Mitä analgeetti tarkoittaa?
Analgeetit
Analgeetti eli kipulääke on lääke, jolla on kipua lievittävä tai poistava vaikutus ilman, että se aiheuttaa unta tai anestesiaa. Useimmilla analgeeteilla on myös muita vaikutuksia, joista osa haitallisia. Varsinaisia analgeetteja ovat opioidit ja tulehduskipulääkkeet. Myös useilla muilla lääkkeillä (kuten anesteeteilla ja glukokortikoideilla) on analgeettisia vaikutuksia sivuvaikutuksina, mutta niitä ei käytetä kivun hoitoon rutiinisti vaan ainoastaan erityistapauksissa. Esimerkiksi neuropaattisen kroonisen kivun hoidossa käytetään joitakin trisyklisiä masennuslääkkeitä.
Hypokalemia
Nesteenpoistolääkkeitä (diureetteja) käytettäessä kaliumin puutetta voidaan ehkäistä käyttämällä samaan aikaan kaliumtabletteja. Toinen mahdollisuus on käyttää nesteenpoistolääkkeitä, joihin on lisätty kaliumia säästäviä aineosia (triamtereeni tai amiloridi). Näitä lääkkeitä kutsutaan kaliumia säästäviksi diureeteiksi. Ajoaine (raketti)
Nestemäinen ajoaine vaatii monimutkaisemman rakettimoottorin. Polttoaine ja hapetin ovat yleensä eri nesteet. Ne on pumpattava suurella paineella ajoainetankeista moottorin polttokammioon. Tämä vaatii tankkien paineistusta ja hyvin tehokkaita pumppuja (turbopumppu). Nesteajoaineen etu on sen antama suurempi ominaisimpulssi ja se, että nesteajoainetta voi käyttää polttokammion ja suuttimen jäähdytysnesteenä. Koska nestemäiset ajoaineet koostuvat usein hyvin mataliin lämpötiloihin jäähdytetyistä kaasuista kuten vedystä ja hapesta, käytetään näistä nimitystä kryogeeninen ajoaine. Allyyliasetaatti
Allyyliasetaatti (CHO) on tyydyttymättömiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Rakenteeltaan se on allyylialkoholin ja etikkahapon esteri. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Depressantit
Depressantti on elintoimintoja lamaannuttava aine. Termiä käytetään etenkin keskushermoston yhteydessä. Tunnetuin päihteenä käytetty depressantti on alkoholi. Yleensä depressantit jaotellaan kuitenkin unilääkkeisiin sekä rauhoittaviin lääkkeisiin eli sedatiiveihin. Sedatiivien toiminta perustuu niiden kykyyn aktivoida keskushermoston välittäjäaineita, erityisesti gamma-aminovoihappoa (GABA). ALS-tauti
Pseudobulbaarioireita voidaan vähentää trisyklisillä masennuslääkkeillä, SSRI-lääkkeillä, dekstrometorfaania sisältävällä yskänlääkkeellä, tai Nuedexta-lääkkeellä. Nuedexta on dekstrometorfaanin ja kinidiinin seos, jossa kinidiini pidentää dekstrometorfaanin vaikutusaikaa. Nuedextaa ei ole saatavissa suomalaisissa apteekeissa. Adjuvantti
Ihmisiin käytettävien adjuvanttien kehittelyssä pyritään siihen, että ne stimuloivat luontaista immuniteettia mutta eivät aiheuta sairaalloista tulehdusta. Adjuvanttina käytetään alumiinisuoloja, esimerkiksi alumiinihydroksidi-geeliä. Mineraalipohjaisen adjuvantin eräänä vaikutusmekanismina on pidetty sitä, että se aiheuttaa ärsytystä ja houkuttelee paikalle luontaisen immuniteetin valkosoluja. Alumiinipohjaisen adjuvantin ajatellaan myös olevan "repositorinen": sen avulla antigeeni pysyy kauemmin pistopaikassa. Näitä vaikutusmekanismeja ei ole vahvistettu, mutta vuonna 2011 julkaistun tutkimuksen mukaan alumiinikiteet tarttuvat "in vitro" spesifisesti dendriittisoluiksi kutsuttujen valkosolujen solukalvon lipideihin, mikä johtaa adjuvantin ja antigeenin endosytoosiin ja dendriittisolujen aktivoitumiseen. Ilokaasu
Nukutuskäytössä ilokaasua sekoitetaan happeen suhteessa 1:1 tai 2:1 hypoksian välttämiseksi. Yksin ilokaasulla ei voida saavuttaa täyttä kirurgista anestesiaa, ja sitä käytetäänkin usein yhdessä muiden anesteettien kanssa. Sydäntä lamaavan vaikutuksensa vuoksi ilokaasua varotaan antamasta sydäntautipotilaille. Nukutusaineallergia
Vakavimmillaan nukutusaineallergia voi johtaa rytmihäiriöihin. Sitä kautta potilaan sydän joudutaan pysäyttämään ja käynnistämään uudelleen. Tämä tapahtuu yleensä ihmisille, joilla on ennestään esimerkiksi vaara joutua anafylaktiseen šokkiin. Yleisesti lääkärit pyrkivät nukutusaineallergian todettuaan leikkaamaan potilaan paikallispuudutusta vahvemmassa puudutuksessa, joka idealtaan on kuitenkin sama. Potilas on tällöin hereillä koko ajan ja estetään "kaulurin" avulla näkemästä leikkauskohtaa, jolloin vältetään mahdollinen šokki. Alkaloidit
Vaikka useimmat alkaloidit ovat myrkyllisiä, joitakin käytetään kivun lievityksessä, nukutuksessa tai päihteenä. Joitakin tunnetuimpia alkaloideja ovat mm. morfiini, kokaiini, kofeiini, kiniini ja nikotiini. Glukogeeninen aminohappo
Glukogeenisiksi aminohapoiksi kutsutaan aminohappoja, joiden hajotuksen tuotteena saadaan joko pyruvaattia tai jotain sitruunahappokierron välituotetta. Näitä aminohappojen hajotuksen tuotteita voidaan käyttää energiantuotantoon, niistä voidaan muodostaa maksassa glykogeeniä tai glukoosia tai lihaksissa glykogeeniä. Loput aminohapoista ovat ketogeenisiä aminohappoja. Osa aminohapoista on sekä keto- että glukogeenisia. Yleisanestesia
Yleisanestesia (kansankielessä yleisesti "nukutus") on tila, jossa potilas ei tunne kipua, reagoi siihen tai muista sitä jälkikäteen. Yleisanestesiaa käytetään isompien leikkausten yhteydessä, pienissä leikkauksissa sitä ei yleensä käytetä. Yleisanestesian aikaansaamiseksi käytetään useiden eri lääkkeiden yhdistelmää. Siten turvallinen yleisanestesia on vaativa erikoislääketieteellinen tehtävä. Anestesian tasoa ja potilaan elintoimintoja täytyy seurata koko anestesian ajan. Pseudokumeeni
Pseudokumeeni on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja liukenee paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin. Näitä ovat esimerkiksi etanoli, dietyylieetteri ja bentseeni. Pseudokumeeni voi reagoida elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla esimerkiksi Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla, joko 3- tai 5-asemiin. Näistä 5-asema on reaktiivisempi, koska 3-asemassa vierekkäisiin hiiliatomeihin sitoutuneet metyyliryhmät aiheuttavat steeristä estettä. Pseudokumeeni voidaan hapettaa laimean typpihapon tai ilman avulla trimelliittihapoksi tai trimelliittihappoanhydridiksi. Ilmahapetuksessa katalyyttinä käytetään koboltin ja mangaanin suolojen sekä bromin seosta. Pseudokumeeni on myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Se voi myös vaurioittaa keskushermostoa. Anaboliset steroidit
