Onko Michael Bisping Cage Ragen alemman raskaansarjan mestari?
Michael Bisping
Michael Gavin Joseph Bisping (s. 28. helmikuuta 1979 Dhekelia, Kypros) on englantilainen uransa lopettanut vapaaottelija. Hän on entinen UFC:n keskisarjan mestari vuosina 2016–2017. Bisping on myös entinen Cage Warriors Fighting Championshipin ja Cage Ragen alemman raskaansarjan mestari. Hän oli myös mukana "The Ultimate Fighter" -televisio-ohjelmassa, jonka kautta hän pääsi UFC:hen. Voitettuaan TUF finaalissa Josh Haynesin hän sai The Ultimate Fighter -tittelin ja kuusinumeroisen sopimuksen UFC:hen. Michael Bisping
Bisping aloitti vapaaottelemisen 2004 kohdatessaan huhtikuussa Steve Mathewsin. Hän voitti uransa ensimmäisen kamppailun käsilukolla 38 sekunnissa. Bisping pääsi sittemmin ottelemaan kolmannessa vapaaottelussaan Cage Ragen alemman raskaansarjan mestaruudesta Mark Epsteinia vastaan. Bisping myös voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. Epstein haastoi Bispingin uusintaan marraskuussa 2004. Bisping onnistui puolustamaan mestaruuttaan tyrmättyään Epsteinin kolmannessa erässä.
WrestleMania XI
Toinen päätapahtuma WrestleManiassa oli WWF-mestarin, Dieselin ja Shawn Michaelsin välillä mestaruudesta. Diesel oli alun perin tullut WWF:iin Michaelsin tuvamiehenä, mutta myöhemmin hän itse alkoi painia ja muodosti joukkueen Michaelsin kanssa. Michaels ja Diesel pitelivät WWF Tag Team -mestaruutta vuonna 1994. Survivor Seriesissä Michaels vahingossa potkaisi Dieseliä naamaan. Tämän seurauksena heille tuli riita, joukkue hajosi ja mestaruudet hyllytettiin. Kolme päivää myöhemmin, Diesel voitti Bob Backlundin ja hänestä tuli uusi WWF mestari. Royal Rumblessa, Michaels voitti Royal Rumblen ja ansaitsi ottelun Dieseliä vastaan WWF-mestaruudesta. Rocky IV
Nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestariksi palannut Rocky Balboa (Sylvester Stallone) suunnittelee vetäytyvänsä eläkkeelle. Samaan aikaan Neuvostoliiton mestari Ivan Drago (Dolph Lundgren) saapuu valmentajiensa sekä vaimonsa Ludmillan (Brigitte Nielsen) kanssa Yhdysvaltoihin. Raskaansarjan maailmanmestariksi havittelevan Dragon uskotaan olevan kykenevä voittamaan kenet tahansa, mutta itsevarma Apollo Creed (Carl Weathers) haluaa todistaa tämän perättömäksi ja haastaa Dragon ottelemaan. Apollo pyytää entistä vastustajaansa ja hyvää ystäväänsä Rockya valmentajakseen tulevaa ottelua varten. Apollo on jo yli neljäkymmentävuotias mutta ei halua hyväksyä, että hänen uransa raskaansarjan ottelijana on jo ohitse. Ajatus ottelemisesta tauon jälkeen huolestuttaa Rockya, mutta hän päättää suostua ystävänsä pyyntöön. Ottelua edeltävässä lehdistötilaisuudessa itsevarmuuttaan uhkuva Apollo pilkkaa Dragoa ja vakuuttaa pitävänsä neuvostoliittolaiselle vastustajalleen nyrkkeilyn oppitunnin. Michael Ansara
Näyttelijän ura alkoi televisiossa 1940-luvulla, jonka aikana Ansara esiintyi sivurooleissa eri elokuvissa. 1950-luvulla hän sai kuitenkin ensimmäisen pääroolin televisiosarjassa "Broken Arrow". Sarja kesti vuodesta 1956 aina vuoteen 1960 asti, jona aikana Ansara esiintyi muissakin televisiosarjoissa, kuten "Law of the Plainsman", "Frontier Doctor" ja "Naked City". Tämän jälkeen hän esiintyi useissa sarjoissa vierailevissa rooleissa, ja erityisesti Ansara muistetaan tieteissarjojen rooleista kuten komentaja Kang ("Star Trek"), Elric ("Babylon 5") ja Killer Kane ("Buck Rogers in the 25th Century"). Hän toimi myös DC-animaatiouniversumin animaatioissa Pakkasherran äänenä vuosina 1993, 1994, 1997 ja 1999. Conor McGregor
27. syyskuuta 2016 McGregorin julkistettiin ottelevan kevytsarjan mestaruudesta hallitsevaa mestaria Eddie Alvarezia vastaan marraskuussa 2016, "UFC 205" -tapahtumassa. McGregor voitti kamppailun tyrmäyksellä toisessa erässä, jonka myötä hänestä tuli kevytsarjan mestari. Hänestä tuli samalla UFC:n historian kolmas ottelija, joka on voittanut mestaruuden kahdessa eri painoluokassa. Triple H
Wrestlemania X-8:ssa Triple H voitti kiistattoman maailmanmestaruuden Stephanien estelyistä huolimatta. Kauan hän ei sitä pitänyt kun kuukauden päästä hän hävisi Hulk Hoganille, joka hävisi mestaruuden Undertakerille, joka voitti mestaruuden Judgement Dayssa ja hävisi mestaruuden Brock Lesnarin voittaessa WWE:n mestaruuden. Lesnar siirtyi WWE draftin takia SmackDowniin eikä RAW:illa ollut enää mestaria. Tällöin Eric Bischoff toi takaisin vanhan WCW:n maailmanmestaruus vyön ja antoi sen HHH:lle. World Heavyweight Championship vyö oli kehitetty. Vitor Belfort
Cage Rage Tim Kring
Kring aloitti uransa käsikirjoittajana "Ritari Ässä" -televisiosarjan parissa. Muita varhaisia töitä olivat Jeph Loebin kanssa kirjoitettu jakso "Misfits of Science" -sarjaan sekä käsikirjoitus elokuvaan "Teen Wolf Too". Michael J. Heming
Michael John Heming (24. tammikuuta 1961 – 17. lokakuuta 1984) oli englantilainen karateka ja potkunyrkkeilijä. Hän oli potkunyrkkeilyn keskisarjan Euroopan-mestari ja britannian puolikontaktin mestari 1970-luvulla. Hän otteli urallaan muun muassa Jean-Claude Van Dammea vastaan. Royal Rumble (2010)
31. joulukuuta, 2009, WWE:n virallisilla sivuilla ilmoitettiin, että The Undertaker puolustaisi World Heavyweight -mestaruutta Royal Rumblessa "Beat the Clock Sprint" voittajaa vastaan. 1. tammikuuta, 2010 SmackDownissa, pidettiin kilpailuun liittyviä otteluita neljä, mihin osallistuivat CM Punk, Kane, Rey Mysterio, Chris Jericho, R-Truth, Batista, Dolph Ziggler ja Matt Hardy. CM Punk voitti Matt Hardyn ajalla 7:20. Kane ja Ziggler eliminoituivat haasteesta, kun aika loppui. Myöhemmin, Jericho hävisi Mysteriolle ajalla 7:19, mikä oli sekuntin parempi kuin Punkilla. Viimeinen karsinta ottelu oli Batistan ja R-Truthin välillä, mikä päättyi tasapeliin, Mysterio sekaannuttua otteluun. Vaikka Mysterio voitti "aika haasteen", SmackDownin konsultti, Vickie Guerrero ilmoitti uusintottelun Mysterion ja Batistan välille, minkä voittajasta tulisi #1 haastaja World Heavyweight -mestaruudesta. UUsintaottelu kuitenkin päättyi ei-tulokseen ja heidän välilleen iloitettiin vielä toinen uusintaottelu, mikä oli tälläkertaa steel cage ottelu. Mysterio voitti Batistan steel cage ottelussa ja sai oikeuden haastaa The Undertaker World Heavyweight -mestaruudesta Royal Rumblessa. Brian Bowles
Kääpiösarjassa () otteleva Bowles aloitti vapaaotteluammattilaisena vuonna 2006 ja siirtyi vuonna 2007, kolmen voitokkaan ottelun jälkeen, World Extreme Cagefighting -organisaatioon (WEC). Voitettuaan neljä ensimmäistä WEC-otteluaan, vuonna 2007 Charlie Valencian takakuristuksella ja Marcos Galvãon tyrmäyksellä sekä vuonna 2008 Damacio Pagen ja Will Ribeiron molemmat giljotiinikuristuksella, hän sai mahdollisuuden otella organisaation mestaruudesta. Ottelun hallitsevaa kääpiösarjan mestaria Miguel Torresia vastaan oli alun perin määrä tapahtua huhtikuussa 2009 olleessa WEC 40 -tapahtumassa, mutta Bowles joutui vetäytymään ottelusta selkävamman vuoksi. Ottelu Torresia vastaan tapahtui lopulta elokuussa 2009 olleessa WEC 42 -tapahtumassa, jossa Bowles voitti mestaruuden ensimmäisen erän tyrmäyksellä. Rage (yhtye)
Rage nauhoitti toisen livetaltioinnin, "Full Moon in St. Petersburg", DVD:lle silloisen kokoonpanonsa kanssa vuonna 2006, ja se ilmestyi vuoden 2007 alussa. Ennen DVD:n julkaisua yhtyeen rumpali Mike Terrana kuitenkin erotettiin pitkään jatkuneiden erimielisyyksien tähden. Mike Terrana oli yhtyeen muiden jäsenten mukaan kiukutellut ja ollut yhteistyökyvytön. Yksi kiukuttelun syistä oli uusimman DVD:n "huonot" rumpujen kamerakulmat ja se, että hän ei ollut saanut levylle omaa rumpusooloaan. Lähtö oli dramaattinen, sillä potkujen jälkeen Mike Terrana osoitti mieltään kirjoittamalla ja haukkumalla Ragea huonoksi yhtyeeksi omalla verkkosivustollaan sekä Ragen vieraskirjassa. Hän myös poisti omalta sivustoltaan maininnat työskentelystään Ragen kanssa, mukaan lukien yhteisten levyjen nimet omasta diskografiastaan. Miken kommentit poistettiin kuitenkin Ragen vieraskirjasta, ja mies poisti kommenttinsa itsekin omilta sivuiltaan. Lähes heti Mike Terranan potkujen jälkeen Rageen liittyi uusi rumpali, jonka Smolski oli tavannut Nuclear Blast -levy-yhtiön "all-star"-albumi "Into the Lightin" nauhoituksissa. Uusi rumpali, André Hilgers, esiintyi yhtyeen kanssa ensimmäisen kerran 20. tammikuuta 2007 Saksan Illingenin New Years Rock -tapahtumassa.
