Milloin Paco de Lucía kuoli?
Paco de Lucía
Paco de Lucía (alun perin Francisco Sánchez Gómez; 21. joulukuuta 1947 Algeciras, Cádiz – 25. helmikuuta 2014 Cancún, Meksiko) oli kansainvälisesti tunnettu espanjalainen flamencokitaristi. De Lucía kehitti uuden flamencotyylin, jossa perinteiseen flamencoon liitetään muun muassa jazzvaikutteita. Hän otti flamencossa käyttöön uusia soittimia, kuten cajonin, huilun ja bassokitaran. Paco de Lucíaa pidetään eräänä kaikkien aikojen merkittävimmistä flamencomuusikoista, ja hän on esiintynyt muun muassa Al Di Meolan ja John McLaughlinin kanssa.
Caupolicán
Kun Pedro de Valdivia eteni voitokkaasti Araucaniaan mapuchet kokoontuivat päätämään toquista eli sotajohtajasta. Tarinan mukaan Caupolicán sai asemansa sen jälkeen kun hän oli osoittanut voimansa pitämällä puutukkia hartioillaan 3 päivää ja yötä. Hän oli myös hyvä puhuja ja kansan innostaja. Caupolicán kuoli vuonna 1558, kun espanjalaiset ottivat hänet vangiksi ja teloittivat hänet. Teloitus tapahtui seivästämällä. Luis Carrero Blanco
Luis Carrero Blanco (4. maaliskuuta 1903 Santoña, Kantabria, Espanja – 20. joulukuuta 1973 Madrid, Espanja) oli espanjalainen amiraali. Diktaattori Francisco Franco nimitti hänet kesäkuussa 1973 pääministeriksi, ja häntä pidettiin Francon todennäköisenä seuraajana. Bourbonin prinssi Juan Carlos aiottiin palauttaa kuninkaaksi Francon jälkeen, mutta häntä oli tarkoitus ohjata Carrero Blancon avulla oikeaan suuntaan Francon politiikan tulevaisuuden turvaamiseksi Espanjassa. ETA surmasi Carrero Blancon pommi-iskussa, mikä saattoi edesauttaa Espanjan siirtymistä demokratiaan, sillä Francon kuollessa kaksi vuotta myöhemmin hänelle ei jäänyt ideologisesti sopivaa seuraajaa. Claude Debussy
Elämänsä loppuvaiheen tuotannossa Debussy näyttäytyy kokeilevampana kuin koskaan radikaalissa nuoruudessaan. Hän käyttää peittelemättä riitasointuja; sävellysten muoto on epäsäännöllinen ja katkonainen. Viimeisissä teoksissa on häivähdys Stravinskin vaikutusta sekä uusklassismia, joka tuli suosituksi vasta säveltäjän kuoleman jälkeen. Säveltäjä oli masentunut ensimmäisen maailmansodan kulusta, mikä heikensi hänen terveydentilaansa. Debussy kuoli paksusuolen syöpään Pariisissa 25. maaliskuuta 1918, Pariisin pommitusten aikaan, ja hänet haudattiin Cimetière de Passyn hautausmaalle. Ranskan sotatilanne oli huono, eivätkä olosuhteet sallineet juhlavien hautajaismenojen järjestämistä. Monet suunnitelmat ja jo aloitetut sävellykset jäivät kesken: Debussyllä oli aikeita muun muassa säveltää ooppera Edgar Allan Poen tekstiin "Usherin talon häviö". Jälkipolvet ovat tunnustaneet hänen asemansa yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä taidemusiikin säveltäjistä. Ludvig XVI
Ludvig XVI teloitettiin 21. tammikuuta 1793 Pariisissa Vallankumouksen aukiolle ("Place de la Révolution") pystytetyllä giljotiinilla. Aukio nimettiin sittemmin Ludvig XIV:n aukioksi, nykyisin se on nimeltään Place de la Concorde. Giljotiinin terä suhahti kello 10.22, ja todistajina oli viisi ministeriä väliaikaisesta toimeenpanevasta neuvostosta ja muutamia muita merkkihenkilöistä. Heidät oli kutsunut tilaisuuteen meriministeri, jonka toimistosta he katselivat toimitusta. Manuel de Godoy
Manuel de Godoy Álvarez de Faria Ríos Sánchez Zarzosa, la Pazin ja Basanon ruhtinas, Alcudian ja Succan herttua (12. toukokuuta 1767 Castuera, Badajoz, Espanja – 4. lokakuuta 1851 Pariisi, Ranska) oli espanjalainen hoviherra ja valtiomies, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1792–1798 ja 1801–1808. Hänen ulkopolitiikkansa osoittautui Espanjalle ja Bourbonin hallitsijasuvulle tuhoisaksi. Godoyn ura päättyi kuningas Kaarle IV:n kruunustaluopumiseen maaliskuussa 1808. Lluís Companys
Lluís Companys i Jover (21. kesäkuuta 1882 Tarròs – 15. lokakuuta 1940 Barcelona) oli Katalonian itsehallintoalueen 123. – ja Esquerra Republicana de Catalunya -puolueen johtaja. Hän oli Katalonian itsenäisyyden tunnettu puolestapuhuja, ja siksi Francisco Franco teloitutti hänet pian Espanjan sisällissodan jälkeen vuonna 1940. Álvaro del Portillo
Álvaro del Portillo kuoli Roomassa 23. maaliskuuta 1994 palattuaan pyhiinvaellusmatkalta Pyhään maahan. Paavi Johannes Paavali II kävi vielä samana päivänä rukoilemassa hänen ruumiinsa vierellä. Pian sen jälkeen aloitettiin tutkimusprosessi hänen autuaaksi- ja pyhäksijulistamistaan varten. 28. kesäkuuta 2012 Pyhäksi julistamisen kongregaatio julkaisi paavi Benedictus XVI:n vahvistaman dekreetin. Sen mukaan Álvaro del Portillo harjoitti elämässään hyveitä sankarillisella tavalla ja hänestä voi siksi käyttää arvonimeä ”venerabile, kunnianarvoisa”. Kaidu
Kaidu (s. noin 1235 – k. 1301) oli Tšagatain kaanikunnan "de facto" hallitsija vuosina 1269–1301. Hän oli Tšingis-kaanin pojanpojanpoika ja Ögödei-kaanin pojanpoika. Hän soti 30 vuotta Kublai-kaania vastaan, mutta ei onnistunut syöksemään tätä vallasta. Vuonna 1301 Kaidu kärsi tappion Karakorumin lähellä käydyssä taistelussa, ja hänet surmattiin pakomatkan aikana Pius VII
Silloinen paavi Pius VI oli tuominnut kaikki uskollisuutta perustuslaille vannoneet papit ja samalla kansalliskokouksen julistuksen ihmisoikeuksista, mikä oli johtanut siihen, että Ranskan vallankumoushallitus oli katkaissut diplomaattisuhteensa Kirkkovaltioon ja myös miehittänyt Avignonin sotilaallisesti. Ranskan ryhtyessä sotaan muita Euroopan maita vastaan, paavi oli asettunut tukemaan Ranskan vastaista liittoumaa. Ranskan joukot olivat kuitenkin edenneet Italiassa Napoleonin johdolla, ja 15. helmikuuta 1798 Kirkkovaltiolle kuuluva Rooma oli julistettu tasavallaksi. Paavi Pius VI oli vangittu ja kuljetettu pois Roomasta, ja hän oli kuollut vangittuna marttyyrina 1799. Vasco Núñez de Balboa
Vasco Núñez de Balboa (syntyi noin 1475 Jerez de los Caballeros tai Badajoz, Kastilia – 21. tammikuuta 1519 Acla, lähellä Dariénaa, Panama) oli espanjalainen valloittaja ja tutkimusmatkailija. Balboa perusti Dariénin siirtokunnan Panamaan ja oli ensimmäinen eurooppalainen, joka näki Tyynenmeren Amerikasta. Pedro Roque
