Kuinka syvälle öljynporauslautalta porataan maankuoreen?
Öljynporauslautta
Öljynporauslautta on merelle sijoitettu rakennelma, jonka avulla raakaöljyä saadaan porattua merenpohjassa olevasta öljylähteestä. Lautta voi olla kelluva, tai ”jaloillaan” seisova pysyvä rakennus. Lautalta porataan tavallisesti 3–5 kilometrin syvyyteen maankuoreen, josta aletaan pumpata öljyä. Öljy kuljetetaan lautalta pois öljytankkereiden tai putkiston avulla. Öljyntuotanto
Öljyntuotantoalueista merkittävin on perinteisesti ollut Lähi-itä. Öljyntuotanto sijoittuu yleensä öljykentille. Merellä öljyä porataan öljynporauslautoilla. Poraustorniin kiinnitetyn onton teräsputken ja timantti- tai kovametalliterän avulla porattavan reiän syvyys on tyypillisesti nykyisin muutamasta sadasta metristä kymmeneen kilometriin. Öljylähteestä pumpattu raakaöljy käsitellään öljynjalostamossa, joka voi tuottaa esimerkiksi bensiiniä ja dieselöljyä muiden tisleiden lisäksi.
Mannerjalusta
Jalustojen koko vaihtelee huomattavasti. On alueita, joilla ei ole mannerjalustaa käytännössä lainkaan, vaan syvänmeren tasanne alkaa käytännössä heti. Alueet ovat yleensä kahden mannerlaatan törmäysvyöhykkeessä esimerkiksi Chile. Mannerjalustoista suurin, Siperian mannerjalusta, ulottuu mantereelta noin 1 500 kilometrin etäisyydelle. Suuria mannerjalustojen päällä sijaitsevia meriä ovat muun muassa Pohjanmeri, Etelä-Kiinan meri ja Persianlahti. Mannerjalustat yltävät keskimäärin 80 kilometrin päähän mantereista. Mannerjalustojen syvyydet vaihtelevat, mutta pääasiallisesti ne ovat alle 150 metrin syvyisiä. Jalustan kaltevuuskulma on hyvin loiva, noin puoli astetta. Miinafregatti Ladoga
Hylyn läheltä löytyi myös sen höyrybarkassi, jota oli ilmeisesti käytetty apuna hinattaessa miinaan ajanutta alusta pois väylältä; se osoittautui olevan liian huonossa kunnossa muuten kuin piirrettäväksi ja kuvattavaksi; lisäksi se on huomattavasti syvemmällä eli 45 metrissä. Barkassin kuuluminen "Ladogaan" tuli heti selväksi, koska aluksen oikeassa kyljessä on kaksi suurta venekurkea eli taavettia, joiden sijoittelu ja koko vastaavat barkassin mittoja. Pintagravitaatio
Siinä määrin kuin kappaleen sisäinen tiheysjakauma poikkeaa symmetrisestä mallista, mitatun pintagravitaation perusteella voidaan tehdä päätelmiä kappaleen sisäisestä rakenteesta. Tätä on käytetty käytännössä hyväksi vuosista 1915-1916 lähtien, jolloin Loránd Eötvösin torsiovaakaa käytettiin öljyn etsimiseen läheltä Egbelliä (nyk. Gbelyä) Slovakiassa. Vuonna 1924 torsiovaa'an avulla paikannettiin Nash Domen öljykentät Texasissa. Miinanraivaaja DR-7
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman diesel suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. Öljykenttä
Maapallolla on yli 40 000 öljykenttää maalla ja merellä. Suurimmat ovat Ghawar Saudi-Arabiassa ja Burgan Field Kuwaitissa, joissa on ennustettu olevan yli 60 miljardia barrellia (10 km³) molemmissa. Suurin osa öljykentistä on paljon pienempiä. BP (yritys)
Transocean-yhtiön omistama ja BP:n vuokraama "Deepwater Horizon" -öljynporauslautta syttyi räjähtäen palamaan 20. huhtikuuta 2010 noin 70 kilometrin päässä Louisianan rannikosta. Lautta upposi kaksi päivää myöhemmin. Yhdentoista onnettomuudessa kadonneen ihmisen oletetaan kuolleen. Räjähdyksen jälkeen merenpohjalle romahtaneesta porausputkesta alkoi vuotaa suuria määriä raakaöljyä mereen. Vuotoa ei saatu tukittua yrityksistä huolimatta viikkoihin. Öljyntuotanto
Öljyntuotanto tarkoittaa tapoja ottaa maaperän maaöljy ihmiskunnan jalostettavaksi ja kulutukseen. Perinteisesti öljyä on saatu poraamalla reikiä maankuoren läpi ja pumppaamaalla sitä maan pinnalle. Kun helpoimmat kohteet on jo käytetty tai jo tuotannossa on alettu siirtyä öljynetsinnässä ja -tuotannossa yhä vaikeampiin paikkoihin ja alettu käyttää tekniikoita kuten vesiruiskutusta, visuaalisia kolmi- ja neliulotteisia seismisiä menetelmiä, reservien mallintamista ja haarautuvia horisontaalisia kaivoja. Nestemäisistä konventionaalisesta öljystä on alettu siirtyä myös ns. epätavanomaiseen öljyyn, joka vaatii aiemmasta poikkeavia tuotantomenetelmiä. Suurin epätavanomaisen öljyn käytössä oleva lähde on öljyhiekka. Meksikonlahden öljyonnettomuus 2010
Meksikonlahden öljyonnettomuus 2010 sai alkunsa, kun Transocean-yhtiön omistama ja öljy-yhtiö BP:n vuokraama Deepwater Horizon -öljynporauslautta syttyi räjähtäen palamaan 20. huhtikuuta 2010 noin 70 kilometrin päässä Louisianan rannikosta. Lautta upposi kaksi päivää myöhemmin. Onnettomuudessa kuoli yksitoista työntekijää. 2010-luku
20. huhtikuuta 2010 BP:n öljynporauslautta Deepwater Horizon räjähti Meksikonlahdella. Räjähdyksen jälkeen merenpohjalle noin 1 500 metrin syvyyteen romahtaneesta porausputkesta alkoi vuotaa raakaöljyä mereen. Kultivaattori
Perusmuokkauskoneena käytetään kultivaattoria, jonka työsyvyys on suuri. Perusmuokkaukseen käytettävän kultivaattorin työsyvyys vaihtelee 10–30 cm välillä. Sillä pyritään kuohkeuttamaan maata ja rikkomaan kasvin juuria syvältä, edellisen sadonkorjuun jälkeen. Perusmuokkauksen jälkeen pelto ei ole yleensä sellaisenaan kylvökunnossa vaan vaatii siihen vielä oman työvaiheen. Kylvömuokkaukseen voidaan käyttää kultivaattoria, jonka työsyvyys on matalampi. Meripeninkulma
Koska maantieteellinen leveyspiiri (latitudi) määritellään pinnan normaalin ja päiväntasaajan tason väliseksi kulmaksi, kaariminuutin pituus riippuu pinnan kaarevuudesta eikä etäisyydestä keskipisteestä. Maapallon navoilla kaarevuussäde on suurimmillaan, jolloin kaariminuutin määrittelevä kulma on kauimpana ja vastaava matka maapallon pinnalla on suurimmillaan. Päiväntasaajan tasolla kaarevuus on jyrkin ja siten vastaavan kaariminuutin pituus pinnalla lyhin. Yhteenlaskettu etäisyys päiväntasaajalta navalle (pituuspiiriä pitkin) olisi kuitenkin tasan 90 × 60 = 5 400 näin määriteltyä meripeninkulmaa. Säiliöalus
Yli 20 000 tonnin raakaöljysäiliöalusten ja yli 30 000 tonnin tuotesäiliöalusten painolastisäiliöiden koon on oltava sellainen, että syväys painolastissa on vähintään 2,0 metriä plus 0,02 kertaa aluksen luokituspituus. Lisäksi potkurin on oltava kokonaan vedessä trimmillä 0,015 kertaa luokituspituus. Louhinta