Anaboliset steroidit, joita kutsutaan joissain tilanteissa anabolis-androgeenisiksi steroideiksi (AAS) ja yleiskielessä usein pelkästään steroideiksi, ovat testosteronin tapaan vaikuttavia hormonivalmisteita tai hormoneita. Myös testosteroni luokitellaan anaboliseksi steroidiksi. Ne kuuluvat rakenteeltaan "steroideihin" ja osin vaikutuksiltaan androgeeneihin, eli mieshormoneihin. Anaboliset steroidit edistävät ensisijaisesti lihasten kasvua ja valkuaisaineiden muodostumista. Tästä johtuu niiden muinaiskreikan kielestä johdettu rakentavaa tarkoittava nimitys "anabolinen", koska ne edistävät kehon rakentavia toimintoja. Niillä on myös kyllin suurin annoksin muitakin vaikutuksia, kuten ruokahalun, punasolujen tuotannon kasvu, luiden kasvu ja miehille ominaisten eli "androgeenisten" piirteiden kehittyminen, kuten äänen madaltuminen ja parran kasvu. Analsiimi
Analsiimi tai analsiitti on valkoinen, harmaa tai väritön hohkasilikaattimineraali. Analsiimi koostuu kiteinä olevasta hydratoituneesta natrium-alumiini-silikaatista. Sen kemiallinen kaava on NaAlSiO · HO. Mineraalissa voi esiintyä pieniä määriä kaliumia ja kalsiumia. Analsiimistä on myös olemassa synteettinen muunnelma Ag-analsiitti, joka sisältää hopeaa. Glykogeeni
Glykogeenit ovat monihaaraisia D-glukoosista koostuvia polysakkarideja, joiden perusrakenne on sama, mutta keskinäiset koot ja yksityiskohtaiset rakenteet vaihtelevat. Ne ovat homopolymeerejä lukuun ottamatta kunkin ytimessä olevaa glykogeniini-proteiinia. Glykogeeni toimii ihmisten, muiden eläinten, sienten, useiden bakteerien ja monien arkeonien ensisijaisena hiilihydraattivarastona samaan tapaan kuin kasvien tärkkelys. Sympatomimeetit
Vastaavasti tunnetaan sympatolyytit, jotka lamaavat sympaattisen hermoston vaikutuksia. Parasympatomimeetit (tai kolinergit) ja parasympatolyytit (oikeammin "antikolinergit") vaikuttavat parasympaattiseen hermostoon. Anestesia-aineet
Anestesiakaasut annostellaan hengityksen kautta joko maskilla tai intuboidun potilaan intubaatioputkeen erityisen anestesialaitteiston kautta seoksena hapen kanssa, ja usein seoksessa on lisänä ilokaasu. Anestesiakaasuilla ylläpidetään yleisanestesiaa. Ilokaasu tehostaa anestesiakaasujen vaikutusta. Inhalaationa annetun nukutusaineen lisänä tarvitaan usein lihasrelaksantteja eli herpauttajia, jotka lamauttavat sileitä lihasryhmiä. Näitä aineita tarvitaan leikkauksen suorittamista varten, varsinkin jos sisäelimiä pitää leikata. Allyyliasetaatti
Allyyliasetaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin. 
Allyyliasetaattia valmistetaan propeenin, etikkahapon ja hapen välisellä reaktiolla. Katalyyttinä reaktiossa toimii palladium ja reaktio tapahtuu 160–180 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä voi olla lisäksi alkalimetalliasetaatteja tai rauta- ja vismuttiyhdisteitä. Reaktiossa muodostuu välivaiheena organopalladiumkompleksi. Suurin osa allyyliasetaatista hydrolysoidaan happamissa olosuhteissa allyylialkoholiksi. Allyyliasetaatista voidaan valmistaa myös allyylikloridia, allyylisyanidia ja metateesireaktioilla polymeerejä. Allyyliasetaattia voidaan myös käyttää täiden ja muiden hyönteisten häätämiseen ja aromiaineena. Anaboliset steroidit
Androgeenisiä vaikutuksia lisäävät tyypillisesti:
Alla olevassa taulukossa esitetyllä norboletonilla on esim. voimakas anabolinen vaikutus ja testosteronilla suhteessa voimakkaan androgeeninen.
17C esterisidos vähentää anabolisen steroidin lähinnä maksassa tapahtuvaa ensikierron metabolisoitumista toimimattomaan tai heikkovaikutteiseen muotoon. Esterisidos toimii entsyymeissä steerisenä esteenä, eli se suurentaa molekyyliä niin, etteivät sitä muokkaavat entsyymit saa otettua ainetta kunnolla sisäänsä ja pysty hapettamaan hydroksyyliryhmää, johon tiellä oleva karboksyylihappo on kiinnittynyt. Kaikki anaboliset steroidit kuten testosteroni eivät toimi kunnolla nieltynä koska tällöin valtaosa niistä päätyy suoraan maksaan metabolisoitavaksi ennen kuin ne pääsevät vaikuttamaan muihin kehon kudoksiin. Siksi testosteronia käytetään sellaisenaan lihaspistoksina tai voiteina, jolloin kaikki testosteroni ei heti läpikäy maksan metabolisia reittejä. Testosteronin undekaanihappo-esteri on kuitenkin niin suuri, että se toimii suun kautta nieltynä. Antabusreaktio
Oireet johtuvat siitä, että antabusaine estää aldehydidehydrogenaasi-nimisen entsyymin toimintaa. Normaalitilassa alkoholi hapettuu elimistössä ensin asetaldehydiksi, jonka entsyymi sitten hajottaa. Niinpä asetaldehydi jää elimistöön ja aiheuttaa epämiellyttävät oireet. Elektrolyysi
Elektrolyytit ovat aineita, jotka sulaessaan tai liuetessaan hajoavat kokonaan tai osittain positiivisiksi ja negatiivisiksi ioneiksi. Sellaisia ovat varsinkin hapot, metallihydroksidit ja suolat. Jos tällaisen aineen liuoksen tai sulatteen läpi johdetaan sähkövirta, sähköinen vetovoima saa ionit liikkumaan varatuille sauvoille, jolloin positiiviset ionit eli kationit kulkeutuvat katodiin, jossa ne pelkistyvät. Negatiiviset ionit, eli anionit kulkeutuvat anodiin, jossa ne hapettuvat. Positiivista napaa kutsutaan anodiksi ja negatiivista napaa katodiksi. Tämän muistaa helposti PANK-muistisäännöstä: Positiivinen anodi negatiivinen katodi. Alipogeenitiparvoveekki
Glybera on injektioneste, vahvuudeltaan 3 × 10 genomikopiota/ml, joka annetaan lihaksensisäisesti yhdellä kertaa useina pistoksina reisien ja säärten eri lihaksiin. Pistosten suuren määrän takia EMA:n yhteenvedossa suositellaan selkäydin- tai paikallispuudutusta. Lääke on hyväksytty käytettäväksi vain yhdellä hoitokerralla, koska sen toistuvasta antamisesta ei ole tietoja. Jotta ruumiin immuunijärjestelmä ei reagoisi voimakkaasti alipogeenitiparvoveekkiä vastaan, ennen hoidon antoa aloitetaan hylkimisenestolääkitys, jota jatketaan 12 viikon ajan hoidon jälkeen. Opioidiantagonistit
