Mitä Kansallinen digitaalinen kirjasto -hanke käsittää?
Muistiorganisaatio
Kansallisen digitaalisen kirjaston perustan muodostavat kirjastot, arkistot ja museot sekä kulttuuriperintöaineistoa säilyttävät muut organisaatiot. Kansallinen digitaalinen kirjasto -hankkeen tavoitteena on varmistaa kulttuurin ja tieteen digitaalisten tietovarantojen tehokas ja laadukas hallinta, jakelu sekä pitkäaikaissäilytys. Hanke edistää myös kulttuuriperintöaineistojen ja asiakirja-aineistojen digitointia. Lisäksi Kansallinen digitaalinen kirjasto ylläpitää ja kehittää kirjastojen, arkistojen ja museoiden yhteistä asiakasliittymää (Finna) sekä välittää aineistoja Euroopan digitaaliseen kirjastoon Europeanaan. Kansallinen digitaalinen kirjasto
Kansallinen digitaalinen kirjasto (KDK) on opetus- ja kulttuuriministeriön vuonna 2008 käynnistämä hanke. Sen tavoitteena on parantaa kirjastojen, arkistojen ja museoiden sähköisten aineistojen ja palvelujen saatavuutta ja käytettävyyttä. Tavoitteena on myös huolehtia digitaalisten kulttuuriperintöaineistojen pitkäaikaissäilytyksestä. Hanke edistää samalla kulttuuriperintö- ja asiakirja-aineistojen digitointia ja tietohallinnon yhteentoimivuutta. Digitaalinen pitkäaikaissäilytys
Digitoinnin tärkeimpiä syitä on uhka alkuperäisen aineiston tuhoutumisesta. Tavoitteena on parantaa säilytettävien aineistojen käytettävyyttä ja saatavuutta. Digitoinnin jälkeen aineistoa voi lukea altistamatta alkuperäistä, mahdollisesti haurasta dokumenttia kulumiselle. Kun aineisto on verkossa jaossa, fyysinen sijainti ei rajoita sen käyttöä. Digitointi myös mahdollistaa eri organisaatioiden väliset yhteiset arkistot. Tätä tavoitetta varten on Suomessa luotu kirjastojen, museoiden ja arkistojen yhteinen Kansallinen digitaalinen kirjasto -hanke.
Laki kulttuuriaineistojen tallettamisesta ja säilyttämisestä (1433/2007) velvoittaa esimerkiksi Kansalliskirjastoa, vapaakappalekirjastoja ja audiovisuaalista arkistoa säilyttämään kokoelmansa käyttökuntoisena myös tulevaisuudessa. Usein tämä on mahdollista vain digitoimalla aineistoa. Velvoite koskee myös ”Suomessa sijaitsevia palvelimilla olevia verkkoaineistoja, sekä muita verkkoaineistoja, jotka on tarkoitettu yleisön saataville Suomessa”, jolloin niiden alkuperäinen muoto on digitaalinen.
Tanskan kuninkaallinen kirjasto
Nimikkeiden lukumäärällä (yli 35 milj. fyysistä nimikettä vuonna 2014, lähes 200 hyllykilometriä aineistoa) mitaten kansalliskirjasto luetaan maailman 20 suurimman kirjaston joukkoon. Vapaakappaleiden ja perinteisten kirjahankintojen ja aineistotilausten ohella Tanskan kuninkaallinen kirjasto kerää erityisesti Tanskaan liittyvää digitaalista aineistoa myös internetistä. Iisalmen kaupunginkirjasto
Kirjaston tiloissa on useita asiakkaille tarkoitettuja tietokoneita. Niiden käyttö ei vaadi ajanvarausta tai erillistä kirjautumista työasemille. Koneissa on tulostusmahdollisuus. Tulostaminen on maksullista. Lisäksi kirjaston tiloissa on käytössä asiakkaille tarkoitettu langaton verkko. Kirjautumistunnukset saa kirjaston asiakaspalvelusta. Yksi asiakastyöasemista on varattu digitointikäyttöön. Asiakkaat pystyvät muuttamaan sen avulla VHS-kasetit, vinyylilevyt, C-kasetit, paperiset asiakirjat, diat sekä 35 mm filminegatiivit digitaaliseen muotoon. Asiakkaiden käytössä on lisäksi yksi kopiokone. Kirja
Sähköisten viestimien kehittyminen on tuonut kirjalle kilpailijoita. Ihmiset kuluttavat aikaa entistä enemmän esimerkiksi internetiä selaillen. Tietosanakirjojen ja suurteosten julkaisu on vähentynyt, mutta kaunokirjallisuus ja laajoja asiakokonaisuuksia sisältävä tietokirjallisuus ovat säilyneet. Pohjoismaiden suurimman antikvariaatin Finlandia Kirjan toimitusjohtaja Matti Pietilä on arvioinut, että painettu kaunokirjallisuus tulee säilymään digitalisaation edetessä tietokirjallisuutta paremmin, sillä e-kirja tuo hienoja uusia mahdollisuuksia nimenomaan tiedon käsittelemiseen. Uusi painotekniikka mahdollistaa entistä pienempien painosten ottamisen taloudellisesti kannattavasti. Asiakas voisi tilata kirjan verkkokaupasta ja nide painettaisiin tarvepainatuksena. Kirjavälitys on arvioinut, että kirja-ala menettää useita miljoonia, koska se ei hyödynnä tarvepainatusta riittävästi. Kirjavälityksen koordinoima tarvepainatus aloitettiin 2009. Sen tavoitteena oli ennen kaikkea tuoda tarjolle pitkän hännän kirjatarjonta. Sen hyödyntäminen vaatisi kuitenkin aktiivista markkinointia kustantamoilta ja kirjakaupoilta. Kansallisgalleria (Suomi)
Kuvataiteen keskusarkisto erillisenä osastona lakkautetaan Kansallisgalleriassa. Arkistokokoelmat sijoittuvat kokoelmahallintaosastoon. Niiden organisaatio yhdistyy Valtion taidemuseon kirjaston kanssa arkisto- ja kirjastoyksiköksi. Sen tehtäviä ovat arkistokokoelmien kartuttaminen, hoito ja hallinta, arkisto- ja kirjastokokoelmien kokoelmatietovarantojen ja -kantojen sisällöllinen hallinta ja kehittäminen, Kansallisgallerian kirjastotoiminnat sekä kokoelmatietopalvelut. Arkistojen parissa työskentelee jatkossa seitsemän henkilöä. Muistiorganisaatio
Kansalliskirjaston tärkeimpiin tehtäviin kuuluu myös Suomalaisen verkkoarkiston ylläpitäminen. Suomalaiseen verkkoarkistoon on haravoitu internetistä suomalaista aineistoa vuodesta 2006 alkaen. Aineistoa voi tutkia Kansalliskirjastossa, jossa on tiedon tarvitsijoiden käytettävissä kolme kulttuuriaineistojen työasemaa. Työasemia on myös muissa vapaakappalekirjastoissa. Ranskan kansalliskirjasto
Jos ”Suuri kirjasto (TGB)”, kuten rakennushanketta alun perin kutsuttiin, on saanut osakseen kritiikkiä, joka on kohdistunut eritoten François Mitterrand -kirjastoon, hanke ja sen kehittäjät ovat toisaalta saaneet runsaasti varoja projektiinsa. Tämä on osaltaan nostanut kirjastojen arvostusta niin Ranskassa kuin koko maailmassa. Tämä on näkynyt myös erityisesti luetteloiden lisääntyneenä määränä sekä koko organisaation parempana näkyvyytenä yhteiskunnassa, mutta varsinkin digitaalisen kirjaston Gallican käytön kasvuna. MARC 21
MARC on kirjastojen luettelotietojen tallennukseen ja vaihtamiseen määritelty standardi eli bibliografisten tietojen vaihtomuoto (Machine Readable Cataloguing). MARC:in kehitys alkoi Yhdysvaltain Kongressin kirjastossa vuosina 1967–1968. Kongressin kirjasto vastaa edelleen standardista. Lisäksi kehitystyössä on mukana muita kansainvälisiä ja kansallisia organisaatioita.. Suomessa MARC-formaatista vastaa Kansalliskirjasto. Suomen kirjastoseura