Massalouhinnassa käytetään suurta porakalustoa (porareiän halkaisija voi olla yli 10 cm) ja suuria reikäpanoksia (kymmeniä kiloja räjähdettä reikää kohden). Toisaalta reikiä porataan harvaan, jolloin yhdellä reiällä saadaan irrotettua huomattavan suuri määrä louhetta ja jolloin porametrejä ja räjähteitä kuluu vähän kuutiometriä kohti. Poraus- ja panostusvirheistä, kallion rikkonaisuudesta tai kiven laadun vaihteluista johtuen kalliosta voi irrota isompia kiviä, joita joudutaan myöhemmin rikottamaan joko poraamalla ja räjäyttämällä tai kaivinkoneeseen kiinnitetyllä hydraulisen vasaran avulla. Naurun maantiede
Naurun saari on atolli ja yksi Tyynenmeren kolmesta suuresta fosfaattikivisaaresta. Toisin kuin muut Tyynenmeren valtiot, Nauruun kuuluu vain yksi saari. Nauru sijaitsee valtameren eteläosassa, Marshallinsaarista etelään, 41 kilometriä päiväntasaajan eteläpuolella. Lähin saari on 305 kilometrin päässä sijaitseva Kiribatille kuuluva Banaba. Naurun pinta-ala on 21 km² ja sen korallisen rantaviivan pituus 30 km. Ellipsin muotoisen saaren suurin halkaisija on 5,6 km ja pienin 4 kilometriä. Itse saaren lisäksi valtioon kuuluu 22 kilometriä rantaviivasta asti ulottuva vesialue, ja sillä on kalastusyksinoikeudet 370 kilometriin asti. Maan korkein kohta, joka on 65 metriä merenpinnan yläpuolella, sijaitsee saaren keskellä olevalla fosfaattikiviylängöllä. Fosfaatin kaivusta johtuen saaren keskiosa on asuin- ja viljelykelvotonta. Rannikkolla sijaitsee noin 150–300 metriä leveä viljelykelpoinen vyöhyke. Jehu-luokan maihinnousuvene
"Jehu"-luokan veneet ovat 19,9 metriä pitkiä ja 4,3 metriä leveitä, syväyksen ollessa 1,1 metriä. Täydessä lastissa aluksen uppouma on 32 tonnia. Veneiden voimanlähteenä toimivat kaksi Scania DI16 007 900 hevosvoiman (662 kW) dieselmoottoria, jotka käyttävät kahta Rolls-Royce 40A3 vesisuihkupropulsioyksikköä. Veneiden maksiminopeus on yli 40 solmua (74 km/h) ja normaali matkanopeus 35 solmua (65 km/h) täydessä lastissa. Veneet ovat alumiinirunkoisia ja niiden kansirakenteet on valmistettu komposiittimateriaaleista, jotka antavat veneelle ballistisen suojaustason joka vastaa tai ylittää Patria Pasi miehistönkuljetusajoneuvon suojaustason. Meksikonlahden öljyonnettomuus 2010
Barack Obaman hallinto kielsi turvallisuussyistä uudet öljynporaukset yli 150 metrin syvyydessä puoleksi vuodeksi öljykatastrofin takia toukokuun 2010 lopussa. Päätös vaikutti kymmeniin koeporauksiin. Useat porausyhtiöt valittivat. Liittovaltion tuomari purki kiellon öljy-yhtiöiden voitoksi. Meksikonlahdella on käytössä 3 600 öljy- ja kaasulähdettä. Miinanraivaaja DR-13
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Pääkone on 6 syl. 400 HP, 300 RPM Atlas Imperial Diesel (model:6HM2124) suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. Pora
Kiviporia käytetään nimensä mukaisesti kiven poraamiseen. Kallion louhinnassa kiviporilla tehdään reikiä räjähdyspanosten asentamista varten. Louhinnassa käytetään usein hydraulisia tai pneumaattisia porakoneita. Porakaivot porataan kiviporilla. Näihin tarkoituksiin käytetyt kiviporat ovat suuria, jopa useiden tonnien painoisia koneita. M/S Norman Atlantic
Laiva on 186 metriä pitkä, 25,6 metriä leveä ja sen syväys on 6,71 metriä. Sen voimanlähteenä on kaksi MAN B&W 9L48/60B-dieselmoottoria, jotka tuottavat sille 24 solmun (44 km/h) maksiminopeuden. Pihattonavetta
Rakolattiassa on 25-40 mm leveitä rakoja 12-15 cm välein. Rakolattian alla on lantakuilu, joka valutusmenetelmästä riippuen on 0,5-2 metriä syvä. Mikäli lanta valuu lietesäiliöön painovoiman avulla, tarvitaan syvät kuilut ja pohjapadot nesteen pitämiseksi kuilussa, tällöin pinnalle kohoava kevyempi kuiva aine valuu padon yli. Lietteen liikkumista voidaan tehostaa pumppaamalla kuiluihin sekoitettua, notkeaa lietettä lietekaivosta (ns. slalom-lannanpoisto), tällöin kuilujen syvyydeksi riittää noin metri. Kuiluihin voidaan myös asentaa lantakaavin, jolloin riittää, että kaavin mahtuu kulkemaan lattian alla. Rakolattian yläpuoli voidaan puhdistaa lantakaapimilla, nykyään ovat kuitenkin yleistyneet akkukäyttöiset robotit ("Puuha-Pete"). Lattiat pinnoitetaan usein kumimatolla, kiinteäpohjaiset lattiat voidaan myös urittaa liukastumisen ehkäisemiseksi.
Kuivalantanavetoissa lanta poistetaan käytäviltä joko kaapimilla tai traktorilla tai pienkuormaajalla. Pora
Yleinen porakone on sähkömoottorin pyörittämä käsiporakone eli sähköporakone. Käsiporakone voi saada käyttövoimansa esimerkiksi verkkovirrasta, akusta tai paineilmasta. Jos porakone saa käyttövoimansa akusta puhutaan yleensä akkuporakoneesta ja vastaavasti paineilmaporakoneesta, jos käyttövoiman lähde on paineilma. Betonia tai kiveä porattaessa käytetään yleensä poravasaraa tai iskuporakonetta, joiden terät tekevät pyörimisliikkeen aikana myös lyhyttä iskevää liikettä. Iskuporakoneen iskutoiminto voidaan yleensä ottaa käyttöön tai poistaa käytöstä erillisellä kytkimellä. Tehokkaammissa sähköporakoneissa on mekaaninen vaihteisto, joka tyypillisesti sallii poran käytön kahdella eri nopeusalueella, mikä auttaa poraustilanteen kannalta oikean pyörimisnopeuden - 800 kierrosta minuutissa - saavuttamisessa. Käsiporakonetta voidaan käyttää ruuvien vääntämisessä. Erityisesti akkuporakoneita sovelletaan tähän käyttötarkoitukseen, vaikka tehtävään on olemassa myös oma erikoislaitteensa ruuvinväännin. Pora
Poraukseen vaikuttavia tekijöitä ovat halutun reiän syvyys ja halkaisija, porattava materiaali ja näistä riippuen poranterän rakenne ja materiaali, porauksen kierrosnopeus, syöttönopeus ja lastun poisto. Porin satama
Sataman toimitusjohtaja on Sari Virtanen. Sataman Tahkoluodon väylän syvyys on 15,3 metriä. The Boring Company
Yritys pyrkii nostamaan kaivuunopeutta ja pudottamaan tunnelien kaivamisen kustannuksia. Elon Muskin mukaan Yhdysvalloissa ei käytetä tunnelien tekemiseen lainkaan T&K-panoksia. Yritys aikoo tehdä 8,5 metriä leveiden tunneleiden sijaan 4,25 metriä leveitä tunneleita. Tämä pudottaa tunnelin poraamisen kustannuksen kolmasosaan tai neljäsosaan. Yritys myös aikoo kasvattaa kaluston tehon kolminkertaiseksi ja asentaa kalustoon sen tarvitseman jäähdytysjärjestelmän. Yritys aikoo myös tehdä kalustosta autonomiseen toimintaan kykenevää, jolloin kalusto ei tarvitse ihmistyövoimaa. Kalusto käyttää puolet ajasta poraamiseen ja puolet ajasta tukirakenteiden asentamiseen. Yritys pyrkii tekemään poraamisesta jatkuvaa ja tukirakenteiden asentamisen tapahtuvan poraamisen kanssa samanaikaisesti. Tarkoituksena on pudottaa tunneleiden tekemisen kustannus alle kymmenesosaan. Syväys
Syväysmerkit mitataan laivan pohjan alta, niin että laivan rungon alin kohta on nollapiste. 
