Milloin Johan Comenius syntyi?
Johan Amos Comenius
Johan Amos Comenius ( , , , ) (28. maaliskuuta 1592 – 15. marraskuuta 1670) oli tšekkiläinen kasvatusajattelija, teologi, opettaja, filosofi, kasvattaja ja kirjailija. Itseään hän piti etenkin teologina, vaikka jälkimaailma on oppinut tuntemaan hänet enemmän pedagogina, kasvatusajattelijana ja koulujen uudistajana.
Johan Elias Strömborg
Johan Elias Strömborg (11. lokakuuta 1833 Petäjävesi – 28. joulukuuta 1900 Porvoo) oli suomalainen lyseon rehtori, professori ja J. L. Runebergin elämäkerran kirjoittaja. Sextus Julius Africanus
Sextus Julius Africanus (noin 160 – noin 240) oli kristitty matkailija ja historioitsija. Hänen merkittävin teos "Chronographiai" käsitti maailmanhistoriaa luomisesta (Sextuksen mukaan 5549 ennen ajanlaskun alkua) vuoteen 221. Tämä teos ei ole säilynyt, mutta tiedetään myöhempien historioitsijoiden, kuten Eusebioksen käyttäneen tätä ensimmäistä kristillisen kirkon kronologiaa kirkkohistoria teoksessaan. Sextus Julius Africanuksen elämästä ei tiedetä paljokaan. Jonkin verran on näyttöä, että hän on kiertänyt laajasti Egyptissä, Lähi-idässä ja Italiassa. Myöhemmin hän eli Emmaus Nicopolisissa, jota on ehdotettu tarkoittavan samaa paikkaa kuin raamatun Emmaus. Rooman keisarin Severus Alexanderin palveluksessa hän oli lähettiläänä Roomassa vuonna 222. Scondia illustrata
Scondia illustrata (alaotsikoltaan Seu Chronologia de Rebus Scondi, Hoc Est, Sueci, Dani, Norvegi, Atque Una Islandi, Gronlandi Que, Tam Ecclesiasticis Quam Politicis) on historioitsija Johannes Messeniuksen 15-osainen Ruotsin historia, jonka hän kirjoitti 1616–1636 ollessaan maanpetturuuden vuoksi vangittuna Kajaanin linnassa. Messenius kuoli marraskuussa 1636, ja teoksen julkaisi yli 60 vuotta myöhemmin vuosina 1700–1705 ruotsalainen antikvaari ja historiantutkija Johan Peringskiöld. Se painettiin Olof Enaeuksen kirjapainossa Tukholmassa. Måns Hedström
Måns Erik Hedström (26. lokakuuta 1943 Helsinki – 21. elokuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen teatterilavastaja, pukusuunnittelija ja graafikko. Koulutukseltaan hän oli sisustusarkkitehti. Hän oli yksi Kom-teatterin perustajista ja vaikutti suuresti teatterin alkuaikojen visuaaliseen ilmeeseen. Hänet tunnetaan myös erityisesti Love Records -yhtiölle suunnittelemistaan äänilevynkansista. Johannes Kääpiö
Pyhä Johannes Kääpiö (myös Johannes Colobus, Johannes Kolobos, Johannes Pieni, Johannes Lyhyt tai Yoannis Pi Kolobos; ; ; 339 Basta, Egypti – 405 Quolzum-vuori) oli pappi, erakko ja pyhimys. Hän on yksi juhlistetuimmista egyptiläisistä yksineläjistä. Mies syntyi köyhään, mutta hurskaaseen perheeseen, eli 18-vuotiaasta eteenpäin itse kaivamassaan maanalaisessa luolassa Sketen autiomaalla, oli pyhän Poemen ja pyhän Ammoeksen hengellinen oppilas ja toimi itse pyhän Arseniuksen hengellisenä opettajana. Pyhimyksen kerrotaan kastelleen maahan iskettyä keppiä hengellisen ohjaajansa käskystä ja kolmen vuoden päästä keppi kasvoi hedelmää. Hän pakeni berberien invaasiota noin vuonna 395 Sketestä Quolzum-vuorelle vuosiksi erakoksi ja kuoli siellä luonnollisista syistä, sekä hänen kehonsa vietiin takaisin Sketen autiomaahan vuonna 515. Hän eli seuraavien 6 paavien hallintokausien aikana: pyhä Julius I (337-352), Liberius (352-366), pyhä Damasus I (366-384), pyhä Siricius (384-399), pyhä Anastasius I (399-401) ja pyhä Innocentius I (401-417). Miehen viimeisten sanojen kerrotaan olleen: ”En ole koskaan seurannut omaa tahtoani, enkä ole opettanut muille mitä en ensin itse ole harjoittanut.” Hänen muistopäiväänsä vietetään 17. lokakuuta. Henrik Johan Gummerus
Henrik Johan Gummerus (22. toukokuuta 1774 Marttila, toisen tiedon mukaan 20. toukokuuta 1775 Koski Tl – 13. heinäkuuta 1836 Högby, Öölanti) oli suomalainen pappi ja kansannousun johtaja. Petrus Canisius
Pyhä Petrus Canisius S.J. (8. toukokuuta 1521 Nijmegen – 21. joulukuuta 1597 Fribourg) oli roomalaiskatolinen alankomaalainen jesuiitta, pappi, kirjoittaja, pyhimys ja kirkonopettaja. Hän on Saksan, katolisen lehdistön ja katekismusten kirjoittajien suojeluspyhimys. Mies laati useita katekismuksia ja häntä on kutsuttu Saksan toiseksi apostoliksi, kun ensimmäinen on pyhä Bonifatius. Häntä on myös pidetty pyhän Ignatius Loyolan ja pyhän Francis Xavierin lisäksi keskeisenä vastareformaation hahmona. Autuas paavi Pius IX julisti miehen autuaaksi vuonna 1864 ja paavi Pius XI julisti hänet pyhimykseksi ja kirkonopettajaksi 1925. Katolisessa kirkossa miehen muistopäivä on 21. joulukuuta eli päivänä jona hän kuoli 76-vuotiaana. Jan Ingenhousz
Jan Ingenhousz tai Ingen-Housz (8. joulukuuta 1730 – 7. syyskuuta 1799) oli Alankomaissa syntynyt brittiläinen fysiologi, botanisti ja fyysikko, joka löysi fotosynteesin. Fotosynteesi eli yhteyttäminen on vihreillä kasveilla havaittu reaktio, jossa ne tuottavat hiilidioksidin, valon ja veden avulla sokeria ja sivutuotteena happikaasua. Johan Ludvig Runeberg
Runebergin vanhemmat olivat merikapteeni Lorens Ulrik Runeberg ja Anna Maria Malm. Lorens Ulrik Runebergin isä oli muuttanut Suomeen Ruotsista, ja Anna Maria Malm kuului pietarsaarelaiseen Malmin kauppiassukuun, jonka juuret niin ikään lienevät olleet Ruotsista. Johan Ludvig, kutsumanimeltään Janne, syntyi isän ollessa merillä. Runeberg syntyi helmikuussa 1804, mutta ei ole täysin varmaa, oliko päivämäärä 5. vai 7. helmikuuta. Hän itse vietti kuitenkin syntymäpäiviä helmikuun viidentenä. Isä näki Johanin ensi kerran pojan ollessa kolmevuotias. Johan oli esikoinen, ja hänellä oli kolme sisarta, Ulrika Carolina, Emilie ja Maria Mathilda, ja veljet Viktor ja Nestor, jotka molemmat jatkoivat isänsä työtä. Ulrika Carolinasta tuli runoilija, ja Emilie ”Emma” oli pietisti, joka muun muassa hoiti sokerileipomoa ja opetti Pietarsaaressa ja Uudessakaarlepyyssä. Maria Mathildasta tuli käsityönopettaja ja lisäksi sekä Emilie että Maria olivat harrastaneet musiikkia. Runebergin veljenpoika oli pianisti Rudolf Sjögren, joka oli syntynyt neljä vuotta ennen isänsä Nestorin kuolemaa. Jean Sibelius
Johan Julius Christian ”Jean” Sibelius (8. joulukuuta 1865 Hämeenlinna – 20. syyskuuta 1957 Ainola, Järvenpää) oli suomalainen myöhäisromantiikan taidemusiikin säveltäjä. Hänen kansallisromanttinen musiikkinsa oli tärkeässä osassa Suomen kansallisen identiteetin muodostumisessa. Sibelius on kansainvälisesti tunnetuin ja esitetyin suomalainen säveltäjä. Sinfonioiden ja sinfonisten runojen luojana Sibelius oli 1900-luvun merkittävimpiä. Johannes II Komnenos
Johannes II Komnenos (; 13. syyskuuta 1087 – 8. huhtikuuta 1143) oli Bysantin keisari vuosina 1118 – 1143. Hän oli keisari Aleksios I Komnenoksen vanhin poika. Hän aikanaan valtakunnan olot vakaantuivat pitkäaikaisen rappiokauden jälkeen. Aleksioksen takaisin valtaamat alueet lujitettiin taas osaksi Bysantin valtakuntaa. Johannes teki myös merkittäviä valloituksia Vähässä-Aasiassa ja Lähi-idässä. Johan Ludvig Runeberg
Johan Ludvig Runeberg (5. helmikuuta 1804 Pietarsaari – 6. toukokuuta 1877 Porvoo) oli suomalainen runoilija, opettaja, toimittaja ja professori. Runebergiä pidetään Suomen kansallisrunoilijana. Hänen ruotsiksi kirjoittamansa työt vaikuttivat voimakkaasti myös Ruotsin kirjallisuuteen. J. L. Runebergin puoliso oli kirjailija Fredrika Runeberg. Johan Amos Comenius
