Mitkä ovat Suomessa viljeltävät neljä pääasiallista viljalajia?
Vilja
Suomessa viljellään pääasiassa neljää viljalajia, jotka ovat pinta-alan mukaisessa yleisyysjärjestyksessä ohra (30 % viljelyalasta), kaura (20 %), vehnä (6 %) ja ruis (1 %). Näiden viljelyalat, keskisadot hehtaarilta ja kokonaissadot olivat vuonna 2017 seuraavat:
Marintoumania
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, maapähkinä, riisi, lehmänpapu ja kurpitsa. Paikallisen ruokavalion perustan muodostavat hirssi ja maissi. Maapähkinää ja riisiä myydään naapurikyliin, Kouniakaryyn ja Kayesiin. Pullokurpitsaa viedään Kayesiin, Bamakoon, lähialueille ja naapurimaihin. Lisäksi viljellään vihanneksia ja hedelmiä. Riisi
Riisin sukuun ("Oryza") kuuluu noin kaksikymmentä luonnonvaraista ja kaksi viljeltyä lajia. Viljellyistä lajeista ylivoimaisesti yleisempi on tavallinen riisi "Oryza sativa". Siitä on olemassa monia erilaisia muunnoksia, mutta niitä ei lueta eri lajeiksi. Kiviyrtit
Suvun lajeista Suomessa kasvaa kolmea lajia, karvakiviyrttiä ("Woodsia ilvensis"), kaljukiviyrttiä ("Woodsia glabella") ja tunturikiviyrttiä ("Woodsia alpina"), sekä kalliokiviyrtin ja tunturikiviyrtin risteymää. Näistä karvakiviyrtti on selvästi yleisin. Ruokaperuna
Ruokaperunat ovat perunoita, joita käytetään ruoanlaitossa sellaisenaan. Suomen viljelyalaltaan suosituin ruokaperunalaatu on Van Gogh, jota vuonna 2006 viljeltiin 26 prosenttia koko ruokaperunoiden viljelysalasta. Toisena tuli Nicola (16,4 prosenttia), kolmantena Asterix (9,3 prosenttia), neljäntenä Victoria (5,8 prosenttia), viidentenä Rikea (4,6 prosenttia) ja kuudentena Velox (3,5 prosenttia). Miniko
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi ja myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja pavut. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Minikossa pidetään viikoittaiset markkinat. Nouga
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, durra ja hirssi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää, puuvillaa, tupakkaa, lehmänpapua ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kullankaivuuta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Vilja
Viljat voidaan jaotella kahteen ryhmään sen mukaan, mikä on niiden pääasiallinen käyttökohde. Osa viljoista käytetään suoraan ihmisravinnoksi, pääasiassa leipäviljaksi, osa puolestaan käytetään pääasiallisesti eläinten ruokintaan eli rehuviljaksi. Leipäviljoja ovat muun muassa vehnä ja ruis, kun taas maissia, ohraa ja kauraa käytetään enemmän rehuviljoina. Suomen maatalous
Monivuotisen maustekasvin kuminan viljely on yleistynyt Suomessa ja Suomi tuottaa yli neljänneksen maailman kuminasta. Kuminan viljely tasaa viljelyn riskejä ja se on yhtä kannattavaa tai kannattavampaa kuin viljan viljely. Tilapiat
Monia tilapialajeja kasvatetaan ruokakaloiksi, ja ne ovat tärkeä proteiinin ja tulojen lähde kehitysmaiden maaseudulla. Tärkein viljelty laji on niilintilapia. Muita paljon viljeltyjä lajeja ovat kultatilapia "Oreochromis aureus" ja valkoleukatilapia ("Oreochromis mossambicus") sekä oliivitilapia "Oreochromis urolepis hornorum" Wassoulou-Ballé
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, fonio, bataatti ja jamssi sekä myytäväksi kasvatettavat maapähkinä, puuvilla ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siipikarja ja vähäisessä määrin siat. Huomattava merkitys on myös kalastuksella sekä banaanin, mangon ja muiden hedelmien tuotannolla. Maatalous
Tärkein öljykasvi on soija, josta saadaan puolet maailman kasviöljystä. Muita merkittäviä öljykasveja ovat maapähkinä, puuvilla, auringonkukka, rypsi ja ominaisuuksiltaan samanlainen rapsi, öljypalmu, camelina, pellava ja oliivi. Soijaöljy syntyy sivutuotteena pääasiallisen tuotteen ollessa proteiinipitoinen, eläinten rehuksi käytettävä soijarouhe. Tärkeimpiä soijan tuottajia ovat Yhdysvallat, Brasilia, Argentiina ja Kiina. Maapähkinää kasvatetaan pääasiassa Kiinassa ja Intiassa, öljypalmua trooppisilla alueilla ja auringonkukkaa lauhkeassa ilmastossa, muun muassa Argentiinassa, Venäjällä ja Ukrainassa. Oliivipuun päätuotantoalueet ovat Välimeren seuduilla. Marjastus
Meille tavallisia marjalajeja kasvaa myös Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Tosin osa lajeista on muuntunut omiksi lajeikseen ja alalajeikseen. Pohjois-Amerikassa kasvavat esimerkiksi ahomansikka, lakka, juolukka, karpalo, kataja, puolukka, riekonmarja, vadelma ja variksenmarja. Euroopassa ja Pohjois-Aasiassa kasvavat kotipihlaja, lillukka, mustikka ja tyrni. Paleoruokavalio
Karjanhoidon ja maanviljelyn uskottiin alun perin levinneen Suomeen Etelä-Baltiasta ja Koillis-Puolasta vuosien 2 500–2 000 eaa. tienoilla nuorakeraamisen kulttuurin saapumisen myötä. Vuonna 2004 Helsingin ja Bristolin yliopistojen tekemän yhteisen tutkimuksen perusteella on selvinnyt, että Suomessa on tuotettu maitoa jo 4 500 vuotta sitten. Helsingin yliopiston siitepölytutkimusta ja arkeologiaa yhdistävän tutkimuksen mukaan ensimmäisistä viljakasveista taas tattaria on viljelty Suomessa jo 5 300 eaa. ja ohraa noin 4 200 eaa. Löydökset osoittavat maatalouden olevan vanhempaa perua kuin on alun perin luultu ja juontuvan aina varhaiskampakeraamiselle kaudelle. Maanviljelyn ja karjanhoidon merkitys pysyi Suomessa kuitenkin vähäisenä vielä kauan kivikauden loppuvaiheiden jälkeenkin. Yorosso