Roque kuoli 24. toukokuuta 2015 Havannassa 47 vuoden iässä hengitysongelmiin. Federico García Lorca
Federico del Sagrado Corazón de Jesús García Lorca (5. kesäkuuta 1898 Fuente Vaquerosin kylä, Granada – 19. elokuuta 1936) oli espanjalainen runoilija ja näyttämötaiteilija, joskin hänet tunnetaan myös taidemaalarina, pianistina ja säveltäjänä. Hän nautti kansainvälistä huomiota Ryhmä 27:n symbolina. García Lorca oli yksi tuhansista Espanjan sisällissodan aikana teloitetuista kansallismielisten kuolemanpartioiden uhreista. Vuonna 2008 Espanjan tuomioistuin avasi tutkinnan runoilijan kuolemasta, ja García Lorcan suku perui kieltonsa tehdä kaivaustöitä mahdollisella kuolinalueella lähellä Alfacaria. Ihmisjäänteitä ei kuitenkaan löydetty. Franciscus de Marchia
Kiistaa jatkui paavi Benedictus XII:n kaudelle saakka. Lopulta Franciscus joutui vangiksi. Hänen oikeudenkäyntinsä alkoi vuoden 1341 alkupuolella. Hän tunnusti ja perui mielipiteensä inkvisition edessä vuoden 1343 loppupuolella. Hän kuoli jonkin aikaa vuoden 1344 jälkeen. Camarón de la Isla
José Monje Cruz eli Camarón de la Isla (5. joulukuuta 1950 San Fernando, Cádiz – 2. heinäkuuta 1992 Badalona, Barcelona) oli espanjalainen flamencotähti. Hän teki uransa aikana yhteistyötä muiden muassa Paco de Lucían ja Tomatiton kanssa. Hän oli merkittävä uuden flamencon pioneeri. Exodus (yhtye)
Lyhyeksi jäänyt Exoduksen uusi yritys tehtiin 1996, jolloin mukana oli alkuperäinen laulaja Baloff. Yhtye teki livealbumin "Another Lesson in Violence". Tämän jälkeen yhtye jatkoi hiljaiseloa, kunnes se lähti mukaan Clash of the Titans -kiertueelle 2001. Yhtye alkoi työstää myös uutta materiaalia, mutta laulaja Paul Baloff kuoli yllättäen aivohalvaukseen 2. helmikuuta 2002. Exodus jatkoi kuitenkin Souza laulajana ja julkaisi studioalbumin "Tempo of the Damned" vuonna 2004. Paavit 1800-luvulta nykypäivään
Nykyään paavi muistetaan pääosin hänen lyhyestä pontifikaatistaan ja yllättävästä kuolemastaan. Johannes Paavali I:n paavinkausi olikin paaviuden historian lyhin sitten vuonna 1605 hallinneen paavi Leo XI:n. Vain hiukan yli kuukauden kestänyt pontifikaatti synnytti useita erilaisia salaliittoteorioita, joista osan mukaan luonnollisen kuoleman sijasta paavi menehtyi murhan uhrina. Jouko Turkka
Jouko Turkka kuoli pitkällisen sairauden uuvuttamana vuonna 2016. Tieto kuolemasta tuli julkisuuteen vasta puolitoista viikkoa poismenon jälkeen kun "Pirkkalainen"-lehti kirjoitti Turkan nekrologin. Käytännössä koko uransa ajan otsikoissa viihtynyt Turkka nousi lehtien pääotsikoksi vielä kerran kun häntä muisteltiin harvinaisen laajalti niin lehtien palstoilla kuin sosiaalisessa mediassakin. Francesc Macià
Vuonna 1923 kun Miguel Primo de Rivera kaappasi vallan ja loi yksipuoluejärjestelmän, Macià lähti maanpakoon. Hän palasi Kataloniaan vuonna 1931 ja osallistui vasemmistopuolueiden konferenssiin, jossa perustettiin kolmen puolueen liitto. Se sai murskavoiton kunnallisvaaleissa. Primo de Riveran kaaduttua järjestettiin vaalit, joissa monarkia hävisi. Macià julisti Katalonian tasavallan itsenäiseksi, mutta puoluetovereiden painostuksesta muutti julistuksen tarkoittamaan itsehallinnollista aluetta, jolle luvattiin laajoja vapauksia Espanjan tasavallassa. Francesc Macià valittiin sen puheenjohtajaksi vuonna 1932. Hän jatkoi autonomian edistämistä ja hävisi vaalit marraskuussa 1933. . Hän kuoli joulupäivänä 1933, ja hautajaiset olivat suuri kansallinen tapahtuma. Charles de Foucauld
Charles Eugène de Foucauld (15. syyskuuta 1858 Strasbourg, Ranskan keisarikunta – 1. joulukuuta 1916 Tamanrasset, Ranskan Algeria) oli katolinen uskonnollinen hahmo ja pappi, joka eli tuaregien parissa Algeriassa. Hänet murhattiin vuonna 1916 tuaregien suojaamiseksi rakennuttamansa linnakkeen portilla. Katolinen kirkko pitää häntä marttyyrinä, ja hänet julistettiin autuaaksi vuonna 2005. Steve Lukather
Toton neljännen laulajan Jean-Michel Byronin lähdettyä vuonna 1991 Lukather otti roolin yhtyeen laulajana. Vuonna 1992, juuri "Kingdom of Desire" -albumin nauhoitusten jälkeen, Lukather kävi läpi yhden elämänsä suurimmista menetyksistä, ystävänsä ja mentorinsa Jeff Porcaron kuoleman. Tämä kuoli äkilliseen sydänpysähdykseen allergisen reaktion johdosta, jonka aiheutti kuuman suihkun jälkeinen hyönteismyrkyn ruiskuttaminen puutarhassa. Pablo Picasso
Uransa loppua kohti keramiikasta tuli yksi Picasson tuotannon tärkeimmistä osa-alueista. Hän työskenteli hyvin ahkerasti vanhoille päivilleen. Picasso kuoli 91-vuotiaana 8. huhtikuuta 1973. Hänet haudattiin Château de Vauvenarguesiin. Ramón de Algeciras
Ramón de Algeciras (Ramón Sánchez Gómez, 1938 Algeciras, Espanja – 20. tammikuuta 2009 Madrid) oli espanjalainen flamencokitaristi. Hän oli nykyajan tunnetuimman flamencokitaristin Paco de Lucian vanhempi veli. Francisco Pi y Margall
Francisco Pi y Margall (; 29. huhtikuuta 1824 Barcelona – 29. marraskuuta 1901 Madrid) oli katalaanitaustainen espanjalainen kirjailija, poliittinen ajattelija ja valtiomies. Hänen poliittinen vaikutusvaltansa oli suurimillaan Espanjan ensimmäisen tasavallan aikana vuosina 1873–1874 ja hän toimi kesällä 1873 kuukauden ajan tasavallan järjestyksessä toisena valtionpäämiehenä. Pi y Margall kannatti Espanjan muuttamista liittovaltioon perustuvaksi tasavallaksi, ja hänen ajattelussaan oli vaikutteita sosialismista ja anarkismista. Paco Godia
Francesco Godia Sales eli Paco Godia (s. 21. maaliskuuta 1921 – 28. marraskuuta 1990) oli espanjalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 14 Grand Prix -kilpailuun keräten yhteensä kuusi MM-pistettä. Godia oli kahdesti neljäs. Godia oli Juan Joverin kanssa ensimmäinen espanjalainen F1-kuljettaja. Pius VI
Vuonna 1791 paavi tuomitsi Ranskassa annetun ihmisoikeuksien julistuksen, koska se edisti uskonnonvapautta eikä tunnustanut Ranskaa katoliseksi valtioksi.
