Onko Haldanen dilemma käytössä evoluutiota vastustavien piirissä?
Haldanen dilemma
Nykyisin Haldanen dilemma on käytössä myös evoluutiota vastustavien piirissä. Heidän mukaansa Haldanen mallin mukaan evoluutiolla ei ole ollut tarpeeksi aikaa maksaakseen Haldanen laskemaa kustannusta. Kyseisen väitteen isä on Walter ReMine‎
Evoluutioteorian vastustus
Tutkimuksen mukaan vuonna 2005 tutkituista 34 maasta evoluutioteorian vastustus oli suurinta Turkissa, jossa yli puolet vastaajista piti teoriaa vääränä, runsas neljäsosa oikeana. Yhdysvalloissa sekä vastustajia että kannattajia oli noin 40 prosenttia. Edellä mainittujen lisäksi maita joissa teoriaa piti vääränä noin 30 prosenttia tai enemmän olivat Kypros, Liettua, Kreikka ja Slovakia. Näissä maissa evoluutioteorian kannatus vaihteli 46 ja 58 prosentin välillä. Oksidatiivinen stressi
Happiradikaalien muodostuminen ja kuuluu siis solujen perusaineenvaihduntaan, ja hapetus-pelkistystiloissa tapahtuvat muutokset ovat myös osa solujen välistä viestintämekanismia (engl. redox signalling). Elimistö hyödyntää happiradikaaleja myös omana puolustusmekanisminaan, sillä etenkin luontainen immuniteetti ja sen fagosytoivat solut tuhoavat elimistölle vieraita mikrobeja tuottamalla happiradikaaleja. Reaktiivisuutensa ansiosta happiradikaalit tuhoavat potentiaaliset taudinaiheuttajat ja radikaalien epäspesifinen vaikutus on edullinen myös siksi, että bakteeriresistenssin kehittyminen niitä vastaan on erittäin epätodennäköistä. Hallintaparadoksi
Hallintaparadoksi on vapauteen liittyvä paradoksi. Tietoinen elävä ihminen on aina jonkin hallinnan alainen. Jos jätetään biologiset elossapysymiseen liittyvät kontrollit kuten ruumiinlämmön säätö pois laskuista, jää silti hallintaa josta ei voi vapautua. Ulkopuolisesta kontrollista vapautunut yksilö on nimittäin itsensä kontrollissa. Jaksoittaisen tasapainon malli
Lisäksi Gouldin näkemyksen on esitetty kritisoivan luonnonvalintaa. Gould käsitteleekin muun muassa kirjassaan "ihmeellinen elämä" että adaptationistit luottavat liikaa luonnonvalintaan, että he olettavat että selviytyminen on aina luonnonvalinnasta johtuvaa, ja jos ominaisuus on säilynyt, sen takana täytyy olla luonnonvalinta, ja tälle valintapaineelle tulee vain keksiä jonkinlainen selitys. Gouldin mukaan tällainen johtaa vain tarinointiin. (engl: "just so stories"), jossa lopputulos on tautologia.
Gould muistuttaa kuitenkin "ihmeellinen elämä" kirjassaan että luonnonvalinta ei ole välttämättä kehäpäätelmä, ja että ongelmaan on ratkaisu jonka jo Charles Darwin tiesi ja jota hän käytti. Gouldin ratkaisuna oli, että kelpoisuus voidaan testata muutoinkin kuin kehäisesti: Se vaatii anatomiaan, fysiologiaan, ympäristöön ja käyttäytymiseen liittyvää analyysia. Esimerkiksi kelpoisuutta voidaan mitata siten että kauriin, joka on rakenteellisesti parempi juoksija tulee luonnonvalinnan mukaan selviytyä muita todennäköisemmin maailmassa jossa on vaarallisia saalistajia. Tällöin rakenne on haaste, jonka pohjalta on tehtävissä ennuste, joka voidaan testata. Eli vaikka Gouldin on nähty korostavan sitä kuinka fitness ja kelpoisuus ovat kehäisiä. Gould on itse asiassa korostanut niiden välistä eroa. Hänestä luonnonvalinta on kehäinen vasta jos sitä korostetaan ja unohdetaan tilanteen analysointi. Mike Huckabee
Huckabee kuuluu etelän baptisteihin ja on ollut pastorina useissa kirkoissa. Hänet valittiin vuosiksi 1989–1991 Arkansas Baptist State Conventionin johtoon. Huckabee uskoo Raamatun erehtymättömyyteen ja on sanonut ettei usko darwinistiseen teoriaan. Hän on 1992 sanonut pitävänsä homoseksuaalisuutta syntinä ja epänormaalina.
Huckabeen konservatiiviset mielipiteet eivät ole tästä muuttuneet ja vaalikampanjansa aikana hän rinnasti homoseksuaalisuuden eläimiinsekaantumiseen ja abortin orjuuteen. Huckabee ilmoitti lisäävänsä abortin kiellon perustuslakiin, jos hänet valitaan. Evoluutioteorian vastustus
Discovery Institute julkaisi vuonna 2001 internet-adressin, jossa allekirjoittaneet ilmoittivat suhtautuvansa epäillen evoluutioteoriaan ja toivovansa teorian kriittistä arviointia. Helmikuussa 2011 maailmanlaajuisella adressilla oli noin 800 vähintään tohtorintutkinnon omaavaa allekirjoittajaa eri aloilta, joukossa myös yliopistojen professoreita. Allekirjoittajat ovat pääosin Yhdysvalloista, mutta mukana on myös muita kansallisuuksia, esimerkiksi suomalaisia. Ryhmävalinta
1980-luvun alun jälkeen biologifilosofit liittyivät ryhmävalinnan ympärillä liikkuvaan väittelyyn. Asteittain ryhmävalinnasta tuli vallitseva näkemys tieteen filosofiassa. Evoluutiobiologiassa asia oli taas aivan päinvastoin: geenikeskeinen näkymä oli yhä dominoiva näkemys. E. O. Wilson on piti alun perin sukulaisuutta ainoana tekijänä altruismin synnyssä, mutta on sittemmin tarkentanut näkemyksiään ryhmävalintaa suosivammaksi. Kiista yhteistyön synnystä ryhmävalinnan seurauksena on yhä hyvinkin voimakkaasti elossa biologiassa ja filosofiassa. Vaikka osa biologeista pitää yhä kiinni äärinäkemyksistään, yhä suurempi osa on niin sanotun "monitasovalinnan" kannalla. Tässä teoriassa tiedostetaan niin geenin, yksilön kuin ryhmänkin tasolla toimivan valinnan merkitys. Oxfordin evoluutioväittely
Oxfordin evoluutioväittely oli Oxfordin yliopiston luonnonhistoriallisessa museossa lauantaina 30. kesäkuuta vuonna 1860 käyty kuuluisa evoluutioteoriaa koskeva väittely. Väittely puhkesi kesken British Association for the Advancement of Science -järjestön kokouksen. Väittelyyn ottivat osaa muiden muassa Thomas Huxley, piispa Samuel Wilberforce, Benjamin Brodie, Joseph Dalton Hooker ja Robert FitzRoy. Keskeisimmät väittelijät olivat evoluutioteoriaa puolustanut Huxley ja luomisopin kannalla ollut Wilberforce. Väittely tunnetaankin myös nimillä Huxleyn–Wilberforcen väittely tai Wilberforcen–Huxleyn väittely. Charles Darwin ei ottanut osaa väittelyyn, vaikka hänen ajatuksensa olivatkin sen alkusyy. Phillip Johnson
Johnson on yksi Discovery Instituten Wedge–strategian kehittäjistä; strategian tarkoituksena on "opettaa vaihtoehtoa" kampanjalla, jolla kylvetään epäluottamusta evoluution tieteellisyyteen ja sen luotettavuuteen tiedeyhteisössä. Evoluutio on samanaikaisesti "vaihtoehtoinen malli", "teoria kriisissä" sekä "falsifioitu todistusaineiston valossa". Wedge-strategian tarkoituksena on aikaansaada laillista opetusta ja kirjoittelua, joilla kyseenalaistetaan tieteen naturalistinen perusta. Evoluutiopsykologia
Evoluutiopsykologien teoriat ihmisen kehittymisestä savannioloissa ovat Raatikaisen mielestä spekulatiivisia, sillä ihmisen kehittymisen ympäristöstä tiedetään liian vähän. Tieteenfilosofit Petri Ylikoski ja Tomi Kokkonen huomauttavat samoin "Evoluutio ja ihmisluonto" (2009), että nativistisen evoluutiopsykologian ongelmana on, että koska tietoa eri hypoteesien puolesta on kovin vähän, sen pohjalta on erittäin vaikea koota niin paljon todistusaineistoa, että joku tietty hypoteesi voitaisiin nostaa muiden mahdollisten hypoteesien ylitse. Tämä ei liity vain tiedon vähyyteen kivikauden oloista vaan eri hypoteeseja voidaan muodostaa myös tekemällä erilaisia oletuksia mielen rakenteesta sekä evoluution kulkemista poluista. Evoluutio – Miten lajit kehittyvät?