Rage teki myös uuden kokoonpanonsa ja Lingua Mortisin kanssa onnistuneen kiertueen vuonna 2007, joka huipentui Wacken Open Air -festivaaliin, jossa yhtyeen esiintyminen orkesterin kera nauhoitettiin lukuisilla videokameroilla. Paul Rugg
Paul Rugg on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten animaatiosarjasta Bittipää, jossa hän toimi ääninäyttelijänä, käsikirjoittajana ja tuottajana. Kane (showpainija)
Tammikuussa 2001 Kane teki silloisen ennätyksen Royal Rumblessa eliminoituaan yhteensä yksitoista painijaa, mutta sijoittui silti ottelussa toiseksi Steve Austinin voitettua kilpailun. Sittemmin Roman Reigns rikkoi hänen ennätyksen 2014. Huhtikuussa 2001 Kane voitti Hardcore mestaruuden WrestleMania X-Sevenissä voitettuaan hallitsevan mestarin Ravenin ja Big Shown:n. Tämän jälkeen hän liittoutui jälleen Undertakerin kanssa ja he perustivat tag team joukkueen Brothers of Destruction. Kane voitti sillä välin yksinään Booker T:tä vastaan WCW: raskaansarjan mestaruuden, kunnes Kane ja Undertaker hallitsivat yhdessä tag team otteluita. He voittivat kaksi vastaan kaksi Steel Cage -ottelussa Diamond Dallas Pagen ja Kanyonin WWF:n ja WCW:n tag team mestaruudet SummerSlamissa elokuussa 2001. Tämän jälkeen he puolustivat mestaruuksiaan kahdesti peräkkäin WWF Livessä Bubba Ray Dudleyta ja D-Von Dudleyta vastaan. Kaksikko menetti WWF tag team mestaruutensa syyskuussa 2001 Monday Night Raw:ssa Bubba Ray Dudleylle ja D-Von Dudleylle. Sitä vastoin WCW mestaruutta he onnistuivat puolustamaan kolmannen kerran Unforgivenissa Brian Adamsia ja Bryan Clarkia vastaan. Kane ja Undertaker lopulta menettivät myös WCW mestaruuden Booker T.:lle ja Testille, mutta voittivat sen pian takaisin 30. syyskuuta WWF Livessä. Kaksikko yritti voittaa vielä marraskuussa WWF:n tag team mestaruutta takaisin, mutta eivät kyenneet siinä. Marraskuussa Kane otteli Rob Van Damea vastaan Hardcore mestaruudesta, mutta hävisi selätyksellä. Sittemmin Kane muodosti Big Show:n kanssa tag team parin hetkellisesti ja voitti WWF:n tag team mestaruuden. Michael Caine
Caine on saanut uransa aikana kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista hän on voittanut kaksi: ensimmäisen elokuvasta "Hannah ja sisaret" (1986) ja toisen elokuvasta "Oman elämänsä sankari" (1999). Hän on lisäksi saanut kolme Golden Globe -palkintoa, kaksi Bafta-palkintoa sekä SAG-palkinnon. Vuonna 2000 hän sai ritarin arvon. Michael Moorer
Moorer oli ensimmäinen vasenkätinen nyrkkeilijä, joka on voittanut raskaansarjan mestaruuden. Michael Wagener
Michael Wagener on miksannut The Rasmuksen vuonna 2008 julkaistun seitsemännen albumin "Black Roses" omalla studiollaan Nashvillessa. Samalla studiolla Wagener on tuottanut Lordin studioalbumit "Babez For Breakfast" vuonna 2010 ja "To Beast Or Not To Beast" vuonna 2012. Oleg Prudius
Kozlov sai WWE-mestaruusottelun Triple H:ta vastaan Survivor Seriesiin 6. marraskuuta voittamalla The Undertakerin hylkäyksellä. Survivor Seriesissä Triple H hävisi mestaruutensa, ei kuitenkaan Kozloville vaan Vickie Guerreron ilmoittamalle Edgelle. 2008 Armageddonissa Kozlov voitti ensimmäisen pay-per view ottelunsa selättämälla ECW-mestari Matt Hardyn. 2009 Royal Rumblessa Kozlov tuli sisään kuudentena, mutta putosi kehästä jo neljäntenä. No Way Outissa Kozlov selätettiin ensimmäistä kertaa sitten Undertakerin Last Riden. Hän oli silti voittamaton yksi vastaan yksi otteluissa. 2. maaliskuuta Kozlovilla oli ottelu Shawn Michaelsia vastaan, jonka voittaja haastaa The Undertakerin WrestleMania XXV:ssä. Shawn Michaels voitti ja Kozlovin voittoputki päättyi siihen. 13. maaliskuuta Kozlov hävisi Undertakerille jälkeen Tombstonen. 20. maaliskuuta SmackDownin 500. jaksossa Kozlov hävisi jo kolmannen kerran ja tällä kertaa Triple H:lle. 13. huhtikuuta WWE:n draftissa Kozlov siirtyi ECW-brändiin. 30. kesäkuuta Kozlov ja juuri ECW debyyttiä tehnyt William Regal voittivat tag team matsissa ECW mestarin Tommy Dreamerin ja Christianin, josta hän sai tilaisuuden Number 1# matsiin mutta hävisi sen Christianille. 18. elokuuta ECW:ssä Ezekiel Jackson ja ECW mestarin Christian ottelivat Kozlovia ja ykköshaastajaa ECW mestaruudesta William Regalia vastaan, mutta Jackson petti Christianin ja liittyi Regaliin ja Kozloviin. He muodostivat tiimin The Ruthless Roundtable:n. Kozlov ja Jackson olivat monissa Regalin ECW mestaruus otteluissa, mutta Regal ei koskaan pystynyt voittamaan mestaruutta. 15. joulukuuta Kozlov kohtasi Jacksonin ECW Homecoming karsinta ottelussa, missä Kozlov hävisi Regalin vedettyä häntä jalasta ringin ulkopuolelta ja Jackson teki hänelle vielä Chokeslamin. 16. helmikuuta 2010 ECW viimeisessä jaksossa Kozlov runteli monia ECW tähtiä ja lopuksi paiskasi Shelton Benjamin kanssa kättä. Kozlov painii nykyään Raw:ssa. Michael Bisping
Cage Rage Michael Moorer
Ammattilaiseksi Moorer siirtyi vuonna 1988 raskaassa keskisarjassa, ja tyrmäsi debyyttiottelussaan Adrian Riggsin. Vielä samana vuonna Moorer nousi vastaperustetun WBO-liiton mestariksi tyrmäämällä viisieräisessä kamppailussa Razmi Hassanin. Mihail Kozlov
Mihail Kozlov (, s. 1974) on venäläinen karateka. Hän saavutti superraskaansarjan maailmanmestaruuden 2009 ja on yhdeksänkertainen Venäjän mestari. World Heavyweight Championship
Hell in a Cell:ssää The Undertaker voitti CM Punkin Hell in a Cell matsissa ja hänet julistettiin kolmenkertaiseksi maailmanraskaan sarjan mestariksi. Survivor Seriesissä The Undertaker kohtasi Unified Tag Team mestarit Big Show’n ja Chris Jerichon Triple Threat matsissa. Taker säilytti mestaruutensa. issa Undertaker voitti Batistan tuolit matsissa. Joulupäivänä Undertaker kohtasi Rey Mysterion, mutta Batista keskeytti ottelun. Royal Rumblessa The Undertaker kohtasi Rey Mysterion uudestaan. Last Riden jälkeen Taker selätti Mysterion. Mads Mikkelsen
Mikkelsen tuli kansainvälisesti tunnetuksi roolistaan Le Chiffrenä "James Bond" -elokuvassa "Casino Royale" (2006). Sittemmin hän on näytellyt muun muassa tanskalaisessa elokuvassa "Jahti" (2012), josta hän sai parhaan miespääosan palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Vuosina 2013–2015 Mikkelsen esitti Hannibal Lecteriä televisiosarjassa "Hannibal". Michael (Beyblade)
Michael on All-Starz joukkueen kapteeni ja pitää siitä, että saa olla huomion keskipisteenä eikä itsekehu tunnu koskaan loppuvan. Hän on itsepäinen ja ylimielinen, mutta siitä huolimatta hän on sosiaalinen ja saa uusia ystäviä melko helposti. Amerikan turnauksen finaalissa hän joutui häviämään ensimmäisen kerran Maxille ja siihen peliin myös ratkesi U.S.A:n turnauksen mestaruus. Michael Majalahti
Majalahti on toiminnut Stoner Kings -yhtyeen solistina ja lauluntekijänä vuodesta 2000. Showpainijana lempinimellä "The Canadian Rebel" StarBuck kilpaileva Majalahti on voittanut showpainin Euroopan, Suomen ja Italian mestaruuden ja hän on kouluttanut painijoita Ruotsissa, Norjassa ja Suomessa vuodesta 2003. Suomessa Majalahti tunnetaan suomalaisen showpainin pioneerina. Majalahti itse kouluttautui ammattipainijaksi maailmankuulussa Hart Bros. -painikoulussa Kanadan Calgaryssa vuonna 1993 entisen WWE-, WCW- ja ECW-tähti Lance Stormin sekä Karl Moffatin (Stampede Wrestlingissä paininut nimellä "Jason The Terrible") opetuksessa. Tällä hetkellä hän painii Fight Club Finland nimisessä promootiossa.
Majalahti on toiminut englannin kielen valmentajana suomalaisille rocksolisteille parantaen heidän ulosantiaan, ääntämystään sekä lyrikaalista sisältöä. Hän on avustanut tai ollut mukana auttamassa kielitaidollisesti muun muassa Sonata Arcticaa, Timo Kotipeltoa, Stratovariusta, Lordia, Thunderstonea, Godsplagueta, Lullacryta, Celestyä, The Soulsia ja Dirty Licksiä. Michael Fassbender
Michael Fassbender (s. 2. huhtikuuta 1977 Heidelberg, Baden-Württemberg, Saksa) on saksalais-irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Kunniattomat paskiaiset" (2009), "Prometheus" (2012), "12 Years a Slave" (2013) ja "Steve Jobs" (2015), josta hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta. Lisäksi hän on näytellyt "X-Men"-elokuvasarjassa Magnetoa vuodesta 2011 lähtien. Melvin Manhoef
Melvin Manhoef (s. 11. toukokuuta 1976 Paramaribo, Suriname) on hollantilainen vapaaottelija ja potkunyrkkeijä. Hän voitti Cage Ragen raskaansarjan mestaruuden vuonna 2005, voitettuaan Fabio Piamonten tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Sittemmin Manhoef voitti potkunyrkkeilyssä It's Showtime 85MAX K-1 mestaruuden vuonna 2009, kun hän voitti Dénes Ráczin teknisellä tyrmäyksellä. Suomessa hänet tunnetaan hänen brutaalista tyrmäyksestä suomalaisottelijaa Mika Ilmèniä vastaan käydystä ottelusta. Michael Hogan
Hogan on ehkä tunnetuin eversti Saul Tigh'n roolista scifi-televisiosarjassa "Taisteluplaneetta Galactica". Dolph Ziggler
Ziggler haastoi World Heavyweight mestarin, Edgen Royal Rumblessa, missä Edge ei saanut käyttää spear-liikettä, mutta Ziggler epäonnistui voittamaan mestaruuden. Myöhemmin samana iltana, hän oallistui Royal Rumble-otteluun, mutta tuli eliminoiduksi Big Show'n toimesta. 4. helmikuuta SmackDownissa, Edge puolusti mestaruuttaan Kelly Kellyn kanssa (joka oli sekaantunut Edgen ja Zigglerin väliseen matsiin Rumlessa) Ziggleriä, Michelle McCoolia ja Laylaa vastaan. Edge säilytti mestaruuden, kun Kelly Kelly iski spearin (mikä oli jälleen kielletty Edgeltä) Laylalle. Matsin jälkeen, Vickie ilmoitti Edgen ja Zigglerin välille maailman mestaruusottelun seuraavalle viikolle, missä hän itse toimisi tuomarina. Seuraavassa NXT:ssä, hänen rookie, Byron Saxton eliminoitui ja joutui jättämään leikin kesken. 11. helmikuuta SmackDownissa, Edge "säilytti" mestaruuden käyttäen kiellettyä spearia Ziggleriin ja voiton Edgelle laski Green Bay Packerin Clay Matthews, joka ei ollut virallinen tuomari. 14. helmikuuta Raw'ssa, Vickie ilmoitti, että Ziggler kruunattaisiin uudeksi World Heavyweight mestariksi SmackDownissa, koska Edge oli käyttänyt kiellettyä spearia Vickien nähden. Vickie myös paljasti, että Edge oli mies, joka pieksi SmackDownin toimitusjohtajan, Teddy Longin viime kuussa. Hell in a Cell (2010)
Pääfeudi SmackDown brändistä on Kanen ja The Undertakerin välillä, Hell in a Cell matsissa World Heavyweight -mestaruudesta. Kanen hakattua The Undertaker ja varastettua hänen voimat, Kane on dominoinut veljeään viikkoja. Night of Championsissa, Kane haastoi 'Takerin World -mestaruusvyö panttina No Holds Barred matsiin, minkä Kane voitti. Lopettaakseen Undertakerin uran, Kane haastoi 'Takerin Hell in a Cell matsiin, World Heavyweight -mestaruudesta. 24. syyskuuta SmackDownissa, Undertakeri liittoutui Paul Bearerin kanssa, ja sai voimansa takaisin. John Morrison (showpainija)
Seuraavassa RAW'ssa, yksi RAW'n joukkueen jäsenistä, Sheamus väitti, että Santino Marella oli RAW'n joukkueen heikoin lenkki, joten hän haastoi Marellan matsiin. Marella voitti Sheamusin, Morrisonin sekaannuttua matsiin. Morrison jatkoi Sheamusin nöyryyttämistä ja Santinon pelastamista Sheamusin käsistä, kunnes haastoi hänet matsiin Survivor Seriesiin RAW'n old school jaksossa 15. marraskuuta. Survivor Seriesissä, Morrison voitti Sheamusin iskettyään Flying Chuckin. Seuraavan illan RAW'ssa, Morrison voitti Tyson Kiddin ja pääsi kilpailemaan King of the Ring -turnauksessa. 29. marraskuuta RAW'n King of the Ring jaksossa, Morrison eteni King of the Ring -turnauksessa finaaliin voittaen Cody Rhodesin ja Alberto Del Rion, mutta hävisi finaalissa Sheamusille, jolla oli yksi matsi vähemmän oteltuna. John voitti Sheamusin Survivor Seriesissa, ja ladder matsissa TLC PPV:ssä, ja ansaitsi mahdollisuuden voittaa Mizin WWE championshipin. Morrison käytti mestaruusmahdollisuuden vuoden 2011 ensimmäisessä RAW'ssa falls count anywhere matsissa, mutta hävisi matsin. Hän osallistui vuoden 2011 Royal Rumbleen, mutta hänet eliminoi CM Punk. 20. helmikuuta Morrison osallistui Elimination Chamber-matsiin, minkä voittaja pääsisi haastamaan The Mizin WrestleMania XXVII:ssä WWE mestaruudesta. Morrison eliminoitui kisasta kolmanneksi viimeisenä, kun CM Punk eliminoi hänet. Morrison kilpaili wwe mestaruudesta extreme rules 2011 maksutapahtumassa, mutta ei voittanut mestaruutta. Morrison joutui olemaan sivussa yli kolme kuukautta, kun hän sai niska vamman. Hänen paluunsa jälkeen hänellä oli pitkä häviöputki, kunnes voitti Dolph Zigglerin normaalissa ottelussa. Morrison hävisi Zigglerille Survivor series 2011 tapahtumassa us mestaruus ottelussa, ja kaksi viikkoa tämän jälkeen niin hän paini viimeisen matsinsa, häviten The Mizille 30. marraskuuta wwe ilmoitti että morrison oli vapautettu sopimuksestaan, ja näin lopettaen yli 6 vuoden uransa wwe:n kanssa.