Jotkin opioidiantagonistit omaavat myös omaa agonistista vaikutusta ja voivat vaikuttaa kipua lieventävästi, kun niitä annetaan suurina annoksina opioideihin tottumattomille. Esimerkkejä näistä ovat muun muassa nalorfiini ja levallorfaani. Näiden aineiden analgeettiset vaikutukset ovat kuitenkin rajallisia ja niiden mukana tulee dysforiaa vaikutuksista kappa-opioidireseptoriin. Ne myös aiheuttavat opioidiriippuvaisissa vieroitusoireita. Dianetiikka
Dianetiikka on kahdenkeskinen istunto, "auditointi". Auditoinnissa kohdehenkilön menneisyyden kipupisteitä käydään läpi kohta kohdalta ja haetaan yhteyksiä tätä vaivaaviin sairauksiin ja huoliin. Apuna on usein valheenpaljastuslaitetta muistuttava E-mittari. Hubbardin mukaan henkinen energia on vain fyysisen energian hienompi vastine, jonka vastustuskykyä E-mittari mittaa. Se lähettää pienen sähkövirtauksen kohdehenkilön läpi ja Hubbardin mukaan rekisteröi reaktiivisenmielen energiavarauksia. Mielenjärkkymistä aiheuttavia kohtia käydään läpi, kunnes E-mittari ei enää rekisteröi kohdehenkilössä reaktiota. Dopingaineet ja -menetelmät
Beeta-2-agonistit ovat aineita, joita käytetään astman hoitoon niiden keuhkoputkistoa laajentavan vaikutuksen vuoksi. Urheilussa ne ja niiden optiset isomeerit ovat kiellettyjä lukuun ottamatta formoterolia, salbutamolia ja salmeterolia, joita saa käyttää rajoitetusti. Dopingaineena niitä käytetään erityisesti anabolisten vaikutustensa takia, mutta osittain myös keuhkoputkistoa laajentavan vaikutuksensa vuoksi. Adrenaliini
Välittäjäaineena adrenaliini toimii erityisesti sympaattisen hermoston synapseissa, jotka ovat kytkeytyneet säädeltäviin elimiin ja kudoksiin. Tämä säätelymekanismi lisää suorituskykyä muun muassa kasvattamalla sydämen sykettä ja lisäämällä glukoosin eritystä maksassa. Adrenaliini toimii välittäjäaineena myös keskushermostossa. Antasidit
Antasidien vaikutus kestää tyhjässä vatsassa noin puoli tuntia ja ruokaillessa niiden vaikutus voi kestää jopa kaksi tuntia. Käytännön kannalta antasideja pitää siis ottaa useita päivittäin. Antasidien käyttö suurissa määrin voi aiheuttaa vatsavaivoja, koska alumiinisuolat, joita antasideissä esiintyy ovat ummettavia ja magnesiumsuolat ovat laksatiivisia. Tästä syystä antasideja käytetään myös seoksina, esimerkiksi kalsium- ja magnesiumsuoloja yhdessä. Yhdistelmät vähentävät laksatiivisia vaikutuksia ja ummetusta. Antasidit sisältävät alumiinia ja magnesiumia ja niitä voi kertyä elimistöön, jos munuaisten toiminta ei ole normaalia. Antasideja otetaan yleensä tablettimuodossa oraalisesti. Tiotikseeni
Tiotikseeni ("Navane") on neurolepti eli antipsykoottinen lääke. Se ei ole kovin sedatiivinen, joskin sen hoitovaikutusta on pidetty aktivoivana. Niin sanottuihin sairauden negatiivisiin oireisiin kuuluu passiivisuus ja sosiaalisista kontakteista vetäytyminen skitsofreniassa. Antidiureettinen hormoni
ADH on nonapeptidi eli yhdeksästä aminohaposta koostuva peptidi. Sen tavallisin nisäkkäillä esiintyvä muoto on arginiini8-vasopressiini, jonka aminohappojärjestys on kysteiini - tyrosiini - fenyylialaniini - glutamiini - asparagiini - kysteiini - proliini - arginiini - glysiini, näistä kysteiinimolekyylit ovat toisiinsa yhteydessä rikkisillan välityksellä. Sialla hormoni on muodoltaan lysiini8-vasopressiini (arginiinin tilalla lysiini-aminohappo) ja sitä kutsutaan nimellä lypressiini. Hallusinogeenit
Käsite koostuu kreikan kielen sanoista "ψυχή" ("psyche", "mieli") ja "δηλείν" ("delein", "ilmaista"), ja sillä tarkoitetaan ainetta, joka nostaa esille mielen piilotettuja, mutta todellisia puolia. Käsitteen "psykedeeli" synonyyminä käytetään myös sanoja "psykotomimeettinen" ja "hallusinogeeni", ja kategoriaan lasketaan kuuluvan monia eri sisäiseen maailmaan vaikuttavia aineita, joita ovat esimerkiksi LSD, psilosybiini, DMT, 2C-B, meskaliini ja DOB, ja monet muut tryptamiinit, fenetyyliamiinit ja harvinaisemmat yhdisteet. Myös empatogeenit (esimerkiksi MDMA), kannabinoidit ja dissosiatiivit (esim. ketamiini) lasketaan monesti samaan ryhmään. LSD:tä pidetään yleisesti "psykedeelin prototyyppinä". Viitattaessa LSD:n kaltaisiin psykedeeleihin, tutkijat käyttävät usein ilmaisua "klassiset hallusinogeenit" R. A. Glennonin (1999) määrittämällä tavalla: "Klassiset hallusinogeenit ovat aineita jotka täyttävät Hollisterin määritelmän, sekä (a) sitoutuvat 5-HT2-serotoniinireseptoreihin ja (b) jotka koulutetut koe-eläimet erottavat epäaktiivisista aineista." Kun käsitettä "psykedeeli" käytetään suorana viittauksena LSD:n kaltaisiin aineisiin (eli mainittuihin klassisiin hallusinogeeneihin), tutkimuksen kirjoittajat täsmentävät tarkoittavansa nimenomaan tätä rajoitettua merkitystä (ks. esim. Nichols, 2004). Analgeetit
Opioidit voivat olla tietyn reseptorin suhteen joko (täys)agonisteja, jolloin opioidilla saadaan maksimaalinen vaikutus, osittaisagonisteja (agonisti-antagonisteja), jolloin maksimaalista tehoa ei saavuteta millään annoksella ja teho muuttuu annosta riittävästi suurennettaessa antagonistiseksi, tai antagonisteja, jotka kumoavat agonistien vaikutukset. Eri opioidien ominaisuudet riippuvat paljolti siitä, mihin reseptoreihin ne pääasiassa vaikuttavat. Esimerkiksi selektiivisiä kappa-agonisteja käytettäessä riippuvuuden riski on vähäisempi kuin käytettäessä puhtaita myy-agonisteja. Osittaisantagonisteilla kipua lievittävä vaikutus on vähäisempi kuin täysantagonisteilla, mutta toisaalta myös haitat ovat vähäisemmät ja väärinkäytösten riski on pienempi. Ketobemidoni
Ketobemidoni on voimakas opioidi analgeetti, jonka teho on samansuuruinen morfiinin kanssa. Se toimii lisäksi NMDA-antagonistina metaboliittinsa norketobemidonin kautta. Tämän takia se on käyttökelpoista sellaisten kipujen hoidossa, jotka eivät reagoi opioideihin. Yleensä sitä käytetään suhteessa 25 mg ketobemidonihydrobromidia ja 60 mg morfiinihydrokloridia sekä noin 8 mg injektiona. Asetyylikoliini
Asetyylikoliinin tavoin vaikuttavia aineita kutsutaan parasympatomimeeteiksi, kolinomimeeteiksi tai kolinergisiksi ja vastavaikuttajia antikolinergeiksi, parasympatolyyteiksi tai kolinolyyteiksi. Aivoissa kolinergiset neuronit osallistuvat vireystilan ja unen säätelyyn sekä oppimiseen ja muistiin. Anakoreetti