Valste käsittelee kirjassa myös kehitysajatuksen historiaa sekä evoluution ja uskontojen suhdetta siihen. Asenne evoluutioon on esimerkiksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä muuttunut siten, että sitä pidetään totena. Pekka Vahvanen
Vahvanen asuu Helsingissä. Hän on luddiitti eli suhtautuu vastahakoisesti moderniin teknologiaan. Hän on kiinnostunut Yhdysvaltain ulkopolitiikan historiasta. Hänestä "elämä kokonaisuutena olisi parempaa", jos tietokonetta ei olisi keksitty. Hän toistaa Karl Polanyin varoituksia "Kapitalismin saatanallisesta myllystä". Dharma Initiative
Vuonna 2001 Stuar Radzinskyn itsemurhan jälkeen, Kelvin Joe Inman työskenteli yhä Dharma-aloitteelle Joutsen-asemalla. "Lostin" tuottaja Carlton Cuse on vahvistanut, että Kelvin oli oikeasti yksi Dharma-aloitteen jäsenistä. "Lost Experiencen" näyttelijä on sanonut Hanso Foundatioinin lopettaneen Dharma-aloitteen rahoittamisen vuonna 1987. "Lostin" toisella tuotantokaudella Joutsen-asemalle kuitenkin saapui uusi tarvikelähetys, joka viittaa siihen että joku rahoittaa silti saaren tapahtumia. Epilogissa paljastettiin että Guamilla sijaitsi Dharman logistinen varasto, josta lähetettiin saarelle säännöllinen ruokalähetys aina tietyin väliajoin. Asemalla työskentelivät Hector ja Glenn, jotka olivat tietämättömiä saarella tapahtuneesta ”puhdistuksesta” ja olivat lähettäneet saarelle ruokalähetyksiä yli 20 vuoden ajan heidän saatua saaren sijainnin selville Lamppu-asemalta tulleiden viestien perusteella. Heidän ollessa valmistelemassa seuraavaa ruokalähetystä, Ben Linus ilmestyy heidän luokseen ja kertoo että heidän työnsä on loppunut ja ettei Dharma Initiativea enää ole. Ben näyttää heille Hydra-aseman orientaatiovideon ja antaa heille lompakot, joissa on maksu heidän tekemästään työstä 20 vuoden ajalta. Halo 2
Katumuksen profeetan kuolema aiheuttaa riitoja Covenantin rotujen välillä, kun profeetat antavat Bruteille Elitejen perinteisen tehtävän profeettojen puolustajina. Arbiter löytää Halon aktivoimiseen vaadittavan Indexin ja sieppaa sitä myös etsivät Keyesin ja Johnsonin. Arbiter kohtaa Tartaruksen, joka kertoo profeettojen määränneen Elitet tuhottaviksi ja pudottaa Arbiterin syvään kuiluun. Jaksoittaisen tasapainon malli
Jaksoittaisen tasapainon mallissa ei siis hylätä vähittäin muuttuvaa mallia jossa yksittäiset suuret mutaatiot muuttavat populaatiota rajusti, vaan siinäkin oletetaan eliöiden hidas muuttuminen ja samat lajiutumismekanismit kuin gradualistisessa mallissa. Näkemyserot näiden kahden välillä ovat enimmäkseen siinä, kuinka tasaista evoluutio on. Paradigma
Koska vanhassa paradigmassa on taustalla suuri määrä valtaa ja yhteiskunnallisia suhteita ja erilaisten tieteellisten organisaatioiden olemassaolo voi olla kiinni jostain paradigmasta, paradigman vaihtumisen tunnustaminen ei ole aina helppo ja nopea tapahtuma. Lopulta uusi paradigma muuttaa kuitenkin tiedettä, sitten teknologiaa ja lopulta ihmisten elämää ja yleistä näkemystä olemassaolosta. Esimerkiksi Galileo Galilein voidaan katsoa romuttaneen tai asettaneen epäilyksenalaiseksi ihmisten uskon kirkon erehtymättömyyteen ja ihmisen ainutlaatuiseen asemaan luonnossa. Samaa tekivät Charles Darwin ja DNA:n löytäjät. Clinamen
Teoriaan liittyykin useita sisäisiä ongelmia. Ei esimerkiksi ole selvää, miksi epädeterminismi mikrotasolla eli atomitasolla johtaisi yleensäkään epädeterminismiin makrotasolla, vapaan tahdon olemassaolona. Toisaalta Epikuros oli torjunut reduktionismin ilman deklinaatiotakin itsensä kumoavana, joten determinismi mikrotasolla ei sekään välttämättä edes uhannut vapaan tahdon olemassaoloa makrotasolla. Funktionalismi (mielenfilosofia)
Eräs argumentti funktionalismia vastaan on, että se johtaisi radikaaliin semanttiseen holismiin. Block ja Fodor (1972) viittasivat tähän "damn/darn-ongelmana". Ero sen välillä, sanooko ”hitto” vai ”pahus” kun lyö sormeaan vahingossa vasaralla voi olla henkisesti merkitsevä. Koska funktionalismin mukaan nämä ”tulosteet” liittyvät kuitenkin moniin (jos ei kaikkiin) sisäisiin henkisiin tiloihin, kaksi ihmistä jotka kokevat saman kivun ja reagoivat eri sanoilla jakavat vähän (jos mitään) henkisten tilojensa osalta. Tämä on kuitenkin intuition vastaista; vaikuttaa selvältä, että kaksi ihmistä jakavat kipuun liittyvien henkisten tilojensa osalta jotain merkitsevää lyödessään itseään vasaralla, riippumatta siitä sanovatko he saman sanan valittaessaan kipuaan. Tieteenfilosofia
Reduktionismia vastustaa holismi, jonka mukaan kokonaisuus ei ole vain osiensa summa vaan kokonaisuudessa ilmenee uusia ominaisuuksia. Tällaista ilmenemistä kutsutaan emergenssiksi. Esimerkiksi ihmisen mieltä ei voisi täysin palauttaa fysikaalisiksi tiloiksi. Yhteiskuntatieteissä holismin vastakohta on individualismi ja kiistan aiheena on yksilön ja yhteisön suhde. Jaakko Hintikka
Hintikan kehittämän kysymysten logiikan avulla on tutkittu tieteellistä muutosta. Interrogatiivimallissa kokeellista tutkimusta lähestytään kysymysten esittämisenä luonnolle. Matti Sintonen on soveltanut tätä mallia biologian teorioiden tarkasteluun. Hintikka on käyttänyt kysymysten logiikkaa myös tieteellisen selittämisen selventämisessä muun muassa Ilpo Halosen kanssa. Kent Hovind
Hovind on tullut tunnetuksi kehitysopin kannattajille kohdistamastaan haasteesta, jossa hän tarjoaa 250 000 Yhdysvaltain dollaria kenelle tahansa joka voi ”todistaa evoluution ainoaksi mahdolliseksi tavaksi, joka selittää kaikkeuden ja elämän synnyn”. Hovind on esittänyt myös paljon kiistanalaisia salaliittoteorioiksi luokiteltuja näkemyksiä hallituksesta ja tiedemaailmasta. Tieteenfilosofia
Thomas Kuhn kielsi, että olisi koskaan mahdollista erottaa testattavana oleva hypoteesi sen teorian vaikutuksesta, johon havainnot pohjautuvat. Hän katsoi, että havainnot riippuvat aina tietystä paradigmasta, ja ettei ole koskaan mahdollista arvioida kilpailevia paradigmoja riippumattomasti. Paradigmalla hän tarkoitti sellaista loogisesti johdonmukaista kuvaa todellisuudesta, joka ei sisällä loogisia ristiriitoja ja joka on yhteensopiva niiden havaintojen kanssa, jotka on tehty paradigman sisäisestä näkökulmasta käsin. Vangin dilemma
Vangin dilemma on matemaattinen malli, jossa muiden tekijöiden kuin vankien päätöksenteon oletetaan olevan muuttumattomia. Malli ei siis vastaa tosielämää. Kyseisessä mallissa esimerkiksi oletetaan vangeilta luottamusta vasikoinnin etujen toteutumiseen. Kyseinen malli saisi aivan toisen luonteen jos vankien luottamus toisen paljastamisesta saatavaan palkintoon olisi heikko. Halo: Combat Evolved
Master Chief ymmärtää, että Halon aktivoiminen tuhoaisi samalla ihmiskunnan, ja niinpä hän ja Cortana päättävät tuhota Halon. Master Chief lähtee komentokeskuksesta halki Muukalaisliittouman ja Tulvan välillä raivoavan taistelun tuhoten samalla kolme Halon käynnistämiseen tarvittavia pulssigeneraattoreita. Induktiivinen päättely
Nykyfilosofia on lähestynyt induktiota hyvin eri tavalla. Sen sijaan että induktio nähtäisiin sen valitsemisena, mitä ennusteita tulevaa koskien tulisi tehdä, induktio voidaan nähdä sen valitsemisena, mitä käsitteitä havaintoihin sovelletaan tai miten havaintoaineisto esitetään. Nelson Goodman esitti ”uuden induktion ongelman”, Goodmanin paradoksin. Hän kehitti ominaisuuden ”"grue"” (”vihryt”), johon induktio tulevaisuutta koskevana ennusteena ei toimi. Formaali ajattelu
