia edes onnistuneen demonstraation jälkeen, ilmeisesti koska vastakeksityn radiolennättimen uskottiin takaavan laivaliikenteen turvallisuuden. Hülsmeyer yritti turhaan markkinoida keksintöään myös monille muille tahoille ja katkeroitui lopulta niin, ettei tehnyt tutkan hyväksi enää koskaan mitään. Lääkintäsähkö
Lääkintäsähkö Oy oli Instrumentariumin vuonna 1943 perustama tytäryhtiö, joka erikoistui röntgentutkimus- ja sädehoitolaitteisiin ja muihin sähköä käyttäviin lääketieteellisiin laitteisiin, joita se sekä kehitti ja valmisti itse että toi ulkomailta. Lääkintäsähköstä kehittyi radiologia-alan markkinajohtaja Suomessa. Yrityksen piirissä kehitettiin kaupalliselle asteelle Yrjö Paatero keksimä, maailmanmenestykseksi muodostunut hampaiden panoraamakuvaus- eli ortopantomografialaite, jota valmistamaan perustettiin 1964 tytäryhtiö Palomex (nyk. Palodex). Palomexin vienti oli pian suurempaa kuin Lääkintäsähkön harjoittama röntgenlaitteitten tuonti Suomeen. Joseph E. Murray
Joseph Edward Murray (1. huhtikuuta 1919 Milford, Massachusetts – 26. marraskuuta 2012 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen kirurgi, joka erikoistui erityisesti elinsiirtoihin ja plastiikkakirurgiaan. Hän tutki elinsiirtoihin liittyviä kysymyksiä ja teki vuonna 1954 ensimmäisen onnistuneen munuaisensiirron. Murray palkittiin vuonna 1990 Edward Donnall Thomasin kanssa Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla. Anemometri
Yksinkertaisin anemometrityyppi on kuppianemometri, jonka on keksinyt tri John Thomas Romney Robinson Armaghin observatoriosta 1840-luvulla.. Se koostuu neljästä puolipallon muotoisesta kupista, jotka on kiinnitetty neljään vaakasuoraan varteen. Varret kiinnittyvät pystysuoraan tolppaan samansuuruisissa kulmissa toisiinsa nähden. Mihin tahansa suuntaan kohdistuva vaakasuora ilmavirta pyörittää kuppeja tavalla, joka on verrannollinen tuulen nopeuteen. Täten laskemalla kuppien kierrokset tietyssä aikavälissä tuottaa keskimääräisen tuulen nopeuden. Nelikuppisesta anemometristä on helppo huomata, että koska kupit on sijoitettu symmetrisesti varsien päihin, yhden kupin kovera puoli on aina tuuleen päin, ja vastaavasti tuuli puhaltaa vastakkaisella puolella olevan kupin selkäpuolelle. Tutkimalla rakenteeseen vaikuttavia voimia voi todeta, että työntövoima on suurempi koveralla puolella, ja tämä ero saa kupit pyörimään. Bronkoskopia
Bronkoskopia on keuhkoputkien tähystys. Toimeenpiteellä voidaan tutkia esimerkiksi veriyskän aiheuttajaa. Bronkoskopian yhteydessä voidaan poistaa varsinkin lapsilta keuhkoputkiin päätyneitä esineitä. Saksalainen Gustav Killian toteutti ensimmäisen bronkoskopian vuonna 1897. Mammografia
Mammografiakuvauksessa käytetään röntgensäteilyä, joka on ionisoivaa säteilyä ja saattaa siten olla vahingollista keholle. Yhdestä kuvauksesta saatava säteilyannos on kuitenkin hyvin pieni. Keskimääräinen efektiivinen annos yhtä seulontamammografiatutkimusta kohti on noin 0,2 mSv, ja diagnostisessa kuvauksessa jonkin verran enemmän. Vertailun vuoksi luonnon taustasäteilystä aiheutuva efektiivinen annos on Suomessa noin 3 mSv vuodessa. Seulontamammografioista aiheutuu vain 1,2 prosenttia siitä säderasituksesta, jonka lääketieteelliset tutkimukset aiheuttavat koko väestön keskuudessa. Suomessa tehtävien mammografioiden säteilyannokset ovat Euroopan unionin suositusten mukaisten vertailurajojen sisällä. Gisela Gästrin
Marttaliiton toiminnanjohtaja tapasi kesällä 1972 Gästrinin ja pyysi tältä ehdotusta terveyskasvatusohjelmaksi, joka voisi hyödyntää laajempaakin naisjoukkoa. Gästrinillä oli idea valmiina: rintasyöpä pitää pystyä toteamaan varhaisessa vaiheessa. Vuoden 1972 lopulla marttojen Emäntälehdessä kerrottiin Mama-tutkimuksesta. Nimi on lyhenne käsitteestä ”Marttojen maksitutkimus” ja viittaa myös mammografiaan. Vuoden 1973 alkuun mennessä tutkimukseen oli ilmoittautunut kymmenentuhatta marttaa. Jokainen sai Mama-kortin, tarkkailupäiväkirjan jota tuli täyttää kuukausittain koko vuoden ajan. Jos huolestuttavia kyhmyjä löytyi, oli otettava yhteyttä Syöpäsäätiön klinikalle mammografiaa varten. Ensimmäisen vuoden aikana tutkimuksissa kävi 240 marttaa, joista 19:llä todettiin rintasyöpä. Mamiya
Mamiya-kamerayhtiön perusti kamerasuunnittelija Seiichi Mamiya yhdessä rahoittajansa Tsunejiro Sugawaran kanssa vuonna 1940. Yritys tuli aluksi tunnetuksi 120-filmikoon kameroista Mamiya Six (1940) ja Linhofin kameroita muistuttavasta lehtikuvauskamerasta Mamiya Press (1960). Läpi 1950-luvun valmistettu Mamiyaflex oli kaksisilmäinen rullafilmikamera, jonka objektiivit (80, 105, 135 ja 180 mm) olivat vaihdettavia. Sen seuraaja oli C Professional -sarja, joka noudatti samaa periaatetta. Kaasunaamari
Ensimmäisen kaasunaamarin kehitti Alexander von Humboldt vuonna 1799 Preussin kaivosmiesten apuvälineeksi. Ernst Ruska
Ernst August Friedrich Ruska (25. joulukuuta 1906 Heidelberg – 25. toukokuuta 1988 Berliini) oli saksalainen fyysikko ja sähköinsinööri. Hänet tunnetaan erityisesti elektronimikroskoopin keksijänä. Émile Reynaud
Charles-Émile Reynaud (8. joulukuuta 1844 Montreuil-sous-Bois, Ranska – 9. tammikuuta 1918) oli ranskalainen keksijä, taiteilija sekä piirroselokuvan pioneeri. Hän opetti professorina fysiikkaa ja luonnontieteitä "Ecoles Industrielles du Puy"ssa vuosina 1873–1877. 21. joulukuuta 1877 hän sai patentin praksinoskoopille. Sylinterin muotoinen laite perustui phenakistiskoopin ja zoetroopin paranteluun ja se sai kunniamaininnan Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1878. Hän kehitteli tästä laitteesta kaksi paranneltua versiota. Vuonna 1888 hän esitteli "Théâtre Optiquen", joka oli useammalle katselijalle tarkoitettu versio phenakistiskoopista. Esityksen kesto ei aikaisempien laitteiden tapaan enää ollut rajoitettu sylinterin sisäpinnalle piirrettyyn 12 kuvan määrään. Pariisin "Musée Grevinin" kanssa solmimansa sopimuksen perusteella ensimmäinen julkinen valkokankaalla esitetty animaatio ("Pantomimes Lumineuses") esitettiin kyseisessä museossa 28. lokakuuta 1892. Tapahtuman johdosta kansainvälinen animaatioelokuvien yhdistys, "Association Internationale du Film d'Animation (ASIFA)" on julistanut 28. lokakuuta kansainväliseksi animaatiopäiväksi. Mammografia
Rintasyöpäseulonta mammografian avulla ehkäisee 40–74-vuotiaiden naisten rintasyövästä johtuvia kuolemia.
Mammografiaseulonnat aloitettiin Suomessa vuonna 1987, ja "Kansanterveysasetuksen" (1992) mukaan kuntien täytyi järjestää maksuton seulonta kahden vuoden välein 50–59-vuotiaille naisille. Vuoden 2007 alussa astui voimaan uusi "Valtioneuvoston asetus seulonnoista" (1339/2006), jolla laajennettiin maksuton rintasyöpäseulonta ikäluokkiin 50–69 vuotta. Suomessa kutsuttiin viime vuoteen asti seulontatutkimuksiin vuosittain noin 200 000 naista, joista yhdeksän kymmenestä osallistuu. Seulontaan osallistuneista naisista jatkotutkimuksiin kutsutaan noin 3–5 prosenttia, mutta rintasyöpä todetaan lopulta vain alle 0,5 prosentilla. Rintasyöpäseulonnoissa löydetään Suomessa vuosittain noin 600–800 syöpätapausta, joista lähes 70 prosenttia on pieniä ja paikallisia.