Anakoreetti, myös 'anakoriitti' tai 'ankoriitti', (englanniksi naispuolinen 'anchoress') (kreikan sanasta "anakhoretes" 'se joka on vetäytynyt maailmasta', verbistä "anakhoreo" 'vetäytyä', 'astua syrjään') tarkoittaa ihmistä, joka uskonnollisista syistä vetäytyy sekulaarista yhteiskunnasta voidakseen viettää intensiivisesti rukoukseen keskittynyttä, askeettista ja olosuhteiden salliessa eukaristiakeskeistä elämää. Termi on käytössä erityisesti eriteltäessä eri (yleensä kristillisen) asketismin muotoja: anakoreetti on vetäytynyt maailmasta yksinäisyyteen osana omaa askeettikilvoitteluaan, kenobiitti puolestaan kilvoittelee yhteisön jäsenenenä, nunnana tai munkkina. Näiden lisäksi on myös muita asketismin muotoja, esimerkiksi alkukristillisyydessä mahdollinen kilvoittelutapa oli kotiasketismi, eristäytyminen omaan tai perheen kotiin. Adrenerginen reseptori
Adrenoreseptoreita on 9 eri alatyyppiä ja ne ovat tärkeä osa tahdosta riippumatonta sympaattista hermostoa. Epinefriinin ja noradrenaliinin lisäksi jotkin adrenergiset lääkkeet vaikuttavat adrenoreseptoreihin. Lääkkeet ovat usein (eivät aina) valikoivia eli "selektiivisiä" vaikuttamiensa adrenoreseptorityyppien suhteen, jotta kunkin lääkkeen sivuvaikutukset jäävät vähäisiksi; vaikuttaminen epätarkasti useaan lääkinnällisen vaikutuksen kannalta merkityksettömään reseptoriin turhaan saisi aikaan "turhia" sivuvaikutuksia, vaikkakin esim. epäselektiivistä epinefriiniä käytetään lääkkeenä. Jotkit lääkkeet "estävät" tiettyjen adrenoreseptorityyppien toimintaa ja alentavat siten vaikkapa verenpainetta: näin toimivat beetasalpaajat. Toiset lääkkeet "kiihdyttävät" tiettyjä adrenoreseptoreita kuten keuhkoputkia avaava salbutamoli. Kaikki adrenoreseptorien alatyypit eivät kuitenkaan saa aikaan kiihtyessään fyysistä suoritusta parantavia vaikutuksia vaan voivat jonkin valikoivan lääkkeen vaikutuksesta aktivoituessaan laskea verenpainetta: näin toimii klonidiini. Asparaginaasi
Asparaginaasi, "l-asparaginaasi", "Crasnitin" on entsyymi. Se katalysoi asparagiinin hajoamista asparagiinihapoksi. Asparaginaasia käytetään verisyöpien, joista ainakin ALL:n (akuutti lymfaattinen leukemia) hoidossa. Tämän indikaation alaisena se on syöpälääke eli sytostaatti. Tiletamiini
Tiletamiini on dissosiatiivinen anestesia-aine, ja farmakologisesti sen on luokiteltu kuuluvaksi NMDA-reseptoriantagonistiksi. Se on kemiallisesti ja farmakologisesti sukua ketamiinille ja fensyklidiinille. Anksiolyytit
Anksiolyytit ovat ahdistusta lievittäviä lääkkeitä. Anksiolyytteina on historian aikana käytetty alkoholin ja oopiumin lisäksi muun muassa hasista, belladonna-alkaloideja, bromia, barbituraatteja, antihistamiineja, meprobamaattia, bentsodiatsepiineja ja atsapironeja. Joskus on käytetty myös neuroleptejä pienin annoksin. Antipsykoottiset lääkkeet
Antipsykoottiset lääkkeet (eli antipsykootit, neuroleptit tai psykoosilääkkeet) ovat psykoosien hoitoon käytettyjä lääkeaineita, jotka vaikuttavat aivojen välittäjäaineisiin hermosolujen välistä liikennettä vähentävästi. Antipsykoottisia lääkkeitä käytetään nykyään psykoosioireiden ja manian lisäksi myös muistisairaiden vanhusten, ja huumeista vieroittautuvien rauhoittamiseen sekä unihäiriöiden hoitoon. Analyytikko
Analyytikko on talouden alan ammatti. Analyytikon työhön kuuluu talouden ilmiöiden ja yritysten seuraamista sekä niiden tulevaisuudennäkymien ennustamista. Analyytikko muun muassa pohtii eri tekijöiden vaikutuksia yritysten pörssikursseihin, ja tekee analyysiensä perusteella osto- ja myyntisuosituksia eri yrityksistä. Opioidiantagonistit
Naloksoni ja naltreksoni ovat tavallisimmat opioidiantagonistit, jotka sitoutuvat opioidireseptoreihin voimakkaammin kuin monet agonistina toimivat opioidit. Ne estävät siten opioidien vaikutukset kehossa. Analyyttinen kemia
Analyyttisen kemian tulokset esitetään aina tilastollisesti, eli näytteestä tehdään mielellään useampia analyysejä. Tulos annetaan analyysien keskiarvona ja tuloksen keskihajonta ilmoitetaan. Jos analyysiä toistetaan paljon ja sitä käytetään rutiininomaisesti, ei samasta näytteestä välttämättä tehdä kovin useita analyysejä. Sen sijaan analyysilaitteiston ja reagenssien kuntoa ja analyysejä suorittavan henkilön taitoja seurataan testaamalla tunnettu näyte säännöllisin väliajoin. Jos tunnetulle näytteelle saadaan analyysissä tilastollisesti poikkeava arvo tai jos tulokset muuttuvat vähä vähältä suuremmiksi tai pienemmiksi, tiedetään, että systeemi tulee tarkistaa ja osa tehdyistä analyyseistä tulee mahdollisesti suorittaa uudelleen. Lääkeainemetabolia
Lääkeainemetabolia on prosessi, jonka myötä elolliset oliot muokkaavat lääkeaineita. Tyypillisesti lääkeaine muokataan entsyymien toimesta sellaiseen muotoon, että elimistö pystyy poistamaan sen. Yleisemmin vierasainemetabolia on joukko aineenvaihdunnan reaktioketjuja, jotka muokkaavat vierasaineita eli sellaisia aineita, joita ei normaaliolosuhteissa esiinny eliön elimistössä, esimerkiksi myrkkyjä ja lääkeaineita. Ihmiselimistössä tärkein vierasaineita metaboloiva elin on maksa. Farmakokinetiikka on tieteenala, joka tutkii lääkeaineiden muokkautumista elimistössä. Alkaloidit
Alkaloidit eli kasviemäkset ovat kasveissa esiintyviä typpipitoisia, emäksisiä, elimistön toimintoihin yleensä merkittävästi vaikuttavia orgaanisia yhdisteitä. Alkaloidit ovat usein kitkerän makuisia. Allofoni
Foneemi on kielen rakenteen osa, pienin distinktiivinen eli merkityksiä erottava yksikkö. Eräs tapa määritellä foneemi on sanoa, että se on äännejoukko, jonka jäsenet ovat komplementaarisessa distribuutiossa eli täydennysjakaumassa ja lisäksi foneettisesti samankaltaisia. Myös keskenään vapaasti vaihtelevat foneettisesti samankaltaiset äänteet edustavat samaa foneemia, ts. ne ovat yhden ja saman foneemin realisaatioita eli toteutumia. Tällaiset "subfonemaattiset" yksiköt ovat allofoneja. Erään näkemyksen mukaan ihminen ei "kuule" allofoneja vaan ainoastaan foneemeja. Näin ollen foneemit olisivat kognitiivisia yksikköjä, eräänlaisia suodattimia tai tulkintakehikkoja. Päihde
Päihteet sisältävät psykoaktiivisia aineita eli keskushermostoon vaikuttavia yhdisteitä. Päihteet vaikuttavat keskushermostoon ja tajuntaan euforisoivasti, piristävästi, lamaavasti ja hallusinogeenisesti.