1800-luvun loppua kohden Comenius-harrastus virisi, mutta kovin näkyvästä toiminnasta ei ollut kyse. Comeniuksen syntymän 300-vuotisjuhlavuonna 1892 "Kasvatusopillinen aikakauskirja" julkaisi Saksassa perustetun yhdistyksen (Comenius Gesellschaft) julistuksen, jonka tarkoituksena epäilemättä oli Comenius-harrastuksen virittäminen., mihin viittasi myös Elis Lagerblad artikkelissaan. Lagerblad esitteli Comeniuksen elämää ja tuotantoa kattavasti pitäen "Didactica magna" -teosta merkittävimpänä Comeniuksen tuotannossa. Luultavasti näihin aikoihin alkoi viritä ensimmäisiä ajatuksia kyseisen teoksen kääntämisestä suomeksi, mutta työ lykkääntyi ja lopulta tehtävä annettiin kouluhallituksen ylitarkastaja E. J. Tammiolle, joka aiemmin oli pitkään toiminut myös latinan kielen lehtorina Porissa. Tammion käännös julkaistiin vuonna 1928 ja esipuheessa kääntäjä valitteleekin työn hitautta. Vaikka kasvatusopilliset aikakausjulkaisut suhtautuivat arvosteluissaan teokseen erittäin kriittisesti, tuli "Suuresta opetusopista" merkittävä teos koulujen opettajakirjastoihin ja opiskelijoiden pedagogisiin opintoihin. Uusintapainos otettiin vuonna 1931. Kriittisistä episodeista huolimatta Comeniuksen arvostus Suomessa on ollut hyvin myönteinen. Aiempi pansofian, teologian ja luonnonfilosofian kritiikki ei myöskään myöhemmin herättänyt pedagogisia kannanottoja. Comenius on joskus nähty suorastaan yli-ihanteellisessa valossa ihmiskunnan hyväntekijänä. Kasvatusopin historioissa hän on saanut oikeutetun paikkansa yhtenä sen suurimmista henkilöistä. Julian Jaynes
Julian Jaynes (27. helmikuuta 1920 – 21. marraskuuta 1997) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tunnetaan parhaiten vuonna 1976 ilmestyneestä teoksestaan "The Origin of Consciousness in the Breakdown of the Bicameral Mind". Siinä hän väittää, että muinaisajan ihmisiltä puuttui tietoisuus käsitteen nykyisessä merkityksessä. Johan Magnus Salenius
Johan Magnus Salenius (27. tammikuuta 1846 Valkjärvi – 17. tammikuuta 1928) oli suomalainen lyseon lehtori ja historioitsija. Johan Jakob Chydenius
Johan Jakob Chydenius (17. elokuuta 1836 Helsinki – 4. marraskuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston professori 1871–1880. Hänen ensi tutkimuksensa käsittelivät toriumia, mutta oltuaan opintomatkalla Pariisissa hän siirtyi orgaaniseen kemiaan. Hän oli innokas opettaja ja oli kiinnostunut ajan uusista orgaanisen kemian teorioista. Johan Fredrik Aminoff
Johan Fredrik Aminoff (26. tammikuuta 1756 Bromarv – 30. maaliskuuta 1842 Bromarv) oli suomalainen kreivi, sotilas ja valtiomies, joka vaikutti kustavilaisen ajan Ruotsissa ja myöhemmin autonomisessa Suomessa. Johann Carolus
Johann Carolus (s. 1575 – k. 1634) oli strasbourgilaisen papin poika ja kirjansitoja, joka ansaitsi rahaa myymällä varakkaille käsin kirjoitettuja paperikopioita palkkaamansa kirjeenvaihtajaverkoston toimittamista uutisista. Kun Carolus havaitsi käsityön olevan liian hidasta, hän osti vuonna 1604 kirjapainon ja aloitti maailman ensimmäisenä painettuna sanomalehtenä pidetyn "Relation aller fürnemmen und gedenckwürdigen Historienin" ('Kokoelma arvokkaita ja muistettavia uutisia') julkaisun. Jan Fridegård
Jan Fridegård (oik. Johan Fridolf Johansson, käytti nuoruudessaan nimeä Fride Johansson; 14. kesäkuuta 1897 – 8. syyskuuta 1968) oli ruotsalainen kirjailija. Fridegårdia pidetään yhtenä merkittävimmistä ruotsalaisista työläiskirjailijoista. Hänen yhteiskuntakriittiset teoksensa pohjautuvat paljolti omaelämäkerralliseen aineistoon. Postuumit julkaisut Karl Johan Sadenius
Karl Johan Sadenius (15. maaliskuuta 1864 Sahalahti – 13. elokuuta 1919 Tampere) oli suomalainen Tampereen lyseon rehtori ja kirjallisuuden suomentaja. Klemens IX
Klemens IX, syntymänimeltään Giulio Rospigliosi, (28. tammikuuta 1600 – 9. joulukuuta 1669) oli paavina 20. kesäkuuta 1667 – 9. joulukuuta 1669. Hän opiskeli jesuiittojen koulussa ja väitteli filosofiasta Pisan yliopistossa, missä opetti teologiaa. Hän kirjoitti runoja ja näytelmiä sekä libreton teokseen, joka mahdollisesti oli maailman ensimmäinen koominen ooppera. Albinus
Decimus Clodius Albinus (25. marraskuuta 147 – 19. helmikuuta 197) oli Rooman keisari. Britannian ja Hispanian legioonat huusivat hänet Rooman keisariksi Pertinaxin murhan jälkeen. Häntä pidetään yleisesti vallananastajana. Johan Amos Comenius
Suomen kieli kiinnosti Comeniusta, koska hänelle lahjoitettiin vuonna 1646 kaksi kappaletta ensimmäisen suomenkielisen Raamatun (1642) painoksesta. Tältä ajalta ovat myös peräisin Comeniuksen havainnot suomen ja unkarin kielten yhtäläisyyksistä, jotka hän esittää teoksessaan "Methodus linguarum novissima". Pian arvovaltainen Leibnizin johtama perinne alkoi pitää häntä suomen ja unkarin kielisukulaisuuden keksijänä. Vaikka myöhemmin E. N. Setälä antoi kunnian tästä saksalaiselle Martin Vogelille, Comeniuksen asema suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen innoittajana on yleisesti tunnustettu. Jan Stamic
Jan Václav Antonín Stamic (saks. Johann Wenzel Anton Stamitz; kastettu 30. kesäkuuta 1717 Německý Brod, Böömi – 27. maaliskuuta 1757 Mannheim, Saksa) oli tšekkiläinen säveltäjä ja viulisti. Hän kuului niin sanottuun Mannheimin koulukuntaan. Stamic syntyi Německý Brodissa (nyk. Havlíčkův Brod) Tšekissä. Hän aloitti musiikin opiskelun isänsä johdolla, joka oli urkuri. Vuonna 1741 Stamic siirtyi Mannheimiin, jossa hänestä tuli hoviorkesterin ensiviulisti ja hieman myöhemmin myös konserttimestari. Vuodet 1754–1755 hän vietti Pariisissa. Hän kuoli 39-vuotiaana Mannheimissa vuonna 1757. Stamic sävelsi konserttoja (pääasiassa viululle ja huilulle), kamarimusiikkia, sinfonioita sekä messun. Erityisesti jälkimaailma arvostaa sinfonioita, joita Stamic sävelsi yli 50. Stamicin sävellyksiä ei nykyisin enää juuri esitetä, mutta häntä pidetään nykymuotoisen sinfonian tärkeimpänä luojana ja tällä alalla lähinnä Joseph Haydnin ja Wolfgang Amadeus Mozartin edelläkävijänä. Jeesus
Yleisimmin Jeesuksen on arvioitu syntyneen 7 eaa. – 2 eaa. välillä. Jeesuksen syntymän tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä, mutta hänen on arvioitu syntyneen syys–lokakuussa, eikä suinkaan joulukuussa. Matteuksen evankeliumi kertoo Jeesuksen syntyneen kuningas Herodeksen aikana, jonkin aikaa ennen hänen kuolemaansa. Historioitsija Josephuksen mukaan Herodes kuoli hieman ennen pääsiäistä vuonna 4 eaa. Uusin vertaisarvioitu tutkimus antaa viitteitä siitä, että Herodes olisikin kuollut vasta alkuvuodesta 1 eaa. Luukkaan evankeliumi puolestaan sanoo Quiriniuksen olleen Jeesuksen syntymän aikaan Syyrian käskynhaltijana. Raamatun kreikankielisissa alkuteksteissä Quiriniuksesta käytetään termiä ”heegemoneuoo”, joka voi tarkoittaa maaherran lisäksi myös jotain muuta johtavaa asemaa. Taulukossa 146, joka löytyy Jack Fineganin kirjasta “Handbook of Biblical Chronology” Quiriniuksen on merkitty olleen Syyrian maaherrana vuosina 3-2 eaa. Quiriniuksen hallintoajasta Syyriasta löytyy kyllä myös tästä poikkeavaa tietoa.