Diagnostinen mammografiakuvaus tarkoittaa tutkimusta, joka tehdään epäiltäessä potilaalla rintasyöpää. Seulontatutkimuksesta poiketen sitä ei siis tehdä oireettomalle väestölle. Mammografia on rintasyöpäepäilyssä ensisijainen tutkimus ainakin yli 35-vuotiaille naisille; sitä nuoremmille rinnan ultraäänikuvaus saattaa olla hyvä vaihtoehto. Rintasyöpäpotilas hakeutuu useimmiten lääkärin vastaanotolle rinnassa tuntuvan kyhmyn vuoksi, mutta muita oireita voivat olla rinnan kipu, ihomuutokset, rintaerite tai yleisoireet. René Laënnec
Oman kertomuksensa mukaan hän keksi stetoskoopin kun vuonna 1816 hänen vastaanotolle saapui nuorehko naispotilas, joka valitteli sydäntänsä. Laënnec huomasi olevansa ongelmallisessa tilanteessa, sillä tavallisesti sydäntä kuulosteltiin painamalla korva potilaan rintaa vasten. Tällainen menettely tulkittaisiin naisen ollessa potilaana siveettömäksi. Pian hän kuitenkin äkkäsi käyttää rullalle käärittyä paperikääröä, jonka toisen pään hän asettaisi potilaan rinnalle ja toisen omaan korvaansa. Laënnec totesi tämän toimivan yllätän hyvin, se toimi jopa paremmin kuin vanhempi menetelmä. Laënnecin keksintö tuli nopeasti ammattilaisten tietoisuuteen, kun hänen kirjoittama teksti käännettiin vuonna 1821 englanniksi ja kaksi vuotta myöhemmin se julkaistiin Yhdysvalloissa. Stetoskoopista tuli nopeasti lääkärin perustyöväline. Mikrobiteoria
Ignaz Semmelweis oli Wienin kätilösairaalassa vuonna 1847 työskentelevä unkarilainen synnytyslääkäri, joka huomasi merkittävän kasvun lapsivuodekuumeen esiintyvyydessä kun naiset synnyttivät sairaalassa lääkärien ja ylioppilaiden avustamina. Kätilöiden avustamat synnytykset olivat sen sijaan suhteellisen turvallisia. Tutkittuaan asiaa pidemmälle, Semmelweis yhdisti lapsivuodekuumeen lääkäreiden suorittamiin tarkastuksiin ja huomasi, että nämä lääkärit tulivat yleensä suoraan ruumiinavauksista. Väittäen, että lapsivuodekuume johtui tarttuvasta taudista ja että ruumiinavauksista tulevat aineet olivat osallisia sen kehittymiseen, Semmelweis pakotti lääkärit pesemään kätensä klooriliuoksella ennen raskaana olevien naisten tutkimista. Tämän seurauksena, kyseisen sairaalan lapsivuodekuolleisuus väheni 18 prosentista 2.2 prosenttiin. Tästä huolimatta suurin osa sen ajan lääketieteellisestä yhteisöstä hylkäsi hänen teoriat. Mammografia
Röntgenkuvauksissa on siirrytty analogisesta tekniikasta eli filmeistä viime aikoina yhä enemmän digitaaliseen kuvantamiseen, jolla on monia etuja filmeihin verrattuna. Mammografian korkeista kuvanlaatuvaatimuksista johtuen se on viimeisiä kuvauksia, joissa käytetään edelleen analogista tekniikkaa. Digitaalitekniikka on kuitenkin kehittynyt niin, että sen kuvanlaatu on mammografioissakin nykyisin yhtä hyvä tai parempi kuin perinteisen filmin. Mammografiakuvauksissa ollaan siirtymässä käyttämään suoradigitaalisia kuvantamislaitteita. Manuaaliset reikäkortit
Toinen tärkeä reikäkorttien parissa työskennellyt henkilö oli Herman Hollerith (1860-1929). Hän oli yksi niistä keksijöitä, joka käytti Joseph Marie Jacguardin kutomakoneessa käyttämää ideaa reikäkorteista hyväkseen omassa keksinnössään. Hollerith oli ensimmäinen, joka käytti reikäkortteja tiedon käsittelemiseen ja tallentamiseen. Hänen keksimänsä kone USA:n väestönlaskentaan voitti kilpailun 1890. Tämän ”taulukointikoneen” avulla pystyttiin käsittelemään rei’itettyjen korttien avulla väestönlaskenta hyvin tehokkaasti. Herman Hollerithilla on ollut suuri vaikutus ohjelmoinnin ja tietokoneiden synnylle ja kehittymiselle. Hänen perustamastaan yhtiöstä on aikojen saatossa tullut IBM. Lääketieteellinen röntgenkuvaus
Röntgenosastoilla on pystytty kuvaamaan leikekuvauksia jo ennen tietokonetomografian yleistymistä. Perinteisissä tomografiakuvauksissa pystyttiin vähentämään päällekkäisien rakenteiden kuvautumista samalle tasolle ainakin jonkin verran. Tomografiakuvauksissa fokusoitiin kuvausalueen yksi taso tarkasti, jolloin rakenteet muilla tasoilla häivettyivät osittain ja valittu kuvaustaso kuvautui tarkkarajaisesti. Tomografiakuvauksia pystytään ottamaan laitteesta riippuen lineaariliikkeessä ja ympyräliikkeessä. Ympyräliikkeessä säteilyn lähde ja filmi pyörivät potilaan ympärillä, lineaariliikkeessä putki ja filmi liikkuvat suoraa pitkin. Erityisesti lineaariliikkeellä otetuissa tomografiakuvissa muodostui usein häiritseviä varjoja kuvaustason ulkopuolisista elimistä. Perinteisistä tomografiakuvauksista ortopantomografia on säilynyt digitalisoituneena versiona yleisenä tutkimuksena vielä 2010-luvulle. Suomessa esimerkiksi tehdään 200 000 ortopantomografiatutkimusta vuosittain. Panoraamakuvauksissa voidaan käyttää hartiaviittaa lyijysuojaimena kuvausalueen ulkopuolella. Nykyaikainen hampaiden panoraamakuvaus (eli ortopantomografia, OPTG) perustuu suomalaisen professorin Yrjö Paateron ja diplomi-insinööri Timo Niemisen kehitysyöhön. Endoskooppinen retrogradinen kolangiopankreatikografia
Ensimmäisen ERCP-tutkimuksen raportoi vuonna 1968 yhdysvaltalainen lääkäri William S. McCune (1909–1998). Aiheesta julkaistiin McCunen ensimmäisen raportin jälkeen seuraavat artikkelit vuonna 1970, kun japanilainen endoskopisti Oi Itaru kehitti ensin fiberoduodenoskopiaa eli pohjukaissuolen tähystystä ja sen jatkeena ERCP-tähystystä. Uuden tekniikan hyödyt tulivat pian selviksi, ja ERCP levisi 1970-luvulla käyttöön sairaaloissa ympäri maailman. Aluksi ERCP:itä tehtiin ainoastaan diagnostisena tutkimuksena esimerkiksi keltaisuuden, toistuvien haimatulehdusten tai epäillyn leikkauksenjälkeisen tulehduksen selvittämiseksi. Endoskooppinen sfinkterotomia kehitettiin vuonna 1974, ja ERCP:n käyttö laajeni hoidolliseksi: sen avulla pystyttiin muun muassa poistamaan sappi- ja haimateiden kiviä. Suomessa ERCP otettiin käyttöön noin vuonna 1974. Magneettikuvauksen kehittyminen 2000-luvulla on osittain korvannut ERCP:n pelkkänä kuvantamistutkimuksena, mutta toimenpideluontoisena tutkimuksena se toimii edelleen kultaisena standardina muille, korvaaville menetelmille. Suomessa tehdään vuosittain noin 2000 ERCP-toimenpidettä pääosin yliopistosairaaloissa ja suurissa keskussairaaloissa. Vertailun vuoksi Suomessa tehdään huomattavasti yleisempiä ja helpompia mahalaukun tähystyksiä eli gastroskopioita vuosittain noin 100 000. Harold Eugene Edgerton
Tutkimuskumppaneidensa Kenneth J. Germeshausenin ja Herbert E. Grierin kanssa Edgerton perusti sodan jälkeen EG&G-nimisen yrityksen keksintönsä kaupallisen mahdollisuuksien hyödyntämiseen. He kehittivät kameran kuvaamaan ensimmäisiä ydinkokeita. Edgerton aloitti myös 1950-luvulla yhteistyön merientutkijan Jacques-Yves Cousteaun kanssa. Edgerton kehitti vedenalaista valokuvausta ja keksi monia kaikuluotaukseen perustuvia laitteita. Mammografia
Rintarauhanen litistetään kuvausta varten kahden lasilevyn väliin. Tämä saattaa aiheuttaa kipua, minkä vuoksi mammografia suositellaan ajoitettavaksi heti kuukautisten jälkeen. Kuvan tarkkuus ja kontrasti paranevat, kun rinta on litistetty ohueksi ja sijaitsee lähempänä filmiä. Suomessa mammografiakuvauksen suorittaa lääkäri tai röntgenhoitaja. Laurens Hammond
Toinen maailmansota toi myötään uusia mahdollisuuksia hyödyntää Hammondin taitoja. Hän avusti ohjusten ohjausjärjestelmien kehittämisessä ja sai patentteja infrapuna- ja valosensoreille, joita käytettiin pommien ohjaukseen. Hän sai myös patentteja liukupommien ohjauslaitteistoihin, kameran linssien sulkumekanismeihin, ja uuden tyyppiseen gyroskooppiin. Liukupommien ohjaustavat olivat nykyisten ydinsukellusveneiden kantamien ohjusten ohjausjärjestelmien esiasteita. Édouard-Léon Scott de Martinville
Toimiessaan kustantajana ja kirjakauppiaana de Martinville sai käsiinsä useita tieteellisiä julkaisuja. Hän kiinnostui niistä ja ryhtyi keksijäksi. Valokuvauksen keksiminen innoitti häntä yrittämään luoda laitetta, jolla voisi tallentaa ääntä. Hän tutki ihmisen korvan anatomiaa koskevia julkaisuja ja mallinsi niitä koneessaan. Hän sai fonoautografinsa valmiiksi 26.1.1857 ja sai patentin saman vuoden maaliskuussa. Vaikka laitetta myytiin useisiin laboratorioihin, laite ja sillä tehdyt äänitteet katosivat pitkäksi aikaa. Geórgios Papanikoláou
Tammikuussa 1928 Papanikoláou julkaisi havaintonsa otsikolla "New Cancer Diagnosis", että kohdunkaulansyöpä voitaisiin diagnosoida vaginan irtosolunäytteestä, mutta hänen havaintonsa oleellisuus huomioitiin vasta vuonna 1943 hänen julkaistuaan yhdessä Herbert Frederick Trautin (1894-1963) kanssa teoksen "Diagnosis of Uterine Cancer by the Vaginal Smear" (”Kohdunkaulan syövän diagnosointi irtosolynäytteestä”). Teos käsitteli vaginan ja kohdunkaulan irtosolunäytteiden ottamista, kuukautiskierron aikaisia fysiologis-sytopatologisia muutoksia, eri sairauksien patologisia vaikutuksia ja syövän aiheuttamia muutoksia kohdunkaulassa, kohdun limakalvolla ja itse kohdussa. Hänen kehittämäänsä koetta alettiin yleisesti nimittää Papanikoláoun kokeeksi, joka sitten lyhentyi papakokeeksi. Nykyään papakoetta käytetään maailmanlaajuisesti kohdunkaulan syövän ja muiden gynekologisten solumuutosten diagnosoinnissa. Ilmapuntari
Käsitys, jonka mukaan laskeva ilmanpaine ennustaa myrskyä, tarjoaa teoreettisen perusteen "myrskylasiksi" tai "Goethen ilmapuntariksi" nimetylle laitteelle. Se nimettiin Johann Wolfgang von Goethen, saksalaisen tiedemiehen ja kirjailijan mukaan, joka kehitti yksinkertaisen mutta tehokkaan vesi-ilmapuntarin käyttäen Torricellin luomia periaatteita. 
