Missä oli Suomen ensimmäinen teatteri?
Suomalaisen teatterin historia
Suomen vanhin ammattiteatteri, Svenska Teatern, sijaitsee Erottajalla, Helsingin sydämessä. Teatteri sai alkunsa vuonna 1827, kun Helsingin ensimmäinen teatterirakennus valmistui. Pienen puurakenteisen, Esplanadin puistossa nykyisen Mikonkadun tienoilla sijainneen rakennuksen suunnitteli saksalaissyntyinen Carl Ludvig Engel, joka oli suunnittelut suuren osan silloisesta Helsingin keskustasta. Suomalaisen teatterin historia
Suomalaisen teatterin historia alkaa Turun akatemian vihkiäisistä vuonna 1640. Opiskelijoista koottu teatteriryhmä esitti saksalaisen ylioppilaskomedian "Studentes", ja se on ensimmäinen tiedossa oleva teatteriesitys Suomessa.
Dionysoksen teatteri
Dionysoksen teatteri oli kreikkalaisen tragedian ja komedian syntymäpaikka, ja 400-luvulla eaa. siellä esitettiin kaikkein kuuluisimpien kreikkalaisten näytelmäkirjailijoiden, kuten Aiskhyloksen, Sofokleen, Euripideen ja Aristofaneen, näytelmien ensiesitykset. Suomen Kansallisteatteri
Suomen Kansallisteatteri (alkuperäiseltä nimeltään "Suomalainen teatteri") on vuonna 1872 perustettu, maailman vanhin suomenkielinen ammattiteatteri. Suomen Kansallisteatteri on taiteellinen teatteri, jonka tavoitteena on tarjota kaikille suomalaisille suomenkielistä teatteritaidetta. Alusta asti ohjelmistossa ovat vaihdelleet kotimainen draama, ulkomaiset näytelmät sekä klassikot. Jaakko Korhonen
Korhosen teatteriura alkoi Viipurissa maineikkaan Suomalaisen Maaseututeatterin lyhytikäiseksi jääneessä teatterikoulussa. Teatteri kiersi ympäri Suomea, mutta johtajakiistat ja talousvaikeudet ajoivat sen kriisiin. Korhoselle tarjottiin näyttelijän välikirjaa syksyllä 1910. Loppukeväällä 1911 Maaseututeatteri vieraili Tampereella, jolloin Korhonen teki välikirjan Tampereen Teatterin johtajan Pekka Alpon kanssa. Hän palasi Viipuriin syksyllä 1914, ja pari vuotta myöhemmin hänet kutsuttiin Suomen Kansallisteatteriin Helsinkiin. István Széchenyi
Széchenyin ansioksi voidaan lukea myös Kansallisteatterin synty. Vuonna 1832 hän kirjoitti pamfletin, jossa hän ajoi unkarilaisen teatterin perustamista Pestiin. Vaikka ensimmäinen unkarilainen näytelmä olikin esitetty 1790, Pestissä toimi edelleen ainoastaan saksalainen teatteri. Unkarilainen teatteri rakennettiin rahankeräyksen, yksityisten lahjoitusten ja talkootyön avulla. Se avattiin vuonna 1837, ja nykyisen nimensä "Nemzeti Színház" eli Kansallisteatteri se sai 1840. Tampereen Teatteri
Tampereen Teatteri on toinen Tampereella toimivista suurista teattereista Tampereen Työväen Teatterin ohella. Teatteri aloitti toimintansa 1904. Aluksi sillä ei ollut omaa toimitilaa, ja teatteri joutui muuttamaan usein. Ennen nykyistä rakennusta teatteri toimi Raittiustalossa ja VPK:n talossa. Maailman Ympäri
Turun ensimmäinen varsinainen elokuvateatteri Maailman Ympäri avattiin 17. marraskuuta 1905 Venäjän Kirkkokadun (nykyinen Yliopistonkatu) ja Aurakadun kulmassa sijaitsevaan Priman taloon. Elokuvateatterin perusti rohdoskauppias Wilhelm Willberg, joka myös omisti Priman talon. Willbergin teatteri oli suhteellisen vaatimaton, sillä siellä oli tilaa vain sadalle katsojalle, istumapenkit oli rakennettu lankuista eikä eteistiloja ollut lainkaan. Liput myytiin oven vieressä olleesta luukusta kadulle, ja konehuone sijaitsi sisäänkäynnin yläpuolella. Kiinteistö Oy Turun Lintula
Kiinteistö Oy Turun Lintula on arkkitehti Albert Richardtsonin suunnittelema vuonna 1932 valmistunut rakennus, joka sijaitsee Turun ydinkeskustassa. Rakennuksen kadun puolella on asuinrakennuksia ja pihan puoleiset tilat rakennettiin alun perin liikuntatiloiksi. Tarkoitus oli rakentaa tiloihin tennis- ja uimahalli, mutta vain tennishalli valmistui. Vuonna 1936 Erik Bryggman suunnitteli tiloihin Suomi-Filmin elokuvateatterin Kino-Palatsin. 
Vuonna 1978 teatterista tehtiin Suomen ensimmäinen "multiplex" eli monisaliteatteri, kun 460-paikkaisen Kinopalatsin oheen rakennettiin 98- ja 74-paikkaiset Colt 1 ja 2 -salit. Elokuvatoiminta kiinteistössä jatkui vuoteen 1986. Kuvala
Teatteri perustettiin vuonna 1923, jolloin vuonna 1854 valmistuneeseen talousrakennukseen perustettiin elokuvateatteri Pallas. Ensimmäisen näytökset esitettiin tammikuussa 1924. Historiansa aikana teatterin nimiä olivat Suomi ja Bio Revy, mutta vuodesta 1941 lähtien elokuvateatterin nimi on ollut Kuvala. Vuonna 2005 Kuvalaa remontoitiin, jolloin elokuvateatterin katsomopaikat vähenivät 150:sta 85:aan. Vuonna 2011 elokuvateatteria remontoitiin ja Kuvala digitalisoitiin. Samalla istumapaikat vähenivät 71:ään. Wasa Teater
Historiankirjojen mukaan Vaasassa on näytelty ainakin jo vuodesta 1814 lähtien. Ensin näytelmiä esitettiin salpietarin keittoon tarkoitetussa ladossa, mutta 1820-luvulla päästiin Seurahuoneen salonkiin. Näytelmäharrastus vakiintui entisestään, kun vuodesta 1863 lähtien esityksiä voitiin pitää Vaasan Raatihuoneella toimineen koulun tiloissa. Kaupunkiin perustettiin myös teatteriyhdistys ja suomenkieliset vaasalaiset perustivat oman harrastusryhmän. Tanssiteatteri Raatikko
Tanssiteatteri Raatikko on suomalainen Vantaan Viertolasta kotoisin oleva tanssi- ja lastenteatteri. Raatikon perustivat vuonna 1972 tanssija-koreografit Marjo Kuusela ja Maria Wolska, ja se on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut tanssiteatteri. Teatterin kotinäyttämö on Viertolassa osoitteessa Viertolankuja 4 B, josta käsin ryhmä käy paljon kiertueilla sekä Suomessa että ulkomailla. Varkauden Teatteri
Varkauden Teatteri syntyi vuonna 1898 nuorisoseuran ja työväenyhdistyksen näytelmäryhmistä. Ensimmäisenä näyttämönä oli työväenyhdistyksen käyttämä tehtaan sali, kunnes alettiin kerätä rahaa omaan työväentaloon. Vuoden 1908 alussa vuokrattiin tontti Taulumäeltä Järvelän virkatalon maalta, ja talo alkoi nousta lahjoitushirsien ja talkootyövoiman avulla Herman Kinnusen johdolla.
Työväentalon tupaantuliaisissa vuonna 1911 esitettiin näytelmä "Aatteen voima". Talosta tuli keskus kaikelle Varkauden kulttuuritoiminnalle. Vuonna 1913 teatteritoiminta järjestettiin omaksi seurakseen, jonka johtokunta kiinnitti teatterin johtajaksi Juho Öhmanin. Tätä pidetään varsinaisen teatteritoiminnan alkuna Varkaudessa. Teatteri (rakennus)
Ensimmäinen tunnettu sisäteatteri oli Ateenaan noin vuonna 440 eaa. rakennettu Perikleen odeion. Se oli neliönmuotoinen rakennus, jonka näyttämö oli keskellä katsomoita. Teatteriin mahtui mahdollisesti noin 4 000 katsojaa, joskin moni heistä joutui istumaan pylvään takana eikä paikkaa luultavasti käytetty ensisijaisesti teatteriesityksiin. 300-luvulla eaa. tunnetuimpaan muotoonsa rakennetun Dionysoksen teatterin katsomo oli tehty kivestä, ja se oli puoliympyrän muotoinen. Tästä muodosta tuli teatterien malli seuraavaksi 500 vuodeksi.
