Milloin ensimmäinen ydinvoimala rakennettiin?
Ydinvoiman historia
1940 alkoi Yhdysvaltain hallituksen Manhattan-projekti, jonka tavoitteena oli ydinaseen kehittäminen. 1942 Enrico Fermin johdolla rakennettiin ensimmäisen kokeellinen ydinreaktori Chicagon yliopistoon. Tämä oli ensimmäinen kerta maailmanhistoriassa kun ihminen toteutti hallitun fissioiden ketjureaktion. Vuotta myöhemmin Oak Ridgessä kokeiltiin plutoniumin tuotantoon tarkoitettua reaktoria ja vuoteen 1945 mennessä Hanfordissa oli käynnissä kolme täysimittaista reaktoria. Ensimmäistä ydinpommia testattiin Alamogordon lentotukikohdassa Uudessa Meksikossa heinäkuussa 1945. Tähän mennessä Saksa oli jo antautunut, mutta sota Japanin kanssa jatkui. Seurauksena oli Hiroshiman ja Nagasakin kaupunkien tuhoaminen ydinpommeilla sodan viimeisinä viikkoina.
Ydinvoima Suomessa
Eurajoen kiehutusvesireaktorit (BWR) valmisti ruotsalainen Asea-Atom, nykyinen Westinghouse Electric Company, joka on osa japanilaista Toshibaa. Loviisan painevesireaktorit (PWR) ovat neuvostoliittolaisen Atomenergoexportin tuotosta. Loviisan 1. yksikkö aloitti sähköntuotannon helmikuussa 1977 ja 2. yksikkö marraskuussa 1980. Olkiluodon reaktorit otettiin tuotantokäyttöön vuosina 1979 ja 1982. Alan Nunn May
Englannin ensimmäinen ydinvoimala oli nimeltään Calder Hall, sittemmin rakennettiin Windscale - joka muutettiin Sellafield -nimiseksi. Calder Hall käynnistettiin vuonna 1956, ollen kaikkein ensimmäisiä kaupallista laatua koko maailmassa. Pohjolan Voima
1960-luvulla sähkön tarpeen kasvaessa yhtiö ryhtyi rakentamaan myös lämpövoimalaitoksia. Ensimmäisten lämpövoimalaitosten polttoaine oli öljy. Kun öljykriisit moninkertaistivat polttoaineen hinnan, Pohjolan Voima rakensi hiilivoimalaitoksia ja oli perustamassa ydinvoimayhtiötä, Teollisuuden Voima Oyj:tä. Lenin (jäänmurtaja)
Lenin oli Neuvostoliiton ydinkäyttöinen jäänmurtaja. Se oli maailman ensimmäinen ydinvoimalla toimiva siviilialus, ja ylipäätään ensimmäinen ydinkäyttöinen pinta-alus. Aikanaan se oli myös maailman voimakkain jäänsärkijä, sillä aluksen ydinvoimakoneistot kehittivät 44000 hevosvoimaa. Ensimmäiselle koeajolleen se lähti Leningradista vuonna 1959. Sen pääasiallinen tehtävä oli merenkulun avustaminen Murmanskin ja Vladivostokin välisellä väylällä, jonka pituus on 17 600 kilometriä. Ydinainevalvonta
IAEA:n Safeguards-toiminta alkoi kuitenkin vuonna 1959 Japanissa, jo paljon ennen ydinsulkusopimuksen allekirjoittamista, kun JRR-3 -tutkimusreaktorista tuli ensimmäinen valvonnan piirissä ollut ydinreaktori. Vuoteen 1961 mennessä IAEA:n jäsenmaat pääsivät sopimukseen kaikkien yli 100 MW tehoisten ydinreaktoreiden valvonnasta. Tämä jätti kuitenkin vielä valvonnan ulkopuolelle huomattavan määrän pieniä tutkimusreaktoreita. 1963 jäsenmaat sopivat kaikkien reaktoreiden, myös pienien, ottamisesta mukaan valvontaan. Vuonna 1965 jäsenmaat hyväksyivät yksimielisesti käyttöön ensimmäisen kattavan kansainvälisen Safeguards-valvontaohjelman INFCIRC/66. Olkiluodon ydinvoimalaitos
Olkiluoto 3 on EPR-tyyppinen voimala ja ensimmäinen laatuaan maailmassa. Valmistuessaan reaktori on myös sähköteholtaan suurin, 1 600 MW, mikäli Kiinaan, Shandongin maakuntaan rakenteilla oleva 2 × 1 750 MW:n Taishan ydinvoimalaitos ei valmistu ennen Olkiluoto 3:a. Voimala on kehitetty hyödyntäen ranskalaisten N4- (entinen Framatome ANP) ja saksalaisten Konvoi-painevesilaitosten kokemuksia. Se edustaa niin kutsuttua kolmannen sukupolven ydinvoimalaitostekniikkaa. Laitoksen perusratkaisut pohjautuvat jo käytössä olevaan tekniikkaan, mutta sen energiataloutta, polttoaineenkulutusta, huollettavuutta ja turvallisuutta on edelleen kehitetty. Reaktorissa on varauduttu myös reaktoriytimen sulamiseen, ja kaksinkertainen suojarakennus on mitoitettu kestämään matkustajalentokoneen törmäys. Valmistuttuaan voimala työllistää noin 200 henkeä. Sosnovyi Bor
1960-luvun alussa Sosnovyi Borin sähkövoimalan rakentamisesta luovuttiin, mutta sen sijaan alettiin suunnitella ydinreaktorien tutkimuslaitosta, joka valmistui vuonna 1966. Samana vuonna Uustian kylän pohjoispuolelle ryhdyttiin rakentamaan optiikan tutkimuslaitosta ja tehtiin päätös Leningradin ydinvoimalan perustamisesta entisen Tolkin inkeriläiskylän paikalle. Ydinvoimalan rakentaminen alkoi vuonna 1967, ja ensimmäinen reaktori otettiin käyttöön vuonna 1973. Ydinvoiman historia
1950-luvun jälkeen ydinvoimaloiden määrä on kasvanut huomattavasti. Vuoteen 1964 mennessä maailmassa oli 14 reaktoria kytkettynä sähköverkkoon, vuonna 1970 81 reaktoria, vuonna 1975 jo 167, vuonna 1985 365 ja vuonna 1999 428. Ydinvoimalla tuotetaan tätä nykyä noin 17 % maailman sähköstä ja 6,5 % kaikesta energiasta, mikä on vain hieman vesivoiman osuutta vähemmän. Nykyisin monissa teollisuusmaissa ydinvoiman käytön lisääminen on hidastunut tai estetty poliittisista syistä, ja energiankulutuksen kasvua katetaan pääasiassa fossiilisin polttoainein. Sähköntuotanto
Sähköä on tuotettu keskitetysti 1800-luvun lopulta lähtien. Ensimmäisenä kaupallisena sähkövoimalaitoksena voidaan pitää Thomas Edisonin New Yorkiin 4. syyskuuta 1882 avaamaa Pearl Street Stationia. Loviisan ydinvoimalaitos
Loviisan ydinvoimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1977, jolloin Loviisa 1 valmistui sähköntuotantoon. Kolme vuotta myöhemmin vuonna 1980 otettiin käyttöön Loviisa 2. Calder Hall
Calder Hall on paikkakunta Englannissa, Isossa Britanniassa, joka tunnetaan Britannian ensimmäisen ydinvoimalan sijaintipaikkana. 17. lokakuuta 1956 kello 12:16 Englannin kuningatar kytki laitoksen Ison-Britannian valtakunnanverkkoon. Neljä tuntia myöhemmin, eräiden muiden kytkentöjen jälkeen, Lontoo rupesi saamaan osan sähköstään ydinvoimalasta. Kuningatar käsitteli voimalaitoksen vihkiäispuheessaan kylmän sodan ja atomiaikakauden alun aiheuttamaa kriisiä: Laivanrakennus
Ydinkäyttöisissä laivoissa höyryturbiini on yhä käytössä. Maailman ensimmäinen ydinkäyttöinen alus oli Yhdysvaltalainen ydinsukellusvene USS Nautilus (SSN-571) 1955 ja ensimmäinen rahtilaiva oli vuonna 1962 vesille laskettu NS Savannah. Neuvostoliitto rakensi vuonna 1959 ensimmäisen ydinkäyttöisen jäänmurtajan nimellä Lenin. Se oli samalla ensimmäinen ydinkäyttöinen alus siviilikäytössä. Neuvostoliitto rakensi useita ydinjäämurtajia, kuten Arktika-luokka ja Taimyr-luokka. Ydinvoiman käyttö siivilialuksissa ei alun jälkeen kuitenkaan ole edennyt. Ydinase
Ydinaseita on räjäytetty yli kaksituhatta kertaa. Näistä kaksi räjäytystä tapahtui toisessa maailman­sodassa, loput on suoritettu ydinkokeissa. Yhdysvallat pommitti japanilaisia kaupunkeja Hiroshimaa ja Nagasakia toisessa maailmansodassa. Suurin koskaan räjäytetty ydinase on Neuvostoliiton vuonna 1961 Novaja Zemljalla räjäyttämä Tsar-Bomba. Ydinräjähteen rauhanomainen käyttö
Joulukuussa 1967 tehty Gasbuggy-koe oli ohjelman ensimmäinen viranomaisten ja yksityisten tahojen yhteistyönä toteutettu ydinkoe. Kokeessa selvitettiin ydinräjähdysten käyttömahdollisuuksia maakaasuteollisuuden kaasuntuotannon tehostamisessa.