Formaalin ajattelun jälkeisenä uutena kehitysvaiheena on pidetty postformaalia ajattelua, mutta tätä ei pidetä yleisesti hyväksyttynä kehitysvaiheena. Tällaiseen "postformaaliin ajatteluun" katsotaan sisältyväksi relativistinen (suhteellinen) ja dialektinen (ristiitoja yhdistävä) ajattelu (Kallio, 2016). Tutkimuksessa on väitetty (Kallio, emt.) että ristiriitoja ratkaiseva ajattelu on osa viisautta , tosin viisauteen ilmiönä sisältyy myös laajemmin personallisuuteen, tunteisiin ja eettiseen arviointiin liittyviä piirteitä. Käänteinen totalitarismi
Alvin ja Heidi Toffler kuvaavat sivilisaation kehittymistä aaltoina, ensimmäisestä toiseen ja kolmanteen ja sen yli. Pekka Huttusen teoksen "Neljäs aalto" mukaan ns. neljäs aalto vallitsee silloin, kun luonnon omat ja keinotekoiset sähkömagneettiset järjestelmät sekoittuvat toisiinsa. Näitä aaltoja voidaan tarkastella luonnollisina, koska ihminen osana luontoa on luonut ne. Logiikan ytimessä on tällöin kysymys siitä, miten ihminen määritellään: kun Friedrich von Hayekin teos "The Legislation of Liberty" on omistettu "Tuntemattomalle sivilisaatiolle joka kasvaa..." se pitää sisällään tunnetun sivilisaation, mikä tarkoittaa kahta sivilisaatiota. Väärä dilemma
Toisenlainen esimerkki dilemman virheasettelusta on niin sanottu Mortonin haarukka, joka on saanut nimensä Englannin kuninkaan Henrik VII:n kanslerin John Mortonin mukaan: Johdatus evoluutioon
Vuonna 1838, lokakuun 3. päivänä hän sai äkillisen oivalluksen lueskellessaan Thomas Malthusin teosta väestöjen kasvusta. Malthusin teoksessa väitettiin, että väestö lisääntyy räjähdysmäisesti, ellei mitään esteitä ole. Darwin ajatteli, että syntyvästä ylijäämästä menestyivät ne, joilla oli olosuhteiden kannalta suotuisia muutoksia ja ne, joilla oli epäsuotuisia muutoksia, hävisivät. Tästä periaatteesta käytetään nimitystä luonnonvalinta. Olosuhteet eli ympäröivä luonto valitsee, mitkä yksilöt jäävät eloon. Olosuhteiden muuttuessa myös laji kehittyy uusien olosuhteiden mukaiseksi. Ihmisrotu
Jotkut tiedeyhteisön jäsenet katsovat rotujaottelun edelleen hyödylliseksi. Michael Levin on esittänyt, että rotu on yhä edelleen hyödyllinen käsite ja rotukäsitteen kritiikkiä motivoivat enemmän poliittiset kuin tieteelliset syyt. Vaikka rotuluokittelujen merkitys Levinin mukaan väheneekin, ne tulevat tulevaisuudessakin olemaan käytössä myös biologisessa antropologiassa samalla tavoin kuin spektriluokan kaltainen karkea jaottelu on edelleen käyttökelpoinen kosmologiassa. 1990-luvulta lähtien uudet tiedot genetiikasta ja evoluutiolinjoista ovat muuttaneet ihmisen evoluutiota koskevia käsityksiä, minkä vuoksi on ehdotettu uutta evoluutiolinjoihin perustuvaa määritelmää rodusta. Eräät tutkijat ovat myös väittäneet rotukäsitteen olevan käyttökelpoinen puhuttaessa tietyistä geneettisistä ilmiöistä, esimerkiksi geneettisistä klustereista. Buridanin aasi
Buridanin aasi on tahdon vapautta koskevissa kiistoissa käytetty Jean Buridanin deterministisellä kannalla pilaileva paradoksaalinen esimerkki. Paradoksissa aasi kuolee nälkään kahden yhtäläisen ja yhtä lähellä olevan heinätukon välissä, koska ei ole mitään ratkaisevaa syytä, joka vetäisi sitä voimakkaammin jommankumman heinätukon puoleen. Alister Hardy
Hardy piti itseään darwinistina ja hän hylkäsi Lamarckin opin hankittujen ominaisuuksien periytymisestä. Hän kannatti teoriaa orgaanisesta valinnasta, joka tunnetaan myös Baldwinin ilmiönä. Hän kannatti myös käsitystä, että käyttäytymisen muutokset voivat olla tärkeitä evoluution kannalta. Haldanen dilemma
Tämä "taustakuolleisuus", eli kuolleisuus jota ei voida välttää, voi toimia "puskurina" valinnalle vähentyessään valintapaineiden vaikutuksesta. Tätä valintaa kutsutaan "pehmeäksi valinnaksi" "Pehmeän valinnan" kautta Haldanen vaatima kustannus maksetaan taustakuolleisuuden aiheuttamasta kustannuksesta, joka jouduttaisiin joka tapauksessa maksamaan, näin "hinta pienenisi" ja kehitys nopeutuisi. Näin populaatiossa voisi tapahtua suurempaa valintapainetta ilman että valintapaine ajaisi populaation sukupuuttoon. Abilenen paradoksi
Abilenen paradoksi ei ole varsinainen paradoksi vaan käsite, joka kuvaa peliteoreettista tilannetta, jossa ryhmä ihmisiä päätyy yhteisestä sopimuksesta tekemään sellaista, jota kukaan ryhmästä ei oikeastaan halua, koska kaikki kuvittelevat siten tekevänsä toisille mieliksi. Paradoksille on antanut nimen Jerry B. Harvey, joka hallintoon liittyvässä kirjassaan "The Abilene Paradox and other Meditations on Management" kuvaa ilmiötä tarinalla perheestä, joka kuumana kesäpäivänä päätyy ajamaan hikisen automatkan Abileneen toisiaan miellyttääkseen, vaikka se ei itse asiassa ole kenenkään toive. Kirjan pohjalta on tehty myös opetuselokuva hallinnon alalle. Haldanen dilemma
Kuitenkin eläimet joilla jälkeläisten määrä on pieni eivät voi menettää kovin suuria määriä jälkeläisistään ilman että populaatio ajautuu sukupuuttoon. Haldanen mukaan s voi hitaasti lisääntyvillä lajeilla olla korkeintaan 0.1. Tämä luku perustui arvaukseen siitä että hitaasti lisääntyvät organismit tuottaisivat hyödyllisen alleelin keskimäärin 3000 sukupolvessa, jolloin 300 000 sukupolvea voisi tuottaa 1000 hyödyllistä korvautumista. Evoluutioteorian vastustus
Vuonna 2006 julkaistussa tiedelehti "Sciencen" tutkimuksessa vertailtiin evoluutioteorian mukaisen ihmisen evoluution saamaa kannatusta ja vastustusta Yhdysvalloissa, Japanissa ja Euroopan maissa vertailemalla kyselytuloksia ja niiden kehitystä kahdenkymmenen vuoden ajalta. Haldanen dilemma
Haldanen laskelmissa, jotka antavat 1 fiksoitumisen 300 sukupolvessa ei toimi evoluution nopeuden ylärajan määrittelemisessä koska Haldane on laskelmissaan asettanut erittäin tarkat olosuhteet, joista poikkeaminen vaikuttaa lopulliseen nopeuteen, yleensä sitä nopeuttaen. Itävaltalainen taloustiede
Nämä vallitsevat vaurioittavat ja häiritsevät vaikutukset annettuna, joita itävältalaiset ajattelijat uskovat aiheuttaneen, uskovat olevan epävakaata ja kestämätöntä kasvua luotteperäisessä rahassa, monet puolestapuhujat (kuten Murray Rothbard) puhuu joko pankkijärjestelmän raskaan sääntelyn tai useammin vapaan pankkitoiminnan puolesta. Itävaltalaisen suhdannevaihtelu teorian pääpuolestapuhujat historiallisesti olivat Ludwig von Mises ja Friedrich Hayek. Hayek voitti Nobelin talouspalkinnon vuonna 1974 (jakaen sen Gunnar Myrdalin kanssa) osaksi työstään tämän teorian parissa. Walter ReMine
ReMinen Haldanen dilemmaa koskevissa laskelmia on arvosteltu siitä, että Luettelo televisiosarjan Simpsonit hahmoista
Helen tunnetaan konservatiivisena moralistina, joka johtaa mielellään kansalaisliikkeitä milloin mitäkin pahennusta herättävää asiaa vastaan. Hän vastusti jopa Michelangelon "Daavid"-veistoksen esittelyä taidemuseossa sen alastomuuden vuoksi 2. kauden jaksossa ”Väkivaltaviihde”. Helen vaikuttaa usein tekopyhältä. Hänen vakiohokemansa on teatraalisen järkyttynyt huudahdus ”Won't somebody please think of the children?!” ("Eikö kukaan ajattele lapsia?!"), jota hän käyttää erilaisissa joukkokokouksissa ihmisten lietsomiseen, aina tilanteissa joihin lapset eivät liity yhtään mitenkään. Hokema esiintyi ensi kerran 7. kauden jaksossa ”Muukalaiset kuriin”. 20. kauden jaksossa ”Salaperäinen sulhanen” eräs pappi väittää, että Helen Lovejoy olisi menneisyydessään ollut Harold Schwartzbaum -niminen mies ja ilmeisesti korjannut sukupuolensa, mutta tätä ei ole mainittu missään muussa jaksossa. Kriittinen rationalismi
1. Induktion ongelma. Hume osoitti induktiivisen päättelyn naiivin empirismin epäloogiseksi. Tuhat havaintoa siitä, että jokin tapahtuma A sattuu yhtä aikaa tapahtuman B kanssa ei mahdollista loogista päätelmää siitä, että kaikki tapahtumat tyyppiä A sattuvat yhtä aikaa tapahtumien tyyppiä B kanssa. Kriittisten rationalistien mukaan uudet havainnoista johdetut teoriat eivät ole havainnoista johdettuja, ja saattavat olla vääriä. Halo: Combat Evolved