Jeesuksen syntymäpäivää on juhlittu ainakin 200-luvulta lähtien. Aluksi juhlapäivänä oli 6. tammikuuta. Jeesuksen syntymän ajoittamiselle jouluun on liitetty liittyy keisari Aurelianuksen vuonna 274 määräämään voittamattomalle auringolle omistettu Sol Invictus -juhlaan, joka oli 25. joulukuuta. Päivän juhlinta oli hyvin suosittua, ja se osui jo ennestään vanhan roomalaisen Saturnalia-juhlakauden loppuun. Vuonna 350 paavi Julius I kehotti kristittyjä juhlimaan Kristuksen syntymää samaan aikaan. Johannes II Komnenos
Vuonna 1118 keisari Aleksios oli vakavasti sairas ja kuolemaisillaan. Hänen vaimonsa Irene halusi tyttärensä Anna Komnenan miehestä Nikeforos Bryennioksesta uutta keisaria, mutta Johanneksen itsensä mukaan Aleksios valitsi kuitenkin poikansa perijäkseen ennen kuolemaansa elokuussa 1118. Bysanttilaisen historioitsijan Niketas Khoniateksen mukaan Johannes, yhdessä joidenkin sukulaistensa ja veljensä Isaakin kanssa, tunkeutui Manganan luostariin, missä hänen isänsä makasi kuolinvuoteellaan, ja otti tämän keisarillisen sinettisormuksen hänen sormestaan. Tämän jälkeen hän ratsasti aseistautuneiden kannattajiensa kanssa keisarilliseen palatsiin Konstantinopoliin, missä väkijoukko huusi hänet keisariksi. Irene yllätettiin täysin eikä hän onnistunut taivuttelemaan Johannesta luopumaan vallasta, tai Nikeforosta toimimaan häntä vastaan. Palatsin vartijat kieltäytyivät aluksi tunnustamasta Johannesta keisariksi ilman todisteita hänen isänsä toivomuksista, mutta väkijoukko pakotti heidät avaamaan palatsin ovet hänelle. Aleksios kuoli seuraavana yönä ja Johannes kieltäytyi osallistumasta hänen hautajaisiin Irenen pyynnöstä huolimatta, koska hänen valtansa oli vielä heikko. Muutamassa päivässä Johanneksen asema oli kuitenkin turvattu. Hän oli 30-vuotias noustessaan keisariksi. Commodus
Marcus Aurelius Commodus Antoninus (31. elokuuta 161 – 31. joulukuuta 192), alun perin Lucius Aelius Aurelius Commodus, oli Rooman keisari vuosina 180–192. Hän oli ensimmäinen Rooman keisari, joka oli syntynyt hallitsevan keisarin pojaksi. Jälkipolville Commoduksesta on annettu maine heikkotahtoisena ja omalaatuisesti käyttäytyneenä hallitsijana, jonka kuoleman jälkeen epävarmuus kasvoi koko Rooman valtakunnassa. Nimi "Commodus" on latinan kieltä ja merkitsee suomeksi kirjaimellisesti "mukavaa". Johan Junnelius
Johan Junnelius (1694 Tervola – 10. kesäkuuta 1755 Oulu) oli pohjoissuomalainen pappi, joka toimi kirkkoherrana sekä Koutokeinossa että Oulussa. Junnelius uudisti kristinuskon opetusta Ylä-Lapin alueella, joka oli Ruotsin vallan alaisuudessa. Johan Junnelius (1781–1859)
Johan (Erikinpoika) Junnelius (25. tammikuuta 1781 Ylitornio – 7. huhtikuuta 1859 Oulu) oli suomalainen laivanvarustaja , kauppias ja merikapteeni Johan Amos Comenius
1900-luvun loppu ja 2000-luvun alku ovat olleet Suomessa Comenius-harrastuksen ja tutkimuksen viriämisen aikaa. On oivallettu uudelleen Comeniuksen pedagogisten ajatusten merkitys ja ajankohtaisuus. Tulkintoja on laajentanut Comeniuksen pansofisen pääteoksen käsikirjoituksen löytyminen Saksan Hallesta 1930-luvun puolivälissä. Seitsenosaisen suurteoksen neljäntenä osana oleva "Pampaedia" (Universaali kasvatus), esittää ihmisen koko elämän kattavan oppimisen järjestelmän liittyneenä globaaliin tarkasteluun, jossa maailma nähdään koko ihmiskunnan kouluna valtavine, koko ihmiskunnan yhteiseen käyttöön tarkoitettuine voimavaroineen. Viittauksia Comeniukseen ja hänen ajatuksiinsa tapaa aina silloin tällöin kasvatustieteellisessä kirjallisuudessa, mikä myös osoittaa hänen ajattelunsa elinvoimaisuuden Suomessa. Johan Gustaf Holmberg
Johan Gustaf Holmberg (18. tammikuuta 1779 Oulu – 21. kesäkuuta 1854 Maksamaa) oli suomalainen senaattori ja Vaasan hovioikeuden hovioikeudenneuvos. Honorius II
Paavi Honorius II (k. 13. helmikuuta 1130) oli paavina 15. joulukuuta 1124 – 13. tai 14 helmikuuta 1130. Hänen oikea nimensä oli Lamberto Scannabecchi. Hän toimi paavi Calixtus II:n lähettiläänä Wormsin konkordaattia neuvoteltaessa. Johan Olof Åberg
Johan tai Jon Olof Åberg (2. heinäkuuta 1843 Åsin seurakunta, Kalmarin lääni – 20. toukokuuta 1898 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Käytyään lyhyen aikaa koulua hän julkaisi runsaasti Ruotsin historiaa koskevia romanttisia kertomuksia. Johann Christian Fabricius
Johann Christian Fabricius (7. tammikuuta 1745 – 3. maaliskuuta 1808) oli tanskalainen entomologi ja ekonomisti. Johan Leche
Lechen oppilas Johan Grysselius (1738–1788) puolusti väitöskirjaansa "De commoratione hybernali et peregrinationibus hirundinum" vuonna 1764, ja aiheena oli pääskyjen talvehtiminen vesistöjen pohjamudassa, joka oli siihen aikaan täysin hyväksytty tieteellinen tosiasia, ja muun muassa Carl von Linné uskoi siihen. Leche ja Grysselius esittivät tutkielmassa vakuuttavia todisteita pohjamudassa talvehtimista vastaan, mutta heidän päättelynsä ei juuri saanut ilmaa siipien alle, ja pseudotieteellinen mutatalvehtimisteoria kumottiin yleisesti vasta 1800-luvun loppupuolella. Ruotsalainen Karl Jakob Sundevall tosin sai kunnian teorian kumoamisesta jo hieman aiemmin, mutta hän lienee saanut Grysseliuksen väitöskirjan käsiinsä ja tutkinut itse kyseistä tapahtumaa eli sen oletusta. Krzysztof Komeda
Krzysztof Komeda (alk. Krzysztof Trzciński; 8. huhtikuuta 1931 Poznań – 23. huhtikuuta 1969 Varsova) oli puolalainen elokuvasäveltäjä ja jazzpianisti. Hän sävelsi musiikin Roman Polańskin elokuviin "Rosemaryn painajainen", "Veitsi vedessä" ja "Umpikuja". Komedan jazzyhtyeet olivat merkittävimpiä 1960-luvun eurooppalaisia jazzkokoonpanoja. Yhtyeissä soittivat muun muassa Zbigniew Namysłowski, Tomasz Stańko ja Michał Urbaniak. Komponiumi
Komponiumi (saks. "Komponium"; holl. "componium") on saksalaissyntyisen Diederich Nikolaus Winkelin (1777–1826) kehittelemä ja Amsterdamissa vuonna 1821 rakentama orkestrioni, jonka erityisominaisuus on kyky muunnella aleatorisesti sillä esitettäviä teoksia esittämisen aikana. Winkel rakensi soittimensa Johann Nepomuk Maelzelin kehittelemän panharmonikonin kilpailijaksi, mutta siitä ei tullut kaupallista menestystä. Ainoa tunnettu kappale komponiumista on esillä Brysselin soitinmuseossa ilman siihen alun perin kuulunutta urkukaappia; soittimessa on kahdeksan huuliäänikerran ja yhden kieliäänikerran lisäksi erikoistehosteina triangeli ja tamburiini. Johan Wegelius vanhempi