Kirjastoseura toimii kansainvälisellä kentällä Kirjastot ja Kehitys -kehitysyhteistyöhankkeessa Namibian ja Tansanian kirjastolaitosten kanssa, 2012 alkaen. Hanke päättyy 2017. Kirjastoalan maailmanlaajuinen IFLA-konferenssi järjestettiin Helsingissä 2012, Suomen kansallisen komitean varapuheenjohtajana toimi Sinikka Sipilä. Digitaalinen taloushallinto
Digitaalinen taloushallinto on Sanna Lahden ja Tero Salmisen vuonna 2014 ilmestynyt kirja.. Se on päivitetty versio heidän edellisestä kirjastaan Kohti digitaalista taloushallintoa (2008).. Ihmisaivot
Human Brain -hanke on vuonna 2013 käynnistynyt Genevestä johdettu kansainvälinen tutkimushanke, jonka tavoitteena on luoda ihmisaivojen digitaalinen kopio ennen vuotta 2023. Digitaalisissa aivoissa impulssien pitäisi kulkea täsmälleen samalla tavalla kuin oikeissa aivoissa. Hankkeen ensimmäinen tavoite on tutkia ihmisaivot niin hyvin, että ymmärretään, miten aivojen osat toimivat ja millainen niiden rakenne on. Valmiin mallin toivotaan näyttävän ensimmäistä kertaa, miten ajatukset aivoissa syntyvät ja missä tietoisuus sijaitsee. Digitaalisten ihmisaivojen toimiminen edellyttää nykyisiä huomattavasti tehokkaampaa tietokonetta. Digitaaliset aivot antavat teoriassa mahdollisuuden luoda ihmiselle ikuinen virtuaalinen elämä. Itä-Timorin kansalliskirjasto
Kesäkuussa 2016 annettu laki Itä-Timorin kansalliskirjastosta määrittelee kirjaston tehtäväksi kerätä, käsitellä ja säilyttää timorilaista dokumentaarista kultturiperintöä, sekä turvata sen tutkiminen, julkaiseminen ja olosuhteet sen nauttimiseen sekä varmistaa kansallisen bibliografisen perinnön luokittelu ja inventointi. Kansalliskirjasto (Suomi)
Peruskorjaus valmistui vuoden 2015 lopulla, ja Kansalliskirjasto juhlisti avajaisiaan yleisötapahtumalla 1.3.2016. Sisätiloissa toteutuneita muutoksia olivat muun muassa lukusalien alkuperäisten oviaukkojen ja puulattioiden palauttaminen sekä eteistilojen kattomaalausten rekonstruointi. Lisäksi uusittiin kalusteita ja kellarikerrokseen rakennettiin naulakkotilat. Rakenteiden, kalusteiden ja pintojen konservointiin tarvittiin perinteistä käsityötaitoa sekä yksityiskohtainen taustaselvitys rakennuksen eri vaiheista. Engelin alkuperäisen idean ohessa haluttiin kunnioittaa eri aikakausien kerrostumia ja nykyaikainen talotekniikka asetti omat vaatimuksensa. Kohti digitaalista taloushallintoa
Kohti digitaalista taloushallintoa: sähköiset talouden prosessit käytännössä on Sanna Lahden ja Tero Salmisen vuonna 2008 ilmestynyt kirja.. Kirjasta on tehty päivitetty versio Digitaalinen taloushallinto (2014).. Kansallinen Terveysarkisto (Kanta)
Pääministeri Sipilän hallituksen sote-uudistus on tulee toteutuessaan laajentamaan sähköisen potilastiedon arkiston käyttövelvollisuutta kaikkiin julkisesti järjestettyihin palveluihin, vaikka nämä olisivatkin yksityisesti tuotettuja (19.10.2017 luonnos laiksi asiakkaan valinnanvapaudesta sosiaali- ja terveydenhuollossa 38 §) Celia (kirjasto)
Celia siirtyi digitaalisen kirjakokoelman hyödyntämiseen kokonaan vuodenvaihteessa 2007–2008. Sitä ennen äänikirjat lainattiin c-kaseteilla, jotka tuli palauttaa kirjastoon. Digitaaliseen kokoelmaan siirtymisen myötä lainamäärät kasvoivat erittäin nopeasti. Esko Häkli
Häklin aikana Helsingin yliopiston kirjaston asema Suomen tieteellisten kirjastojen verkoston keskuksena vahvistui oleellisesti. Kansalliskirjasto vastaa kirjastojen atk-järjestelmän ja elektronisen kirjaston (FinELib) ylläpidosta ja kehittämisestä ja toimii kansallisena kokoelmien digitointikeskuksena. Kirjallisuuden arkistokokoelman kerääminen ja kansallisbibliografian toimittaminen on laajennettu käsittämään myös äänitteet. Kirjastokaista
Kirjastokaista (pilottivaiheessa Kirjastokanava) alkoi projektina, jonka aikana kirjastoille luotiin kirjastoa videomateriaalin avulla esittelevä ja markkinoiva valtakunnallinen verkkopalvelu. Projekti rahoitettiin opetus- ja kulttuuriministeriön avustuksella, joka myönnettiin Kirjastot.fi:lle kirjaston verkkotelevisiotoiminnan pilotointia varten. Kansalaisen osallistumisympäristö
Kansalaisen osallistumisympäristö on oikeusministeriön hanke, joka tuottaa kansalaisyhteiskunnan, päättäjien ja hallinnon käyttöön verkkopalveluita. Kansallisarkisto
Kansallisarkiston kirjaston kokoelmissa on yhteensä noin 334 000 koti- ja ulkomaista nidettä sekä noin 200 nimekettä aikakauslehtiä eri kielillä. Arkistoalaa, historiaa ja lähdejulkaisuja käsittelevän kirjallisuuden lisäksi kirjastolla on laaja heraldiikkaa ja sigillografiaa käsittelevä kirjakokoelma ja historian tutkimuksen kannalta merkittävä kokoelma ennen vuotta 1850 painettua kirjallisuutta. Kokoelmiin hankitaan ensisijaisesti arkistoalaan, asiakirjahallintoon ja arkistojen käyttöön liittyvää sekä heraldista kirjallisuutta. Mahdollisuuksien mukaan hankitaan myös keskeistä Suomen historian perustutkimusta käsittelevää kirjallisuutta. Kirjastolle tulevat lahjoitukset koostuvat pääasiassa genealogisesta ja paikallishistoriallisesta kirjallisuudesta. Heritrix
Suomen Kansalliskirjasto kerää Suomea koskevia Internetin aineistoja kulttuuriaineistojen tallettamista ja säilyttämistä koskevan lain (28.12.2007/1433) mukaisesti. Myös muiden maiden kansalliskirjastojen toiminta perustuu samankaltaisiin lakeihin. Design for All
Hanke tukee EDeANin toimintaa. Sen tavoitteena on kehittää mallina toimiva DfA-opinto-ohjelma, joka on suunnattu alan kaupallisille toimijoille, ohjelmarunko ja kurssisisällöt perus- ja jatkotasoisille DfA-opinnoille sekä kattava DfA:ta koskeva verkkoaineisto.
Hankkeen tavoitteena on kehittää koti- ja ammattikäyttöön soveltuva, mukautettava hakukonekäyttöliittymä henkilöille, joiden kognitiiviset taidot ovat heikentyneet.
Hankkeen tarkoitus on kehittää yleiskäyttöinen etäkonsoli, jonka avulla kodin tavallisia laitteita voidaan käyttää verkon välityksellä.
Hankkeessa kehitetään skaalautuvia ja mukautettavia lisälaitteita, joilla voidaan integroida avustavaa tekniikkaa älykkääseen tieto- ja viestintäteknologiaan kotiympäristössä.
Hankkeessa kehitetään seuraavan sukupolven apuvälineitä, joiden avulla kuulovammaiset ihmiset pystyvät osallistumaan täysin tietoyhteiskuntaan.