Maaliskuussa 1968 tehdyssä Buggy-kokeessa kokeiltiin ydinaseiden käyttöä maansiirtotehtävissä rivimäisinä räjäytyksinä. Kokeessa räjäytettiin viisi erillistä 1,08 kilotonnin ydinpommia vaakasuorana linjana. Plowshare-ohjelman voimakkain ydinräjäytys tehtiin osana Flask-koetta, jossa räjäytettiin kolme eritehoista (105, 90 ja 40 kt) ydinpommia maansiirtokäytön tutkimiseksi. Ydinvoiman historia
Ytimen olemassaolosta saatiin viitteitä 1919, kun Ernest Rutherford altisti typpikaasun alfahiukkassäteilylle: osa hiukkasista törmäsi ja jäi typpiatomiin transmutatoiden eli muuttaen ne hapeksi. Reaktiossa atomi emittoi protonin, jonka myöhemmät tutkimukset osoittivat ydinhiukkaseksi. Toisen ydinhiukkasen, neutronin, löysi Sir James Chadwick 1932. Pian italialainen Enrico Fermi kollegoineen havaitsi, että uraaniin törmätessään hitaat neutronit synnyttävät kohteessa ainakin neljää erilaista ainetta. Vähän myöhemmin saksalaiset Otto Hahn ja Fritz Strassmann osoittivat, että reaktiossa uraaniatomit halkeavat. Keinotekoinen fissio oli keksitty. Sähkön ja elektroniikan historia
Jo saman vuoden tammikuussa Edison oli avannut ensimmäisen höyrykäyttöisen sähkövoimalan Holborn Viaductilla Lontoossa. Tämä tasavirtajärjestelmä tuotti sähköä katulamppuihin sekä muutamiin lähellä voimalaa sijainneisiin yksityisasuntoihin. 19. tammikuuta 1883 ensimmäinen standardoitu, ilmajohtoihin perustuva sähkövalaistusjärjestelmä otettiin käyttöön Rosellessa New Jerseyssä. Ydinvoima
Suurimmat ydinvoiman tuottajamaat ovat Yhdysvallat, Ranska ja Kiina. Näissä kolmessa maassa sijaitsee lähes puolet maailman ydinreaktoreista, ja yhdessä ne tuottavat hieman yli puolet maailman ydinenergiasta. Muita suuria ydinenergiamaita ovat Japani, Venäjä ja Etelä-Korea. Suomi on 17. suurin ydinvoiman tuottaja 2 769 megawatin teholla neljässä reaktorissa. Vuodesta 1998 vuoteen 2010 maailmassa ydinvoimalla tuotetun sähkön määrä kasvoi 14 prosenttia. Seuraavien kahden vuoden aikana se laski 11 prosenttia, kun monet maat sulkivat reaktoreita Fukushiman onnettomuuden jälkeen. Vuodesta 2012 vuoteen 2017 ydinsähkön tuotanto on taas kasvanut 6 prosenttia. Simo
Simo oli aiemmin mukana kuudennen ydinvoimalan rakentamismahdollisuuksia selvittäneen Fennovoima Oy:n tutkimuksissa yhtenä mahdollisena ydinvoimalan rakentamispaikkana. Alun perin kymmenen kiinnostusta osoittaneen paikkakunnan joukosta ympäristövaikutusten arviointimenettelyyn pääsivät Simon lisäksi Pyhäjoki ja Ruotsinpyhtää. Mahdollisia rakennuspaikoiksi Simossa esitettiin Karsikkoa ja sen edustalla sijaitsevaa Laitakaria sekä aiemmin myös Montajan ja Tiurasen saaria rannikon edustalla. Fennovoima ilmoitti lokakuussa 2011, että ydinvoimala rakennetaan Pyhäjoelle. Tekniikan historia
Yhdysvaltain Manhattan-projekti johti ensimmäisen ydinpommin kehittämiseen 1942–1945, koelaukaisuun heinäkuussa 1945 ja kahteen sotakäyttöön. Ydinvoimaa alettiin käyttää energianlähteinä sähkövoimaloissa, lentotukialuksissa, jäänmurtajissa, sukellusveneissä. Nykyään ydinvoimalla tuotetaan noin 15,7 % maailman sähköstä (2004). Ydinvoima
Ydinvoimaa piti rakentaa aikoinaan Suomeen nykyistä enemmän. Muun muassa Helsinki osti 1970-luvulla osan Sipooseen kuuluvasta Granön saaresta uutta ydinvoimalaitosta varten. Pääkaupunkiseudulle perustettiin myös yhtiö, Helsingin Seudun Lämpövoima Oy, ydinvoimalan rakentamiseksi. Voimaloita ei lopulta rakennettu läheskään suunniteltua määrää. Suurin syy lisärakentamisen tyssäämiseen oli ydinvoiman riskejä pelännyt kansa. Toisen syy oli maakaasun ja kivihiilen hintojen lasku. Yhdistyneen kuningaskunnan joukkotuhoaseet
Britannia oli mukana Yhdysvaltojen käynnistämässä Manhattan-projektissa yhdessä Kanadan kanssa. Maassa oli 1940-luvun alussa monia johtavia fissiotutkijoita ja siellä keksittiin muun muassa kriittinen massa, uraanin kaasudiffuusiorikastus ja tykkityyppisen uraanipommin rakenne. Britit jäivät kuitenkin tutkimuksissaan jälkeen Manhattan-projektin edistyessä. Poliittinen, salainen päätös ydinenergian ja atomipommien kehittämisestä tehtiin vuonna 1945. ”Englannin Oppenheimer” oli fyysikko William H. Penney, joka tutki hydrodynaamisia aaltoja – veden aaltoja ja räjähdyksen shokkiaaltoja. Shokkiaaltojen tuntemus on olennaista plutoniumpommin rakentamisessa. Penneyn ryhmä BHER aloitti toimintansa vuonna 1947. Ensimmäinen brittien ydinreaktori käynnistyi 1948, ja plutoniumin tuotantoreaktori 1950. Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus
Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus tapahtui 26. huhtikuuta 1986 Ukrainan sosialistisessa neuvostotasavallassa Tšernobylin ydinvoimalaitoksessa lähellä Prypjatin kaupunkia. Lauantaina voimalan neljännen reaktorin määräaikaishuollon alkaessa oli sovittu tehtäväksi koe. Kokeessa oli tarkoituksena selvittää, pystyykö hidastuva generaattori tuottamaan sähköä jäähdytysjärjestelmälle niin kauan, että varajärjestelmät saadaan päälle. Jotta koe voitiin tehdä, muun muassa hätäjäähdytysjärjestelmä ja reaktorin pikasulkujärjestelmä kytkettiin määräysten vastaisesti pois päältä. Reaktorin tehoa pudotettiin sallitun raja-arvon alapuolelle. Suunnitteluvirheen takia reaktori oli nyt tilassa, jossa säätösauvojen työntäminen reaktoriin sekä jäähdytysveden kiehuminen kiihdyttivät ketjureaktiota, vaikka niiden pitäisi hillitä sitä. Reaktorin teho nousi hallitsemattomasti ja aiheutti suuren räjähdyksen. Ydintekniikka (kivikausi)
Ydintekniikka (kivikausi) oli varhainen työkalujen valmistustapa, jossa kivityökaluja tehtiin työstämällä ydinkiveä. Tällä tekniikalla saatettiin tehdä työkaluja ehkä joskus 2,5-2 miljoonaa vuotta sitten, tekijänä käteväihminen "Homo habilis". Varhaisimmissa työkaluissa oli yksipuolinen iskentä. Tuulivoima Suomessa
Suomen ensimmäinen tuulipuisto perustettiin 1991 syksyllä Vaasan lähelle Korsnäsiin. Se koostui neljästä 200 kW:n laitteesta, jotka ovat nykyisin vanhimmat Suomessa toimivat tuulivoimalat. Tuulipuistojen läpimurtovuosi Suomessa oli 1993, jolloin rakennettiin useita tuulivoimaloita. Vuosina 1991–1993 rakennettiin tuulivoimaloita lukumääräisesti enemmän kuin aikaisempina vuosina yhteensä. Useimmat olivat jo 300 kW:n tehoisia. Pyhätunturille tehtiin yksi 220 kW:n voimala, Hailuotoon kaksi 300 kW:n, Pohjois-Pohjanmaan Kalajoelle kaksi 300 kW:n, Kemin Ajokseen kolme 300 kW:n ja Meri-Poriin yksi 300 kW:n. Siikajoelle rakennettiin vuonna 1992 kaksi 300 kW:n voimalaa ja myöhemmin 1997 kaksi 600 kW:n voimalaa. Werner Heisenberg
Puolan valloituksen jälkeen 1939 Heisenberg värvättiin tutkimaan ydinenergian mahdollisuuksia. Hän nousi maan ydinohjelman johtohenkilöiksi ja vuonna 1942 Kaiser Wilhelm -instituutin fysiikan osaston johtajaksi. Hän vieraili luentomatkoilla muun muassa Tanskassa ja Alankomaissa.