Johan Wegelius vanhempi (noin 1660 – 3. toukokuuta 1725 Tyrvää) oli suomalainen kirkkoherra joka oli ensimmäisiä pietismin kannattajia Suomessa. Commodus
Commodus syntyi 31. heinäkuuta 161 nimellä Lucius Aelius Aurelius Commodus silloisen Rooman keisarin Marcus Aureliuksen pojaksi Lanuviumin kaupungissa, Rooman valtakunnassa. Hänellä oli myös vuonna 165 kuollut vanhempi kaksoisveli Titus Aurelius Fulvus Antoninus sekä vuonna 162 syntynyt pikkuveli Marcus Annius Verus, joka menehtyi vuonna 169. Koska Commoduksen molemmat veljet kuolivat jo ollessaan lapsia, Commodus oli Marcus Aureliuksen ainoa perijä, vaikka monet eivät pitäneet häntä tarpeeksi kyvykkäänä ja kunnianhimoisena tullakseen keisariksi. Hän ei ikinä välittänyt koulunkäynnistä, vaan oli paljon kiinnostuneempi erilaisista urheilulajeista. Kristoffer Kolumbus
Kristoffer Kolumbus (, , 1451 Genova, Genovan tasavalta – 20. toukokuuta 1506 Valladolid, Kastilian kruunu) oli genovalainen tutkimusmatkailija. Kolumbus ylitti Atlantin vuonna 1492 ja saapui Amerikan itäpuolisille saarille ensimmäisenä eurooppalaisena. Hän purjehti Aragonian ja Kastilian (nykyinen Espanja) kuningasparin suojelemana. Johan Amos Comenius
Suoritettuaan yliopisto-opintonsa 1614 Comenius palasi kotiseudulleen opettaen ensin veljesyhteisön koulussa Preraussa ja toimien myöhemmin myös seurakunnan paimenena ja koulun johtajana Fulnekissa. 1600-luvun eurooppalaisen yhteiskunnan kriisi alkoi kuitenkin pian koskettaa Comeniuksen toimintaa, kun poliittiset ja uskonnolliset jännitteet kasautuivat ristiriidoiksi johtaen lopulta avoimeen vihamielisyyteen protestanttien ja katolisten välillä. Comenius joutui jättämään kotinsa, vaimonsa ja lapsensa ja piileskeli metsissä, sillä pappeja kohtaan viha oli suurimmillaan. Kärsimyksen, kuoleman ja vihan keskellä myös Comeniuksen vaimo ja lapset menehtyivät ruttoon. Comenius kamppaili sisäisissä ristiriidoissa paeten yhä syvemmälle metsiin. Näiden vuosien kahdessa teoksessa "Surujen mies" (1623) ja "Maailman labyrintti" (1623) kuvastuu henkilökohtainen ja yhteiskunnallinen syvä kriisi. Joan Gamper
Joan Gamper (alk. Hans-Max Gamper, 22. marraskuuta 1877 Winterthur, Sveitsi – 30. heinäkuuta 1930) oli sveitsiläinen jalkapalloilija ja seurajalkapalloilun kehittäjä. Hänet tunnetaan parhaiten FC Barcelonan perustajana, pelaajana ja moninkertaisena seurapresidenttinä. Johan Fredrik Eek
Johan Fredrik Eek (15. heinäkuuta 1758 Rauma – 3. tammikuuta 1820 Tukholma) oli ruotsalainen eversti ja sotakirjailija. Eek aikoi ryhtyä virkamieheksi ja opiskeli Turussa. Hän kuitenkin päätyi Henkirakuunarykmenttiin korpraaliksi. Sittemmin hän sai siirron Porin rykmenttiin, jonka kapteenina hän otti osaa an kuuluneisiin Porrassalmen ja Haminan taisteluihin. Eek allekirjoitti myös kuningas Kustaa III:tta vastaan tarkoitetun Anjalan liittokirjan. Eek ylennettiin sotaa seuranneena rauhanaikana majuriksi. Hän johti porilaisjoukkojaan pitkän ajanjakson. Vuonna 1807 hän joutui lähtemään puolustamaan Pommerissa sijaitsevaa Stralsundia, joka tuohon aikaan kuului Ruotsille. Juvenalis
Decimus Iunius Iuvenalis (n.60 Aquinum nyk. Aquino – n.135) oli roomalainen satiirikko ja runoilija. Juvenaliksen elämästä ei tiedetä paljoakaan. Juvenalikselta tunnetaan parhaiten lentävä lause "panem et circenses" eli "leipää ja sirkushuveja". Häneltä on säilynyt vain 16 heksametrillä kirjoitettua satiiria. Satiirit ovat harvinainen ja mielenkiintoinen kuvaus keisariajan elämästä. Yhdessä Martialiksen ja Persiuksen kanssa hänen katsotaan kuuluvan Rooman kirjallisuuden hopea-ajan satiirikoihin. Johannes II Komnenos
Johannes Komnenos syntyi Konstantinopolissa 13. syyskuuta 1087. Hänen äitinsä oli mahtavan Dukas-suvun jäsen, Irene Dukaina ja hänen isänsä oli keisari Aleksios Komnenos, joka oli vuonna 1081 kaapannut keisariuden itselleen. Aleksios oli ensin nimittänyt entisen keisarin Mikael VII:n Dukaksen pojan Konstantinoksen perijäkseen, mutta Johanneksen synnyttyä hän menetti asemansa. Vuonna 1092 Aleksios teki Johanneksesta perijänsä ja kanssahallitsijansa. Johannes II Komnenos
Kronikoitsijat ovat pitäneet Johannesta Komnenos-dynastian parhaimpana keisarina. Hänet kuvataan hurskaana, anteliaana ja etevänä kenraalina. Johanneksesta käytettiin yleisesti lisänimeä "kaunis". Tämä ei suinkaan viitannut mihinkään fyysiseen kauneuteen, päinvastoin Johannes kuvataan keskiaikaisissa lähteissä jopa erityisen rumaksi. Kauniilla viitattiin hänen hurskauteensa, jota pidettiin jopa tavallisesti niin uskonnollisessa Bysantissa harvinaisena. Niketas Khoaniteen mukaan hän eli askeetin elämää ja halveksi Konstantinopolin ylimystön yleellisiä elämäntapoja. Koska hän ei nimittänyt sukulaisiaan korkeisiin virkoihin Johannesta ei myös syytetty isänsä tavoin nepotismista. Jorma Kalenius
Jorma Valdemar Kalenius (10. marraskuuta 1941 – 5. heinäkuuta 1996) oli suomalainen kitaristi, basisti ja laulaja. Hän aloitti uransa 1950-luvun lopulla Elvis Presleyn innoittamana ja perusti kavereidensa kanssa rockyhtyeen "Jorma Kalenius & His Rock Devils", joka levytti 23. toukokuuta 1960 EP:n "ROCK". Yhtyeensä hajottua vuoden 1961 paikkeilla Kalenius vaihtoi kitaran bassoon ja ehti vierailla yhtyeissä kuten: Esquires (1962–1966), Johnny Liebkindin Frankies (1966–1969), Pepe & Paradise (1969) ja Lemon (1972–1974), jonka jälkeen Kalenius lopetti soittamisen kokonaan. Wilhelm Johannsen
Wilhelm Ludvig Johannsen (3. helmikuuta 1857 Kööpenhamina, Tanska – 11. marraskuuta 1927 Kööpenhamina) oli tanskalainen kasvi- ja perinnöllisyystieteilijä. Johannsen tunnetaan käsitteiden geeni, genotyyppi ja fenotyyppi luojana. Hän on ollut merkittävä varhainen genetiikan tieteenalan uranuurtaja, joka loi menetelmiä ja käsitteitä 1900-luvun vaihteen perinnöllisyyttä tutkineeseen tiedeyhteisöön. Johannsenin esittelemä organismin genotyypin (perinnölliset ominaisuudet) ja fenotyypin (havaittavat ominaisuudet) ero on edelleen merkittävä biologian tutkimuksen perusta. Johannsen kritisoi vitalismiin ja teleologiaan perustuvia biologisia selityksiä ja korosti realistista ja materialistista lähestymistapaa, joka ei kuitenkaan pyrkinyt ymmärtämään biologisia ilmiöitä pelkästään fysiikan ja kemian lakien kautta. Bratislavan Comenius-yliopisto
Bratislavan Comenius-yliopisto (slovakiksi Univerzita Komenského v Bratislave) on pian Tšekkoslovakian syntymisen jälkeen vuonna 1919 perustettu nykyisen Slovakian vanhin yliopisto. Se jatkaa "Academia Istropolitana"n perinteitä vuodelta 1465. Yliopisto on nimetty monien tieteiden uranuurtajan, tšekkiläisen Johan Amos Comeniuksen (1592-1670) mukaan. John Cade