Hankkeen tarkoitus on kehittää ja saattaa prototyyppitasolle kognitiivinen proteesiväline, joka auttaa dementiasta kärsiviä suoriutumaan päivittäisistä toimista.
Hankkeella pyritään tekemään saavutettavuudesta kulutustavaroiden ja kuluttajapalveluiden yleinen ominaisuus. Tarkoitus on kehittää alustoja, joiden avulla ikäihmiset ja vammaiset ihmiset voivat asua pidempään kotona ja lähiyhteisössään.
Hankkeen tavoitteena on kouluttaa loppukäyttäjiä standardisointiin liittyvissä kysymyksissä niin, että he kykenevät osallistumaan tieto- ja viestintäteknologiaan liittyvään standardisointitoimintaan.
Hankkeen tarkoitus on luoda mallinnus- ja simulointivälineitä, joilla voidaan optimoida käyttäjien vuorovaikutus suunnittelun, esteettömyyden ja käytettävyyden validoinnissa Ambient Assisted Living (AAL) -ratkaisujen yhteydessä.
Hankkeen tarkoituksena on kehittää edelleen Ambient Assisted Living (AAL) -tuotteita ja -palveluja, jotka ovat edullisia, helppokäyttöisiä ja kaupallisesti kannattavia. Hankkeessa kehitettävän integroidun teknologia-alustan avulla voidaan liittää saumattomasti yhteen tuotteet ja palvelut, joiden tavoitteena on parantaa sosiaalista osallisuutta, päivittäisten toimintojen tukemista, varhaista riskien tunnistamista, suojautumista terveys- ja ympäristöriskeiltä sekä liikkuvuuden ja lähiympäristössä liikkumisen tukea, jotka kaikki tekevät elämästä elämisen arvoisen perhepiirissä ja yhteiskunnassa. Kansallinen tietoyhteiskuntastrategia
Kansallisia tietoyhteiskuntahankkeita strategian pohjalta on toteutettu neljällä eri osa-alueella. Tietoyhteiskunnan perusvaatimuksiksi luetaan kansallisen tietoturvastrategian ja saavutettavuusstrategian luominen. Tietoyhteiskuntastrategian osa-alueita sekä niiden sisältämiä yksittäisiä hankkeita ovat muun muassa Ranskan kansalliskirjasto
Kansalliskirjastolla on Ranskassa tehtävänä myös yhteistyö muiden ranskalaisten kirjastojen kanssa. Näin kirjasto on etuoikeutettuna luonut toimivan yhteistyön sellaisten kirjastojen kanssa, jotka ovat alueellisia keskuskirjastoja. Niitä on kahdenlaisia: IGS Tietohuoltoasema
iGS suunniteltiin kaksivuotiseksi projektiksi mutta siitä on tullut osa kirjaston arkityötä. iGS on muuttanut kirjastotyön rutiineja ja perinteisiä ajattelutapoja. Se edistää henkilökunnan tiedonhakutaitoja ja digitaalisten aineistojen tuntemusta. Kirjaston henkilökunnan laaja, kirjastotyössä karttunut tietovaranto, tulee asiakkaiden saataville. Community as Opportunity (CO:OP)
Kansallisarkistolla on liikkuvia digitointiasemia, joita on mahdollista lainata. Digitaaliset tiedostot tallennetaan hankkeen perustamalle Topoteekki-alustalle sekä tarvittaessa omalle tallennusvälineelle. Topoteekkiin tiedostot tallennetaan karttapohjalle, jolloin kaikki kiinnostuneet voivat nähdä tietylle alueelle sijoittuvat kohteet. Luovuttajat joko pidättävät kaikki oikeudet aineistoon tai antavat sille Creative Commons -lisenssin. Kansallinen Terveysarkisto (Kanta)
Kanta-palvelut on perustettu sosiaali- ja terveydenhuollon asiakastietojen sähköisestä käsittelystä (ns. Asiakastietolaki) annetulla lailla. Kanta-palvelut muodostavat asiakastietolain mukaiset valtakunnalliset tietojärjestelmäpalvelut. Albumit auki
Vuonna 2014 opetus- ja kulttuuriministeriö tuki Albumit auki -jatkohanketta, jonka painopiste on alle 30-vuotiaiden työllistämisessä. Tässä yhteydessä Albumit auki -aineisto linkitetään myös Kansalliseen digitaaliseen kirjastoon. Toinen jatkohanke mahdollisti hankkeen kehittämisen koko Suomen tarpeisiin. Ensimmäiset uudet kaupungit Albumit auki -kokoelmia kartuttamassa olivat Jyväskylä, Turku, Lahti ja Raasepori. Kansallisarkisto
Avokokoelmaan sijoitettu kirjallisuus on vapaasti käytettävissä tutkijasaleissa. Muu kuin avokokoelman kirjallisuus on kirjaston suljetussa kokoelmassa, josta julkaisut on erikseen tilattava käyttöön tutkijasaleihin. Kansallisarkiston kirjaston kokoelmista ei anneta kotilainoja, mutta niitä voi tilata arkiston muihin toimipaikkoihin, ja kopioita on mahdollista hankkia. Kirjaston kokoelmiin hankittu aineisto on luetteloitu Kansalliskirjaston ylläpitämään erikoiskirjastojen Erkki-tietokantaan. Tietokantaan on viety kirjaston avokokoelmaan sijoitettu kirjallisuus ja kaikki kausijulkaisut. Myös varastokirjastoa ollaan viemässä tietokantaan. Sähkökirja
Sähkökirjoja on runsaasti vapaassa levityksessä Internetissä. Yksi tunnetuimmista ja laajimmista ilmaisten sähkökirjojen kokoelmista on Gutenberg-projekti, johon on digitalisoitu tuhansia vapaasti levitettäviä kirjoja, joiden tekijänoikeudet ovat menneet umpeen. Gutenberg-projektin kirjat jaettiin aluksi tekstitiedostoina, myöhemmin niitä on muotoiltu myös HTML-kielellä ja muissa muodoissa. Kirjat kirjoitettiin digitaaliseen muotoon vuoteen 1989 asti käsin, ennen kuvanlukijoiden ja tekstintunnistuksen kehitystä. Kansallinen palveluarkkitehtuuri
Palveluarkkitehtuurin keskeisenä elementtinä toimii myös Suomi.fi-palvelutietovaranto (PTV), joka on kansallinen tietovaranto julkisen hallinnon palveluja ja toimipaikkoja kuvailevien tietojen (metatiedot) tallentamiseen, säilyttämiseen ja käyttöön rajapintojen kautta. Palvelutietovarannon tietomalli pohjautuu JHS 183 -suositukseen ("Julkisen hallinnon palvelujen tietomalli ja ryhmittely verkkopalveluissa"). Senegalin kansallisarkiston kirjasto
Se vastaa kansalliskirjaston tehtävistä Senegalissa. Kansalliskirjaston luomisesta säädettiin vuonna 1976, ja kirjasto sai samana vuonna vapaakappaleoikeuden. Vuonna 1979 kirjasto alistettiin osaksi Senegalin kansallisarkistoa. Kansallisarkiston kirjasto julkaisee vuosittain Senegalin kansallisbibliografian () päivityksen ja vastaa Senegalissa ilmestyvien julkaisujen ISSN-numeroinnista. Kirjastoa ja koko kansallisarkistoa johtaa Fatoumata Cissé Diarra. Pelasta kirja
Pelasta kirja oli vuonna 2005 perustetun Kansalliskirjaston ystävien oheisprojekti. Tarkoituksena oli kerätä varoja erilaisiin kirjallisiin kohteisiin. Kohteina oli esimerkiksi lentolehtisiä, kirjallisuutta, nuotteja, alkuperäisteoksia ym. Jokaiselle kohteelle luotiin oma avustusstrategiansa. Tärkein tavoite on aineiston digitointi, jotta alkuperäisiä teoksia ei tarvitsisi käyttää. Alkuperäisen teoksen käyttö johtaisi teoksen tuhoutumiseen ajan kuluessa. Digitoitua versiota voidaan lukea kuin alkuperäistä, mutta alkuperäinen ei siis tuhoudu. Digitoinnin lisäksi teokset puhdistetaan, sidotaan ja varmistetaan että teos on kunnossa säilyäkseen edelleen vuosisatoja. Useat kohteet voivat olla hyvinkin vanhoja. Vanhimmat tuettaviksi tarjotut kohteet ovat 1500-luvulta. Finna