Vesi-ilmapuntari koostuu lasiastiasta, joka on sinetöity puolilleen vettä. Siinä on kapea nokka joka nousee vesirajan alapuolelta. Nokan kärki on avoin ilmanpaineen muutoksille. Kun ilmanpaine on alhaisempi kuin astian sinetöinnin aikaan, nokan vedenpinta nousee astian vedenpinnan yläpuolelle, korkeapaineella se laskee pinnan alapuolelle. Tällaisen ilmapuntarin variaatio voidaan helposti tehdä kotona. Penispletysmografi
Alkuperäisen laitteen kehitti Kurt Freund Tšekkoslovakiassa 1950-luvulla. Laitteen tarkoitus oli testata kutsuntoja pakoilevia miehiä, jotka väittivät olevansa homoseksuaaleja välttääkseen armeijan. Rintasyöpä
Mammografiaa suositellaan myös oireettomille 50-69-vuotiaille naisille 2 vuoden välein. Suomessa kunnat maksavat seulontakäynnit kyseisessä ryhmässä. Holografia
Holografian keksi unkarilainen fyysikko Dennis Gabor (1900–1979) vuonna 1947. Hän sai keksinnöstään fysiikan Nobelin palkinnon vuonna 1971. Keksinnön teki mahdolliseksi Mieczysław Wolfken tutkimustyö, joka loi tekniset edellytykset edistymiselle. Tämä löytö oli odottamaton tulos tutkimuksesta, jonka tarkoituksena oli aikaansaada parannuksia elektronimikroskooppiin Thomson-Houston-yhtiössä Rugbyssä, Englannissa. Englantilainen Thomson-Houston-yhtiö haki patenttia joulukuussa 1947 (patentti GB685286), mutta tieteenala ei edistynyt ennen laserin keksimistä vuonna 1960. Fysiikka
Skotlantilainen James Clerk Maxwell esitteli 1800-luvulla yhtälönsä, joissa hän kuvaa sähkö- ja magneettikenttiä sekä niiden vuorovaikutusta. Ne johtivat myös päätelmään, että valokin on sähkömagneettista aaltoliikettä. 1800-luvun lopulla saksalainen Wilhelm Röntgen löysi röntgensäteilyn ja sai havainnostaan ensimmäisen Nobelin fysiikanpalkinnon. Laryngoskooppi
Varhaisen laryngoskoopin edeltäjän, eräänlaisen kurkunkannen tähystimen, kehitti Benjamin Guy Babington vuonna 1829. Englantilaista musiikin professoria Manuel Garcíaa (1805–1906) pidetään laryngoskopiatoimenpiteen keksijänä, sillä hän pystyi hammaspeilin ja heijastetun auringonvalon avulla ensimmäisenä näkemään oman kurkunpäänsä. Useat henkilöt kehittivät toimenpidettä eteenpäin, mutta kyseisenä aikakautena ei vielä ollut olemassa riittävän hyviä valonlähteitä näkyvyyden saamiseksi äänihuuliin. Varsinaisen laryngoskoopin keksi vuonna 1895 saksalainen Alfred Kirstein. Kyseisessä jäykässä laryngoskoopissa kädensijassa olevan lampun valo ohjautui linssin ja prisman avulla. Instrumenttia kehitti edelleen yhdysvaltalainen Chevalier Jackson. Vuonna 1941 Robert Miller kehitti suoran Miller-tyyppisen laryngoskoopin kielen, ja käyrän Macintosh-tyyppisen kielen keksi englantilainen anestesiologi Robert Reynolds Macintosh vuonna 1943. Kemigrafia
Vuonna 1891 saksalainen kivipainaja Ferdinand Tilgmann perusti paino­taloonsa Helsinkiin kemi­grafisen laitoksen. Hänen poikansa Ernst (1864–1938) perehtyi Saksassa ja Itävallassa foto­kemiallisiin menetelmiin ja toimi vuodesta 1887 Suomen Pankin setelipainon teknisenä johtajana. Kolmas Suomen kemi­grafian pioneerina toiminut veljes­sarjan edustaja oli kirjailijanakin tunnettu Knut Tilgmann, joka ryhtyi vuonna 1895 perustetun perhe­yrityksen "Aktie­bolaget F Tilgmanns Bok- och Sten­tryckeri samt Kemi­grafi" tekniseksi johtajaksi, ja veli Ernst toimitus­johtajaksi. Asiantuntijaksi yritykseen tuli Saksasta Michael Wagner, jota pidetään suomalaisen kemigrafian isänä. 1900-luvun alussa Tilgmannin tarjoamat kuvan­jäljennys­muodot olivat autotypia, fototypia, duplex-autotypia, kolmiväri­painatus, kromo­typia, alumiini­painatus, foto­litografia, väri­litografia, karto­grafia, lito­grafia, helio­gravyyri ja syövytys. Ernst Gräfenberg
Ernst Gräfenberg (26. syyskuuta 1881 – 28. lokakuuta 1957) oli saksalaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut lääkäri (erityisesti gynekologi), joka keksi Gräfenbergin renkaana tunnetun kierukan. Gräfenberg myös muun muassa tutki naisen virtsaputken roolia orgasmissa. G-piste eli Gräfenbergin piste on nimetty hänen mukaansa. Mammografia
"Galaktografia" eli duktografia on maitotiehyeen varjoainekuvaus, joka voidaan tehdä, jos tiehyestä vuotaan kirkasta tai veristä nestettä. Maitotiehyt katetroidaan, sinne ruiskutetaan varjoainetta ja rinta kuvataan mammografialla. Kuvauksessa saattaa näkyä tiehyensisäinen kasvain tai muu pahanlaatuinen muutos. Jos muutos päätetään poistaa kirurgisesti, tiehyt voidaan ennen leikkausta merkitä väri-varjoaineseoksella. Mutoskooppi
Mutoskooppi on vuonna 1894 patentoitu liikkuvaa kuvaa esittävä laite. Mutoskoopin kehittivät Yhdysvalloissa keksijät Herman Casler ja William Kennedy Laurie Dickson. Tirkistyskaappimaisessa kotelossa oleva, erillisistä korteista tehty pläri pyörii kampea pyörittämällä maksua vastaan. Pyörivät kuvat luovat jälkikuvailmiön myötä liikkuvan kuvan vaikutelman. Mutoskooppi kilpaili elokuvateattereiden kanssa, kunnes se erikoistui rahvaanomaisempaan sisältöön, kuten eroottisiin kuvaelmiin. Kinematografi
1800-luvun lopulla palaset elokuvakameran keksimiseen olivat olemassa. George Eastman oli tuonut markkinoille rullafilmikameran 1888, läpinäkyvää selluloidi-kalvoa oli saatavilla ja illuusio liikkeestä nopeasti vaihtuvia kuvia esitettäessä oli tunnettu. Kinematografi oli teknisesti onnistuneempi kuin saman aikainen Edisonin työryhmän valmistama kinetografi kuvaukseen ja kinetoskooppi filmien esittämiseen tarkoitettu tirkistyskaappi vuodelta 1889. Edisonin laitetta oli esitelty Pariisissa vuonna 1894, joten Lumièren veljeksillä oli ollut mahdollisuus nähdä se ennen oman kinematografinsa patentointia. Projektorin eri versioita kehittävät samanaikaisesti myös amerikkalainen Woodville Latham, Robert William Paul Englannissa ja saksalaiset veljekset Max ja Emil Skladanowsky. Kinematografin merkittävin muista erottava ominaisuus oli tarkka kuvansiirto epäkeskomekanismin ja filmin laitojen perferoinnin avulla. Koneen käyttäjä pyörittää kampea kuvattaessa noin kaksi kierrosta sekunnissa, jolloin filmiä siirtyi sulkimen ohi 16-18 ruutua sekunnissa. Tämä oli mykän kauden elokuvien nopeus. Äänielokuvien tullessa kuvausnopeus nostettiin 24 kuvaan sekunnissa. Kun kinematografia käytettiin projektorina, siihen liitettiin ulkopuolinen valonlähde. Äänen tallennus
Ensimmäinen laite, joka myös toisti tallentamaansa ääntä, oli Thomas Alva Edisonin kehittämä fonografi, joka perustui mekaaniseen äänentallennukseen. Tätä ennen ranskalainen Édouard-Léon Scott de Martinville oli patentoinut vuonna 1857 fonoautografin, joka muutti äänen visuaaliseen muotoon Lentikulaarinen kuva
1900-luvun taitteessa ranskalainen fyysikko Gabriel Lippmann kehitti stereo- ja värivalokuvausta perustuen pieniin pyöreisiin linssielementteihin ja hilan tavoin aikaansaatuun valon diffraktioon. Tämän Nobel-palkitun keksinnön pohjalta Herbert E. Ives ja muut tutkijat kehittivät 1920-luvun lopulla puolisylinterin muotoisista harjanteista muodostuvan lentikulaarilevyn, jota alettiin vähitellen soveltaa painokuvien ohella myös televisio- ja valokuvaustekniikassa. Serendipisyys