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat, siipikarja ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Palveluihin kuuluu joukko alakouluja, kaksi yläkoulua, piirin poliklinikka, terveyskeskus ja keskuskylän vesijohtoverkko. Vietnam
Riisi on ylivoimaisesti tärkein viljelyskasvi, jota kasvatetaan yli 60 prosentilla viljelyalasta. Riisiä viljellään Mekongin ja Punaisenjoen suistoalueilla. Riisin lisäksi tärkeitä viljelyskasveja ovat bataatti ja kassava. Annamin ylängön rinteillä viljellään plantaaseilla teetä, kahvia ja kumia. Vietnamin karjanhoitoalueet ovat pohjois- ja keskiosien rannikkoseudut. Tärkeitä kotieläimiä ovat siipikarja, sika, vuohi, lammas ja nautaeläimet. Maan eteläosissa harjoitetaan myös kalojen ja äyriäisten kasvatusta. Ouro Modi
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (48 % tuotannosta), hirssi (43 %), maissi (8 %), lehmänpapu (1 %), okra ja vihannekset. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Teollisuutta tai matkailupalveluja kunnassa ei ole lainkaan. Ohra
Ohra on Suomen eniten viljelty viljalaji. Ohra ja kaura ovat ainoat viljakasvit, joita viljellään käytännöllisesti katsoen koko Suomessa. Ohra tarvitsee lajikkeesta riippuen noin 70–85 vuorokauden mittaisen kasvukauden. Riisit
Riisit ("Oryza") on heinäkasvien ("Poaceae") heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20 lajia, joista tunnetuin on viljelykasvina käytetty riisi ("Oryza sativa"). Vehnä
Suomessa viljellään kahdentyyppisiä vehnälajikkeita, syysvehniä ja kevätvehniä. Syysvehnät kylvetään syksyllä ja ne talvehtivat oraana. Kevätvehnät kylvetään vasta keväällä. Vuonna 2008 syysvehnän viljelyala Suomessa oli 21 180 hehtaaria ja kevätvehnän 182 694 hehtaaria. Vuotuinen vehnäsato on noin 700–800 miljoonaa kiloa. Suomessa vehnän viljely rajoittuu pääasiassa maan lounaisosiin, koska vehnä tarvitsee pidemmän kasvukauden kuin ohra ja kaura ja on myös maaperän suhteen vaativa kasvatettava. Syysvehnän pohjoisraja on Etelä-Suomessa, kevätvehnää viljellään suotuisilla paikoilla Oulun läänin korkeudelle asti. Guidime
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maapähkinä, lehmänpapu, maissi, riisi, durra ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Tyräkkikasvit
Tyräkkikasveihin sisältyy noin 5730 lajia, jotka jaetaan 218 sukuun. Runsaslajisimpia sukuja ovat "Euphorbia" (2420), "Croton" (1300) ja "Acalypha" (430 lajia). Suomessa heimon suvuista kasvavat luonnonvaraisina tyräkit ja sinijuuret. Härkit
Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kahdeksan härkkilajia, joista kuusi on alkuperäisiä ja kaksi tulokaslajia. Selvästi yleisin on nurmihärkki, joka on yksi yleisimpiä kukkakasveja Suomessa ja jota esiintyy koko maassa. Tunturihärkki ja lumihärkki ovat yleisiä pohjoisimmassa Lapissa; napahärkki on harvinainen. Mäkihärkki ja tahmahärkki kasvavat ketokasveina vain Lounais-Suomessa. Ketohärkki on melko yleinen Euroopasta levinnyt uustulokaskasvi Etelä-Suomessa. Sykeröhärkki on harvinainen mutta leviävä uustulokas. Koristekasvina viljeltyä hopeahärkkiä on paikoitellen viljelyjäänteenä Suomen luonnossa. Yhdysvaltain talous
Maatalouden pääasialliset viljelykasvit ovat maissi, vehnä, soijapapu ja puuvilla. Yhdysvaltain alueella on esimerkiksi kulta-, öljy-, kivihiili- ja uraaniesiintymiä. Teollisuustuotteita ovat muun muassa autot, lentokoneet ja elektroniikka. Kofan
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät vijlelykasvit ovat maissi, hirssi, durra ja riisi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla ja maapähkinä. Keltot
Ainakin viisi kelttojen lajia kasvaa luonnonvaraisina Suomessa: suokeltto, piennarkeltto, vanakeltto, ketokeltto ja hoikkakeltto. Niistä suokeltto ja ketokeltto ovat yleisiä. Vanakeltto ja ketokelton alalaji pahtaketokeltto ovat Suomessa erittäin uhanalaisia. Walat
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, pavut, riisi, maapähkinä, jamssi ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja sekä käydään ansiotöissä kaakaoplantaaseilla ja kaivosteollisuudessa. Ruokavalio koostuu etupäässä kasvis- ja maitoruoista. Tasakattoiset savitiilitalot ja pyöreät talousrakennukset muodostavat suljetun kokonaisuuden. Perinteinen juhlavaate on miehillä usein raidallinen pitkä paita ja naisilla lyhyt hame. Myllyn Paras
Myllyn Paras suosii kotimaista viljaa: kaura on kokonaan suomalaista samoin kuin lähes kaikki vehnä. Ruista sen sijaan joudutaan tuomaan, sillä sitä ei saada tarpeeksi Suomesta . Marja