Finna on toteutettu VuFind-ohjelmistolla ja muilla avoimen lähdekoodin ohjelmistoilla. Finnan kehittämisestä ja ylläpidosta vastaa Kansalliskirjasto. Finnan sisällöstä vastaavat palveluun osallistuvat arkistot, kirjastot ja museot. Kansallinen palveluarkkitehtuuri
Kansallinen palveluarkkitehtuuri on ohjelma, jonka tavoitteena on luoda Suomeen yhteentoimiva digitaalisten palvelujen infrastruktuuri. Kansallisen palveluarkkitehtuurin (lyh. KaPA) avulla helpotetaan tiedon siirtoa organisaatioiden, kansalaisten, palvelujen ja tietojärjestelmien välillä. Kansankirjasto
Kansansivistystyön piiriin kuuluvan kirjastotoiminnan ehdottomina edellytyksinä olivat kansankielisen kirjallisuuden synty ja monipuolistuminen, lukutaidon yleistyminen sekä kirjatietoon pohjautuvan sivistystason nousun merkityksen ymmärtäminen. Kansankirjastoaate ei missään nimessä ollut yksi yhtenäinen aate, jolla olisi ollut tietty päämäärä. Yhteisenä nimittäjänä koko kansankirjastoaatteen sisällä oli kuitenkin kansallisuusajattelu ja siitä nouseva kansanvalistustyö. 1800-luvun kansankirjastoaatetta leimasi myös vahvasti uskonnollinen filantropia, joka yhdisti suomalaisen yhteiskunnan kehittäjinä ja uudistajina herännäisyyden, kansallisuusliikkeen ja vapaamielisyyden. Kansallinen Kirjakauppa
Linnankadun päämyymälä on vähitellen laajentunut kattamaan koko Linnankatu 16:n katutason ja toisen kerroksen, jossa toimii tietotekniikkaa ammattikäyttöön myyvä osasto. Hämeenkadun liike perustettiin yliopistojen liepeille 1963 ja kolmas liike 1989 Länsikeskukseen. Yrityksellä on noin 40 työntekijää. Music Against Drugs
Hankkeen tavoitteena on nuorten terveyden, sosiaalisen hyvinvoinnin ja osallisuuden edistäminen sekä digitaalisesta pelaamisesta syntyvien haittojen ennaltaehkäisy ja vähentäminen. Projektin aikana nuorille pyritään tarjoamaan konkreettista toimintaa ISGee-peliyhteisössä, joka tukee verkkopelaamisesta kiinnostuneiden nuorten yhteisöllisyyttä kokonaisvaltaisesti. Museo 2015 -hanke
Museo 2015 teki yhteistyötä Kansallisen digitaalisen kirjaston kanssa muun muassa tarjoamalla tukea museoiden aineistojen siirtämisessä KDK:n asiakasliittymään Finnaan. Hanke myös ylläpiti Museoiden Finna -näkymää. Kotoistushanke
Kotoistushanke aloitti toimintansa Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen (sittemmin Kotimaisten kielten keskus) alla, mutta siirtyi 2006 Tieteen tietotekniikan keskukseen CSC:hen ja vuoden 2015 alusta edelleen Kansalliskirjastoon. Kaikki kolme organisaatiota kuuluvat opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalaan, jonka erityisrahoituksen turvin työtä tehdään. Ohjausryhmän tukena oli aktiivinen seurantaryhmä, jonka jäsenten asiantuntemusta tarvittiin parhaisiin suosituksiin päätymiseen. Myöhemmin käytössä on ollut myös palkatun koordinaattorin osa-aikainen työpanos. MICHAEL (portaali)
Suomessa MICHAEL-hankkeen partnereita olivat Kansalliskirjasto (koordinoiva organisaatio), Kansallisarkisto ja Museovirasto. Kansainvälisellä tasolla MICHAEL-hanketta koordinoi Italia. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti
Kansallisen audiovisuaalisen instituutin digitaalisten palveluiden yksikkö vastaa kotimaisen elokuvaperinnön saattamisesta digitaaliseen muotoon. Kiinan kansalliskirjasto
Vuonna 2008 Kiinan kansalliskirjasto ilmoitti olevansa pinta-alaltaan – noin 250 000 neliömetriä – maailman kolmanneksi suurin kansalliskirjasto. Tuolloin vuonna 1987 valmistuneen Kiinan kansalliskirjaston eteläisen päärakennuksen (140 000 m) pohjoispuolelle avattiin modernimpi pohjoinen rakennus (80 000 m) avarine lukusaleineen. Kansalliskirjaston muinaisten kirjojen kirjasto käsittää omat tilansa (30 000 m) Beihain puiston länsipuolella Xichengin kaupunkipiirissä. Ainutlaatuiseen muinaiseen aineistoon kuuluu muun muassa vanhimpia kiinankielisiä tekstejä oraakkelinluukirjoituksina. Kansalliskirjaston yhteydessä toimii "Kiinan kansallinen digitaalinen kirjasto". Koulukirjasto
Lapuan lukion hanke Kuvataiteen keskusarkisto
Kuvataiteen keskusarkisto on Suomen Kansallisgallerian arkisto- ja kirjastotoiminnasta vastaava yksikkö. Sen kokoelmat muodostuvat taidehistoriallisista asiakirja-, lehtileike-, kuva-, video- ja äänitearkistoista ja kirjastosta. Keskusarkiston kansalliset kokoelmat sisältävät dokumenttiaineistoa 1800-luvulta nykypäivään. Arkiston toiminta tukee Valtion taidemuseon eri museoyksiköiden työskentelyä ja kehittää Suomen taidemuseoiden arkistointitointa. Sarjakuvan tiedotuskeskus
Sarjakuvan tutkimuskirjasto -projekti käynnistyi vuonna 2013 osana Sarjakuvamuseohanketta. Projektin puitteissa Suomen sarjakuvaseuran kokoelman tietokantaan on kerätty mm. kotimaisten sarjakuvaa käsittelevien väitöskirjojen, lisensiaatintöiden, pro gradu -tutkielmien, esitelmien, artikkeleiden ja sarjakuvatietokirjojen viitetietoja. Osa julkaisuista on luettavissa verkossa sekä selailukappaleena Suomen sarjakuvaseuran kirjastokokoelmassa. Kansallinen digitaalinen kirjasto
Kansallinen digitaalinen kirjasto -hankkeeseen kuuluvasta digitaalisten kulttuuriperintö- ja asiakirja-aineistojen keskitetystä pitkäaikaissäilytysjärjestelmän suunnittelusta ja toteuttamisesta vastaa CSC – Tieteen tietotekniikan keskus. Runeberg-projekti
Runeberg-projekti () on hanke, joka julkaisee pohjoismaisen kulttuurin kannalta tärkeiden, vapaasti saatavilla olevien kirjojen elektronisia versioita Internetissä. Hanke sai alkunsa vuonna 1992 pohjoismaisilla kielillä kirjoitettujen kirjojen arkistoinnilla. Hankkeessa on julkaistu muun muassa nuotteja ja pohjoismaisten kirjoittajien latinankielisiä teoksia. Projekti on ottanut mallia Gutenberg-projektista, ja se toimii Linköpingin yliopistossa. Se on nimetty suomenruotsalaisen kirjailijan Johan Ludvig Runebergin mukaan. Oulun yliopiston kirjasto
Oulun yliopiston kirjaston kokoelmiin kuului vuoden 2014 lopussa noin 1,6 miljoonaa painettua nidettä, minkä lisäksi kirjastolla oli aineistoissaan runsaasti verkkokirjoja ja elektronisia aikakauslehtiä. Vuodesta 1961 alkaen kirjastolla on ollut osittainen ja 1981 alkaen täydellinen vapaakappaleoikeus, minkä vuoksi kirjasto saa kaikki Suomessa ilmestyneet painatteet paitsi sanomalehdet. Vuonna 1995 kirjasto sai Eurotietokeskus (EDC, "European Documentation Centre") -statuksen, joten kirjasto saa käyttöönsä myös kaikki Euroopan unionin viralliset julkaisut joko suomen tai englannin kielellä. Diplomatarium Fennicum