Jos käyttäjälle muodostuu aineeseen riippuvuus ja toleranssi, ei käyttäjä välttämättä koe kovin voimakkaita vaikutuksia, vaan vaikutus on enemmänkin normalisoiva ja mahdolliset vieroitusoireet poistava. Monia päihteinä käytettyjä aineita käytetään myös lääkkeinä, erityisesti neurologisten ja psyykkisten sairauksien sekä kivun hoidossa. Esimerkiksi heroiini kehitettiin alun perin särky- ja yskänlääkkeeksi, eikä sen uskottu aiheuttavan riippuvuutta. Päihteitä käytetään myös joidenkin kulttuurien uskonnollisissa rituaaleissa ns. enteogeeneina. Näitä ovat yleensä suoraan luonnosta saatavat päihteet. Ansamysiinit
Ansamysiinit eli ansamakrolidit tai ansamakrolaktaamit ovat ryhmä rakenteellisesti samankaltaisia prokaryoottien ja eräiden kasvien tuottamia sekundääriaineenvaihdunnan tuotteita. Monilla ansamysiineillä on biologista aktiivisuutta ne voivat olla esimerkiksi antibiootteja tai antiviraalisia yhdisteitä ja eräitä tutkitaan myös syöpälääkkeinä. Ansamysiinien rakenteessa on aromaattinen yhdin johon on sitoutunut alifaattinen ketju muodostaen renkaan. Alifaattisen polyketidiketjun eliöt syntetisoivat etikkahaposta tai propaanihaposta. Ansamysiinit ovat saaneet nimensä latinan kielen kahvaa merkisevästä sanasta "ansa". Ansamakrolidit ovat merkittäviä paitsi niiden biologisten ominaisuuksien vuoksi myös niiden kiraalisen alifaattisen ketjun haastavan synteesin vuoksi. Algiinihappo
Algiinihapon puhdistetut muodot ovat usein myös antasidien, eli mahan happamuutta neutraloivien tuotteiden ainesosia. Antasidit auttavat närästykseen ja ylävatsapoltteeseen neutraloimalla mahahappoa. Algiinihappo muodostaa mahan pinnalle kelluvaa vaahtoa, kun se joutuu kosketuksiin mahanesteiden ja syljen kanssa. Vaahto estää mahan happamuuden nousua ruokatorveen. Ketamiini
Ketamiini on kahden optisen stereoisomeerin s(+)- ja r(-)-ketamiinin raseeminen seos. Ensin mainittu komponentti eli esketamiini sitoutuu NMDA-reseptoriin 4–5 kertaa suuremmalla affiniteetilla kuin r-ketamiini. Enantiomeereilla onkin selvästi toisistaan poikkeavat vaikutusspektrinsä, ja esketamiini vastaa pääasiallisesti aineen anestesia- ja analgesiavaikutuksista. Antipsykoottiset lääkkeet
Neuroleptit lamaavat autonomista hermostoa mikä voi johtaa muun muassa ummetukseen ja suun kuivumiseen. Neuroleptit aiheuttavat usein myös väsymystä. MDMA
MDMA eli ekstaasi (3,4-metyleenidioksimetamfetamiini) on keskushermostoa aktivoiva huumausaine, joka kuuluu amfetamiineihin. MDMA lasketaan vaikutuksiltaan stimulantteihin tai psykedeeleihin, mutta tämä on jossain määrin epätäsmällistä. Parempi luokitus lienee "empatogeeni", joka viittaa aineen empaattisuutta lisäävään vaikutukseen. MDMA on synteettinen amfetamiinijohdos. Alkeenit
Alkeenit nimetään samaan tapaan kuin alkaanitkin korvaamalla "aani"-pääte "eeni"-päätteellä. Yhdistettä nimettäessä etsitään pisin kaksoissidoksen sisältävä hiiliketju, joka edelleen numeroidaan siitä päästä, josta kaksoissidos saa pienimmän mahdollisen luvun. Jos yhdisteessä on kuitenkin hydroksyyliryhmä (-OH), numeroidaan alkeeni niin, että hydroksyyli saa pienimmän luvun. Tällöin yhdisteen perheestä käy ilmi molemmat funktionaaliset ryhmät (esimerkki: 3-pente-2-oli). Mikäli hydroksyyliryhmättömän alkeenin kaksoissidos saa saman luvun kummastakin päästä, numeroidaan yhdiste niin, että yhdisteen substituentti (muu kuin hydroksyyli) saa pienimmän mahdollisen luvun. Substituentit listataan paikkanumeron kanssa aakkosjärjestyksessä yhdisteen eteen. Kaksoissidoksen paikan ilmaiseva luku kirjoitetaan puolestaan yhdisteen ”perheen” eteen (esimerkiksi 2-buteeni). Mikäli kaksoissidoksia on useampia, niiden luvut erotetaan pilkulla, ja yhdisteen nimen pääte on "dieeni", "trieeni" jne. kaksoissidosten lukumäärän mukaan. Antipsykoottiset lääkkeet
Neuroleptien käytön lopettamisesta johtuvia mahdollisia vieroitusoireita ovat esimerkiksi pahoinvointi, ripuli, päänsärky, hikoilu, kuumat ja kylmät aallot, vapina ja heikko olo, akatisia eli lääkkeen aiheuttama motorinen levottomuus, pakkoliikkeet, vaikea unettomuus, ärtyisyys, levottomuus, kiihtyneisyys, joskus myös muistin pätkiminen tai aggressiivisuus. Farmakogenetiikka
Lääkeainemetaboliaan eli aineenvaihduntaan vaikuttavat monenlaiset ulkoiset ja sisäiset tekijät. Ulkoisiin tekijöihin luetaan metaboliaa indusoivat eli nopeuttavat tai inhiboivat eli hidastavat aineet, esimerkiksi eri lääkkeiden yhteisvaikutus elimistössä. Sisäisiä tekijöitä taas ovat isäntätekijät (""host""-tekijät) kuten ikä, lihavuus, fyysinen kunto, sairaudet ja perinnölliset tekijät. Geneettiset poikkeavuudet vierasaineita metaboloivien entsyymien välillä ovat tärkeä syy ihmisten erilaisiin lääkeainevasteisiin. Polymorfismiksi on sovittu sellainen geneettinen muutos, jonka esiintyvyys väestössä on vähintään 1 prosentti. Antimykootti
Antimykootti eli antifungaalinen aine tarkoittaa kemiallista ainetta, joka hidastaa sienten kasvua tai tappaa niitä. Niitä käytetään sienisairauksien lääkehoitoon. Torjunta-aineina käytetyistä antimykooteista käytetään yleensä termiä fungisidi. Esimerkkejä antimykooteista ovat polyeenit, atsolijohdokset kuten ketokonatsoli, triatsolijohdokset kuten flukonatsoli, allyyliamiinit kuten terfinabiini, ekinokandiinit kuten kaspofungiini, oksikinoliinit kuten kliokinoloni, sekä amorolfiini ja monet paikallisesti käytettävät väriaineet kuten gentiaanavioletti ja Castellanin liuos. Analyytikko
Analyytikkoja työskentelee muun muassa pankeissa ja pankkiiriliikkeissä. Tyypillisesti analyytikolla on akateeminen korkeakoulututkinto kauppatieteiden alalta (esimerkiksi kauppatieteiden maisteri). Anaaliseksi
Turvallisessa anaaliyhdynnässä tai sen jälkeen kummankaan osapuolen ei tulisi kokea kipua. Kondomin ja lääkeaineita sisältämättömien liukuvoiteiden käyttö on anaaliseksissä suositeltavaa kipujen välttämiseksi, sillä anus ei esimerkiksi emättimestä poiketen kostu luontaisesti. Lisäksi liukasteet helpottavat sisääntyöntymistä ja yhdyntää. Anuksen ulomman ja sisemmän rengaslihaksen on syytä rentoutua hyvin ennen anaaliyhdyntää. Jännittäminen ja stressi voivat aiheuttaa näiden lihasten jännittymisen ja saada aikaan epämiellyttävän tai kivuliaan anaaliseksikokemuksen. Anamneesi
Anamneesi (kreikan kielen sanasta , "anamnēsis") on termi, jota käytetään lääketieteessä, filosofiassa, psykoanalyysissä ja teologiassa. Anamneesi muodostuu sanoista "ana" ("ylös", "esiin") ja "mimneskein" ("palauttaa mieleen"). Sanan merkitys on siis muistaminen, tapahtuneen muisteleminen tai mieleen palauttaminen. Sympatomimeetit
Sympatomimeetit ovat aineita, joiden vaikutukset elimistössä vastaavat sympaattisen hermoston stimulaatiota, eli ne vaikuttavat kohde-elimissä noradrenaliinin tavoin. Sympatomimeettisiä aineita ovat elimistön omat katekoliamiinit (noradrenaliini, adrenaliini, ja dopamiini) useat β-fenyylietyyliamiinin johdannaiset (esimerkiksi amfetamiini ja efedriini) sekä jotkut täysin erirakenteiset kemialliset yhdisteet. Neuropaattinen kipu
Neuropaattisen kivun keskeisin hoitomuoto on yleensä lääkehoito. Fysioterapia ja psykologiset menetelmät täydentävät hoitoa. Hoito aloitetaan yleensä yhdellä lääkkeellä, mutta tarvittaessa otetaan käyttöön useampia lääkkeitä. Lääkkeet lähinnä lievittävät hermovauriokipua, sillä täydelliseen oireettomuuteen lääkityksellä päästään harvoin. Masennuslääkkeitä suositellaan neuropaattisen kivun hoidon ensimmäiseksi vaihtoehdoksi trigeminusneuralgiaa lukuun ottamatta. Masennuslääkkeet lievittävät hermovauriokipua tehostamalla inhibitorisen hermoradan toimintaa estämällä serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinottoa synapseissa. Masennuslääkkeistä trisyklisten amitriptyliinin ja nortriptyliinin teho on osoitettu. Uudemmista masennuslääkkeistä mirtatsapiinista ja venlafaksiinista sekä duloksetiinista odotetaan paremmin siedettyjä vaihtoehtoja. Epilepsialääke karbamatsepiini on trigeminusneuralgian peruslääke, sillä noin 70 % potilaista saa siitä lievityksen. Muita neuropaattisen kivun hoitoon sopivia epilepsialääkkeitä ovat fenytoiini, okskarbatsepiini, gabapentiini, pregabaliini, lamotrigiini ja topiramaatti. Rytmihäiriölääkkeistä ainakin meksiletiiniä voidaan käyttää neuropaattiseen kipuun. Voimakkaista kipulääkkeistä käytetään muun muassa tramadolia ja oksikodonia. Analgeetit
Tärkeimpiä kivunhoidossa käytettäviä tulehduskipulääkkeitä:Oma lukunsa on parasetamoli, joka muiden tulehduskipulääkkeiden vastaisesti on vain lievästi anti-inflammatorinen. Tästä syystä se on joissakin oppikirjoissa luokiteltu erilleen tulehduskipulääkkeistä omaksi ryhmäkseen. Se ei myöskään estä perifeerisissä kudoksissa prostaglandiinisynteesiä, kuten muut tulehduskipulääkkeet. Sen teho on kuitenkin verrattavissa näiden tehoon. Suositeltuina annoksina parasetamolin haitat ovat vähäisemmät kuin muiden tulehduskipulääkkeiden ja se onkin Euroopassa erittäin suosittu kipulääke, Suomessa sitä käytetään vähemmän. Haittavaikutuksena on maksavaurion riski parasetamolimyrkytyksessä, mikä yleensä on seurausta itsemurhayrityksestä eikä vahingossa sattuneesta liika-annoksesta. Analyyttinen filosofia
Analyyttista filosofiaa sitoo yhteen myös perinne, joka alkoi Gottlob Fregen (1848–1925) logiikan, kielifilosofian ja semantiikan tutkimuksista. Michael Dummett esittää, että Frege voidaan nähdä analyyttisen filosofian perustajana. Bemegridi
Bemegridi eli metyylietyyliglutarimidi (kauppaniminä "Bemegride", "Megimide", "Malysol") on alun perin barbituraattien antidootiksi eli vastavaikuttajaksi kehitetty aine, jonka kemiallinen rakenne muistuttaa jonkin verran barbituurihapon johdoksia. 1960-luvulla olivat barbituraattien yliannostelu sekä näillä lääkeaineilla tehdyt itsemurhat suuri ongelma useassa maassa. Sen vuoksi näille rauhoitteille tarvittiin vastalääkkeitä. Se luetaan kuitenkin hengitystä yleisti stimuloivaksi aineeksi, joka vähentää muidenkin aineiden aiheuttamaa hengityksen lamaantumista. Näin ollen bemegridi ei ole suoranaisesti barbituraateille kilpaileva eli kompetitiivinen vastavaikuttaja eli spesifinen inhibiittori.