Tanskassa Heisenberg keskusteli Bohrin kanssa ydinaseen rakentamisen mahdollisuudesta. Albert Speerille Heisenberg kertoi, että ydinpommia ei pystyisi rakentamaan ennen vuotta 1945 ja että rakentaminen vaatisi merkittävästi varoja ja työvoimia. Iranin ydinohjelma
Iranin ydinohjelma alkoi shaahin valtakaudella Yhdysvaltojen, Britannian, Ranskan ja Saksan tuella vuonna 1975. Tarkoituksena oli hankkia maahan ydinvoimaa. Ydinvoimaa tarvittiin, koska piti kyetä tuottamaan sähköä kasvavaa kansantaloutta varten ja varautua aikaan, jolloin maan öljyvarat ehtyvät. Iran sopi ostavansa kaksi voimalaa Ranskasta, kaksi Saksasta ja neuvotteli Yhdysvaltojen kanssa kahdeksasta voimalasta. Islamilaisen vallankumouksen jälkeen Yhdysvallat veti tukensa pois, ja pyrki estämään Iranin ydinvoimakehitystä IAEA:n kanssa. Leningradin ydinvoimalaitos
Voimalan ensimmäistä yksikköä alettiin rakentaa syyskuussa 1967 (IAEA:n mukaan maaliskuussa 1970) ja Leningrad-1 -reaktori, joka oli Neuvostoliiton ensimmäinen RBMK-1000 -tyyppinen ydinreaktori, liitettiin sähköverkkoon 21. joulukuuta 1973. Seuraava reaktori kytkettiin jakeluverkkoon 11. heinäkuuta 1975. Ykkös- ja kakkosyksikkö ovat ensimmäisen sukupolven RBMK-reaktoreita. Kolmas- ja nelosreaktori otettiin käyttöön 7. joulukuuta 1979 ja 9. joulukuuta 1981. Ne ovat toisen sukupolven reaktoreita. Nato
Kun vastaus oli epätyydyttävä, De Gaulle halusi luoda Ranskaan itsenäisen puolustuksen. Ranska veti 11. maaliskuuta 1959 Välimeren laivastonsa Naton komennosta ja kolme kuukautta myöhemmin De Gaulle määräsi ulkomaiset ydinaseet pois Ranskan maaperältä. Yhdysvallat veti tämän johdosta Ranskasta 200 lentokonetta ja luovutti takaisin kymmenen lentotukikohtaa, joita se oli operoinut Ranskassa vuodesta 1950. Tällä välin Ranska rakensi oman ydinaseensa ja räjäytti ensimmäisen ydinpomminsa "Gerboise Bleuen" 13. helmikuuta 1960. Kuurmanpohja-suunnitelma
Kahden miljoonan asukkaan Pietarissa ensimmäinen sähkölaitos oli perustettu jo 1886. Kaupungissa oli 1900-luvun alussa yli puoli tusinaa sähkölaitosta joista suurimmat kolme olivat saksalaisten, sveitsiläisten ja belgialaisten omistuksessa. Näillä kolmella yhtiöllä oli Pietarissa kolme voimalaa jotka käyttivät polttoaineena Englannista tuotua kivihiiltä, Polttoaineen kalleuden vuoksi yhtiöt halusivat hankkia halvempaa vesivoimalla tuotettua sähköä ja alkoivat sen vuoksi ostaa koskiosuuksia Ylä-Vuoksen varrelta ja suunnitella voimalinjojen vetämistä Karjalan kannaksen halki Pietariin. Vuonna 1914 Ylä-Vuoksen koskista 68 prosenttia oli ulkomaisessa omistuksessa ja 31 prosenttia Suomen valtion omistuksessa. Ylä-Vuoksen voimaloiden rakentamista viivyttivät kuitenkin rahoitusvaikeudet, yhtiöiden keskinäinen kilpailu ja Suomen senaatin kielteinen asenne rakentamiseen. Tuulivoima
Tuulimyllyjä käytettiin viljan jauhatukseen, vedennostoon ja kasteluun ja pienteollisuuden voimanlähteenä ennen höyrykoneen yleistymistä. Ensimmäinen sähköä tuottavan tuulivoimalan rakensi Charles F. Brush Clevelandissa, Ohiossa vuonna 1888. Kyseessä oli myös ensimmäinen tuulivoimala, joka sisälsi vaihteiston (suhdeluku 50:1), jonka avulla generaattorin nopeus nostettiin 500 kierrokseen minuutissa. Voimalan teho oli 12 kW ja sähköä varastoitiin akkuihin. Neuvostoliiton joukkotuhoaseet
Neuvostoliitto räjäytti ensimmäisen atomipomminsa ”RDS-1”:n (koodinimeltään ""Ensimmäinen salama"", länsimaisittain "”Joe-1”") Semipalatinskissa 29. elokuuta 1949. Rakenteeltaan RDS-1 oli Berijan tahdon mukaan suora kopio Yhdysvaltain Fat Man-pommista. Pommin teho oli noin 22 kt. Vuonna 1951 räjäytettiin seuraava, 38 kilotonnin pommi, jossa oli parannuksia, pommi oli esimerkiksi suuremmasta tehostaan huolimatta ensimmäistä huomattavasti kevyempi. Vuonna 1953 RDS-6 -räjäytyksessä testattiin pienitehoista vetypommia, jossa oli niin sanottu kerroskakkurakenne. Täysiverinen vetypommi RDS-37 räjäytettiin vuonna 1955. Ydinohjelman suurin pommi oli 1961 testattu 50 megatonnin Tsar-Bomba, suuritehoisin koskaan räjäytetty ydinase maailmassa. Ydinonnettomuus
Siviilikäytössä olevissa ydinvoimaloissa on sattunut vakava onnettomuus yhteensä viidellä reaktorilla. Maaliskuussa 2011 Fukushiman ydinvoimalassa Japanissa kolmen reaktorin sydän pääsi sulamaan. Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus Ukrainassa, Neuvostoliitossa tapahtui vuonna 1986, sekä Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus Harrisburgissa Yhdysvalloissa vuonna 1979. Ydinvoiman historiassa on lokakuuhun 2018 mennessä kertynyt 17 758 reaktorivuotta. Historiassa on siis tapahtunut yksi onnettomuus noin 3 600 reaktorinkäyttövuotta kohden. Rostovin ydinvoimalaitos
Kahdella VVER-1000 -ydinreaktoriyksiköllään voimala tuotti noin 40 prosenttia Rostovin alueen käyttämästä sähköenergiasta. Yksiköt on otettu tuotantokäyttöön vuosina 2001 ja 2010. Ensimmäisen voimalayksikön rakentamistyö tosin alkoi alun perin jo 1979, mutta keskeytettiin vuonna 1990, jolloin yksikkö oli 95-prosenttisesti valmis. Sittemmin rakennustöitä jatkettiin mukautetuin suunnitelmin. Barakahin ydinvoimala
Barakahin ydinvoimala on Arabiemiirikuntien ensimmäinen ydinvoimala. Se sijaitsee maan länsiosassa Persianlahden rannalla noin 50 km länteen Ruwaisista ja 300 km Abu Dhabin kaupungista. Laitokseen valmistuu neljä Korea Electric Powerin eteläkorealaista APR-1400-painevesireaktoria. Laitoksen sähköntuotannon on tarkoitus alkaa 2019–2021. Ydinaseohjelmat eri maissa
Ranska räjäytti ensimmäisen ydinlatauksensa Algeriassa vuonna 1960 nimellä "Gerboise Bleue" (”Sininen hyppyrotta”) noin 70 kilotonnin voimalla. Pommin arveltiin olevan amerikkalaisen kehittyneen fissiopommin vakoilemalla saatu kopio, mikä selitti ensimmäisen kokeen poikkeuksellisen suuren räjähdystehon. 24. elokuuta 1968 Ranska räjäytti Tyynenmeren Fangataufan atollilla ilmakehässä "Canopus"-nimisen vetypommin 2,6 megatonnin voimalla. M65 Atomic Annie
Atomic Annie tai M65 Atomic Cannon (suom. "atominen kanuuna") oli Yhdysvaltojen rakentama hinattava tykki, joka kykeni ampumaan ydinkranaatin. Se kehitettiin 1950-luvulla, kylmän sodan alkuaikoina, ja se otettiin kenttäkäyttöön Euroopassa ja Koreassa 1953. Tykkiä valmistettiin 20 kappaletta, joista seitsemän on säilynyt nykypäivään eri museoissa.Atomic Anniella ammuttiin vain yksi ydinkärjen sisältänyt testilaukaus aseen koko käyttöhistorian aikana. Tämä "Grable"-niminen ydinkoe tapahtui osana operaatio Upshot-Knotholea Nevadan testialueella 8:30 aamupäivällä paikallista aikaa toukokuun 25 päivä, vuonna 1953. Ammutun ydinlatauksen, joka oli tyypiltään W9-ydinkärki, räjähdysvoimakkuus oli 15 kilotonnia TNT:tä. Se oli historian ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa koskaan tykistä ammuttu ydinammus. Upshot-Knotholen muut testit olivat kolme ilmasta pudotettua ydinpommia ja seitsemän tornissa räjäytettyä aseiden kehittelyssä tarvittavaa testilatausta. Ydinaseiden leviäminen