John Frederick Joseph Cade (8. tammikuuta 1912 – 16. marraskuuta 1980) oli australialainen psykiatri, jonka suurin saavutus oli litiumin innovointi. Cade aloitti tutkimuksensa ruiskuttamalla maanisten potilaiden virtsaa kaniineihin. Tohtori Cade keksi ruiskuttaa kaniineihin yksinomaan litiumia, mikä teki ne uneliaiksi sekä passiivisiksi. Johan Fredrik Lundenius
Johan Fredrik Lundenius (26. helmikuuta 1849 Uusikaupunki – 1. heinäkuuta 1911 Kakskerta) oli suomalainen hovioikeuden asessori ja senaattori. Johan Kristian Svanljung
Johan Kristian Svanljung (25. elokuuta 1829 Raahe – 12. joulukuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen juristi ja kirjailija, joka käytti nimimerkkejä "Gammal", "J.Kr.S.", "Jussi Kanervainen", "Kr.", "Teräs", "Er.. Teräs" ja "Erik Teräs". Johan Amos Comenius
Comeniuksen päätyö oli kuitenkin ihmiskunnan uudistukseen tähtäävä seitsenosainen suurteos, "De rerum humanarum emendatione consultatio catholica", jonka hän oli aloittanut jo Ruotsin kaudellaan 1640-luvulla. Vuonna 1666 hän saattoi painattaa teoksesta sen kaksi ensimmäistä osaa, "Panegersia" (Universaali herätys) ja "Panaugia" (Universaali valaistus), mutta muut osat vaativat vielä työstämistä ja toisaalta Comeniuksella oli se kiliastinen vakaumus, että hänen teoksensa olisivat tärkeitä koko maailmaa koskevassa yleisreformissa. Hän tahtoi sen valaisevan ihmiskuntaa yllätyksenä, kuin salama. Vuosien kuluessa Comeniuksesta tuli kärsimätön. Hän uskoi Jeesuksen palaavan tietyn vuosimäärän kuluttua joko tämän syntymästä tai kuolemasta. Näistä kummastakin tämä aika tuli kuluneeksi hänen aikanaan, mutta elämänsä loppuun asti Comenius odotti kuumeisesti Kristuksen hyvin pikaista paluuta, jota ei kuitenkaan tullut. Comenius alkoi viimeisinä vuosinaan työstää "Clamores Eliae" -nimistä teosta, jossa hän profeetalliseen tapaan 'Elian hengessä' julistaa suuren sapatin koittamisesta, sekä yleisen sopimuksen ja sovinnon saavuttamisesta koko ihmiskunnan hyväksi. Teos jäi keskeneräiseksi ja käsikirjoitus löydettiin vasta omana aikanamme. Ennius
Quintus Ennius (239 – n. 168 eaa.) oli roomalainen runoilija, näytelmäkirjailija ja satiirikko. Hänen sanotaan olleen aikansa vaikutusvaltaisin latinankielinen runoilija ja roomalaisen kirjallisuuden aloittaja. Hänen pääteoksensa oli eeppinen runoelma "Annales", joista on jälkimaailmalle säilynyt vain 600 säettä. Jens Albinus
Jens Albinus (s. 3. tammikuuta 1965 Bogense) on tanskalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Hallgrim Ørn Hallgrimssonin roolissa televisiosarjassa "". Vuonna 2003 Albinus sai vuoden miespääosan Robert- ja parhaan miespääosan Bodil-palkinnon roolistaan elokuvassa "Totuuden jäljillä" ("At kende sandheden", 2002). Vuonna 2007 hän oli jälleen ehdolla Robert-palkinnon saajaksi. Ehdokkuus tuli vuoden miespääosasta elokuvassa "Koko homman pomo" (2006). Lars von Trierin elokuvista Albinus on esiintynyt myös "Idiooteissa" (1998), "Dancer in the Darkissa" (2000) ja "Nymphomaniacissa" (2013). Johan Amos Comenius
Comeniuksen toiminta Ruotsin koulun hyväksi 1640-luvulla oli merkittävä aika Suomelle, koska vuonna 1664 Johannes Gezelius valittiin Turun hiippakunnan piispaksi. Gezelius oli käytännön pedagogi ja uudistaja, joka tehokkaasti sovelsi ja toteutti Comeniuksen pedagogisia aatteita hiippakunnassaan. Tässä hänta auttoi oma kirjapaino ja mittava kirjallisuuden kustannustoiminta, johon hän käytti myös suuren osan omista varoistaan. Kirjallisuuden painattamisessa ja levittämisessä piispa puuhaili elämänsä loppuun asti ja hänen kirjoittamiaan kirjoja luettiin vielä 1800-luvullakin ("Yxi paras Lasten Tawara" ja "Grammatica graeca"). Suomen kansanopetuksen isän kunnianimen Gezeliukselle antoivat jälkipolvet ja he muistavat hänet erityisesti paitsi kirjallisuudestaan, myös sisälukutaidon opetuksen aloittamisesta Suomessa, sekä edistyksellisen kansanopetuksen kehittämisestä. Gezelius muokkasi lähteitään omiin tarpeisiinsa. Yhteydet Comeniuksen didaktiikkaan, varsinkin "Opera didactica omniaan" ovat selvät teosten esipuheissa, sekä hänen hiippakuntaa varten laatimissaan säädöksissä. Comeniuslaisuus ilmenee selvästi hiippakunnan koulujärjestyksessä "Methodus informandi" (Opetuksen menetelmä, 1683), jossa Gezelius hahmottelee kiinteisiin kouluihin perustuvan kansanopetuksen, jonka opetusohjelma oli aikaan nähden yllättävän laaja sisältäen lukutaidon oppimisen lisäksi myös kirjoitusta ja aritmetiikkaa. Triviaalikoulujen ja kaupunkipedagogioiden keskeiseksi teokseksi Gezelius otti kuvitetun "Orbis sensualium pictus" oppikirjan, jonka rakenne oli laadittu pansofisten periaatteiden mukaan esittämään maailman kokonaisuutta. Yliopisto-oppikirjansa "Encyclopaedia synoptica" (1672), joka oli filosofisten tieteenalojen yleiskatsaus, pedagogisen idean Gezelius tulkitsee hyödyntämällä Comeniuksen "Didactca magna" -teoksessa käyttämiä kielikuvia. Johan Cajanus
Johan Andreae (Juhana) Cajanus vanhempi (19. joulukuuta 1626 Paltamo – 13. toukokuuta 1703 Paltamo) oli Paltamon kirkkoherra ja suomalaisen kansanperinteen tallentaja. Cajanus oli ankaran kirkkokurin ylläpitäjä ja häntä kutsuttiin sen vuoksi Kainuun kansan keskuudessa "Lylyhampaaksi". Cajanus käytti ensimmäisenä "Kainuu" nimeä nykyisestä Kainuun maakunnasta vuonna 1663 kirjoittamassaan Paltamon pitäjänkertomuksessa. Johan Fredrik Wallenius
Johan Fredrik Wallenius (14. elokuuta 1765 Turku − 12. tammikuuta 1836 Turku) oli suomalainen lääkäri, kanslianeuvos ja kaunopuheisuuden professori. Jakob Emanuel Lange
Jakob Emanuel Lange (1864-1941) oli tanskalainen sienitieteilijä, joka tutki helttasienten systematiikkaa. Hänen tunnetuin työnsä on viisiosainen "Flora Agaricina Danica", joka esittelee Tanskan helttasienet. Se ilmestyi vuoisna 1914-1936. John Ausonius
John Wolfgang Alexander Ausonius (s. 12. heinäkuuta 1953 Lidingö) on ruotsalainen maahanmuuttajia jahdannut murhaaja. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen murhasta, kymmenestä murhayrityksestä ja pankkiryöstöistä. Ruotsin mediassa hänet tunnettiin yleisesti nimellä "Lasermannen" eli lasermies, koska hänen aseissaan oli lasertähtäin. Johannes II