Roomalaiset rakensivat teatterinsa aluksi puusta. Ne olivat hyvin koristeellisia, kolmikerroksisia, ja niihin kerrottiin mahtuneen jopa 80 000 katsojaa. Vasta 55 eaa. Rooman kaupunkiin rakennettiin ensimmäinen kivestä tehty teatteri, josta tuli myöhempien roomalaisten ulkoilmateatterien malli. Roomalaisten korotetut näyttämöjen takaosat olivat noin metrin korkuiset ja selvästi matalampia kuin kreikkalaisten. Ajanlaskun kolmen ensimmäisen vuosisadan aikana lukemattomista Rooman valtakunnan alueen teattereista muokattiin roomalaisvaikutteiset. Rooman valtakunnan hajottua teatterit hylättiin ja niitä käytettiin kivilouhoksina tai linnoituksina. Albert Lindfors
Forssassa lapsuutensa ja myöhemmän aikuisikänsä asunut lasimestarin poika Lindfors opiskeli Tukholman teollisuuskoulussa. Kesken opintojen hän matkusti pariksi vuodeksi Keski-Eurooppaan ja Italian opiskelemaan ja työhön. Hän palasi Ruotsiin 1886 ja suoritti piirustuksenopettajan tutkinnon. Sen jälkeen hän opiskeli Tukholmassa Kuninkaallisessa taideakatemiassa ja sai opinnot suoritetuksi 1889. Suomen palattuaan hän toimi Suomen taiteilijaseuran hallituksen jäsenenä ja intendenttinä ja aloitti opettajana Taideteollisuuskeskuskoulussa. Hän teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan, ja hänen töitään oli näytteillä Pariisin Salongissa. Palattuaan Suomeen hän asettui vuosisadan vaihteessa asumaan Forssaan, jonne hän perusti 1906 elokuvateatterin, Suomen ensimmäisen maaseututeatterin. Teatteri otettiin vuosikymmenten jälkeen 2000-luvulla entistettynä jälleen elokuvateatterikäyttöön nimellä Forssan elävienkuvien teatteri. Finnkino Fantasia
Finnkino Fantasia on Finnkino-elokuvateatteriketjun elokuvateatteri Jyväskylässä. Se sijaitsee Jyväskeskuksessa kaupungin keskustassa. Fantasiassa on kuusi salia ja 803 paikkaa. Valmistuessaan vuonna 1993 se oli Suomen ensimmäinen elokuvakeskus/monisaliteatteri. Suomalaisen teatterin historia
Uusi teatteritalo ehti kuitenkin toimia vain muutaman vuoden, kun se vuoden 1863 keväällä paloi. Uusi teatteri, Nya Teatern, valmistui paikalle 1866. Teatterin tueksi perustettiin pian myös kannatusyhdistys, jonka jäsenet sitoutuivat takaaman mahdollisia tappioita. Yhdistyksen kautta teatterin toiminta ja ohjelmisto olivat vahvasti sidoksissa oppineeseen ja varakkaaseen helsinkiläisyleisöön. Porin Teatteri
Teatterin ravintolatilat valmistuivat jo ennen rakennuksen vihkiäisiä. Ensimmäinen illanvietto järjestettiin 3. marraskuuta. Erikoisuutena ravintolassa oli lontoolaisen yrityksen asentama 86 hehkulampun sähkövalaistus, joka oli tiettävästi Suomen toinen sähköllä valaistu rakennus kahta vuotta aikaisemmin Tampereella sijaitsevan Plevnaan teollisuusrakennuksen jälkeen. Joka tapauksessa Porin Teatteri oli Suomen ensimmäinen sähköistetty teatteritalo. Ryhmäteatteri
Ryhmäteatteri on helsinkiläinen ammattiteatteri, joka on perustettu vuonna 1967. Teatterilla on näyttämö Kalliossa keväästä 2007 alkaen Kino Helsingin entisissä tiloissa Urheilutalossa Helsinginkadun varrella. Ryhmäteatteri luopui pitkäaikaisesta näyttämöstään Pengerkadulla Helsingin Kalliossa kesällä 2014. Lisäksi teatterilla on kesäteatteri Suomenlinnassa. Ryhmäteatteri tuottaa vuosittain kolme ensi-iltaa, yhden kullekin näytäntökaudelle. Teatterin tavoitteena on tuottaa monipuolisia, haasteellisia ja ennakkoluulottomia esityksiä. Vanemuine
Vanemuine on Tartossa toimiva Viron vanhin vironkielinen teatteri. Sen edeltäjä oli vuonna 1865 perustettu Vanemuise Selts (Vanemuisen Seura), joka järjesti Viron ensimmäiset valtakunnalliset laulujuhlat 1869 ja esitti vuonna 1870 Lydia Koidulan näytelmän "Saaremaa onupoeg" (‘Serkku Saarenmaalta’). Tästä esityksestä lasketaan sekä Vanemuine-teatterin että koko Viron kansallisen teatteritoiminnan alkaneen. Porin Teatteri
Ajatus teatteritalon rakentamisesta nousi ensimmäisen kerran esille jo vuonna 1862. Se valmistui kuitenkin vasta reilut kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Teatterirakennuksen vihkiäiset olivat 29. joulukuuta 1884. Porin Teatteri sijaitsee Hallituskadun varrella Raatihuoneenpuiston laidalla. Se on osa ns. "Porin vanhaa kaupunkia" eli Kivi-Poria, joka rakennettiin vuoden 1852 kaupunkipalon jälkeen. Alue kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Käytännössä koko Porin tuhonnut tulipalo sai alkunsa nykyisen teatterirakennuksen paikalla olleesta talosta. Teatterin seinään on kiinnitetty tapauksesta kertova muistolaatta. Talon Raatihuoneenpuiston puoleisella seinustalla puolestaan on Yrjö Liipolan veistämä kirjailija Hj. Nortamon patsas vuodelta 1946. Kaupunginteatteri
Kaupunginteatteri on yleensä kaupungin ylläpitämä ammattiteatteri, jonka henkilökunnasta ainakin osa on kaupungin palkkalistoilla. Suomen vanhin täysin kunnallinen teatteri on Turussa, ja se on perustettu 1946. Toiseksi vanhin on Kemin teatteri vuodelta 1947. Axel Ahlberg
Axel Wilhelm Ahlberg (23. maaliskuuta 1855 Turku – 4. helmikuuta 1927 Hanko) oli ensimmäisiä suomalaisia teatterinäyttelijöitä. Viipurin Kaupunginteatteri
Viipurin Kaupunginteatterin juuret olivat Suomalaisessa Kansanteatterissa, jonka Aurora ja August Aspegren perustivat vuonna 1887. Se oli toinen suomenkielinen ammattiteatteri. Aspegrenit olivat eronneet Suomalaisesta Teatterista samana vuonna. Suomalainen Kansanteatteri toimi ensisijaisesti Viipurissa, Kuopiossa ja Tampereella. Ohjelmisto oli sangen konservatiivista. Kansanteatterin tärkein panos suomalaiselle teatteritaiteelle oli uuden, fennomaanisesta yläluokasta riippumattoman teatteripolven kouluttaminen. Vuonna 1897 Kansanteatteri jakautui vuodeksi kahtia. Nuoret teatterilaiset osoittivat tyytymättömyytensä August Aspegrenin johtajuuteen. Kahtiajako päättyi, kun Viipurista alettiin kaavailla teatterin vakituista kotipaikkaa. Tanssiteatteri
Raatikko on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut tanssiteatteri, jonka kotipaikkana on Vantaa. Vielä samana vuonna (1972) aloitti toimintansa myös Modernin tanssin studion ryhmästä syntynyt helsinkiläinen Rollo. Tanssiteatterin vaikutus varsinkin suomalaiseen nykytanssiin on ollut voimakas. Nykyäänkin monet ryhmät kokevat luontevaksi käyttää nimikkeenään tanssiteatteria riippumatta ohjelmistonsa teatterillisen painotuksen määrästä. Deutsches Theater