Tyypillisesti ydinasevaltioksi havittelevalla on seuraavia niin sanotun herkän teknologian laitoksia. Maan on kyettävä rikastamaan luonnonuraania, tai sitten sen on kyettävä käsittelemään reaktorissa tuotettua plutoniumia.Iranin arvellaan käynnistäneen ensimmäisen ydinvoimalansa vuonna 2009. Se on Venäjän tuella rakennettu 1000 MW kevytvesireaktori. YK:n ydinenergiajärjestä IAEA on vaatinut Irania keskeyttämään ydinohjelmansa, koska se pelkää polttoaineen jalostusta ydinaseiden plutoniumiksi. Yhdysvallat ja osa EU-maista epäilee Iranin rakentavan ydinpommin. Iran kiistää eikä piittaa YK:n vastalauseista. Teollinen vallankumous
Isaac Newton julkaisi vuonna 1687 teoksensa "Philosophiae Naturalis Principia Mathematica", jossa hän esitti mekaniikan perusteet. Tutkimuksissaan Newton sovelsi luonnontieteellistä menetelmää, jota jo Galileo Galilei oli käyttänyt. Kun tätä menetelmää alettiin ymmärtää paremmin, sitä haluttiin soveltaa laajemminkin. Ranskalainen, osin Englannissa vaikuttanut Denis Papin (1647–1712), rakensi painekattilan ja siihen varoventtiilin vuonna 1681 sekä ensimmäisen höyrykoneen 1690. Royal Society julkaisi hänen tutkimuksensa vuosina 1707–1712. Vuonna 1712 Thomas Newcomen (1663–1729) rakensi ensimmäisen kaupallisesti merkittävän höyrykoneen, jossa hän hyödynsi niin Papinin kuin ensimmäisen höyrykoneen vuonna 1698 patentoineen Thomas Saveryn (1650–1715) ideoita. Energia Suomessa
Suomen ensimmäinen ydinvoimalaitosyksikkö aloitti toimintansa Loviisan Hästholmenissa vuonna 1977 ja toinen Olkiluodossa 1979. Loviisan toinen yksikkö otettiin käyttöön vuonna 1981 ja Olkiluodon toinen yksikkö vuonna 1982. Olkiluotoon on rakenteilla Suomen viides yksikkö, joka otettaneen käyttöön 2018. Fennovoima päätti lokakuussa 2011 Suomen kuudennen yksikön rakentamisesta Pyhäjoelle. Sillä oli vaikeuksia saada rakennuslupahakemukseen vaadittavaa 60 prosentin kotimaista omistusosuutta. Tilanne ratkesi Fortumin tulolla Fennovoiman osakkaaksi. Ydinase
Manhattan-projektin tuloksena Hiroshimaa ja Nagasakia ydinpommitettiin kesällä 1945. Neuvostoliitto sai ensimmäisen ydinaseensa todennäköisesti vakoilemalla Yhdysvaltain aseohjelmaa. Iso-Britannia oli mukana Manhattan-ohjelmassa yhdessä Kanadan kanssa. Ranska lienee aloittanut ydinaseohjelmansa 1956. Vielä 1930-luvulla Saksa oli ollut ydintutkimuksen edelläkävijä, mutta toisen maailmansodan aikana Yhdysvallat, Britannia ja Neuvostoliitto ohittivat sen. Tšernobyl
Neuvostoaikana Tšernobyl oli vuodesta 1932 lähtien piirin hallintokeskus ja se sai kaupungin aseman 1941. Vuonna 1970 kaupungista 18 kilometriä pohjoisluoteeseen alettiin rakentaa ydinvoimalaa, joka sai nimensä lähimmän kaupungin Tšernobylin mukaan. Voimalan viereen rakennettiin sen rakentajille ja työntekijöille Prypjatin kaupunki, jonne rakennustyöhön ja voimalan käyttämiseen liittyvä väestönkasvu suuntautui. Ydinvoima
Eduskunta antoi vuonna 2002 TVO:lle luvan rakentaa kolmannen ydinvoimalaitosyksikön Olkiluotoon. Alun perin yksikkö oli tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2009, mutta nyt uusimpien uutisten mukaan voimala otetaan käyttöön vuonna 2019 . Uusi laitos on tekniikaltaan ns. kolmannen sukupolven kevytvesireaktori ja malliltaan eurooppalainen painevesireaktori eli EPR. Voimala tulee olemaan sähköteholtaan (1600 MW) maailman suurin yksikkö. Laitoksen höyryturbiini on maailman suurin höyryturbiini. Uuden voimalan toimittaa saksalais-ranskalainen Framatome-Siemens-konsortio. Rakennusprojektin aikana on raportoitu huomattava määrä laatu- ja toimintopoikkeamia, joiden johdosta hankkeen toteutusaikataulu on viivästynyt. Merkittävimmät ongelmat on kirjattu Säteilyturvakeskuksen uutisiin . Sydämen sulamisonnettomuus
Ensimmäinen energiantuotantoon tarkoitetussa ydinvoimalassa sattunut sydämen sulamisonnettomuus tapahtui Three Mile Islandin ydinvoimalassa Yhdysvalloissa vuonna 1979, kun noin kolmasosa ydinreaktorin polttoaineesta suli usean yhtäaikaisen vian ja operaattorien virheiden seurauksena. Onnettomuus ei aiheuttanut vahinkoa ihmisille eikä ympäristölle, koska suojarakennus pysyi ehjänä. Reaktori kuitenkin vaurioitui korjauskelvottomaksi. Trinity (ydinkoe)
Trinity (suomeksi "Kolminaisuus") oli peitenimi Yhdysvaltain tekemälle maailman ensimmäiselle ydinkokeelle. Koealue oli New Mexicon osavaltion Alamogordon lähellä. Aikalaukaisumekanismi räjäytti Nagasaki-tyypin ydinlatauksen "Härvelin" 16. heinäkuuta 1945 kello 5:30. Ydinvoima
Tammikuussa 2019 maailmassa tuotettiin sähköä 454 ydinreaktorilla 30 eri maassa. Niiden teho oli yhteensä 400 285 megawattia. Vuonna 2017 10,3 prosenttia maailman sähköstä tuotettiin ydinvoimalla. EU-maissa lähes 30 prosenttia sähköstä tuotetaan ydinvoimalla. Tammikuussa 2019 rakenteilla oli 55 uutta reaktoria 18 eri maahan: Arabiemiraatteihin, Argentiinaan, Bangladeshiin, Brasiliaan, Etelä-Koreaan, Intiaan, Iso-Britanniaan, Japaniin, Kiinaan, Pakistaniin, Ranskaan, Slovakiaan, Suomeen, Ukrainaan, Turkkiin, Valko-Venäjälle, Venäjälle ja Yhdysvaltoihin. Teollinen vallankumous
Thomas Newcomen rakensi ensimmäisen höyrypumpun 1712, joka parhaimmillaan pystyi nostamaan 500 litraa minuutissa, mutta kulutti paljon polttoainetta. James Watt (1736–1818) kehitti höyrypumpusta käyttökelpoisen pyörivän voiman tuottajan eli höyrykoneen. Hän lisäsi siihen lauhduttimen, luistiventtiilin ohjaamaan höyryä myös männän päälle, planeettavaihteistomekanismin tuottamaan pyörivää liikettä ja pyörimisnopeuden mekanisoidun keskipakosäätimen. 1700-luvulla ei pystytty valmistamaan turvallista paineastiaa, joten varhaiset höyrykoneet toimivat alipaineella, jossa kuumaa höyryä sisältävään mäntään ruiskutettiin kylmää vettä. Tällöin tiivistyvä höyry synnytti mäntään alipaineen ja ulkopuolisen ilmanpaine puristi männän sisään tuottaen voimaa. Wattin esittämässä ja vuonna 1769 patentoidussa parannuksessa höyryn jäähtyminen siirrettiin lauhduttimeen. Kun mäntä pysyi jatkuvasti kuumana, koneen hyötysuhde parani merkittävästi. Polttoaineen kulutus putosi kolmannekseen. Muut parannukset saivat patentin 1780-luvulla. Kun Wattin patentit raukesivat 1800-luvun alussa, höyrykoneen kehitystyö lähti uuteen vauhtiin. Vuonna 1804 Richard Trevithick esitteli ensimmäisen höyryveturin, jossa käytettiin ylipaineella toimivaa höyrykonetta ja höyrykattilaa. James Watt alkoi verrata höyrykoneiden tuottamaa työmäärää hevosiin ja häneltä on peräisin termi hevosvoima. Wattin työn tuloksena alettiin myös ymmärtää, että poltetun hiilen määrällä ja koneen tekemän työn välillä on yhteys. Wattin koneita käytettiin edelleen kaivosten pumppaamiseen, mutta hänen parannettuja koneita alettiin käyttää myös muissa tehtävissä vesivoiman tai tuulivoiman sijasta, kuten laivoissa. Vuonna 1800 Britanniassa oli noin 2 500 höyrykonetta ja näistä Wattin yhdessä Matthew Boultonin kanssa perustama konepaja oli rakentanut 496. Hästholmen