Vuonna 1798 ranskalaiset hyökkäsivät Roomaan ja ottivat paavin vangiksi. Hänet vietiin ensin Sienaan ja sieltä Firenzen lähelle. Kun Ranska julisti sodan Toskanalle, paavi siirrettin Parman, Torinon ja Grenblen kautta Valenciaan, missä hän kuoli vuonna 1799. Tero Luukkonen
Luukkosen ilmoitettiin kuolleen 11. marraskuuta 2013. Hän oli kuollessaan 45-vuotias. Antonio Cánovas del Castillo
Hänen epäonnistunutta siirtomaapolitiikkaansa pidetään merkittävänä syynä siihen, että Espanja lopulta menetti viimeisetkin siirtomaansa Tyynen- ja Karibianmerten alueella. Työväenliikkeeseen kohdistetut toimet sekä vaalivilppi puolestaan olivat osaltaan nostattamassa itsenäisyysliikkeita sekä Kataloniassa että Baskimaalla. Cánovas kuoli elokuussa 1897 Mondragónssa, Baskimaalla sijainneessa kylpylässä, italialaisen anarkistin Michele Angiolillon ampumana. Nico (muusikko)
Nico ryhtyi käyttämään heroiinia vuoden 1968 tienoilla, ja vaikea riippuvuus verotti aikaa myöten hänen voimavarojaan, ja hän levytti enää harvoin. Hän kuoli Ibizalla kesällä 1988 saatuaan aivoverenvuodon ja kaaduttuaan polkupyöräretkellä tai päinvastoin.. Francisco Martínez de la Rosa
Francisco de Paula Martínez de la Rosa (10. maaliskuuta 1787 Granada – 7. helmikuuta 1862 Madrid) oli espanjalainen näytelmäkirjailija, runoilija ja poliitikko. Hän toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1822 ja 1834–1835. Paco Rabanne
Francisco Rabaneda y Cuervo, tunnettu nimellä Paco Rabanne (s. 1934 Espanja), on baskilais-ranskalainen arkkitehti ja muotisuunnittelija, joka tuli 1960-luvulla tunnetuksi hätkähdyttävistä valmisvaatekokoelmistaan ja hajuvesistään. Hänen nimellään markkinoidaan yhä vaatekokoelmia, kenkiä ja laukkuja sekä hajusteita ja ihonhoitotuotteita. Lucius III
Paavi Lucius III (1097 – 25. marraskuuta 1185) oli paavina 6. syyskuuta 1181 – 25. marraskuuta 1185. Hänen oikea nimensä oli Ubaldo Allucingoli. Colocolo
Colocolo (mapudunguniksi puuma) oli mapuchejen "toqui" eli päällikkö Araucon sodan alkuvaiheessa. Hän syntyi historioitsijoiden mukaan 1490 tai 1515 ja Colocolon komennossa oli 6000 soturia, hän yritti päästä koko mapuche-armeijan päälliköksi mutta hän hävisi tarinan mukaan Caupolicánille. Lopulta hän toimi Caupolicánin alaisuudessa. Hänen kuolemansa ajankohdastakaan ei ole varmuutta, mutta riippuen lähteestä se tapahtui 1558 tai 1567. Carlo Gambino
Hän tiesi heikkenevän terveydentilansa ja valitsi seuraajakseen lankonsa Paul Castellanon, jonka puutteita korjatakseen teki sopimuksen myös Aniello Dellacrocen kanssa, jotta tämä toimisi Castellanon alipomona luvaten tälle Manhattanin. Gambino kuoli sydäninfarktiin kesäkodissaan Long Islandilla katsoessaan tv:tä, 15. lokakuuta 1976, 74-vuotiaana. Padre Pio
Kolme vuotta Padre Pion kuoleman jälkeen paavi Paavali VI ilmaisi pitävänsä Padre Pioa "uskollisena Jumalan palvelijana", minkä jälkeen kapusiiniyhteisö käynnisti Padre Pion kanonisointiprosessin. Kun hänet 2.5.1999 julistettiin autuaaksi, Pietarinaukiolle eivät mahtuneet kaikki halukkaat. Pyhimykseksi hänet julistettiin 16.6.2002 ja hänen muistopäiväänsä vietetään syyskuun 23. päivänä. Leo XIII
Leo XIII kuoli 20. heinäkuuta 1903 hallittuaan paavinistuinta 25 vuotta. Hän oli kuollessaan 93-vuotias. Leo XIII oli elinaikanaan hyvin sivistynyt henkilö, ja oli tiennyt kirkon merkityksen länsimaisen kulttuurin kehittymisessä. Siksi hän oli antanut siirtää suuren keskiajan paavin Innocentius III:n maalliset jäännökset Perugiasta Vatikaanin alueelle. Leo XIII oli ihaillut suuresti Innocentius III:n asemaa kulttuurin suunnannäyttäjänä ja rauhanrakentajana, minkä vuoksi Leo XIII olikin pyytänyt saada tulla haudatuksi Innocentius III:n lähelle. Leo XIII:n kuoltua häntä ei haudattukaan Pietarinkirkkoon – kuten on tehty kaikille hänen seuraajilleen – vaan hänen toiveensa mukaan hänet haudattiin nykyisen Vatikaanin alueella sijaitsevaan Lateraanikirkkoon, minne myös Innocentius III:n maalliset jäännökset oli siirretty. Joan Miró
Miro kuoli joulupäivänä 1983 Palma de Mallorcassa. Hänet on haudattu sukuhautaan Montjuïcin hautausmaalle Barcelonassa. Ludovico Scarfiotti
Scarfiotti kuoli vuonna 1968 Roßfeldhöhenring-kadulla lähellä Berchtesgadenia, Saksassa, harjoitellessaan Porsche 909 Bergspyderillään ylämäkikilpailua varten. Kaasupolkimen jumittuminen mainitaan usein onnettomuuden todennäköisimmäksi syyksi. Santa Cruz del Valle de los Caídos
Santa Cruz del Valle de los Caídos (suomeksi "Kaatuneiden laakson pyhä risti") on San Lorenzo de El Escorialin kunnassa 58 kilometriä Espanjan pääkaupungista Madridista luoteeseen sijaitseva monumentti, jonka diktaattori Francisco Franco rakennutti Espanjan sisällissodassa kaatuneiden muistoksi. Siihen kuuluu suuri kaariholvien ympäröimä aukio, benediktiiniluostari, kaksi kappelia, vuorenrinteeseen louhittu maanalainen kirkko ja sen yläpuolella kohoava 150 metriä korkea kivinen risti. Kappeleihin on haudattu yli 33 000 sisällissodassa kaatunutta. Franco itse haudattiin kirkkoon kuolemansa jälkeen vuonna 1975. Kirkkoon on haudattu myös José Antonio Primo de Rivera, falangistipuolueen perustaja ja Espanjaa diktaattorina vuosina 1923–1930 hallinneen Miguel Primo de Riveran poika. Paavit 1800-luvulta nykypäivään
Lateraanisopimuksen lisäksi Pyhä istuin solmi konkordaatin eli valtiosopimuksen myös natsi-Saksan kanssa kesällä 1933 valtakunnankansleriksi nousseen Adolf Hitlerin pyydettyä sitä. Tämä sopimus oli suunnanmuutos Vatikaanin politiikalle, joka oli jyrkästi tuominnut natsismin. Konkordaatin solmiminen Saksan kanssa tarkoitti käytännössä sitä, että paavinistuin joutui hyväksymään kansallissosialismin ja Adolf Hitlerin johtaman puolueen. Tämä herättikin aluksi epäilyjä siitä, että vallassa oleva paavi Pius XI olisi fasisti. Hitler ei kuitenkaan noudattanut konkordaatissa tehtyjä sopimuksia: katolisia kouluja ja kirkkoja suljettiin sekä uskonnonopetusta ja yhdistystoimintaa vaikeutettiin. Paavi yritti protestoida asiasta Hitlerille, mutta Saksa ei muuttanut toimintaansa. Tämän vuoksi paavi lähetti salaa Saksaan kiertokirjeensä, joka luettiin palmusunnuntaina 1937 kaikissa Saksan kirkoissa. Paavi tuomitsi kiertokirjeessä natsien rotuopin, mikä johti useiden saksalaisten pappien toimittamiseen keskitysleireille. Loppuelämänsä ajan Pius XI laati lisää fasismia ja natsismia vastustavia kiertokirjeitä, mutta tuomitsi myös kommunismin ja piti sitä vaarallisempana kirkolle kuin fasismia ja natsismia. Vielä viimeisinä elämän viikkoinaan Pius XI valmisteli natsismin ja fasismin valheet tuomitsevaa puhetta Italian piispoilla. Hän kuitenkin kuoli 10. helmikuuta 1939 eikä koskaan ehtinyt pitää puhettaan tai saada sitä valmiiksi. Poros (kuningas)