Deutsches Theater (suom. 'saksalainen teatteri') on tunnettu Berliinissä toimiva teatteri. Se perustettiin vuonna 1850 ja oli aluksi nimeltään Friedrich-Wilhelm-Städtisches Theater. Alkuperäisen vuoden 1850 näyttämön lisäksi teatteriin on myöhemmin lisätty toinen näyttämö. Päänäyttämön ohjelmisto keskittyy klassikoihin Schilleristä Shakespeareen, kun taas Kamarinäyttämöllä on nähty modernimpaa draamaa, kuten Eugene O'Neillin ja Tennessee Williamsin teoksia. Suomi
Ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva oli "Salaviinanpolttajat" vuonna 1907. Elokuva koki Suomessa nousukauden kun Erkki Karu perusti elokuvayhtiö Suomi-Filmin vuonna 1919. Vanhin kokonaan säilynyt suomalainen näytelmäelokuva on "Ollin oppivuodet" vuodelta 1920. Ensimmäinen ulkomaillakin esitetty suomalaiselokuva on vuonna 1922 valmistunut "Anna-Liisa", jota esitettiin myös Ruotsissa. Ensimmäinen täysin suomalaisvoimin valmistunut äänielokuva "Tukkipojan morsian" valmistui 1931. Vuonna 1933 Suomi-Filmistä lähtenyt Karu perusti uuden elokuvayhtiön Suomen Filmiteollisuus. Vuonna 1936 yritys kohosi tuotantoluvuissaan samalle tasolle siihen asti Suomen elokuva-alaa yksin hallinneen Suomi-Filmin kanssa. Ajan tunnettuja näyttelijöitä olivat muun muassa Ansa Ikonen ja Tauno Palo, jotka säilyttivät suosionsa aina 1950-luvulle asti. Curtain-teatteri
Curtain rakennettiin vajaan parinsadan metrin päähän etelään Lontoon esimmäisestä teatterista The Theatresta, joka oli aloittanut toimintansa vuotta aiemmin vuonna 1576. Se sai nimen "Curtain" siksi, että se sijaitsi lähellä Curtain Close -nimistä paikkaa, eikä nimi siis johtunut nykyaikaiseen teatteriin kuuluvasta esiripusta. Aikakauden teattereissa oli näyttämön takana pienet verholla eristetyt kohdat, mutta varsinaisia esiripuin varustettuja proskeniumeja alkoi Englannissa olla vasta restauraation jälkeen. Tampereen Työväen Teatteri
Teatteri toimi pitkään Hämeenpuiston varrella sijaitsevassa Tampereen työväentalossa. Teatterille valmistui työväentalon viereen, Hämeenpuiston varteen, uusi rakennus vuonna 1985.Teatterin toiminta sai alkunsa harrastajateatterina Tampereen työväenyhdistyksen huvitoimikunnan näytelmäiltamien pohjalta, joita oli järjestetty vuodesta 1895 alkaen. Kosti Eklund (Elo) työväenyhdistyksen "suuren huvitoimikunnan" puheenjohtajana oli aloittamassa toimintaa. 12. lokakuuta 1895 oli ensimmäinen iltama-luonteinen esitys, jossa pienoisnäytelmien ("Kihlaus", "Margareta") kanssa kilpaili katsojien kiinnostuksesta sähkölamppuvalaistus. Teatterin ensimmäinen ensi-ilta 27. syyskuuta 1901 oli Minna Canthin näytelmä "Anna-Liisa". Suomalaisen teatterin historia
1600-luvulla harrastajateatteri kukoisti Turun akatemiassa. Ruotsin maaseutukaupungeissa kiersi 1600-luvun lopulla ulkomaisia kiertueteattereita. Osa näistä saattaa olla vieraillut Turussakin, mutta siitä ei ole varmaa tietoa. Suuri Pohjan sota pysäytti teatteritoiminnan vuosikymmeniksi. Ensimmäisiä yksittäisiä ulkomaisia esiintyjiä tunnetaan 1730-luvulta. 1700-luvun lopulla Turku kuului jo ruotsalaisteattereiden kiertueohjelmaan. Esitystilana toimi Uudellatorilla sijainnut varasto ja myöhemmin 1810-luvulla tupakkatehtaan piharakennuksen yläkerta siihen asti, kunnes uusi teatteritalo rakennettiin. Kinopalatsi (Turku)
Kinopalatsin suunnitteli Arkkitehtitoimisto Schauman, ja se rakennettiin vanhojen Formia- ja Casino-elokuvateatterien tiloihin. Samoissa tiloissa on esitetty elokuvia jo 1920-luvulta asti, sillä sittemmin Formiaksi vaihtunut elokuvateatteri oli alun perin Kinola, jossa esitettiin Suomen ensimmäinen äänielokuva vuonna 1929. Abel Adams
Adams osti vuoden 1913 lopulla toisen teatterinsa ja toi kesällä 1914 ensimmäiset elokuvansa Suomeen. Adamsin ulkomaisiin edustuksia oliva muun muassa yhdysvaltalainen United Artists Films ja Saksan suurin elokuvavalmistamo UFA (vuodesta 1933 alkaen). Suomen itsenäistymisen jälkeen Adamsin elokuvateatteriketju laajeni muualle Suomeen, aluksi Sortavalaan, Hyvinkäälle, Turkuun ja Lahteen. Vuoden 1926 lopussa hän omisti seitsemän teatteria, joista neljä oli Helsingissä. 1927 aiempi Adamsin Filmitoimisto muutettiin osakeyhtiöksi, Adams Filmi Oy:ksi. Elokuvateattereita varten perustettiin erillinen Oy Filminäyttämö. Sen lippulaivateatteri oli helmikuussa 1936 avattu 800-paikkainen Bio Rex, Viljo Revellin suunnittelemassa Helsingin Lasipalatsissa. Vuoden 1937 lopussa yhtiöllä oli 13 teatteria Suomen seitsemässä suurimmassa kaupungissa ja se oli Suomen suurin. Suomen Kansallisteatteri
Omapohja sijaitsee varsinaista teatteritaloa vastapäätä Itäisellä Teatterikujalla. Näyttämö otettiin käyttöön vuonna 1987. Omapohja-nimi juontaa juurensa paikalla toimineesta matkustajakodista. Omapohjassa on 80 numeroimatonta paikkaa. Omapohja on tarkoitettu erityisesti kokeilevalle teatterille. Omapohjan suunnittelivat Heikki Siren ja Kai Savola. Gladiaattori
Aluksi gladiaattorinäytäntöjä pidettiin aukioilla. Toisella ja ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Rooman näytäntöjä alettiin järjestää Forum Romanumilla, jonka pitkille sivuille puiset katsomot pystytettiin joka kerta uudelleen näytäntöä varten. Forum Romanumin kärsittyä tulipalosta 52 eaa. Julius Caesar rakennutti 46 eaa. Campus Martiukselle puisen amfiteatterin, jolla alettiin myöhemmin järjestää gladiaattoritaisteluita. Muualla Rooman valtakunnassa oli kivisiä amfiteattereita rakennettu gladiaattoritaisteluita varten jo edellisellä vuosisadalla. Gladiaattorinäytäntöjen suosion kasvun seurauksena Roomassa oli 200-luvulla jaa. jo yli 200 amfiteatteria. Jotkin amfiteatterit rakennettiin siten että areena voitiin täyttää vedellä meritaistelunäytöksiä varten. Kreikassa amfiteattereita ei tarvinnut erikseen pystyttää, sillä näytäntöihin voitiin käyttää jo olemassa olevia teattereita pienin muutoksin. August Aspegren
August Aspegrenin vanhemmat olivat perämies Adrian Alfred Aspegren ja Johanna Maria Henelius. Aspegren aloitti teatteriuransa Westermarckin perustamassa Kotimaisessa Teatteriseurueessa vuosina 1871 ja 1872. Seurue näytteli etupäässä ruotsinkielellä. Hän liittyi Kaarlo Bergbomin luotsaamaan Suomalaiseen Teatteriin sen perustamisvuonna 1872. Seuraavana vuonna hän avioitui näyttelijä Aurora Aspegrenin (omaa sukuaan Gullstén) kanssa. August Aspegren alkoi suunnitella kiertävää suomenkielistä teatteria näyttelijä ja dramaturgi Oskari Vilhon kanssa 1883. Hanke viivästyi, sillä Vilho kuoli saman vuoden toukokuussa. Ajatus toteutui vihdoin vuonna 1887, jolloin Aspegren perusti puolisonsa kanssa oman suomenkielisen teatteriseurueen. Niin kutsutun Aspegrenin Suomalaisen Kansanteatterin ensimmäinen näytös oli Tampereella 11. syyskuuta 1887. Näytelmät olivat Topeliuksen "Sotavanhuksen joulu" ja Samuli S:n "Setä". Margareta (näytelmä)