Vuonna 1895 saksalainen fyysikko Wilhelm Conrad Röntgen löysi sattumalta röntgensäteet. Röntgen oli toistanut muiden fyysikoiden kokeita, joissa korkeajännitteisten sähköpurkausten annetaan purkautua lasiputkessa. Silloin jo oli havaittu, että lasin seinämistä tulee fosforoivia sähköpurkauksen aikana ja ilmiötä nimettiin "katodisäteiksi". Vuonna 1892 Heinrich Hertz osoitti säteiden pystyvän läpäisemään ohuita metalleja. Röntgen halusi havaita katodisäteitä, jotka virtaisivat täysin ulos lasisesta tyhjiöputkesta. Koska ilmiötä ei ollut aiemmin havaittu lasista putkea käyttäen, Röntgen päätti peittää lasisen katodiputken mustalla pahvilla. Hän suoritti onnistuneesti kokeen pimennetyssä huoneessa. Hän aikoi sytyttää valot, mutta havaitsi heikkoa valoa yli metrin päästä tyhjiöputkesta. Yllätyksekseen hän huomasi, että kummallisen valon lähde oli pieni fluoresoiva varjostin, jota hän oli aikonut käyttää pahvilla peitetyn katodiputken ilmaisimena. Se kuitenkin lojui yli metrin päästä lasiputkesta. Kun katodisäteet etenivät vain noin viisi senttiä, uudet säteet tunkeutuivat ilman läpi yli metrin päähän. Röntgen tiesi havainneensa aivan uudenlaiset säteet. Hän kirjoitti säteistä artikkeleita tunnustaen, ettei täysin ymmärtänyt niitä, ja siten nimesi ne "X-säteiksi". Kaikista kappaleista tulee säteen ansiosta läpinäkyviä, kuitenkin hyvin eriasteisesti. Röntgen havaitsi, että pystyi jopa tallentamaan luuston kuvan valokuvausfilmille. Lääketieteelliset piirit kiinnostuivat ilmiöstä ja Röntgen tuli kuuluisaksi serendipisestä keksinnöstään. Mammografia
Tavallisin mammografialöydös rintasyövässä on tiivistymä, joka erottuu ympäröivästä rauhaskudoksesta ja on yleensä epätarkkarajainen, pyöreä tai tähtimäinen. Löydös voi myös olla epäsymmetrinen tiivistymä, kurova rakennehäiriö tai rauhaskudoksessa olevia mikrokalkkeutumia. Mikrokalkit ovat kuolleen solukon tuottamia kalkkikertymiä, joiden koko ja muoto saattavat antaa viitteitä rinnassa olevasta kasvaimesta. Rintasyöpä näkyy yleensä tähtimäisenä tai epätarkkarajaisena massana, kun taas hyvänlaatuiset muutokset ovat useammin pyöreitä ja tarkkarajaisia. Mammografia
Peruskuvaukseen kuuluvat pysty- eli etusuuntaiset (kraniokaudaaliset), sivusuuntaiset ja viistosuuntaiset kuvat. Seulontatutkimuksissa käytetään vain pysty- ja viistokuvia. Kuvien tulisi olla symmetriset ja rinnan tulisi näkyä rintalihaksen tasoon asti. Peruskuvien lisäksi otetaan tarvittaessa erikoisprojektioita ja kohdesuurennoskuvia. Palodex
Yritys sai alkunsa vuonna 1964 nimellä Palomex Oy valmistaakseen ja kaupallistaakseen professori Yrjö Paateron ja diplomi-insinööri Timo Niemisen kehittämää Orthopantomograph-laitetta, jolla kyettiin röntgenkuvaamaan koko hampaisto yhdellä valotuksella. Emile Berliner
Edison oli kehittänyt fonografin vuonna 1877 eli kaksitoista vuotta ennen kuin Berliner esitteli gramofonin vuonna 1889. Edisonkaan ei ollut ensimmäinen, joka esitteli äänentoistolaitteiston. Jo vuonna 1857 oli keksitty fonoautografi ja vuonna 1877 ennen Edisonia oli markkinoille tullut paleofoni. Ennen gramofonia, kuultiin vielä vuonna 1881 grafofoni. Edisonin fonografi oli luonut äänitemarkkinoita. Gramofonin ja fonografin kesken alkoi ensimmäinen formaattisota, joita äänite alalla nähtiin 1900-luvun lopulla useita. Edisonin laitteen ääni oli parempi kuin gramofonin ja sylinterillä pyörimisnopeus säilyi vakiona äänitteen loppuun toisin kuin levyllä, jonka spiraaliradalla neulan nopeus muuttui loppua kohden. Gramofoni kuitenkin voitti sodan, koska levyjä pystyttiin helposti valmistamaan suuria määriä puristamalla ja levyjen varastointi vei vähemmän tilaa kuin fonografin rullien. Gramofonilevyformaatti säilyi 70 vuotta, aina siihen saakka kun vinyylilevy vei markkinat. William Bragg
Max von Lauen vuonna 1912 tekemä havainto röntgensäteen diffraktoitumisesta yksittäisessä NaCl-kiteessä sai Braggin ja hänen poikansa William Lawrencen kiinnostuksen. Bragg havaitsi, että jos Lauen diffraktiokuvien kide on kuutio, jonka jokaisessa kulmassa on atomi, silloin koordinaatiston origon ja jokaisen Lauen pisteen välille voidaan piirtää suora viiva, joka kulkee atomin läpi. William Lawrence Bragg selitti tämän yksinkertaisemmin Braggin lain avulla, joka selittää Lauen pisteiden olevan eri tasoissa olevien atomien taittamia säteitä. Bragg käytti poikansa kaavaa laskeakseen atomitasojen välisen etäisyyden, kun röntgensäteen aallonpituus tiedetään. He julkaisivat ensimmäisen yhteisen artikkelin vuonna 1913. Bragg rakensi varhaisen röntgenspektrometrin tutkimusta varten. Spektrometri toimi ionisoivana kammiona, joka havaitsi ja mittasi säteet. Braggien tutkimukset osoittivat, että heijastuneiden säteiden määrää ei voinut selittää vain yhdellä tasolla. Se, vaikuttaako taso vahvistavasti vai heikentävästi heijastuneisiin säteisiin, on riippuvainen tasojen etäisyydestä toisistaan. Elektronimikroskooppi
Vuonna 1930 Siemens-Schuckertwerken tutkimusjohtajan Reinhold Rudenbergin (1883–1961) poika sairastui polioon. Polion aiheuttaa virus, jotka ovat liian pieniä nähtäväksi optisella mikroskoopilla. Rudenberg alkoi selvittää ongelmaa teoreettisista tutkimuksista ja esitti ajatuksen mikroskoopista, jossa valo on korvattu elektronisuihkulla ja lasilinssit elektrostaattisilla linsseillä. Siemens-Schuckertwerke, joka on nykyään osa Siemens AG:ta, patentoi periaatteen 1931. Ernst Ruska rakensi vuonna 1932 ollessaan vielä jatko-opiskelijana protolaitteen, joka saatiin toimimaan, vaikka suurennus ei tällä ollut ajan parhaimpia valomikroskooppeja parempi. Siemens palkkasi Ruskan vuonna 1937 kehittämään laitetta biologian tutkimusvälineeksi ja vuonna 1939 saatiin markkinoille ensimmäinen kaupallinen TEM-mikroskooppi. Ernst Ruska ja hänen lääkäriveljensä Helmut Ruska ottivat ensimmäiset kuvat viruksista. Mammografia
Yhdysvaltalainen radiologi Robert L. Egan kuvaili vuonna 1960 uudenlaisen mammografiatekniikan, joka käytti korkeaa virtaa ja matalaa jännitettä ja ennen kaikkea oli helposti toistettavissa. Hänen tutkimuksensa vuodelta 1965 osoitti, että mammografiakuvaus ja sen tulkitseminen olivat opeteltavissa, radiologiset tekniikat olivat riittävän kehittyneitä, mammografialla pystyttiin erottamaan hyvänlaatuiset kasvaimet pahanlaatuisista, ja kuvauksen avulla voitiin järjestää oireettomien naisten rintasyöpäseulonta. Eganin työn seurauksena mammografiakuvaus levisi laajempaan käyttöön. Seuraavina vuosina yhdysvaltalainen radiologiyhdistys American College of Radiology ryhtyi järjestämään maanlaajuista mammografiakoulutusta. Peter Mansfield
Peter Mansfield (9. lokakuuta 1933 Lontoo – 8. helmikuuta 2017) oli brittiläinen fyysikko ja Nottinghamin yliopiston professori, joka sai Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 2003 Paul Lauterburin kanssa. Lauterburin ja Mansfieldin työ mahdollisti magneettikuvauksen (MRI:n) kehittämisen. Elektronimikroskooppi
Elektronimikroskooppi (EM) on mikroskooppi, jossa käytetään näkyvän valon sijasta elektronisuihkua. Tämä mahdollistaa tavallista valomikroskooppia huomattavasti pienempien yksityiskohtien havaitsemisen. Ensimmäisen elektronimikroskoopin rakensi saksalainen fyysikko Ernst Ruska vuonna 1932 toisen saksalaisen fyysikon Max Knollin kanssa. Ruskalle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1986. Suomen ensimmäisen elektronimikroskoopin rakensi Alvar Wilska. Santiago Ramón y Cajal
Ramón y Cajalin taidot tunnustettiin heti uran alussa, ja hän sai paikan Zaragozan yliopiston anatomian museon johtajana. Ramón y Cajalin opinnot olivat kuitenkin olleet vajavaiset, eikä hän ollut tutustunut edes mikroskooppiin. Hän alkoikin opiskella itsenäisesti mikroskooppista tutkimusta. Hän oli hankkinut vanhanaikaisen mikroskoopin omilla rahoillaan.