Kun Aleksanteri kuoli Babylonissa vuonna 323 eaa., päättivät hänen käskynhaltijansa eli diadokit, että Poros sai jatkaa valtakuntansa hallitsemista Punjabin satraapin Peithonin alaisena. Diadokkisotien yhteydessä Meedian satraappi Peithon yritti kukistaa itäisten maakuntien satraapit, jotka liittoutuivat häntä vastaan. Taksilan joukkojen johtaja Eudamos antoi murhata Poroksen, jotta hän saisi itselleen tämän sotaelefantit. Jack Palance
Palancella on tähti Hollywood Walk of Famella. Eläkkeelle vetäytymisensä jälkeen hän asui Tehachapissa, Kaliforniassa. Jack Palance kuoli 10. marraskuuta 2006 kotonaan Montecitossa Kalifornian Santa Barbarassa 87-vuotiaana. Pablo Picasso
Pablo Picasso (25. lokakuuta 1881 Málaga, Espanja – 8. huhtikuuta 1973 Mougins, Alpes-Maritimes, Ranska) oli espanjalainen kuvataiteilija ja yksi 1900-luvun huomattavimmista taiteilijoista. Hänen tuotannossaan on nähtävissä lähes kaikki 1900-luvun taiteen suuntaukset, ja hänen vahva persoonallinen taiteensa vaikutti taiteen suuntausten syntyyn. Hänet tunnetaan myös innovaatioistaan kuten kollaasin ja assemblaasin käytöstä kuvataiteessa. Paavo Pajunen
Pajusen kohtalo selvisi vasta vuonna 1974, kun Jenny Pajunen muistelmateostansa varten haastatteli Espanjassa taistellutta kommunistia Akseli Modia. Mod oli sodan jälkeen tavannut Terijoen hallituksen poliisiministerinä toimineen Tuure Lehénin ja kysynyt tältä Pajusesta. Lehén kertoi Pajusen omaksuneen Espanjasta ajatuksen kaaderipuolueen korvaavasta yhtenäispuolueesta ja antaneen eversti Vilho Pentikäisen kuulusteluissa vaikutelman itsestään vakoojana. Tiedot välitettiin eteenpäin neuvostoliittolaisille ja Pajunen määrättiin teloitettavaksi. Petroskoissa sijaitsevista arkistoista Jenny Pajunen selvitti, että Paavo vietiin antautumisensa jälkeen Oranienbaumiin kuulusteltavaksi ja toimitettiin sieltä vakoilijana Terijoen hallituksen tuomittavaksi. Tiedon mukaan kuolemantuomion antoivat Tuure Lehén, Inkeri Lehtinen ja Armas Äikiä. Tämän jälkeen Paavo Pajunen teloitettiin ilmeisesti jossakin Terijoella tammikuussa 1940. Jouko Luosto
Panu Jouko Tapio Luosto (24. maaliskuuta 1915 – 21. heinäkuuta 1942) oli suomalainen sotakirjailija. Tacitus (Rooman keisari)
Keisari Aurelianus murhattiin syys-lokakuussa 275 Caenophruriumissa Traakiassa. Valtakunta oli tämän jälkeen sekasorrossa, kun selvää seuraajaa ei ollut. Tuolta ajalta löytyneet kolikot viittaavat siihen, että Aurelianuksen vaimo Ulpia Severina olisi johtanut Roomaa Tacituksen keisariksi nimittämiseen asti. Joidenkin lähteiden mukaan valtakunta oli ilman keisaria jopa useita kuukausia. Viimein armeija, tai mahdollisesti pretoriaanikaarti, julisti tuolloin Campaniassa olleen iäkkään Tacituksen keisariksi. Tämä tapahtui luultavasti marraskuussa. Pian myös senaatti hyväksyi Tacituksen keisariuden. Tämä tapahtui luultavasti syys-joulukuussa 275. Uusi keisari antoi ensitöikseen julistaa Aurelianuksen jumalaksi ("Divus Aurelianus"). Hän myös teloitutti joitakin Aurelianuksen murhaajia.
Vuonna 276 Tacitus oli konsulina erään Aemilianuksen kanssa. Aurelianuksen murha oli rohkaissut gootteja ja heruleja hyökkäämään Vähään-Aasiaan. Tacitus otti armeijan komentoonsa, ja onnistui voittamaan gootit Kilikiassa, ottaen arvonimen "Gothicus Maximus". Tämän jälkeen Tacitus oli palaamassa takaisin Eurooppaan, kun hän yhtäkkiä kuoli epäselvissä olosuhteissa kesäkuussa 276. Zosimoksen ja keskiajalla eläneen historiankirjoittaja Zonaraksen mukaan Tacitus oli nimittänyt erään sukulaisensa Maximinuksen Syyrian maaherraksi. Maximinus kuitenkin murhattiin, jonka jälkeen hänen murhaajansa keisarin kostoa peläten murhasivat myös Tacituksen. Huhuttiin myös, että jotkut murhaajista olivat sekaantuneet myös keisari Aurelianuksen murhaan. Epäluotettavampi "Historia Augusta" kertoo, että Tacitus sairastui ja alkoi näyttää megalomanian merkkejä, mutta tämä saattaa olla fiktiota. Tacituksen pretoriaaniprefekti ja velipuoli Marcus Annius Florianus otti tämän jälkeen vallan ja julistautui keisariksi. Mercè Rodoreda
Mercè Rodoreda (Barcelona, 1908 – Girona, 1983) oli katalaaniksi kirjoittanut espanjalainen kirjailija. Häntä pidetään merkittävimpänä toisen maailmansoden jälkeisistä katalonialaisista romaanikirjailijoista. Hänen romaanistaan "Timanttiaukio" on tullut katalonialaisen kirjallisuuden arvostetuin romaani. Rodoreda vietti yli kaksikymmentä vuotta maanpaossa (Geneve). Hän kuoli syöpään 74-vuotiaana. Pablo Escobar
Pablo Emilio Escobar Gaviria (1. joulukuuta 1949 Rionegro, Kolumbia – 2. joulukuuta 1993 Medellín, Kolumbia) oli kolumbialainen huumeparoni, joka nousi yhdeksi maailman rikkaimmista miehistä tuottamalla ja salakuljettamalla kokaiinia Yhdysvaltoihin. Escobar aloitti rikollisen uransa katuhuijauksilla ja automurroilla, mutta siirtyi kokaiinialalle 1970-luvulla. Toiminta kasvoi pian suurliiketoiminnaksi: huippuaikoina Escobarin Medellínin kartellin sanotaan hallinneen 80 prosenttia maailman kokaiinista. Hän kuoli Kolumbian erikoisjoukkojen kanssa käydyssä tulitaistelussa 2. joulukuuta 1993. Guy de Maupassant
Henri-René-Albert-Guy de Maupassant (5. elokuuta 1850 Tourville-sur-Arques, Seine-Maritime, Ranska – 6. heinäkuuta 1893 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Guy de Maupassantia on pidetty eräänä maansa parhaista novellin taitajista, ja muutamat hänen novellinsa lukeutuvat maailman tunnetuimpiin. Monet Maupassantin novellit kuvaavat hänen nuoruudessaan kokemaansa Ranskan–Preussin sotaa ja sitä seurannutta preussilaismiehitystä. Osa hänen tuotannostaan voidaan laskea kauhukirjallisuuteen, joskin hänen kauhunovellinsa perustuvat enemmän psykologisille kauhukokemuksille kuin yliluonnollisille tapahtumille. Koruttomuudessaan, tehokkuudessaan ja lähes inhorealistisuudessaan Maupassantin tyyli tulee lähelle naturalismia. Patrice de Mac-Mahon
Patrice de Mac-Mahon kuoli Montcressonissa Loiretissa 1893. Hänet haudattiin täysin kunnianosoituksin Invalidikirkkoon. Pedro de Córdoba
Vuoden 1510 syyskuussa Hispaniolan saarelle (nyk. Haiti) Espanjasta saapuneet dominikaanit laativat provinsiaalinsa, Pedro de Córdoban johdolla intiaanien käännyttämiseksi ja sivistämiseksi kattavan ohjelman. Ohjelma ilmestyi kirjana Meksikon piispan Juan de Zumárragan rahoittamana vuonna 1544 nimellä "Doctrina Cristiana para instrucción e información de los indios por manera de historia". Teoksen käsikirjoitus oli valmistunut Hispaniolassa ennen vuotta 1525, jolloin Pedro de Córdoba kuoli 38-vuotiaana. Oletetaan dominikaani Domingo de Betanzosin tuoneen käsikirjoituksen kopion Meksikoon vuonna 1526, hänen saapuessaan sinne ensimmäisten dominikaanien johdossa. Pyhä Lucia