Cortanan suunnitelman mukaan Halon pinnalle pudonneen "Pillar of Autumnin" fuusioreaktiorien ylikuumeneniminen aiheuttaisi ketjureaktion, joka tuhoaisi koko rengasmaailman. He kuitenkin tarvitsevat fuusioreaktorien aktivointiin kapteeni Keyesin tai hänen hermoimplantit. Cortana etsii Keyesiä ja paikantaa hänet jälleen "The Truth and Reconciliationilta", mutta Tulvan hyökättyä alukselle siellä vallitsee kaaos. Universaalien ongelma
Nominalistit perustavat usein näkemyksensä väitteeseen, jonka mukaan realismin ongelmat ovat ylipääsemättömiä. Eräs nominalistisen ratkaisun etu on se, että jos ratkaisu toimii, se ratkaisee Platonin "Parmenideessa" esittelemän ongelman, koska universaalin Vihreän idean tarve katoaa. Toinen nominalistien käyttämä perustelu nominalismin puolesta on, että nominalismi kykenee selittämään kaikki asiaankuuluvat ilmiöt, joten Occamin partaveitsen tai säästäväisyyden periaatteen nojalla se on realismia suositeltavampi ontologinen teoria, koska se sitoutuu vähäisemmän entiteettimäärän olemassaoloon. Mieli–ruumis-ongelma
Kartesiolaisen dualismin vastustus nousi 1900-luvulla loogisen positivismin ja merkityksen verifiointikriteerin myötä, kun intersubjektiivinen verifioitavuus ja testattavuus tulivat tieteellisyyden ja myös pelkän käsitteellisen merkityksellisyyden vaatimuksiksi. Samalla kartesiolainen dualismi näyttäytyi kasvavassa määrin epäyhteensopivana muutoin täysin fysikalistisen ja tieteellisen maailmankuvan kanssa. Eräs kysymys liittyi evoluutioon: jos ihmiset ovat kehittyneet aikojen kuluessa puhtaasti fysikaalisten prosessien ja luonnonvalinnan kautta, missä vaiheessa aineettomat kartesiolaiset mielet olisivat ilmaantuneet kuvaan? Sama argumentti pätee ihmisen kehitykseen hedelmöittyneestä munasolusta sikiön kautta lapseksi. Toinen kysymys liittyy energian säilymislakiin: kartesiolaisen dualismin tapauksessa fysikaalisen energian tulisi välillä hävitä ja välillä ilmestyä uudelleen aivoissa. Palautumaton monimutkaisuus
Behen esityksen mukaan evoluutioteorian on vaikea selittää palautumattomasti monimutkaisia rakenteita, koska järjestelmän välivaiheet eivät ole toimivia, jolloin luonnonvalinnalla ei olisi mitään josta pitää kiinni. Hän korostaa sitä, että, jos evoluutio ei ole ohjattua, jokaisen muutoksen tulisi antaa valintaetu edelliseen versioon verrattuna: luonnonvalinta karsisi keskeneräiset ja toimimattomat rakenteet pois eliön aineenvaihduntaa kuormittamasta. Monet älykkään suunnittelun kannattajat esittävät, että "palautumattomasti monimutkaisella" rakenteella ei ole toimivia välivaiheita. David Stove
Stove arvosteli tieteenfilosofiassaan David Humen lähestymistapaa induktion ongelmaan sekä aikalaistensa Karl Popperin, Thomas Kuhnin, Imre Lakatoksen ja Paul Feyerabendin irrationalismina pitämäänsä ajattelua. Hän esitti positiivisen vastauksen induktion ongelmaan teoksessaan "The Rationality of Induction" (1986). Tieteenfilosofia
Kuhnin mukaan paradigmanvaihdos tapahtuu silloin, kun vanha paradigma on kohdannut tarpeeksi ongelmia (anomalioita) niin, että uusi paradigma alkaa osoittautua hyödyllisemmäksi. Paradigman valinta perustuu tällöin havaintoihin, vaikka ne asettuvatkin vanhaan paradigmaan liittyneitä oletuksia vastaan. Uusi paradigma valitaan, koska se ratkaisee tieteellisiä ongelmia paremmin kuin vanha. Skientologian kritiikki
Skientologien piirissä eivät kaikki jäsenet tiedä esim. joidenkin liikkeen osioiden harjoittamista laittomuuksista tai eivät ole osallisina niissä. Näin ollen ei ole aina asiallista syytellä koko kirkkoa kaikesta, mitä skientologian nimissä on tehty. Hubbard peruutti virallisesti vastustajille kostamiseen oikeuttavan Fair Play-käytännön ainakin virallisesti jo 60-luvulla. Skientologiakirkko yleensä vakuuttaa, että rikoksia tehneet erotetaan.
Skientologian vastustajat saattavat turhaan liioitella skientologiakirkon
pakkovaltaa jäseniinsä tai vaikkapa väittää liikettä aina hengenvaaralliseksi, vaikka monet skientologit ovat terveitä ja hengissä. Yhdysvaltain laittomia keinoja käyttänyt antikulttiliike kohdisti toimintaansa 1970- ja 1980-luvuilla myös skientolgeihin. Kultteja vastaan mm laittomin sieppauksin toiminut CAN-liike joutuikin lopulta skientologien ostamaksi ja valvontaan. CAN oli julistanut skientologian Yhdysvaltain vaarallisimmaksi kultiksi, ja kohtasi senkin takia monia oikeusjuttuja skientologien taholta.
Yhdysvalloissa toimiva skientologeja vastustava Anonymous-ryhmä käytti vuonna 2008 internetiä palvelunestohyökkäykseen, jolla
se aiheutti skientologien sivustolle tilapäistä tuntuvaa haittaa . Tämä on Yhdysvaltain lain vastaista. Laittomia verkkohyökkäyksiä on kritisoinut skientologiapaljastuksiin erikoistuneen Operation Clambaken Andreas Heldal-Lund, jonka antaman lausunnon mukaan sananvapaus tarkoittaa sananvapautta kaikille, myös skientologeille, niin että ihmiset voivat päästä sekä skientologien että heidän vastustajiensa kotisivuille vertailemaan niissä esitettyjä ajatuksia mielipiteittensä pohjaksi. Warhammer-universumi
Eldar on scifi-versio perinteisistä haltioista. Muinaisten, sukupuuttoa lähestyvien eldareiden motiivit saattavat olla hämäriä ja osa jotain suurempaa suunnitelmaa. Ylivertaisen poimuteknologiansa ansiosta he ovat äärimmäisen kehittynyt rotu. He hallitsivat muinoin koko maailmankaikkeutta, mutta nykyisin vähälukuisina ja heikentyneinä elävät mystisissä craftworldeissaan yrittäen selviytyä muiden ohella. Condorcet’n paradoksi
Esimerkki: Äänestäjät A, B ja C valitsevat vaihtoehdoista x, y ja z.Tällöin parivertailuissa havaitaan, että kahden kolmasosan mielestä x on parempi kuin y, kahden kolmasosan mielestä y on parempi kuin z, ja kahden kolmasosan mielestä z on parempi kuin x. Condorcet’n menetelmän mukainen paremmuusjärjestys olisi siis x > y > z > x, mikä muodostaa päättymättömän kehän rationaalisen järjestyksen sijasta. Ilmiötä kutsutaan enemmistöpreferenssien intransitiivisuudeksi. Jos esimerkkitilanteessa äänestettäisiin yhdestä parista kerrallaan, voittajaksi voisi päätyä mikä tahansa kolmesta vaihtoehdosta riippuen siitä, missä järjestyksessä äänestykset suoritettaisiin. Tekoelämä
Göteborgin yliopistossa ovat Kristian Lindgren ja Mats Nordahl tutkineet peliteorian mukaisten eloonjäämisstrategioiden kehitystä yksinkertaisella matemaattisella mallilla. Mallissa parhaiten menestyneet tuottavat muita enemmän jälkeläisiä. Näin malli on eräänlainen "lisääntymispeli". Erikoista tässä pelissä on moniin muihin aiempiin "evoluutiopeleihin" verrattuna se, että toisten yksilöiden teot vaikuttavat toisiin yksilöihin niin kuin "vangin dilemmassa". Oliolla on kaksi perusstrategiaa, yhteistyö ja luovuttaminen. Peli ei jäljittele kovin hyvin oikeata biologista systeemiä. Pelissä eliöillä on muisti, kyky tehdä virheitä ja niin edelleen. Mutaatiot muuttavat eliöiden strategioita. Näiden mutkikkaiden strategiapelien mukaan esiintyy vakaita tiloja, jossa tietyt strategiat hallitsevat pitkään, ja epävakaita jaksoja, jolloin syntyy ja kuolee nopeasti uusia strategioita. Aukkojen jumala
Eräänlaiseksi "aukkojen jumala" -argumentin äärimuodoksi voidaan laskea myös Richard Dawkinsin nimeämä "henkilökohtaisen epäuskon argumentti" (): päättelijä ei keksi, miten jokin rakenne on voinut kehittyä evolutiivisesti tai ei ole tietoinen jostain evoluution todisteesta tai ei ymmärrä, miten jokin esitetty argumentti voisi olla todiste evoluution tueksi, minkä seurauksena hän tulee lopputulokseen, että evoluutio on väärässä ja sen sijaan elämä tarvitsee jumalaista ohjelmointia toimiakseen. Tässä kohdassa "aukon paikan" määrää päättelijän henkilökohtainen tietotaso, eikä "yleinen tietotaso". Condorcet’n paradoksi