Diplomatarium Fennicum on Suomen keskiaikaa koskevien asiakirjojen verkkopalvelu. Kansallisarkiston kehittämä järjestelmä perustuu Reinhold Hausenin teokseen "Finlands medeltidsurkunder I–VIII" (1910–1935), mutta tietoja on täydennetty uudemmilla tutkimuksilla ja linkeillä digitoituihin alkuperäisiin asiakirjoihin. Kansalliskirjasto (Suomi)
Kansalliskirjastoon talletetaan kappaleet kaikista kotimaisista painotuotteista, ääni- ja kuvatallenteista, CD-ROM-tallenteista sekä edustava otos verkkoaineistoista. Toiminta perustuu lakiin kulttuuriaineistojen tallettamisesta ja säilyttämisestä (1433/2007), joka vuodesta 2008 lähtien korvaa aiemmin voimassa olleen Vapaakappalelain sekä Lain elokuvien arkistoinnista. Vapaakappalesäädösten ansiosta Kansalliskokoelmaan on autonomian ajan alkupuolelta lähtien 200 vuoden kuluessa karttunut lähes täydellinen, yksikkömäärältään useisiin miljooniin kasvanut kotimaisten painotuotteiden ja vuodestä 1981 myös ääni- ja kuvatallenteiden kokoelma. Nykyisellään laki kattaa kaikki suomalaisen joukkoviestinnän osa-alueet: em. aineiston lisäksi lakisääteisin arkistoinnin piiriin kuuluvat myös elokuvat sekä radio- ja tv-aineistot, joiden vastaanottamisesta ja tallettamisesta vastaa Kansallinen audiovisuaalinen arkisto. Kansalliskirjaston verkkoarkisto
Vapaakappaletyöasemakoneilta, joilla verkkoarkiston sisältöä voi tutkia, on mahdollista katsoa ja kuunnella myös Kansallisen audiovisuaalisen arkiston keräämiä Suomen televisio- ja radiolähetysten tallenteita. Iisalmen kaupunginkirjasto
Kirjaston sähköiset kotiseutuaineistot ovat käytettävissä digi.kirjastot.fi-palvelun kautta. Sinne on tällä hetkellä tallennettu kolme erillistä kokoelmaa: Idyllinen Iisalmi ja Minun Suomeni, Minun Iisalmeni sisältävät vanhoja valokuvia Iisalmesta ja sen lähiympäristöstä. Valokuvia Iisalmen vanhasta kirjastosta -kokoelma sisältää kuvia Iisalmen kaupunginkirjaston toimipisteistä ja henkilökunnasta 1980-luvun loppuun saakka. Kansallisarkisto
Muiden verkkopalveluiden ja tietokantojen lisäksi Kansallisarkisto perusti vuonna 2003 Kansallisarkiston digitaaliarkiston. Sinne on ladattu pääasiassa tekijänoikeuksista ja muista käyttörajoituksista vapaata aineistoa, jota voi vapaasti selata internetissä, tallentaa ja käyttää. Toukokuuhun 2018 mennessä Digitaaliarkistoon oli tallennettu yli 69,2 miljoonaa tiedostoa. Liikennekaari
Liikennekaari on Sipilän hallituksen hanke, jossa uudistetaan liikennemarkkinoita säätelevää lainsäädäntöä. Hankkeen yksi tarkoitus on lisätä digitaalisen teknologian käyttöä. Hanke toteutetaan kolmessa eri vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa kootaan yhteen kaareen liikennemarkkinoita ja -palveluja koskevat säädökset liikennepalvelulakiin (). Toinen vaihe koskee ammatillisen pätevyyden ja koulutuksen sekä tiedonhallinnan säätelyä. Kolmannessa vaiheessa verrataan tuloksia tavoitteisiin. Tieteellinen kirjasto
Kansalliskirjasto tarjoaa kirjastoverkkopalveluja kaikille kirjastosektoreille. Omien kokoelmiensa lisäksi Kansalliskirjasto vastaa kansallisesta julkaisuperinnöstä. Kansalliskirjasto on osa kansallista tutkimusinfrastruktuuria ja toimii Helsingin yliopiston yhteydessä. Museo 2015 -hanke
Museo 2015 -hanke oli suomalainen valtakunnallinen museoiden yhteishanke , joka tuotti työkaluja museokokoelmien sähköisen kokoelmahallinnan käyttöön ja kehittämiseen. Hanke oli Museoviraston yhteistyössä Kansallisgallerian ja Suomen museoliiton kanssa johtama hanke, joka toteutettiin vuosina 2011–2015 opetus- ja kulttuuriministeriön tuella. Open Library
Open Library (suomeksi Avoin kirjasto) on verkkopalvelu, johon pyritään kokoamaan kirjaston tapaan kirjoja. Open Librarya ylläpitävä Internet Archive kuuluu Open Content Allianceen, joka edistää vastaavanlaisia vapaasti saatavilla olevien julkaisujen esillepanoa. Sivustolla on myös tuhansia suomenkielisiä kirjoja. OUTI-kirjastot
OUTI-kirjastot ottivat käyttöön Kansalliskirjaston kehittämän ja ylläpitämän verkkokirjaston Finnan helmikuussa 2018. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti
Pitkät kotimaiset elokuvateatterielokuvat digitoidaan vuosittain tehtävän suunnitelman mukaisesti. Tavoitteena on taata kotimaisen elokuvaperinnön saatavuus myös digitalisoituihin elokuvateattereihin. Lähtökohtana on siis tehdä elokuvista digitaalinen esityskopio, DCP (Digital Cinema Package). Verkko-oppiminen
Virtuaalikoulun kehittäminen on osa valtakunnallista tietoyhteiskuntaohjelmaa. Verkko-opetusta ja -opiskelua kehitetään paikallisissa, alueellisissa ja valtakunnallisissa virtuaalikouluhankkeissa. Virtuaalikouluhankkeet voivat olla aihe-, aine- tai alakohtaisia ja alueellisia kehittämishankkeita. Niiden avulla juurrutetaan uusia menetelmiä oppilaitosten käytäntöihin ja kehitellään uudentyyppisiä opiskeluratkaisuja. Verkostojen ensisijainen tavoite on kehittää uusia menetelmiä. Kirja
Suomen Kansalliskirjasto tallentaa kaikki painotuotteet ja tallenteet. Kansalliskirjastossa on yli 100 hyllykilometriä aineistoa ja yli 3,5 miljoonaa teosta. Vuonna 2003 suomalaisissa kotikirjastoissa oli keskimäärin 260 teosta eli yli kahdeksan hyllymetriä kirjoja. Norjan kansalliskirjasto
Vuonna 2009 Norjan kansalliskirjasto avasi Bokhylla-palvelun, jonne digitoidaan kaikki Norjassa ennen vuotta 2001 julkaistut kirjat käyttäjien vapaasti saatavaksi. Vuoteen 2014 mennessä oli sähköiseen muotoon saatettu jo 135 000 teosta. Kaikkiaan hankkeessa on arvioitu digitoitavan noin 250 000 teosta. Ranskan kansalliskirjasto
Ranskan kansalliskirjasto eli Bibliothèque nationale de France (BnF) on Ranskan keskuskirjasto ja maan tärkein kirjasto. Se on asemaltaan julkinen laitos. Kansalliskirjasto toimii useissa eri paikoissa, joista keskeisin on François Mitterrand -kirjasto, joka sijaitsee Pariisin 13. kaupunginosassa Seinen vasemmalla rannalla. Kirjaston n. 31 miljoonan nimekkeen kokoelmiin kuuluu kirjojen ja lehtien lisäksi käsikirjoituksia, kuvia, musiikkia, kolikoita sekä audiovisuaalista aineistoa. Kirjastolla on myös maailmanlaajuisesti tunnettu digitaalinen kokoelma Gallica, joka sisältää erityisesti kirjaston kuvamateriaalia. BnF on yksi maailman merkittävimmistä kirjastoista. Codex Sinaiticus