Johannes II, syntymänimeltään Mercurius, oli paavina 2. tammikuuta 533 – 8. toukokuuta 535. Hän oli ensimmäinen, joka paaviksi vihkimisensä yhteydessä otti uuden nimen, sillä hänen syntymänimensä kunnioitti pakanallista jumalaa, Mercuriusta. Johannes Kepler
Johannes Kepler (27. joulukuuta 1571 Weil der Stadt – 15. marraskuuta 1630 Regensburg) oli saksalainen tähtitieteilijä, joka laati planeettojen liikkeitä koskevia teorioita. Häntä kutsutaan myös joskus "ensimmäiseksi teoreettiseksi astrofyysikoksi", vaikkakin Carl Sagan luonnehti häntä myös viimeiseksi tieteelliseksi astrologiksi. Johan Kankkonen
Johan Werner Kankkonen (11. heinäkuuta 1886 Kokkola – 3. helmikuuta 1955 Ylivieska) oli suomalainen kilpapyöräilijä. Joachim Jungius
Joachim Jungius (s. 22. lokakuuta 1587 Lyypekki, k. 23. syyskuuta 1657 Hampuri) oli saksalainen matemaatikko, fyysikko ja filosofi. Jungius oli 1600-luvun merkittävimpiä tieteen ja Baconilaisen (vaikkakin puolusti matemaattista metodia luonnontieteissä) empirismin puolestapuhujia. Johan Amos Comenius
Vuonna 1668 painettiin Comeniuksen Englannissa kirjoittama "Via lucis" (Valon tie), jossa pansofinen uudistusohjelma on esitetty tiivistettynä ja jonka hän omisti Lontoon vuonna 1660 perustetulle Royal Societylle. Samana vuonna ilmestyi myös uskonnollinen teos, "Unum necessarium" (Ainoa välttämätön), jota on pidetty Comeniuksen testamenttina jälkimaailmalle. Kirjallisia töitä Comenius jatkoi loppuun asti keräten aineistoa ja pyrkien saamaan pansofisen pääteoksensa valmiiksi. Voimat kuitenkin vähenivät ja lopulta hänen täytyi antaa teoksen painoon saattaminen avustajalleen Kristian Nigrinille ja pojalleen Danielille. Ajatus työn keskeneräisyydestä teki viimeisten viikkojen kärsimykset raskaaksi. Marraskuun 15:ntenä 1670 Comenius kuoli Amsterdamissa ja haudattiin walloonikirkon alle Naardenissa. Kuvitus
Johan Amos Comenius julkaisi oppikirjan "Orbis Pictus", tai "Orbis Sensualium Pictus" (Kuvissa näkyvä maailma) vuonna 1658. Sitä pidetään ensimmäisenä lapsille suunnattuna kuvakirjana. Comeniuksen merkittävä uudistus oli kuvien tehokas hyödyntäminen opetuksessa, joka johti tämän ensimmäisen systemaattisesti kuvitetun oppikirjan syntymiseen. Jacob Hübner
Jacob Hübner (20. kesäkuuta 1761 – 13. syyskuuta 1826) oli saksalainen hyönteistieteilijä. Hänen pääteoksensa "Sammlung Europäischer Schmetterlinge" oli alan perusteos, jossa on kuvattu 2627 eurooppalaista perhoslajia. Teoksessa on perhoset ja niiden toukat on esitelty yksityiskohtaisin värikuvin, jotka Hübner maalasi elävästä mallista korostaen niitä piirteitä, jotka ovat tärkeitä lajien tunnistamisen kannalta. Johan Adam Cronstedt
Kreivi Johan Adam Cronstedt (12. joulukuuta 1749 Tukholma, Ruotsi – 21. helmikuuta 1836 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kenraaliluutnantti ja Itä-Götanmaan läänin maaherra, joka tunnetaan parhaiten palveluksestansa Suomen sodassa 1808–1809. Hän komensi sodassa Savon prikaatia everstinä, kunnostautuen Revonlahdella, Lapualla ja Alavudella, jossa haavoittui. Johan Viktor Johnsson
Johan Viktor (Janne) Johnsson (14. kesäkuuta 1832 Lapinlahti – 18. syyskuuta 1884 Juva) oli suomalainen piispaksi valittu valtiopäivämies. Johnsson toimi elämänsä aikana muun muassa kirkkoherrana, rehtorina ja useaan otteeseen pappissäädyn edustajana valtiopäivillä. Hänet nimitettiin Porvoon hiippakunnan piispaksi vuonna 1884, mutta hän kuoli ennen virkaanastumistaan. Jussi Homan
Johan "Jussi" Homan (17. toukokuuta 1891 Kotka, Suomen suuriruhtinaskunta – 22. kesäkuuta 1977 Kotka, Suomi) oli suomalainen harmonikansoittaja ja harmonikkapedagogi. Häntä pidetään eräänä ensimmäisistä 1900-luvun alun suomalaisen harmonikkamusiikin pioneereista, joka oli luomassa pohjaa harmonikan soiton ja harmonikkamusiikin kehittämiselle Suomessa. Otto Kumenius
Otto Vilhelm Kumenius (22. joulukuuta 1912 Turku – 9. lokakuuta 1996 Alaró, Mallorca, Espanja) oli suomalainen päämajan vastavakoilun parissa sotavuosina 1940–1944 työskennellyt tiedustelumies. Jakob Simelius
Jakob Simelius (16. elokuuta 1785 Kalajoki – 21. maaliskuuta 1826 Helsinki) oli suomalainen kielenkääntäjä, kirjapainonomistaja, sanomalehtimies, lakitieteen kandidaatti. Hän perusti 1819 Helsinkiin kirjapainon, joka toimi nimellä Simeliuksen kirjapaino, kunnes se 1970—1980 -luvun aikoihin siirtyi Multiprintin omistukseen. Leander Starr Jameson
Leander Starr Jameson (lempinimi "Doctor Jim"; 9. helmikuuta 1853 Edinburgh, Iso-Britannia – 26. marraskuuta 1917 Lontoo, Iso-Britannia) oli nykyisessä Etelä-Afrikassa vaikuttanut brittiläinen poliitikko, sotilas ja hallintomies, joka toimi Kapmaan pääministerinä vuosina 1904–1908. Cecil Rhodesin yhteistyökumppanina tunnettu Jameson johti eräitä yksityisiä sotaretkiä Kapmaan naapurivaltioihin, tunnetuimpana Transvaaliin 1895 suunnattu surullisenkuuluisa Jamesonin hyökkäys. John Ericsson
John Ericsson (31. heinäkuuta 1803 – 8. maaliskuuta 1889) oli ruotsalainen keksijä ja teollisuusmies. Vaikka Ericsson syntyikin Ruotsissa, hän teki uransa tärkeimmät keksinnöt Yhdysvalloissa. Johan Amos Comenius
Kun kansakoulua alettiin kehittää Suomessa 1800-luvun puolivälin jälkeen, ei Comeniuksella ollut siinä enää sitä asemaa, joka hänellä oli ollut edellisessä suuressa koulu-uudistuksessa 1600-luvulla. Uno Cygnaeuksen suunnitelmassa Suomen kansakoulun järjestämiseksi hänen auktoriteettejaan olivat Johann Heinrich Pestalozzi, Friedrich Fröbel ja Adolph Diesterweg. Comeniuksen vaikutus oli pikemminkin epäsuora, mutta myös Comeniuksen aatteiden kannattajia esiintyi. Kansakouluasetuksen antamisen vuonna 1866 julkaisi Matias Putkonen suomennoksen Comeniuksen varhaiskasvatusta käsittelevästä teoksesta "Informatorium der Mutterschul" nimellä "Neuvokirja kristillisestä lastenkasvatuksesta Suomen lasten vanhemmille". Putkonen oli ottanut käännöksessään huomioon Suomen olosuhteet ja teos oli tärkeä myös siksi, että siinä neuvottiin vanhempia valmistamaan lapsiaan kansakoulua varten. Johan Jakob Nervander
Johan Jakob Nervander (23. helmikuuta 1805 Uusikaupunki – 15. maaliskuuta 1848 Helsinki) oli suomalainen runoilija, fyysikko ja meteorologi. Nervander oli suomalaisen meteorologisen mittaus- ja havaintotoiminnan alkuunpanija. Hänen vuonna 1844 aloittamistaan magneettisista mittauksista käynnistynyt niin sanottu Helsingin havaintosarja on maailmanlaajuisestikin harvinainen ja nykyisessä tiedeyhteisössä arvostettu. Hän kehitti myös galvanometriä. Pellonpuiston peruskoulu