Mittaus tehdään kayttäen apuna vaaituskojetta ja mittanauhaa tai takymetriä. Operaatio Wigwam
Koelataus hinattiin laukaisukohteeseensa proomulla Tyynellämerellä. Pommiin oli vedetty yli 6 mailin eli lähes 10 km mittaiset kaapelit. Räjäytys toteutettiin 680 m eli 2 000 jalan/ft. syvyydessä. Räjäytyksen nimi oli sama kuin operaation eli Wigwam. Taranton taistelu
Lentokonetorpedoasiantuntijat olivat olleet yleisesti sitä mieltä, että torpedohyökkäykset aluksia vastaan vaativat vähintään 30 metriä syvää vettä. Tarantossa syvyys oli vain 12 metriä, mutta Kuninkaallinen laivasto käytti muutettuja torpedoja, jotka tiputettiin hyvin matalalta. Japanilaiset tutkivat myös brittien hyökkäystä Tarantoon suunnitellessaan hyökkäystä Pearl Harboriin joulukuussa 1941. Exxon Valdezin öljyonnettomuus
1980-luvun lopulla noin neljännes Yhdysvalloissa tuotetusta öljystä oli peräisin Prudhoe Bayn öljykentältä Alaskan pohjoisosista. Öljy kuljetettiin ensin 1 280 kilometriä pitkässä Trans-Alaskan öljyputkessa Etelä-Alaskaan Valdezin kaupunkiin ja sieltä säiliöaluksilla kapeaa Prince William Sound -lahden laivaväylää pitkin avomerelle. Ennen "Exxon Valdezin" onnettomuutta öljyputkea oli käytetty jo 12 vuotta ja säiliöalukset olivat ylittäneet lahden noin 16 000 kertaa ja kuljettaneet 1,25 miljardia tonnia öljyä. "Exxon Valdez" oli Exxonin laivaston uusin, parhaiten varustettu ja suurin alus. Se oli noin 300 metriä pitkä, ja sitä oli käytetty kolme vuotta ennen onnettomuutta. Exxon Valdezin öljyonnettomuus
Neljä päivää onnettomuuden jälkeen Alaskan ympäristönsuojeluvirasto ilmoitti Exxonille, että rannoille tarvitaan puhdistajia. Exxon yritti samalla yhä siirtää öljyä pois "Exxon Valdezista", kerätä sitä merestä ja pelastaa eläimiä, joten se tarvitsi rantojen puhdistamiseen lisää työvoimaa. Yhtiö sai helposti lisää työntekijöitä, ja 11 000 ihmistä palkattiin ja koulutettiin pelastamaan rantoja. Lisäksi Exxon vuokrasi 1 400 venettä ja 85 lentokonetta kuljettamaan työntekijöitä, tutkijoita, toimittajia, vapaaehtoisia ja virkamiehiä vaikeakulkuisille rannoille. Pelkästään kuljetukset maksoivat Exxonille 10 miljoonaa dollaria päivässä. Tilanne kuitenkin paheni päivä päivältä: viidennellä viikolla öljylautta oli levinnyt jo 15 500 neliökilometrin alueelle ja kesäkuussa 25 900 neliökilometrin alueelle. Haverin kaivos
Kaivoskuilu jakautuu karkeasti kolmeen osaan: pääkuilu, Turistiluola ja muut luolat. Pääkuilu on noin 120 metriä halkaisijaltaan ja noin 70 metriä syvä. Se laskeutuu portaittain aina 20 metriin asti, syvemmällä on muutamia portaita ja pohjaosuus on suoraa kuilua. Turistiluola on kolmen metrin syvyydessä pääkuiluista erkaneva väljä luola, vanha malmivarasto, joka tulee ulos noin kahdeksan metrin syvyydessä. Turistiluola on kohteista suosituin. Laiturin lähellä on toinen, niin sanottu Pikkuluola, joka alkaa kahdeksan metrin syvyydestä ja tulee ulos noin 20 metrin syvyydessä. Pääkuilun seinissä on myös useita erikseen nimeämättömiä kuiluja. Kuolan supersyvä porausreikä
Kuolan supersyvä porausreikä (joka tunnetaan myös nimellä SG-3) on Kuolan niemimaalla Venäjällä lähellä Suomen rajaa sijaitseva tieteilijöiden tekemä porausreikä. Reiän poraukset aloitettiin 24. toukokuuta 1970 ja lopetettiin virallisesti vuonna 1992. SG-3 on 12 262 metriä syvä. Tiedemiehet löysivät reiän pohjalta 2,7 miljardia vuotta vanhoja kiviä. Projektin tarkoituksena oli porautua 15 kilometrin syvyyteen, mutta poran terä ei olisi kestänyt kyseisessä syvyydessä vallitsevaa 300 asteen lämpöä. Projekti lopetettiin lopullisesti vuonna 2005 ja vuodesta 2008 lähtien alue on ollut autio. Vasta toukokuussa 2008 onnistuttiin poraamaan syvemmälle, kun al-Šahynin öljykentällä Qatarissa, jossa päästiin 12 289 metrin syvyyteen. Tällä hetkellä maailman syvin porausreikä sijaitsee Sahalinin saaren rannalla Venäjällä. Kyseinen reikä on 12 345 metriä syvä; ennätys saavutettiin 28. tammikuuta 2011. Kuolan reikä on kuitenkin edelleen syvin maanpinnalta pystysuoraan porattu reikä vuoteen 2012 mennessä. Exxon Valdezin öljyonnettomuus
"Exxon Valdeziin" alettiin pumpata öljyä 23. maaliskuuta kello 5.05. Yliperämies James R. Kunkel valvoi lastausta. Osalla miehistön jäsenistä oli lepopäivä, ja päällikkö Hazelwood, konemestari Jerry Glowacki ja radisti Joel Roberson lähtivät luotsi William Murphyn kyydillä Valdezin kaupunkiin. Murphy oli luotsannut "Exxon Valdezin" satamaan edellisenä iltana, ja hän luotsaisi sen myös ulos satamasta. Miehet luulivat, että alus lähtisi kello 22, mutta lähtöaika olikin muutettu klo 21:een, minkä he saivat tietää vasta tultuaan takaisin kello 20.24. Hazelwood oli päivän aikana hoitanut aluksen asioita, käynyt ostoksilla ja juonut jonkin verran alkoholia ainakin kahdessa baarissa. Radisti Roberson myönsi myöhemmin, että he eivät olleet olettaneet, että laiva olisi niin nopeasti valmis lähtöön. Toinen perämies Cousins oli tehnyt tarvittavat testit kaikille laitteille kello 19.48 ja todennut kaiken olevan kunnossa. Lokien mukaan alus irtautui satamasta kello 21.21.