Condorcet’n paradoksi on sosiaalisen valinnan teoriaan liittyvä enemmistösääntöä koskeva paradoksi, joka osoittaa, että tietyissä tilanteissa enemmistön tahtoa ei ole mahdollista määrittää. Paradoksi perustuu siihen havaintoon, että vaikka yksittäisten äänestäjien preferenssit äänestettävien vaihtoehtojen suhteen olisivat transitiivisia, äänestäjien enemmistön preferenssit eivät välttämättä ole sitä. Paradoksi on nimetty keksijänsä, 1700-luvulla eläneen ranskalaisen matemaatikon ja valistusfilosofin Nicolas de Condorcet’n mukaan. Haldex-kytkin
Haldexin voimanjako on normaaliolosuhteissa etuvetopainotteinen 90/10. Haldexin on kehittänyt ruotsalainen Haldex Traction Ab. Volkswagen-konsernin lisäksi Haldex-kytkimet ovatkin yleisessä käytössä muun muassa Volvon AWD-malleissa. Volvon ensimmäisissä nelivetoautoissa käytettiin viskokytkintä, mutta vuoden 2001 S60- ja vuoden 2003 V70- ja XC70-malleissa siirryttiin paremmin toimivaan Haldexiin. Mercedes-Benzin vuonna 2012 lanseeraamassa A45AMG 4-matic -mallissa käytetään Haldex-kytkintä, jossa normaalioloissa on puhdas etuveto mutta valitsimella voidaan valita 50/50-voimanjako. Myös Saab on käyttänyt Haldex-kytkintä joissain nelivetomalleissaan. Kelpoisimman eloonjääminen
Nykyään kelpoisimman eloonjäännin käsitettä pidetään vanhentuneena, sillä kelpoisuudeltaan heikompien ei välttämättä ole kuoltava. Käsitteen katsotaan myös yksinkertaistavan luonnonvalintaa ja korostavan liikaa suoranaista olemassaolon kamppailua. Kelpoisimpien yksilöiden geenit toki muodostavat lähtökohdan populaation tulevalle alleelikoostumukselle, mikä mahdollistaa evoluution. Haldanen dilemma
Haldanen laskelmat ovat ongelmallisia organismeilla jotka tuottavat suuren määrän jälkeläisiä. Koska bakteerit, virukset, hyönteiset ja muut sellaiset eliöt, jotka kykenevät nopeasti tuottamaan jälkeläisiä, voivat menettää huomattavan osan jälkeläisistään ilman että populaation koko N pienenee. Näin nopeasti lisääntyvät lajit kykenevät maksamaan Haldanen Dilemmassaan laskeman kustannuksen tuottamalla erittäin paljon jälkeläisiä. Käyttäytymistaloustiede
Tyypillinen käyttäytymistaloustieteellisen tutkimuksen koetilanne on sellainen, että koehenkilöt pannaan laboratoriossa pelaamaan tiettyä peliä – esimerkiksi ultimatum-peliä, diktaattoripeliä, julkishyödykepeliä tai vangin dilemmaa. Sitten mitataan, missä määrin koehenkilöiden käyttäytyminen poikkeaa rationaalisen valinnan teorian mukaisesta ennustetusta käyttäytymisestä. Evoluutio
Luonnonvalinta johtaa evoluutioon vain jos populaatiossa on riittävän paljon geneettistä variaatiota. Ennen Mendelin perinnöllisyyskokeita, yksi yleinen hypoteesi oli perinnöllinen sekoittuminen. Perinnöllinen sekoittuminen johtaisi kuitenkin nopeasti siihen, että geneettinen variaatio katoaisi, tehden luonnonvalinnan kautta tapahtuvasta evoluutiosta epätodennäköistä. Hardyn–Weinbergin laki tarjoaa ratkaisun sille, miten populaatiossa oleva variaatio pysyy yllä Mendelin sääntöjen mukaisesti. Alleelien frekvenssi (variaatiot geenissä) pysyy vakiona jos ei ole valintaa, mutaatiota, migraatiota tai geneettistä ajautumista. Walter ReMine
Walter James ReMine on älykäs suunnittelu -teorian kehittäjä ja luomisuskovainen. Ammatiltaan hän on elektroniikkainsinööri. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1993 julkaistu "The Biotic Message", joka käsittelee Haldanen dilemmaa ja baraminologiaa. Evoluutioteorian yhteiskunnalliset vaikutukset
Suomalaisista noin 30 prosenttia pitää evoluutioteoriaa vääränä. Suomi poikkeaa muista Pohjoismaista ja länsimaista lukuun ottamatta Yhdysvaltoja, jossa nykytieteen kyseenalaistamien on lisännyt luomisopin suosiota. Makroevoluutio
Stephen J. Gould haastoi 1970-luvun lopulla synteettisen evoluutioteorian ja esitti punktualismin. Punktualismin mukaan suuret evolutionaariset muutokset tapahtuivat rajoitetuissa geenipooleissa radikaalien ilmastonmuutosten jälkeen. Vaikka Gould hylkäsi fyleettisen gradualismin eli opin evoluution tasaisen hitaasta vauhdista, hän oli vakaasti sitä mieltä, että evoluutioteoria on nyt vahvempi kuin koskaan. Kent Hovind
Kent Hovind on lukuisia kertoja haastanut evoluution kannattajia väittelyihin kanssaan. Ks. esim. video (Creation vs. Evolution) , jossa Hovind väittelee Biologian professori (University of Central Arkansas) Dr. Ben Waggoner:in kanssa. Heckin alkuhärkä
Vaikka sukupuuttoon kuolleen lajin uudelleenherättäminen voi vaikuttaa hyvältä ajatukselta, "takaisinristeytys" on tiedeyhteisössä kiistelty menetelmä. Nykybiologit ovat yhtä mieltä siitä, että Heckien menetelmässä "uudelleenluoda" alkuhärkä oli virheellinen: kun geneettinen linja on kerran katkennut, sitä ei voida enää "takaisinristeyttää". Jotkut ovat jopa sitä mieltä, että menetelmä on suorastaan petollinen. Esimerkiksi Białowiezan luonnonsuojelualueen professori Z. Pucek on luonnehtinut Heckin alkuhärkää "1900-luvun suurimmaksi tiedehuijaukseksi". Pucek on omistanut elämänsä säilyttääkseen visentin, jota jotkut pitävät kilpailijana Heckin alkuhärän kehitykselle. Tieteenfilosofian historia
Positivismia vastaan syntyi 1800-luvun loppupuolella hermeneutiikka, joka painottaa eläytyvää ymmärtämistä erityisesti ihmistieteissä. Hermeneuttista menetelmää voidaan käyttää esimerkiksi historiassa ja psykologiassa. Hermeneutiikkaa ovat kehittäneet Wilhelm Dilthey, Martin Heidegger ja Hans-Georg Gadamer. Mielenfilosofia
Tämän johtopäätöksen hylkäävät muun muassa kompatibilismin kannattajat. Kompatibilistit ehdottavat, että kysymykseen ”olemmeko vapaita?” voidaan vastata vasta kun termin ”vapaa” merkitys on määritelty. ”Vapaan” vastakohta ei ole ”kausaalisesti aiheutettu” vaan ”pakotettu”. Siksi vapautta ei voida samaistaa epädeterminismiin. Vapaa teko on sellainen, jossa toimija olisi "voinut" tehdä toisin "jos" olisi valinnut toisin. Tässä merkityksessä henkilö voi olla vapaa vaikka determinismi olisikin totta. Muun muassa David Hume kannatti kompatibilismia. Nykyfilosofiassa näkemystä on kannattanut muun muassa Daniel Dennett, ja kaksoisaspektiteorian näkökulmasta Max Velmans. Vastajihadismi
Vastajihadismia on kutsuttu populistiseksi oikeistoradikalismiksi. Sillä on äärioikeiston kanssa yhteistä kansallisen kulttuurin säilymisen puolustaminen ja kulttuurien sulautumisen vastustus, johon liittyy muukalaisvastaisuus. Tutkija Cas Muddenin mukaan (2010) populistinen radikaalioikeisto jakaa kuitenkin länsimaisten yhteiskuntien perinteiset arvot, ja eurobarometrien mukaan suuri joukko eurooppalaisia jakaa myös sen mielipiteet. Siksi populistista oikeistoradikalismia tulisikin hänen mukaansa nimittää vain demokraattisen liberalismin vastaiseksi eikä demokratian vastaiseksi. Muddenin mukaan populistinen oikeistoradikalismi on tutkimuksissa usein pyritty selittämään normaalin ulkopuolelle, tautiopillisen luokittelun kautta vainoharhaiseksi ja salaliittoteoriaksi. Sitä ei ole tutkittu nykyisyyteen kuuluvana ilmiönä, vaan muinaisjäännöksenä, jolla on yhteyksiä fasismiin ja natsismiin. Sen vaalimenestystä on selitetty vain vastalauseeksi yhteiskunnallisten ongelmien seurauksena eikä omana ilmiönään. Populistiseen oikeistoradikalismiin on vältetty käyttämästä valtavirran teorioita ja käsitteitä Muddenin mukaan sen vuoksi, että se tulisikin siten hyväksytyksi. Evoluutio