Comenius on EU:n rahoittama hanke, joka on suunnattu nuorille poistamaan ennakkoluuloja. Se opettaa nuorille myös kansainvälisyyttä. Hanke käynnistyi Pellonpuiston koulussa syksyllä 2010 ja ryhmässä työskenteli 20 oppilasta. Pellonpuiston koulun yhteistyömaat ovat Niegowa (Puola), Budapest (Unkari), Ceuta (Espanja), Trnava (Slovakia) ja Aydin (Turkki). Jaan Kross
Jaan Kross (19. helmikuuta 1920 – 27. joulukuuta 2007) oli virolainen kirjailija ja runoilija. Kross tunnetaan erityisesti Viron historiaa käsittelevistä historiallisista romaaneistaan, joihin kuuluvat muun muassa Uppiniskaisuuden kronikka ja Keisarin hullu. Häntä pidetään yhtenä Viron kansainvälisesti tunnetuimpana kirjailijana. Kaarle XIV Juhana
Kaarle XIV Juhana (Ruotsissa: "Karl XIV Johan", Norjassa: "Karl III Johan"; 26. tammikuuta 1763 – 8. maaliskuuta 1844) oli Ruotsin ja Norjan kuningas vuosina 1818–1844 (Norjan kuninkaana hallitsijanimellä Kaarle III Juhana). Hän oli Napoleonin marsalkka ja alkuperäiseltä nimeltään Jean-Baptiste Jules Bernadotte. Vuonna 1810 ruotsalainen paroni Karl Otto Mörner tarjosi Bernadottelle Ruotsin kruunua. Bernadotte tiedusteli Napoleonin mielipidettä ja suostui. Hänet valittiin kruununperijäksi 21. elokuuta 1810 ja kruunattiin 1818. Johan Paulinus
Paulinus tunnettiin lahjakkaana runoilijana. Hänen tunnetuin teoksensa on 372-säkeinen kreikankielinen ylistyspuhe Suomen maalle ja kansalle "Magnus Principatus Finlandia, epico carmine depicta" (Oraatio Suomen Suurruhtinaskunnan ylistykseksi). Johan Ludvig Runeberg käytti tätä puhetta runonsa "Vårt land" pohjana. Jakob Karl Emil Chydenius
Jakob Karl Emil Chydenius (14. maaliskuuta 1833 Pietarsaari – 4. maaliskuuta 1864 Tukholma) oli suomalainen fyysikko, joka muistetaan osallistumisestaan vuonna 1861 Huippuvuorille suuntautuneeseen ruotsalaiseen tutkimusretkeen. John Snow
John Snow (15. maaliskuuta 1813 York – 16. kesäkuuta 1858 Lontoo) oli brittiläinen lääkäri, jota pidetään yhtenä epidemiologian perustajista. Hän osoitti vuonna 1854 tilastollisella tutkimuksella, että kulkutauti kolera levisi saastuneen juomaveden välityksellä. Snow oli myös merkittävä anestesiologian edelläkävijä. J. V. Snellman
Johan (Juhana) Vilhelm Snellman (12. toukokuuta 1806 Tukholma, Ruotsi – 4. heinäkuuta 1881 Kirkkonummi, Suomen suuriruhtinaskunta) oli suomalainen filosofi, kirjailija, sanomalehtimies ja valtiomies, yksi vaikutusvaltaisimmista fennomaaneista 1800-luvun Suomessa. Hän vaikutti merkittävästi suomen kielen asemaan ja Suomen markan käyttöönottoon. Häntä pidetään Suomen kansallisfilosofina ja yhtenä tärkeimmistä kansallisista herättäjistä. Georg Forster
Johann Georg Adam Forster (27. marraskuuta 1754 Nassenhuben lähellä Danzigia (nykyinen Gdańsk) - 10. tammikuuta 1794 Pariisi) oli saksalainen luonnontieteilijä, matkakirjailija ja vallankumouksellinen. Forster syntyi Puolassa lähellä Danzigia skotlantilaisen pastorin perheeseen, ja vuonna 1766 perhe muutti Englantiin, missä nuori Georg alkoi ansaita kääntämällä tiedekirjoja englanniksi. Forster pääsi jo nuorena isänsä seurassa useille tutkimusmatkoille, joista eksoottisin oli James Cookin toinen matka Tyynellemerelle. Forsterin matkakertomus, "Matkustus maailman ympäri" vaikutti suuresti eurooppalaisten käsitykseen Polynesian kansoista. Hän julkaisi teoksen ensin englanniksi ja käänsi sen sitten itse saksaksi. Tämän matkakuvauksen seurauksena Forster kutsuttiin Royal Societyn jäseneksi jo 23-vuotiaana. John Maynard Keynes
John Maynard Keynes ([], 5. kesäkuuta 1883, Cambridge, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 21. huhtikuuta 1946, Tilton, East Sussex) oli englantilainen talousoppinut, jonka radikaaleilla ideoilla oli merkittäviä vaikutuksia moderniin talous- ja poliittiseen ajatteluun. Häntä pidetään yleisesti hyvinvointivaltion yhtenä teoreettisena isänä, joskin hänen aikanaan ajatukset valtion osallistumisesta talouselämään koskettivat etupäässä korkotason sääntelyä ja valtion infrastruktuuri-investointeja, eivätkä esimerkiksi veroja, tulonsiirtoja ja korkeaa sosiaaliturvaa, jotka usein nykyisin yhdistetään hyvinvointivaltion käsitteeseen. Johan Albrecht Ehrenström
Johan Albrecht Ehrenström (myös "Johan Albrekt" tai "Albert"; 28. elokuuta 1762 Helsinki – 15. huhtikuuta 1847 Helsinki) oli suomalainen valtioneuvos ja senaattori, joka muistetaan parhaiten toiminnastaan Helsingin jälleenrakennuskomitean puheenjohtajana vuosina 1812–1825. Tuolloin hän yhdessä arkkitehti Carl Ludvig Engelin kanssa suunnitteli pääkaupungiksi kohotetulle Helsingille uuden ilmeen ja laati kaupungin ruutukaavaan perustuvan asemakaavan, joka keskustan alueella on pääosin edelleen käytössä. Ehrenström oli jo aiemmin ehtinyt luoda uran Ruotsissa kustavilaisena poliitikkona ja oli myös Suomen senaatin jäsenenä 1820–1825. Johan Kemp
Johan Valdemar Kemp (synt. Kemppainen, 1. heinäkuuta 1881 Helsinki – 20. lokakuuta 1941 Lahti) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Helsingfors Gymnastikklubbia. Johan Wilhelm Runeberg
Johan Wilhelm (J. W.) Runeberg (8. helmikuuta 1843 Porvoo – 3. tammikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen lääketieteen professori, valtioneuvos ja RKP:n kansanedustaja ensimmäisessä eduskunnassa. Johan Henrik Zilliacus
Johan "Henrik" Zilliacus (23. tammikuuta 1908 Helsinki – 9. tammikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen antiikintutkija (filologi). Papyrologiseen aineistoon ja piirtokirjoituksiin erikoistunut Zilliacus oli Helsingin yliopiston Kreikan kirjallisuuden professori 1944–1974 ja toimi Suomen Rooman-instituutin johtajana vuosina 1956–1959. Johan Amos Comenius
Comenius palasi Puolan Lesznoon (1648) ja hänet valittiin veljesyhteisön piispaksi. Matkasta muodostui traaginen, sillä Comeniuksen toinen vaimo makasi kuolemansairaana hevosten vetämissä kärryissä kaksi pientä lastaan vierellään. Hän kuoli pian perilletulon jälkeen. Myös Oxenstierna unohti ruotsalaiset tšekkien uskontovapauskysymyksessä ja lohduttoman tilanteen murtamana Comenius kirjoitti uskonnollisen teoksen, eräänlaisen uskontunnustuksen, jolle antoi nimen "Kuolevan äidin testamentti tšekkiläiselle veljeskunnalle", joka tunnetaan myös lyhyesti tšekkiläisestä nimestään, Ksaft, testamentti. Lopussa Comenius ilmaisee vakaumuksensa, että tšekin kansan kohtalo vielä kääntyy. Comeniuksen toivon sanoista tuli tšekkiläisen kansan uskon rukous ja tunnus sukupolvelta toiselle.