Pyhä Lucia (, ortodoksisessa kirkossa: Pyhä neitsytmarttyyri Lucia Syrakusalainen (283–304) on katolisen kirkon kanonisoima pyhimys ja ortodoksisen kirkon muistelema pyhä, joka koki marttyyrikuoleman keisari Diocletianuksen vainossa tämän hallituskauden lopulla noin vuonna 304. Mitään muuta Luciasta ei varmuudella tiedetä, mutta hänen historiallisuuttaan ei epäillä. Lucia on sokeiden ja näkövammaisten pyhimys. Paavo Teukku
Teukku saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän kaatui taistelussa 28. maaliskuuta 1918. Hän oli kuollessaan naimaton ja kirjoilla Laitilassa. Hänet haudattiin Laitilaan sukuhautaan. Francisco de Paula Santander
Santander kuoli tuberkuloosiin 6.5.1840 Bogotássa. Bolívar oli kuollut vuonna 1830 ja Santanderin ja Bolívarin kannattajien poliittiset kiistat syvenivät vapaustaistelijoiden kuolemien jälkeen. Santanderin kannattajat puhuivat hajautetun hallinnon, koulutuksen ja laajan äänioikeuden puolesta. Bolívarin kannattajat taas ajoivat vahvaa keskushallintoa ja valtion ja kirkon liittoa voimakkaasti. Santanderin kannattajat muodostivat sittemmin Kolumbian Liberaalipuolueen ja Bolívarin kannattajat perustivat Kolumbian konservatiivisen puolueen. Kolumbian historiaa leimasivat vuosisadan ajan konservatiivien ja liberaalien väliset kiistat ja sodat, jotka huipentuivat La Violenciaan. Paavo von Pandy
Paavo von Pandy (unk. Pándy Pál) (7. elokuuta 1905 Gyula, Unkari – 24. syyskuuta 1986 Inari) oli suomenunkarilainen sotilas, matkanjohtaja ja kirjailija. Guy de Chauliac
Opintonsa päätettyään de Chauliac asettui Mendeen ja vähän myöhemmin Lyoniin. Hänen maineensa kiiri Avignoniin, missä paavit tuolloin asuivat. Paavi Klemens VI nimitti de Chauliacin henkilääkärikseen. Seuraavat paavit, Innocentius VI ja Urbanus V, jatkoivat de Chaulicin virkaa paavin henkilökohtaisena lääkärinä aina vuoteen 1363. De Chauliac kuoli Avignonissa vuonna 1368. Lucius II
Paavi Lucius II (k. 15. helmikuuta 1145 Rooma) oli paavina 12. maaliskuuta 1144 – 15. helmikuuta 1145. Hänen oikea nimensä oli Gherardo Caccianemici dal Orso ja hän syntyi Bolognassa. Bolognassa hänestä tuli kaniikki, minkä jälkeen hän oli kardinaali-pappi Gerusalemmessa. Hän toimi myös katolisen kirkon rahastonhoitajan sekä paavi Honorius II:n että Innocentius II:n lähettiläänä Saksassa. Huomionarvoista on, että Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Lothar III teki kaksi sotaretkeä Italiaan puolustaakseen Innocentius II:ta vastapaavi Anacletus II:ta vastaan. Innocentius II nimitti Luciuksen paavin kansleriksi ja kirjastonhoitajaksi. Paco Peña
Paco Peña (oik. Francisco Peña Pérez; s. 1. kesäkuuta 1942 Córdoba, Espanja) on espanjalainen flamencokitaristi. Jacques Lacan
Jacques-Marie-Émile Lacan (13. huhtikuuta 1901 Pariisi – 9. syyskuuta 1981 Pariisi) oli ranskalainen psykiatri ja psykoanalyytikko. Lacan on vaikuttanut psykoanalyysin kehitykseen, kirjallisuuden- ja taiteentutkimukseen sekä teologiaan. Paul Levi
Levi yritti kehitellä Luxemburgin ajatusten pohjalta demokraattisemmin suuntautunutta kommunismia, joka eroaisi Venäjän bolševikkien linjasta. Jouduttuaan ulos KPD:stä hän perusti eräiden tukijoidensa kanssa lyhytikäiseksi jääneen Kommunistische Arbeitsgemeinschaft (KAG) -nimisen puolueen, mutta siirtyi pian Itsenäiseen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (USPD) ja sen mukana edelleen takaisin SPD:hen. Vuodesta 1924 Levi oli SPD:n edustajana Saksan valtiopäivillä. Hänet tunnettiin tämän jälkeen sosiaalidemokraattien vasemmistosiiven johtajana ja hän julkaisi "Politik und Wirtschaft" -nimistä viikkolehteä. Levi kuoli helmikuussa 1930 pudottuaan kerrostaloasuntonsa ikkunasta Berliinissä. Jotkut ovat pitäneet kuolemaa epäilyttävänä, sillä Levi yritti noihin aikoihin saada jälleen Luxemburgin murhaajia oikeuteen, mutta yleisen käsityksen mukaan kyseessä oli tapaturma. Paco Rabanne
Rabaneda y Cuervo syntyi Espanjassa 1934. Kenraali Francon hallitus teloitti hänen isänsä, ja poika muutti äitinsä kanssa Ranskaan vuonna 1939. Poika kouluttautui arkkitehdiksi, mutta tuli tunnetuksi muotialalla aluksi koristevalmistajana, joka teki yhteistyötä Christian Diorin, Givenchyn, Nina Riccin ja Balenciagan kanssa. 1960-luvun puolivälissä Rabaneda y Cuervo perusti oman muotitalon nimellä Paco Rabanne. Se tuli tunnetuksi erikoisten materiaalien, kuten muovin, paperin ja metallin runsaasta käytöstä. Ensimmäinen mallisto, jota kutsuttiin manifestiksi ja jonka materiaaleina olivat muovi ja metalli, esiteltiin vuonna 1966. Paco Rabannen futuristinen tyyli sai maailmanlaajuista huomiota hänen elokuvaan "Barbarella" (1968) tekemästään puvustuksesta. Rami Kuusinen
Rumban ensimmäinen numero ilmestyi marraskuussa 1983 ja sitä olivat Kuusisen ja Miettisen ohella päätoimittamassa Hilseen entinen avustaja Leena Lehtinen ja lahtelaisen Vau!!-yhtyeen laulajana levyttänyt Kari Kivelä, joka oli aiemmin avustanut Kuusisen Aivopesua. Aluksi lehdellä oli siis neljä päätoimittajaa, kunnes Kuusinen vakiintui lehden ainoaksi päätoimittajaksi. Kuusisen päätoimittajakaudella ilmestyi kolmisensataa Rumbaa. Kuusinen kuoli marraskuussa 1996. Hän oli ensimmäisen kerran sairastunut vakavasti vuonna 1987, jolloin hänellä todettiin aivokasvain. Vincent de Paul
Pyhä Vincent de Paul syntyi köyhään talonpoikaisperheeseen Pouyn kylään 24. huhtikuuta 1581 ja sai varhaisen koulutuksensa fransiskaaneilta. Hän opiskeli teologiaa Toulousen yliopistossa ja valmistui papiksi vuonna 1600 jääden Toulouseen joksikin aikaa. Hän valmistui Toulousen yliopistosta vuonna 1604 ja väitetään, että hän joutui merirosvojen vangiksi ja myytiin orjaksi, mutta pääsi lopulta vapaaksi. Hän jatkoi opintojaan Roomassa ja muutti sitten pysyvästi Pariisiin, jossa Pierre de Bérulle toimi hänen hengellisenä ohjaajanaan ja uskoi pyhimykselle Clichyn seurakunnan. Pyhä Vincent toimi esimerkiksi hengellisenä ohjaajana. Hän vietti elämäänsä saarnaten missioita ja auttaen köyhiä, lopulta perustaen hengelliset yhteisöt "Congregatio Missionis" 17. huhtikuuta 1625 ja pyhän Louise de Marillacin kanssa "Societas Filiarum Caritatis a S. Vincentio de Paulo:"n vuonna 1633. Näistä jälkimmäinen oli ensimmäinen ei-luostaroitunut naisille tarkoitettu hengellinen instituutio, joka omistui aktiivisille hyväntekeväisyyden teoille. Pyhä Vincent teki hyväntekeväisyystyötä, kunnes lopulta kuoli 79-vuotiaana Pariisissa 27. syyskuuta 1660. Léon Dehon