Luotsi Murphy ohjasi "Exxon Valdezin" kapean, noin 11 kilometriä pitkän Valdezin kapeikon läpi. Murphyn mukaan Hazelwood lähti komentosillalta 21.30 ja palasi vasta 22.10, vaikka Exxonin määräysten mukaan Valdezin kapeikossa olisi pitänyt olla kaksi ohjaajaa. Alus pääsi ulos kapeikosta 22.49, ja Murphy poistui alukselta 23.24 toisen perämiehen Cousinsin avustuksella. National Transportation Safety Boardin (NTSB) raportin mukaan Hazelwood oli tällä kertaa ainoa päällystön jäsen sillalla eikä tähystäjä ollut paikallaan. Miinanraivaaja
Raivattaessa raivaaja hinaa perässään erityisillä kohoilla ja syvyysleijoilla varustettua vaijeria, jossa on määrävälein mekaanisia tai räjähdysnalleilla toimivia leikkureita, joiden osuessa merimiinan kiinnitysvaijeriin, vaijeri katkeaa ja miina kohoaa pintaan purettavaksi tai tuhottavaksi. Syvänmeren hauta
Syvänmeren haudat ovat valtamerten syvimpiä paikkoja. Yleensä syvänmerenhaudat ulottuvat 3–4 kilometriä ympäröivän merenpohjan alapuolelle. Mariaanien haudassa Tyynellämerellä sijaitsee Maapallon merten syvin kohta, Challengerin syvänne, joka on noin 11 km syvä merenpinnasta mitattuna. Muita syvänmeren hautoja ovat mm. Tongan hauta ja Japanin hauta. Valajaskosken voimalaitos
Voimalan alueella on maapatoa 370 metriä, korkeimmillaan 26 metriä, sekä betonipatoa 158 metriä. Voimalapadossa on neljä tulva-aukkoa. Voimalan putouskorkeus on 11,5 metriä, ja siinä on kolme pystyakselista koneistoa. Niissä on Kaplan-turbiinit, jotka tuottavat tehoa yhteensä 101 MW eli kukin 33,6 MW. Koneistot peruskorjattiin vuosina 2001–2003. Peruskorjauksen ja vuonna 2003 tehdyn perkauksen jälkeen voimalan teho nousi 31 MW. Koneistojen turbiinien juoksupyörän halkaisija on 6,756 metriä ja pyörimisnopeus 75 kierrosta minuutissa. Keskivesiolosuhteissa voimalan vuotuinen energiantuotto on 365 GWh, kun rakennusvirtaama on 1 050 m³ vettä sekunnissa. Utasen voimalaitos
Keväällä 1954 päästiin käsiksi suururakkaan, alakanavan rakentamiseen, jota varten oli ensin saatava alueita kuiville työpatojen sisään. Ensimmäinen työpato käsitti noin neljä kilometriä pitkän alueen koneasemalta alavirtaan päin. Se saatiin aikaan nostamalla tulevan alakanavan kohdalta vedenalaisena työnä irtomaata työpadoksi. Kun alue oli saatu kuiville, loput irtomaat voitiin poistaa ja tämän jälkeen aloittaa kalliolouhinta näin paljastuneen kallion pinnalta. Toinen työpiste avattiin alakanavan alapäässä kuivalla maalla Saviniemeen, jossa kanavalinja siirtyi jokiuoman poikki pohjoisrannalle. Maamassojen parissa ahersivat yhtiön suurimmat kaivinkoneet, kuuden kuutiometrin kauhalla varustettu Marion 7400 ja Bucyrus 200 W neljän kuutiometrin kauhoineen. Satoja tonneja painaneet koneet eivät liikkuneet telaketjuilla, vaan pintapaineen pienentämiseksi ne ”kävelivät” eteenpäin pinta-alaltaan laajoilla ”tassuilla”, jotta ne olisivat pysyneet pinnalla myös huonomman kantavuuden mailla. Pampalon kultakaivos
Pampalon kaivokselta louhitaan malmia noin 270 000 tonnia vuodessa, kultapitoisuuden ollessa keskimäärin 3–4 grammaa tonnissa. Tavoitteena on tuottaa vuosittain noin 800–900 kg (runsaat 25 000 unssia) kultaa. Pampalon mineralisaatio muodostuu kolmesta yhdensuuntaisesta linssistä. Malmiot tunnetaan hyvin 450 metrin syvyyteen saakka, mutta mineralisaation syvemmistäkin osista on saatu havaintoja. Vuonna 2012 tuotannon arvioitiin jatkuvan vielä seuraavan noin viiden–kuuden vuoden ajan. Operaatio Lähde
X-alukset olivat 15,6 metriä (51,3 jalkaa) pitkiä ja 1,77 m (5,8 jalkaa) leveitä. Niiden maksimikorkeus oli 1,8 metriä (5,9 jalkaa). Alusten pääkoneena oli 42-hevosvoimainen, Lontoon kaksikerrosbusseissa käytetty Gardner-dieselmoottori. Sukelluksissa ajoon käytettiin 30 hv Keith Gardner Electric Motor -sähkömoottoria. Maksiminopeus pinta-ajossa oli 6,5 solmua ja sukelluksissa 5,5 solmua. X-aluksen toimintasäde oli 1 860 merimailia. Öljyn hinta
Öljyn hinta viittaa tyypillisesti maaöljyn spot-hintaan. Se ilmoitetaan yleensä yhdysvaltain dollarina per noin 159 litraa öljyä. Epästandardi yksikkö tulee barrelista, joka on noin 0,159 m. Poraus
Porakoneita on hyvin erilaisia ja erikokoisia. Tavalliselle kuluttajalle tutuin lienee sähkökäyttöinen käsiporakone, jossa on käytännössä vain moottori sekä alennusvaihde. Tällaisella porakoneella sekä syöttö, että paikoitus tehdään käsillä tukemalla.
Yksinkertaisimmissa pylväsporakoneissa syöttöliike saadaan käsivivun avulla, mutta liike on tuettu sivusuunnissa. Suurimmissa koneissa voidaan porata joko käsisyötöllä tai konesyötöllä. Kovametallisten työkalujen yleistyessä massatuotannossa vanhat porakoneet ovat osoittautuneet tehottomiksi. Niissä ei ole mahdollisuutta suuriin pyörimisnopeuksiin, koneissa ei ole portaattomia syöttöjä eikä pyörimisnopeuksia ja koneet ovat rakenteellisesti liian heikkoja, jolloin värähtelyt ja muodonmuutokset aiheuttavat vaikeuksia lastuamisessa. NC- ohjaus porakoneilla tekee reikien piirrottamisen ennen työstöä osin tarpeettomaksi. Öljyhiekka
Höyryavusteisessa painovoimaohjauksessa maan alle porataan horisontaalisesti päällekkäin kaksi kaivoa. Yksi öljyhiekkaesiintymän alaosaan ja toinen 5 metriä ylemmäs. Kaivoja porataan tyypillisesti säteittäisesti moneen suuntaan pareittain keskuskaivosta lähtien. Kaivojen pituus on suurusluokkaa kilometri ja ne kulkevat horisontaalisesti öljyhiekassa. Aluksi kaivoparin molempiin kaivoihin pumpataan korkeapaineista höyryä. Korkeapaineinen kuuma höyry muuttaa bitumin juoksevaksi. Tuotantovaiheeseen siirryttäessä höyryn pumppaamista ylempään kaivoon jatketaan. Sulanut bitumi valuu alas alempaan tuotantokaivoon, josta se pumpataan ylös. Tällä tekniikalla öljyhiekan sisältämästä bitumista saadaan kannattavasti hyödynnettyä 55 %. SAGD on osoittautunut läpimurroksi öljyhiekan hyödyntämisessä, koska se on CSS:ää halvempi, ja sillä saadaan suuri määrä öljystä talteen. Laattatektoniikka
Kahden merellisen laatan törmätessä alityöntökohtaan syntyy yleensä syvänmeren hauta. Subduktiovyöhykkeiden maanjäristyskeskukset muodostavat levymäisiä ja kaarevia pintoja, joissa on maanjäristyksiä jopa 700 kilometrin syvyydessä. Maanjäristyskeskukset ovat painuvan laatan yläosassa, Wadati–Benioff-vyöhykkeenä tunnetulla alueella. Alityöntövyöhykkeen yläpuolelle syntyy tulivuorten muodostamia vulkaanisia kaaria. Raahen satama
Raahen syväsatamaan johtava väylä ja satama-allas ovat kulkusyvyydeltään 10,0 metriä. Syvennetty väylä otettiin käyttöön vuonna 2010 ja syvälaituri vuonna 2011. Laajentuva syvälaiturialue 30 hehtaarin satamakenttineen on tarkoitettu pääasiassa kaivosteollisuuden käyttöön. Malaysia Airlinesin lento 370
10. tammikuuta 2018 amerikkalainen Ocean Infinity -yhtiö ilmoitti aloittavansa uudelleen koneen etsinnät.