Metyylietyyliglutarimidia on annettu tippainfuusiona laskimoon sairaalatasoisissa olosuhteissa. Lääkeaine tehostaa barbituraattien lamaamaa hengitystä, sillä se vaikuttaa aivojen hengityskeskusta kiihottavasti. Esimerkiksi liian syvissä nukutuksissa eli narkoositiloissa on leikattavalle potilaalle annettu vastavaikuttajaksi bemegridiä joskus yhdessä amifenatsolin (DAPT:n) kanssa, joka on tehonnut kipulääke opiaatteihin barbituurihapon johdosten ohella. Ketogeeninen aminohappo
Ketogeenisiä aminohappoja ovat aminohapot, joiden hajotuksessa muodostuu asetoasetaattia, asetyylikoentsyymi-A:ta tai asetoasetyylikoentsyymi-A:ta. Koska näiden molekyylien hiiliketju ei toimi substraattina glukoneogeneesissä, niistä ei voida muodostaa glukoosia tai glykogeeniä. Puhtaasti ketogeenisiä aminohappoja ovat vain leusiini ja lysiini. Loput aminohapoista ovat joko glukogeenisiä tai sekä keto- että glukogeenisiä. Adenosyylihomokysteinaasi
Adenosyylihomokysteinaasi on oligomeeri. Ihmisellä entsyymi on tetrameeri eli koostuu neljästä alayksiköstä. Jokainen alayksikkö sisältää sitoutumiskohdan sekä S-adenosyylihomokysteiinille että koentsyyminä toimivalle NAD:lle. NAD-molekyylin sitoutumiskohdan aminohappojärjestys vaihtelee hieman alayksiköittäin ja substraatin sitoutumiskohdassa on samansuuntaisia β-laskoksia. Tärkeitä aminohappoja substraatin ja koentsyyin sitoutumislle ja entsyymin toiminnalle ovat muun muassa asparagiinihappo, lysiini ja histidiini. Alpideemi
Alpideemi (kauppanimi "Ananxyl") on oraalisesti annosteltava anksiolyyttinen imidatsopyridiineihin kuuluva lääkeaine, joka on sukua paremmin tunnetulle tsolpideemille. Tsolpideemista poiketen alpideemilla ei ole sedatiivista vaikutusta normaalilla käyttöannoksella, ja sitä käytetään pääasiassa ahdistuksen hoitoon. Se ei myöskään toimi unilääkkeenä normaaleilla annoksilla, ja sillä on antikonvulsatiivisia vaikutuksia suuremmilla kuin normaalisti ahdistukseen käytettävillä annoksilla. Morfogeeni
Signaalikeskukset, jotka tuottavat morfogeenejä ja niitä sääteleviä molekyylejä ovat alkion väliaikaisia rakenteita. Kun niitä ei enää tarvita muotojen syntymisen kannalta, ne voivat muuttaa muotoaan ja sitä kautta tehtäväänsä tai ne voivat suorittaa ohjelmoidun solukuoleman eli apoptoosin.
Signaalikeskukset erittävät omia morfogeenejään tarpeen tullen soluvälitilaan, jolloin konsentraatio on suurin lähinnä oleville soluille, ja hieman kauempana oleville soluille selvästi pienempi. Vaikutukset ovat aina selvästi paikallisia – erittävästä solusta alle 1 mm (poikkeuksena Sonic Hedgehog). Enantiomeeri
Elävissä olennoissa olevat kiraaliset aineet ovat järjestään puhtaasti vain toista enantiomeeria. Esimerkiksi aminohapot ovat niin sanottua vasenkätistä muotoa. Tämän vuoksi esimerkiksi ihmisen makuaisti on enantioselektiivinen: saman aineen, karvonin, toinen enantiomeeri on piparmintun makuaine, toinen taas tillin. Saman aineen vaikutus elävään olentoon on usein aivan toinen riippuen enantiomeerista. Lääkeaineissa on usein niin, että vain toinen enantiomeeri vaikuttaa, toinen taas korkeintaan aiheuttaa epämiellyttäviä sivuvaikutuksia, mistä tunnetuin esimerkki on talidomidi. Katalyytti
Katalyytit jaetaan homo- ja heterogeenisiin katalyytteihin. Näiden erona on, että homogeeninen katalyytti on samassa faasissa kuin reagoivat aineet. Heterogeeninen katalyytti puolestaan on eri faasissa kuin reagoivat aineet. On lisäksi huomioitava, että faasit eivät tässä tapauksessa rajoitu ainoastaan aineiden jakoon kiinteisiin, nestemäisiin ja kaasumaisiin aineisiin, vaan myös esimerkiksi sekoittumattomattomien nesteiden katsotaan olevan eri faasissa. Halotaani
Halotaani (kauppanimi Fluothane) on hengittämällä käytettävä anestesia-aine. Se otettiin käyttöön 1950-luvulla, ja se oli Suomessa luultavasti käytetyin hengitettävä anestesia-aine 1980-luvulle asti. Nykyisin halotaanilla ei ole Suomessa enää myyntilupaa. Halotaani on korvattu nykypäivänä sevofluraanilla ja desfluraanilla, sillä ne ovat halotaania huomattavasti helpompia käyttää, sekä eliminoituvat elimistöstä nopeammin. Halotaani ei itsessään ole kovin hyvä analgeetti. Adrenerginen reseptori
Epinefriini ja norepinefriini ovat adrenoreseptorien "agonisteja". Sana tarkoittaa aineita jotka sitoutuvat mihin tahansa reseptoriin aktivoivasti aiheuttaen siten niin sanotun "vasteen". Usean välivaiheen kautta lopullinen kokonaisvaste on epinefriinillä ja norepinefriinillä adrenoreseptoreihin sitoutuessaan stressireaktiossa nähdyt vaikutukset kehoon (syketiheyden kasvu jne.). Analgeetit
Tärkeimpiä kivunhoidossa käytettäviä opioideja:Tulehduskipulääkkeet (antipyreettiset analgeetit eli anti-inflammatoriset non-steroidaaliset lääkkeet, joista käytetään myös lyhennettä NSAID) ovat analgeettiselta teholtaan opioideja heikompia, mutta riippuvuutta ne eivät aiheuta paitsi joskus tottumuksen kautta. Sen sijaan niillä on useita muita ominaisuuksia, kuten kuumetta alentava (antipyreettinen), lievä tulehdusta estävä (anti-inflammatorinen) ja asetyylisalisyylihapolla lisäksi verisuonitukkeumia ehkäisevä (antitromboottinen) vaikutus. Opioidien vaikuttaessa keskushermostoon tulehduskipulääkkeiden vaikutuskohta on perifeerinen (lukuun ottamatta parasetamolia, joka vaikuttaa keskushermostotasolla) ja niiden vaikutus perustuu prostanoidisynteesin estoon; prostanoidit muun muassa herkistävät kipuhermopäätteitä muiden välittäjäaineiden vaikutukselle ja aiheuttavat näin hyperalgesiaa, jossa kipua aistitaan silloinkin kun sille ei ole syytä. Hyperalgesia häviää, kun prostanoidien muodostuminen estetään. Myös tulehduskipulääkkeiden yhteiset haittavaikutukset (kuten mahan limakalvovauriot, munuaishaitat, astmakohtausten provosoituminen) liittyvät prostanoidisynteesin estoon. Organokatalyysi