Isä Dehon alkoi julkaista tammikuussa 1889 lehteä "Le Régne du Coeur de Jésus dans des ames et dans les sociétés" eli "Jeesuksen sydämen valtakunta yksilöissä ja yhteisöissä" ja vuonna 1894 hän julkaisi paavi Leo XIII:n kiertokirjeestä "Rerum Novarum" selityksen "Manuel sociel chrétien" eli "Sosiaalis-kristillinen käsikirja". Léon julkaisi myös käsikirjan jälkeen vuosien 1895 ja 1908 välillä eri yhteiskunnallisia kysymyksiä käsitteleviä julkaisuja. Vuonna 1910 mies vaelsi maailman ympäri, mukaan lukien Yhdysvaltoihin, Japaniin, Koreaan, Kiinaan ja Filippiineille. 1911 isä Dehon vaelsi Roomaan ja tapasi siellä paavi Pius X:n sekä vuonna 1918 paavi Benedictus XV:n. St. Quentinin kaupunki hävitettiin perusteellisesti 1917, mutta vuoden 1919 huhtikuussa isä Dehon palasi kaupunkiin ja sitten Brysselissä olevaan yhteisöönsä. Heinäkuussa 1925 Brysselissä oli suolitulehdusta aiheuttava epidemia, mutta Léon kävi silti tapaamassa sairaita veljeskunnan jäseniä ja sairastui lopulta itsekin kohtalokkaasti menettäen henkensä 12. elokuuta. Hautajaiset vietettiin 19.8.1925 St. Quentinissa Mao Zedong
Mao Zedong menehtyi 9. syyskuuta 1976 sairauskohtaukseen 82-vuotiaana Pekingissä. Hänen ruumiinsa palsamoitiin ja vietiin Pekingissä sijaitsevaan mausoleumiin, joka nykyisin toimii suosittuna matkailukohteena. Práxedes Mateo Sagasta
Kuudennen kerran Sagasta tuli pääministeriksi lokakuussa 1897, kun Cánovas del Castillo oli pari kuukautta aiemmin kuollut anarkistin murhaamana. Tuolla hetkellä Espanjan merentakaisista siirtomaista sekä Filippiineillä että Kuubassa oli käynnissä separatistinen kapina, joihin Yhdysvallat näytti olevan halukas sekaantumaan. Sagasta yritti ehkäistä sodan puhkeamisen ehdottamalla Kuuballe itsehallintoa, mutta aloite tuli liian myöhään. Espanjan–Yhdysvaltain sota puhkesi huhtikuussa 1898 ja päättyi pian Yhdysvaltain täydelliseen voittoon. Joulukuussa 1898 solmittu Pariisin rauhansopimus merkitsi Espanjalle Kuuban, Filippiinien ja Puerto Ricon menettämistä. Sagasta joutui eroamaan pääministerin tehtävistä, mutta palasi johtamaan vielä seitsemättä hallitusta maaliskuusta 1901 joulukuuhun 1902. Paavo Aho
Punaiset vangitsivat Ahon Kotkassa 29. maaliskuuta 1918. Hän menetti henkensä Kouvolassa, jossa surmattiin vuonna 1918 valkoisia enemmän kuin millään muulla paikkakunnalla. Aho haudattiin Kouvolan "veripeltoon". MacAnkan klaani
Fergus MacAnkka () on Roope Ankan isä ja Aku Ankan isoisä. Hän syntyi vuonna 1830 ja kuoli 72-vuotiaana 1902. Hänen kuolemansa esitetään "Roope Ankan elämä ja teot" -sarjan osassa "Ankantaan miljardööri". Tarinan viimeisissä ruuduissa huomattavasti nuoremman näköinen Fergus puhuu kuolleen vaimonsa Lauha MacAnkan kanssa. Pian Fergus tapaa Sir Rikhard Ankanmielen ja hän ja Lauha astuvat toisiaan kädestä pidellen seinän läpi. Kuvassa näkyy myös Fergusin kuolinvuode, jossa hänen ruumiinsa yhä on. Paco de Lucía
Flamencon lisäksi de Lucía on äänittänyt myös espanjalaista taidekitaramusiikkia, muun muassa Manuel de Fallan teoksia ja Joaquín Rodrigon "Aranjuez-konserton". Paco de Lucía oli poikkeuksellisen taitava kitaristi, ja hänet tunnetaan erityisesti rasgueadoistaan ja picadoistaan. De Lucía pystyy soittamaan nailonkielisellä kitaralla 16-osanuottitrioleja 180 bpm:n nopeudella. Paul Gauguin
Vuosina 1891–1893 Gauguin asui Tahitilla, kuten myös vuodesta 1895 alkaen kuolemaansa asti. Siellä hänen maalauksiinsa tuli yksinkertaisia muotoja ja kirkkaita värejä. Hänen kuuluisimpia maalauksiaan ovat polynesialaisten naisten muotokuvat ja henkilöasetelmat. Gauguin kuoli vuonna 1903 lääkeriippuvuuden heikentämänä sydänkohtaukseen Hiva Oa -saarella Ranskan Polynesian Marquesassaarilla. Henri de Toulouse-Lautrec
Toulouse-Lautrec eli epäterveellistä elämää, ja hän oli jo kolmikymmenvuotiaana alkoholisoitunut ja kärsi kupasta. Hänen äitinsä toimitti hänet alkoholistiparantolaan vuonna 1899. Parantolasta päästyäänkään Toulouse-Lautrecin ei onnistunut päästä kiinni elämään, vaan hänen tuotantonsa kärsi hänen elämänhalunsa hiipumisesta. Hän sai halvauskohtauksen kesällä 1901 ja kuoli sukulinnassaan Bordeaux’n lähellä 9. syyskuuta 1901 kolmenkymmenenkuuden vuoden ikäisenä. Humberto de Alencar Castelo Branco
Marsalkka Humberto de Alencar Castelo Branco, [ ũbɛʁtu dʒi alẽkaʁ kastɛlu bɾɐku] (20. syyskuuta 1897 – 18. heinäkuuta 1967) oli brasilialainen sotilasjohtaja ja poliitikko. Hän oli ensimmäinen viidestä kenraalista, jotka toimivat presidentteinä vuoden 1964 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Castelo Branco kuoli lento-onnettomuudessa heinäkuussa 1967, pian presidenttikautensa loputtua. Luys de Narváez
Luys de Narváez oli 1500-luvulla elänyt espanjalainen säveltäjä ja vihuelisti. Hän syntyi Granadassa, mutta tarkkaa syntymäaikaa ei ole tiedossa. Luys de Narváez julkaisi ensimmäiset sävellyksensä vihuelalle Valladolidissa vuonna 1538. Vuosina 1539 ja 1543 Narváez julkaisi myös kaksi kirjaa motetteja. Narváez kuoli vuonna 1555 tai myöhemmin. Luciano Pavarotti
Pavarotti oli sairaalahoidossa elokuussa mutta pääsi kotihoitoon. Muutamaa päivää ennen kuolemaansa hän joutui jälleen sairaalaan, jossa hän kuoli 71-vuotiaana 6. syyskuuta 2007.Pavarottin tunnetuimpia esittämiä lauluja ja aarioita (suluissa levytysvuosi): Anastasio Somoza Debayle
Kun vanha Garcia salamurhattiin 21. syyskuuta 1956, Anastasion veljestä Luisista tuli maan presidentti. Anastasio oli saanut kuitenkin suuren vaikutusvallan maan poliittisessa elämässä. 1. toukokuuta 1967, ennen kuin Luis Somoza kuoli sydänkohtaukseen vain 45-vuotiaana, Anastasiota tuli maan presidentti. Luis Somoza hallitsi maata lempeämmillä otteilla kuin vanha Somoza. Anastasio hallitsi puolestaan isänsä keinoilla. Anastasion virkakausi päättyi virallisesti toukokuussa 1972, mutta hallitus oli laatinut lakeja presidentin uudelleen valinnasta. Vuonna 1974 valittiin kolmen miehen troikka, jossa oli kaksi edustajaa liberaalipuolueesta ja yksi konservatiivipuoleesta, ja heidät ylennettiin armeijan johtoon. Tacitus (Rooman keisari)
Marcus Claudius Tacitus (noin 200? – kesäkuu 276) oli Rooman keisari vuosina 275–276. Hän nousi valtaan keisari Aurelianuksen murhan jälkeen. Lyhyen hallituskautensa aikana hän soti gootteja ja heruleja vastaan ottaen arvonimen "Gothicus Maximus". Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa kesäkuussa 276. Dominikaani Pedro de Córdoban katekismus intiaaneille
Santo Domingon dominikaanien provinsaalin Pedro de Córdoban ja hänen dominikaaniveljiensä kirjoittaman teoksen käsikirjoitus oli valmistunut ennen vuotta 1521, jolloin Pedro de Córdoba kuoli 38-vuotiaana. Pedro de Córdoba, joka oli vuonna 1512 puolustanut Espanjassa alaistaan Antonio de Montesinosia tämän Santo Domingossa pitämän, espanjalaisten julmuudet tuomitsevan, rohkean saarnan vuoksi, oli tuonut Espanjasta palatessaan uutta tietoa uskonopetuksen tärkeydestä ja käännytystyöhön liittyvistä eriävistä mielipiteistä. Kyseisenä ajankohtana oli tullut voimaan tohtori López Palacios Rubiosin laatima kuuluisaksi tuleva Requerimiento, jonka kuuluttamisella intiaanikylien liepeillä, valloitustoimista, entradoista tehtiin Espanjan lakien sallimia. Diego de Landa