Helmikuussa 2008 Morrison ja hänen tag team kumppaninsa The Miz perustivat The Dirt Sheetin missä he pilkkaavat muita painijoita. 8. joulukuuta The Dirt Sheet voitti Slammy Award palkinnon parhaalle WWE.com Exclusivelle. WWE
Eric Bischoffin johtama World Championship Wrestling oli jatkanut Jim Crockett Promotionsin perinnettä sen jälkeen, kun Ted Turner oli ostanut sen. WWF:n ollessa vaikeuksissa vuonna 1994 kahmi WCW useita WWF:stä lähteneitä painijoita, kuten Hulk Hoganin, Randy Savagen ja Lex Lugerin. Myöhemmin WCW onnistui nappaamaan talliinsa myös Scott Hallin ja Kevin Nashin, jotka tunnettiin WWF:ssä nimillä Razor Ramon ja Diesel. The Undertaker
Undertaker teki yllättävän paluun SummerSlamissa hyökkäämällä juuri World Heavyweight mestaruuden Jeff Hardylta voittaneen CM Punkin kimppuun ja iski tälle Chokeslamin. Seuraavassa Smackdownissa Undertaker julistettiin Punkin ykköshaastajaksi ensimmäiseen Breaking Point PPV:hen. Tapahtumassa Taker oli jo saanut Punkin luovuttamaan Hell's Gateen, kun Smackdownin GM Theodore Long tuli paikalle ja ilmoitti, että koska Smackdownin entinen GM Vickie Guerrero oli kieltänyt Undertakerin Hell's Gate luovutusliikkeen, ottelu alkaisi uudestaan. Uudestaan alkaneessa ottelussa CM Punk sai lukituksi Undertakerin omaan luovutusliikkeeseensä Anaconda Viseen. Undertaker ei missään vaiheessa luovuttanut, mutta silti tuomari Scott Armstrong julisti ottelun päättyneeksi ja CM Punkin voittajaksi. Punk poistui nopeasti paikalta, ja Undertaker jäi kehään ihmettelemään. Seuraavassa Smackdownissa Undertaker hyökkäsi Theodore Longin kimppuun. Undertaker sai revanssinsa Ensimmäisessä Hell In A Cell PPV:ssä. Siellä hän onnistui voittamaan CM Punkin ja nousi seitsenkertaiseksi maailmanmestariksi. Bragging Rightsia edeltäneessä Smackdownissa Undertaker puolusti mestaruuttaan Punkia vastaan Submission ottelussa. Tällä kertaa hänen voittonsa Hell's Gatella hyväksyttiin, ja hän oli hallitseva mestari Bragging Rightsin nelinottelussa, jossa hänen lisäkseen ottelivat Punk, Batista ja Rey Mysterio. Undertaker voitti ottelun selätettyään Batistan Tombstonen jälkeen. Samassa PPV:ssä Big Show petti joukkueensa Raw'n 7 vs. 7 Raw Vs. Smackdown Tag Team ottelussa, koska sillä hän ansaitsi mestaruusottelun Takeria vastaan Surviovr Seriesissä. Survivor Seriesin otteluun lisättiin vielä Big Show’n Tag Team pari Chris Jericho, joka voitti karsintaottelussa Undertakerin juonikuvion mukaisen veljen Kanen. Survivor Seriesin ottelun alussa Undertaker oli aikamoisessa alakynnessä, kun silloiset Unified WWE Tag Team -mestarit Jericho ja Big Show tekivät paljon yhteistyötä. Taker kuitenkin onnistui voittamaan ottelun, kun hän sai Big Show’n luovuttamaan Hell's Gateen. Heeliksi kääntynyt Undertakerin vuoden 2007 vihollinen Batista haastoi Undertakerin TLC-PPV:n Chairs matsissa. Batista jo voitti Takerin, kun iski tälle ensin Low Blown ja sitten löi Takeria tuolilla. Teddy Long kuitenkin määräsi ottelun alkamaan uudestaan, ja nyt Taker onnistui voittamaan ja säilyttämään World Heavyweight -mestaruutensa. Seuraavassa Raw'ssa, joka oli kolmen tunnin Slammy Awards Special -jakso, Shawn Michaels haastoi Undertakerin uusintaotteluun Wrestlemania 26:ssa. Samassa jaksossa Undertaker kilpaili Vuoden Superstar -tittelistä, mutta sen voitti John Cena. Smackdownin joulupäivän jaksossa Rey Mysterio haastoi Undertakerin mestaruudesta, mutta ottelu päättyi ratkaisemattomasti, kun Batista sekaantui otteluun. Brad Pickett
Voittojen myötä Pickett otteli Cage Ragen britannian höyhensarjan mestaruudesta Ozzy Halukia vastaan 10. syyskuuta 2005. Pickett voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä ajassa 4:25. Michael Bisping
Bisping pääsi seuraavassa ottelussa kamppailemaan keskisarjan mestarin haastajan paikasta Dan Hendersonia vastaan. Kamppailu käytiin heinäkuussa 2009, "UFC 100" -tapahtumassa, jossa Bisping hävisi tyrmäyksellä toisessa erässä. Tappion jälkeen Bisping voitti seuraavan kamppailunsa Denis Kangia vastaan vuorostaan teknisellä tyrmäyksellä. Ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella. Tomasz Adamek
Adamek on entinen WBC-liiton raskaan keskisarjan maailmanmestari, sekä entinen IBF- ja IBO-liittojen ja The Ringin alemman raskaansarjan maailmanmestari. Vuoden 2009 lopulta lähtien Adamek on otellut raskaassasarjassa. Michael Bisping
Noin viisi kuukautta myöhemmin Bispingin oli määrä otella Eric Schaferia vastaan "The Ultimate Fighter 4" loppuottelussa, mutta joutui jättämään kamppailun väliin, koska ei saanut viisumia. Kamppailu järjestettiin myöhemmin joulukuussa 2006 UFC 66 -tapahtumassa, jolloin Bisping voitti teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Hän voitti myös seuraavan kamppailunsa Elvis Sinosicia vastaan huhtikuussa 2007. Ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella. Syyskuussa 2007 Bisping kohtasi Matt Hamillin "UFC 75" -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun hajaäänin. Kaksi kuukautta myöhemmin Bisping koki uransa ensimmäisen tappion Rashad Evansille, joka voitti kamppailun hajaäänin. Vitor Belfort
Belfort teki paluun UFC:hen Chuck Liddelliä vastaan kesäkuussa 2002. Hän kärsi uransa kolmannen tappion Liddellille, joka voitti kamppailun tuomariäänin. Belfort kuitenkin voitti seuraavan kamppailun Marvin Eastmania vastaan teknisellä tyrmäyksellä minuutissa ja sai tilaisuuden haastaa Randy Couturen alemman raskaansarjan mestaruudesta. Tammikuussa 2004 Belfort otteli Couturea vastaan mestaruudesta "UFC 46" -tapahtumassa, joka päättyi Belfortin voittoon teknisellä tyrmäyksellä 49 sekunnissa, lääkärin keskeyttäessä ottelun. Couture haastoi Belfortin uusintaan, joka käytiin "UFC 49" -tapahtumassa elokuussa 2004. Kaksikon kolmas kamppailu päättyi Belfortin tappioon kolmannessa erässä, jonka myötä hän menetti alemman raskaansarjan mestaruuden. WWE
Attitude-aikajakson tärkeimpinä kohtina pidetään vuoden 1998 WrestleManiaa. Ammattinyrkkeilijä Mike Tyson toimi tuomarina Steve Austinin ja Shawn Michaelsin välisessä WWF Championship -ottelussa, joka toimi kyseisen WrestleManian pääotteluna. Ottelussa Tysonin piti olla WWF:n mestarina olleen Shawn Michaelsin puolella, mutta Tyson kuitenkin laski nopeasti kolmeen Austinin selätettyä yleisön vihaaman Michaelsin. Täten Austin voitti ensimmäisen WWF:n mestaruutensa. Ottelun jälkeen Michaels ja Tyson väittelivät siitä, mitä Tyson oli tehnyt. Pian Tyson löi Michaelsin kanveesiin ja juhli Austinin kanssa tämän mestaruusvoittoa. Hienon tapahtuman jälkeen WWF oli silti häviöllä katsojaluvuissa. Kuukauden kuluttua Monday Night RAW oli kuitenkin jo ohittanut WCW:n Monday Nitron katsojaluvuissa. Attitude-aikakaudella WWF tarjosi aikaisempaa mielenkiintoisempaa viihdettä lisäämällä ohjelmiin paljon rankkoja erikoisottelumuotoja, joista tunnetuimmiksi nousivat TLC- (Tables, Ladders and Chairs) ja Hell in a Cell -ottelut. Attitude-aikakaudella erikoisotteluita nähtiin huomattavasti useammin kuin esimerkiksi nykypäivänä. Kane (showpainija)
Kanen hävittyä Van Damin kanssa tag team mestaruutensa Triple H tarjosi Kanelle paikkaa Evolution tallissa ja Raw:n yhteispääjohtaja Steve Austin tarjosi samalla Kanelle tilaisuuden kohdata Triple H WWE:n raskaansarjan mestarudesta, mutta mikäli hän kieltäytyisi Triple H:n tarjouksesta. Raw'n toinen pääjohtaja Eric Bischoff sitä vastoin sanoi Kanen hävitessä mestaruusottelun joutuvan riisumaan naamionsa. Kane myös hävisi ottelunsa Triple H:lle, jonka joukkuekaverit auttoivat voitossa puuttumalla ottelun kulkuun. Tämän jälkeen Kane otteli Van Damia vastaan useaan kertaan vuoden aikana ja voitti hänet enimmäisen kerran SummerSlamissa selätyksellä. Kane voitti myös kahdesti Shane McMahonin muun muassa Survivor Seriesissä. Uudessa roolissa Kane haastoi aluksi kahdesti WWE:n raskaansarjan mestaruudesta aluksi Bill Goldbergia ja sittemmin myös Triple H:ta vastaan, mutta hävisi kummallakin kerralla. 2004 ei mennyt Kanen kannalta menestyksekkäästi ja hän hävisi muun muassa kahdesti haastajan roolissa WWE:n raskaansarjan mestaruuden Chris Benoitille. Michael Bisping
Vuodet 2010 ja 2011 Bisping otteli yhteensä viisi kertaa. Hän aloitti uuden vuosikymmenen tappiolla Wanderlei Silvaa vastaan, joka voitti Bispingin tuomariäänin. Bisping voitti loput neljä kamppailua. Hän voitti muun muassa Yoshihiro Akiyaman tuomariäänin ja heidän välinen kamppailu palkittiin Illan kamppailu bonuksella. Heath Slater
2007 loppupuolella Miller kehui hänen Billy Kidmania, "Happy Hour" nimisessä talk show osassa, mutta sitten hän kommentoi, että Kidmanin ura on rappeutunut. Tämän jälkeen he kävivät lukuisia matseja keskenään. 19. tammikuuta 2008 Miller voitti FCW Southern Heavyweight mestaruuden voittaen Ted DiBiase Jr:n. Miller ja hänen partnerinsa Steve Lewington eteni FCW Tag Team mestaruus turnajaisessa finaaliin, mutta hävisivät The Puerta Rican Nightmaresille (Eddie Colón ja Eric Perez). 22. maaliskuuta 2008 Jake Hagerille voitti Millerin FCW Southern Heavyweight mestaruuden. Syyskuussa Joe Henningin kanssa FCW Tag Team mestaruudet. Mestaruus aikana hän vaihtoi nimensä Sebastian Slateriksi. 30. lokakuuta hävisivät mestaruudet The New Hart Foundationille (Harry Smith & TJ Wilson) Tampa, Floridassa. Slater palasi loukkaantumisen jälkeen 26. FCW:n jaksossa, missä hän päihitti Justin Gabrielin. 13. elokuuta 2009 50. FCW:n jaksossa Slater voitti Tyler Reksin ja hänet julistettiin uudeksi FCW Heavyweight mestariksi. 24. syyskuuta Slater hävisi mestaruutensa Justin Angelile. Chael Sonnen
Sonnenin otteli seuraavan kerran 28. tammikuuta 2012 "UFC on Fox 2"-tapahtumassa. Alun perin hänen oli määrä otella Mark Munozia vastaan, mutta Munoz loukkaantui harjoitellessaan ja Sonnenin vastustajaksi vaihtui Michael Bisping 11 päivää ennen ottelua. Ottelun voittajalle luvattiin mestaruusottelu Anderson Silvan kanssa kesällä 2012. Ottelu osoittautui hyvin tasaiseksi, Sonnenin onnistuttua hyödyntämään mattopainitaitojaan vasta viimeisessä erässä. Sonnen kertoi, ettei ottelun loputtua ollut varma kumpi tulisi voittamaan, mutta lopulta hänet julistettiin voittajaksi kaikin tuomariäänin. Näin ollen Sonnen ansaitsi toistamiseen ottelun keskisarjan mestaruudesta Anderson Silvaa vastaan. Ottelu oli alustavasti sovittu UFC 147-tapahtumaan, joka järjestettiinn Silvan kotimaassa, Brasiliassa, 29. kesäkuuta 2012, mutta logististen ongelmien vuoksi kohtaaminen siirtyi heinäkuun alussa Las Vegasissa järjestettyyn UFC 148 -tapahtumaan.. Mike Tyson’s Punch-Out!!