Saaressa on Suomen ensimmäinen ydinvoimala Loviisan ydinvoimala. Lisäksi siellä on 1987 perustettu kalanviljelylaitos Loviisan Smoltti, joka hyödyntää voimalaitoksen lauhdevettä. Saaren kaavassa on sen eteläosassa varaus uuteen teollisuusrakentamiseen. Neuvostoliiton joukkotuhoaseet
Kehitystyö alkoi 1943, kun neuvostotiedustelu oli saanut tietoja Yhdysvaltain ydinaseprojektista. Neuvostoliiton ohjelman johtajana toimi turvallisuuspalvelun päällikkö Lavrenti Berija ja tieteellisenä johtajana fyysikko Kurtshatov. Pommin kehittämisajaksi arvioitiin vähintään 10–15 vuotta, sillä Neuvostoliiton tutkimusresurssit ja teollinen kapasiteetti alalla eivät yltäneet Yhdysvaltain tasolle. Osittain ydinaseen arviota nopeampaa kehittämistä auttoivat kuitenkin vakoilutiedot. Brittiläinen fyysikko Klaus Fuchs luovutti pommista Berijalle tarkkoja tietoja kesällä 1945. Neuvostoliiton ensimmäinen ydinreaktori alkoi toimia jouluna 1946. Reaktori perustui Yhdysvaltain Hanfordin reaktorin rakenteeseen. Zwentendorfin ydinvoimalaitos
AEG ja Siemens aloittivat voimalan rakentamisen vuonna 1972 Tonavan yläjuoksulle 30 km Wienistä Ala-Itävaltaan. Voimalan suunniteltu koko oli 700 MW, mikä olisi ollut 10 prosenttia Itävallan kokonaissähkönkäytöstä. Itävallan historia vuodesta 1945
1970-luvun alussa OPECin ja arabien järjestämän öljynboikotin aiheuttama kansainvälinen öljykriisi osoitti Itävallan riippuvuuden energian tuonnista. Vähentääkseen riippuvuutta öljystä Kreisky jatkoi ydinvoimalan rakennustöitä Zwentendorfissa, 60 km Wienistä ja suunnitteli kolme uuden voimalan rakennusta. Kun Zwentendorfin voimala alkoi valmistua 1970-luvun lopulla, yleinen mielipide osoitti huolestumista ydinvoiman turvallisuudesta. SPÖ ei halunnut jäädä ilman vihreän liikkeen ääniä, eikä myöskään ammattiyhdistysten, jotka olivat hankkeen puolella. Asiasta järjestettiin kansanäänestys 5. marraskuuta 1978. Huolimatta Kreiskyn kampanjasta voimalan puolesta, äänestäjäkunta hylkäsi hankkeen niukasti ja voimala jäi avaamatta. Tuulivoiman historia
Tuulimyllyjä käytettiin viljan jauhatukseen, vedennostoon ja kasteluun ja pienteollisuuden voimanlähteenä ennen höyrykoneen yleistymistä. Ensimmäinen sähköä tuottavan tuulivoimalan rakensi Charles F. Brush Clevelandissa, Ohiossa vuonna 1888. Kyseessä oli myös ensimmäinen tuulivoimala, joka sisälsi vaihteiston (suhdeluku 50:1), jonka avulla generaattorin nopeus nostettiin 500 kierrokseen minuutissa. Voimalan teho oli 12 kW ja sähköä varastoitiin akkuihin . Ydinvoiman käyttökohteet
1950-luvun jälkeen ydinvoimaloiden määrä on kasvanut huomattavasti. Vuoteen 1964 mennessä maailmassa oli 14 reaktoria kytkettynä sähköverkkoon, vuonna 1970 81 reaktoria, vuonna 1975 jo 167, vuonna 1985 365 ja vuonna 1999 428. Ydinvoimalla tuotetaan tätä nykyä noin 16 % maailman sähköstä  ja 6,5 % kaikesta energiasta . Los Alamos (kaupunki)
Los Alamos on kaupunki New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 12 019 ihmistä vuonna 2010. Kaupunki tunnetaan Los Alamosin tutkimuslaitoksesta, jossa suunniteltiin maailman ensimmäinen ydinase. Los Alamos oli suljettu kaupunki vuosina 1943–1962, jolloin sen olemassaolo kiistettiin. Grafiittihidasteinen kanavatyyppinen reaktori
Ensimmäinen tuotannollinen grafiittihidasteinen ja kevytvesijäähdytteinen ydinreaktori kehitettiin 1950-luvun alussa Neuvostoliitossa. Kyseessä sata kilometriä Moskovan lounaispuolella sijaitsevaan Obninskin ydinvoimalaitokseen rakennettu, teholtaan viiden megawatin reaktori (LWGR, Light Water cooled Graphite moderated Reactor). Reaktori käynnistettiin ensimmäisen kerran 6. toukokuuta 1954 kello 19:40 Moskovan aikaa. Voimala liitettiin sähköverkkoon 27. kesäkuuta 1954. Obninskin LWGR-reaktorin pohjalta laadittiin uusia reaktoriratkaisuja, ja se toimi esikuvana myös RBMK-reaktorille. Yhdysvaltain energiapolitiikka
USA:n ensimmäinen reaktori on vuodelta 1957 Pennsylvaniassa Eisenhowerin kampanjan tuloksena. Kaikki nykyiset 104 reaktoria on tilattu vuosina 1963–1973. Three mile Islandin onnettomuuden jälkeen vuonna 1979 ei ole rakennettu uusia reaktoreita. Peruttuja reaktoreita on 138. Viimeksi valmistunutta reaktoria rakennettiin 23 vuotta. Ongelmina ovat suuret kustannukset ja kansalaisten kielteisyys. ABC:n ja Washington Post lehden mukaan 6/2005 64 % amerikkalaisista vastusti uusia atomireaktoreita. Ydinase
Hiroshiman ja Nagasakin tuhonneet pommit pudotettiin molemmat B-29 Superfortress -pommikoneista. Ensimmäinen pommi pudotettiin "Enola Gay" -nimisestä koneesta 6. elokuuta 1945, jota ohjasi eversti Paul Tibbets. Pommi pudotettiin 31 000 jalan korkeudesta (9450 m) ja pommi räjähti kello 8:15 (JST) pudottuaan vapaasti 1800 jalan korkeuteen (550 m). Pommin teho vastasi noin 13 kilotonnia TNT:tä, nykymittapuilla varsin vaatimattomasti, mutta se tappoi välittömästi noin 75 000 ihmistä. Tämän "Little Boy" -pommin paino oli 4 000 kg ja siinä käytettiin uraani-235-isotooppia. Vastaavaa pommia ei ollut koskaan ennen testattu. Teollisuuden Voima
Teollisuuden Voima Oy perustettiin 23.1.1969. Perustajina oli 16 suomalaista teollisuus- ja voimayhtiötä. TVO:n hallitus teki vuonna 1970 päätöksen noin 600 megawatin ydinvoimalaitosyksikön rakentamisesta Eurajoen Olkiluotoon. Vuonna 1972 laitostoimittajaksi valittiin ruotsalainen Asea-Atom. Olkiluoto 1:n rakennustyöt alkoivat talvella 1974 ja syksyllä 1978 laitosyksikkö aloitti sähköntuotannon. Olkiluoto 2:n rakennustyöt aloitettiin kesällä 1975 ja yksikkö kytkettiin ensimmäisen kerran valtakunnan verkkoon helmikuussa 1980. Fukushima I -voimalan ydinonnettomuudet