Ratkaiseva irtautuminen kiinteiden biologisten lajien käsitteestä alkoi, kun Charles Darwin laati luonnonvalinnan kautta tapahtuvalle evoluutiolle tieteellisen teorian. Osittain Thomas Malthusin kirjoittaman "An Essay on the Principle of Population" (1798) -nimisen kirjan vaikutuksen alla, Darwin totesi, että populaation kasvu johtaisi "taisteluun olemassaolon puolesta", jossa suotuisat variaatiot voisivat selviytyä kun toiset menehtyivät. Jokaisessa sukupolvessa, lukuisat jälkeläiset eivät selviydy hengissä lisääntymisikään rajallisten resurssien takia. Tämä voisi selittää kasvien ja eläinten monimuotoisuus ja yhteinen alkuperä luonnonlakeihin perustuvilla prosesseilla, jotka toimivat samalla tavalla kaikentyyppisiin organismeihin. Darwin kehitti "luonnonvalinnaksi" kutsumaansa teoriaa vuodesta 1838 eteenpäin ja oli kirjoittamassa "isoa kirjaa" aiheesta kun Alfred Russel Wallace lähetti hänelle samankaltaisen teorian vuonna 1858. Molemmat miehet esittivät erilliset tutkielmansa Lontoon Linnean Society -tutkimusseuralle. Vuoden 1859 loppupuolella, Darwinin julkaisema "Lajien synty" selitti luonnonvalinnan yksityiskohtaisesti ja tavalla, joka johti evoluutiokäsitteiden yhä laajempaan hyväksymiseen. Thomas Henry Huxley sovelsi Darwinin ajatuksia ihmisiin ja käytti paleontologiaa ja komparatiivista anatomiaa esittääkseen vahvaa näyttöä sille, että ihmisillä ja ihmisapinoilla on yhteiset esivanhemmat. Jotkut häiriintyivät tästä, sillä se merkitsi, että ihmisillä ei ole erityistä asemaa maailmankaikkeudessa. Dilemma
Esimerkkinä dilemmasta on muna vai kana -kysymys. Retoriikassa dilemmaa hyödynnetään kysymyksissä, joihin ei välttämättä voi antaa totuudenmukaista vastausta. Esimerkiksi seuraavaan kysymykseen on olemassa kaksi vaihtoehtoa, jotka tuottavat molemmat saman lopputuloksen: ”Oletko lakannut pahoinpitelemästä aviopuolisoasi?” Oli vastaus mikä tahansa, kysymys vihjaa, että vastaaja on joka tapauksessa aiemmin hakannut aviopuolisoaan. Vaihtoehdoksi ei anneta sitä, ettei ole alun perinkään hakannut aviopuolisoa. Buddhalainen filosofia
Vaikka varhainen buddhalaisuus (josta mahayana-buddhalaiset käyttävät nimitystä hinayana) asetetaan usein myöhempää buddhalaisuutta (mahayana) vastaan siinä, että viimeksi mainittu painottaa pyrkimystä ei pelkästään omaan vaan kaikkien (ilmenevien) olentojen valaistumiseen, kummassakaan tapauksessa eettistä elämää ei voida pitää ”itsekkäästi” motivoituneena, koska buddhalaisen opin mukaan ”itsen” käsite on vain illuusio. Buddhalaisuuden mukaan yksilön ja muiden välillä ei ole todellista eroa. Tämän vuoksi yksilön tuli pyrkiä kasvattamaan kaikkien elävien olentojen onnellisuutta yhtä paljon kuin omaansa. Tämä on eräs syy, jonka vuoksi jotkut buddhalaiset valitsevat vegetarismin. Ihmeellinen maailma
Tiedettä avaavat hakusanat hypoteesi, hypoteettis-deduktiivinen menetelmä, induktio, kaksoissokkokoe, kolmas kulttuuri ja tieteenfilosofia. Kriittisen ajattelun käsitteinä esitellään Humen giljotiini, Humen puntari, Occamin partaveitsi sekä argumentoinnin käsitteet moralistinen ja naturalistinen virhepäätelmä. Postmodernismin tuote Sokalin tapaus esitellään. Tunnetuista skeptikoista ja alan järjestöistä on hakusanat: esimerkiksi CSICOP, Skepsiksen Huuhaa-palkinto, Sokrates-palkinto, Paul Kurtz, Carl Sagan, Michael Shermer, Kari Enqvist, Hannu Karttunen, Ilkka Niiniluoto, Raimo Tuomela ja Marjaana Lindema-Viitasalo. Myös ateismi, valistus, humanismi ja vapaa-ajattelu esitellään. Älykäs suunnittelu
Leedsin yliopiston termodynamiikan ja palamisen teorian professori Andrew McIntoshin uskomuksen mukaan termodynamiikka estää eliöiden geneettisen informaation lisääntymisen evoluutiossa. Hän uskoo tutkimuksessaan, ettei maan kaltaisessa järjestelmässä auringosta saatava vapaa energia ratkaise tätä ongelmaa. Älykkääseen suunnitteluun uskoja Granville Sewell luulee, että elämän monimutkaisten rakenteiden kehittyminen edustaa entropian vähenemistä, mikä rikkoisi termodynamiikan toista pääsääntöä ja siitä johtuen tukisi älykästä suunnittelua. Tieteen mukaan kyseessä termodynamiikan pääsäännön väärinkäyttö, sillä sääntö pätee ainoastaan suljetuissa järjestelmissä. Evoluutio ei siis riko termodynamiikan toista pääsääntöä, koska elävät eliöt eivät ole termodynaamisesti suljettuja. Haldex-kytkin
Haldex-kytkintä käytetään yleisesti muun muassa Volkswagen-konsernin poikittaismoottorilla varustetuissa autoissa (4Motion). Haldexin etuna esimerkiksi viskokytkimeen verrattuna on sen selvästi nopeampi toiminta. Mekaanisesti toimivaan Torsen-tasauspyörästöön verrattuna suurin ero on nimenomaan voimanjaon elektronisessa ohjauksessa. Kun kytkimen toiminta ei perustu ainoastaan akselien nopeuseroon, pystyvät muun muassa ABS-, ajonvakautus- ja vetoluistonestojärjestelmät toimimaan normaalisti. Myöskään auton hinaukselle ei ole rajoituksia, koska elektroniikka ei kytke nelivetoa automaattisesti päälle. Universaalikiista
Universaalikiistassa huomio kiinnittyi pitkälti juuri substanssin kategoriaan ja ennen kaikkea lajien ja sukujen asemaan. Boethiuksen kommentaari käsitteli jo ristiriitaa, joka oli olemassa Platonin ja Aristoteleen ajattelun välillä: ovatko lajien ja sukujen kaltaiset yleiskäsitteet (eli universaalit) olemassa itsenäisinä, Platonin ikuisten ideoiden kaltaisina, vai pelkästään yksittäisissä olioissa (eli partikulaareissa), kuten Aristoteleen toiset substanssit ovat alisteisia ensimmäisille substansseille? Toisin sanoen, sisältyykö todellisuuden yleinen puoli (universaalit) yksittäisiin olioihin, vai ovatko universaalit olemassa niistä riippumattomina? Tieteenfilosofia
Kuhnin mukaan paradigman valinnassa on kyse loogisesta prosessista, mutta se ei lopulta määrity pelkästään loogisilla perusteilla. Tieteilijä valitsee paradigmansa niin, että asettaa kaksi tai useampia todellisuuden ”kuvia” toisiaan vastaan ja päättää, mikä niistä muistuttaa eniten todellisuutta. Kun joku paradigma saa yleisen hyväksynnän, se edustaa Kuhnin mukaan tiedeyhteisön konsensusta. Näin jonkun paradigman hyväksymisessä tai hylkäämisessä on hänen mukaansa kyse yhtä lailla sosiaalisesta kuin loogisesta prosessista. Kuhnin kanta ei kuitenkaan ollut relativistinen. Tieteellinen vallankumous
Ei ollut mitenkään yksiselitteistä, mikä on oikeanlainen tapa ratkaista tieteellisiä ongelmia, jotta johtopäätökset olisivat tosia. Aristoteles oli erotellut loogisesta päättelystä kaksi haaraa. Dialaktisen, jossa ei oltu kiinnostuneita oletusten luotettavuudesta, ja apodeiktisen, jossa taas vaadittiin oletuksilta eli premisseiltä tosia totuusarvoa. Jälkimmäisen Aristoteles nosti tieteellisen tiedon hankinnan tavoitteelliseksi keinoksi. Tämä taas vaati sen, että päättelyssä käytettyjen oletusten piti olla vähintään yhtä hyvin tunnettuja kuin päättelyn seurauksena syntyvien johto­päätösten. Ongelmana oli kuitenkin, mistä tiedettiin jokin oikeaksi ja toisaalta jokin vääräksi. Myöhäiskeskiajan tieteenkäsityksessä erotettiin tieteellisen tiedon kaksi muotoa, joita skolastikot nimittivät termeillä: "propter quia" ja "propter quid". Ensimmäisessä ajattelu kulki vaikutuksista syihin (induktio) ja oltiin kiinnostuneita minkälainen ilmiö on, kun taas jälkimmäisessä ajattelun reitti oli syistä vaikutuksiin (deduktio) ja oltiin halukkaita selvittämään miksi ilmiö oli sellainen kuin se nyt sattui olemaan. Induktiivisen ajattelun huomattiin kuitenkin olevan monelta osin varsin rajoittunut. Sitä ei voinut ajatella käytettävän tähtitieteessä, koska havaintojen kautta saadut tiedot saattoivat olla erheellisesti tulkittuja. Galilei itse luotti regressioon ja deduktioon. Häntä kutsutaankin hypoteettis-deduktiivisen tutkimusmenetelmän – eli luonnontieteellisen menetelmän – kehittäjäksi. Siinä annetuista hypo­teeseista johdetaan havaittava ilmiö, joka sitten joko vahvistaa hypoteesia tai kumoaa sen. Ryhmävalinta