Little-Mac -niminen nyrkkeilijä aloittaa uransa taistelemalla Maailman videonyrkkeilyseuran turnauksessa helppoja vastustajia vastaan. Pian vastukset kovenevat ja valmentaja Doc Lewis, entinen raskaansarjan maailmanmestari, joutuu koventamaan suojattinsa harjoittelua. Lopulta Mac etenee listasijoituksissa ykköseksi, jolloin hän on valmis kohtaamaan hallitsevan maailmanmestarin, Mike Tysonin. The Undertaker
Summerslamissa Kane puolusti Money In The Bankissa voittamaansa World Heavyweight mestaruutta Rey Mysteriota vastaan. Kane voitti ottelun ja yritti panna Mysterion arkkuun, mutta kun hän avasi sen, Undertaker paljastui sen sisältä. Undertaker, kuitenkin selvästi heikentyneenä, yritti iskeä Chokeslamin Kanelle. Kane kuitenkin esti sen yrityksen ja junttasi Takerin mattoon Tombstone Piledriverilla. Kahta viikkoa myöhemmin Smackdownissa, Undertaker palasi Smackdowniin ja vannoi kostoa Kanelle. Kayfabe-veljesten välille sovittiin ottelu Night Of Championsiin. Raw'n 900:ssa jaksossa, Undertakerilla kuului olla matsi Bret Hartia vastaan. Nexus kuitenkin pilasi ottelun ennen kuin se alkoi ja yritti käydä Undertakerin kimppuun. Taker oli jo pääsemässä niskan päälle, kun areenan valot sammuivat. Niiden palattua päälle Wade Barrett iski Wasteslamin ja Justin Gabriel 450 Splashin. Kaiken tämän takana oli Kane, jonka takia valot syttyivät ja sammuivat. Undertaker otteli ensimmäisen matsinsa paluunsa jälkeen CM Punkia vastaan voitokkaasti. Night Of Championsin otteluun lisättiin myös No Holds Barred-stipulaatio. Night Of Championsissa Kane voitti Undertakerin Tombstone Piledriverilla. Seuraavassa SmackDownissa Kane kuitenkin vaati Undertakeria ottelemaan häntä vastaan vielä kerran Hell In A Cellissä. Myöhemmin illalla Kane piti promoa kehässä, kun yhtäkkiä Undertakerin druidit toivat arkun kahän laidalle. Arkun sisältä paljastui Paul Bearer Undertakerin uurnan kanssa. Samassa myös Undertaker hyökkäsi kehään ja hakkasi Kanen. Myös vaikutti siltä, että Bearerin paluun myötä Undertaker olisi saanut entiset voimansa takaisin. Hell In A Cellissä Paul Bearer kuitenkin kääntyi Undertakeria vastaan sokaisten tämän uurnasta tulleella valolla ja auttamalla siten Kanen voittoon. Myöhemmin Bragging Rightsiin julistettiin veljesten välille Buried Alive-ottelu. Bragging Rightsissa Kane otti kolmannen peräkkäisen voittonsa Undertakerista, mutta tällä kertaa Nexuksen avulla. Keke Rosberg
Ajouransa jälkeen Rosberg on toiminut myös Mika Häkkisen, Jyrki Järvilehdon ja poikansa Nico Rosbergin managerina.Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.
Rosberg avioitui saksalaisen tulkin, Gesine (Sina) ent. Gleitsmann-Dengelin kanssa Mauritiuksella vuonna 1983. Heillä on poika; Nico Rosberg, joka on myös tunnettu F1-kuljettaja, ja voitti maailmanmestaruuden 2016. Nicolla on kaksoiskansalaisuus; Saksan ja Suomen. F1-sarjassa hän kuitenkin edustaa Saksaa. Michael Biehn
1990-luvulla Biehnin ura jatkui vahvoilla suorituksilla eritoten elokuvissa "Tombstone" (1993) ja "The Rock – paluu helvettiin" (1996). Suositussa televisiosarjassa "Seitsemän rohkeaa miestä" hän näytteli Chris Larabeen roolissa (1998–2000). 2000-luvulla hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Tuntematon vihollinen" (2000) ja "" (2001). Vuonna 2005 Biehn teki debyyttinsä Aasian markinoilla näytellessään hongkonglaisessa elokuvassa "Dragon Squad". Royal Rumble (2011)
Royal Rumbleen johtanut Rawin pääfeudi käytiin WWE Championin The Mizin ja Randy Ortonin välillä. Päivä Survivor Series tapahtuman jälkeen The Miz käytti Money in the Bank sopimuksensa ja voitti WWE mestaruuden Ortonilta sekä puolusti sitä onnistuneesti kuukausi myöhemmin tapahtumassa. Kun Orton voitti Wade Barrettin ja Sheamusin steel cage matsissa eräässä Rawin jaksossa, hän ansaitsi mestaruusottelun The Miziä vastaan. Dave Bautista
Shawn Michaelsin voitettua Ric Flairin Wrestlemania XXIV:ssä Batista aloitti feudin Michaelsin kanssa, kutsumalla häntä itsekkääksi ja egoistiseksi. Kuitenkaan kumpikaan ei lopulta tuloksena kääntynyt heeliksi, aivan kuten hänen feudissaan Undertakerin kanssa. Kaksikko kohtasi Backlash 2008:ssa, ja Chris Jericho toimi ottelun tuomarina. Michaels voitti teeskentelemällä polvivammaa ja yllättäen tekikin Batistalle "Sweet Chin Music" -finisherinsä. Batista voitti Michaelsin One Night Stand 2008:ssa "Stretcher Match"issa ja feudi päättyi siihen. 23. kesäkuuta Batista siirrettiin "Raw"'hon WWE Draftin seurauksena. Batistasta tuli World Tag Team -mestari kolmannen kerran 4. elokuuta, kun hän muodosti joukkueen John Cenan kanssa Cody Rhodesia ja Ted DiBiasea vastaan, mutta hävisivät mestaruudet takaisin Rhodesille ja DiBiaselle seuraavassa show’ssa. Batista kohtasi Cenan SummerSlamissa ja otti yllättävän voiton. 26. lokakuuta Cyber Sundayssa Batista peittosi Chris Jerichon ja voitti neljännen World Heavyweight -mestaruutensa ottelussa, johon Steve Austin jälleen kerran oli äänestetty tuomariksi. Chris Jericho väitti myöhemmin Raw'ssa tappionsa olevan suurin kusetus WWE:n historiassa ja syytti jopa faneja häviöstään. Jericho sai uusintaottelun, ja viikon päästä Batista menetti mestaruuden hänelle Steel Cage -ottelussa. Batista aloitti sitten feudin WWE:hen juuri palanneen Randy Ortonin kanssa. Survivor Seriesissä Batista pääsi joukkueensa (CM Punk, Kofi Kingston, Matt Hardy ja R-Truth) kapteeniksi kymmenen miehen eliminointiotteluun Randy Ortonin joukkuetta (Shelton Benjamin, William Regal, Cody Rhodes ja Mark Henry) vastaan. Batistan joukkue hävisi ottelun Randy Ortonin tehtyä hänelle RKO:n. Batista ja Orton alkoivat myöhemmin puhua ajoista, jolloin he molemmat olivat Triple H:n johtamassa Evolution-joukkueessa. Kumpikin väitti olevansa joukkueen vahvempi lenkki, ja kiristynyt tunnelma miesten välillä kulminoitui lopulta Armageddon 2008:ssa, jossa Batista voitti Ortonin. Batista oli vähän aikaa poissa WWE:stä loukkaantumisen takia mutta teki virallisen paluun 4. huhtikuuta 2009. Backlashissa Batista oli Triple H:n ja Shane McMahonin kanssa samassa ottelussa Ortonia, DiBiasea ja Rhodesia vastaan. Legacy kuitenkin voitti ottelun Ortonin tehtyä Triple H:lle Punt Kickin. Judgment Dayssa Batistalla oli mestaruusottelu Ortonia vastaan ja voitti sen diskauksella, mutta mestaruus ei vaihtanut omistajaa diskauksen seurauksena. Extreme Rulesissa Batista vei WWE-mestaruuden Ortonilta Steel Cage-ottelussa. Heti seuraavana iltana Rawissa Orton ja legacy hyökkäsivät Batistan kimppuun ja teloivat Batistan käden. Seuraavassa Rawissa Batistalta riistettiin mestaruus koska hän kärsi loukkaantumisesta ja Randy Ortonista tuli jälleenkerran WWE-mestari. Kolme viikkoa myöhemmin Batista oli Raw:n guest host ja määräsi Ortonin Gauntlet otteluun Evan Bournea, Mark Henryä ja Jack Swaggeriä vastaan. Batista palasi RAW:hon syyskuussa ja kertoi siirtyvänsä SmackDowniin. Hänellä oli sinä iltana vielä No Holds Barred ottelu Randy Ortonia vastaan, jonka hän voitti. Hell In A Cell-PPV:ssä hän kohtasi Rey Mysterion kanssa unified tag team mestarit Chris Jerichon ja Big Show’n. He kuitenkin hävisivät ottelun. Kane (showpainija)
Kane palasi lähes kahden kuukauden tauon jälkeen ottelemaan The Mizia vastaan, jonka hän voitti lyhyen ottelun päätteeksi. Kane nähtiin sittemmin Raw:ssa vannomassa valaa Stephanie McMahonille luovuttaen naamionsa ja olemalla yksi The Authority -ryhmän jäsenistä. Kane käytti tämän jälkeen pukua ja solmiota muiden yhtiön jäsenien tavoin, joiden tavoitteena oli saada Randy Orton uudeksi WWE mestariksi. Kane oli mukana vuoden 2014 Royal Rumblessa, jossa CM Punk pudotti hänet jatkosta, kunnes Kane tuli kesken ottelun takaisin ja pudotti vastaavasti Punkin jatkosta. Ottelun lopulta voitti Batista. Kane otteli myös WrestleMania XXX:ssa, jossa hän hävisi yhdessä Billy Gunnin ja Road Doggin kanssa Dean Ambroselle, Seth Rollinsille ja Roman Reignsille. Kane oli mukana kesäkuussa 2014 Money in the Bank -ottelussa, jossa panoksena oli WWE:n raskaansarjan mestaruus, jonka John Cena lopulta voitti. Tammikuussa 2015 Kane rikkoi Royal Rumblessa ennätyksen eliminoituaan viisi kilpailijaa ottelun aikana, jonka myötä hän nousi 44 eliminoitujen ottelijoiden määrään kaikki Royal Rumblet yhteenlaskettuna. Edellistä ennätystä pitivät hallussaan Shawn Michaels ja Undertaker 39:llä. Roman Reigns voitti 2015 Royal Rumblen, kun Kane putosi jatkosta kolmanneksi viimeisenä. Maaliskuussa Kane oli mukana WrestleMania XXXI:ssa kolmenkymmenen painijan Battle Royal -ottelussa, jonka voitti Big Show. Huhtikuussa Kane pääsi haastamaan John Cenaa Yhdysvaltain mestaruudesta, mutta hävisi ottelun. Kuukautta myöhemmin Kane sai uuden tilaisuuden otella kahdesti Yhdysvaltain mestaruudesta, mutta hävisi molemmilla kerroilla Cenalle. Kane otteli vielä heinäkuussa virkapukuisena Kanena, mutta jatkoi heikkoa menestystä läpi kaksi vuotisen ajan. World Heavyweight Championship
25. kesäkuuta SmackDownissa Swagger vaati uusintaottelunsa käytävän WWE:n uusimmassa PPV:ssä Money in the Bank:ssa. Mysterio säilytti mestaruuden käyttämällä Eddie Guerreron taktikkaa. Matsin jälkeen Kane, joka oli juuri voittanut Money in the Bank ottelun, tuli rahastamaan sen ja voitti World Heavyweight Mestaruuden. Seuraavassa SmackDown:ssa Rey ansaitsi #1 haastaja paikkansa SummerSlamiin voittamalla Swaggerin "2 out of 3 falls" matsissa. SummerSlam:ssa Kane voitti Mysterion ja ottelun jälkeen Undertaker ilmestyi Kanen arkusta. Kane kuitenkin pääsi iskemään 'Takeriin Tombstonen. 3. syyskuuta Kane haastoi veljensä, The Undertakerin, todistaakseen olevansa, se dominoiva veli, joka ei kulje 'Takerin varjossa enää. He sopivat matsiin vielä No Holds Barred -säännöt. Night of Championsissa, Kane selätti Undertakerin, iskettyään 'Takerin omamn lopetusliikkeen, Tombstonen. Seuraavassa SmackDownissa Kane haastoi 'Takerin uudelleen Hell in a Cell -tapahtumassa käytävään Hell in a Cell matsiin. Hell in a Cellissä muutama viiko sitten paluun tehnyt Paul Bearer, petti Undetakerin sokaisemalla hänet uurnan valolla ja Kane päätti matsin Chokeslamin jälkeen ja säilytti mestaruuden. Paul Bearer haastoi Undertakerin Kanen ja 'Takerin viimeiseen Buried Alive otteluun Bragging Rightsiin, missä toinen haudataan elävältä. Bragging Rightsissa, Nexusin väliintulon ansiosta Kane hautasi Undertakerin elävältä ja säilytti mestaruuden. Survivor Seriesissä, Kane kohtasi Edgen ja Kane säilytti mestaruuden tasapelin ansiosta. Triple H