Tyypillisimmät organokatalyytit ovat amiineja tai muita aminoryhmiä sisältäviä yhdisteitä kuten aminohappoja, ureoita, tioureoita tai niiden johdannaisia. Käytettyjä ovat muun muassa kiina-alkaloidit ja proliini. Hyvän enantioylimäärän saavuttamiseksi käytettävä katalyytti on kiraalinen. Organokatalyyttien on todettu olevan tehokkaita muun muassa aldoliadditioissa, Michael-additioissa, Mannich-reaktioissa, Diels–Alder-reaktioissa, vedytyksissä ja epoksidoinneissa. Organokatalyyttien etuna metalliatomeja sisältäviin katalyytteihin on alhaisempi myrkyllisyys, helppo kierrätettävyys, usein alhaisempi hinta ja vedensietokyky. Organokatalyyttien katalyyttinen aktiivisuus on kuitenkin usein alhaisempi kuin siirtymämetallikatalyyteillä, minkä vuoksi reaktioissa tulee saman konversion saavuttamiseksi käyttää suurempaa katalyyttimäärää tai pidempiä reaktioaikoja. Nialamidi
Lääkkeen käyttö muuhun hoitotarkoitukseen, kuin masentuneisuuden hoitoon oli kivun lievitys. Nialamidia käytettiin lisäämään kipulääkkeiden tehoa. Analgeettien tyyppi taikka spesifisyys ei ole lähdetiedoista selvinnyt. Syllogismi
"Analytiikassaan" Aristoteles käytti ei yleensä esittänyt konkreettisia esimerkkejä vaan käytti termien symboleina yleensä kreikkalaisia kirjaimia alfa, beeta ja gamma, jotka käännöksissä on korvattu vastaavilla latinalaisilla kirjaimilla A, B ja C. Tämä kirjainten käyttö paikan­varaajina oli Aristoteleen aikana uusi keksintö. On tullut tavaksi käyttää kirjaimia näiden välissä pieniä kirjaimia "a", "e", "i" ja "o" osoittamaan käsitteiden välisiä suhteita seuraavasti: Doping
Anabolisilla aineilla tarkoitetaan yleisesti anabolis-androgeenisiä steroideja, jotka ovat testosteronin synteettisiä johdoksia. Anabolisia aineita ovat myös muut aineet, joilla pystytään vaikuttamaan elimistön anaboliaan. Yleisimpiä urheilussa käytettyjä anabolisia aineita ovat testosteroni ja sen johdokset, kasvuhormoni, insuliini, istukkahormoni, klenbuteroli ja erilaiset hormonien esiasteet, prohormonit. Analgeetit
Sekä opioidikipulääkkeiden että tulehduskipulääkkeiden käyttö aiheuttaa vuonna 2015 julkaistun tutkimuksen mukaan henkirikosten tekemisen riskin lisääntymisen. Butyrofenonit
Tämän lajin lääkeaineryhmän tuotteista, on ollut vain "droperidoli" yksinomaan anesteettiseen käyttöön ja siten vain sairaalan omaisiin laitosolosuhteisiin tarkoitettu. Hieman myöhempänä kehitettiin kombinaattivalmiste, joka oli soveltuva niin kutsuttuun neuroleptianalgesiaan. Siinä leikattavalle annetaan yhdessä, sekä neuroleptistä lääkettä että analgeettia. Täten aikaan saatava narkoosi aiheuttaa lähes täydellisen tunnottomuuden tilan. 1970-luvulla tätä narkoosin muotoa, suositeltiin etenkin heikkokuntoisille leikkauspotilaille. Analgeetit
Muut lähteet: Lysergihappo
Lysergihappo on useiden ergoliinipohjaisten alkaloidien esiaste. Lysergihapon amideja eli lysergamideja käytetään laajasti lääkeaineina ja huumeina. Yleensä lysergihappoa tuotetaan hydrolysoimalla lysergamideja, kuten LSD:tä, mutta sitä voidaan myös tuottaa laboratorioissa kokonaissynteesillä. Lysergihapolla esiintyy optista isomeriaa ja sillä on kaksi kiraalista hiiliatomia. Keuhkoparenkyymisairaudet
Allerginen alveoliitti on keuhkorakkuloiden tulehdusreaktio, joka aiheutuu keuhkoihin hengitetyistä hiukkasista. Sairaus voi seurata esimerkiksi home- ja kosteusvaurioiden tuottamasta pölystä. Tärkein hoito on altistuksen lopettaminen allergiareaktion aiheuttaneelle aineelle, mutta taudin alkuvaiheessa voidaan käyttää myös kortikosteroideja. Narkolepsia
Väsymyksen ja nukahtelun lievittämiseen voidaan käyttää erilaisia piristeitä, muun muassa metyylifenidaattia (mm. Concerta ja Ritalin) tai amfetamiinia (Dexamfetamine Sulphate). Niiden vaikutus perustuu siihen, että ne pidentävät elimistön tuottaman noradrenaliinin vaikutusaikaa. Noradrenaliini toimii valveen ylläpitäjänä ylläpitämällä aivokuoren reaktiokykyä. Pakonomaista torkahtelua voidaan lievittää myös valvelääkkeillä (modafiniili, selegiliini). Sympatolyytit
Sympatolyytti tai sympatolyyttinen tarkoittaa sympaattisen hermoston välittäjäaineita estävää ainetta. Antagonisti (lääketiede)
Antagonisti eli reseptorinsalpaaja on lääkeaine, joka estää toisen reseptoriin kiinnittyvän aineen vaikutusta. Rakenteensa perusteella se salpaa kohdereseptorinsa toimintaa estäen elimistön omia viestimolekyylejä ja muita reseptoriin sitoutuvia molekyylejä eli ligandeja (esimerkiksi lääkeaine) aktivoimasta reseptoria ja siihen kytkeytyvää solun fysiologista signaalinvälitysmekanismia. Antagonisti estää sekä agonistien että käänteisagonistien vaikutuksia salpaamalla niiden kohdereseptoria. Alkeenit
Alkeenit ovat hiiliatomien välisen kaksoissidoksen sisältäviä hiilivetyjä. Suoraketjuisten alkeenien eli n-alkeenien yleinen kaava on CH. Alkeeneja kutsutaan toisinaan myös "olefiineiksi" (’öljyä muodostava’), mutta alkeeni on suositeltavampi nimitys. Yksinkertaisimmat alkeenit, eteeni (CH) ja propeeni (CH), ovat tärkeimmät teollisesti valmistetut orgaaniset kemikaalit. Yleisanestesia
Nykyaikaisessa yleisanestesiassa on ainakin kaksi osaa: kivun lievitys, sedaatio eli nukuttaminen ja tarvittaessa lisäksi lihasrelaksaatio. Kipua lääkitään opioidijohdoksilla, joilla on myös unettava vaikutus. Varsinainen nukahtaminen saadaan aikaan anestesia-aineilla. Anestesia-aineita annetaan tavallisesti ensin suoneen, jolloin aikaansaadaan anestesiainduktio. Tämän jälkeen annetaan hengitettävää anestesiakaasua tai laskimonsisäistä nukutusainetta anestesian ylläpitämiseksi. Anestesia-aineilla on myös kipua vähentävä vaikutus. Kolmanneksi joissakin leikkauksissa annetaan lihasrelaksanttia lihasjänteyden alentamiseksi. Orgaaninen yhdiste
Orgaanisessa yhdisteessä voi olla myös monia substituentteja, jolloin orgaanisia molekyylejä voidaan luokitella ja nimetä funktionaalisten ryhmien mukaan. Funktionaalisia ryhmiä ovat mm. alkoholit, eetterit, tiolit, sulfidit, alkyylihalidit, aldehydit, ketonit, amiinit, nitriilit, karboksyylihapot ja niiden johdokset. Yhdistettä, jossa on sekä karboksyylihappo- että aminoryhmä, sanotaan aminohapoksi. Alopecia
Yhdysvalloissa FDA:n hyväksymiä hoitoja TE:hen ei ole. Minoksidiilin on tutkittu pidentävän hiusten kasvuvaihetta (anageeniä). TE:hen suositellaan usein hoitona tasapainoista ruokavaliota, josta saadaan tarvittuja ravintoaineita. Lepovaiheen (telogeenin) aikaansaavia lääkkeitä kehotetaan välttämään. Näitä ovat muun muassa beetasalpaajat, verenohentajat ja kilpirauhashormonien toimintaa häiritsevät lääkkeet.Ohimenevään tai pysyvään alopeciaan saattaa liittyä alla olevien lääkkeiden käyttö joko selkeästi tai heikosti.