29. toukokuuta 2018 Ocean Infinityn etsintä päättyi tuloksettomana tutkittuaan 86 000 neliökilometrin alueelta merenpohjaa paikoin jopa 6 km syvyydessä. Muita yksityisiä tai virallisia etsintöjä ei ole suunniteltu. Kaivo
"Porakaivo" tehdään poraamalla peruskallioon syvä reikä, johon kalliohalkeamissa oleva vesi kertyy ja jonka pohjalta vesi nostetaan pumpulla ylös. Suomessa riittää usein noin sata metriä, muualla maailmalla voidaan joutua poraamaan huomattavasti syvemmälle – syvimmät kaivot ovat jopa 900 metriä syviä. Porakaivon reiän yläosaan asennetaan suojaksi teräsputki, joka estää maa-aineksen valumisen reikään. Öljykenttä
Öljykenttä on alue maankuoressa, jossa on maaöljyä ja joka voidaan nostaa maan pinnalle öljypumpuilla ja jalostaa polttoaineeksi. Koska öljykentät kattavat yleensä laajoja alueita, jopa satoja neliökilometrejä, kentän täyteen hyväksikäyttöön tarvitaan lukuisia öljypumppuja ympäri aluetta. Jäänmurtaja Otso
Raskaan polttoöljyn säiliöt ovat keskilaivassa mahdollisimman kaukana laidoituksesta. Näin pienennetään öljyvuotojen riskiä, jos laiva saisi onnettomuudessa repeämiä. Otson tankkeihin mahtuu 1 500 m³ raskasta polttoöljyä, 340 m³ dieselöljyä ja 630 m³ painolastivettä laivan kallistelua varten. Öljynjalostus
Öljynjalostuksen ensimmäinen vaihe on suolanpoisto. Raakaöljy sisältää hiilivetyjen lisäksi vettä, suoloja ja kiinteitä epäpuhtauksia kuten hiekkaa. Jalostusprosessin kannalta ongelmallisimpia ovat suolat, koska ne muodostavat happoja, jotka syövyttävät prosessilaitteistoja. Suolat poistetaan lisäämällä esilämmitettyyn 120–130-asteiseen öljyyn voimakkaasti sekoittaen vettä ja seos ohjataan sen jälkeen korkeajännitteiseen sähkökenttään, jossa pienet suolan keränneet vesipisarat yhtyvät suuremmiksi ja painuvat astian pohjalle. Myös erilaiset kiinteät epäpuhtaudet kulkeutuvat tähän pohjalietteeseen. Ketunperä
Saloisten Ketunperällä noin 400 m Koivikon talosta etelälounaaseen olevalla Kivirakankankaalla on hieman yli 30 hiekkamaahan kaivettua pyyntikuoppaa; osa saattaa olla keittokuoppia. Suurimman kuopan halkaisija on noin kolme metriä ja syvyys nykyisellään noin metrin. Alueella on myös tervahauta. Kuopat sijaitsevat kahtena peräkkäisenä rykelmänä siten, että toinen rykelmä kulkee pitkän ja kapean, soiden reunustaman kuivankankaan eli taipaleen poikki, toinen puolestaan taipaleen suuntaisesti. Peurat tai muut eläimet, jotka ovat mielellään käyttäneet näitä kuivia taipaleita kulkureittinään, ovat sitten pudonneet näihin ansakuoppiin. Alueesta on arkeologi J. Itäpalo laatinut kartan, joka on "Pohjois-Pohjanmaan kiinteät muinaisjäännökset" -kirjassa. Alue on noussut merestä rautakauden alussa, joten kuopat ovat peräisin aikaisintaan ajanlaskun alun tienoilta. Kuoppapyyntiä on tosin harjoitettu vielä historiallisella ajallakin. Uutelankanava
Ylimmässä altaassa vesisyvyys on noin 10–20 senttiä ja se on noin viisi metriä merenpinnan yläpuolella. Yläallas on suunniteltu turvalliseksi kahluualtaaksi ja sinne voi laskeutua myös pyörätuolilla. Altaan keskellä on suihkulähde. Vesi valuu yläaltaasta keskialtaaseen niin sanottujen lohiportaiden kautta. Keskiallas on noin kolme metriä merenpinnan yläpuolella ja sen vesisyvyys on noin yhden metrin. Keskiallas saa vettä yläaltaasta, mutta sitä pumpataan siihen myös merialtaasta. Keskialtaan ja merialtaan välillä on vesiputous. Meriallas on yhteydessä mereen, sen vesisyvyys on runsaat kaksi metriä ja siellä voi liikkua pienveneellä. Kanava aukeaa Mustalahteen, jonka itärannalla on veneily- ja kalastusseura Vuosaareen Urheilukalastajien pienvenesatama. Kanavan suun länsipuolella on liikuntapuisto ja Aurinkolahden uimaranta. Pohjanlahti
Perämeren keskisyvyys on vain 43 m, syvin kohta on 147 m syvä. Suomessa Perämeren rannikolla saaria on vähän ja pohjat loivia. Yli puoli metriä paksu jää peittää meren keskimäärin puolet vuodesta. Talvella jopa 30 metrin syvyyksiin ulottuvat ahtojäävallit musertavat saarten rantoja ja pohjia. Pohjanpitäjänlahti
Lahti on murtovesiallas, jonka vesi vaihtuu noin kerran vuodessa. Sen keskisyvyys on 9 m. Lahden pohja nousee meren suunnasta kohti Tammisaarta, jonka kohdalla on kynnys, jossa veden syvyys on 7 m. Sen jälkeen Pohjan suuntaan on 40 metriä syvä Sällvikin syvänne, jossa vesi seisoo harppauskerroksen alla. Strata 950
Strata 950 käyttää kaksisuuntaista porausmenetelmää, jossa porataan ensin ylhäältä päin pilottireikä ja sen jälkeen
akseliin kiinnitetään koneeseen päin vetäen leikkaava eli ns. reaming pull -porauspää. Pilottireikää porataan 0-68 kierrosta minuutissa 69 tonnin voimalla ja tuotantoreikää vetäen porattaessa kierrosluku on 0-9 kierrosta minuutissa 950 tonnin voimalla. Porareikää voidellaan ja jäähdytetään vedellä, jota kuluu 35 litraa sekunnissa. Louhinta
Raivauslouhinnoissa voidaan tilanteen salliessa käyttää massalouhintakalustoa ja -tekniikoita esimerkiksi teiden kallionleikkauksiin. Yleensä teiden linjaukset suunnitellaankin siten, että kallioleikkauksista saadaan helposti täyttökiveä lähistölle. Pienemmissä ja sinkoamiselle herkemmissä kohteissa ei ole järkevää tai turvallista käyttää järeää kalustoa ja suuria reikäpanoksia, vaan pientä porakalustoa, pienempiä reikäpanoksia ja tiheää porauskaaviota. Tämän vuoksi porametrejä ja räjähteitä joudutaan käyttämään enemmän irrotettua kuutiometriä kohti. Tällä tavalla louhituista kivistä tulee pienen reikävälin takia huomattavasti pienempiä kuin massalouhinnassa. Pienen reikäpanoksen takia sinkoutumavaara pienenee huomattavasti, koska momentaalisen eli samanaikaisesti räjähtävän räjähteen määrä on pieni. Haudankaivaja
Haudankaivaja on henkilö, joka avaa haudan tulevaa hautausta varten. Jos hautausmaa on kirkkomaata, työn tekee kirkon työntekijä. Suomessa työhön käytetään nykyisin pienikokoista tai traktorikaivinkonetta, perinteisesti haudankaivaja on käyttänyt lapiota, jolla myös nykyään hauta viimeistellään. Haudan syvyys riippuu siitä, onko kohtaan haudattu jo aikaisemmin: syvimmillään hauta on 2,7 metrissä, seuraavaksi 2,1 metrissä ja viimeksi 1,5 metrin syvyydessä. Uurnahaudan vähimmäissyvyys on 60 senttimetriä. Naantalin jalostamo
Naantalin satamaan johtaa 15,3 metriä syvä Naantalin väylä, joka alkaa Paraisilta, Utön majakkasaaren eteläpuolelta. Se on yksi Suomen merialueen syvimmistä väylistä, sekä pisin meriväylä 120 kilometrillään. Väylä oli vuoteen 2009 saakka kulkusyvyydeltään 13-metrinen. 13 metrin väylä valmistui vuonna 1986. The Boring Company
The Boring Company on Elon Muskin vuoden 2016 lopulla perustama SpaceX:n tytäryhtiö, joka omistaa porauskalustoa ja jonka tarkoituksena on porata maanalaisia tunneleita. Musk on kertonut perustamisen syyksi Los Angelesin suurkaupungin ruuhkat ja tunneleiden olevan ratkaisu liikenneruuhkiin. Muskin mukaan maan alle voidaan porata tunneleita päällekkäin, ja tämän riittävän vaikka kuinka suuren kaupungin liikennetarpeisiin. Yritys aloitti koetunnelin poraamisen SpaceX:n tontilla Hawthornessa, Kaliforniassa. Tontti soveltui koetunnelin poraukseen koska tontilla ei tarvittu rakennuslupaa. Koetunneli oli 10 metriä leveä, 15 metriä pitkä ja 5 metriä syvä. Tyhjiötekniikka
Öljyn paine on yleensä noin 200 pascalia, ja se on pumpun imu- ja poistoaukkojen välisen paine-eron teoreettinen yläraja. Käytännössä poistoaukon paine saa olla enintään 50 pascalia, mikä saadaan tavallisesti aikaan kiertosiipipumpulla. Diffuusiopumpulla ei saada täydellistä tyhjiötä, sillä öljyhöyry ja pumpattavan kaasun kevyet molekyylit liikkuvat diffuusiolla takaisin tyhjiötilaan. Öljyhöyryn tyhjiötilaan pääseminen pyritään estämään erilaisin estein ja loukuin, jotka kuitenkin pienentävät pumppaustehoa. Joissakin tilanteissa pumpussa käytetään öljyn sijasta elohopeaa, jos tyhjiöön ei saa kulkeutua hiilivetyjä. Kokkolan satama
Laituripaikoista mainittakoon esimerkiksi syvimmät, yhdessä 650-metrisen laiturialueen muodostavat (paikat 10-12) 13,0 metrin syväyksellä. Laituri 7 on puolestaan öljyn ja öljytuotteiden käsittelyyn tarkoitettu, enintään 140-metristen ja syväykseltään 9,5-metristen alusten käyttöön. Varavesi
Väylän haraussyvyys eli varmistettu vesisyvyys tarkoittaa vesisyvyyttä, johon saakka väylällä on varmistettu olevan vapaata vettä. Vesisyvyys mitataan haraamalla, tavallisimmin työntöharan avulla. Öljyhiekka
Höyryn ruiskutus raskaan öljyn hyödyntämisessä on ollut käytössä Kalifornian öljykentillä 1950-luvulta lähtien. Syklistä höyrystimulaatiota on käytetty Kanadassa kaupallisesti 1985 alkaen. Syklisessä höyrystimulaatiossa öljyhiekkaan porattuun satojen metrien syvyiseen reikään pumpataan 300-340 asteista höyryä viikkojen tai kuukausien ajan. Tämän jälkeen odotetaan päiviä tai viikkoja ja odotusvaiheen jälkeen aloitetaan öljyn pumppaus. Kun öljyn tuotantovauhti alkaa pudota, tehdään uusi höyrystimulaatiosykli. Tämä toistetaan niin monta kertaa, kuin on taloudellisesti tuottavaa. Ruuvipaalu
Noin metrin syvyydellä esiintyy maaperässä anturamaata, tämä on kovaa liettyneen saven ja hienon hiekan seosta. Mikäli maaperässä esiintyy anturamaata, tulee siihen esiporata reikä, joka on kooltaan putken halkaisijan kokoinen ja tämän jälkeen ruuviperustus voidaan kiertää paikalleen. Ruuviperustuksen poraaminen on mahdollista myös asfaltin läpi tai kivettömään maahan koneellisesti. Laitesukellus
Urheilusukellukseen on erilaisia koulutusjärjestelmiä, ja niillä on omat luokitussysteeminsä eritasoisille sukelluskursseille. Suomessa tavallisimmat koulutusjärjestelmät ovat CMAS ja PADI. CMAS-koulutusjärjestelmän korttiluokitukset ovat P1, P2 ja P3. P1 on ensimmäinen kurssi. Sen jälkeen sukeltaja saa sukeltaa korkeintaan 15 metrin syvyyteen, ja sukellusparin on oltava vähintään P2-kortin suorittanut sukeltaja. P2 on jatkokurssi, jonka jälkeen maksimisyvyys on 30 metriä. Tämä riittää yleensä kaikkeen normaaliin harrastussukellustoimintaan. P3 on syventävä jatkokurssi. Muissa koulutusjärjestelmissä (esimerkiksi NAUI ja PADI) on vastaavat luokitukset ja sukelluskortit. Esimerkiksi CMAS:n P3-kurssi vastaa PADIn "Divemaster"-luokitusta.