Näytelmän kantaesitti Suomalaisen Seuran draamallinen osasto Helsingin Arkadia-teatterissa 23. huhtikuuta 1872. Esityspaikasta oli muodostunut riita, koska pääkaupungin paras teatteritila Nya Teatern oli vuokrattuna ruotsinkieliselle teatterille, joka pyysi kauppaneuvos Nikolai Kiseleffin johdolla talosta käypää vuokraa. Suomalaisen Seuran fennomaanit puolestaan pitivät sitä loukkauksena, koska ruotsalainen teatteri sai valtiontukea. Suomen Kansallisteatteri
Suomalainen Teatteri viipyi Porissa vielä loka–marraskuun ajan, jonka jälkeen se jatkoi matkaansa Tampereelle. Ohjelmistossa oli muun muassa Aleksis Kiven kirjoittama "Kihlaus". Sen kantaesitys oli Porissa 25. lokakuuta ja myöhemmin näytelmää esitettiin myös Tampereella sekä Helsingissä. Seuraavana vuonna Suomalainen Teatteri asettui pääkaupunkiin, josta se sai tilat vanhasta Arkadia-teatterista nykyisen eduskuntatalon läheisyydestä. Teatterin johtajana jatkoi Kaarlo Bergbom yhdessä sisarensa Emilie Bergbomin kanssa. Alkuvuosinaan se jaettu puhe- ja lauluosastoihin, joista ensin mainittu kiersi ahkerasti myös Helsingin ulkopuolella. Merkittäviä esiintymispaikkoja olivat muun muassa Pori, Viipuri, Turku ja Oulu. Lauluosasto eli Suomalainen Ooppera aloitti näytöksensä Viipurissa marraskuussa 1873, mutta se lakkautettiin taloudellisten vaikeuksien johdosta jo vuonna 1879. Vekarateatteri
Vekarateatteri on Keravalla toimiva opetusteatteri. Teatteri perustettiin vuonna 1990 ja ensimmäiset ohjaajat olivat näyttelijäpariskunta Simo ja Ulla-Sisko Tamminen. Vuodesta 1996 Vekarateatterin kotinäyttämö on ollut Keravan teatteritalo. Teatteritalolla toimii myös yksi Suomen vanhimmista harrastajateattereista, Keravan Teatteri. Casino (elokuvateatteri)
Vuonna 1929 Casinossa esitettiin maailman ensimmäinen äänielokuva "Jazzlaulaja" niin, että kuva esitettiin tavanomaisella ”mykkäprojektorilla” ja ääni tuli kuvan kanssa epätahtiin kulkevalta gramofonilevyltä. Vuonna 1931 Casinoon ja toiseen turkulaisteatteriin Scalaan tulivat kaupungin ensimmäiset valoäänellä eli optisella äänellä varustetut projektorit, joilla tuoreeltaan esitettiin muun muassa ensimmäistä suomalaista äänielokuvaa "Sano se suomeksi". Savonlinnan Teatteri
Vuonna 1923 teatteri kiinnitti ensimmäisen päätoimisen teatterinjohtajan sekä vakituisen näyttelijän. Saman vuoden kesällä aloitettiin kesäteatteritoiminta. Ensimmäinen kesäteatterinäytelmä oli "Tukkijoella", joka nousi teatterikansan suosioon. Tuolloin samoihin aikoihin teatteri erosi myös Työväenyhdistyksestä, joskin Työväenyhdistys jäi teatterin kannatusyhdistykseksi. Vuonna 1927 valtio myönsi teatterille avustuksen. Ehtona avustukselle oli lopullinen ero Työväenyhdistyksestä. Työväenyhdistys lopetti kannatusyhdistystoimintansa, teatterille perustettiin oma uusi kannatusyhdistys ja nimeksi tuli Savonlinnan Teatteri. Emmi Jurkka
Uransa aikana Emmi Jurkka näytteli yli kymmenessä teatterissa. Hän aloitti 16-vuotiaana harrastajateatterin avustajana. Kansan näyttämöltä hän sai ensimmäisen välikirjansa vuonna 1919. Tämän jälkeen hän näytteli Helsingin lisäksi Oulussa ja Viipurissa sekä Turun Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Vuonna 1931 hän siirtyi Helsinkiin Koiton Näyttämölle, jossa hän esiintyi joissakin miehensä Eino Jurkan ohjaamissa näytelmissä. Hän oli myös kiinnitettynä Suomen Kansallisteatterissa, Radioteatterissa ja Intimiteatterissa. Näyttämökiertueita hän teki eri puolille Suomea. Kokkolan kaupunginteatteri
Teatteri sai alkunsa vuonna 1905 Kokkolan Työväen Yhdistyksen näytelmäseurana. Vuonna 1920 näytelmäseura vaihtoi nimensä Kokkolan Työväen Näyttämöksi. Vuonna 1938 Kokkolaan perustettiin toinenkin suomenkielinen teatteri, Kokkolan Näyttämö. Teatterit yhdistettiin vuonna 1947 Kokkolan Yhteisteatteriksi, joka vaihtoi nimensä vuonna 1949 Keski-Pohjanmaan Maakuntateatteriksi. Vuonna 1961 perustettiin Kokkolan kaupunginteatteri. Kaarle-kuninkaan metsästys
Oopperan ensiesitys vuonna 1827 valmistuneessa Engelin teatteritalossa edisti Helsingin uutta teatteritalohanketta. Ensi-illan jälkeisessä illanvietossa aloitettiin osakkeiden merkintä uutta teatterirakennusta varten, ja Nya Teatern vihittiin käyttöön vuonna 1860. Suomen musiikkiteatteri
Suomen musiikkiteatteri on suomalainen teatteri. Se järjestää esityksiä Tampereella Tammerkosken kaupunginosassa sijaitsevassa Yo-talossa Gustav Nyströmin vuonna 1901 suunnittelemassa tilassa, joka edustaa wieniläisjugendia. Pori
Teatteritaiteella on Porissa pitkät perinteet, sillä Suomen ensimmäinen suomenkielinen ammattiteatteri aloitti toimintansa juuri Porissa vuonna 1872. Nykyisin tuo teatteri kantaa nimeä Suomen Kansallisteatteri, ja sijaitsee Helsingissä. Tunnetuin Porin nykyisistä teattereista on Porin Teatteri, joka muodostettiin vuonna 1931 kun Porin Näyttämö ja Porin Työväen Teatteri yhdistettiin. Sen lisäksi Porissa on useita muitakin teattereita, kuten Rakastajat-teatteri. Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu
Ruotsinkielisten näyttelijöiden koulutus aloitettiin huomattavasti suomenkielistä koulutusta aikaisemmin. Vuosina 1866–1868 opetus tapahtui Suomen ensimmäisessä teatterikoulussa Nya Teaternin yhteydessä. Vuonna 1908 perustettiin Svenska Teaternin yhteyteen Svenska Teaterns elevskolan, joka myöhemmin muutti nimensä Svenska Teaterskolan i Helsingforsiksi palvelemaan entistä enemmän koko suomenruotsalaista teatterikenttää. Suomalaisen teatterin historia
Kaupunkien pienuuden vuoksi teatteritoiminta keskittyi 1800-luvulla markkina-aikojen ympärille. Pienet seurueet kiersivät markkinoiden perässä kaupungista toiseen. 1800-luvun puolivälissä Seurahuoneiden rakennuskauden yhteydessä nähtiin merkittävä porvarillisen harrastajateatterin kukoistuskausi. Teatteri Tarmo
Teatteri Tarmo on Turussa toimiva harrastajateatteri. Vuonna 1902 perustettu Tarmo on Turun vanhin suomenkielinen teatteri. Sen jäsenmäärä on noin 180, joista noin puolet on teatterin henkilökuntaa ja puolet kannatusjäseniä. Tällä hetkellä Teatterin toiminta on tauolla. Mytilene
Plutarkhos mainitsee teatterirakennuksen. Sitä pidettiin antiikin aikana niin kauniina, että Pompeius käski kopioimaan sen pohjakaavan, kun rakennutti Roomaan kaupungin ensimmäisen kivisen teatterin. Nykyisin teatterin alue on kaupungin laajin antiikin ajan arkeologinen kohde. Paikalla järjestetään edelleen teatteri- ja musiikkiesityksiä.