Teoksen kokonaan tai osia osia siitä omistavat neljä kirjastoa, British Library, Venäjän kansalliskirjasto, Pyhän Katariinan luostari Siinailla ja Leipzigin yliopiston kirjasto, perustivat vuonna 2002 kansainvälisen yhteishankkeen teoksen tutkimusta, digitointia, transskiptiota sekä säilyttämistä ja julkaisemista varten, tavoitteena julkaista Codex Sinaiticuksen sähköinen versio. Projektin tuloksena teoksesta julkaistiin 2011 näköispainos. Europeana
Tämä digitaalinen kirjasto ja multimediamuseo on Euroopan yhteisön suurhanke, joka palvelee yhteisön kansalaisia heidän omalla kielellään. Palvelu avautui marraskuussa 2008 ja syyskuussa 2009 kokoelma oli kasvanut kahdesta 4,6 miljoonaan digitoituun teokseen. Vuonna 2010 valmistuvaksi aiotun Europeana 1.0:n tavoite on 10 miljoonaa teosta. Papua-Uuden-Guinean kansalliskirjasto
Kansalliskirjaston tehtäviin kuuluu muun muassa kerätä ja kehittää kattavaa Papua-Uuteen-Guineaan ja sen väestöä käsittelevää aineistokokoelmaa; antaa maan parlamentille ja hallitukselle kirjastopalveluja; edistää lukutaitoa, lukemista ja tiedon jakamista perustamalla julkisia kirjastoja, mobiileja kirjastopalveluja, maaseudun kirjastopalveluja ja muilla tavoin; sekä toimia kirjastoasioissa yhteistyössä koti- ja ulkomaisten viranomaisten ja instituutioiden kanssa. Kansallinen digitaalinen kirjasto
Hankkeessa on kehitelty kansallisen digitaalisen kirjaston asiakasliittymä, Finna. Hankkeessa on myös luotu aineistojen pitkäaikaissäilytyksenratkaisu (KDK-PAS). Se otettiin käyttöön vuonna 2015. Hankkeessa on luotu KDK-kokonaisarkkitehtuuri, yhteentoimivuuden kuvaukset ja määritykset. Kauhajoen kirjasto
Kirjaston lainattava kokoelma käsittää kotimaisen ja ulkomaisen kertomakirjallisuuden, tietokirjallisuuden, karttoja, nuotteja, kielikursseja, äänitteitä ja aikakauslehtiä. Käsikirjastossa on hakuteoksia, bibliografioita, kalentereita ja sanakirjoja. Kotiseutukokoelmaan kerätään kauhajokisten tekemää materiaalia. Lisäksi on Keijo Jaakolan kokoelma, joka käsittää pari tuhatta nidettä, joissa on sekä harvinaisia että vanhoja tekstejä. Community as Opportunity (CO:OP)
Community as Opportunity (CO:OP) on vuosina 2015–2018 toteutettava digitointi- ja arkistohanke, jossa mukana on 17 eurooppalaista arkistoa ja yliopistoa. Hankkeen päämääränä on helpottaa yksityishenkilöiden hallussa olevan arkistomateriaalin digitointia, jakamista ja pitkäaikaissäilytystä. Lisäksi hankkeen toisena päämääränä on lasten ja nuorten mielenkiinnon herättäminen arkistoja kohtaan. Suomessa hankkeesta vastaa Kansallisarkisto. Kallion kirjasto
Kirjaston kokoelmassa on yli satatuhatta nidettä, joista 80 000 on kirjoja. Lisäksi kokoelmaan kuuluu monipuolinen valikoima sanoma- ja aikakauslehtiä, musiikkiäänitteitä, nuotteja, sarjakuvia sekä DVD- ja BluRay-levyjä. Koko rakennuksessa on saatavilla langaton verkkoyhteys Stadinetti, ja asiakkaiden käyttöön on tietokoneita, kannettavia tietokoneita, tabletteja, skannereita ja kopiokone. Musiikkiosastolta voi lainata erilaisia soittimia, kuten ukuleleja, kanteleita, cajoneita tai lasten kitaran. Lastenosastolla on lisäksi PlayStation 2 -pelikonsoli. Kirjastoon luotiin vuonna 2015, ensimmäisenä Suomessa, Sateenkaarihylly. Sateenkaarihylly on pienoiskokoelma, johon on koottu seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin liittyvää kauno- ja tietokirjallisuutta, sarjakuvia ja elokuvia. Vuonna 2016 kirjastoon luotiin yhdessä alueen asukkaiden kanssa Straight Outta Kallio -niminen kokoelma, jossa on kalliolaisten bändien kirjastolle lahjoittamia, pääosin omakustanteisia kasetteja, vinyylejä, cd-levyjä ja zinejä. Asiakkailla on mahdollisuus varata kirjastosta näyttelytilaa kahdesta kerroksesta. Europeana
Suomi on Europeanassa mukana Kansallisen digitaalisen kirjaston kautta. Projekti Lönnrot
Projekti Lönnrotissa digitoidaan suomalaisten kirjailijoiden suomen- ja ruotsinkielisiä teoksia sekä suomenkielistä käännöskirjallisuutta. Se sai alkunsa Gutenberg- ja Runeberg-projektien puitteissa mutta on vuodesta 2005 toiminut itsenäisesti. Kirjat on ladattavissa maksutta projektin sivulta helposti omalla koneella avautuvassa zip-muodossa. Tekstin voi lukea sellaisenaan tai muuntaa nopeasti sopivien ohjelmien avulla eri laitteiden vaatimaan formaattiin. Elisa on julkaissut teoksia e-kirjoina, joita osa on maksuttomia. Maaliskuussa 2015 niitä oli 410. Juban yliopisto
Etelä-Sudanin kansallisarkistolla on laaja kokoelma Etelä-Sudanin alueen arkistoaineistoa. Näitä kunnostetaan osin ulkomaisen tuen avulla; eteläsudanilaisia on koulutettu tähän restaurointityöhön esimerkiksi Egyptin Bibliotheca Alexandrinassa. Etelä-Sudan on saanut Norjalta tukilupauksen kansallisarkiston rakentamisen rahoittamisesta. Kansallisarkisto on osa Etelä-Sudanin yleisempää tavoitetta rakentaa nuorelle valtiolle kansalliset kulttuuri-instituutiot, mukaan luettuna kansallismuseo, kansalliskirjasto sekä kansallinen teatteri- ja kulttuurikeskus. Kansalliskirjaston verkkoarkisto
Kansalliskirjaston verkkoarkisto on Suomen Kansalliskirjaston ylläpitämä palvelu, johon tallennetaan pysyvästi suomalaisia verkkosivustoja kansallisen kulttuuriperinnön säilyttämistarkoituksessa. Arkiston sisältöä on mahdollista katsella ja kuunnella tähän tarkoitukseen varatuilla erityisillä työasemilla, joita on Kansalliskirjaston päärakennuksessa, Kansallisen audiovisuaalisen arkiston tiloissa, Eduskunnan kirjastossa sekä erikseen määritellyissä vapaakappalekirjastoissa. Internetissä verkkoarkiston sisältöä ei voi katsella, mutta verkkoarkiston hakemistopalvelussa käyttäjä voi tutkia, onko jokin verkkosivu tallennettu arkistoon. RFID
Kirjastot: Suomalaisten kirjastojen RFID-tägejä hallinnoi Kansalliskirjasto. Kirjastoissa RFID-tägejä voidaan käyttää muun muassa lainaukseen, kulunvalvontaan, inventointiin ja tietokoneille kirjautumiseen. Sillä voidaan korvata viivakoodi ja hävikinestotarrat ja se on liitettävissä myös kirjastokortteihin, joissa on mikrosiru. Kansalliskirjaston mallin mukaisesti RFID-tägi koostuu kolmesta osasta: pakollisesta osasta sekä strukturoidusta ja strukturoimattomasta lisäosasta:
"Pakollinen osa": Sisältää muun muassa käyttötavan, nide- tai henkilönumeron ja omistajakirjaston maa- ja kirjastotunnuksen. Tämä osa on kirjoitussuojattu. 