Ramón y Cajal valittiin 1884 Valencian yliopiston kuvailevan anatomian professoriksi. Hänen maineensa tutkijana kasvoi nopeasti, ja hän alkoi julkaista anatomisia tutkimuksia hyönteisten lihassoluista mykiöön. Usean vuoden aikana julkaistu "Manual de histología normal y técnica micrográfica" oli peräti 700-sivuinen oppikirja histologian ja mikroskopian tekniikoista. Zaragozan aluehallinto myönsi hänelle 1885 uudenaikaisen Carl Zeissin mikroskoopin työstään koleraepidemian aikana. Mammografia
Mahdollisten säteilyriskien johdosta mammografiaa ei kuitenkaan tehdä raskaana oleville tai imettäville naisille muuten kuin selvän syöpäepäilyn takia. Myöskään alle 30-vuotiailla naisilla mammografia ei ole ensisijainen tutkimus säteilyriskien vuoksi. Alois Senefelder
Johann Alois Senefelder (6. marraskuuta 1771 – 26. helmikuuta 1834) oli saksalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija, joka keksi litografian. Manne Siegbahn
Karl Manne Georg Siegbahn (3. joulukuuta 1886 – 26. syyskuuta 1978) oli ruotsalainen fyysikko, joka sai Nobelin fysiikanpalkinnon 1924 löydöistään röntgenspektroskopian alalta. Seulontatutkimus
Rintasyöpää seulotaan mammografiakuvauksella. Mammografia on rinnan röntgenkuvaus. Mammografiaseulonnan tavoitteena on rintasyöpien varhainen löytäminen ja hoitaminen ja siten väestön rintasyöpäkuolleisuuden alentaminen. Mammografiaseulonnan on todettu vähentävän rintasyövästä johtuvia kuolemia 40–74-vuotiailla naisilla Banaanikärpästutkimuksen historia
Banaanikärpäsellä tehdyn varhaisen mutaatiotutkimuksen uranuurtaja 1920-luvulla puolestaan oli Hermann J. Muller, joka indusoi mutaatioita röntgensäteilyn avulla. Mullerin ansiota on myös pääosin banaanikärpästutkimuksessa tänäkin päivänä käytössä olevan termistön kehittäminen. Jo vuonna 1918 Muller oli myös kehittänyt nk. "balancer"-kromosomit, joissa olevat inversiot mahdollistivat synnytettyjen letaalimutaatioiden pidon heterotsygoottisina. Vuonna 1926 Muller havaitsi selvän yhteyden säteilyannoksen ja kuolettavien letaalimutaatioiden määrän välillä säteilyttäessään vaihtelevilla röntgensäteilyannoksilla banaanikärpäskantaa jolla ei tapahtunut crossing-overia. Kun Muller julkaisi havaintonsa Berliinin viidennessä kansainvälisessä perinnöllisyystieteen konferenssissa, artikkelissaan "The Problem of Genetic Modification", aiheutti havainto suuren mediakohun. Artikkeli nosti myös Mullerin suuren yleisön tietoisuuteen. Muiden tutkijoiden toistaessa kokeita muilla malliorganismeilla, kuten maissilla, siirtyi Muller tutkimaan säteilyn vaikutuksia ihmiseen. Seuraavina vuosina Muller keskittyikin julkituomaan röntgensäteilyn mahdollisia haittavaikutuksia ihmisillä. Keksinnöstään Muller sai lääketieteen Nobelin 1946. Vladimir Zworykin
Vladimir Kosma Zworykin (; 30. heinäkuuta 1889 Murom – 29. heinäkuuta 1982 Princeton, New Jersey) oli venäläis-amerikkalainen keksijä. Hän keksi ”ikonoskoopin”, ensimmäisen kuvaputken, mikä edisti televisioiden ja myöhemmin tietokoneiden leviämistä. Zworykin kehitti myös videokameroita, infrapunalaitteita ja elektronimikroskooppeja. Thomas Hunt Morgan
Thomas Hunt Morgan (25. syyskuuta 1866 Lexington, Kentucky – 4. joulukuuta 1945 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen perinnöllisyystieteilijä ja embryologi. Hän kehitti ensimmäiset geenikartat ja oli mutaatiotutkimuksen uranuurtaja. Isabella Karle
Isabella Karle, o.s. Lugoski (2. joulukuuta 1921 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 3. lokakuuta 2017 Alexandria, Virginia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka osallistui Manhattan-projektiin ja teki 63 vuotta kestäneen uran Yhdysvaltain laivaston tutkimuslaboratoriossa. Hän oli merkittävässä asemassa miehensä Jerome Karlen ja Herbert A. Hauptmanin kehittämän röntgenkristallografiamenetelmän läpilyönnissä. Hän kehitti sille erilaisia käytännön sovelluksia. Melitta Bentz
Amalie Auguste Melitta Bentz (o.s. Liebscher, 3. tammikuuta 1873 Dresden – 29. kesäkuuta 1950) oli saksalainen yrittäjä, joka keksi suodatinpussit vuonna 1908. Hän oli naimisissa Melittas Ehemann Johannes Emil Hugo Bentzin kanssa. Melitta Bentz sai kolme lasta. Rintasyöpä
Jos rintasyöpää on syytä epäillä kliinisen tutkimuksen perusteella, ensisijainen kuvantamismenetelmä on yleensä mammografia eli rinnan röntgenkuvaus. Tietyissä tapauksissa myös kaikukuvauksesta, suurennusmammografiasta, magneettikuvauksesta ja galaktografiasta (maitotiehyiden varjoainekuvaus) voi olla hyötyä. Carl Wegelius
Wegelius kehitti röntgenkuvausmenetelmiä ja dokumentoi vastasyntyneen ensimmäisen hengenvedon. Hän kehitti myös selkärangan ja sydän-verisuoni-järjestelmän diagnostiikkaa sekä röntgenkuvausta väestön terveystutkimusmenetelmänä. Hän oli perustamassa Turun yliopiston Sydäntutkimuskeskusta 1956. Hänen mukaansa on nimetty vuosittainen Carl Wegelius -luento, joka pidetään Sädeturvapäivillä. Luennoitsija saa myös Wegeliuksen mukaan nimetyn stipendin ja mitalin. Marie Marvingt
26. lokakuuta 1909 Marvingt lensi ensimmäisenä naisena kuumailmapallolla Pohjanmeren ja Englannin kanaalin yli Manner-Euroopasta Englantiin. Samana syksynä hän aloitti myös lentämisen lentokoneella. 8. marraskuuta 1910 hänestä tuli kolmas lisensoitu naislentäjä. Ensimmäisessä maailmansodassa Marvingt palveli muun muassa vapaaehtoisena pommikonelentäjänä. Hän oli myös perustamassa ranskalaista lääkärilentojärjestöä Les Amies De L'Aviation Sanitairea. Sotien välissä hän toimi sotakirjeenvaihtajana Pohjois-Afrikassa. Hän oli mukana myös kahdessa dokumentissa. Gynekologinen irtosolunäyte
Suomalainen gynekologi Sakari Timonen (s. 1915) tutustui Papanikoláoun tekemiin kokeisiin hänen johdollaan työskennellessään New Yorkissa tutkijastipendiaattina vuonna 1953. Timonen otti kokeen käyttöön Naistenklinikalla. Geórgios Papanikoláou
Geórgios Nikoláou Papanikoláou (kansainvälisesti George Papanicolaou, ) (13. toukokuuta 1883 Kými, Kreikka – 19. helmikuuta 1962 Miami, Yhdysvallat) oli kreikkalainen lääketieteilijä, joka perusti sytopatologian tutkimussuuntauksen. Hänet tunnetaan papakokeen keksijänä ja kehittäjänä. Andréas Anagnostákis
Anagnostákis esitteli vuodesta 1854 lähtien oftalmoskoopin muunnosta. Oftalmoskooppi oli saksalaisen Hermann von Helmholtzin vuonna 1851 keksimä. Anagnostákiksen muunnos oli muun muassa käyttäjäystävällisempi, ja nykyisin se on oftalmologien kautta maailman laajalti hyväksymä. Lääketieteellisessä terminologiassa tätä instrumenttia kutsutaankin ”Anagnostákiksen oftalmoskoopiksi”. Mammografia