Kaupungin yksityistalot ja muut rakennukset Suomen suurin teatteri – TV-teatterin historia
Suomen suurin teatteri on Tuula Viitaniemen ohjaama kolmiosainen dokumenttisarja Yleisradion Televisioteatterin vaiheista.Sarja valmistui Tv-teatterin 50-vuotisjuhlavuonna 2011. Leningradin suomalainen teatteri
Pietarin ensimmäiset suomenkieliset teatteriesitykset järjestettiin Pietarin suomalaisessa käsityöläisseurassa 1870-luvun vaihteessa. Vilkasta harrastajateatteritoimintaa harjoittivat myös Pietarin suomalainen hyväntekeväisyysseura, Suomalainen näytelmäseura, Rautatieläisten näytelmäseura ja raittiusseura Alku. Savonlinnan Teatteri
Savonlinnassa nähtiin seuranäytelmiä jo 1850-luvulta alkaen, mutta varsinainen ensimmäinen ammattiteatteriesitys nousi teatterin näyttämölle vuonna 1873. Tuolloin kylpylälaitoksen toiminta ja ensimmäiset oopperajuhlat vilkastuttivat Savonlinnan kulttuuri - ja seuraelämää ja toivat vierailijoita kaupunkiin kulttuuripalveluiden äärelle. Myös vierailevia teattereita, kuten Suomalainen Teatteri (nyk. Suomen Kansallisteatteri) ja Suomen Maaseutunäyttämö vierailivat Savonlinnassa 1890-luvun ja 1900-luvun taitteessa. Tästä innoittuneina ryhdyttiin perustamaan Savonlinnalle omaa teatteria. Lukuisista yrityksistä ehkä merkittävin oli Savonlinnan Työväenyhdistyksen Näytelmäseura, joka perustettiin vuonna 1914. Eretrian teatteri
Teatteri oli rakennettu kaupungin länsiosaan akropoliin eli linnavuoren lounaispuolelle, ei kuitenkaan sen rinteeseen vaan keinotekoiselle kukkulalle. Siinä on ollut kolme rakennusvaihetta. Ensimmäinen teatteri on rakennettu 400- tai 300-luvulla eaa. Teatteria muutettiin 300-luvun eaa. lopulla tai 200-luvun eaa. alkupuolella, ja se kunnostettiin sen jälkeen kun roomalaiset olivat tuhonneet kaupungin vuonna 198 eaa. Teatteri Takomo
Teatteri Takomo perustettiin Helsingissä syksyllä 1996. Sen perustajajäseniä olivat Kristian Smeds, Rauno Ahonen, Tarja Heinula, Nina Jääskeläinen, Susanna Mikkonen, Turo Pajala, Tommi Raitolehto, Jorma Tapio, Terike Haapoja ja Jetta Kuitunen. Ensimmäinen ensi-ilta oli sovitus Henrik Ibsenin näytelmästä "Brand" vuodelta 1866. Arkadia-teatteri
Arkadia-teatteri sijaitsi 1861–1908 Helsingissä nykyisen Paasikiven aukion paikkeilla. Teatterirakennuksessa toimi Suomalainen Teatteri vuosina 1875–1902. Aarne Orjatsalo
Vuonna 1901 Orjatsalo lopetti keskikoulun ja liittyi näyttelijäksi Viipurin Suomalaiseen Maaseututeatteriin. Vielä samana vuonna hän vaihtoi Helsingin Suomalaiseen Teatteriin, jonne hänet kiinnitti teatteria vuonna 1872 perustamassa ollut Kaarlo Bergbom. Orjatsalo myös ryhtyi käymään Suomalaisen teatterin teatterikoulua, opettajinaan Hemmo Kallio ja Adolf Lindfors. Keväällä 1902 teatteri muutti nimensä Suomen Kansallisteatteriksi, ja samalla valmistui myös uusi teatteritalo, jonka vihkiäisnäytelmässä "Pohjolan häät" Orjatsalo esitti näkyvässä roolissa Lemminkäistä. Vuotta myöhemmin hän sai ylistystä roolisuorituksestaan "Siunauksen toivo" -näytelmässä ja oli jo 20-vuotiaana onnistunut kohoamaan tavallisten rivinäyttelijöiden yläpuolelle. Elokuva Suomessa 1930-luvulla
Suomi-Filmin äänifilmituotantoon siirtymistä edesauttoivat myös huhut, joiden mukaan ulkomaiset tuottajat alkaisivat ulkomaisella pääomalla valmistaa suomenkielisiä äänielokuvia Pariisin ja Tukholman studioissa. Ensimmäinen pitkä äänellinen näytelmäelokuva oli Suomi-Filmin valmistama. Jaakko Korhosen ohjaama "Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin" sai ensi-iltansa Kino-Palatsissa 2. helmikuuta 1931. Kari Uusitalo kirjoittaa Suomi-Filmin historiassaan, ettei elokuva ollut ”täysioppinen”, sataprosenttinen äänielokuva, sillä se oli alun perin filmattu mykkänä, ja vanhaan tapaan kirjoitetut välitekstit korvasivat vuoropuhelun. Marraskuussa 1930 Karu kertoikin Elokuva-lehdelle, ettei äänielokuvaan ”sentään lennetä”, ensin oli kokeiltava synkronisoidulla äänielokuvalla eli sellaisella, jossa on ”musiikkia ja laulua”, vaikka hän pitikin Korhosen elokuvaa Turun Sanomien haastattelussa ensimmäisenä suomalaisena kokoillan äänielokuvana. Tämän lisäksi elokuvaan synkronisoitiin erilaisia ääniefektejä. Edvard Himberg
Syksyllä 1872 hän siirtyi Kaarlo Bergbomin samana kevään perustamaan Suomalaiseen Teatteriin, joka oli ensimmäinen suomenkielinen ammattiteatteri ja nykyisen Suomen Kansallisteatterin edeltäjä. Himberg oli mukana sen ensimmäisessä näytännössä, joka järjestettiin Porin Hotelli Otavassa lokakuussa 1872. Suomalaisen Teatterin asettuttua pysyvästi pääkaupunkiin, esiintyi Himberg puheosaston lisäksi myös sen lauluosastolla eli Suomalaisessa Oopperassa. Tampere
Tampereella toimii useita teattereita sekä Tampereen ooppera. Ammattilaisteattereita Tampereella on yhteensä kymmenen. Suurimmat teatterit ovat Tampereen Teatteri ja Tampereen Työväen Teatteri. Tampereen Työväen Teatteri aloitti vuonna 1901 ja Tampereen Teatteri 1904. Ne ovat Suomen vanhimpia taidelaitoksia. Tampereen Teatterin pitkäaikaisimpia johtajia ovat olleet Eino Salmelainen ja Rauli Lehtonen ja Tampereen Työväen Teatterin Kosti Elo, Eino Salmelainen ja Lasse Pöysti. Tampereen Työväenteatteri oli vuonna 2015 kävijämäärältään Suomen neljänneksi ja Tampereen Teatteri Suomen kuudenneksi suoistuin teatteri. Tampereen komediateatteri puolestaan on suurimpia pienteattereita. Teatteri
Tunnettuja suomenkielisiä teattereita ovat Helsingissä sijaitseva Suomen Kansallisteatteri, Tampereen Työväen Teatteri sekä Helsingin, Turun ja Kuopion kaupunginteatteri. Teatteri- ja orkesterilain ulkopuolisista teattereita ovat mm. Rakastajat-teatteri, Musiikkiteatteri Kapsäkki ja Universum. Suomalaisen teatterin historia
Teatterissa ei tuolloin ollut vakituista teatteriseuruetta, mutta tuohon aikaan Helsingissä vieraili säännöllisesti kiertäviä, ulkomaisia teatteriseurueita, jotka olivat useimmiten matkalla Pietariin tai sieltä pois. Ennen teatteritalon rakentamista ryhmät olivat esiintyneet aitoissa, varastoissa ja muissa vaatimattomissa tiloissa, kuten Kampin vanhassa tupakkavarastossa, jota kansan parissa kutsuttiin "komedialadoksi". Tyndaris
Kaupungissa oli kreikkalainen teatteri, jonka varhaisin vaihe on ajoitettu noin vuoteen 300 eaa. Se rakennettiin roomalaisella kaudella uudestaan roomalaiseksi teatteriksi samalla tavalla kuin Tauromenionin teatteri. Teatterirakennus oli suhteellisen pieni, ja sijaitsi akropoliin rinteessä decumanuksen ja kaivausalueen luoteispäässä. Siinä oli tyypillinen puolikaarenmuotoinen katsomo, jonka halkaisija oli noin 76 metriä, ja joka avautui koilliseen eli merelle päin. Siihen mahtui noin katsojaa. Suomalaisen teatterin historia
Uuden ajanmukaisen teatteritalon aikaansaaminen kaupunkiin oli kuitenkin herännyt tuonaikaisen turkulaisten teatterin ystävien mielessä, ja sen toteuttamisen näkyvimmiksi hahmoiksi nousivat tri Nils Henrik Pinello ja kauppaneuvos Abraham Kingelin. Rakentamispäätös saatiin aikaan 1836, ja jo 21. tammikuuta 1839 uusi teatteritalo voitiin vihkiä tarkoitukseensa. Uuden uusklassismia edustavan teatterin suunnitteli jälleen P.J. Gylich ja julkisivun suunnitteli C. L. Engel. Alkuvuosikymmenet teatteritalo palveli lukuisten, pääasiassa Ruotsista saapuneiden teatterikiertueiden ja myöhemmin myös vierailevien suomalaisten teatterien esityspaikkana. Vuosien 1894-1919 aikana teatteri toimi pääasiassa Svenska Inhemska Teaterin teatterina, joka toimi kotimaisin näyttelijöiden voimin. Myös Turun Suomalainen Teatteri aloitti teatterin alivuokralaisena vuosina 1918-1928. Nykyisin tämä Suomen vanhin yhä käytössä oleva teatteritalo toimii Åbo Svenska Teaterin tyyssijana. Viipurin Kaupunginteatteri