Vaikka Diego de Landa osoitti aitoa kiinnostusta mayojen elinoloihin ja kulttuuriin, heidän uskontoonsa hän suhtautui täysin leppymättömästi. Se oli hävitettävä, vaikka sitten tulella ja miekalla. Manín torilla vuonna 1562 järjestämässään autodaféssa provinsiaali poltatti 27 korvaamatonta hieroglyfikääröä, koodeksia, ja noin 5000 puista "epäjumalankuvaa". Intiaaneja vangittiin ja kidutettiin joukoittain. Landan esimies, piispa Francisco Toral kannatti kuitenkin paljon lempeämpää linjaa. Elokuussa 1562 hän järjesti Jukatanilla tarkastuksen ja piti Landan toimintaa niin kohtuuttomana, että vapautti hänen vangitsemansa mayat ja lähetti provinsiaalin itsensä Espanjaan kuulusteltavaksi toimivaltuuksien ylittämisestä. Intian neuvosto vapautti Landan syytteistä, mikä johtunee kuitenkin enemmän Landan vaikutusvaltaisista tukijoista kuin hänen viattomuudestaan. Vapauttavasta tuomiosta huolimatta Landa pääsi palaamaan Jukatanille vasta vuonna 1573, piispa Toralin kuoleman jälkeen. Tuolloin Diego de Landa nimitettiin Jukatanin ensimmäiseksi piispaksi. Hän kuoli 54-vuotiaana Méridassa vuonna 1579. Hänelle on pystytetty muistomerkki Izamalin kaupungin keskusaukiolle. Teófilo Cruz
Teófilo "Teo" Cruz (8. tammikuuta 1942 Santurce–30. elokuuta 2005 Trujillo Alto) oli puertoricolainen koripalloilija. Hän kuoli vuonna 2005 aivoverenvuotoon. Uransa jälkeen Cruz valittiin FIBA Hall of Fameen. Tapio Markkanen
Kauko Tapio Juhani Markkanen (28. tammikuuta 1942 Oulu – 28. elokuuta 2017 Espoo) oli suomalainen tähtitieteilijä, tieteenhistorioitsija ja tieteen yleistajuistaja. Pau Casals
Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian Francoa mielistelevään politiikkaan pettyneenä Casals lopetti yllättäen julkisen esiintymisen. 1950-luvulla Casalsin yhdysvaltalaiset ihailijat järjestivät hänen ympärilleen festivaalin virtuoosin uuteen kotikaupunkiin Pradesiin ja vanhoilla päivillään Casals nousi uudelleen esiin muusikkona, opettajana ja orkesterinjohtajana. Vuonna 1956 hän muutti äitinsä synnyinmaahan Puerto Ricoon. Hän esiintyi vuonna 1958 Yhdistyneissä kansakunnissa ja vuonna 1961 Valkoisessa talossa. Hän kuoli Puerto Ricossa 22. lokakuuta 1973. Casals ei ehtinyt nähdä vihaamansa Francon hallinnon loppua, mutta Espanjan hallitus kuningas Juan Carlos I:n johdolla kunnioitti hänen muistoaan julkaisemalla vuonna 1976 hänen 100. syntymäpäivänsä kunniaksi postimerkin. Paco Sedano
Francisco "Paco" Sedano Antolín (s. 2. joulukuuta 1979 Madrid) on espanjalainen futsalmaalivahti, joka edustaa Primera División de Futsalissa pelaavaa FC Barcelona Futsalia ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Oikeajalkainen Sedano on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 83 kilogrammaa. Pier Lorenzo De Vita
Pier Lorenzo de Vita (26. marraskuuta 1909 – 7. toukokuuta 1990) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä, Massimo De Vitan isä. Disney-sarjakuvien lisäksi hän piirsi muun muassa Pecos Billiä vuosina 1949–1955. De Vita aloitti sarjakuvapiirtäjänä 1934 ja Aku Ankka -sarjakuvien piirtämisen 1955. Hän siirtyi eläkkeelle 1981. Leo XI
Leo XI (1535–1605), oikealta nimeltään Alessandro Ottaviano de' Medici, oli paavina 10. huhtikuuta 1605 – 27. huhtikuuta 1605. Hän kuului vauraaseen Medicin sukuun. Hänet valittiin paaviksi 70-vuotiaana. Hän sairastui heti paavin istuimelle noustuaan ja kuoli vajaa kuukausi myöhemmin. Francisco Franco
Franco kuoli 20. marraskuuta 1975, samana päivänä kuin Falangipuolueen perustaja José Antonio Primo de Rivera, falangien marttyyri ja vuosien 1923–1930 diktaattori Miguel Primo de Riveran poika. Uskotaan, että Franco oli määrännyt lääkärit pitämään hänet hengissä tähän määrättyyn symboliseen päivään asti. Francon lähestyvä kuolema oli uutisaiheena useita viikkoja myös ulkomaisissa tiedotusvälineissä. Francon kuoleman jälkeen Yhdysvaltain entinen presidentti Richard Nixon ylisti häntä Yhdysvaltain hyväksi ystäväksi. Ulkomaiden osanotto varsinaisiin hautajaisiin jäi Espanjan eristyneestä asemasta johtuen vähäiseksi. Chilen Augusto Pinochet, Bolivian Hugo Banzer, Monacon ruhtinas Rainier ja Jordanian kuningas Hussein olivat harvoja paikalle saapuneita valtionpäämiehiä. Francisco de Paula Van Halen
Francisco de Paula Van-Halen y Maffei (13. maaliskuuta 1814 Vich, Barcelona – 1887 Madrid) oli espanjalainen taidemaalari. Hänen tunnetuin maalauksensa on "Las Navas de Tolosan taistelu" joka on näytteillä Palacio del Senadossa. Luque
Luque on perustettu vuonna 1635. Kolmoisliiton sodan aikana 1865-1870 se toimi Paraguayn pääkaupunkina. Kaupungista on hyvät rautatie- ja maantieyhteydet nykyiseen pääkaupunkiin Ascuncioniin, ja Luquessa tuotetaan elintarvikkeita pääkaupungin markkinoille. Kaupungin teollisuus valmistaa myös mm. kitaroita, saippuaa, viinaa, tiiliä ja kaakeleita. Juan Manuel
Juan Manuel kuoli Córdobassa 13. kesäkuuta 1348 kuudenkymmenenkuuden vuoden ikäisenä. Hänet haudattiin Peñafielin luostariin. Hänen tiedetään kirjoittaneen kolmetoista pääasiassa didaktista teosta, joista kahdeksan on säilynyt meidän päiviimme. Hänen tärkeimpänä teoksenaan pidetään yli vuosisatojen suosionsa säilyttänyttä kertomuskokoelmaa "Libro de los enxiemplos del Conde Lucanor e de Patronio" ("Kreivi Lucanor ja Patronio", 1335). Paaviuden historia
Lateraanisopimuksen lisäksi Pyhä istuin solmi konkordaatin eli valtiosopimuksen myös kansallissosialistisen Saksan kanssa. Sopimus oli suunnanmuutos Vatikaanin politiikalle, joka oli jyrkästi tuominnut natsismin. Konkordaatin solmiminen Saksan kanssa tarkoitti käytännössä sitä, että paavinistuin joutui hyväksymään kansallissosialismin ja Adolf Hitlerin johtaman puolueen. Se herätti aluksi epäilyjä, että vallassa oleva paavi Pius XI olisi fasisti. Hitler ei kuitenkaan noudattanut konkordaatissa tehtyjä sopimuksia: katolisia kouluja ja kirkkoja suljettiin sekä uskonnonopetusta ja yhdistystoimintaa vaikeutettiin. Paavi yritti protestoida asiasta Hitlerille, mutta Saksa ei muuttanut toimintaansa. Siksi paavi lähetti salaa Saksaan kiertokirjeen, joka luettiin palmusunnuntaina 1937 kaikissa Saksan kirkoissa. Paavi tuomitsi kiertokirjeessä natsien rotuopin, mikä johti useiden saksalaisten pappien toimittamiseen keskitysleireille. Loppuelämänsä ajan Pius XI laati lisää fasismia ja natsismia vastustavia kiertokirjeitä, mutta tuomitsi myös kommunismin ja piti sitä vaarallisempana kirkolle kuin fasismia ja natsismia. Vielä viimeisinä elämän viikkoinaan Pius XI valmisteli natsismin ja fasismin valheet tuomitsevaa puhetta Italian piispoilla. Hän kuitenkin kuoli 10. helmikuuta 1939 eikä koskaan ehtinyt pitää puhettaan tai saada sitä valmiiksi. Pyhä Lucius I
Pyhä Lucius I (k. 254) oli paavina kahdeksan kuukauden ajan vuodesta 253 – 5. maaliskuuta 254 saakka.