Tekniikkasukellus vaatii oman erityskoulutuksensa, pitkän sukelluskokemuksen sekä tekniikkasukellukseen soveltuvat varusteet.
Tekniikkasukelluksiin kuuluvat yli 40–50 m syvät sukellukset sekä vaativat luola- ja hylkysukellukset. Usein tekniikkasukellukset ovat dekompressiosukelluksia. Erityisvälineistöön kuuluvat esimerkiksi erillinen argon-kaasupullo jota käytetään kuivapuvun täyttökaasuna lämmöneristävyyden parantamiseksi, sekä esimerkiksi neljä erillistä sukelluskaasupulloa omine annostimineen sukelluksen eri vaiheisiin. Varusteita kuten mittareita, lamppuja yms. on mukana kaksinkertainen määrä laiterikkojen aiheuttamien vaaratilanteiden minimoimiseksi. Öljyhiekka
Koska 80-90 % Kanadan öljyhiekasta ja lähes kaikki Venezuelan öljyhiekka sijaitsee niin syvällä, että avolouhoksen käyttö ei ole taloudellisesti mahdollista, on öljyhiekan hyödyntämiseksi kehitetty useita in situ -tekniikoita. Exxon Valdezin öljyonnettomuus
Öljyvuotojen laajuutta on yleisesti vaikea arvioida. Monissa yhteyksissä "Exxon Valdezista" vuotaneen öljyn määräksi on arvioitu Exxonin ilmoittama noin 41 miljoonaa litraa. Mother Nature Networkin mukaan vuonna 2010 onnettomuus oli laajudeltaan vasta 36. suurin. Esimerkiksi "Amoco Cadizista" oli päässyt vuonna 1978 yli 260 miljoonaa litraa öljyä Englannin kanaaliin. "Amoco Cadizista" vuotanutta öljyä oli "Exxon Valdezista" vuotaneen öljyn tavoin vaikea kerätä merestä. "Amoco Cadizin" vuodon korjaamista vaikeutti kova myrsky, ja se aiheutti Ranskan Bretagnen rannikolla suuren ympäristökatastrofin, jossa kuoli enemmän eläimiä kuin missään aiemmassa öljyonettomuudessa. "Amoco Cadizinkin" onnettomuus on pieni verrattuna vuonna 2010 tapahtuneeseen Meksikonlahden öljyonnettomuuteen, jossa vuosi mereen noin 780 miljoonaa litraa öljyä. Maaöljy
Aukkoja lisäämällä ei pystytä lisäämään tuotantoa nopeasti, sillä öljyn pumppaus on hyvin tarkkaan säädelty prosessi – jos vettä ei pumpata oikeassa suhteessa tai öljyä nostetaan liian nopeasti, öljylähde saattaa romahtaa niin, että loppua öljyä ei enää saada ylös. Tästä on varoittavia esimerkkejä muun muassa Kuwaitissa. Pohjanmeri
Pohjanmeren altaan pituus pohjoisesta etelään on 960 kilometriä ja leveys lännestä itään 580 kilometriä. Estuaarit ja vuonot mukaan lukien altaan pinta-ala on noin 575 000 neliökilometriä ja kokonaistilavuus 54 000 kuutiokilometriä. Veden keskisyvyys on vain 94 metriä, kun esimerkiksi Välimeren keskisyvyys on noin 1,5 kilometriä. Altaan eteläreunalla meren syvyys on alle 30 metriä, mutta merenpohja viettää loivasti kohti pohjoisreunaa, jossa syvyys on jo noin 200 metriä. Syvin kohta on 700 metriä Norjan haudassa, pitkänomaisessa syvänteessä Norjan rannikolla. Pellavan korjuu ja muokkaus
Öljypellava, josta käytetään siemenet pellavaöljyn tekoon, korjataan nykyisin leikkuupuimurilla. Kuitupellavan korjuumenetelmänä voi olla niitto lieriö- ja lautasniittokoneella tai nyhtö juurineen. Nyhtökoneita on kahdenlaisia: keskieurooppalainen Depoortere ja venäläinen hinattava AK-4. Būtingėn öljyterminaali
Būtingėn terminaalin öljytankkerin purkupaikka on käytännössä 7,3 kilometriä rantaviivasta avomerelle päin sijaitseva tuulensuojaton tankkerin kiinnittäytymispoiju lastausputkistoineen. Poiju sijaitsee noin merimailin Latvian merirajan eteläpuolella. Maahantuotava raakaöljy siirretään säiliöalukselta poijulta alkavaa siirtoputkea pitkin rannikolla oleviin öljyterminaalin säiliöihin; purkua ohjataan osaltaan öljyterminaalin maalla sijaitsevalta kontrolliasemalta. Tyypillisesti 1–2 hinaajaa avustaa tankkeria kiinnittäytymisen ja purkamisen aikana. Prirazlomnaja
Prirazlomnaja () on arktinen öljynporauslautta ja samanniminen, vuonna 1989 löydetty öljykenttä Venäjän Nenetsian autonomisen piirikunnan Zapoljarnyin piirin edustalla Barentsinmeren kaakkoisosassa, jota osaa kutsutaan joskus Petšoranmereksi. Öljykentän porausoikeudet on myönnetty valtiollisen Gazprom-konsernin tytäryritykselle (Gazprom Neft Shelf), joka omistaa myös paikalle sijoitetun tuotantolautan. Öljyhiekka
Kaivuun jälkeen öljyhiekkaan lisätään kuumaa vettä ja natriumhydroksidia ja syntyvä seos kuljetetaan putkia pitkin erotuslaitokseen ja edelleen jatkokäsiteltäväksi. Erotussolussa bitumiin kiinnittyy ilmakuplia ja bitumi nousee pinnalle, josta se voidaan kuoria. Yhden barrelin tuottaminen vaatii noin kaksi tonnia öljyhiekkaa ja useita barreleita vettä, joskin vettä voidaan kierrättää. Miinanraivaaja DR-1
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoumainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja sen syväys oli 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä. Alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. Miinanraivaaja DR-5
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä. Alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. Maaöljy
Öljyn pumppaamiseksi ensimmäinen vaihe on porata aukko maanalaiseen öljykenttään. Samaan kenttään porataan usein useita aukkoja saannin nopeuttamiseksi. Muista aukoista pumpataan maan alle vettä, joka nostaa tai pitää yllä maanalaista painetta ja mahdollistaa öljyn nostamisen. Kentän paineen laskiessa loppu öljy on pumpattava ylös. Uudet aukot ovat yleensä vaakatasossa. Kermadecin hauta
Kermadecin hauta on maapallon syvimpiä syvänmeren hautoja: Sen suurin syvyys on 10 047 metriä. Haudan löysi brittiläinen retkikunta vuonna 1889. Nimensä se on saanut ranskalaisen kapteenin Jean-Michel Huon de Kermadecin mukaan. Hauta on muodostunut Tyynenmeren laatan alityönnöstä Indo-Australian laattaa vasten. Se on yli tuhannen kilometrin pituinen ulottuen Kermadecin selänteen ja Kermadecsaarten itäpuolelta, läheltä Uuden-Seelannin Pohjoissaaren koilliskärkeä Monowain merenalaisen vuoren koillispuolelta paikkaan, jossa se yhtyy Louisvillen merenalaiseen vuoristoon. Tongan hauta on merkkinä alityönnön jatkumisesta tämän pisteen jälkeen. Kermadecin haudan eteläpuolella alityönnöstä on merkkinä matalampi Hikurangin hauta. U-1206