Fukushima I -voimalan ydinonnettomuudet () olivat joukko 11. maaliskuuta 2011 tapahtuneesta Tōhokun maanjäristyksestä ja sitä seuranneesta tsunamista seuranneita ydinonnettomuuksia. Japanin itärannikolla, 250 kilometriä Tokiosta pohjoiseen, sijaitsevan ydinvoimalan reaktorit 1, 2 ja 3 olivat pysähtyneet automaattisesti maanjäristyksen seurauksena. Maanjäristys vahingoitti sähkölinjoja, ja voimalaitos menetti yhteyden Japanin sähköverkkoon. Sen jälkeen laitos tuotti sähköä jäähdytysjärjestelmille dieselgeneraattoreilla. Noin 50 minuuttia myöhemmin tsunami tuhosi dieselgeneraattorit, voimalaitos jäi yli viikoksi kokonaan ilman sähköä, ja yksi kerrallaan sen jäähdytysjärjestelmät pysähtyivät. Kolmen reaktorin sydämessä polttoaine ylikuumeni ja lopulta suli. Radioaktiivisia aineita vapautui reaktorin polttoaineesta suojarakennukseen ja myöhemmin sieltä ympäristöön. Ydinkranaatti
Ensimmäinen tämän tyyppiseen aseeseen liittyvä ydinkoe tehtiin Yhdysvalloissa 25. toukokuuta 1953. Operaatio Upshot-Knotholessa ammuttiin "Grable"-nimisessä testissä U-235 -ydinkranaatti "Atomic Annie" -nimisestä järeästä tykistä. Testi toteutettiin Nevadan koealueella ja sen arvioitu voimakkuus oli ollut 15 kilotonnia. Kranaatti ammuttiin 280 mm (11 tuuman) tykistä ja se lensi noin 10 km ennen räjähtämistään. Ignalinan ydinvoimalaitos
Ignalinan ydinvoimala perustettiin alun perin osaksi koko läntisen Neuvostoliiton energiajärjestelmää. Voimalalaitoksen rakentamistöiden valmistelu aloitettiin vuonna 1974. Varsinaiset maansiirtotyöt ykkösyksikön osalta aloitettiin maaliskuussa 1978 ja valmistuivat seuraavana syksynä. Vuoden 1980 syksynä aikana myös yksikkö 2:n maansiirtotyöt saatiin valmiiksi. Yksikkö 1 saatiin toimintakuntoon vuoden 1983 loppuun mennessä. Samaan aikaan päätettiin aloittaa kolmosyksikön rakentaminen. Ydinvoima
Ydinpolttoaineen valmistus alkaa uraanikaivokselta. Tyypillinen tuhannen megawatin ydinvoimalaitos kuluttaa vuodessa polttoainetta noin kolmen kuutiometrin verran, minkä polttoaineen valmistusta varten kaivetaan noin 50 000 tonnia uraanimalmia. Vastaavan kokoinen hiilivoimala kuluttaa hiiltä yli kolme miljoonaa tonnia vuodessa, ja tavallisesti hiilikaivoksissa kutakin hiilitonnia kohti on täytynyt kaivaa yli kymmenen kertaa suurempi määrä kiveä. Näin ollen samansuuruisen energiamäärän tuottamiseen hiilellä tarvitaan kaikkiaan yli 500-kertainen määrä kaivostoimintaa. Kelluva ydinvoimalaitos
Ensimmäinen, "Akademik Lomonosov" -alus oli ensin tarkoitus sijoittaa Vienanmerelle Severodvinskin edustalle, mutta sittemmin sijoituskohde muutettiin Viljutšinskin laivastotukikohtakaupunkiin Kamtšatkan niemimaalla. Mahdollisille tsunameille alttiista, lähellä merenalaista maanjäristysvyöhykettä sijaitsevasta sijoituspaikasta kuitenkin luovuttiin. Ensimmäisen kelluvan ydinvoimalan tulevaksi sijoituspaikaksi oli vuoden 2014 maaliskuussa merkitty IAEA:n reaktorirekisterissä Tšukotkan Pevek. Ydinräjähteen rauhanomainen käyttö
Ydinpommien rauhanomaisten käyttökohteiden tutkimus käynnistyi Yhdysvalloissa kesällä 1957 atomienergiakomission (AEC) käynnistettyä operaatio Plowshare -nimellä tunnetuksi tulleen tutkimushankkeen, jonka puitteissa selvitettiin ydinpommien käyttöä esimerkiksi maansiirtotehtävissä, öljy- ja kaivosteollisuudessa. Ydinpommeja esitettiin käytettäväksi esimerkiksi merenpinnan tasossa kulkevan Panaman kanavan rakentamiseen ja kallioleikkauksen räjäyttämiseen moottoritien oikaisua varten. Hankkeen puitteissa tutkittiin myös ydinräjähteiden käyttöä tekojärvien ja maanalaisten varastoluolien rakentamiseen, sekä palavien maanalaisten öljy- ja kaasulähteiden sammuttamiseen. Los Alamos National Laboratory
Los Alamosissa suunniteltiin Manhattan-projektin aikana maailman ensimmäisen ydinase, jota testattiin kerran Alamogordossa ja elokuussa 1945 käytettiin Hiroshimassa ja Nagasakissa. Sittemmin Los Alamos Scientific Laboratory on muuntunut Los Alamosin kansalliseksi laboratorioksi (LANL). Se on suunnitellut yli 70 prosenttia Yhdysvaltain kaikista ydinaseista.Los Alamossa sijaitsee myös Bradbury Science Museum. Museossa on noin 60 interaktiivista näyttelyä joissa esitellään Manhattan-projektin historiaa, laboratorion nykyisiä ja historiallisia puolustus- ja teknologiahankkeita sekä kansallisen ja kansainvälisen taloudellisen, ympäristön, poliittisiin ja sosiaalisiin kysymyksiin liittyvää laboratoriotutkimusta. Museossa käy vuosittain noin 80 000 kävijää. Ydinreaktori
Neuvostoliitossa kehitettiin kaksi erityyppistä siviilireaktoria vuodesta 1954 lähtien. Ensimmäinen RBMK tai niin sanottu Tšernobyl-tyyppi on omanlainen mallinsa ja toinen samankaltainen kuin Yhdysvaltain painevesireaktori. NL:n ensimmäinen painevesireaktori otettiin käyttöön 1964. Siperian ydinvoimalaitos
Ydinvoimalaitos on yksi Venäjän vanhimmista. Sen ensimmäisten reaktorien rakenne perustui Obninskin ydinvoimalaitoksessa kokeiltuun kevytvesijäähdytteiseen ja grafiittihidasteiseen reaktorityyppiin (LWGR, Light Water cooled Graphite moderated Reactor). Voimalassa oli sen historian aikana kaikkiaan viisi eri reaktoria. Voimalan yhteydessä jalostettiin myös ydinaseplutoniumia; asevarustelu oli eräs kemiallisen kombinaatin perustamisen syy. Ydinaseohjelmat eri maissa
Kiina alkoi havitella ydinasetta 1955–1956. Neuvostoliitto toimitti Kiinaan ydintekniikkaa ja ohjuksia kunnes maiden välit katkesivat vuonna 1960. Kiina osti myös lännestä ydinteknisiä osia. Kiina pohjasi pomminsa kehittelyssä alussa helpompana pidettyyn uraaniin, ei plutoniumiin. Kiina räjäytti ensimmäisen ydinalatauksensa vuonna 1964 ja alkoi pian kehitellä vetypommia. Se näkyi parissa vuonna 1966 tehdyssä kokeessa, joissa oli mukana lämpöydinelementtejä. Kiina räjäytti täysitehoisen vetypommin vain kolmen vuoden kuluttua vuonna 1967. Ydinvoima Suomessa
Vuonna 1961 Imatran Voima käynnisti kansainvälisen tarjouskilpailun ydinvoimalasta avaimet käteen -periaatteella. Yhtiö halusi 1967 tilata joko saksalaisen AEG:n tai amerikkalaisen Westinghousen reaktorin. Neuvostoliiton tarjousta pidettiin puutteellisena. Valtioneuvosto päätti kuitenkin luopua tilauksesta tarjousten perusteella. Teollisuusministeri Väinö Leskinen allekirjoitti Moskovassa 1969 tavaranvaihtosopimuksen, joka sisälsi ydinvoimalan tilauksen Neuvostoliitosta. Loviisaan rakennettua Novo Voronesh -painevesireaktoria täydennettiin suomalaisella insinööritaidolla. Turvatekniikka, automaatio ja mittaristot suunniteltiin Suomessa ja hankittiin lännestä. Loviisan ydinvoimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1977, jolloin Loviisa 1 valmistui sähköntuotantoon . Oskarshamnin ydinvoimalaitos
Ydinvoimalassa on kolme reaktoria, joiden kokonaisteho on 2 300 MW. Laitos tuottaa noin 10 % Ruotsin sähköstä.