Viipuri oli teatteritaiteelle oivallinen kaupunki; sen säveltaiteella oli vankat, keskiajalle ulottuvat perinteet ja yleisö oli innostunutta. Suomenkielisen musiikkiteatterin synnyssä kaupungin rooli oli keskeinen. Ensimmäisenä suomenkielisenä operettitaiteilijana pidetty Aino Haverinen näytteli Maaseututeatterissa 1900-luvun alussa. Tuolloin Viipurin Näyttämöllä saivat suomenkieliset kantaesityksensä muun muassa laulunäytelmä "´Pikku Pyhimys" ja ooppera "Kaarle-kuninkaan metsästys". Jälkimmäisen ohjasi Jalmari Finne, kapellimestarina oli Viipurin orkesterin johtaja Juho Leino. Sam Sihvon isänmaallinen laulunäytelmä "Jääkärin morsian" oli pitkään eräs Viipurin Näyttämön suosikkikappaleita. 1920-luvulla se takasi teatterin talouden ja sitä myötä näyttämöhenkilökunnan palkanmaksun. Suomalainen Seura
Suomalaisen Seuran osastoista merkittävin oli Bergbomin johtama draamallinen osasto, josta myöhemmin vuonna 1872 muodostui nykyisen Kansallisteatterin edeltäjä Suomalainen Teatteri. Yhdistys kantaesitti vielä huhtikuussa 1872 Helsingin Arkadia-teatterissa Kiven näytelmän "Margaareta", jonka jälkeen Suomalainen Teatteri perustettiin toukokuussa Yrjö-Koskisen johtamassa kokouksessa. Suomalaisen teatterin historia
1830- ja 1840-lukujen vaihteessa hörylaivaliikenteen ja teatteritilojen kohentumisen seurauksena tukholmalaiset ja pietarilaiset korkeatasoiset ryhmät alkoivat tehdä vierailuja Turkuun, Helsinkiin ja Viipuriin. Tukholmalaiset teatterit vierailivat kaupungeissa talvikausina. Pietarin saksalainen hoviteatteri teki vierailuja Viipuriin 1830-luvulta 1870-luvulle. 1800-luvun lopulla Tallinnan saksalainen teatteri oli vakiovieras Helsingissä. Suomalaisen teatterin historia
Ruotsalainen kiertueteatteri vallitsi Suomessa 1760-luvulta 1870-luvulle asti. Aluksi Carl Gottfried Seuerlingin johtama ruotsalainen teatteriryhmä vieraili useasti Suomessa, pääsiassa Turussa, mutta myös muissa kaupungeissa. Suomen sodan jälkeen Seurlingin lesken, Margareta Seuerlingin, johtama ryhmä jäi Suomeen. Suomen kaupungeissa kiertävä ryhmä piti päämajaansa Turussa. Vuodesta 1813 ryhmää johtanut Karl Gustav Bonuvier käytti ryhmästään nimitystä "Finska Teathern". Bonuvierin seurue rakennutti Turkuun ensimmäisen teatteritalon. Seurue rekrytoi näyttelijänsä Ruotsista, mutta vuonna 1818 siihen liittyi turkulainen Maria Silfva, jota pidetään ensimmäisenä suomalaisena näyttelijänä. Silfvan aviomiehen, Carl Wilhelm Westerlund, aikana seurue teki kiertueita pieniäkin sisä-Suomen paikkakuntia myöten. Westerlundin jälkeen ryhmä jatkoi toimintaansa vuoteen 1854 asti ja esitti kotimaista draamaa ensimmäisen kerran Porvoossa 2.2.1845, esittäessään Runebergin näytelmän "Friaren från landet". Dionysoksen teatteri
Teatteri rakennettiin alun perin arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa., ja sitä pidetään maailman ensimmäisenä teatterina. Ennen teatterin rakentamista esitykset olivat mahdollisesti Agoralla. Teatteri liittyi Dionysoksen kulttiin, sillä näytelmät olivat osa jumalan kunnioittamista. Merkittävin teatterijuhla oli Dionysia-juhla. 500-luvulla eaa. teatterin viereen rakennettiin myös Dionysoksen temppeli. Antiikin Kreikan teatteri
Teatteri sai alkunsa antiikin Kreikassa noin vuonna 550 eaa. viinin ja hedelmällisyyden jumala Dionysoksen kunniaksi järjestetyissä Dionysia-juhlissa. Juhlarituaaleihin osallistui kuoro eli "khoros", joka sekä lauloi että tanssi. Vähitellen kuoron johtaja muuttui näyttelijäksi kuoron ja johtajan vuoropuhelun lisääntyessä. Myöhemmin näytelmiin lisättiin enemmän näyttelijöitä ja näin teatteri oli syntynyt. Kaleva (elokuvateatteri)
Turun ensimmäisen elokuvateatterin vuonna 1905 perustanut rohdoskauppias Wilhelm Willberg myi pienen, liikehuoneistossa sijainneen Maailman Ympäri -teatterinsa jo puolen vuoden jälkeen ja ryhtyi rakennuttamaan Suomen ensimmäistä varsinaista elokuvateatterirakennusta. Axel Nyströmin suunnittelema rakennus valmistui vuoden 1906 alussa osoitteeseen Humalistonkatu 2, ja se sai nimekseen Biografi teatteri. Suuresta, 300-paikkaisesta elokuvateatteristateatterista tuli heti hienoston suosikki. Svenska Teatern
Helsingin ensimmäinen teatterirakennus vihittiin käyttöön vuonna 1827. Kyseessä oli pieni puurakennus, joka sijaitsi keskellä Esplanadipuistoa hieman nykyistä idempänä. Rakennuksen oli suunnitellut arkkitehti Carl Ludvig Engel. Ahaa Teatteri
Tampereelle muutto tuli ajankohtaiseksi Kurt Nuotion neuvoteltua toimitiloista Tampereen kaupungin kanssa Pyynikin kesäteatteri ja Vehmaisten tyhjentynyt kansakoulu Tampereella. Muutollaan Ahaa Teatteri pyrki eroon Helsinki-keskeisestä teatterielämästä ja Tampereen sijainti oli kiertueiden kannalta huomattavasti keskeisempi. Ensimmäinen ensi-ilta oli heinäkuussa 1971 (Robin Hood). Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu
Suomenkielisiä näyttelijöitä koulutettiin vuosina 1904–1940 Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulussa ja yksityisessä Suomen Näyttämöopistossa. Suomen Teatterikoulu perustettiin 1943. Sen korkeakouluosastolla alkoi ohjaaja- ja dramaturgikoulutus vuonna 1962. Taorminan teatteri
Taorminan teatteri ("Tauromenionin/Tauromeniumin teatteri") oli antiikin aikainen roomalainen teatteri Tauromenionin kaupungissa eli nykyisessä Taorminassa Sisiliassa Italiassa. Sen rauniot ovat Taorminan tunnetuin nähtävyys ja sijaitsevat kukkulan rinteessä kaupungin itäosassa. Tampereen historia
Tampereen ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa Hämeenpuiston varrella vuonna 1875 ja se korvasi tehtaiden ja seurakunnan perustamat koulut, joista tunnetuin oli vuonna 1839 aloittanut Finlaysonin koulu. Ensimmäinen oppikoulu oli vuonna 1884 perustettu Tampereen reaalilyseo ja sitä seurasivat ruotsalainen yhteiskoulu vuonna 1894, suomalainen yhteiskoulu vuonna 1895 ja Tampereen klassillinen lyseo vuonna 1903. 1900-luvun alussa Tampere alkoi nopeasti kehittyä myös teatterikaupungiksi, kun Tampereen työväen teatteri perustettiin vuonna 1901 ja Tampereen teatteri vuonna 1904. N. H. Pinello
Pinello oli myös mukana perustamassa Turkuun uutta Åbo Teaterhus-teatteritaloa. Teatteritalo on Suomen vanhin ja se avattiin 21. tammikuuta 1839. Vuodesta 1891 siinä on toiminut Åbo Svenska Teater. 
Vuodesta 1991 näyttelijä Riko Eklundh on esittänyt teatteritaloa Pinellon hahmossa. Vuosien varrella kierroksia Nils Henrik Pinellona on kertynyt pitkälti yli 200. Vanhan Suurtorin kupeessa Turussa sijaitsee ravintola Pinella. Se on saanut nimensä Nils Henrik Pinellon mukaan, joka oli sen perustajia. Unga Teatern
Unga Teatern (entinen Skolteatern) on Suomen vanhin lasten ja nuorten teatteri, ja se esittää näytelmiä ruotsiksi ja suomeksi. Se perustettiin alun perin kiertäväksi teatteriksi Tammisaaressa vuonna 1960. Vuodesta 1986 alkaen teatterilla on ollut oma näyttämö Lillklobbin taidekeskuksessa Espoon Kilossa, ja sillä on esityksiä myös Helsingin Diana-näyttämöllä. Teatteri järjestää myös kiertueita ja toteuttaa taidekasvatushankkeita kouluissa ja päiväkodeissa. Taras
Kaupungissa tiedetään olleen kaksi kreikkalaista teatteria, suurempi ja pienempi, sekä roomalainen amfiteatteri. Suurella teatterilla järjestettiin myös kansankokoukset. Amfiteatteri saattoi olla myöhemmin rakennettu sen paikalle. Pienempi teatteri sijaitsi mahdollisesti lähellä agoraa. Turun ruotsalainen teatteri
Turun ruotsalaisen teatterin ensimmäinen näytelmä, B. J. Marsollierin "Gubben i Bergsbyggden", esitettiin 21. tammikuuta 1839. Teatterin toiminta on ollut katkeamatonta myös sota-aikana. Club Teatria
Alkuperäinen Club Teatria oli Oulun Limingantullissa sijainnut rockklubi, jossa se toimi vuosina 2005–2013. Se perustettiin Atrian entiseen tehdashalliin. Club Teatria avattiin 7. toukokuuta 2005 Twisted Sister -yhtyeen konsertilla. Club Teatria oli Suomen suurin rockklubi-monitoimitila: lattiapinta-ala oli noin 2 000 neliömetriä, ja tilan korkeus noin 15 metriä. Club Teatrian yleisökapasiteetti oli tapahtumasta riippuen noin 2 500 henkilöä. Jääkiekkoilija Janne Niinimaa oli yksi klubin perustajista, mikä toi Club Teatrialle julkisuutta etenkin sen perustamisen yhteydessä. 