Triple H teki paluunsa 21. helmikuuta Rawissa heti tämän jälkeen kun The Undertaker oli myös tehnyt paluunsa. Molemmat miehet katsoivat WrestleMania XXVII logoa mikä viittasi heidän väliseensä otteluun tapahtumassa. Triple H kohtaa Undertakerin wrestlemaniassa. Wrestlemaniassa Triple H hävisi Undertakerille Hell's Gate-liikkeen takia. Hän luovutti juuri ennen kuin menetti tajuntansa. Seuraavana iltana Triple H lupasi odottavansa The Undertakeria. Nykyään hän toimii WWE:n chief operating officerina. Hänellä alkoi feudi CM Punkin kanssa ja Kevin Nash oli myös sekaantunut feudiin. COO:na Triple H erotti myöhemmin Kevin Nashin hänen huijatuaan häntä itseään ja koko WWE:tä. CM Punk ei kuitenkaan niellyt selitystä vaan totesi Triple H:n ja Kevin Nashin olevan edelleen parhaimpia ystäviä. CM Punk oli tehnyt tulevan ottelun Night of Championissa henkilökohtaisen, epäkunnioittaneen WWE:n yritystä, Triple H:ta sekä hänen vaimoaan. Triple H muokkasi heidän välisen ottelunsa "Ei diskausta" ottelusta, jossa mikä tahansa oli sallittua. CM Punk ja Triple H lisäsi myöhemmin otteluun vielä panoksia, jos Triple H voittaisi, hän erottaisi CM Punkin. Jos CM Punk voittaisi, Triple H:n olisi erottava COO:n tehtävistä. Night of Championissa Triple H voitti CM Punkin, Kevin Nashin The Mizin ja R Truthin otteluun sekaantumisista huolimatta. Seuraavassa Rawissa Triple H ei kuitenkaan erottanut CM Punkia vaan ohjelman päätyttyä hän erotti The Mizin sekä R Truthin. Hän päätti myös, että CM Punk saa tilaisuuden uudelleenotteluun maailmanmestaruudesta Hell in a Cell tapahtumassa. Ottelu käytäisiin kolminotteluna mestarin John Cenan, hänen haastajan Alberto Del Rion sekä CM Punkin välillä. Ottelun voittaja oli Alberto Del Rio ja täten uusi WWE Mestari. Myöhemmin syksyllä 2011, heillä oli "Confidense/No confidense" äänestys jonka myötä Triple H:lle äänestettiin "No confidence" ja Triple H poistui General Manager virastaan Vince McMahonin vapauttaessaan tämän tehtävästään. Michael Bisping
Menestyksekkään Cage Warriors saavutusten myötä hän sai tilaisuuden otella UFC:n "Ultimate Fighter" -tosi-tv-ohjelmassa. Tito Ortiz joukkueeseen kuulunut Bisping kilpaili kahdeksan ottelijan turnausmuotoisessa kilpailussa. Avauskierroksellaan Bisping voitti Kristian Rothaermel teknisellä tyrmäyksellä ja oli tämän jälkeen määrä kohdata joukkuekaverinsa Matt Hamillin. Hamill kuitenkin loukkaantui ja vastustajan joukkueenseen kuulunut Ross Pointon korvasi hänet välierissä. Bisping voitti kamppailun lyönneistä seuranneella luovutuksella ensimmäisessä erässä. Loppuottelussa hän kohtasi joukkuekaverinsa Josh Haynesin, jonka Bisping voitti teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä ja voitti "The Ultimate Fighter 3" turnauksen. Kofi Kingston
2008 WWE Draftissa Kofi siirtyi RAW:hon. Hän voitti Chris Jerichon Night of Championsissa Intercontinental mestaruudesta, mutta hävisi vyönsä SummerSlamissa Winner Takes All matsissa. Panoksena oli myös Women's mestaruus. RAW:ssa 27.10.08 Kofi voitti World Tag Team mestaruuden CM Punkin kanssa. He pitivät mestaruuksiaan 13.12.2008:een asti, kunnes hävisivät WWE:n suorassa tapahtumassa mestaruutensa John Morrison & The Miz. Kingston voitti Kanen 26.01 2009 ja karsiintui No Way Out:n Elimination Chamber matsiin taistelemaan World Heavyweight mestaruudesta, muttei voittanut matsia, koska Edge hyökkäsi Kofin sisääntulon aikana. 9. maaliskuuta Kingston selätti Chris Jerichon Ric Flairin häirinnän seurauksena. Ottelun voitettuaan hän pääsi mukaan Money in the bank otteluun WrestleMania:ssa, mutta Money in the Bank matsin voitti CM Punk. Kingston voitti 1.6. 2009 käydyssä US championship matsissa RAW:ssa. Kingston voitti United States mestaruuden MVP:ltä. Extreme Rules (2009) tapahtumassa oli Fatal 4-Way matsi, johon osallistuivat William Regal,Matt Hardy ja MVP. Kofi voitti matsin ja säilytti mestaruuden. 25. kesäkuuta WWE Superstarsissa Kofi puolusti mestaruuttaan Triple Threat matsissa Matt Hardya ja MVP vastaan. Hän hävisi mestaruutensa The Mizille RAW -ohjelmassa. 26. lokakuuta Kingston aloitti feudin Randy Ortonin kanssa. Heidän välillään on ollut useita matseja kuten matsi WWE TLC:ssä 13. joulukuuta jonka Orton voitti. 1. helmikuuta Kingston voitti qualifying matsin Big Show’ta vastaan diskauksella ja pääsi osallistumaan Elimination Chamber 2010:ssä matsiin WWE Championship mutta ei voittanut matsia koska Sheamus eliminoi hänet. WrestleMania XXVI:ssä hän osallistui Money in the Bank ladder matsiin jonka kuitenkin voitti Jack Swagger. Michael Corleone
Michael esiintyy Mark Winegardnerin romaaneissa "The Godfather Returns" ja "The Godfather’s Revenge". Romaanissa "The Godfather Returns", joka sijoittuu suurin piirtein "Kummisetä osa II":n aikaan, Michael kamppailee uuden vastustajan, Nick Geracin, kanssa ja yrittää laillistaa perheen. "The Godfather’s Revenge" sijoittuu muutama vuosi toisen elokuvan jälkeen, ja siinä Michael toimii suojellakseen rikosimperiumiaan Geracia ja vaikutusvaltaisen poliittisen dynastian vehkeilyä vastaan. Samaan aikaan hän yrittää elää Fredon tapattamisen aiheuttaman syyllisyyden kanssa. Romaanissa Michaelilla on suhde näyttelijätär Marguerite ”Rita” Duvallin kanssa 1960-luvun alkupuolella, mutta Michael lopettaa suhteen tajutessaan yhä rakastavansa Kaytä. Michael Bisping
Cage Warriors Armageddon (2002)
Pääfeudi RAW brändistä oli Shawn Michaelsin (mestari) ja Triple H:n (haastaja) välillä World Heavyweight Mestaruudesta. SummerSlamissa Shawn Michaels voitti Triple H:n brutaalisessa Unsanctioned Street Fight matsissa. Kolme kuukautta myöhemmin Survivor Seriesissä Michaels voitti Elimination Chamber matsin eliminoimalla viimeisenä Triple H:n ja Michaels julistettiin World Heavyweight Mestariksi. 25. marraskuuta RAW'ssa Shawn puolusti onnistuneesti mestaruuttaan Rob Van Damia vastaan, Triple H:n avustuksella. 2. joulukuuta RAW'ssa Triple H:sta tuli ykköshaastaja Michaelsin Maailman Mestaruuteen, voittamalla RVD:n. Seuraavan viikon RAW'ssa RAW'n General Manager Eric Bischoff ilmoitti, että HBK:n ja HHH:n välinen matsi tulisi olla "Three Stages of Hell" matsi. Hän ilmoitti myös mitkä matsit otteluun sisältää: ensimmäinen erä tulisi olla Street Fight, toinen erä tulisi olla Steel Cage, ja kolmas erä Ladder matsi. Michael Lang
Seurajoukkuetasolla Michael Vartan
Monien pienten roolien jälkeen pienemmissä elokuvissa Vartan sai mahdollisuuden näytellä menestyneemmissä elokuvissa, kuten Pakko olla in (1998), One Hour Photo (2002) ja Anoppi on pahin (2005). Vartan on myös saanut valmiiksi uuden elokuvansa Rogue ja työstää parhaillaan uutta elokuvaa nimeltään Jolene. Vartanin merkittävin ja kenties tunnetuin rooli on kuitenkin tähän mennessä amerikkalaisessa Alias (2001-2006) -televisiosarjassa Michael Vaughn'ina näytellen 95 jaksossa. Vartan on myös esiintynyt vierailevana tähtenä televisiosarjoissa kuten: Frendit ja Ally McBeal. Vartanin ura on täten nousujohteinen. Vartan ei ole voittanut merkittäviä palkintoja, mutta on saanut yhteensä viisi ehdokkuutta mm. Teen Choice Awardeissa ja MTV Movie Awardseissa sarjasta Alias ja elokuvasta Pakko olla in. Hän on näytellyt James Walkerin roolin draamasarjassa Naistenmiehet. Luettelo WWE:n raskaansarjan maailmanmestareista
Ensimmäinen mestari oli Triple H, sillä Eric Bischoff loi kyseisen vyön ja ilmoitti Triple H:n ensimmäiseksi mestariksi. Eniten mestaruuksia voittanut on Edge, joka on voittanut mestaruuden kuudesti. Pisimpään mestaruutta pitänyt on Batista, joka piti sitä 282 päivää. Lyhimpään pitänyt on taas Big Show, joka piti sitä vain 45 noin sekuntia, ennen kuin Daniel Bryan tuli ja lunasti Money in the Bank -sopimuksensa voittaen mestaruuden. 15. joulukuuta 2013, se yhdistyi tittelin WWE Championship kanssa ja titteli otettiin pois käytöstä. Viimeinen mestari on Randy Orton. The Undertaker
Undertaker tunnetaan erityisesti WrestleMania-voittoputkesta 21–0. Hän ei ole hävinnyt WrestleManiassa yhtään ottelua. Hänet muistetaan myös feudeistaan Kanea, Shawn Michaelsia ja Mick Foleyn sivupersoonaa Mankindia vastaan sekä siitä, ettei hän ole koskaan hävinnyt ottelua luovutuksella. Ensimmäisen WWE:n mestaruuden (ent. WWF World Heavyweight -mestaruus) Undertaker voitti legendaariselta Hulk Hoganilta Ric Flairin puututtua ottelun kulkuun. Michael Johnson (vapaaottelija)
Michael Julian Johnson (s. 4. kesäkuuta 1986 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2010 lähtien. Johnson on entinen Xtreme Cage Fightingin kevytsarjan mestari. Teräskehä
Nyrkkeilyn raskaansarjan kiistaton maailmanmestari George "Iceman" Chambers (Rhames) tuomitaan syylliseksi raiskaukseen ja passitetaan vankilaan. Siellä käydään myös nyrkkeilyotteluita, tosin teräshäkissä ja ilman isoja nyrkkeilyhansikkaita. Paikan virallinen, ulkomaailmalle täysin tuntematon mestari Monroe Hutchen (Snipes) on käynyt kymmeniä (68 voittoa) otteluita eikä ole hävinnyt koskaan. Pian laitoksen vanhin vanki, nyrkkeilyasiantuntija Mendy Ripstein (Falk), järjestää ottelun näiden kahden välille. Otteluita järjestetään joka puolivuosittain ja Monroe Hutchen on istunut kymmenen vuotta. Tässä on pieni ristiriita voittojen kanssa. George Iceman idea on tullut tietenkin Mike Tysonista. Rey Mysterio
Rey otteli Unforgivenissä World Heavyweight Championship Scramble:ssä Kanea, Batistaa, JBL:ää ja yllättäen mukaan tullen Chris Jerichoa vastaan. Rey tuli kehään neljäntenä mutta ei yltänyt ihan mestaruuteen jonka vei yllättäen Jericho. Seuraavassa erikoistapahtumassa eli No Mercyssa Reylla oli ottelu Kanea vastaan mutta Kane hylättiin tuolin käytön vuoksi. Rey Mysterio pääsi Intercontinental finaaliin, mutta hävisi CM Punkille Armageddonissa. Rey karsiintui Elimination Chamber matsiin voittamalla William Regalin. Mysterio hävisi Elimination Chamber matsin eliminoitumalla viimeisenä. Chamberin ja World Heavyweight Championshipin voitti Edge. Wrestlemania XXV:ssä Mysterio esiintyi Dark Knight - Elokuvasta tuttuna Jokerina ja voitti JBL:än 21 sekunnissa jonka myötä hän nousi Intercontinental mestariksi. 12. huhtikuuta WWE:n Draft tilaisuudessa Mysterio siirti takaisin SmackDowniin.