Rintasyöpien seulonnan tehokkuus todistettiin vuonna 1985, kun László Tabár kollegoineen julkaisi tutkimuksen, jossa noin 135 000 eri-ikäistä naista oli satunnaistettu seulonta- ja vertailuryhmiin. Tutkimus alkoi vuonna 1977, ja vuoteen 1984 mennessä seulontaryhmään arvottujen naisten rintasyöpäkuolleisuus oli vähentynyt 31 prosenttia verrattuna naisiin, joita ei seulottu mammografialla. Marcello Malpighi
Malpighin ansiosta mikroskooppia alettiin käyttää yhä laajemmin muun muassa rauhasten ja aivosolujen tutkimiseen. Malpighi oli myös embryologian uranuurtaja. Bernhard Schmidt
Schmidtin isä oli saksalainen ja äiti ruotsalainen. Schmidt toimi eri tehtävissä, kuten valokuvaajana ja lennättimen hoitajana, kunnes aloitti Göteborgissa optiikan opinnot. Vuonna 1901 hän siirtyi opiskelemaan Jenan lähistölle Mittweidaan. Vähän myöhemmin hän perusti oman optiikan työpajan. Schmidtin valmistama korkeatasoinen optiikka sai tunnustusta. Tehdessään 15-vuotiaana kokeita ruudilla hän menetti oikean kätensä, joka jouduttiin amputoimaan. Hän työskenteli silti mieluiten yksin ja valmisti peilejä hämmästyttävän nopeasti. Hampurin observatorion johtaja Schorr sai kuitenkin Schmidtin suostutelluksi muuttamaan 1926 observatorioon. Siellä Schmidt kehitti tunnetuimman keksintönsä Schmidtkameran, jonka teorian hän esitti 1931 lehdessä Zentralzeitung für Optik. Muuten hän julkaisi tuloksiaan äärimmäisen niukasti. Helmut Newton
Helmut Newton, alun perin Helmut Neustädter (31. lokakuuta 1920 – 23. tammikuuta 2004) oli saksalaissyntyinen valokuvaaja. Hänen tavaramerkkinsä olivat mustavalkoiset eroottiset muotikuvat, jotka esittivät naisia huomiota herättävissä ja provokatiivisissa tilanteissa ja asennoissa. Termospullo
Termospullon keksi skotlantilainen kemisti ja fyysikko Sir James Dewar 1892. Sitä käytettiin aluksi vain laboratorioissa, eikä Dewar patentoinut keksintöään. Saksalainen lasinvalmistaja "Reinhold Burger" ymmärsi keksinnön mahdollisuudet ja haki sille vuonna 1903 patenttia Saksassa.
Ensimmäisen kaupallisen termospullon valmisti Burgerin perustama saksalainen Thermos GmbH vuonna 1904. Dewarin nimi on jäänyt käyttöön nestemäisten kaasujen säilytysastioissa, joita ei yleensä kutsuta termospulloiksi vaan Dewar-astioiksi, vaikka teknisesti kyse on samasta asiasta. Antropometria
Menneisyydessä antropometriaa on käytetty useissa eri yhteyksissä, ja sekä menetelmälle itselleen että eri antropometristen menetelmien antamille tuloksille on annettu erilaisia merkityksiä. Ihmisruumiin mittaamisen isänä on pidetty ranskalaista Alphonse Bertillonia. Hän kehitti 1880-luvulla järjestelmän, jossa tiettyjä kehon synnynnäisiä (pään ja kehon mittasuhteet) ja hankittuja (arvet, tatuoinnit) ominaisuuksia käytettiin rikoksenuusijoiden tunnistamisessa. Pantomografia
Pantomografia on röntgendiagnostiikan menetelmä, jolla kuvauksen kohteena olevista elimistön käyristä kohdista saadaan suoristettu tasoröntgenkuva. Aihetta on Suomessa tutkinut muun muassa Oulun yliopiston hammas- ja suukirurgian professori Mikko Altonen. Geórgios Papanikoláou
Vuonna 1928 Papanikoláou kertoi epäuskoiselle lääkäriyleisölle ei-invasiivisesta irtosolunäytteestä, josta voitaisiin mikroskopoimalla diagnosoida kohdunkaulansyöpä. Aiemmin samana vuonna Papanikoláou oli tehnyt emättimen eritteiden tutkimusta selvittääkseen kuukautiskierron aikaisia solumuutoksia. Hän oli jo havainnut muutoksia naaraspuolisilla koemarsuilla ja halusi varmistaa pätisikö tämä myös ihmisiin. Sattumoisin yksi Papanikoláoun koehenkilöistä sairasti kohdunkaulan syöpää. 
Tutkittaessaan potilaan emätinnesteestä otettua irtosolunäytettä Papanikoláou huomasi, että syöpäsolut olivat nähtävissä mikroskoopilla. "Syöpäsolujen ensihavainto kohdunkaulasta otetussa irtosolunäytteessä oli yksi jännittävimmistä hetkistä tieteellisellä urallani", kirjoitti Papanikoláou myöhemmin. Banaanikärpänen
Ensimmäisen kromosomikartan banaanikärpäselle laati vuonna 1913 Alfred H. Sturtevant, joka työskenteli myös Morganin ryhmässä. T. H. Morgan itse julkaisi ensimmäiset tarkat fysikaaliset paikat useille banaanikärpäsen geeneille vuonna 1938. Banaanikärpäsellä tehdyn varhaisen mutaatiotutkimuksen uranuurtaja 1920-luvulla puolestaan oli Hermann J. Muller, joka indusoi mutaatioita röntgensäteilyn avulla. Keksinnöstään Muller sai lääketieteen Nobelin 1946. Myös evoluutiotutkimusta banaanikärpäsellä tehtiin jo varhain. Yhdysvaltalainen Theodosius Dobzhansky todisti 1930- ja 1940-luvuilla banaanikärpäsen avulla luonnonvalinnan toimivan luonnonpopulaatioissa sekä pystyi selvittämään eri "Drosophila"-lajien fylogenian. Mammografia
1970-luvulle asti mammografialaitteet vaativat filmien kehittämistä käsin tai hitaalla mekaanisella prosessorilla. Laitteet kuitenkin paranivat 1970-luvulla, ja uusia teknisiä ratkaisuja tuli käyttöön. Samaan aikaan opittiin etsimään kuvista rintasyövän epäsuoria merkkejä, kuten rakenteen vääristymiä, epäsymmetrisyyttä ja laajentuneita maitotiehyitä. 1980-luvulla kehitettiin metallilankoja, joilla voitiin merkitä kirurgia varten sellaiset rintasyövät, joita ei pystynyt tunnustelemaan ihon päältä. Langat asetettiin paikalleen röntgenohjauksessa ennen leikkausta. James Gregory
James Gregory (myös James Gregorie; marraskuussa 1638 – lokakuussa 1675) oli skotlantilainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän julkaisi vuonna 1663 teoksen "Optica Promota", jossa hän esitteli kahdesta peilistä koostuvan kaukoputken periaatteen, mutta hän ei onnistunut valmistamaan tarpeeksi hyviä peilejä. Robert Hooke ja Isaac Newton parantelivat peilikaukoputkea Gregoryn kirjaamien ensimmäisten yritysten pohjalta. Gregoryn suunnittelemia rakenteita on käytetty myös radioteleskooppien rakentelussa, esimerkiksi jättiläismäinen Arecibon radioteleskooppi on perusrakenteeltaan "gregoriaaninen teleskooppi". Gregory julkaisi myös sarjakehitelmiä trigonometrisille funktioille. Kristallografia
Nobelin fysiikanpalkinto myönnettiin 1914 Max von Lauelle, joka huomasi röntgensäteiden siroavan kiteytyneestä materiaalista. Löytö loi pohjan modernille kristallografialle, jonka avulla pystytään selvittämään molekyylien kolmiulotteinen rakenne. Kristallografian keksimisen satavuotisjuhlan kunniaksi vuonna 2014 vietettiin kansainvälistä kristallografian juhlavuotta. Louis Daguerre
Louis-Jacques-Mandé Daguerre (18. marraskuuta 1787 Cormeilles-en-Parisis, Ranska – 10. heinäkuuta 1851 Bry-sur-Marne, Ranska) oli ranskalainen taiteilija ja keksijä, joka tunnetaan parhaiten kehittämästään valokuvausmenetelmästä, dagerrotypiasta. Hän aloitti valokuvauksen tutkimisen 1820-luvun puolivälissä ja teki muutaman vuoden yhteistyötä Nicéphore Niépcen kanssa. Dagerrotypian Daguerre kehitti vasta Niépcen kuoleman jälkeen. Hän myi keksintönsä oikeudet Ranskan tiedeakatemialle. Daguerre kehitti urallaan lisäksi muun muassa dioraamoja. Naiset ja tiede