"Strukturoitu lisäosa": Tähän osaan voidaan sisällyttää muun muassa palautusautomaatteja ohjaavia tietoja (esim. helposti särkyvä tallennetyyppi) ja hankintavaiheessa tarvittavia tietoja, jotka sovitaan kirjaston ja toimittajan välillä (esim. toimittajatunnus, tilausnumero). Näitä tietoja voidaan tarvittaessa kirjoittaa uudelleen. 
"Strukturoimaton lisäosa": Kansainvälisestä käytännöstä poikkeavat määritykset tulee sisällyttää tähän osaan, jotta varmistetaan tunnisteen yhteensopivuus kaikkien eri järjestelmien kanssa. Tämän lisäosan elementeistä päätetään kansallisessa työryhmässä. Suomessa tällainen elementti on esim. MARC-formaatin mukainen tallennetyyppi. Tätä tietomallia on käytetty muun muassa Teknillisen korkeakoulun kirjaston RFID-hankkeessa, jossa kurssikirjojen lukusalikappaleet siirrettiin asiakkaiden itsepalvelukäyttöön. Resource Description and Access
Resource Description and Access (RDA) on kuvailusäännöstö, joka korvaa ISBD-kuvailusäännöt. Säännöissä pyritään huomioimaan digitaalinen toimintaympäristö ja sen erityisluonne verrattuna esimerkiksi perinteisiin, painettuihin teoksiin. Yhdysvaltain kongressin kirjasto on ilmoittanut siirtyvänsä RDA:n mukaiseen luettelointiin 31. maaliskuuta 2013 mennessä. Vuoden 2013 maaliskuun loppuun mennessä Pohjois-Amerikassa tehdään valmistelevat toimenpiteet koko kirjastoyhteisön siirtymälle RDA:n käyttämiseen. Myös joukko muita kansalliskirjastoja, kuten British Library, Library and Archives Canada, Australian kansalliskirjasto ja Saksan kansalliskirjasto, suunnittelevat RDA:n käyttöönottoa vuoden 2013 aikana. Päiväntasaajan Guinean kansalliskirjasto
Kirjasto pyrkii säilytämään, konservoimaan ja tuomaan julkisuuteen Päiväntasaajan Guineaa koskevia arkistoituja kokoelmia. Kansalliskirjasto kerää kansakuntaa koskevaa kirjallista kulttuuriperintöä. Se pyrkii Päiväntasaajan Guineaa koskevan kulttuuritutkimuksen monialaiseksi keskittymäksi esimerkiksi myös maalaustaiteen, kuvanveiston, elokuvan, teatterin aloilla. Kirjastolla on myös oma taidekokoelma. Kirjasto
Digitalisaatio on tuonut kirjastot suurten haasteiden eteen. Se mietityttää erityisesti kirjasto-alan väkeä. Kirjaston pääroolina nähdään toimiminen kohtaamispaikkana ja keskellä urbaania ympäristöä olevana elävänä tilana. Ei enää riitä, että kirjasto on pelkkä kirjasto, vaan sen täytyy olla virtuaalinen, sosiaalinen ja fyysinen paikka kaupunkilaisille, jotka tahtovat olla yhdessä mutta kuitenkin omassa rauhassaan. Nykyisin kirjastolta vaaditaan tiedon varastoinnin lisäksi myös tiedon luontia. Jyväskylän yliopiston kirjasto
Kirjaston elektroniset aineistot ovat pääosin käytettävissä vain yliopiston verkossa. Jyväskylän yliopiston kirjaston julkaisuyksikkö koordinoi koko yliopiston julkaisutoimintaa. Jyväskylän yliopiston julkaisuarkisto JYX sisältää yliopiston digitaalisia aineistoja, kuten pro gradu -tutkielmia, väitöskirjoja, digitoituja lehtiä sekä muita sähköisiä aineistoja. Satakunnan ammattikorkeakoulu
Satakunnan ammattikorkeakoulun kirjasto on tieteellinen kirjasto ja toimii opetuksen, opiskelun ja tutkimuksen tukena. Sen aineisto painottuu ammatilliseen ja tieteelliseen liiketoiminnan, kulttuurin, sosiaali- ja terveysalan sekä tekniikan ja merenkulun aineistoihin. Kirjasto toimii SAMKin kampuksilla ja netissä. Kirjaston painettu ja digitaalinen aineisto, mukaan lukien opiskelijoiden opinnäytetyöt, on opiskelijoiden, henkilöstön ja tiedontarvitsijoiden käytettävissä. Kirjaston aineisto sisältyy Finna-tiedonhakupalveluun. Opiskelijoiden opinnäytetöitä voi lukea Theseus.fi-palvelussa. Saksan kansalliskirjasto
Kirjaston tehtävänä on kerätä, pysyvästi arkistoida, kokonaisvaltaisesti dokumentoida, tallentaa ja luetteloida kaikki saksalaiset ja saksankieliset julkaisut vuodesta 1913 alkaen. Tämän lisäksi sinne kerätään ulkomaiset julkaisut Saksasta, saksalaisten julkaisujen käännökset sekä saksalaisten emigranttien julkaisut Natsi-Saksan ajalta (1933-1945). Afganistanin kansalliskirjasto
Afganistanin kansalliskirjasto (, ) on vuoden 2015 alussa Afganistanin hallituksen esittämä suunnitelma pääkaupunki Kabuliin rakennettavasta komeasta kansalliskirjastosta. Päinvastoin kuin jotkut lähteet arvioivat, Afganistanissa ei vielä ole varsinaista kansalliskirjastoa. Alkujaan vuosina 2015-2018 rakennettavaksi esitetyn kansalliskirjaston uudisrakennuksen toteuttamiseksi ei suunnitelmasta vastannut ministeriö (Ministry of Urban Development Affairs) tai maan hallitus kuitenkaan ollut budjetoinut vuodelle 2015 lainkaan valtion rahoitusta. Suunnitelman mukaan 23 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisiksi arvioituja rakennustöitä oltu vielä aloitettu kevääseen 2015 mennessä (eikä syksyyn 2018 mennessä). Kansallinen tulorekisteri
Kansallinen tulorekisteri (aik. "Kansallisen tulorekisterin perustamishanke") (KATRE) on yksi nykyisen hallituksen kärkihankkeista julkisten palvelujen digitalisoinnissa. Tulorekisterin perustamishanke on valtiovarainministeriön ja Verohallinnon yhteishanke. Valtiovarainministeriö vastaa hankkeen yleisestä ohjauksesta. Verohallinnon vastuulla on tulorekisterin käytännön toteutus. Verohallinnon Tulorekisteriyksikkö toimii rekisterin ylläpitäjänä ja vastuuviranomaisena rekisterin käyttöönoton jälkeen. Tulorekisteriviranomainen on perustettu helmikuussa 2018. Kriittinen laitos
Suomalaisen musiikin merkittävin kriittinen julkaisuhanke on Jean Sibeliuksen sävellysten kokonaisjulkaisu, jota valmistelevat Kansalliskirjasto, Sibelius-Seura ry ja musiikkikustantamo Breitkopf & Härtel. Työ käynnistyi vuonna 1996, ja ensimmäinen nide julkaistiin vuonna 1998. Kansallinen tietoyhteiskuntastrategia
• Julkisen sektorin palveluiden sähköistäminen. Kansallinen digitaalinen kirjasto
Kansallisen digitaalisen kirjaston kautta välitetään tiedot digitaalisessa muodossa olevasta kulttuuriperinnöstä myös eurooppalaiseen digitaaliseen kirjastoon Europeanaan. Hankkeeseen kytkeytyviä hankkeita ovat arkistojen AHAA-hanke, Museo 2015 -hanke, kirjastojen kansallinen metatietovaranto Melinda, ontologiakirjastoprojekti ONKI sekä sanasto- ja ontologiapalvelu Finto. Kansallinen palveluarkkitehtuuri