Marjojen kasvupaikkatyypit jaetaan Suomen olosuhteiden perusteella kuuteen kategoriaan: karukkomaat, kuivat kankaat, kuivahkot kankaat, tuoreet kankaat, lehtomaiset kankaat ja lehdot. Useimmat Suomen luonnonmarjoista viihtyvät useammassa eri kasvupaikassa ja metsätyypissä. Useimmat syötävät marjat kasvavat kuivilla, kuivahkoilla tai tuoreilla kankailla ja karuilla rämeillä mäntyjen ja kuusten seuralaislajeina; näitä ovat esimerkiksi puolukka ja mustikka. Koivuvaltaisissa sekametsissä ja lehtimetsissä viihtyvät vadelma ja ahomansikka. Soilla kasvavat lakka ja isokarpalo, tuntureilla juolukat ja riekonmarjat, ja meren rannoilla ja saarilla tyrni. Kasvintuotanto
Viime aikoina rehun tuotanto on vähentynyt ja viljan tuotanto lisääntynyt. Puutarhatuotannossa avomaan kasveista eniten viljellään sipulia, porkkanaa, herneitä ja kaalia. Kasvihuonevihanneksista
eniten viljellään tomaattia ja kurkkua ja leikkokukista eniten viljelty on ruusu. Muita kukkakaupoissa myytäviä kukkia tuotetaan myös paljon, kuten ryhmäkasveja, sipulikukkia ja huonekasveja. Kasvintuotantoa valvovat Eu:n viranomaisten lisäksi Evira, varsinkin luomutuotantoa. Vehnä
Vehnä on riisin ja maissin ohella yksi maailman kolmesta eniten viljellystä viljalajista, ja vuosittain sitä tuotetaan maailmassa noin 600 miljoonaa tonnia. Se on eniten viljelty viljalaji lauhkeassa vyöhykkeessä, kuten suuressa osassa Eurooppaa, Yhdysvaltojen pohjoisosissa, Kanadassa, Pohjois-Kiinassa ja myös eteläisellä pallonpuoliskolla esimerkiksi Argentiinassa. FAO:n tilastoissa vuosilta 2002–2004 vehnä oli maailman selvästi laajimmalla alalla (yli 200 miljoonaa hehtaaria) viljelty viljalaji. Leipä
Leipä on viljasta valmistettua ruokaa, joka leivotaan taikinasta ja paistetaan. Yleensä leipätaikinaan lisätään hiivaa tai käytetään taikinajuurta, jotta taikina nousisi. Leipäjauhojen tärkein viljalaji on länsimaissa vehnä. Baulet
Kansan perinteinen elinkeino on trooppinen kuokka- ja kaskiviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, taaro, banaanit, maniokki, hirssi, durra, fonio ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan öljy- ja kookospalmua, kaakaota, sokeriruokoa, ananasta ja kautsua. Maatalous
Merkittävimpiä viljelykasveja ovat viljakasvit, pääasiassa ns. pääviljat eli kaura, ohra, maissi, riisi ja vehnä, joista kaksi viimeistä ruokaviljoina merkittävimmät ja maissi rehuviljana. Yli puolet maapallon viljelypinta-alasta käytetään viljakasvien viljelemiseen. Afrikassa merkittävimpiä viljakasveja ovat hirssi ja durra. Pohjois-Euroopassa huomioitava kasvi on myös ruis. Rukiin ja vehnän risteytystä eli ruisvehnää käytetään rehuksi. Viljoille yhteisiä tekijöitä ovat hyödynnettävä kasvinosa, joka on siemen ja varastointi useimmiten kuivattamalla siemenet, joka taas mahdollistaa pitkät varastointiajat. Perunalajikkeet
Suomessa viljellään yli neljääkymmentä erilaista perunalajiketta. Ruokaperunoita tuotettiin 2006 743 000 000 kg. Suomen viljellyin ruokaperunalajike v. 2016 on Melody. Sen osuus kaikista perunoista on noin 12 prosenttia. Tesmayrttikasvit
Suomessa kasvavista kasvilajeista tesmayrttikasveihin on vanhastaan luokiteltu yksi laji, tesmayrtti ("Adoxa moschatellina"), joka on hento ja vaatimattoman näköinen keväisin kukkiva lehtojen ruohokasvi. Sen lisäksi tavataan luonnonkasveina kaksi kookasta pensasta, terttuselja ("Sambucus racemosa") sekä koiranheisi ("Viburnum opulus"). Näillä kolmella lajilla on hedelmänä luumarja. Matamin alue
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeitä viljelykasveja ovat riisi ja sipuli. Lisäksi hyödynnetään metsiä ja harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. AIV-rehu
Tyypillisesti AIV-rehua säilötään nurmikasveista, joista tärkeimpiä Suomessa viljeltäviä lajeja ovat timotei, koiranheinä, ja nurminata sekä ruokonata, jonka viljely yleistyy vuosi vuodelta; lisäksi AIV-liuoksella säilötään nurmipalkokasveja eli muun muassa puna-, valko-, ja alsikeapilaa sekä sokerijuurikkaan naatteja. Nurmikasvit (heinäkasvit, myös ohra, kaura ja vehnä) kasvavat usein seoskasvustoina, joissa saattaa olla myös apiloita seoksena. Viljojen jyväsadon murskesäilöntää tehdään myös AIV-liuoksella, jolloin säästetään huomattavia summia kuivauskustannuksista ja kuivuri-investoinneista. Balantet
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, maapähkinä, maniokki, bataatti, jamssi, hirssi ja fonio. Öljypalmun hedelmistä valmistetaan öljyä. Lisäksi pidetään karjaa ja sikoja sekä harjoitetaan kalastusta. Perinteisen uskonnon rinnalla harjoitetaan kristinuskoa. Pieni osa on kääntynyt muslimeiksi. Kannusruohot
Kannusruohot ("Linaria") on kasvisuku ratamokasvien heimossa. Kannusruohoja on noin 150 alkuperäisesti Euraasissa kasvavaa lajia, joista puolet tavataan Euroopassa, erityisesti Välimeren seudulla. Suvussa on koristekasvina käytettyjä lajeja. Suomessa kasvaa neljä luonnonvaraista kannusruoholajia. Yleisin on keltakannusruoho, joka kasvaa yleisenä koko maassa paitsi Pohjois-Lapissa. Sitä pidetään alkuperäiskasvina merenrannoilla ja uustulokkaana sisämaassa. Keltakannusruohoa käytetään myös koristekasvina. Juovakannusruohoa, jonka kanssa keltakannusruoho risteytyy, tavataan harvinaisena vakiintuneena tulokkaana rannikoilla. Se kasvaa esimerkiksi painolastimaa-alueilla ja ratapihoilla. Kaksi muuta lajia ovat tarhakannusruoho ja härmäkannusruoho. Tattari