Lisäksi Teatria toimi monipuolisena messu- ja viihdetapahtumien järjestämispaikkana. Teatria-nimeä käytettiin ensimmäisen kerran Oulun kaupunginteatterin toimiessa siellä sijaistiloissa, varsinaisen teatterirakennuksen ollessa kunnostettavana. Teatterihistoria
Teatteri-sana ("theatron") tulee esityspaikan yhteydessä olleesta katsomosta. Alun perin sana tarkoittaa rinnettä, jolla saatettiin kuunnella dityrambeja ja katsella tanssiesityksiä, sitten katsomorakennelmia, jotka alkuun olivat puisia, myöhemmin viimeistään n. 400 eaa. kivisiä. Muuta antiikista periytyvää sanastoa on "skene", joka alun perin oli teltta tai vaja. Myöhemmin siitä kehittyi puinen tai kivinen, usein kolmella ovella varustettu rakennus, joka toimi myös näyttelijöiden pukeutumistilana. Skene oli keskeinen vakiolavastus, joka kuvasi palatsia tai linnaa. "Orkhestra" (tanssitanner), näyttämö oli alun perin kivetty, pyöreä alue, läpimitaltaan noin 20 metriä. Alkuun orkhestralla esiintyivät sekä näyttelijät että kuoro. Orkhestralla sijaitsi myös "thymele" (alttari), joka palveli juhliin kuuluvissa uskonnollisissa toimituksissa. Esityksissä alttaria käytettiin näytelmästä riippuen useissa eri merkityksissä. Casino de Paris
Ensimmäinen rakennus samalla paikalla oli Duc de Richelieun rakennuttama noin vuonna 1730, mutta vallankumouksen jälkeen paikka sai uudeksi nimeksi Jardin de Tivoli ja siellä esitettiin ilotulituksia. Vuonna 1880 siitä tuli Palace Theatre, jossa esitettiin erilaisia näytöksia, kuten painia. Kaarle Halme
Suomalaisessa teatterissa syntyneiden riitojen vuoksi Halme siirtyi 1903 vuodeksi Ruotsalaiseen Teatteriin. Vuosina 1904–1905 Halme toimi Viipurin Suomalaisen Maaseututeatterin johtajana. Halme teki vuonna 1903 aloitteen Tampereen Teatterin perustamisesta ja 10. toukokuuta 1904 tämä tapahtuikin. Halmeesta tuli teatterin ensimmäinen johtaja mutta hän erosi jo tammikuussa 1905 jouduttuaan riitaan teatterin johtokunnan kanssa. Lähdettyään Tampereelta Halme oli vuosina 1905–1907 kaunoluvun ja puhetaidon opettajana Helsingissä ja vuonna 1907 hän oli perustamassa Helsinkiin Kansan Näyttämöä. Halme toimi sen ensimmäisenä johtajana vuodet 1907–1911. Tampereen Komediateatteri
Tampereen Komediateatteri on Tampereella ympärivuotisesti toimiva teatteri, jonka näytelmissä on ollut mukana useita tunnettuja näyttelijöitä kuten Jukka Puotila, Jukka Leisti, Laura Jurkka ja Eila Roine. Näyttelijä Esko Raipia ja käsikirjoittaja-ohjaaja Tapio Parkkinen perustivat Tampereen Komediateatterin vuonna 1991. Aluksi teatteri toimi Frenckellin sisäpihalla Tampereen Keskustorilla ja Tampereen yliopiston juhlasalissa. Ensimmäinen näytelmä "Jääkärin morsian" sain ensi-iltansa 3. heinäkuuta 1992. Teatteri (rakennus)
Teatteritaide syntyi antiikin Kreikassa 500-luvulla eaa. Ensimmäisinä esityspaikkoina käytettiin toreja, joiden ympärillä katsojat istuivat puisissa katsomoissaan. Vanhimmat säilyneet kreikkalaiset teatterit ovat Thorikoksen ja Argoksen teatterit, jotka rakennettiin ennen vuotta 500 eaa. Ne olivat ulkoilmalavoja, joita reunustivat rinteeseen rakennetut suoralinjaiset puiset ja myöhemmin kivestä tehdyt katsomot. 400-luvulla eaa. kreikkalaisten teatterien näyttämö muistutti U-kirjainta, ja katsomo kiersi sen päätyä. Näyttämö oli usein jaettu kahteen osaan, etualaan ja korotettuun takaosaan. Näyttämön takana oli "skene", rakennus, joka toimi lavasteena ja vaatteidenvaihtopaikkana. Skene oli alun perin pieni puumökki, mutta se kehittyi kreikkalaisilla ja myöhemmin roomalaisilla kaksikerroksiseksi ja koristeelliseksi kivestä tehdyksi julkisivuksi ja esiintyjien sisääntulopaikaksi. Nikopolis
Roomalainen teatteri
Roomalainen teatteri sijaitsi Proasteionissa stadionin itäpuolella. Se rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla jaa., ja sitä käytettiin pääasiassa Aktia-kisoissa. Säilyneiden piirtokirjoitusten mukaan siellä järjestettiin runouden, sofistiikan, komedian, tragedian, airuiden, torvensoittajien, kitharistien, huilunsoittajien ja pantomiimikkojen kilpailuita. Teatteri (rakennus)
Intian vanhin teatteri on Keski-Intian Chhattisgarhin osavaltion Sitabenga-luolassa. Se rakennettiin 200-luvulla eaa., ja se on kreikkalaisvaikutteinen. Oskari Vilho
Synnyinmaahansa palattuaan Vilho oli aktiivisesti mukana suomenkielisessä seuranäyttämötoiminnassa. Kun vakituista suomenkielistä teatteria ei kuitenkaan saatu aikaiseksi, hän turhautui ja aloitti opinnot yliopistossa. Hän suoritti kameraalitutkinnon 1869 ja ryhtyi virkamieheksi. Samana vuonna hän oli avustamassa Kaarlo Bergbomia Aleksis Kiven "Lean" kantaesityksen järjestämisessä. Kun suomalainen teatteri vihdoin aloitti vuonna 1872, Oskari Vilho kuului sen ydinjoukkoon. Hän toimi Bergbomin apulaisena. Suomalaisen teatterin kiertäessä maaseutua Vilho toimi seitsemän vuotta teatterin apulaisjohtajana. Suomalaisen teatterin historia
Ensimmäisinä vuosina teatteria kutsuttiin Nya Teaterniksi (Uudeksi teatteriksi). Kun Helsinkiin perustettiin vuonna 1872 suomenkielinen kansallisnäyttämö teatteria alettiin vuonna 1887 kutsua Svenska Teaterniksi (Ruotsalaiseksi Teatteriksi). Teuvo Puro
Teuvo Purolle myönnettiin Suomen ensimmäinen teatterineuvoksen arvonimi, vuonna 1948. Oski Talvio
Talvio toimii kauppiaana Viipurissa, ja hän esiintyi myös iltanäyttelijänä Viipurin Näyttämöllä. Talvio teki aloitteen Viipurin Ulkoilmateatterin perustamisesta eräässä Viipurin Raittiusseuran kokouksessa. Teatterin ensimmäinen näytäntö oli 3. elokuuta 1913 Papulan vuorella, jolloin esitettiin Minna Canthin näytelmä "Roinilan talossa". Svenska Teatern
Vuoteen 1887 saakka teatteria kutsuttiin Nya Teaterniksi eli Uudeksi teatteriksi, mutta suomenkielisen teatterin perustettua Helsinkiin uuden näyttämön vuonna 1872 nimeksi muutettiin Svenska Teatern. Suomen Kansallisteatteri
Suomen Kansallisteatteri perustettiin 22. toukokuuta 1872 nimellä Suomalainen teatteri. Ajatuksen oli esittänyt professori Fredrik Cygnaeus jo vuonna 1859, jolloin hän ylioppilaiden teatteriesityksiä nähtyään ehdotti, että maahan perustettava uusi ammattiteatteri voisi olla suomenkielinen. Kymmenen vuotta myöhemmin sai kantaesityksensä Aleksis Kiven näytelmä "Lea", jota pidetään suomenkielisen näyttämötaiteen syntyhetkenä. Vuonna 1872 eräät talonpoikaissäädyn edustajat tekivät valtiopäiville esityksen, että muutamaa vuotta aikaisemmin käyttöön otetussa uudessa teatteritalossa ryhdyttäisiin esittämään myös suomenkielisiä näytelmiä. He protestoivat teatterille annettavaa julkista tukea, koska pitivät sen toimintaa pelkästään pääkaupungin ruotsinkieliselle sivistyneistölle suunnattuna. Helsingin yliopiston estetiikan dosentti Kaarlo Bergbom laati lehtikirjoituksen, jossa hän asettui tukemaan talonpoikia ja korosti, miten tärkeä olisi myös suomenkielinen valistavaa isänmaallista draamaa esittävä laitos. Taipaleen museokanava