Vuonna 1972 käynnistynyt Oskarshamn 1 oli Ruotsin ensimmäinen kaupallinen reaktori. Vuonna 1985 käynnistynyt 1 200 MW:n Oskarshamn 3 on Ruotsin uusin. Reaktorit ovat tyypiltään kiehutusvesireaktoreita. Ydinvoimakeskustelu
Vasta 1960- ja 1970-luvulla alkoi tulla näkyviin jakautuminen ydinvoiman kannattajiin ja vastustajiin. Jotkut olivat huolissaan ydinvoiman käytön turvallisuudesta ja seurauksista, radioaktiivisista jätteistä. Toiset, etunenässä Rooman klubi, kiistivät jatkuvan taloudellisen kasvun ja siihen liittyvän kasvavan energiankulutuksen hyödyllisyyden ylipäätään. Vuonna 1979 Yhdysvaltain Harrisburgissa, sekä 1986 entisen Neuvostoliiton Tšernobylissä tapahtuneet ydinvoimalaonnettomuudet nostivat ydinvoiman vastustuksen ja siihen liittyvän poliittisen liikehdinnän huippuunsa, millä on ollut huomattava vaikutus siihen, että ydinvoiman osuuden kasvettua 80-luvulla yli 15%:iin maailman sähköntuotannosta sen osuus ei ole enää kasvanut kokonaisenergiankulutusta nopeammin. Joissain maissa uuden ydinvoiman rakentamisesta luovuttiin. Ydinvoiman historia
Helsinki osti Sipooseen kuuluvan Granön saaren uutta ydinvoimalaitosta varten. Arveltiin, että voimaverkkoon voitaisiin liittää 150–250 megawatin ydinvoimala. Granön saaren voimalaa ei kuitenkaan koskaan rakennettu. Tämän jälkeen pääkaupunkiseudulle kaavailtiin ruotsalaisen Asea-Atomin, VTT:n ja Finnatomin kehittämää lämpövoimareaktoria, joka olisi tuottanut kallioluolassa ainoastaan kaukolämpöä 200 megawatin lämpöteholla. Tutkimus- ja koulutuskäyttöön TKK:lle Espoon Otaniemeen hankittiin 1960-luvulla Yhdysvalloista General Atomicsin pieni tutkimusreaktori FiR 1 . Metzamorin ydinvoimalaitos
Ydinvoimalaitoksen rakentamisesta päätettiin elokuussa 1967 ja suunnitelmat hyväksyttiin 1969. Voimalaitos koostuu kahdesta 408 megawatin VVER-tyypin reaktoriyksiköstä. Ensimmäinen yksikkö käynnistettiin ja liitettiin sähköverkkoon vuonna 1976 ja toinen vuonna 1980. Bušehrin ydinvoimalaitos
Ydinvoimala päätettiin rakentaa Būšehriin 1960-luvun lopulla tehtyjen selvitysten perusteella, koska siellä ei ole katsottu olevan maanjäristysten vaaraa. Iran teki vuonna 1974 sopimuksen saksalaisyritys Siemensin kanssa. Siemens vetäytyi kuitenkin urakasta Iranin vallankumouksen jälkeen, ja osittain valmis voimala vaurioitui Irakin–Iranin sodan aikana. Tämän jälkeen useat maat kieltäytyivät Yhdysvaltain painostuksen takia rakentamasta voimalaa. Lopulta Venäjä teki vuonna 1995 miljardin dollarin arvoisen sopimuksen voimalan rakentamisesta. Leuhunkosken voimalaitos
Ensimmäinen voimalaitos rakennettiin koskeen 1927 ja silloin saatiin kylään sähkövalot. Berkeleyn ydinvoimalaitos
Berkeleyn ydinvoimalaitos on käytöstä poistettu ydinvoimalaitos Severn-joen rannalla Gloucestershiressä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se oli Britannian ensimmäinen käyttöön otettu ja ensimmäinen käytöstä poistettu ydinvoimala. Oulun historia
Oulun kaupunki oli jo käyttänyt vähäisessä määrin Oulujoen vesivoimaa hyväkseen joen sivuhaaraan 1903 rakennetussa Myllytullin voimalaitoksessa. 1. elokuuta 1939 tehtiin päätös rakentaa sitä suurempi Merikosken vesivoimalaitos. Osittain sodan aikana rakennetun Merikosken voimalaitoksen ensimmäinen generaattori käynnistyi 1948. Voimalaitos valmistui vuonna 1954. Typpi Oy:n tehtaiden tuotanto käynnistyi vuonna 1952. Tehtaalla tammikuussa 1963 tapahtuneessa sai surmansa kymmenen ihmistä ja 40 metriä korkea salpietarivarasto ja sen vieressä sijainnut rakeistustorni tuhoutuivat. Tuhon aiheuttamaa lyhyttä tuotantokatkosta lukuun ottamatta toiminta on jatkunut tähän päivään saakka. Nykyisin alueella toimivat kemian teollisuutta harjoittavat Kemira Oyj:n tehtaat. Ydinmajakka
Yhdysvalloissa on ollut tähän mennessä yksi ydinmajakka. Maan ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt ydinmajakka, Baltimore Harbor Light, sai RTG-reaktorin toukokuussa 1964. Se toisin poistettiin vuosi myöhemmin ja korvattiin tavallisella sähkögeneraattorilla. Majakka on nykyisin aurinkokäyttöinen. Huddingen kunta
Huddingen Ågestassa sijaitsi Ruotsin ensimmäinen kaupallinen ydinvoimala, joka suljettiin vuonna 1974. Shippingport
Shippingport on paikkakunta Yhdysvalloissa, lähellä Pittsburghia Pennsylvaniassa. Se tunnetaan maan ensimmäisen ydinvoimalaitoksen sijaintipaikkana. Voimalaitos ajettiin alas 1982, sillä sen modernisoimista ei enää pidetty kannattavana. Voimalaitos on yksi ensimmäisiä koskaan purettuja ydinvoimalaitoksia. Laitospaikka vapautettiin muuhun käyttöön purkutöiden päätyttyä 1987. Astravetsin ydinvoimalaitos
Ydinvoimalan päätoimittaja on Venäjän Rosatom-valtionkonserniin kuuluva Atomstroieksport (ЗАО "Атомстройэкспорт) ja tilaajana Valko-Venäjän valtion unitaarinen yritys ydinvoimalan rakentamisen johtamiseksi (ГУ "Дирекция строительства атомной электростанции" (ГУ "ДСАЭ"), Direktsija stroitelstva atomnoi elektrostantsii, GU DSAE).
Voimalaitokseen on suunniteltu kaksi reaktoriyksikköä. Rakentajan tavoitteena oli saada ensimmäinen, 1194 megawatin VVER V-491 -tyyppistä reaktoria käyttävä voimalayksikkö käyttöön vuonna 2018 ja toinen vuonna 2021. Richard Feynman
Feynman opiskeli perustutkintonsa MIT:ssä ja valmistui kandidaatiksi (B.Sc.) vuonna 1939. Hän julkaisi opinnäytetyönsä pohjalta artikkelin, jossa esitetään nykyään Hellmannin-Feynmanin teoreemana tunnettu tulos. Ohjaajansa John Slaterin suosituksesta Feynman vaihtoi perustutkinnon jälkeen yliopistoa ja meni tekemään väitöskirjaa John Wheelerin ohjauksessa Princetonin yliopistoon, missä Feynman väittelikin tohtoriksi vuonna 1942. Toisen maailmansodan aikaan Feynman toimi ryhmänjohtajana Manhattan-projektissa, jossa kehitettiin ensimmäinen ydinpommi. Paksin ydinvoimalaitos
Paksin ydinvoimalaitos () on Unkarin ensimmäinen ja ainoa ydinvoimala. Voimalaitos sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Paksin kaupungista Tolnan läänissä maan keskiosassa. Voimalan neljä reaktoria tuottaa noin 40 prosenttia Unkarissa tuotetusta sähköstä. Korkeakosken voimalaitos
Korkeakoskea on käytetty jauhomyllyn ja sahamyllyn voimanlähteenä jo 1500-luvulla. 1800-luvun lopulta lähtien koski pyöritti puuhiomoa. Vuonna 1906 valmistuneen ensimmäisen sähkövoimalaitoksen koskeen rakensi Karhula Oy. Nykyinen vesivoimala on arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema vuodelta 1926. Karhula Oy:ltä voimalaitos siirtyi Ahlström Oy:n omistukseen, joka myi sen 1990-luvun alussa ruotsalaiselle Graningenille. 2000-luvun alkupuolella omistajaksi tuli Statkraft. Statkraft Suomi Oy:n koko osakekannan osti vuonna 2014 viiden suomalaisen energiayhtiön omistama Kolsin Voima Oy. Obninsk
Obninsk tunnetaan maailman ensimmäisen ydinvoimalaitoksen sijaintipaikkana. Obninskin ydinvoimalaitoksen 5 MW:n reaktorilla saavutettiin ensi kerran ydinreaktion jatkumisen edellyttämä kriittisyys 6. toukokuuta 1954. Obninskin ydinvoimala liitettiin sähköverkkoon. Obninskin ydinvoimala toimi miltei keskeytyksettä 48 vuotta kunnes se viimein sammutettiin 29. huhtikuuta 2002. Nykyään tästä muistuttaa paikalla sijaitseva ydinvoimatekniikan museo. H. Beam Piper
Terro-Human Future History on Piperin yksityiskohtainen näkemys seuraavasta 6000 vuodesta ihmiskunnan historiassa. 1942, vuosi jolloin ensimmäinen ydinreaktori rakennettiin, on määritelty vuodeksi 1 A.E. (Atomic Era, "atomikausi"). Vuonna 1973 ydinsota raunioittaa planeetan. Terran Federation ("Maan liittovaltio") muodostuu ihmiskunnan matkustaessa avaruuteen ja kehittäessä antipainovoimateknologian. Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus
Tšernobylin Vladimir Leninin mukaan nimetty ydinvoimala sijaitsee noin 18 kilometrin päässä Tšernobylistä Pripet-joen yläjuoksulla lähellä Prypjatin kaupunkia. Yhteensä neljä reaktoria tuottivat lähes 4 000 megawatin sähkötehon, joka oli noin kymmenyksen Ukrainan SNT:n sähköntarpeesta. Laitoksen jäähdytysaltaan pituus oli yli neljä kilometriä. Ensimmäisen reaktorin rakentaminen aloitettiin vuonna 1970 ja se otettiin käyttöön vuonna 1977. Vuonna 1986 laitoksessa oli neljä reaktoria ja rakenteilla oli viides sekä kuudes reaktori. Viidennen oli tarkoitus valmistua onnettomuusvuonna 1986 lokakuussa ja kuudennen 1988. Teollisuus
Teollistuminen alkoi sieltä, missä oli energiaa, pääasiassa kivihiiltä. Myöhemmin sähkön löytämisen ja sähkögeneraattorin keksimisen jälkeen ryhdyttiin käyttämään kivihiiltä energianlähteenään käyttäneiden höyrykoneiden lisäksi myös sähköä tuottavaa vesivoimaa – aikaisemmin vesivoimaa oli hyödynnetty mekaanisesti vesimyllyillä. Ensi kerran sähkön tuotanto aloitettiin Tampereella Tammerkoskessa 22. syyskuuta 1891. Tämä oli Suomen ensimmäinen vesivoimalaitos. Sellu- ja paperiteollisuus on esimerkiksi Suomessa koskien läheisyydessä, ja se tarvitsee paljon vettä valmistusprosessissa. Puut myös historiallisesti uitettiin tehtaaseen vesistöjä pitkin. Vuonna 1928 valmistuneen Imatran voimalaitoksen perustaminen antoi Suomessa syyn rakentaa valtakunnallinen sähköverkko, joten teollisuuden ei tarvinnut enää sijaita voimalaitoksen välittömässä läheisyydessä. Saddam Hussein
Vuonna 1976 Saddam teki valtiovierailun Ranskaan solmien tiiviit suhteet joihinkin liikemiehiin ja poliittisiin piireihin maassa. Ranskan tuella Saddam aloitti ydinohjelman kehittämisen 1980-luvulla. Irakin ensimmäinen ydinreaktori nimettiin ranskalaisen esikuvansa Osiriksen mukaan Osirakiksi (Osiris ja Irak). Israelin ilmavoimat tuhosivat reaktorin "Operaatio Operassa" vuonna 1981, koska Israelin hallitus epäili sitä käytettävän ydinasekelpoisen uraanin rikastamiseen. Ydinvoimala
Ensimmäinen sähköverkkoon sähköä tuottava ydinvoimalaitos, Obninskin ydinvoimalaitos, aloitti toimintansa 1. kesäkuuta 1954 Neuvostoliitossa. Ydinvoimalaitos yhdistettiin sähköverkkoon noin kolme viikkoa myöhemmin tuottaen sähköä tarpeeksi noin 2 000 kotitaloudelle. Sen sijaan maailman ensimmäinen täyden mittakaavan ydinvoimalaitos, Sellafield, avattiin 17. lokakuuta 1956 Isossa-Britanniassa. Andrei Saharov
Saharov työskenteli opiskelijana fyysikko Igor Tammin kanssa ja hänet värvättiin 1948 Neuvostoliiton ydinpommia kehittävään ryhmään. Neuvostoliiton ensimmäinen ydinpommi räjäytettiin 29. elokuuta 1949. Saharovin osuus oli ratkaiseva seuraavassa vaiheessa, vetypommin kehittämisessä. Ensimmäinen vetypommi räjäytettiin 1953. Samana vuonna Saharoville myönnettiin maan korkein arvonimi "sosialistisen työn sankari". Saharov uskoi Neuvostoliiton ydinaseen olevan välttämätön voimatasapainon saavuttamiseksi ja rauhan säilyttämiseksi. Hän puhui kuitenkin ydinkokeiden aiheuttamia ympäristötuhoja ja kilpavarustelua vastaan ja ydinvoiman rauhanomaisen käytön puolesta, jonka toivoi helpottavan riippuvuutta öljystä ja kaasusta. Kuolan ydinvoimalaitos
Laitoksen rakentaminen alkoi 1969. Rakentamisen yhteydessä syntyi Poljaryje Zorin asutuskeskus. Ensimmäiset reaktorit otettiin käyttöön 1973 ja 1974. Kaksi uudempaa, vuosina 1981 ja 1984 valmistunutta reaktoria edustavat turvallisuudeltaan parempaa toista VVER-sukupolvea ja ovat samaa tyyppiä kuin Loviisan voimalaitoksen reaktorit. Reaktoreita on pidetty kuitenkin ikänsä takia riskialttiina. Kahden ensimmäisen yksikön sulkemisajankohdaksi on suunniteltu vuosia 2018 ja 2019. Kuolan voimalan kolmos- ja nelosyksikölle vastaava tuotantotoiminnan lopetus olisi edessä 2020-luvun jälkipuoliskolla. Ydinvoima Suomessa
Teollisuuden Voima teki ympäristövaikutusten arvioinnin Olkiluotoon sijoitettavalle neljännelle ydinvoimalaitosyksikölle, jonka sähköteho olisi 1 000–1 800 MW. Tavoitteena oli rakentamisen aloittaminen 2013 ja voimalaitoksen käyttöön ottaminen noin 2018. YVA-selostus saatiin valmiiksi ja jätettiin työ- ja elinkeinoministeriölle 14. helmikuuta 2008. Eduskunta hyväksyi periaatepäätöksen neljännen reaktorin rakentamisesta heinäkuussa 2010 . Toukokuussa 2015 TVO:n hallitus päätti perua Olkiluoto 4 -projektin, koska Olkiluoto 3:n rakentaminen on viivästynyt . Ydinfysiikka
Ydinfysiikan historian voi laskea alkavan radioaktiivisuuden löytämisestä vuonna 1896. Tuolloin ranskalainen fyysikko Henri Becquerel havaitsi, että uraanisuolat lähettävät näkymätöntä säteilyä, joka tummentaa lähelle asetettuja hyvin suojattuja valokuvauslevyjä. Tämän löydön motivoimana Marie Curie alkoi tutkia järjestelmällisesti erilaisia metalleja, suoloja, oksideja ja mineraaleja löytäen toriumin radioaktiivisuuden. Yhdessä aviomiehensä Pierre Curien kanssa hän onnistui löytämään ja erottelemaan vuonna 1898 tutkimistaan mineraaleista pieniä määriä kahta radioaktiivista ennestään tuntematonta alkuainetta, radiumia ja poloniumia. Recep Tayyip Erdoğan
Erdoğan allekirjoitti 6. elokuuta 2009 Vladimir Putinin kanssa sopimuksen maan ensimmäisen ydinvoimalan rakentamisesta Akkuyuun Mersinin maakuntaan Välimeren rannalle. Voimalaan oli tarkoitus valmistua 2016 mennessä neljä 1200 MW reaktoria. Suunnitelma kohtasi Turkissa vahvaa vastarintaa ja turkkilainen osapuoli peruutti projektin marraskuussa 2009 sähköntuotannon hintaan vedoten. "Hurriyet"-lehden arvioiden mukaan Turkki menetti sopimuksen peruuttamisessa noin kaksi miljardia dollaria. Hanketta kuitenkin jatkettiin kesällä 2010 uusien neuvotteluiden jälkeen. Höyryturbiini
Ensimmäisen tunnetun höyryturbiinin rakensi muinaiskreikkalainen tiedemies Heron Aleksandrialainen noin vuonna 50. Kysymyksessä oli enemmän leikkikalua muistuttava tieteellinen koelaite, mutta se oli kuitenkin aito höyryturbiini. Ydinvoima
Vuonna 1942 Enrico Fermin johdolla rakennettiin ensimmäinen kokeellinen ydinreaktori Chicagon yliopistoon. Tämä oli ensimmäinen kerta maailmanhistoriassa, kun ihminen toteutti hallitun fissioiden ketjureaktion. Vuotta myöhemmin Oak Ridgessä kokeiltiin plutoniumin tuotantoon tarkoitettua reaktoria, ja jo vuoteen 1945 mennessä Hanfordissa oli käynnissä kolme täysimittaista reaktoria. Kelluva ydinvoimalaitos
Ensimmäisen, "Akademik Lomonosov" -nimisen laitoksen rakennustyöt alkoivat huhtikuussa 2007 Vienanmeren rannalla Severodvinskissä ydinsukellusveneisiin erikoistuneella Sevmašin telakalla. Kesällä 2008 valmistus kuitenkin siirrettiin Pietariin Baltijski zavod -telakalle. Alus laskettiin vesille kesällä 2010. MH-1A
MH-1A oli ydinreaktori ja ensimmäinen kelluva ydinvoimalaitos. Se oli sijoitettuna muokattuun yhdysvaltalaiseen toisen maailmansodan aikaiseen "Sturgis"-rahtilaivaan (aiemmin "SS Charles H. Cugle"). Reaktori toimitti 10 MW teholla sähköä sekä puhdasta vettä Yhdysvaltain hallinnoimalle Panaman kanava-alueelle vuosina 1968–1975. Ydinreaktori
Siviiliydintekniikan juuret ovat sotilastarkoituksiin kehitetyssä tekniikassa. 1950-luvun ydinaseiden kehitysprojektien tuloksena tarvittiin väkevöityä uraania ja plutoniumia, jonka tuotantoon ensimmäiset reaktorit rakennettiin. Ydinvoimala
Suomessa on toiminnassa kaikkiaan neljä ydinreaktoria. Niistä kaksi sijaitsee Olkiluodossa ja toiset kaksi Loviisassa. Olkiluodon voimalaitokset rakensi ruotsalainen Asea-Atom. Loviisan VVER.voimalaitokset rakennettiin puolestaan Suomen ja Neuvostoliiton väliseen clearing-kauppaan liittyen, ja Neuvostoliitossa käytettyihin vesijäähdytteisiin vastaaviin ydinvoimalaitoksiin pohjautuen.