Brittiläinen matemaatikko Ada Lovelace kirjoitti kuvauksen Charles Babbagen varhaisesta mekaanisesta yleistietokoneesta eli analyyttisestä koneesta. Lovelace kirjoitti koneelle ohjelman ja häntä kutsutaan joskus ensimmäiseksi tietokoneohjelmoijaksi. Lovelacen äiti oli koulutettu Cambridgen yliopistossa ja äiti päätti että tyttärelle opetetaan matematiikkaa ja tiedettä. Fyysikko ja kemisti Marie Curie sai Nobelin palkinnon ensimmäisenä naisena vuonna 1903. Fysiikan palkintoa ei myönnetty yksin Marielle, vaan yhdessä miehensä, fyysikko Pierre Curien, kanssa. Vuonna 1911 Marie sai kemian Nobelin palkinnon radioaktiivisten poloniumin ja radiumin löytämisestä ja tutkimuksesta. Henry Fox Talbot
William Henry Fox Talbot (11. helmikuuta 1800 – 17. syyskuuta 1877) oli brittiläinen tiedemies, keksijä ja valokuvauksen uranuurtaja. Hän keksi suolapaperi- ja kalotypiaprosessit, jotka olivat myöhempien 1800-luvun lopulla ja 1900-luvulla käytettyjen valokuvausprosessien edeltäjiä. Hänen fotomekaanisen jäljentämisen alalla 1840-luvulla suorittamansa työ johti fotoglyfisen kaiverrusprosessin keskimiseen, jonka pohjalta myöhemmin kehitettiin fotogravyyri. Hänen hallussaan oli kiistanalainen patentti, joka vaikutti kaupallisen valokuvauksen varhaiseen kehitykseen Britanniassa. Hän oli myös itse huomattava valokuvaaja, joka vaikutti valokuvauksen kehittymiseen taidemuotona. Valokuvauksen lisäksi hän tutki myös optiikkaa, ja sähköä sekä etymologiaa ja vanhan ajan historiaa. Mammografia
Mammografiakuvien tietokoneavusteinen tulkinta (CAD, ) on viime vuosina kehitetty menetelmä, joka avustaa lääkäriä epänormaalien muutosten havaitsemisessa. 1980- ja 1990-luvuilla tehtiin useita tutkimuksia, joiden mukaan radiologit eivät huomanneet kaikkia mammografiakuvissa olleita rintasyöpiä. Tietokoneiden ja digitaalikuvantamistekniikoiden kehittymisen myötä tietokoneavusteinen mammografiakuvien tulkinta on tullut mahdolliseksi. Ohjelmat toimivat lääkärin apuna merkitsemällä kuvien kohdat, joita ne pitävät epäilyttävinä. Ihmissilmä ja tietokone ovat syöpien havaitsemisessa suurin piirtein yhtä herkkiä, mutta ne löytävät erityyppisiä syöpämuutoksia ja toimivat siten toistensa tukena. Mammografiakuvien tietokoneavusteinen tulkinta ei ole kuitenkaan vielä levinnyt laajaan käyttöön. Mammografia
Maailman mammografialaitteista 90 prosenttia käyttää edelleen filmiä. Yhdysvallat on digitalisoinnin edelläkävijä. Siellä lähes 20 prosenttia kuvantamislaitteista käyttää digitaalitekniikkaa. Suomessa suoradigitaalisia mammografialaitteita on vasta muutama. Digitaalisen kuvantamisen etuja ovat pienempi säteilyannos ja kuvan parempi tarkkuus. Hermann Joseph Muller
Hermann Joseph (H. J.) Muller (21. joulukuuta 1890 – 5. huhtikuuta 1967) oli yhdysvaltalainen geneetikko ja Nobelin lääketieteen palkinnon voittaja, joka tutki röntgensäteilyn fysiologisia ja geneettisiä vaikutuksia. Kotimaassaan hänet tunnettiin myös voimakkaista poliittisista mielipiteistään. Geórgios Papanikoláou
Romanialainen lääkäri Aurel Babes oli tehnyt vastaavan havainnon tutkiessaan kohdunkaulan syövän aiheuttamia sytopatologisia muutoksia. Hän huomasi, että jos platinakierukalla kerättiin soluja naisen kohdunkaulasta ja nämä solut vietiin mikroskooppilasille ja värjättiin, saattoi huomata oliko näytteessä syöpäsoluja. Tämä oli ensimmäinen kohdunkaulan syövän seulontatutkimus. Babeş esitteli havaintonsa Romanian gynekologiselle seuralla Bukarestissa 23. tammikuuta 1927 ja hänen tuloksensa julkaistiin ranskalaisessa lääketieteen julkaisussa "Presse Médicale "11. huhtikuuta 1928. On epätodennäköistä, että Papanikoláou oli tietoinen tästä. Lisäksi nämä kaksi tekniikkaa olivat keskenään erilaisia. Vaikka Babeş julkaisi tuloksensa aiemmin kuin Papanikoláou, kuuluu kunnia papakokeesta silti Papanikoláoulle, koska hän oli kokeillut sitä jo vuonna 1925 New Yorkin naistensairaalassa. Kokeiden erilaisuuden ja Papanikoláoun aseman papakokeen isänä ovat myös viimeaikaiset tutkimukset osoittaneet. Huolimatta tästä tutkijat O'Dowdin ja Philipp ovat korostaneet Babeşin olleen todellinen sytopatologian ja kohdunkaulan syöpätutkimuksen edelläkävijä, ja tästä syystä Romaniassa kohdunkaulan irtosolunäytteeseen viitataan nimellä ”Methode Babeş-Papanicolaou”. William Bragg
Tieteellisen tutkimuksen Bragg aloitti 1890-luvulla myöhäisellä iällä. Hän tapasi Ernest Rutherfordin ensimmäisen kerran vuonna 1895 tehdessään kokeita Hertzin oskillaattorilla. Rutherfordista tuli hänelle tärkeä ystävä ja tukija. Kuultuaan Wilhelm Röntgenin tekemästä löydöstä Bragg rakensi assistenttinsa kanssa oman röntgenputken. Sillä kuvattiin William Lawrencen murtunut kyynärpää, mikä oli ensimmäinen muistiinmerkitty röntgensäteilyn lääketieteellinen käyttötapaus Australiassa. Bragg oli myös kiinnostunut Marie Curien tutkimuksesta radonilla ja hankki sitä omia kokeitaan varten. Nämä varhaiset kokeet olivat kuitenkin muiden tuloksien toistamista. Lääketieteellinen röntgenkuvaus
Keksijä Thomas Edison kiinnostui röntgensäteilystä luettuaan Yhdysvalloissa Wilhelm Röntgenin artikkelin. Edison selvitti, että scheeliitti fluoresoi röntgensäteilyä paljon kirkkaammin kuin Röntgenin käyttämä platinasyanidi Pt(CN). Havaintonsa pohjalta Edison rakensi maailman ensimmäisen kaupallisen läpivalaisulaitteen, joka kuitenkin altisti katselijan silmät suoralle säteilylle. Edison menetti itse melkein näkönsä työskennellessään ahkerasti läpivalaisun kanssa, ja hänen kokeissaan testihenkilönä ollut Clarence Dally sairastui säteilysairauteen ja myöhemmin syöpään. Kauhistunut Edison lopetti työnsä röntgensäteilyn kanssa näiden henkilökohtaisten menetyksien takia. Mammografia
Mammografiaa käytetään seulontatutkimuksena etsittäessä rintasyöpiä oireettomasta väestöstä tai diagnostisena tutkimuksena epäiltäessä potilaalla rintasyöpää. August Ferdinand Möbius
Vuonna 1809 Möbius meni Leipzigin yliopistoon, jossa hän aloitti lakitieteelliset opinnot, joskin häneen vetosi enemmän luonnontieteellinen ala. Möbius alkoikin opiskella matematiikkaa, fysiikkaa ja astronomiaa. Vuonna 1813 hän matkusti Göttingeniin, missä hän opiskeli astronomiaa Carl Friedrich Gaussin ohjaamana. Möbius opiskeli myös Hallessa Johann Pfaffin ohjaamana matematiikkaa. Tohtoriksi hän vuonna 1813 väitöskirjallaan "The occultation of fixed stars". 