Taipaleen museokanava on puoli kilometriä pitkä sulkukanava Varkaudessa, Unnukan ja Haukiveden Siitinselän välillä. Se rakennettiin vuosina 1835–1840, ja se oli Suomen ensimmäinen kanava, jossa oli sulkuportit. Kanava on nykyään museokanavana, ja se sijaitsee noin sata metriä itään toimivasta kanavasta. Taipaleen kanavan rakennustyömaalla oli myös Suomen ensimmäinen rautatie vuosina 1836–1840. Mikkelin teatteri
Teatteri on aloittanut toimintansa vuonna 1919 Mikkelin työväen näyttämö -nimisenä harrastajateatterina. Vuosina 1929–1944 se oli nimeltään Mikkelin työväen teatteri. Tuolloin teatteri toimi yhdistyspohjaisena. Vuonna 1930 teatterille palkattiin ensimmäiset päätoimiset henkilöt: teatterinjohtaja ja kaksi näyttelijää. Vuonna 1944 teatterista tuli Mikkelin Teatteri. Kellariteatteri
Vuonna 1956 Helsingin kaupungin nuorisotyölautakunta hankki Liisankatu 27:stä kolme kellarihuonetta nuorten kerhotiloiksi. Huoneiden väliset paksut kiviseinät murrettiin ja tiloja erottamaan jätettiin ainoastaan salaperäistä tunnelmaa luovat holvikaaret. Erikoisten tilojen huomattiin soveltuvan pienen intiimin teatterin perustamiseen. Alun perin halkovarastona toiminut kellaritila nimettiin Helsingin Nuorisoteatteriksi. Nimeksi vakiintui kuitenkin pian Kellariteatteri eli Klitsu. Ensimmäinen näytelmä, Onnen Päivät, valmistui keväällä 1957. Teatterin maine levisi ja entistä enemmän innokkaita tungeksi seuraavan syksyn pääsykokeisiin. Puolet hakijoista jouduttiin kuitenkin karsimaan, sillä teatterin resurssit olivat rajalliset. Saman vuoden syksynä sai ensi-iltansa Ruma Elsa, josta tuli oitis varsinainen arvostelumenestys. Lehdistö ja sen myötä helsinkiläinen teatteriyleisö löysivät Kellariteatterin. Elannon Näyttämö
Teatteri perustettiin vuonna 1921 osuusliike Elannon henkilökunnan näytelmäseuran nimellä. Esityspaikkana oli aluksi Heimolan talo ja vuodesta 1922 teatteri toimi Sompasaaressa. Syksyllä 1928 teatteri sai käyttöönsä suuren juhlasalin näyttämöineen uudesta Kaikukadun ja Hämeentien kulmaan valmistuneesta Elannon pääkonttorista, Samalla teatteri sai nykyisen nimensä Elannon Näyttämö. Teatteri toimi täällä vuoteen 2009 saakka jolloin se siirtyi ensin väliaikaiseen harjoitus- ja esitystilaan Paasitornin Juho Rissanen -saliin ja sitten vuonna 2012 Kirjan talolle. Linnateatteri
Linnateatteri on vuonna 2003 perustettu turkulainen ammattiteatteri. Linnateatterilla on ollut kaksi kotinäyttämöä, teatterisali ja teatteriravintola, jotka molemmat sijaitsevat vanhassa kivipainossa osoitteessa Linnankatu 31. Linnateatterilla on myös kesäteatterit Turussa Aboa Vetus & Ars Nova -museossa ja Linnateatterin pihalla. Syksystä 2017 alkaen Linnateatteri toimii myös Alvar Aallon suunnittelemassa Lounais-Suomen Maalaistentalossa tiloissa, joissa Turun kaupunginteatteri toimi vuoteen 1954 saakka. Draama
Suomessa näytelmiä alettiin esittää 1640-luvulla Turun akatemian piirissä aluksi koulunäytelmien muodossa. Suomenkielisen ja suomalaisen näytelmäkirjallisuuden uranuurtajia olivat Jaakko Juteini ilveilyllään "Perhe-Kunda" ("Pila-Kirjoitus Epä-Luuloista" v. 1817) ja Jakob Fredrik Lagervall Shakespeare-mukaelmallaan "Ruunulinna" ("Murhekuvaus" v. 1834). Viipurin Kaupunginteatteri
Viipuri ja Tampere kävivät kilpailua Suomen ”toiseksi tärkeimmän” teatterikaupungin asemasta 1920- ja 1930-luvuilla. Suomalaisnäyttelijät vaihtoivat usein tiuhaankin asemakaupunkiaan, ja lukuisat merkittävät näyttämöauktoriteetit olivat kiinnitettyinä Viipurin Kaupunginteatteriin ennen siirtymistään Helsingin lavoille. Osa kannakselaisnäyttämön taiteellisesta henkilökunnasta on lueteltu artikkelissa Luettelo Viipurin Kaupunginteatterin näyttelijöistä. Alla olevassa luettelossa on mainittu ne, joista on artikkeli Suomen kansallisbiografiassa.Viipurin Kaupunginteatteri toimi 1830-luvulla rakennetussa kivitalossa, johon kuuluivat teatterin lisäksi kaupungintalo ja seurahuone. Talon arkkitehti oli Anders Fredrik Granstedt, ja rakentamisesta päätettiin vuonna 1832. Hankalaan maastoon rakennetusta talosta tuli arkkitehtonisesti epäyhtenäinen, mutta kaupunkilaiset ihastuivat siihen. Paraatikentän laidalla Torkkelinpuiston läheisyydessä sijainnut talo oli yli sadan vuoden ajan karjalaiskaupungin huvielämän keskus. Kaupunginteatteri sijaitsi Possenkadun ja Vahtitorninkadun puolella. Valmistuessaan teatteria pidettiin suurena, mutta ajan mittaan se osoittautui liian pieneksi kasvavalle kaupungille. Teatteriin asennettiin lämmitys 1850-luvulla; sitä ennen yleisö nautti näyttämötaiteellisista saavutuksista kylmässä katsomossa täysi talvivarustus yllään. Teatterisali oli alkuaan hevosenkengän muotoinen, ja sitä uudistettiin useaan otteeseen 1920- ja 1930-luvulla. Rakennuskompleksissa suoritettiin Uno Ullbergin johdolla perusteellinen remontti 1930-luvulla. Tuolloin Seurahuoneen tiloihin toteutettiin Teatteriravintola. Rakennus selvisi talvisodasta, mutta ei jatkosodasta: se tuhottiin vuonna 1941. Ainoastaan kaupungintalon puoli jäi seisomaan torin laidalle; 2010-luvun alussa tiloissa toimi yökerho. Tukkijoella (näytelmä)
Näytelmän ensiesitys oli Suomalaisessa Teatterissa 13. lokakuuta 1899. Bergbom ja Finne eivät uskoneet sen menestyvän viittä iltaa enempää, mutta heidän yllätyksekseen näytelmää esitettiinkin ensimmäisen näyttämökauden aikana täydelle salille peräti 43 kertaa. Näytelmästä muodostui Suomen siihen astisen teatterihistorian suurimpia menestyksiä, vuoteen 1902 mennessä "Tukkijoella" oli Aleksis Kiven "Kihlauksen" ja "Nummisuutarien" jälkeen Suomalaisen Teatterin kolmanneksi suosituin näytelmä 82:lla esityskerralla. Svenska Teatern
Syksyllä 1825 alkoi "Helsingfors Theaterhus Bolag" -nimisen osakeyhtiön osakeanti, jolla kerättiin varoja uuteen puiseen teatteritaloon Helsingissä. Osakkeita merkittiin 141 kappaletta ja ne maksoivat 100 pankkoruplaa kappaleelta. Osakkeille suunniteltiin maksettavan 10 % vuosittainen osinko. Yhtiö oli yksi Suomen ensimmäisistä osakeyhtiöistä.