Hänen nuoruudestaan ei tiedetä juuri mitään, ei edes syntymävuotta. Hänet valittiin paaviksi kesällä 253, kun edeltäjänsä Pyhä Cornelius oli pakotettu lähtemään maanpakoon. Lope de Vega
Félix Lope de Vega y Carpio eli lyhyemmin Lope de Vega (25. marraskuuta 1562 Madrid – 27. elokuuta 1635) oli espanjalainen renessanssiajan näytelmäkirjailija ja runoilija. Pyhä Patrick
Druidien ja muiden pakanallisten vastustuksesta huolimatta Pyhä Patrick teki lähetystyötä yli 30 vuotta Irlannissa perustaen useita kirkkoja, luostareita sekä kouluja ja käännyttäen ihmisiä katolisiksi. Patrick vetäytyi eläkkeelle Irlannin maaseudulle. Patrick kuoli maaliskuun 17. päivänä vuonna 461, ollessaan 76-vuotias. Hänet on haudattu Downpatrickiin Pohjois-Irlantiin. Paaviuden historia
Vaikka katolinen kirkko ja paavi olivatkin menettäneet valtionsa, oli se mahdollisesti saanut paljon positiivista aikaan. Jo kauan vanhoillinen ja takapajuinen Kirkkovaltio oli sitonut paavin maallisiin asioihin ja pakottanut hänet pitämään yllä vanhanaikaista hallintojärjestelmää, mutta nyt paavi ei ollut enää riippuvainen Italiasta ja saattoi keskittyä hengellisiin asioihin. Paavin menetettyä valtionpäämiehen asemansa häntä ei enää voitu pitää puolueellisena ja oman maansa asioita ajavana johtajana, vaan teologisena hengenmiehenä. Vaikka paavinistuin oli menettänyt maallisen valtansa rippeetkin, se nautti suurempaa arvovaltaa kirkossa kuin koskaan aikaisemmin. Pius IX kuoli 7. heinäkuuta 1878 oltuaan paavina 31 vuotta. Paolo de Sanctis
De Sanctis erosi tehtävistään hiippakunnan johdossa 22. kesäkuuta 1896, jolloin hänet nimitettiin Serdican titulaariarkkipiispaksi, jona hän oli, kunnes kuoli 91-vuotiaana. Cádiz
Cadiz tunnetaan myös Jerez de la Fronteran ohella yhtenä flamencon kotipaikoista. Cadizin lähialueilta ovat kotoisin esimerkiksi Paco de Lucia ja Camaron de la Isla. Pius V
Pius V (, 17. tammikuuta 1504 Bosco, Piemonte, Italia – 1. toukokuuta 1572), oikea italialainen nimi Antonio Ghislieri, myöhemmin Michele Ghislieri, oli dominikaani ja inkvisiittori, hän oli järjestyksessä 225. paavi 7. tammikuuta 1566 lähtien kuolemaansa saakka 1. toukokuuta 1572. Hän on Maltan ja Bosco Marengon suojeluspyhimys, jonka muistopäivää vietetään joko 30. huhtikuuta tai 5. toukokuuta. Paavi Klemens X julisti hänet autuaaksi 1. toukokuuta 1672 ja paavi Klemens XI pyhimykseksi 22. toukokuuta 1712. Hän julisti pyhän Tuomas Akvinolaisen kirkonopettajaksi, julkaisi roomalaisen katekismuksen sekä uudisti hetkipalveluksen ja messukirjan. Lepanton taistelun voitosta turkkilaisia vastaan hän lisäsi Loreton litaniaan pyynnön “kristittyjen auttaja” ja määräsi lokakuun ensimmäisen sunnuntain pyhän ruusukon juhlapäiväksi. Lisäksi hänen hallintoaikanaan asetettiin Trenton kirkolliskokouksen dekreetit voimaan. Muita Pius-nimisiä paaveja on yhteensä 12 vuonna 155 kuolleesta pyhästä paavi Pius I:stä välillä 2. maaliskuuta 1876 ja 9. lokakuuta 1958 eläneeseen paavi Pius XII:hin asti. Paavien väitetään käyttävän valkoista pukua Pius V:n esimerkin mukaisesti. Pik Botha
Roelof Frederik "Pik" Botha (27. huhtikuuta 1932 Rustenburg, Transvaalin provinssi – 12. lokakuuta 2018 Pretoria, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi apartheidin viimeisinä vuosina maansa ulkoministerinä ja Kansallisen yhtenäisyyden hallituksessa vuosina 1994–1996 energia- ja mineraaliasiain ministerinä. Pik Bothan katsottiin kuuluvan Kansallispuolueen liberaaliin "verligtes"-ryhmittymään (). Frederik de Klerkin lähdettyä kansallisen yhtenäisyyden hallituksesta vuonna 1996 Botha lopetti aktiivisen poliittisen uransa. Vuonna 2000 hän liittyi ANC:hen ja antoi tukensa presidentti Thabo Mbekille. Marcus Aurelius
Marcus Aurelius kuoli 17. maaliskuuta vuonna 180 sotaretkellä markomanneja vastaan Vindobonan (nykyinen Wien) kaupungissa. Hänen tuhkansa tuotiin Roomaan ja haudattiin Hadrianuksen mausoleumiin, nykyiseen Castel Sant'Angeloon. Pekka Pohjola
Eräs sivujuonne Pohjolan uralla oli kiinnitys Lapinlahden Lintujen kokoonpanoon. 
Pohjola soitti ja tuotti yhdessä Lido Salosen kanssa kuusi Hanna Ekolan albumia, joista viimeiseksi jäi Ekolan 2009 keväällä ilmestynyt levy "Helmi". Pohjolan viimeiseksi studiosessioksi jäi Ekolan "Helmi"-albumin raita ”Kaipaus”, jossa Pohjola soitti bassoa. Hän kuoli marraskuussa 2008 epilepsiakohtaukseen kotonaan Helsingissä. Kokomo Arnold
Kokomo Arnold levytti Deccalle 10. syyskuuta 1934 ja 12. toukokuuta 1938 kaikkiaan 120 laulua, joista 90 oli Kokomon nimissä ja loput yhdessä kaverinsa Peetie Wheatstrawin kanssa. Yhdessä Peetie Wheatstrawin ja Bumble Bee Slimin kanssa hänestä tuli merkittävä hahmo Chicagon bluespiireissä. Vuonna 1941 Arnold jätti musiikin ja alkoi työskennellä Chicagossa tehdastyöläisenä. Vuonna 1959 Jacques Demetre ja Marcel Chauvard vierailivat Yhdysvalloissa ja löysivät Arnoldin Chicagosta. Arnold ei kuitenkaan halunnut kuullakaan sanaa blues mainittavan. Raportti matkasta ilmestyi "Jazz Hot" ja "Jazz Journal" -lehdissä ja levy-yhtiöt kiinnostuivat Arnoldista. Hän ei kuitenkaan osoittanut kiinnostusta palaamaan levytysstudioon. Kokomo kuitenkin tiettävästi äänitti jotakin Willie Dixonille, mutta nämä äänitykset jäivät julkaisematta ja pian tämän jälkeen Arnold kuoli sydäninfarktiin Chicagossa 67-vuotiaana vuonna 1968. Hänet haudattiin Burr Oakin hautausmaalle Alsipiin, Illinoisiin. Dominikaanien historia
Heinäkuussa 1221 Dominicus sairastui vakavasti Bolognassa. Hänet vietiin paikalliseen kirkkoon, missä hän piti vielä saarnan kahdelletoista dominikaanille. Dominicus kuoli 6. elokuuta 1221. Aluksi hänet haudattiin puisessa arkussa, mutta vuonna 1233 hänet siirrettiin marmorisarkofagiin. Seuraavana vuonna hänet kanonisoitiin pyhimykseksi.Gardberg s. 35