Tattari eli viljatatar ("Fagopyrum esculentum") on tatarkasveihin ("Polygonaceae") kuuluva kasvi, jonka siemeniä käytetään ruoaksi. Se lasketaan yleensä viljaksi, vaikka se ei ole muiden viljojen lailla heinäkasvi vaan kaksisirkkainen. Viljellyn tattarin kantamuoto oli ilmeisesti köynnöstävä kiertotatar ("Fallopia convolvulus"). Kanurit
Perinteiset pääelinkeinot ovat trooppinen kaskiviljely ja keinokasteltu kuokkaviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Tuotantoeläimiä ovat lampaat, vuohet, seebut, hevoset ja paikoittain kamelit. Käsityöammatteja ovat nahkatyöt, kudonta ja savenvalanta. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä ja nykyään erilaisia palveluammatteja. Alueen teollisuus on vähäistä. Koulikoron alue
Väestöstä lähes 90 prosenttia harjoittaa maanviljelyä. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maissi ja fonio. Lehmänpavun, maapavun, maniokin, jamssin ja bataatin merkitys on melko vähäinen. Puutarhaviljely tuottaa munakoisoa, paprikaa, sipulia, kurkkua, valkosipulia, tomaattia ja chiliä. Tärkeimmät rahakasvit ovat puuvilla ja maapähkinä. Niiden rinnalla on alettu viljellä seesamia, teehibiskusta, öljyjatropaa, hennaa ja soijapapua. Hedelmänviljely tuottaa varsinkin mangoja ja banaaneja. Edot
Perinteinen elinkeino on kaskeamiseen perustuva kuokkaviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssit, öljy- ja kookospalmu, maissi, banaani ja vihannekset. Myyntituotteita ovat kaakao, kautsu, palmutuotteet ja puutavara. Karjanhoidon ja kalastuksen merkitys on vähäinen. Perinteisiä käsitöitä ovat kudonta, savenvalanta, punonta sekä metalli- ja puutyöt. Edot ovat kuuluisia pronssi-, norsunluu- ja puuveistoksistaan. Palkokasvit
Edellä lueteltujen lisäksi ainakin paikallisesti merkittäviä, ihmis­ravinnoksikin viljeltyjä palko­kasveja ovat lehmänpapu ("Vigna unguiculata"), mungopapu ("Vicia radiata") ja adsukipapu ("Vicia angularis") sekä trooppiset kyyhkyherne ("Cajanus cajan"), siipipapu eli goanpapu ("Psophocarpus tetragonolobus"), hyasinttipapu ("Dolichos lablab") ja "Canavalia ensiformis". Rehuksi viljellään laajalti myös muun muassa apiloita ("Trifolium"), lupiineja ("Lupinus") ja mailasta ("Medicago"). Blan piiri
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi ja fonio sekä myyntiin menevät maapähkinä, vesimeloni ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja käsityöammatteja. Monet joutuvat muuttamaan työn perässä kaupunkeihin ja ulkomaille. Suomen kasvisto
Suomessa on vuoteen 2009 mennessä tavattu 2503 luonnonvaraista putkilokasvilajia. Lukuun sisältyvät alkuperäiset lajit, muinaistulokkaat, uustulokkaat ja satunnaistulokkaat. Alkuperäisiä lajeista on yli tuhat. Ainoastaan subfossiilisina löytöinä tunnetaan jääkauden jälkeisinä aro- ja lämpökausina kasvaneita lajeja, kuten esimerkiksi vesipähkinä ("Trapa natans"). C4-kasvi
C-kasveja on 1 % kasvilajeista ja 5 % kasvibiomassasta, mutta ne sitovat 30 % kaikkien kasvien sitomasta hiilidioksidista. C-kasveja ovat myös muutamat tärkeät viljelyskasvit, kuten maissi, durra, hirssit, amarantit, hamppu (kannabis) ja sokeriruoko. Senufot
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely sekä vähäisemmässä määrin karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, vihannekset, juurekset ja hedelmät. Myytäväksi kasvatetaan riisiä, puuvillaa, maapähkinää ja tupakkaa. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja käsityöammatteja. Perinteisiä asumuksia ovat savitiiliset pyöreät tai neliskulmaiset majat, jotka muodostavat viljavarastojen ja sisäpihan kanssa suljetun kokonaisuuden. Ruokavalio koostuu enimmäkseen maustetuista puuroista ja vihanneskeitoista. Mordva
Maataloudessa on keskitytty maanviljelyyn. Tärkeimmät viljelykasvit ovat vehnä, ruis, pavut, maissi, hamppu, sokerijuurikas, peruna ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan karjankasvatusta ja mehiläistenhoitoa. Centre-Nord
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja osin transhumanssiin perustuva karjanhoito, joita harjoittaa yli 90 prosenttia väestöstä. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, lehmänpapu, maapapu ja bataatti. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää, seesamia, puuvillaa ja soijaa. Puutarhaviljely tuottaa sipulia, tomaatteja, munakoisoa, kaalia, herneitä, perunaa, vesimeloneja, chiliä, okraa, porkkanaa, valkosipulia, pippuria ja salaattia. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat, aasit, hevoset ja siipikarja. Waki
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio, pavut ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kaupankäynti suuntautuu etupäässä Kimparanaan. Palveluihin kuuluvat alakoulut ja kaksi terveyskeskusta. Hiiliviljely