Judgenment day:ssa Rey Mysterio voitti Chris Jerichon ja säilytti Intercontinental mestaruutensa.Extreme rules tapahtumassa Mysteriolla oli no hold barred match jälleen Chris Jerichoa vastaan.Mysterio kuitenkin hävisi ensin Jerichon revittyä hänen maskinsa irti ja selättämällä. The Bashissa Rey voitti mestaruuden takaisin maski vs. mestaruus matsissa.Night Of Champions-tapahtumassa Mysteriolla oli IC-Mestaruus ottelu Dolph Zigleriä vastaan mutta Rey voitti ja sai pitää IC-Mestaruuden.summerslam-tapahtumassa Rey otteli taas zigleriä vastaan. Mysterio voitti tiukan matsin. Mysterion oli tarkoitus puolustaa IC titteliään Ziggleriä vastaan Breaking Point ottelussa, mutta rey kärähti huumeista ja hänelle määrättiin 30 päivän painikielto. Rey joutui häviämään IC tittelin John Morrisonille. Rey:tä odotetaan takaisin kehään syyskuun lopussa. Rey Mysterio ja Rawista SmackDowniin siirtynyt Batista haastoi Unified Tag Team Championit Big Show’n ja Chris Jerichon mestaruusotteluun.
Mutta hävisivät tiukan ottelun Big Shown lyötyä Mysteriota päähän.Bragging Rightsissa Mysteriolla oli mahdollisuus voittaa raskaan sarjan maailmanmestaruus. Matsissa muut olivat CM Punk, Batista ja raskaansarjan maailmanmestari Undertaker. Undertaker kuitenkin voitti matsin selättämällä Batistan. Survivor Seriesissä Mysterio kohtasi Batistan Rey teloi Batistan niin pahasti että tuomari joutui keskeyttämään ottelun. Michael Bisping
Chris Weidmanin loukkaannuttua otti Bisping haasteen kamppailla keskisarjan mestaria Luke Rockholdia 17 päivän päästä. Kaksikko kohtasi toisensa toisen kerran 4. kesäkuuta 2016 "UFC 199" -tapahtumassa. Ensimmäinen kamppailu päättyi Bispingin tappioon luovutuksella. Tällä kertaa Bisping voitti kamppailun ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä, kun ottelua oli käyty kolme minuuttia ja 36 sekuntia. Hänestä tuli voiton myötä ensimmäinen brittiläinen UFC mestari. Bisping palkittiin samalla myös Illan suoritus bonuksella. Chris Jericho
Jericho oli mukana Royal Rumble -ottelussa, mutta The Undertaker kukisti hänet. Jericho karsiintui Elimination Chamber -otteluun, joka taistellaan World Heavyweight -mestaruudesta, voitettuaan CM Punkin Codebreaker-liikkellään. Hän hävisi ottelun joutumalla neljäntenä ulos kehästä. Seuraavissa RAW-ohjelmissa hän pieksi ja haukkui muita legendoja. Sen seurauksena hän otteli WrestleMania XXV -tapahtumassa Handicap -ottelun "Superfly" Jimmy Snukaa, "The Dragon" Ricky Steamboatia ja "Hot Rod" Roddy Piperia vastaan. Hän voitti kolmikon, ja WWE Draft 2009:ssä hänet valittiin SmackDowniin. Myöhemmin Judgement Dayssa Jericho hävisi Rey Mysteriolle, joka piti WWE Intercontinental Champion -tittelin itsellään. Pian sen jälkeen Extreme Rules -tapahtumassa Jericho voitti WWE Intercontinental-mestaruuden itselleen. Shawn Michaels &amp; Kevin Nash
Shawnin poissaolon aikana Razor Ramon oli voittanut Intercontinental mestaruuden. Kun HBK palasi WWF:ään, hän varasti Ramonin mestaruusvyön, koska tunsi, että mestaruus kuuluisi hänelle, koska hän ei koskaan hävinnyt sitä mestaruusottelussa. Tämän vuoksi Ramonille kehitettiin uusi mestaruusvyö. Feudi kulminoitui Ladder ottelussa, WrestleMania X:ssä, minkä voittajasta tulisi yhdistetty Intercontinental mestari. Dieselin avusta huolimatta, Michaels hävisi ottelun ja Ramon ansaitsi molempien mestaruusvyöt. Shawnin epäonnistuttua voittamaan mestaruutta, Diesel alkoi havitella sitä. 13. huhtikuuta Superstarsissa, Diesel voitti HBK:n avulla Intercontinental mestaruuden. Shawnin loukkaantumisen ajan, hän piti Heartbreak Hotel -nimistä talk show’ta. Michael Patrick Olatunji Fagun
Michael Patrick Olatunji Fagun (s. 17. huhtikuuta 1935 Agure) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ondon hiippakuntaan 4. heinäkuuta 1965 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Casae Nigraen titulaaripiispaksi 28. kesäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi William Richard Field, jota avustivat Anthony Saliu Sanusi ja Lucas Olu Chukwuka Nwaezeapu. Michael Bisping
Bispingin oli määrä puolustaa ensimmäistä kertaa mestaruuttaan Dan Hendersonia vastaan, jolle hän hävisi kaksikon ensimmäisessä kohtaamisessa tyrmäyksellä. Kamppailu käytiin 8. lokakuuta 2016 "UFC 204" -tapahtumassa. Bisping puolusti mestaruuttaan voittamalla kamppailun tuomariäänin (48-47, 48-47, 49-46). Ottelu palkittiin myös Illan kamppailu bonuksella. Michael Stipe
Stipe on Kurt Cobainin ja Courtney Loven tyttären Frances Bean Cobainin kummisetä. Kummitäti on Drew Barrymore. William Regal
Regalilla on ollut useita painimanagereja, jotka ovat Tajiri, King Booker, Paul Burchill, Eugene ja Christopher Nowinski. Muut managerit ovat Jeeves, Sir William ja Lady Ophelia. Hän on saavuttanut paljon urallaan, kuten MCW:n etelän raskaansarjan mestaruuden, kaksi kertaa intercontinental-mestaruuden, viisi kertaa WWF:n Hardcore-mestaruuden ja King of the ring 2008. Hänen lopetusiskujaan ovat esimerkiksi "Regal Knee", "Power of the Punch" ja "Regal Stretch". Regal sai toimitusjohtajan paikan voitettuaan Battle Royal -ottelun. Toisen kerran hän voitti Intercontinental-mestaruuden 10. marraskuuta 2008 Manchesterissa Englannissa, mutta hävisi mestaruuden CM Punkille 19.1.2009 No Disqualification ottelussa. Michael Amott
Amott perusti Carnage-nimisen death metal -yhtyeen vuonna 1988 parhaiten aikaisemmasta Arch Enemystä tunnetun laulaja Johan Liivan kanssa. Yhtye hajosi kuitenkin yhden täyspitkän albumin, "Dark Recollectionsin" julkaisun jälkeen, vuonna 1990. Carnagen hajoamisen jälkeen Amott liittyi vielä samana vuonna brittiläiseen grindcore/death metal -yhtye Carcassiin, jossa hän vaikutti kahden täyspitkän albumin ajan, joista jälkimmäinen, "Heartwork" nousi death metal -genren merkittävimpien klassikkoalbumien joukkoon. Amottin liittyminen vaikutti jonkin verran yhtyeen soundiin, joka meni selvästi poispäin grindcoresta ja lähemmäs melko melodista death metallia. Amott kuitenkin jätti yhtyeen pian "Heartworkin" julkaisun jälkeen vuonna 1993. Amott perusti samana vuonna vielä nykyäänkin pystyssä olevan stoner rock -yhtyeen Spiritual Beggars. The Stig
Kesäkuussa 2009 The Stigin oikea henkilöllisyys "paljastettiin" 13. tuotantokauden avausjaksossa, jossa The Stigin ajohaalariin ja kypärään pukeutunut F1-legenda Michael Schumacher paljasti kasvonsa. Jakson loppuun mennessä annettiin kuitenkin selvästi ymmärtää, että kyseessä oli pila. Lopputeksteissä The Stig mainitaan erikseen ja Michael Schumacher on jakson erikoisvieras. Jakson jälkeen ohjelman tuotantoryhmä ja BBC:n edustaja eivät edelleenkään vahvistaneet The Stigin henkilöllisyyttä. Forrest Griffin
Griffin on myös Ultimate Fighting Championshipin kevyen raskassarjan (84–93 kg) entinen mestari, sillä hän kukisti hallitsevan mestarin Quinton "Rampage" Jacksonin yksimielisellä tuomaripäätöksellä 5. heinäkuuta 2008 UFC 86 -tapahtumassa. Griffin puolusti mestaruuttaan UFC 92 -tapahtumassa 28. joulukuuta 2008, jossa vastustaja Rashad Evans voitti hänet kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä, ja näin Griffin menetti mestaruutensa heti ensimmäisessä ottelussaan mestaruuden voittamisen jälkeen. Kane (showpainija)
Syyskuussa 1996 Jacobs esiintyi Dieselinä ja Rick Bognar Razor Ramonina, kun kehähahmojen oikeat painijat Kevin Nash ja Scott Hall olivat siirtyneet WCW:hen. Kaksikon tarina oli lähinnä pilailla kaksikon kustannuksella. Dieselin roolissa Jacobs paini usein tag team otteluissa ja he muun muassa hävisivät WWF tag team mestaruuden hallitseville mestareille Owen Hartille ja British Bulldogille joulukuussa 1996. Kaksikko oli sitä ennen voittanu muun muassa Aldo Montoyan ja Barry Horowitz, sekä Brian Walshin ja Tony Royn muodostamat joukkueet. Mestaruusottelun jälkeen Jacobs otteli vielä Dieselin roolissa muun muassa Undertakeria vastaan WWF Superstars Of Wrestling Taping, jolle hän hävisi hylkäyksellä. Diesel osallistui vielä tammikuussa 1997 Royal Rumbleen, josta hän putosi jatkosta Stone Cold Steve Austinin ollessa kilpailun voittaja. Jacobs paini Dieselin roolissa vielä huhtikuuhun 1997 asti. Jack Swagger
Jacob "Jake" Hager (s. 24. maaliskuuta 1982) on yhdysvaltalainen showpainija ja vapaaottelija. Hän oli kehänimeltään Jack Swagger SmackDown-showpainiohjelmassa. Swagger on entinen ECW:n raskaansarjan mestari. WrestleMania XXVI:ssa Swagger voitti "Money in the Bank"-ottelun ja käytti salkkunsa jo kahden päivän päästä WWE:n raskaansarjan mestaruuteen SmackDownissa Chris Jerichoa vastaan. Hal Sparks
Sparks teki ensiesiintymisensä televisioelokuvassa "Frog" vuonna 1987. Tämän jälkeen hän on tehnyt useita erilaisia televisiorooleja.Isännöidessään ohjelmaa "Treasure Mall" vuonna 1988, Sparks oli Yhdysvaltain nuorin visailupersoona. Sparks osallistui myös ohjelmaan "Extreme Dodgeball" Chicago Hitmenin kapteenina, ja antoi äänensä Mr. Q nimiselle tietokonehahmolle ohjelmassa "20Q".Sparks oli yksi viidestä julkkiksesta, jotka esiintyivät ohjelman "Celebrity Paranormal Project" ensimmäisessä jaksossa. Lisäksi hän on toiminut kommentaattorina yli neljässätoista VH1 -kanavan ohjelmassa,Sparks oli yksi viidestä päähenkilöstä homojen elämästä kertovassa läpimurtosarjassa "Älä kerro äidille". Viisi tuotantokautta kestänyttä sarjaa ennustettiin alkujaan katastrofiksi, mutta ohjelma menestyi hyvin ennennäkemättömän materiaalinsa kanssa. Sparks esiintyi jokaisessa sarjan 83 jaksossa roolissaan Michael Novotnyna, ja tämä on tähän asti hänen näyttävin roolityönsä. Lisäksi sarja poiki hänelle sekä positiivista että negatiivista mediajulkisuutta siksi, että hän näytteli homoa vaikka oli itse hetero. Hän on sanonut, ettei koskaan kokenut homon näyttelemistä ongelmaiseksi, vaan uskoi sen päinvastoin hyväksi tavaksi rohkaista ennakkoluuloisia ihmisiä kommunikoimaan homoyhteisön kanssa jotta he pääsisivät itse peloistaan. Sarjan teon ikäväksi puoleksi hän on maininnut hänelle ja muille näyttelijöille lähetetyt lukuisat tappouhkaukset. Survivor Series (2010)