Vaikka Westfalenin rauha vuonna 1648 tuli veljesyhteisön kannalta raskaaksi, päätettiin toimintaa jatkaa. Comenius kutsuttiin Unkariin Sarospatakiin kouluoloja järjestämään. Hän noudatti ruhtinas Racoczin kutsua ja saapui kahden avustajansa kanssa Unkariin myöhäissyksyllä 1650. Tavoitteena oli koulutyön uudistaminen Comeniuksen laatimien linjojen mukaisesti, mitä kuvaa hänen Unkarin kaudellaan laatimansa teos "Schola pansophica" (Pansofinen koulu). Vaikka uudistus kohtasikin monenlaisia vaikeuksia, muodostui Unkarin kaudesta monella tavalla merkittävä. Eräs tällainen merkittävä uudistus oli kuvien tehokas hyödyntäminen opetuksessa, joka johti ensimmäisen systemaattisesti kuvitetun oppikirjan, "Orbis sensualium pictus" (Kuvitettu näkyväinen maailma) idean syntymiseen. Teos painettiin 1658 Nürnbergissä. Lisäksi Comenius yhdisti draaman koulutyöhön, minkä tuli vaikuttaa siihen, että koulu muuttuisi raskaasta raadannasta leikinomaiseksi. Tätä kuvaa myös teos "Schola ludus" (Koulu leikkinä).
Kesäkuussa 1654 Comenius lähti Sarospatakista suuren oppilasjoukon saattaessa häntä kauas kaupungin ulkopuolelle. Puolan Lesznossa odottivat uudet haasteet poliittisten jännitteiden kasvaessa taas Ruotsin ja Puolan välille. Pian Lesznon kaupungissa väkivalta ja epäjärjestys lisääntyivät. Eri puolilla syttyi tulipaloja Comenius perheineen ollessa hengenhädässä. Comenius kaivoi kuopan talonsa lattian alle ja kätki sinne arvokkaimmat käsikirjoituksensa paeten perheineen kaupungista. Vain muutama hiiltynyt käsikirjoitus vältti tuhon. Lopullisesti tuhoutuneita olivat pansofian periaatteet sisältävä käsikirjoitus, samoin suuri tšekinkielen sanakirja, johon Comenius oli koonnut aineistoa yli 30 vuotta. Cornelius Johnson
Cornelius Johnson (21. elokuuta 1913 Los Angeles – 15. helmikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Jo neljä vuotta aiemmin Los Angelesin olympialaisissa hän sijoittui 18-vuotiaana neljänneksi. Kilpailu päättyi tasatulokseen ja tuolloin voimassa olleiden tulosten mukaan Johnson jäi neljänneksi. Nykyisin voimassa olevien sääntöjen mukaan hän olisi voittanut hopeaa. Jules Romains
Jules Romains oik. "Louis Henri Jean Farigoule" (26. elokuuta 1885 Saint-Julien-Chapteuil, Haute-Loire Ranska – 14. elokuuta 1972) oli ranskalainen runoilija ja kirjailija ja unanimismi-nimisen kirjallisen suuntauksen perustaja. Hänen teoksiaan ovat näytelmä "Knock ou le Triomphe de la médecine" ja teossarja "Les Hommes de bonne volonté". Mathias Johannis
Mathias Johannis (West) (k. 1549) oli Rauman kappalainen ja kaupunginpedagogi. Häntä pidetään ruotsalaisen vuoden 1541 kirkkokäsikirjan ja messun suomentajana. Suomennos, Westhin koodeksi, on valmistunut noin 1546 mutta julkaistu vasta 1893 teoksen "Suomen kielen muistomerkkejä" ensimmäisessä osassa. Sen lisäksi hän suomensi mahdollisesti myös Urbanus Rhegiuksen oppaan sairaiden lohduttamiseen (alkuteos 1537), joka sisältyy samaan koodeksiin. Käsikirjoituksen tekstit ovat kuitenkin eri käsialoja. Johan Christopher Frenckell (1789–1844)
Johan Christopher Frenckell (22. kesäkuuta 1789 Turku – 16. huhtikuuta 1844 Helsinki) oli suomalainen kirjapainaja, kirjankustantaja ja paperitehtailija. Hän oli vuodesta 1814 isänsä yhtiötoveri yritysnimellä J. C. Frenckell & Poika. Hän laajensi kirjapainon toiminnan Helsinkiin ja kustansi muun muassa Kalevalan ja muita Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ensimmäisiä julkaisuja. Johan Fredrik Wallenius
Johan Walleniuksen vanhemmat olivat Martin Johan Wallenius ja Renata Frostera (vihitty Turussa 24. kesäkuuta 1764). Isä toimi Turun Akatemian matematiikan professorina. Johan Walleniuksesta leivottiin ylioppilas 12-vuotiaana 1777 ja filosofian kandidaatti viittä vuotta myöhemmin. Filosofian maisteri hänestä tuli samana vuonna. Hänen tohtorin väitöksensä käsitteli pettua: sen olemusta ja käyttöä. Väitöksen ohjasi professori Carl Niclas Hellenius. Johannes Messenius
Johannes Messenius oli ruotsalainen kirjailija, dramaatikko ja historioitsija. Hän syntyi myllärin poikana (nimellä Johannes Jönsson) Ruotsin Södra Frebergassa lähellä Vadstenaa heinäkuussa 1579 (tai 1580). Messenius kuoli 8. marraskuuta 1636 Oulussa. Hänen puolisonsa oli Lucia Grothusen (1607). Yleissivistys
Käsitys yleissivistyksestä syntyi länsimaissa humanistisen liikkeen yhteydessä 1500- ja 1600-luvuilla. Erityisesti tšekkiläinen Johan Amos Comenius kehitti käsitettä ja esitti, että kaikkien yksilöiden olisi omaksuttava tietty perussivistys. Luigi Comencini
Luigi Comencini (8. kesäkuuta 1916 Salò – 6. huhtikuuta 2007 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Comencini on yksi ”italialaisen komedian” huomattavimpia edustajia, mutta hänet tunnetaan myös erinomaisista lapsikuvauksistaan. Johan Amos Comenius
Comeniuksen aatteita hyödynsi eniten Suomessa Gezelius. Hänen toimintansa takia Comeniuksella on merkittävä sija suomalaisen kasvatuksen ja koulutuksen historiassa. Comeniuksella oli Suomessa myös kriitikkonsa. Turun akatemian kaunopuheisuuden professori Daniel Achrelius pilkkaisi Gezeliuksen comeniuslaista opinto-ohjelmaa vuosikaudet, eikä sietänyt pakanallisten kirjailijoiden syrjintää, joka tuli esille Comeniuksen teoksissa ja jota Gezeliuskin toteutti hiippakunnassaan. Puhdasoppiset teologit pitivät Comeniusta myös epäilyttävänä kirkkokuntien väliseen sovitteluun tähtäävien pyrkimysten (irenia) vuoksi syyttäen häntä synkretismistä. Kritiikki huipentui kuitenkin vasta 1700-luvulla, jolloin Turun akatemiassa hyökättiin Comeniuksen luonnonfilosofiaa vastaan ja Anders Lundbom laati aiheesta väitöskirjan "De physica Mosaica Comeniana" (Comeniuksen mooseslaisesta fysiikasta, 1753) professori Carl Fredrik Mennanderin johdolla. Comeniuksen didaktiset ansiot kuitenkin tunnustetaan. Kun Mennanderin omassa, opiskeluaikana julkaistussa väitöskirjassa kritisoidaan avoimesti Comeniuksen filosofiaa, voi olla mahdollista, että tämä kriittisyys lisäsi varovaisuutta. Thomas Paine
Thomas Paine (29. tammikuuta 1737 Thetford, Englanti – 8. kesäkuuta 1809 New York, Yhdysvallat) oli yksi Yhdysvaltain perustajaisistä. Häntä on kutsuttu ”koulutukseltaan korsetintekijäksi, ammatiltaan journalistiksi ja kutsumukseltaan propagandistiksi”. Paine emigroitui Pohjois-Amerikkaan vuonna 1774 ja ehti juuri osallistua Amerikan vallankumoukseen. Hänen merkittävin panoksena vallankumoukseen oli kaikkien aikojen myydyimmän amerikkalaisen kirjan julkaiseminen eli pamfletin nimeltä "Common Sense" (1776). Pamfletissa vaaditiin Pohjois-Amerikan siirtokuntien irtaantumista Isosta-Britanniasta. Paine on myös tunnettu deismin edustaja.