Ryhmävalinta joutui nopeasti myös kovan kritiikin alaiseksi. Merkittäviä sen kritisoijia olivat muun muassa David Lack, John Maynard Smith ja George C. Williams. 1970-luvulla geenikeskeinen evoluutionäkemys, sukulaisvalinta, Richard Dawkinsin "Geenin itsekkyys" (1976) ja Edward O. Wilsonin "" (1975) näyttivät ratkaisseen altruismin ongelman ryhmävalinnan tappioksi ja selittävän mekanismit ilman tarvetta käyttää ryhmän tasolla toimivaa valintaa. Etenkin Williamsin kirja "Adaptation and Natural Selection" (1966) asetti evoluutiobiologian keskittymään geenin tasolle. 1960-luvun puolivälistä aina 1980-luvulle asti ryhmävalintaa pidettiin malliesimerkkinä virheellisestä evoluutioajattelusta. Evoluutioteorian vastustus
Suunnittelua puolustavia argumentteja ovat heidän mukaansa erityisesti palautumattomasti monimutkaiset biokemialliset rakenteet, joiden täsmennettyä monimutkaisuutta pidetään merkkinä älyllisestä alkuperästä, sekä maailmankaikkeuden kosminen hienosäätö, jonka tarkkuus mahdollistaa ihmisten olemassaolon. Perustulo
Berliiniläisen Hertie School of Governance -korkeakoulun professori Claus Offe arvioi, että perustulo sopii huonosti yhteen uusklassisen talousopin kanssa. Tämä ideologia onkin hänestä jo aikansa elänyt. Markkinaliberalistinen kasvuajattelu ei ole hänen mielestään koskaan toiminut käytännössä, mutta ongelmien on oletettu johtuvan vain siitä että mallia ei ole sovellettu tarpeeksi johdonmukaisesti. Niinpä ongelmia on yritetty ratkaista sijoitusmyönteisemmällä talouspolitiikalla ja sosiaali- ja työvoimakuluja leikkaamalla. Vasemmistopuolueetkin ovat tehneet myönnytyksiä ja toivoneet sen edistävän työllisyyttä. Tulos on kuitenkin saattanut olla jopa aiottua päinvastainen, esimerkiksi silloin kun irtisanomiset ovat nostaneet osakekursseja. Claus Offe pitää siksi perustuloa ainoana keinona, jolla kansalaisten aktiivisuutta voidaan lisätä ilman että työn tuottavuus kärsii. Perustulon toimivuudesta ei kuitenkaan voi olla täysin varma, ennen kuin erilaisia malleja kokeillaan. Perustuloon voitaisiin Offen mukaan kuitenkin siirtyä asteittain, ilman että koko työmarkkina- ja sosiaalisysteemiä uudistetaan kerralla. Evoluutioteorian vastustus
Suomen evankelis-luterilainen kirkon mukaan evoluutioteoria ei ole luonnontieteellisenä selitysmallina ristiriidassa luomisuskon kanssa. Kirkon mukaan luomisusko on kokonaisvaltainen uskonnollinen tulkinta elämän ihmeestä sekä sen synnystä ja evoluutioteoria on totena pidetty luonnontieteellinen selitysmalli lajien kehittymisestä. A. E. Wilder-Smith
”"Wilder-Smithin argumentit evoluutioteoriaa vastaan näyttävät olevan vain muodikkaita käsitteitä ('todennäköisyys', 'ohjelma', 'koodi', 'informaatio') hämäävästi käyttävä uusi versio ikivanhasta "teleologisesta jumalatodistuksesta": maailmassa ilmenevä järjestys edellyttää sen suunnittelijaa ja luojaa, ja vastaavasti järjestyksen jatkuva kasvu edellyttää taitavasti laskettua ennaltaohjelmointia tai jatkuvaa luomista. Tämän todistuksen heikkoudet ovat tuttuja kaikille, jotka filosofian historian opinnoissaan ovat tutustuneet muun muassa David Humen ja Immanuel Kantin sille esittämiin vastaväitteisiin."” ("Tiede, filosofia ja maailmankatsomus", Otava, 1984). Jaksoittaisen tasapainon malli
Yleisen harhakäsityksen mukaan Richard Goldschmidthin hypoteettinen "Toiveikas hirviö" (engl. "Hopeful Monster") olisi jaksoittaisen tasapainon mallin yksi keskeinen osa. Goldschmidthin malli on kuitenkin saltaatioteoriaa ja jaksoittaisen tasapainon malli taas viittaa enemmänkin evoluutioon, jossa lajiutuminen johtaa geologisessa aikajanassa nopeisiin muutoksiin vähittäisin muutoksin eikä saltaation kautta. Samasta syystä jaksoittaisen tasapainon mallia pidetään virheellisesti gradualismin vastakohta, mikä ei pidä paikkaansa koska vaikka mallin evolutiiviset muutokset tapahtuvatkin epätasaisesti, muuntuminen voi hyvin tapahtua vähittäin, vähittäiset muutokset vain ilmaantuvat ja yleistyvät toisinaan nopeammin ja toisinaan hitaammin. Mekanismi (filosofia)
Toinen vaihtoehto, joka on yleinen antrooppista mekanismia kannattavien filosofien keskuudessa, on katsoa, että epäyhteensopivuutta kannattavat perustelut ovat harhaanjohtavia: mitä sitten tarkoitetaankaan ”tietoisuudella” ja ”vapaalla tahdolla”, on näkemyksen kannattajien mukaan yhteensopivaa mekanistisen mieli- ja tahtokäsityksen kanssa. Siksi antrooppisen mekanismin kannattajat kannattavat usein mielenfilosofiassa jotain ei-eliminativistista fysikalistista mielen ja ruumiin suhdetta koskevaa teoriaa, ja vapaan tahdon kysymyksessä jotain kompatibilistista teoriaa. Nykyajan filosofeista tällaisia näkemyksiä ovat kannattaneet muun muassa J. J. C. Smart ja Daniel Dennett. Bertrand Russellin haaste
Bertrand Russellin haaste: Russellilainen uskontokritiikki esimerkkinä aikalaiskriittisestä filosofiasta on filosofi Pekka Himasen väitöskirja Helsingin yliopistolle vuodelta 1994. Väitös käsittelee filosofi Bertrand Russellin uskontokritiikkiä. Teoksen on julkaissut Gaudeamus. Haldanen dilemma
Tämän lisäksi Haldane määritteli "p":n, joka on hyödyllisen alleelin geenipooli ja "q":n joka on vanhan alleelin geenipooli. Hän nimesi myös populaation koon "N":äksi, joka säilyy vakiona.
Tämän jälkeen Haldane määritti että jokaisessa sukupolvessa karsiutuvien määrä oli N*s, jolloin jos s oli 0.1, 10% populaatiosta kuolee. Nämä kuolemat olivat uuden alleelin hinta("substitution cost"). Jos samanaikaisesti kaikki hyödyllisen alleelin omaavat yksilöt populaatiossa selviävät, se lisää se p:tä 0.0001:stä 0.0001111:teen, joka tarkoittaa 11% yleistymistä. (kun s=0.1 ja N=10 000 ja alussa 1 fiksoituvaa alleelia) Alister Hardy
Hardy käsitteli evoluutiota koskevia ajatuksiaan kirjassaan "The Living Stream" (1965). Sen erään luvun otsikkona oli "Biology and Telepathy", ja siinä hän selitti, että jokin telepatiaan verrattava ilmiö saattaisi vaikuttaa evoluutioon. Evoluutiobiologi Ernst Mayr piti Hardyn käsitys evoluutiosta yhtenä vitalismin muotona. Hardy arveli myös, ett joillakin eläimillä olisi yhteinen "ryhmämieli", jota hän piti eräänlaisena "psykologisena jäljennöksenä lajin yksilöiden välillä." Hän pohdiskeli myös mahdollisuutta, että kaikki lajit liittyisivät toisiinsa "kosmisen mielen" välityksellä, joka saattaisi välittää evoluutiota koskevaa informaatiota paikasta toiseen ja halki aikojen. Halo: Spartan Strike
Tarina palaa vuoteen 2557 ja Infinity-avaruuslaivan tekoäly Roland kertoo pelaajalle että Gamma Halolta on havaittu heikko signaali. Artefaktia etsimään lähetettiin palkkionmetsästäjä, joiden lisäksi myös muukalaisliittouma Covenant on artefaktin perässä. Pelaaja ryhtyy nyt simuloimaan palkkionmetsästäjän toimia. Pelaaja taistelee Forerunnereiden kehittämiä mekaanisia Promethean-sotilaita vastaan ja saa selville, että artefaktilla on mahdollista avata portaaleja ympäri Linnunrataa. Covenant on löytänyt artefaktin aktoivoimiseen vaadittavan rakennelman, Altarin, ja on aikeissa käyttää sitä. Väärä dilemma
Väärä dilemma eli väärä vastakkainasettelu on argumentaatiovirhe, jossa asetetaan vain kaksi vaihtoehtoa tilanteessa, jossa niitä on useita. Virheellinen dilemma kuuluu usein poliittiseen retoriikkaan ja mielipidevaikuttamiseen: "meillä ei ole muita vaihtoehtoja". Äärimmillään se on esimerkiksi iskulauseissa "jos et ole puolellamme, olet meitä vastaan" ja "se, joka ei palvo Jumalaa, palvoo sielunvihollista". Kummassakin esimerkissä on neutraali suhtautuminen suljettu ulkopuolelle, jolloin jäljelle jää vain "hyvä" ja "huono" vaihtoehto kuten väärässä dilemmassa tyypillisesti. Haldanen dilemma