Pääfeudi SmackDown brändistä on Edgen ja mestarin, Kanen välillä World Heavyweight -mestaruudesta. Kanen voitettua hänen veljensä The Undertakerin Bragging Rightsissa Buried Alive matsissa kolmen kuukauden sodan jälkeen, Alberto Del Rio, Rey Mysterio ja Edge sekaantuivat Kanen järjestämiin hautajaisiin. Myöhemmin illalla, kolme kohtasivat Triple Threat ottelussa, minkä voittaja nimetään uudeksi #1 haastajaksi. Edge voitti matsin ja hän ansaitsi matsin Kanea vastaan World Heavyweight -mestaruudesta. World Heavyweight Championship
Titteli otettiin käyttöön ensi kertaa tällä nimellä 2. syyskuuta vuonna 2002, jolloin Eric Bischoff otti muokkaukseen vanhan WCW Championship vyön, koska "draftissa" mestari siirtyi SmackDown!:n jättäen RAW:n ilman mestaria. Bischoff antoi uuden vyön HHH:lle joka näin oli ensimmäinen maailmanmestari. Hän puolusti mestaruuttaan onnistuneesti Rob Van Damia vastaan Unforgivenissä ja Kanea vastaan No Mercyssä, mutta hävisi sen Shawn Michaelsille marraskuun Survivor Seriesin Elimination Chamber -matsissa, johon hänen ja HBK:n lisäksi osallistuivat Kane, Rob Van Dam, Booker T ja Chris Jericho. Kris Meeke
Meeke on vuoden 2009 IRC-sarjan mestari. Hänen kartanlukijanaan toimii irlantilainen Paul Nagle. Tony Halme
Amerikkalaisen showpainin WWF-sarjassa ”Ludvig Borgalle” suunniteltiin mestaruutta, mutta ura loppui ennen mahdollista titteliottelua. Painiurallaan Halme saavutti kuitenkin Euroopassa Catch Wrestling Associationin mestaruuden (CWA World Heavyweight Championship, 20. joulukuuta 1995 – 21. joulukuuta 1996) ja Japanissa New Japan Pro Wrestlingin tag team -mestaruuden yhdessä Scott Nortonin kanssa Ric ja Scott Steinerilta (NJPW IWGP Tag Team Championship, 21. marraskuuta 1992 – 14. joulukuuta 1992). Borga otteli vielä Razor Ramoniakin vastaan Intercontinental-mestaruudesta ja selätti tämän mutta voitto hylättiin, koska Ramonin jalka oli selätyksessä köyden päällä. Ottelu jatkui, ja Halme voitti taas mutta tuomio peruttiin jälleen, ja lopulta Ramon sai pitää mestaruutensa. Sisääntulomusiikkina Halme käytti Maamme-laulua. Yoshihiro Akiyama
Akiyaman oli sittemmin määrä otella Wanderlei Silvaa vastaan helmikuussa 2010, mutta heidän välinen ottelu ei kuitenkaan käynyt toteen, kun Silva halusi sitä vastoin otella Michael Bispingiä vastaan. Heidän oli määrä otella myös heinäkuussa 2010 "UFC 116" -tapahtumassa, mutta Silva joutui perumaan ottelunsa kylkiluu vamman vuoksi. Sitä vastoin Akiyama sai tilalle Chris Lebenin. Hän kärsi uransa toisen tappion kolmannessa erässä jäätyään Lebenin triangelikuristukseen. Heidän välinen ottelu kuitenkin palkittiin Illan kamppailu bonuksella. Tappio oli samalla Akiyaman ensimmäinen viiteen vuoteen. Lokakuussa 2010 Akiyama kohtasi Michael Bispingin "UFC 120" -tapahtumassa. Ottelu päättyi tuomareiden päätöksellä Akiyaman tappioon. Tästä huolimatta ottelu palkittiin illan ottelu maininnalla. Michael Jung
Michael Jung (s. 31. heinäkuuta 1982 Bad Soden am Taunus) on saksalainen kenttäratsastaja ja olympiavoittaja. Jung on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 68 kilogrammaa. Kevin Kiley, Jr.
Vuonna 2009 heinäkuussa, Riley nimettiin ykköshaastajaksi Tyler Reksin FCW Heavyweight Mestaruuteen. Elokuussa, hän hävisi Triple Threat matsissa Reksille ja Johhny Curtisille. 2009:n puolessavälissä, hän paini usein RAW'n ja SmackDownin dark matseissa otellen Jamie Noblea, Montel Vontavious Porteria ja Jimmy Wang Yangia vastaan, ja hän myös paini WWE:n house show'ssa. Kane (showpainija)
Elokuussa 2012 Kane siirtyi Smackdownin puolelta haastamaan Raw:n raskaansarjan mestaruudesta. Hän kohtasi aluksi kahdesti hallitsevan mestarin Sheamusin 4-Way-ottelussa, jotka hän hävisi, sekä kolmannella kerralla 3-Way-ottelussa. Syyskuussa Kane liitoutui Daniel Bryanin kanssa, joka oli aluksi hänen vuoden pahimpia kilpailijoita. Kaksikko voitti aluksi tag teamin ykköshaastajan paikan Titus O'Neilia ja Darren Youngia vastaan, jonka jälkeen he hävisivät mestaruusottelun Kofi Kingstonille ja R-Truthille. Päivää myöhemmin Kane ja Bryan haastoivat uusintaotteluun ja voittivat Kingstonin ja R-Truthin. Se oli samalla Kanen toinen tag team mestaruus voitettuaan sitä ennen WWF:n tag teamin yhdeksän kertaa. Kane ja Bryan puolustivat mestaruuttaan menestyksekkäästi syyskuun aikana neljä kertaa muun muassa Darren Youngia ja Titus O'Neilia vastaan. Kaksikko piti mestaruuttaan hallussa myös koko lokakuun puolustaen vielä kaksitoista kertaa, yhteensä jo kuusitoista kertaa. Lokakuussa he puolustivat mestaruutta muun muassa Kofi Kingstonia ja R-Truthia vastaan kolmesti, sekä Primo ja Epicoa vastaan kolmesti. Marraskuussa Kane ja Bryan saivat uusia haastajia, jotka he voittivat kaikki puolustaessaan kuukauden aikana yksitoista kertaa muun muassa Cody Rhodesia ja Damien Sandowia vastaan. Joulukuussa Kane ja Bryan puolustivat mestaruutta kolmesti muun muassa Heath Slateria ja Drew McIntyrea vastaan. Tammikuussa kaksikko puolusti mestaruutta menestyksekkäästi neljä kertaa voittaen muun muassa Dean Ambrosen ja Seth Rollinsin hylkäyksellä. Kane otti osaa myös välissä Royal Rumbleen, jonka John Cena voitti. Myös helmikuussa Kane ja Bryan puolustivat tag team mestaruutta menestyksekkäästi nyt kolme kertaa kuukauden aikana. Kane oli mukana ottelemassa raskaansarjan ykköshaastajan paikasta Elimination Chamberissa, jonka lopulta voitti Jack Swagger. Kane ja Bryan jatkoivat menestystään tag team parina myös maaliskuussa puolustettuaan mestaruutta nyt seitsemän kertaa kuukauden aikana. Kane otteli loppukuukaudesta WWE:n raskaansarjan ykköshaastajan paikasta kymmenen miehen Battle Royal -ottelussa, jonka voitti Wade Barrett. Huhtikuussa Kanen ja Bryanin tag team mestaruuden puolustaminen jatkui neljän puolustetun ottelun verran, he kohtasivat jokaisella kerralla Dolph Zigglerin ja Big E Langstonin. Ensimmäinen näistä käytiin WrestleMania XXIX:ssä. Toukokuussa 2013 Kanen ja Bryanin tag team mestaruusputki sai päätöksen. He voittivat aluksi Roman Reignsin ja Seth Rollinsin hylkäyksellä, mutta viikkoa myöhemmin Extreme Rulesissa kaksikko voitti Kanen ja Bryanin Tornado-ottelussa. Kane yritti Bryanin kanssa voittaa mestaruuden takaisin, mutta hävisivät ensimmäisen kohtaamisen toukokuun lopulla. Kesäkuussa he yrittivät kolmesti voittaa mestaruuden, mutta epäonnistuivat voittaessaan Rollinsin ja Reignsin hylkäyksellä. Sama toistui myös heinäkuussa, kun Kane yhdessä Bryanin kanssa voittivat ottelun hylkäyksellä, mutta eivät tämän johdosta saaneet mestaruutta. Kaksikon noin kahden kuukautta kestänyt voittoputki tag teamissa katkesi mestaruustappioon. Kane kohtasi Bray Wyattin Ring of Fire -ottelussa SummerSlamissa, jonka hän hävisi ja jäi muutaman kuukauden tauolle Wyattin perheen kannettua hänet pois kehästä. Luke Cage (televisiosarja)
Marraskuussa 2014, Lance Gross, Mike Colter ja Cleo Anthony hakivat Luke Cagen roolia, hahmon ollessa tarkoitus esiintyä ensin "Jessica Jonesissa". Colter vahvistettiin seuraavan kuukauden aikana hahmon näyttelijäksi. Hän allekirjoitti sopimuksen kahdessa sarjassa esiintymisestä ilman, että luki käsikirjoituksia. Elokuussa 2015 Alfre Woodard, joka näyttelee Miriam Sharpea elokuvassa "", oli neuvotteluissa näyttelijäkaartiin liittymisestä, ja seuraavan kuukauden aikana hänen paljastettiin näyttelevän Mariah Dillardia. Lisäksi syyskuun aikana Theo Rossi valittiin näyttelemään Shadesia, Simone Missick Misty Knightia ja Mahershala Ali Cornell ”Cottonmouth” Stokesia. Maaliskuussa 2016 Rosario Dawsonin vahvistettiin palaavan Marvelin aiemmista Netflix-sarjoista tuttuun rooliinsa Claire Templena. Lisäksi kuvauspaikoilta otetuista kuvista paljastui, että Erik LaRay Harvey on valittu näyttelemään Willis Strykeria / Timanttiselkää. Marvel ei virallisesti vahvistanut asiaa ennen sarjan ilmestymistä ja hän suostui välttämään tuomasta asiaa julkisuuteen, jottei hän paljastaisi juonenkäännettä siitä, että Stryker on sarjan päävihollinen. Michael McDonald (näyttelijä)
McDonald aloitti Mad Tv:ssä sarjan neljännellä kaudella. Hän näytteli sarjassa hahmoja, joista tuli hyvin tunnettuja, esimerkiksi Stuart Larkin ja Rusty Miller. Michael imitoi monia kuuluisuuksia kuten esimerkiksi Dr. Phil, Simon Cowell, Adam West ja Ozzy Osbourne. Hän myös teki sivuroolin kaikissa Austin Powers- elokuvissa. McDonald tekee myös paljon äänirooleja. Ezekiel Jackson
24. marraskuuta ECW'ssä Jackson hyökkäsi Regalin ja Kozlovin kimpuun, kun Kozlov syytti Jacksonia Regalin tappiosta. Seuraavalla viikolla Ezekiel petti taas Regalin ja Kozlovin kävellen pois tag team matsissa Kozlovin kanssa Christianiaa ja Shelton Benjaminia vastaan. 15. joulukuuta ECW:ssä Ezekiel ja Kozlov kohtasivat, minkä voittaja pääsisi ottelemaan battle royal matsissa 12. tammikuuta ja sen voittaja pääsee ottelemaan Royal Rumblessa ECW Mestaruudesta. Ezekielin ja Kozlovin matsin aikana Regal nykäisi Kozlovia jalastaan, mikä johti Jacksonin lopetusliikkeeseen ja selätykseen. 12. tammikuuta Ezekiel Jackson voitti 8 miehen battle royalin eliminoimalla viimeisenä Kanen ja pääsi ottelemaan Christiania vastaan Royal Rumblessa ECW Mestaruudesta. 19. tammikuuta ECW:ssä Ezekiel sekaantui Regalin ja Christianin väliseen matsiin ja, kun Regal oli diskattu Ezekiel ja William pieksivät Christianin. Seuraavan viikon ECW:ssa Regal ja Ezekiel voittivat tag team matsissa Christianin ja Kanen. Royal Rumblessa Ezekiel kuitenkin hävisi Christainille. ECW:n viimeisessä jaksossa 16. helmikuuta, 2010 Ezekiel voitti ECW Mestaruuden Regalin avulla Extreme Rules matsissa iskemällä The Book of Ezekielin pöydälle. Jacksonista tuli samalla viimeinen ECW Mestari. Kevin Eastman