Viljelykierto on viljelymenetelmä, jossa viljelyalalla kasvatetaan vuorovuosin eri viljelykasveja. Viljelykiertoa pidetään monipuolisena, kun neljän vuoden kierrossa viljellään joka vuosi eri ryhmään kuuluvaa viljelykasvia (muun muassa erikoiskasveja, viljoja, palkokasveja, nurmia ja öljykasveja). Suomessa ja Ruotsissa tehdyissä tutkimuksissa on havaittu, että nurmien mukana olo viljelykierrossa ylläpitää suurempaa hiilivarastoa maaperässä. Viljelemällä syväjuurisia kasveja, kuten sinimailasta, voidaan tuottaa eloperäistä ainesta pohjamaahan. Yksipuolisen ja viljapainotteisen viljelykierron monipuolistaminen parantaa maan mururakennetta ja tuottaa huomattavaa sadonlisäystä, jotka edesauttavat hiilen kertymistä maahan. Monipuolistamisen selvistä hyödyistä huolimatta Suomessa keskimäärin joka viidennellä lohkolla viljellään vuodesta toiseen pelkkää viljaa. Vilja
Viljan kokonaissato Suomessa on noin 3,5–4 miljardia kiloa, josta normaalivuonna viedään maailmalle 400–600 miljoonaa kiloa. Suurin osa viennistä on kauraa, jota viedään muun muassa Yhdysvaltoihin hevosten rehuksi. Saudi-Arabiaan, Syyriaan ja Pohjois-Afrikkaan viedään ohraa rehukäyttöön. Kaskiviljely
Suomessa harjoitettu kaskiviljely on jaettu kolmeen päätyyppiin: tavalliseen kaskiviljelyyn, rieskamaahan ja huhtakaskeen. Tavallinen kaski tehtiin lehtimetsään tai lehtipuuvaltaiseen sekametsään. Puut kaadettiin vuotta ennen niiden polttamista. Viljana oli yleensä ruis, joskus ohra. Rieskamaassa kaataminen ja polttaminen tapahtui samana keväänä. Kasveina olivat nauris, pellava ja ohra. Huhtakaski, joka oli Pohjois-Venäjän suomensukuisten kansojen kehittämä, tehtiin edellisistä poiketen havumetsään. Viljelykasvina oli useimmiten ruis. Moreenipohjaisilla havupuuvaltaisilla alueilla huhta oli aikoinaan ainoa käyttökelpoinen viljelytekniikka. Savolaiset asuttivat huhdan avulla muun muassa Pohjois-Savon, Pohjois-Ruotsin metsiä ("metsäsuomalaiset") ja veivät tekniikan Amerikkaankin. Veganismi
Vegaanisia proteiinin lähteitä ovat pavut, linssit,herneet, pähkinät, siemenet, ja täysjyvävilja. Kasviproteiinien aminohappokoostumus on pääsääntöisesti eläinproteiineja heikompi. Viljassa on usein vähän lysiiniä ja palkokasveissa metioniinia. Kaikkia aminohappoja ei tarvitse saada samalla aterialla, vaan riittää, kun syö päivän aikana monipuolisesti eri proteiinin lähteitä. Ruoka-aineita, jotka sisältävät kaikki välttämättömät aminohapot, ovat muun muassa soija, kvinoa, kikherneet, mustapavut, kurpitsansiemenet, cashew- ja pistaasipähkinät, mustasilmäpavut sekä spelttivehnä. Soijavalmisteet, kuten tofu, tempe ja soijarouhe ovat aminohappokoostumukseltaan erinomaisia proteiinin lähteitä. Ouan
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan sipulia ja tupakkaa. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, aasit, naudat ja siipikarja. Sirkunjyvät
Pohjoismaissa ja Suomessa kasvaa kolme luonnonvaraista sirkunjyvälajia: kalliosirkunjyvä, rikkasirkunjyvä ja kyläsirkunjyvä. Ne ovat yksi- tai kaksivuotisia karvaisia ruohoja, joiden kukinnot muistuttavat lemmikkejä. Sirkunjyvien hedelmysten särmissä on tukevia koukkukarvoja, jotka ovat ankkuripäisiä.Suomessa kalliosirkunjyvä on hyvin harvinainen, uhanalainen ja rauhoitettu kalliojyrkänteiden laji. Rikkasirkunjyvä ja kyläsirkunjyvä ovat Euroopasta levinneitä uustulokkaita. Fasaani
Fasaani käyttää monipuolista ravintoa, kuten viljaa (varsinkin vehnää), siemeniä, marjoja, kukintoja, versoja, lehtiä, sieniä, hyönteisiä ja matoja. Suomen oloissa talvella tärkeintä ravintoa ovat ruokintapaikkojen antimet. Jos fasaaneja on tietyllä alueella runsaasti, ne saattavat haitata viljanviljelyä. Puikula (leipä)
Puikula on Fazer-leipomoiden leipäbrändi. Fazer Puikula -tuoteperheeseen kuuluu neljä makuvarianttia: ruis, kaura, mysli ja luomu. Leipien jyvät on valikoitu Fazerin omalla myllyllä. Fazer Puikula -ruisleivässä käytetään perinteistä taikinajuurta. Fazerin vuosikertomuksen mukaan Fazer Ruispuikula nousi vuonna 2012 Suomen myydyimmäksi leipätuotteeksi. Assamilaiset
Kansan pääelinkeino on maanviljely ja tärkein viljelyskasvi riisi. Lisäksi kasvatetaan hirssiä, maissia, papuja, pähkinöitä, seesamia, banaaneita, mangoja, juuttia, puuvillaa, tupakkaa ja teetä. Vetojuhtina käytetään puhveleja ja härkiä. Alueella tuotetaan myös silkkiä. Assamin teeviljelmien työntekijät ovat yleensä kotoisin Intian muista osavaltioista. Maatalous
Subtropiikissa ja tropiikissa kasvavat puuvilla ja juutti sekä lauhkean vyöhykkeen pellava ovat merkittävimpiä kuitukasveja. Puuvillaa viljellään pääasiassa Yhdysvalloissa, Kiinassa ja Intiassa. Kuitupellava on eräs vanhimmista tunnetuista kehruukasveista. Juutti, josta tehdään säkkejä ja köysiä, kasvaa Kiinassa, Intiassa ja Bangladeshista. Myös hamppu on maininnan arvoinen kuitukasvi, ja sen viljely pohjolassa juontaa vanhimmillaan jo 4 000 vuoden taa. Vehnät
Vehnät ("Triticum") ovat heinäkasveja, joita viljellään joka puolella maailmaa. 