U-1206:n hylky löydettiin etsinnöistä huolimatta vasta 1970-luvun puolivälissä, kun BP:n työryhmä kartoitti Fortiesin öljykentälle johtavan putken reittiä. Sukelluksilla on selvinnyt, että kohtalaisen hyväkuntoinen alus on 86 metrin syvyydessä kallistuneena 45 astetta paapuuriin. M/S Finnbirch
5. marraskuuta "Turun Sanomat" kertoi öljyvanan pituudeksi lähes 20 kilometriä. Leveyttä vanalla oli vain kymmeniä metrejä. Tuolloin varsinainen öljylautta alkoi vasta noin viiden kilometrin päässä etelään uppoamispaikalta. M/S Coolaroo
Hiukan kauempana on aluksen pääkone, potkuritunneli ja -akseli, joiden ympärillä on vielä alkuperäistä pohjalevytystä. Koneen ylimmän osan rungon päällä on vettä keskimäärin 1,2 metriä, ja paikalla on noin kymmenen sentin vahvuisia, pahasti vääntyneitä kansipultteja, jotka ylimmillään ulottuvat noin 30 sentin syvyyteen, mikä tekee koneeseen kiinnittymisen vaaralliseksi. Koneen alaosa on avoin, ja joskus muutamat hoikimmat sukeltajat tapaavat puikahtaa kiertokankien välistä. Challengerin syvänne
Challengerin syvänne on maankuoren pinnan syvin tunnettu kohta. Syvänteen alin kohta on 10 994 metriä, mittavirheen ollessa enintään ±40 metriä. Koko Mariaanien hauta on mitattu moniäänisellä kaikuluotauksella 100 metrin erotustarkkuudella. Prirazlomnaja
Porauslautta on 141 metriä korkea. Syväys
Aluksen syväys luetaan aluksen vesirajaan maalatusta asteikosta. Syväysmerkit merkitään laivan keulaan, perään ja keskelle 200 millimetrin välein, 100 millimetriä korkein numeroin. Merkintä 40 osoittaa neljän metrin syväystä, vedenpinnan ollessa merkinnän alapäässä. Merkinnät tehdään esimerkiksi välille 4 000–7 000 millimetriä, riippuen laivan koosta. Knock Nevis
Laivan osti hongkongilainen C. Y. Tung, joka on Orient Overseas Container Linen (OOCL) perustaja. Kaupan ehtona oli, että laivaa vielä pidennettäisiin. Niinpä 68,86 metriä leveään ja 376,7 metriä pitkään tankkeriin lisättiin japanilaisella Nippon Kokanin telakalla Tsussa jatko-osa, joka kasvatti aluksen pituuden 458,5 metriin, kantavuuden 564 763 tonniin (DWT) ja uppouman ennätykselliseen 647 955 metriseen tonniin. Uudistustyö oli valmis vuonna 1981, ja alus nimettiin "Seawise Giantiksi". Aluksen syväys oli täydessä lastissa 24,6 metriä, eikä sillä ollut täydellä kuormalla menemistä sen paremmin Panaman kuin Suezin kanaviin. Jopa Englannin kanaali oli sille sopimaton, koska alus oli kokonsa, painonsa ja ohjailuominaisuuksiensa puolesta liian jäykkäliikkeinen. "Seawise Giantin" täysi lasti oli noin 4,1 miljoonaa barrelia raakaöljyä, joka vastasi koko maailman runsaan kahden vuorokauden öljynkulutusta. Se purjehti ensin Meksikonlahdella ja Karibianmerellä ja siirtyi myöhemmin Persianlahdelle kuljettamaan öljyä Iranista Yhdysvaltoihin. Dawn (luotain)
Planeettojenvälisessä avaruudessa Dawn käyttää NSTAR-ionimoottoreita, jonka tyyppisiä kokeiltiin Deep Space 1-luotaimessa. Luotain käyttää pitkää spiraalin muotoista lentorataa. Tällä ratkaisulla minimoidaan tarvittavan ajoaineen määrää, mutta lentomatka on huomattavan pitkä. Luotaimen tankkiin mahtuu ajoaineena käytettävää xenonia 450 kg ja ionimoottorin antama työntövoima vaihtelee minimitehon 19 millinewtonista maksimitehon 92 mN:iin. Moottorissa on kolme suutinta, joista vain yksi on kerrallaan käytössä. Sekä moottorin että tutkimusinstrumenttien virtalähteenä toimivat kaksi 18 m laajuista aurinkopaneelia, joiden antama teho luotaimen määränpäässä, noin 3 AU:n etäisyydellä Auringosta on 1300 W. Öljyntorjunta-alus Halli
Alus on 61,5 metriä pitkä ja sen leveys on 12,8 ja syväys 4 metriä. Sen uppouman ollessa 2 100 tonnia. Aluksen voimanlähteenä on kaksi 975 kilowatin moottoria, joiden avulla se saavuttaa 11 solmun maksiminopeuden. Alus on luokiteltu jääkulkuluokkaan 1A. Aluksella on neljäntoista hengen miehistö. Meksikonlahden öljyonnettomuus 2010
Pohjassa porausaukon suulla on niin sanottu ”blow-out preventer”, 450 tonnia painava hydraulinen venttiililaitteisto, jonka tarkoitus on tarvittaessa sulkea lähde. Sulkumekanismia ei kuitenkaan saatu toimimaan. BOP:stä pintaan johtanut putki romahti "Deepwater Horizonin" uppoamisen myötä alas pohjaan ja rikkoutui, päästäen öljyä veteen kolmesta kohtaa. Outokumpu
Vuosina 2004–2005 kairattiin Outokummussa reikä, joka ulottuu 2 516 metrin syvyyteen. Reiän halkaisija on 22 cm. Tutkimuskäyttöön tehdyn reiän kairasi venäläinen valtionyritys Nedra, joka teki työn valtionvelkana Suomelle. Sitä käytetään geologisiin ja geofysikaalisiin tutkimuksiin. Vuonna 2018 Espooseen kairattu tukimusreikä ohitti syvyydessä Outokummun reiän. Kaapelialus
Kaapelialus (kaapelilaiva) on erikoisalus, jota käytetään vedenalaisten metallilangoista tai valokuiduista koostuvien kaapelien laskemiseen, huoltoon ja korjaukseen. Suuri kaapelialus pystyy kertalastauksella kuljettamaan ja laskemaan valokaapelia valtameren ylitykseen tarvittavan määrän. Valtamerissä kaapeli lasketaan keskimäärin 3–4 km:n syvyyteen ilman suojausta. Rannikoilla ja vilkkailla laivaväylillä kaapelille kaivetaan esimerkiksi auralla suojaura, johon se lasketaan. Poraus
Porausmenetelmän valintaan vaikuttavia tekijöitä ovat halutun reiän syvyys ja halkaisija sekä porattava materiaali. Työstöparametrit, syöttö sekä kierrosnopeus, valitaan työkappaleen ja poran materiaalien perusteella. Poraaminen voidaan tehdä joko kuivana tai lastuamisnestettä käyttäen. Joissakin porausmenetelmissä lastuamisnesteen syöttäminen sekä lastun poisto tapahtuu poran sisälle tehtyjen kanavien avulla. Meksikonlahden öljyonnettomuus 2010
Merenpohjalle, puolentoista kilometrin syvyyteen romahtaneesta ja katkenneesta porausputkesta alkoi vuotaa mereen öljyä tuhansien kuutiometrien päivävauhtia. 86 vuorokauden jälkeen vuoto saatiin hallintaan porausreiän päälle 15. heinäkuuta 2010 asennetulla 75 tonnin painoisella kuvulla. Vuotaneen öljyn kokonaismääräksi on arvioitu karkeasti viisi miljoonaa barrelia, eli noin 800 000 kuutiometriä. Öljy saastutti Yhdysvaltain rannikkoa satojen kilometrien matkalta ja vuodon tukintahetkellä 217 000 km² sen aluevesistä oli kalastuskiellossa. Onnettomuus aiheutti suurta vahinkoa niin meren ja rannikon eliöille kuin rannikon kalastus- ja matkailuelinkeinollekin. M/S Global Freighter