Möbius tunnetaan parhaiten Möbiuksen nauhasta, jonka hän keksi vuonna 1858. Möbiuksen nauha on kaksiulotteinen, jossa on vain yksi reuna ja yksi pinta. Sen keksi samaan aikaan Möbiuksesta riippumatta Johann Benedict Listing. Möbius oli ensimmäinen, joka käytti homogeenisia koordinaatteja projetiivisessa geometriassa. Hän oli kiinnostunut lukuteoriasta, ja Möbiuksen funktio onkin nimetty hänen mukaansa. Mammografiaseulonta
Mammografiaseulonta on mammografiakuvauksen avulla tapahtuva rintasyövän seulontatutkimus. Mammografia on rinnan röntgenkuvaus, jonka avulla tutkitaan rinnan kasvaimia ja muutoksia. Seulonnan tavoitteena on rintasyöpien varhainen löytäminen ja hoitaminen, ja siten väestön rintasyöpäkuolleisuuden alentaminen. Mammografiaseulonnan on todettu vähentävän rintasyövästä johtuvia kuolemia 40–74-vuotiailla naisilla . Rintasyövän ilmaantuvuus on ollut Suomessa viime vuosikymmeninä jatkuvasti kasvussa, mutta samaan aikaan kuolleisuus tautiin on vähentynyt . Friedrich von Esmarch
Friedrich von Esmarch (1823–1908) oli saksalainen lääkäri. Hän keksi mm. keinotekoisen verettömyyden, joka aikaansaadaan siten, että kumisiteellä (ns. Esmarchin siteellä) keskeytetään verenkierto leikkauksen ajaksi, ajetaan raajasta veri pois, jolloin raajaan voidaan tehdä suuriakin kirurgisia operaatioita ilman lainkaan verenhukkaa Hän osallistui lääkärinä sotiin, muun muassa vuonna 1848 Tanskan sotaan. Sen jälkeen hän toimi vuodesta 1854 Kielissä kirurgisen osaston johtajana ja vuodesta 1857 kirurgian professorina. Vuonna 1866 hänelle uskottiin Berliinin sairashuoneiden kirurgisen toiminnan ylivalvonta, ja vuonna 1870 hänet nimitettiin Saksan armeijan Hän oli mukana myös samarialaisopetuksen järjestämisessä Saksassa. Useimmat von Esmarchin julkaisut koskevat sotakirurgiaa. Paul Lauterbur
Paul Christian Lauterbur (6. toukokuuta 1929 Sidney, Ohio – 27. maaliskuuta 2007 Urbana, Illinois) oli yhdysvaltalainen kemisti ja Illinois’n yliopiston professori, joka jakoi vuonna 2003 Nobelin lääketieteen palkinnon Peter Mansfieldin kanssa. Lauterburin ja Mansfieldin työ mahdollisti magneettikuvauksen (MRI:n) kehittämisen. Donald Arthur Glaser
Sumukammio oli vielä 1950-luvun alussa tutkijoiden tärkein työkalu hiukkasten tunnistamiseen. Niillä oli kuitenkin heikkoutensa, sillä niitä oli hankala käyttää. Glaser korvasi kaasun nesteellä. Hiukkas jätti nesteeseen kuplavanan, jonka pystyi valokuvaamaan. Glaserin kehittämä kuplakammio pystyi näyttämään hiukkasen reitin tarkemmin kuin kaasulla täytetty sumukammio, koska neste on tiheämpää kuin kaasu. Ensimmäinen kuplakallio oli vain tuuman leveä, mutta fyysikot rakensivat 1960- ja 1970-lukujen aikana suurempia laitteita, kunnes toiset laitteet korvasivat ne. Glaser oli vasta 25-vuotias, kun hän kehitti kuplakammion. Hän sai 34-vuotiaana vuonna 1960 keskintönsä ansiosta Nobelin fysiikanpalkinnon. Vuotta aiemmin hän oli siirtynyt Berkeleyyn Kalifornian yliopistoon. Mammografia
Ranskalainen Charles Gros kehitti yhteistyössä Compagnie Générale de Radiologien kanssa ensimmäisen varsinaisesti mammografiakuvausta varten tarkoitetun laitteen vuonna 1966. Sitä ennen mammografiakuvat oli otettu tavallisella röntgenkoneella. Uusi mammografialaite, jota kutsuttiin nimellä Senographe, paransi merkittävästi kuvien laatua. 1960-luvulla yhdysvaltalainen John Wolfe selvitti rinnan rakenteen ja tiiviyden yhteyttä rintasyövän todennäköisyyteen ja loi Wolfen luokitukseksi kutsutun riskiluokittelun. Jan Swammerdam
Swammerdam käytti tutkimuksessaan mikroskooppia ja löysi punasolun vuonna 1658. Hän tutki myös hyönteisiä ja niiden muodonmuutosta. Teoksissaan hän muun muassa korjasi fysiologi Marcello Malpighin käsitystä hyönteisten aivoista ja hermostosta sekä lääkäri William Harveyn käsitystä muodonmuutoksesta. Vuosina 1737–1738 julkaistiin Swammerdamin mikroskoopilla tekemiä havaintoja koonnut teos "Biblia naturae". EMI
Vuonna 1958 EMI rakensi Godfrey Hounsfieldin johdolla Britannian ensimmäisen täysin transistoroidun tietokoneen nimeltä EMIDEC 100. 1960-luvun lopulla äänilevyliiketoiminnasta vaurastunut EMI pystyi sijoittamaan kehitystoimintaan. Vuonna 1971 EMI kehitysryhmä sai valmiiksi ensimmäisen tomografia- eli kerroskuvauslaitteiston, joka mullisti lääketieteen kuvantamismenetelmiä. Laitteiston pääsuunnittelija Godfrey Hounsfield sai työstään lääketieteen Nobel-palkinnon 1979.
Vähitellen EMI:n laitekehitys- ja valmistustoiminta myytiin muille yrityksille, pääasiassa "Thorn Electrical Industriesille", mistä syntyi Thorn EMI. Lääketieteellinen röntgenkuvaus
Röntgenkuvauksen periaatteen keksi saksalainen Wilhelm Röntgen vuonna 1895. Hän tajusi, että löytämillään säteillä pystyi valottamaan filmin. Hän sai löydöstään vuonna 1901 jaetun ensimmäisen Nobelin fysiikanpalkinnon, mutta suhtautui löytämäänsä säteilyyn vaatimattomasti. Röntgenin löytö aiheutti pienen vallankumouksen fysiikan alalla, ja useat tiedemiehet aloittivat sen tutkimisen. Löytö sai poikkeuksellisen innokkaan vastaanoton niin tiedemiesten kuin maallikoiden keskuudessa. Yrjö Paatero
Paatero tunnetaan erityisesti ortopantomografin kehittäjänä. Ortopantomografi on laite, jolla otetaan panoraamaröntgenkuva ihmisen leuoista ja hampaista. Paatero kehitti laitteen osittain Suomessa ja osittain Yhdysvalloissa vuosina 1949–1961. Laitteen ensimmäinen versio, parablografi, valmistui 1949, minkä jälkeen Paatero jatkoi tuotekehitystä Seattlen yliopistossa. Laitteen valmistusta varten perustettiin 1964 Palomex Oy, joka oli pitkään Instrumentariumin omistama ja toimii nykyisin Tuusulassa nimellä PaloDEx Group. Anemometri
James Lindin vuoden 1775 anemometri koostui yksinkertaisesti U:n muotoisesta nestettä sisältävästä putkesta (manometristä), jonka toinen pää on vaakasuoralla mutkalla tuulta päin ja toinen pää pystysuorassa ilmavirran linjalla. Lind ei ollut ensimmäinen, joka rakensi tällaisen anemometrin, mutta hänen laitteensa oli käyttökelpoisin ja tunnetuin tämäntyyppinen anemometri. Kun tuuli puhaltaa putken suuhun, se aiheuttaa paineen nousun toisella puolen manometriä. Pystysuoran putken yläpuolella puhaltava tuuli aiheuttaa vain pienen paine-eron toisella puolen manometriä. Paine-erosta seuraava nestepinnan muutos U-putkessa osoittaa tuulen nopeuden. Pienet poikkeamat tuulen oikeasta suunnasta aiheuttava suuria eroja lukemiin. Mammografia
Säteilyturvakeskus on julkaissut vuonna 2001 ohjeen mammografialaitteista ja niiden käyttöä koskevista säteilyturvavaatimuksista. Mammografiaseulonta
Seulontamammografian herkkyys eli sensitiivisyys rintasyövän löytämisessä on noin 71–96 prosenttia ja tarkkuus eli spesifisyys 94–97 prosenttia. Luvut vaihtelevat jonkin verran eri aikoina ja eri maissa tehtyjen tutkimusten välillä. Alle 35-vuotiailla naisilla kuvauksen herkkyys on jonkin verran pienempi, ja heille rinnan ultraäänitutkimus saattaa olla mammografiaa parempi vaihtoehto. Niistä naisista, joiden seulontamammografiakuvissa näkyy poikkeavia löydöksiä, lopulta ainoastaan viidellä prosentilla todetaan rintasyöpä. Syöpien havaitsemistodennäköisyyden suhteen ei ole huomattu merkittäviä eroja perinteisen filmiä käyttävän kuvauksen ja uudemman digitaalimammografian välillä.