Menestyksen myötä sarjakuvaa julkaistiin aina vuoteen 1993 saakka, jonka jälkeen se kärsi alhaisista myynneistä. Lopulta Image Comics tarjoutui pelastamaan sarjan ja kustansi sarjakuvaa vuosina 1996–1999. Eastman teki vielä vuonna 1994 Casey Jonesista kaksi numeroa kestäneen minisarjakuvan Miragelle. Kaksi vuotta myöhemmin hän teki yhdessä Simon Bisleyn kanssa ja Image Comicsin kustantamana neliosaisen "Bodycount" -sarjakuvan, joka jäi myös Eastmanin viimeiseksi Turtles sarjakuvaksi. Hän oli myös vuosina 1997–1998 esitetyn televisiosarjan tuotannossa mukana, kun Laird piti taukoa. Sittemmin Eastman ei niinkään välittänyt Turtlesien tekemisestä vaan keskittyi enemmän omistamaansa Heavy Metal -sarjakuvaan. Hänellä oli vuoden 2000 vaihteessa työn alla Heavy Metal 2000 animaatioelokuva ja asuessaan Los Angelesissa Eastman päätti myydä suurimman osan omistuksestaan Mirage-yhtiölle 1. kesäkuuta 2000. Vuosia myöhemmin hän myi lopulta kaikki omistusoikeutensa Mirage Studiosille ja Peter Lairdille 1. maaliskuuta 2008. Sittemmin Eastman on ollut tyytyväinen kuinka Turtlesit ovat palanneet takaisin sarjakuvaksi ja television, sekä elokuvien pariin. Nigel Melker
Melker aloitti uransa kartingsarjoissa vuonna 2001 ja voitti Alankomaiden Mini Junior Cupin. Vuonna 2005 hän voitti Saksan Junior-sarjan mestaruuden ja oli paras tulokas Euroopan ICA Junior -mestaruussarjassa. Vuonna 2008 Melker siirtyi Formula Renault 2.0 -sarjaan ja sijoittui sarjassa 12:ta. Seuraavana vuonna hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa huonolla menestyksellä. Booker Huffman
Huffman on voittanut viisi kertaa WCW:n mestaruuden. Hän on voittanut myös 10 kertaa WCW Tag Team -mestaruuden Stevie Rayn kanssa, kaksi kertaa WWF Hardcore -mestaruuden ja kolme kertaa WWE:n Yhdysvaltain mestaruuden. Hän on 191-senttinen ja 110-kiloinen. Debyyttinsä hän teki 1. maaliskuuta vuonna 1990. King Booker -nimen hän adoptoi voitettuan King of the Ring 2006-turnauksen. Michael Giles
Michael Rex Giles (s. 1. maaliskuuta 1942 Waterloovillessä, Hampshiressä) on englantilainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten roolistaan progressiivisen rockyhtye King Crimsonin perustajajäsenenä ja ensimmäisenä rumpalina. Giles erosi yhtyeestä jo vuonna 1969, debyyttialbumi "In the Court of the Crimson Kingin" julkaisun jälkeen. Hän soitti rummut myös yhtyeen kakkosalbumille "In the Wake of Poseidon" (1970), mutta vain sessiomuusikkona. Ennen King Crimsonia hän oli myös jäsenenä veljensä Peterin sekä Crimsonin johtohahmon Robert Frippin kanssa perustamassaan lyhytikäiseksi jääneessä Giles, Giles & Fripp -yhtyeessä. Roger Gracie
Gracie otteli seuraavan kerran toukokuussa 2016 Michal Pasternakia vastaan ONE Championshipin alemman raskaansarjan mestaruudesta. Gracie voitti mestaruuden kuristuksella ensimmäisessä erässä. Kamppailun jälkeen Gracie ilmoitti tavoitteekseen voittaa myös keskisarjan mestaruuden. M. Bison
Bisonin alkuperäinen nimi Japanissa on Vega, mutta Capcom USA päätti uudelleennimetä hahmon "Street Fighter II":n Yhdysvaltain-julkaisussa. "Street Fighter II":ssa pelaajahahmon piti päihittää Vegan kätyrit, thaimaalaisen muay thain mestarin Sagatin, narsistisen espanjalaisen salamurhaajan Balrogin ja yhdysvaltalaisen nyrkkeilijän Mike Bisonin, joista jälkimmäisin oli karikatyyri 1980-luvun loppupuoliskon nyrkkeilyn raskaansarjan kiistattomasta mestarista Mike Tysonista. Capcom halusi estää syytökset oikeudenloukkaudesta Mike Tysonin nimen luvattomalla käytöllä ja vaihtoi pelin kolmen loppuvastuksen nimet: Vegasta tuli M. Bison, Balrogista tuli Vega ja M. Bisonista tuli Balrog. "Street Fighter Alpha 3":n dialogeissa Bison esiintyy toisinaan koko nimellä "Master Bison". Michael Bisping
UFC Michael Spinks
Michael Spinks (s. 13. heinäkuuta 1956 Saint Louis, Missouri) on entinen nyrkkeilijä, joka voitti olympiakultaa sekä ammattilaisten maailmanmestaruuden kevyessä raskaassasarjassa ja myöhemmin raskaassasarjassa. Hän on ensimmäinen kevyen raskaansarjan mies, joka on saanut raskaansarjan mestaruuden urallaan. Hänen kutsumanimensä "Jinx" soveltui hyvin hänen sukunimeensä "Spinks", joten hänestä käytettiin myös nimitystä "The Spinks Jinks". Hänen veljensä Leon Spinks oli myös olympiavoittaja ja ammattilaisten raskaansarjan maailmanmestari. Michael Christensen
Michael Klitgaard Christensen (s. 28. elokuuta 1990 Karlslunde) on tanskalainen autourheilija. Hän on kilpaillut karting-sarjoissa voittaen muun muassa Nordic KF3-luokan mestaruuden vuonna 2004, European KF3-mestaruuden 2005 ja German Kart Championship -sarjan mestaruuden 2006 ja 2007 sekä KF1 South Garda Winter Clubin. Lisäksi hän sijoittui toiseksi Formula A mestaruussarjassa. Vuosina 2008–2009 Christensen kilpaili Formula BMW -sarjassa sijoittuen kuudenneksi ja neljänneksi. Vuonna 2010 Christensen kilpaili GP3-sarjassa Arden-tallissa saavuttamatta pisteitä. Christensen jatkoi GP3-sarjassa vuonna 2011 Mücke Motorsport -tallissa saavuttaen kaksi kakkossijaa sijoittuen pisteissä 11:nneksi. Vuosina 2012-2013 Christensen on ajanut Porsche Supercup kilpailuja. Nykyisin Christensen kilpailee FIA World Endurance Championship -sarjassa GTE Pro -luokan Porschella. Hän on kuulunut Porschen junioriohjelmaan. SummerSlam (2010)
Pääfeudi SmackDown-brändiltä oli World Heavyweight -mestari Kanen ja Rey Mysterion välillä. 28. toukokuuta SmackDown:ssa Kanen "veli", The Undertaker voitti Rey Mysterion ja pääsi näin ottelemaan Fatal 4 Way -PPV:ssä kesäkuussa. Matsin aikana 'Taker kuitenkin loukkaantui ja hänet poistettiin kesäkuun PPV:n maailmanmestaruusottelusta. Seuraavalla viikolla Mysterio voitti 20 miehen battle royal -ottelun eliminoimalla viimeisenä Kanen ja pääsi ottelemaan Fatal 4-Way matsissa. Siihen osallistui myös CM Punk, The Big Show ja itse maailmanmestari Jack Swagger. Tapahtumassa Mysterio selätti Swaggerin ja hänet julistettiin uudeksi mmaailmanmestariksi. Money in the Bank -PPV:ssä Kane voitti Money in the Bank -ottelun ja lunasti sen heti samana iltana Mysterion World Heavyweight -mestaruuteen ja Kane voittikin mestaruuden. 23. heinäkuuta Smack Down:ssa Mysterio voitti Swaggerin 2 out of 3 falls -matsissa ja ansaitsi maailmanmestaruusottelun SummerSlam:iin Kanea vastaan. Kali Meehan
Syyskuussa 2004 Meehan nyrkkeili WBO:n raskaansarjan MM-tittelistä Lamon Brewsteria vastaan, mutta hävisi tuomariäänin. Marraskuussa 2004 Hasim Rahman voitti hänet teknisellä tyrmäyksellä IBF:n, WBA:n ja WBC:n haastajaottelussa (IBF, WBA & WBC Heavyweight Title Eliminator). Meehan hävisi myös Kansainyhteisön mestaruusottelun Danny Williamsille kesäkuussa 2001. Meehan oli Australian raskaansarjan mestari vuoteen 2000, jolloin hän luopui sen puolustamisesta. Luettelo Marvel Cinematic Universen televisiosarjoista
Clark Gregg esittää "S.H.I.E.L.D. Agentit" -sarjan pääosassa Phil Coulsonia uusien roolinsa MCU-elokuvista. "Agent Carterissa" Hayley Atwell myös uusii roolinsa Peggy Carterina elokuvista. Anson Mount esittää pääosassa Mustaa Salamaa sarjassa "Inhumans". Charlie Cox esittää Matt Murdockia / Daredeviliä sarjassa "Daredevil" ja Jon Bernthalin tehdessä ensiesiintymisensä Frank Castlen / Tuomarin roolissa sen toisella tuotantokaudella. Krysten Ritterin ja Mike Colterin esittävät Jessica Jonesia ja Luke Cagea sarjassa "Jessica Jones", Colterin esiintyessä myöhemmin pääosassa sarjassa "Luke Cage". Finn Jones tulee esittämään Danny Randia / Rautanyrkkiä sarjassa "Iron Fist", ja esiintyy Coxin, Ritterin ja Colterin ohella myös sarjassa "The Defenders", Bernthalin uusiessa roolinsa sarjassa "The Punisher". Rhenzy Feliz näyttelee sarjassa "Runaways" Karkureiden johtajaa Alex Wilderia. Olivia Holt ja Aubrey Joseph näyttelevät Tandy Bowenia / Tikaria ja Tyrone Johnsonia / Viittaa sarjassa "Cloak & Dagger", kun taas Milana Vayntrub ja Derek Theler tulevat näyttelemään Doreen Greeniä / Oravatyttöä ja Craig Hollisia / Herra Kuolematonta sarjassa "New Warriors". Luettelo televisiosarjan Kim Possible hahmoista
Seniori on kohtelias ja kaupunkilaismainen konna, joka ei kuitenkaan ole vaarallinen kaksintaistelussa ikänsä vuoksi. Hän usein antaa kohteliaisuudenosoituksia Kim Possiblelle juuri kun Seniori on jättämässä hänet kuoleman ansaansa. Toisin kuin muut viholliset Seniori on ovela ja asiantunteva vihollinen, joka on kaiken lisäksi tervejärkinen. Hänellä ei ole minkäänlaista eriskummallista ja omituista teemaa rikoksissaan toisin kuin Apinanyrkki jolle apinat ovat suuri intohimo tai Duff Killigan joka käyttää rikoksissaan golf teemaa. Seniori kuitenkin pitää kiinni pahisten perinteisistä säännöistä, kuten "jätä huone kun olet sitonut kiinni vastustajasi ja jättänyt hänet kuollettavan aseen uhriksi". Näiden sääntöjen seurauksena Seniori usein joutuu päihitetyksi. Ikänsä puolesta hän ei ole mikään notkea taistelija, joita Kim Possiblella riittää, mutta Seniori on erittäin taitava eri moottoriajoneuvojen kuljettaja ja onkin entinen moninkertainen X-Pelien mestari.Tohtori Traagi ("alkuperäinen nimi Dr. Drakken") on hullu tiedemies ja pääkonna. Traagilla on apuri Shego, joka taistelee Kim Possiblea vastaan sillä välin kun hän itse taistelee Ron Stoppablen kanssa. Tohtori Traagin loivat Mark McCorkle ja Bob Schooley, ja se teki ensiesiintymisensä sarjan ensimmäisessä jaksossa vuonna 2002.