Vehnät ovat maissin jälkeen maailman tärkeimpiä ravintokasveja. Maailman suurimmat vehnäntuottajat ovat Kiina, Intia, Yhdysvallat ja Venäjä. Kourouba
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi ja riisi. Myyntiin kasvatetaan banaaneja, maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan metsästystä, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Riistapelto
Viljelykasveiksi valitaan riistalle maistuvia lajeja. Yleisimmät lajit ovat rehukaali ja rehurapsi. Rehukaali jätetään peltoon riistan syötäväksi. Rehurapsi korjataan kerppuina varastoon erikseen jaettavaksi. Myös viljoja, kuten kauraa ja ruista, kasvatetaan riistapelloissa. Maa-artisokkaa kasvatetaan jäniksille maistuvana. Riistapellolla kannattaa kasvattaa samalla kertaa useita eri kasvilajeja. Maatalous
Maapallolla viljellään yli kolmeasataa erilaista viljelykasvia, joista kuitenkin suuressa mitassa merkittäviä on kymmenkunta. Pignari Bana
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapapu ja durra. Niiden ohella kasvatetaan riisiä, fonioa, lehmänpapua, seesamia ja hibiskusta sekä myytäväksi meneviä maapähkinää ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat ja aasit. Lisäksi tuotetaan puutavaraa ja puuhiiltä sekä harjoitetaan keräilyä, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Goundakassa ja Kakolissa pidetään viikoittaiset markkinat. Luikat
Suomessa kasvaa kuusi luikkalajia, jotka ovat osittain hankalasti toisistaan erotettavia. Rantaluikka on niistä yleisin ja mutaluikka toiseksi yleisin.
Kastanjaluikka eli vesikastanja on ravintokasvi, jonka mukuloita syödään erityisesti Aasiassa. Joitain yllä mainittuja luikkalajeja käytetään akvaariokasveina. Karenit
Karenit ovat perinteisesti harjoittaneet kaskiviljelyä. Tärkeimpiin viljeltyihin kasveihin lukeutuu riisi. Sen lisäksi kasvatetaan esimerkiksi teetä, puuvillaa, tupakkaa ja pippureita. Maanviljelyn ohella harjoitetaan edelleen metsästystä, keräilyä ja kalastusta. Kotieläiminä pidetään vesipuhveleita, sikoja, kanoja ja koiria. Karenit tunnetaan myös norsujen pyynnistä. Suuri osa kesytettyjen norsujen käsittelijöistä Thaimaassa ja Burmassa onkin kareneja. Viljelykasvi
Suomessa tärkeitä viljelykasveja ovat ruis, ohra, timotei, kaura, vehnä, puna-apila, peruna, sokerijuurikas ja rypsi. Maanviljelyn synty Lähi-idässä
Villejä viljalajeja ja linssejä viljeltiin melko laajalti noin 9500 eaa..
Domestikoituja lajeja viljeltiin 8500-8000 eaa. muutamassa hedelmällisen puolikuun paikassa. Viljellyt lajit olivat tetraploidinen emmervehnä ja diploidinen einkornvehnä, ohra ja ruis. Gilakit
Perinteinen elinkeino on maanviljely, johon rannikkoseudulla liittyy kalastus ja vuoristossa karjanhoito sekä metsätyöt. Tärkein viljelykasvi on riisi, jonka ohella kasvatetaan vehnää, ohraa, kenafia (intialaista hamppua), tupakkaa, sokeriruokoa, teetä, sitrushedelmiä ja vihanneksia. Huomattava merkitys on myös luonnonsilkin tuotannolla. Tärkein kotieläin on vetojuhtana käytetty seebu. Lisäksi pidetään lampaita, vuohia, hevosia ja puhveleita. Käsityöammatteja ovat silkin ja huovan käsittely sekä kankaiden ja mattojen kudonta. Suuret nälkävuodet
Kaikki avustustoiminta osoittautui kuitenkin riittämättömäksi. Suomen viljantuotanto oli ollut normaalisti neljä miljoonaa tynnyriä, mutta vuonna 1867 vain 2,4 miljoonaa tynnyriä. Ohra
Suomessa on viljelty jonkin verran myös paljasjyväistä ohraa, joka on nykyään yleinen lähinnä Aasian ja Lähi-idän alueilla. Nämä lajikkeet ovat kuitenkin olleet heikkosatoisia ja koneelliseen korjuuseen soveltumattomia. Siemenkauppaan on Suomessa hyväksytty yksi kuoreton lajike, Jorma-ohra. Danderesso
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, riisi ja juurekset. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja kaupankäyntiä. Durrat
Durrat ("Sorghum") on kasvisuku, joka käsittää noin 60 lajia. Suvun tärkein laji on viljelty durra eli kirjodurra ("Sorghum bicolor"), jota käytetään ihmisten ja kotieläinten ravinnoksi Afrikassa, Intiassa ja Etelä-Amerikassa. Alkujaan durra on kotoisin Afrikasta, missä sen käyttö on edelleen yleisintä. Durra on vehnän, kauran, maissin ja ohran ohella yksi maailman viidestä käytetyimmästä viljasta. Sinkolo
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, maapähkinä, riisi ja soija. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin siat sekä siipikarja. Meksiko
Iso osa Meksikosta on liian kuivaa tai vuoristoista maantaloudelle, ja arviolta vain noin viidennes maasta on viljeltävissä olevaa. Tästä syystä Meksikoon tuodaan huomattava määrä viljaa. Maan merkittävimmät viljelysalueet ovat Meksikonlahden rannikon ja Chiapasin ylängön trooppiset alueet, pohjoisen ja luoteisen seutujen viljelysmaat ja niin sanottu Bajío ylätasangon alueella. Arvokkaimmat viljelyskasvit ovat kahvi ja sokeriruoko. Maa on lisäksi maailman vaniljan tuottajia. Muita tärkeitä viljelykasveja ovat banaani, ananas, papaija, mango, kaakao ja riisi. Meksikon erikoisuuksia ovat agaavet, kuituagaaveita kasvatetaan kuidun takia ja tequila-agaavesta tuotetaan tequilaa. Vilja