Löysän anageenin oireyhtymä (eng. "loose anagen sydrome", LAS) aiheuttaa lyhythiuksisuutta ja hiustenlähtöä koko pään alueella. 6 seitsemästä tilaa potevista on naisia ja tyypillinen tilaa poteva on 2–5 vuotias vaaleahiuksinen tyttö. LAS voi kuitenkin olla myös tummahiuksisilla aikuisilla miehillä. Useimmilla tila kohenee iän myötä. LAS johtuu tiettävästi hiusjuurten ennenaikaisesta kovettumisesta (keratiinisoitumisesta), joka johtaa hiusten helppoon irtoamiseen. Narkolepsia
Narkolepsia (kreikan sanoista "narkē" ’lamaantuminen’ ja "lepsis" ’taudinkohtaus’) eli nukahtelusairaus on hypokretiinien vajauksesta johtuva aivosairaus. Narkoleptikko nukahtaa suoraan REM-uneen, jonka aikana lihasten perusjänteys eli lihastonus on täysin poissa. Narkolepsian esiintyvyys on noin 26 tapausta 100 000 suomalaista kohden. Narkolepsian oletetaan olevan perinnöllinen, mutta sitä ei ole todistettu. Narkolepsia on eri asia kuin unitauti, joka joskus on mainittu mediassa tässä yhteydessä. Sairauden kuvasi ensimmäisenä ranskalainen lääkäri Jean-Baptiste-Édouard Gélineau (1828–1906) vuonna 1880. Bentsodiatsepiinit
Bentsodiatsepiinien vaikutukset riippuvat annoksen suuruudesta eli siitä, kuinka monta prosenttia bentsodiatsepiinireseptoreista on täynnä. Ensin tulevat anksiolyyttiset, sitten sedatiiviset ja hypnoottiset vaikutukset. Viimeisenä vaikutuksena tulee anestesia, jolla tarkoitetaan nukutustilaa, jossa kivuntunto on vähentynyt, lihakset ovat rennot ja potilas on tajuton. Alkylaatti
Alkylaatti on korkeaoktaanista ja korkealaatuista bensiinijaetta (maaöljytisle). Puhekielessä sillä tarkoitetaan yleisesti olefiinien pelkkiä kevyimpiä jakeita sisältävää ja siksi kalliimpaa bensiinilaatua (pienmoottoribensiini), jossa ei ole myöskään lisäaineistusta kuten alkoholeja. ALS-tauti
Hengenahdistukseen voidaan ensin käyttää lääkkeinä loratsepaamia tai midatsolaamia ja loppuvaiheessa tavallisimmin morfiinivalmisteita. Opiaateista riittävät tyypillisesti pienet annokset, jolloin ei tarvitse pelätä lääkkeen aiheuttamaa hengityslamaa. Hiilidioksiditason nousun aiheuttamaan levottomuuteen ja sekavuuteen voidaan käyttää neuroleptejä. Kipuihin voidaan käyttää esimerkiksi fentanyylilaastaria. Loppuvaiheen limaisuutta vähentävänä tehokkaana lääkkeenä voidaan käyttää glykopyrrolaattia. Morfogeeni
Morfogeenit ( = muoto, "gennan" = tuottaa) ovat aineita, jotka ohjaavat alkion eri osien kehittymistä. Morfogeneesi, jota morfogeenit säätelevät, käynnistää elinten muovautumisen eli organogeneesin. Kehittyvän alkion erilaistuvat solut voivat vaikuttaa toistensa käyttäytymiseen morfogeenien avulla. Morfogeeneiksi kutsutaan signaalimolekyylejä, jotka vaikuttavat kohdesoluihinsa yksinkertaista on/off-periaatetta monimutkaisemmin konsentraatiovaihteluiden avulla; suuri konsentraatio saa kohdesolut kehittymään yhteen suuntaan, pieni toiseen ja näiden välillä olevilla konsentraatioilla vaikutukset muuttuvat asteittain. Kivunlievitys
Kipulääke on lääke, jolla on kipua lievittävä tai poistava vaikutus ilman, että se aiheuttaa unta tai anestesiaa. Tyyppillisiä kipulääkkeitä ovat opioidit ja tulehduskipulääkkeet. Katalyytti
Tyypillisesti heterogeeninen katalyysi koostuu seuraavista vaiheista:
Hyvän katalyytin pitää adsorboida reagoivia molekyylejä niin vahvasti, että ne reagoivat, mutta ei kuitenkaan niin vahvasti että molekyylit tarttuvat pysyvästi katalyytin pintaan. Hopea on esimerkki katalyytista, joka ei vuorovaikuta reagoivien aineiden kanssa tarpeeksi vahvasti ollakseen hyvä katalyytti, kun taas volframi adsorboi liian vahvasti. Esimerkiksi bensiinimoottoristen autojen pakokaasujen katalysaattorissa käytetään platinaa hapetusreaktioiden ja rodiumia pelkistysreaktioiden katalyyttinä. Adrenaliini
Adrenaliini eli epinefriini on katekoliamiineihin kuuluva välittäjäaine ja hormoni, jota yhdessä noradrenaliinin kanssa erittyy suorituskykyä vaativissa stressitilanteissa - yleisemmin kaiken fyysisen rasituksen yhteydessä, mutta erityisesti osana pako-/taistelureaktiota. Eritystä sekä välittäjäaineena että hormonina säätelee autonomiseen hermostoon kuuluva sympaattinen hermosto, joka aktivoituu stressitilanteissa. Anamneesi (lääketiede)
Anamneesi tarkoittaa lääketieteessä esitietoja, joita potilas antaa esimerkiksi sairauden kulusta. Anamneesi on tärkeä diagnoosia tehtäessä. Anamneesi syntyy, kun esimerkiksi sairas ihminen kertoo sairaudestaan ja antaa vastauksia lääkärin kysymyksiin. Alfentaniili
Alfentaniili on voimakas, mutta lyhytvaikutteinen analgeetti, joka kuuluu opioideihin. Se on fentanyylin johdannainen, ja sitä heikompi, mutta nopeampi vaikuttamaan. Sen vaikutusaika on vain 5 – 10 minuuttia. Butalbitaali
Butalbitaali (5-allyyli-5-isobutyylibarbituurihappo) on barbituraatteihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään yleensä osana analgeettisia yhdistelmälääkkeitä esimerkiksi asetyylisalisyylihapon ja kodeiinin kanssa. Kodeiiniin yhdistettynä butalbitaalia käytetään lihasjännityksestä johtuvan päänsäryn hoitoon. Alkydi
Alkydi on maalin sideaineena käytettävä polyesteri, jota on funktionalisoitu rasvahapoilla. Sana "alkydi", alun perin "alcid", on yhdistelmä sanoista "alcohol" (alkoholi) ja "acid" (happo). Sitä ei pidä sekoittaa alkyyliin.