Kansallinen palveluarkkitehtuuri on osa hallituksen rakennepoliittista ohjelmaa, jolla mahdollistetaan julkisten palveluiden entistä tehokkaampi hyödyntäminen. Ohjelman ohjauksesta vastaa valtiovarainministeriö ja hankkeiden käytännön toteutuksesta vastaa Väestörekisterikeskus. Lisäksi Kuntaliitto auttaa kuntia sekä kuntayhtymiä sijoittamaan palveluarkkitehtuurin tuomat palvelut osaksi toimintaympäristöään sekä välittämään kuntasektorin tarpeet kansalliseen ratkaisuun. Kansallisen palveluarkkitehtuurin perusrakenteet luodaan vuoteen 2017 mennessä. Ranskan kansalliskirjasto
Audiovisuaalinen osasto on perintöä entisestä Kansallisesta äänitearkistosta ("Phonothèque nationale"). Se on myös osa kansalliskokoelmaa, mutta se on yksityisten luoma. Audiovisuaalisissa kokoelmissa on noin 900 000 äänitedokumenttia, 90 000 videointia, 250 000 digitoitua kuvaa sekä 50 000 multimediadokumenttia. Kansallisarkisto
Laaja 8-osainen lähdejulkaisusarja "Finlands medeltidsurkunder" ilmestyi vuosina 1910–1935 ja keskiajan sinettejä ja vaakunoita käsittelevä kirja "Finlads medeltidssigill" vuonna 1900. Turun tuomiokirkon Mustakirja -teokseen sisältyvät asiakirjat sekä Suomen keskiaikaiset asiakirjat (Finlands medeltidsurkunder) on digitoitu ja ne sisältyvät Diplomatarium Fennicum -tietokantaan. Myös teos "Finlands medeltidssigill" on digitoitu ja julkaistu Kansallisarkiston verkkosivuilla. Alankomaiden kansalliskirjasto
Kansalliskirjastossa työskenteli vuoden lopussa laskennallisesti lähes 350 kokopäiväistä työntekijää. Kirjaston vuosibudjetti on noin 89 miljoonaa euroa (2016), josta vastaa Alankomaiden koulutus-, kulttuuri- ja tiedeministeriö. Vuonna 2016 kansalliskirjaston pääjohtaja oli tohtori E. J. B. (Lily) Knibbeler. Kansalliskirjasto pyrkii kaudella 2015–2018 on luomaan Alankomaihin kansallisen digitaalisen kirjaston ja lujittamaan kansalliskirjaston yhteistyötä kansallisesti ja kansainvälisesti. Skotlannin kansalliskirjasto
Kirjasto on eräs wikipedistin palkanneita kansalliskirjastoja.
Kansalliskirjasto on panostanut voimakkaasti aineistonsa digitalisointiin. Syyskuussa 2015 rapotoitiin, että kolmannes kirjaston kokoelmista oli tuotu kirjaston käyttäjien saataville verkkoon. Kansallinen digitaalinen kirjasto
Finna mahdollistaa asiakkaiden pääsyn kirjastojen, arkistojen ja museoiden sähköisiin aineistoihin ja palveluihin. Finnan avulla käyttäjä pääsee helposti käsiksi valitsemaansa aihetta koskevaan aineistoon, kuten kuviin, asiakirjoihin, sanomalehtiin, tutkimuksiin, videoihin ja äänitallenteisiin. Finnassa oli vuoden 2017 lopussa tietoa yhteensä 13,6 miljoonasta aineistosta. Näistä yli 1,9 miljoonaa oli verkossa saatavilla. Finna avautui lokakuussa 2013. Kansallisarkisto
Muut julkaisut -sarja sisältää muun muassa Kansallisarkiston säännöllisesti ilmestyvät painatteet sekä sen tutkimusprojektien julkaisemat digitaaliset tai sähköiset opinnäytteet, artikkelit ja esitelmät. Kansallisarkiston Vaasan toimipaikka
Entisen maakunta-arkiston kokoelmiin kuuluu myös merkittävänä osana yli 50 000 nidettä käsittävä kirjasto, joka koostuu lähinnä historian alaan liittyvästä kirjallisuudesta. Kirjoja ei kuitenkaan anneta kotilainaan. Digitaalinen pitkäaikaissäilytys
Kaikkia aineistoja ei voida lainkaan konvertoida, sillä tallennukseen käytetyn ohjelmiston muokkaaminen uuteen käyttöjärjestelmään sopivaksi on usein ylivoimainen tehtävä digitaalista arkistoa ylläpitävälle organisaatiolle. Suomessa kansallisarkisto voi lain nojalla määrätä luovutusvelvolliset lähettämään aineistonsa tietyssä standardoidussa muodossa, joka on tarpeen vaatiessa konvertoitavissa. Aineistojen käsittely on vaivattomampaa, kun arkisto koostuu vain tietyntyyppisistä dokumenteista. Kirjastot eivät voi toimia näin, vaan ne joutuvat vastaanottamaan kustantajilta paljon erityyppisiä aineistoja. Ranskan kansalliskirjasto
Ranskan kansalliskirjasto (BnF) ylläpitää myös suhteita ulkomaisiin kirjastoihin ja instituutioihin. Tunnetuin tämän alan suhde on osallistuminen ”Eurooppalaiseen kirjastoon”, joka on useiden eurooppalaisten kirjastojen, varsinkin kansalliskirjastojen, yhteistyössä organisoima virtuaalinen kirjasto. Tämä yhteenliittymä on antanut alkusysäyksen ”Euroopan digitaaliselle kirjastolle”. Hankkeeseen ovat sitoutuneet useimmat manner-Euroopan kirjastot, mutta esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ollut kiinnostunut hankkeesta. Eduskunnan kirjasto
Kirjaston Elki-linkkitietokantaan on koottu kirjaston tietoasiantuntijoiden valitsemia luotettavia eduskuntatiedon, oikeudellisen tiedon ja yhteiskuntatiedon internetlähteitä Suomesta ja maailmalta. Kirjaston kotisivuilla on muun muassa Kotimaisen oikeuskirjallisuuden haku, johon on koottu tietoa Suomea koskevista, Suomessa julkaistuista tai suomalaisten kirjoittamista oikeustieteellisistä kirjoista ja artikkeleista vuodesta 1982 lähtien. Kansallisarkiston digitaaliarkisto
Arkistolaitoksen digitaaliarkisto on Suomen Kansallisarkiston ylläpitämä tietokanta, jossa on digitoituna ja selainpalvelun avulla Internetissä katseltavina ja haettavina yleisesti käytettyjä Suomen historiaan liittyviä aineistoja. Vapaakappaleoikeus
Lain mukaan Kansalliskirjaston tehtävänä on ohjelmallisesti hakea ja tallentaa tietoverkoista yleisön saatavilla olevaa verkkoaineistoa. Haettavaan ja tallennettavaan verkkoaineistoon tulee sisällyttää edustavasti ja monipuolisesti tietoverkoissa eri aikoina yleisön saatavilla olevaa aineistoa. Kirjasto 2.0
Kirjasto 2.0 on käsite, jolla tarkoitetaan uudenlaista verkkopalveluajattelua, joka painottaa etenkin tiedon löytämisen ja paikallistamisen vaivattomuutta, verkkosisällön yksilö- ja ryhmäkohtaista räätälöitävyyttä sekä käyttäjien osallistumista palvelun tuottamiseen. Kirjasto 2.0:ssa painottuu käyttäjäkeskeinen näkökulma ja käyttäjien osallisuus yhteisöjen ja sisältöjen luomisessa. Kirjasto 2.0 liittyy läheisesti uutta digitaalista maailmaa kuvaavaan käsitteeseen Web 2.0, joka kokoaa yhteen verkon vuorovaikutteisia ja sosiaalisia toimintoja sekä kuvaa käyttäjien mahdollisuutta osallistua olemassa olevan sisällön muokkaamiseen ja uuden sisällön tuottamiseen.