Suomalaisista viljalajeista vehnä ja ruis lasketaan leipäviljoiksi, kaura ja ohra rehuviljoiksi niiden pääasiallisen käyttökohteen mukaan. Ihmisravinnoksi käytetään Suomessa rukiista 80 prosenttia, vehnästä 39 prosenttia, kaurasta 6 prosenttia ja ohrasta alle 1 prosentti. Tässä yhteydessä viljan, pääasiassa ohran käyttöä maltaaksi ei ole laskettu ihmisravinnoksi. Rehuksi suomalaisviljoista käytetään kaurasta 76 prosenttia, ohrasta 62 prosenttia, vehnästä 44 prosenttia ja rukiista 0,2 prosenttia. Rukiin täysin olemattomaan rehukäyttöön on syynä sen heikko soveltuvuus eläinten ravinnoksi. Apilat
Apilaa pystytään viljelemään koko Suomessa oikeilla lajivalinnoilla. Käytännössä Suomessa yleisesti viljeltäviä apiloita on neljä: puna-apila ("Trifolium pratense"), valkoapila ("Trifolium repens"), alsikeapila ("Trifolium hybridum") ja persianapila ("Trifolium resupinatum"). Näistä puna-apilasta ja alsikeapilasta löytyy lajikkeita, jotka menestyvät aivan pohjoisinta Suomea (viljelyvyöhyke 5) myöten. Persianapilaan viljely rajoittuu vyöhykkeeseen 4 ja valkoapilan vyöhykkeeseen 3. Persianapilaa käytetään usein viherlannoitukseen ja kesannointiin, koska sillä on hyvä typensidontakyky ja juuristovaikutus. Ravinnontuotanto
Ravinnontuotanto tarkoittaa ihmisen ravinnon saantia eri puolilla maailmaa. Suurimman osan ravinnosta ihminen saa kasveista, esimerkiksi viljoista, joista yleisimpiä ovat riisi ja vehnä. Vain muutama prosentti ihmisen ruokavaliosta on liharuokaa. Tärkeimpiä tuotantoeläimiä ovat siipikarja, nauta ja sika. Viljakirva
Viljakirva elää erityisesti heinäkasveilla, mutta joissain määrin myös sara- ja vihviläkasveilla. Kirvan taloudellisesti merkittävään ravintokasvivalikoimaan kuuluvat muiden muassa vehnä, ohra, ruis, kaura hirssi ja maissi. Laji elää pääasiassa ravintokasvin yläosien lehdissä ja etenkin tähkässä. Se ei muodosta suuria kirvakolonioita eikä elä liitossa muurahaisten kanssa. Varsinaista ravintokasvinvaihtoa ei tapahdu, mutta siivellisiä kirvayksilöitä syntyy pitkin kesää ja nämä lentävät valtaamaan uusia elinpaikkoja DNA-tutkimukset ovat osoittaneet eräiden viljakirvapopulaatioiden erikoistuneen vain tiettyihin ravintokasveihin, esimerkiksi vehnään.. Ouagadou
Goumboun kautta kulkee Naraan ja Mauritanian rajalle johtava maantie RN4. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, okra, maapapu, maapähkinä ja hibiskus. Sadekaudella viljellään vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Monet hakeutuvat ansiotöihin ulkomaille. Suomi
Keskiajalla Suomeen syntyivät eurooppalainen sääty-yhteiskunta, kaupunkilaitos ja katolinen kirkko-organisaatio. Nelisäätyopin mukaan papisto vastasi yhteiskunnan hengellisistä asioista, aateli vastasi valtakunnan puolustamisesta asein, porvaristo hoiti kauppaa ja yhteiskunnan enemmistö eli talonpojat huolehtivat perustuotannosta. Keskiajalla maanviljelys vakiintuikin pääasialliseksi elinkeinoksi valtaosalle ihmisistä. 1400-luvulla ilmasto lämpeni hetkellisesti ja erityisesti vuosisadan loppu oli lämmintä aikaa. Pääviljana oli ohra, mutta rukiin osuus kasvoi vähitellen. Naudat, lampaat, siat ja vuohet olivat tärkeitä kotitalouseläimiä. Kalan merkitys oli suuri. Turkistalous oli yhä tärkeä tulonlähde vaikkakin sen merkitys keskiajan kuluessä väheni. Bourem-Inaly
Seudun pääelinkeinot ovat osin keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vesimeloni. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Maatalouden historia
Varhaisimpia Lähi-idässä viljeltyjä viljakasveja ovat olleet emmervehnä, yksijyvävehnä ja ohra. Vilja
Viljat ovat heinäkasveihin ("Poaceae" eli "Gramineae") kuuluvia siemenkasveja, joita kasvatetaan eli viljellään niiden ravinnoksi kelpaavien siementen eli jyvien vuoksi. Kasvitieteellisesti jyvät ovat kuivia, yksisiemenisiä pähkylähedelmiä. Fani (Mali)
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siat. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Fanissa pidetään viikottaiset markkinat. Valkoherukka
Suomessa valkoherukkaa viljellään ammattimaisesti noin 86 hehtaarin verran, ja se on kolmanneksi eniten viljelty herukkalajike. Yleisimmät ovat mustaherukka (1 220 ha) sekä punaherukka (219 ha). Valkoherukan keskimääräinen sato vuodessa on noin 4 000 kilogrammaa hehtaaria kohti. Luettelo tärkeimmistä viljelykasveista
Tämä on luettelo maailman viidestätoista eniten viljelykasveista mitattuna syötävän kuiva-aineen määrällä. Luvut ovat miljoonia tonneja ja tarkoittavat vuosien 1993-1995 keskiarvoja FAO:n tilastojen mukaan. Koska monia näistä kasveista käytetään myös kotieläinten rehuksi, on tällaisten kasvien suluissa merkitty erikseen myös suoraan ihmisravinnoksi käytetty määrä. Kaura
Suomessa kauran tuholaisista yleisimpiä ovat tuomikirva ("Rhopalosiphum padi") ja kahukärpänen ("Oscinella frit") sekä harvinaisempia viljakirva ("Sitobion avenae") ja elokirva ("Metopolophium dirhodum"). Kauran tuholaisia ovat myös viljakukko ("Oulema melanopus") ja viljakaskas ("Calligypona pellucida").