Aluksen pohjaan tuli sadan metrin matkalta repeytymiä, ja koko oikeanpuoleisen osan pohjaan tuli useita painaumia. Suurin reikä oli kooltaan noin kolme × neljä metriä. Jos repeämä olisi yltänyt alimmalle autokannelle, olisi alus uponnut ja lastina olleista kuorma-autoista olisi valunut dieseliä mereen. Tämä jäi vain puolen metrin päähän. Laivan päällikön mukaan alaruumaan alkoi virrata vettä heti pohjakosketuksen jälkeen. Myös pääkannelle tuli vettä alaruuman miesluukun kautta, mutta tässä vaiheessa "Global Freighter" oli jo ajettu matalikolle. Oikeanpuoleinen pääpotkuri kärsi myös suuria vaurioita. Aluksen konehuone pysyi kuivana. Aluksen öljytankissa havaittiin myös pieni repeämä, mutta polttoainetta oli vähän ja sekin jähmettyneessä muodossa, joten öljypäästöiltä vältyttiin. Exxon Valdezin öljyonnettomuus
Alyeskalla oli öljyonnettomuuksia varalta varustettu noin 115 metriä pitkä proomu, mutta se oli hieman vaurioitunut eikä sen varusteita ollut lastattu valmiiksi. Proomu oli vaurioitunut tammikuussa 1989 öljyvuodon puhdistustöissä Thompson Passissa, eikä sitä ollut vielä korjattu. Vauriot eivät tosin lopulta vaikuttaneet proomun kykyyn päästä onnettomuuspaikalle. Proomun lastaaminen oli hidasta, sillä osa varusteista lojui pihalla lumessa ja paikalla oli vain yksi henkilö, joka osasi käyttää trukkia ja nosturia. Alyeska oli lupautunut toimimaan öljyvuodon sattuessa viidessä tunnissa, mutta "Exxon Valdezin" luokse päästiin vasta kello 14.54, jolloin onnettomuustiedon saapumisesta oli kulunut 14 tuntia ja 24 minuuttia. Silloin öljyvana oli jo 6,4 kilometriä pitkä. Pohjanmeri
Öljyn ja maakaasun poraus alkoi Pohjanmerellä 1960-luvun lopussa. Öljyntuotanto keskittyy Shetlandin altaaseen pohjoisessa ja maakaasuntuotanto Southern Bightiin etelässä. Vuonna 2013 Pohjanmerellä tuotettiin raakaöljyä ja nestemäisiä polttoaineita keskimäärin 2,86 miljoonaa barrelia vuorokaudessa, mikä oli 3,2 % maailman kokonaistuotannosta. Tästä Norjan osuus oli 63 % ja Ison-Britannian 29 %. Öljyntuotanto on kuitenkin kääntynyt laskuun saavutettuaan huippunsa Isossa-Britanniassa vuonna 1999 ja Norjassa vuonna 2001. Uusi suuri öljyesiintymä löytyi kesällä 2012 Stavangerin läheltä vuonna 2011 löytyneen esiintymän vierestä. Vuoden 2011 löydön suuruudeksi arvioidaan 500–1200 miljoonaa barrelia ja tuoreemman 140–270 miljoonaa barrelia. Ossauskosken voimalaitos
Ossauskosken voimalan alueella on maapatoa 1,875 kilometriä, korkeimmillaan 18,7 metriä, sekä betonipatoa 160,6 metriä. Voimalapadossa on viisi tulva-aukkoa. Voimalan putouskorkeus on 15 metriä ja siinä on kolme pystyakselista koneistoa. Niissä on Kaplan-turbiinit, jotka aluksi tuottivat tehoa yhteensä 93 MW eli jokainen 31 MW. Turbiinien juoksupyörän halkaisija on 6,45 metriä ja pyörimisnopeus 88,2 kierrosta minuutissa. Keskivesiolosuhteissa voimalan vuotuinen energiantuotto oli 454 GWh, kun rakennusvirtaama on 750 kuutiota vettä sekunnissa. Purjelento
Purjelento alkaa koneen hinaamisella taivaalle tyypillisesti noin 500 metrin korkeuteen. Hinaus voi tapahtua lentokoneella, tarkoitukseen rakennetulla vintturilla tai autolla. 500 metristä matka jatkuu ylöspäin tavallisesti noin 2000 metriin. Poraus
Mikroporaus tarkoittaa poraamista, jossa reiät ovat alle 0,5 mm. Näin pienen reiän poraaminen on haasteellista, koska ohuen poran sisälle ei voida valmistaa poran jäähdyttämiseksi tarvittavia jäähdytysnestekanavia ja poran kierrosnopeuden on oltava suuri. Ohut pora katkeaa helposti ja lastujen poisto pienestä reiästä on myös ongelma. Öljyhiekka
Öljyhiekkaa on kaivettu avolouhoksessa Athabascassa lähes neljäkymmentä vuotta. Öljyhiekka esiintyy Antabascassa 40-60 metriä paksuna kerroksena kalkkikivikerroksen päällä. Öljyhiekan päällä sijaitsee poistettava maa-aines. Athabascassa 10-20% öljyhiekasta sijaitsee niin lähellä maan pintaa, että pintakaivuu on taloudellisesti järkevää. Pintakaivuuta käytetään Athabascassa 130 metrin syvyyteen saakka. Suurin osa öljyhiekasta hyödynnetään tällä hetkellä avolouhoksien avulla. Abyss – syvyys
Irrottamisen myöhästymisen vuoksi tukialuksen potkuri vaurioituu ja alus alkaa ajelehtia; umbilikaali eli kaapeliletkuyhdistelmä raahaa lauttaa mukanaan kohti viiden kilometrin syvyistä pudotusta, mutta lopulta nosturi repeää irti laivasta viime hetkellä, aiheuttaen tosin pudotessaan pahoja vaurioita. Merenpohja
Mannerjalustalta laskeutuu jyrkästi mannerrinne. Sen alaosassa on usein loivasti kumpuilevaa maastoa, joka viettää syvänmeren tasangolle, joka on hyvin tasainen. Valtameren pohjaa peittää tavallisesti ohut mutainen sedimenttikerros, joka muodostaa merenalaisten vuorten ja ylänköjen erottamia syvänmeren tasankoja. Tasangon syvyys voi vaihdella kolmen ja viiden kilometrin välillä. Sitä syvemmällä on kapeita syvänmeren hautoja, joista syvimmät ovat yli kymmenen kilometriä syviä. Energiavarat maailmassa
Yleinen öljyvarantojen kokonaisarvio on 2000 mrd. barellia (tynnyriä) ja ASPO:n mukaan 1850 mrd. barellia. Tästä määrästä vuoden 2003 lopussa öljyä oli kulutettu 920 mrd. tynnyriä. Pumppaamalla saadaan 36 % öljystä. Sen jälkeen käytetään tehostettuja ja kalliimpia menetelmiä, joihin sisältyy hiilidioksidin pumppaus öljykerrokseen. Yli 300 metrin syvyydessä meressä olevaa öljyä opittiin käyttämään vuonna 2001. Vuoden 2003 alussa syvänmeren öljyä oli löydetty yhteensä 47 mrd. barellia: Brasilia, Meksikonlahti, Angola ja Nigeria. 2/3 öljyvaroista on Lähi-idässä. PB:n luvut öljyreserveistä eivät välttämättä täytä SEC:n määritelmiä tai edusta PB:n omaa näkemystä. Lähi-idän öljy-yhtiöiden geologin geologian tohtori Michael Smithin mukaan, jos kysyntä kasvaa 1,5 % vuodessa, tuotanto on rajoittavaa vuonna 2011. Zapoljarnyi
Zapoljarnyi tunnetaan myös kaupungista noin 10 km:n päähän vuosina 1970-1994 poratusta maailman syvimmästä kalliokairauksesta, joka yltää noin 12,3 kilometriin (Kola Superdeep Borehole -projekti).