Kauran merkittävin kasvitauti Suomessa on kauranlehtilaikku, jonka aiheuttaa "Drechslera avenae" -sieni. Muita kasvitauteja ovat kauranavonoki, jonka aiheuttaa jyvän kuoren alla säilyvä "Ustilago avenae" -sieni. Rengasruosteen eli aikaisemmalta nimeltä sarviruosteen aiheuttaa "Puccinia coronata" -sieni. Rengasruoste vaivaa voimakkaimmin myöhäisiä kauralajikkeita. Kääpiökasvuviroosi on Suomessa yleisin viljojen virustauti ja sitä aiheuttaa viljan kääpiökasvuvirus (BYDV). Maissit
Maissit ("Zea") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi kuusi lajia. Vaikka suku on lajilukumäärältään pieni, on sen taloudellinen merkitys kuitenkin suuri, sillä sukuun kuuluu yksi maailman viljellyimmistä ravintokasveista: maissi ("Zea mays"). Valevilja
Valevilja on muuhun heimoon kuin heinäkasveihin kuuluva viljelyskasvi, jonka siemeniä käytetään ravinnoksi viljan jyvien tapaan. Sellaisia ovat tattari, kvinoa ja amarantti. Valevilja ei ole heinäkasvi, joten se ei täytä viljan määritelmää, vaan täten on ns. pseudo- eli valevilja. Lisäksi viljellään myös ns. palkoviljoja, jotka ovat hernekasveja. Käsite "vilja" viitaakin lähinnä kasvin käyttöön ja viljelyyn viljan omaisesti.Taulukossa kahden merkittävimmän valeviljan tattarin ja kvinoan tuotanto vuosina 1961 ja 2010, 2011, 2012, 2013. Yhdysvallat
Yhdysvaltain tärkein sektori on palvelusektori, joka työllistää noin kolme neljäsosaa työvoimasta. Maatalous tuottaa 1,2 % bruttokansantuotteesta, ja yhdessä metsä- ja kalatalouden kanssa se työllistää 0,7 % työvoimasta. Maatalouden pääasialliset viljelykasvit ovat maissi, vehnä, hedelmät ja vihannekset sekä puuvilla. Karjatalous keskittyy ennen kaikkea Kansasin, Iowan, Nebraskan ja Teksasin osavaltioihin. Vuonna 2010 koko Yhdysvalloissa teurastettiin 33 miljoonaa nautaa, lähes miljoona vasikkaa, 114 miljoonaa sikaa ja 2,5 miljoonaa lammasta. Myös maitokarjaa, vuohia ja biisoneita kasvatetaan. Ammattikalastajat toimivat sekä Atlantin että Tyynenmeren puolella. Tärkeimpiä saaliskaloja ovat turska, ahvenet, lohikalat, kampelakalat ja pienet sillikalat. Väli-Amerikka
Väli-Amerikan maiden talous rakentuu pitkälti maatalouden varaan, suurimpana asiakkaana on Yhdysvallat. Tärkeimpiä viljakasveja ovat maissi, vehnä, riisi. Plantaaseilla tuotetaan sokeriruokoa, kahvia, kaakaota ja banaaneja. Alueella on paljon naudanlihan tuotantoa, ja lisäksi kalateollisuus on runsasta. Villiviinit
Suomessa kasvatetaan koristekasvina yleisesti kahta villiviinilajia: säleikkövilliviiniä ("Parthenocissus inserta", myös "Parthenocissus vitacea") ja imukärhivilliviiniä ("Parthenocissus quinquefolia"). Nalut
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, bataatti, maniokki, maissi, vihannekset ja hedelmät. Myytäväksi kasvatetaan kahvia, maapähkinää ja sokeriruokoa. Lisäksi keräillään kookospalmun, öljypalmun ja koolapuiden hedelmiä sekä harjoitetaan kalastusta. Aikaisemmin valmistettiin merivedestä suolaa. Nalut ovat tunnettuja puusta veistetyistä suurikokoisista juhlanaamioistaan. Suurin osa harjoittaa perinteistä uskontoa, osa on muslimeja tai kristittyjä. Mandjakot
Kansan perinteinen elinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, bataatti, jamssi, fonio, puuvilla, maapähkinä, banaanit, sitrushedelmät ja vihannekset. Lisäksi kasvatetaan sikoja, vuohia ja nautoja, keräillään öljy- ja kookospalmun hedelmiä sekä harjoitetaan kalastusta. Monet työskentelevät meri- ja jokiliikenteessä. Venäjän talous
Maatalous työllistää Venäjällä 9,8 % työvoimasta ja kattaa 4,4 % bruttokansantuotteesta. Tärkeimpiä tuotteita ovat viljat, sokerijuurikas, auringonkukansiemenet, hedelmät ja vihannekset, naudanliha ja maitotuotteet. Vain 10 % maan pinta-alasta on maatalouden käytössä, siitä 60% viljelyssä ja loput laitumena. Tärkein viljelyalue on ruohotasanko Ukrainan ja Kazakstanin välissä. Viljelysmaasta yli puolet on omistettu viljoille, joita tärkein on vehnä. Pohjoisempana kasvatetaan ohraa, mutta kauran viljely on vähentynyt. Perunaa kasvatetaan maan pohjoisosissa 50. ja 60. leveyspiirin välillä ruoaksi ja votkan valmistukseen. Pellavaa käytetään sekä tekstiilien että öljyn valmistukseen. Vihannesten ja hedelmien kasvatus lisääntyi maanviljelyn yksityistämisen myötä. 1990-luvun puolivälissä tärkeimpiä olivat kaali, omena, tomaatti ja porkkana. Huonevehkat
Ainakin neljää huonevehkalajia viljellään Suomessa huonekasvina: Leipä
Suomessa leipää on leivottu yleisesti paitsi vehnästä, myös rukiista. Tapa lienee perua kaskiviljelystä, jossa tärkein viljeltävä viljalaji oli korpiruis. Pohjoisessa Suomessa myös ohra on ollut tärkeä leipävilja.