Jos valintapainetta alennetaan, vähenee jokaisessa sukupolvessa tapahtuvien kuolemien määrä mutta samalla kasvaa myös niiden sukupolvien määrä, jolloin alleeli fiksoituu. Lahtinen (Tuntematon sotilas)
"Tuntemattomassa sotilaassa" jää lopulta epäselväksi, kuinka syvää Lahtisen vasemmistolaisuus todella on. Todennäköisesti hän on kuullut Stalinin vainoista ja vuosien 1937–1938 näytösoikeudenkäynneistä, mutta kieltäytyy uskomasta niiden todelliseen luonteeseen, koska perusajatuksena hänellä on Neuvostoliitto työläisten valtiona. Hän kiistää myös Neuvostoliitossa 1930-luvulla koetut nälänhädät. Neuvosto-Karjalan rähjäiset ja lahot rakennukset, siivoton asuinympäristö ja ihmisten surkea vaatetus tuottavat Lahtiselle pettymyksen. Evoluutioväittely paljastaa Lahtisen olevan joukon lukenein mies: Hietanen on täysin kansakoulusivistyksen ja Turun Sanomien varassa, kun taas Lahtinen on saanut tietonsa työväenopistosta – jossa hän on päässyt kehittämään myös verbaalisia taitojaan – tai kirjallisuudesta. Lisäksi joitakin vuosia aiemmin oli suomalaisissakin lehdissä kirjoitettu Yhdysvalloissa käydystä ns. Daytonin apinaoikeudenkäynnistä. Suomessa evoluutioteoria tuli koulujen oppikirjoihin vasta vuosia sotien jälkeen. Hietasen ja Lahtisen väittelystä ilmenee myös tamperelaisen työväestön luonteeseen kuuluva itseriittoisuus ja itsevarmuus: uskalletaan sanoa, mitä ajatellaan. Induktion ongelma
Induktion ongelma on induktiiviseen päättelyyn liittyvä ongelma siitä, kuinka jonkin tapahtuman yleisyydestä voitaisiin päätellä jotain sen jatkuvuudesta. Jo 1700-luvulla filosofi David Hume kielsi kokonaan syysuhteen väittämällä sen perustuvan pelkkään tottumukseen. Selittäminen
Reduktionismia vastustaa holismi, jonka mukaan kokonaisuus ei ole vain osiensa summa vaan kokonaisuudessa ilmenee uusia ominaisuuksia. Tällaista ilmenemistä kutsutaan emergenssiksi. Esimerkiksi ihmisen mieltä ei voisi täysin palauttaa fysikaalisiksi tiloiksi. Yhteiskuntatieteissä holismin vastakohta on individualismi ja kiistan aiheena on yksilön ja yhteisön suhde. Tieteellinen konsensus
Merkittävimpiin haastajiin tämänkaltaiselle ajattelulle lukeutui Thomas Kuhn, joka väitti että kokeelliset tulokset tuottavat aina jotain tietoa mikä ei sovi täydellisesti tiettyyn teoriaan, ja että falsifiointi yksinään ei johtanut tieteelliseen muutokseen tai tieteellisen konsensuksen heikkenemiseen. Hän esitti että tieteellinen konsensus toimi "paradigmojen" muodossa. Nämä olivat hänen mukaan tietyn tieteenalan tutkijoita yhdistäviä yhteenliitettyjä teorioita ja taustaoletuksia itse teorian luonteesta. Kuhn väitti, että vain sen jälkeen kun monet "merkittävät" poikkeavuudet olivat kasaantuneet, tieteellinen konsensus siirtyisi "kriisin" ajanjaksoon. Tässä vaiheessa pyrittäisiin löytämään uusia teorioita, ja lopulta yksi paradigma kukistaisi vanhan — sykli paradigmanvaihdoksia lineaarisen totuutta kohti etenemisen sijaan. Kuhnin malli korosti myös selkeämmin teorioiden muutoksien sosiaalisia ja henkilökohtaisia näkökohtia, osoittaen historiallisten esimerkkien kautta ettei tieteellisessä konsensuksessa koskaan todella ollut kysymys pelkästään logiikasta tai tosiasioista. On kuitenkin huomattava, että nämä 'kriisitieteen' ja 'normaalitieteen' jaksot eivät ole toisiaan poissulkevia. Tutkimukset ovat osoittaneet, että nämä ovat eri toimintatapoja, eivät eri historiallisia ajanjaksoja. Evoluutioalgoritmi
Evoluutioalgoritmi on tietokoneohjelman tekotapa, joka jäljittelee evoluutioteorian mukaista mekanismia, jossa luonnonvalinta valitsee sopivimmat mutaatiot jatkoon. Ohjelma tuottaa useita ehdokasratkaisuja, jotka kilpailevat keskenään siitä, miten hyvin ne täyttävät kustannusfunktion tai kelpoisuusfunktion. Jos ehdotus tuottaa kelposuudeltaan tai kustannuksiltaan riittävän hyvän ratkaisun, se pääsee jatkoon tuottamaan ratkaisuehdotuksia. Näin huonot ehdokasratkaisut poistuvat pelistä, ja jäljelle jää koko ajan optiimisempia ratkaisuja. Evoluutioalgoritmien eräs suuri ongelma on, miten ratkaistava ongelma saadaan mallinettua algoritmille sopivalla tavalla. Geneettiset algoritmit ovat yksi evoluutio-ohjelmoinnin osajoukko. Evoluutio
Sukupuuttojen roolia evoluutiossa ei ymmärretä kovin hyvin ja tämä voi olla riippuvainen tarkastelun kohteena olevan sukupuuton tyypistä. Jatkuvasti tapahtuvien "matalan tason" sukupuuttojen aiheuttajat voivat olla rajoitetuista resursseista johtuvan lajien välisen kilpailun tulos (syrjäyttävän kilpailun periaate). Jos yksi laji voittaisi toisen tässä kilpailussa, se voisi johtaa lajivalintaan, jossa kelvollisempi laji selviytyy ja toinen laji ajautuu sukupuuttoon. Ajoittain tapahtuvat joukkosukupuutot ovat myös merkittäviä, mutta sen sijaan, että ne toimisivat valintaa ohjaavina voimina, ne rajusti vähentävät variaatiota epäspesifisellä tavalla ja tukevat selviytyjien keskuudessa tapahtuvia nopean evoluution ja lajiutumisien pyrähdyksiä. Talouskasvu
Lyhyen aikavälin vaihtelua talouskasvussa kutsutaan suhdannevaihteluksi. Lähes kaikki taloudet kokevat taantumajaksoja. Tämän vaihtelun ymmärtäminen ja ehkäisy on yksi makrotaloustieteen keskeisiä kysymyksiä. Koska taantumiin liittyy usein työttömyyden kasvu, voi suhdannevaihtelun hillitseminen lisätä hyvinvointia. Tieteellinen konsensus
Evoluutio on toinen tieteellinen teoria, jota tukee ylivoimainen tieteellinen konsensus; se on yksi luotetuimmista ja eniten empiirisesti koetelluista teorioista tieteessä. Evoluution vastustajat väittävät, että on olemassa merkittävä määrä erimielisyyttä evoluution suhteen tiedeyhteisön sisällä. Wedge-strategia, joka oli älykkään suunnittelun promootioon laadittu toimintasuunnitelma, riippui suuresti evoluutiota ympäröivän tieteellisen konsensuksen puutteen käsityksien kylvämisestä ja korostamisesta. Kööpenhaminan tulkinta
Monet fyysikot ja filosofit ovat vastustaneet Kööpenhaminan tulkintaa siksi, että se on ei-deterministinen. Sitä vastustetaan myös siksi, että se sisältää määrittelemättömän mittausprosessin todennäköisyys-funktiot ei-todennäköisiksi mittauksiksi. Albert Einsteinin kuuluisa sanonta "Jumala ei heitä noppaa" ja "Luuletteko todella, ettei kuuta ole olemassa ilman katsojaa?" ovat esimerkkejä tästä.
Erwin Schrödinger kehitti Schrödingerin kissa -ajatuskokeen, joka yrittää valaista kvanttimekaniikan teorian epätäydellisyyttä, kun liikutaan atomitasolta makroskooppisiin systeemeihin. Alimääräytyneisyys
David Hume on toisen merkittävän alimääräytyneisyysargumentin, induktion ongelman, lähde. Alimääräytyneisyys tuli tunnetuksi nykyajan tieteenfilosofiassa Thomas Kuhnin töiden myötä. Hänen tunnetuin teoksensa "Tieteellisten vallankumousten rakenne" esitti uudenlaisen näkemyksen tieteellisestä edistyksestä tai jopa kyseenalaisti sen. Alimääräytyneisyyttä on käytetty tieteenfilosofiassa argumenttina muun muassa tieteellistä realismia vastaan. Evoluutio
Mutaatiotaipumuksen vaikutukset ovat päällekkäisiä muiden prosessien kanssa. Jos valinta suosii molempia mahdollisia mutaatioita samoissa määrin, mutta molempien mutaatioiden yhtäaikaisesta ilmenemisestä ei ole hyötyä, mutaatio joka ilmenee useimmin on se, joka tulee todennäköisimmin fiksoitumaan populaatiossa vallitsevaksi. Geenin funktion menetykseen johtavat mutaatiot ovat paljon yleisempiä kuin mutaatiot, jotka tuottavat uuden, täysin toimivan geenin. Useimmat funktion menetykseen johtavat mutaatiot karsiutuvat valinnan kautta. Silloin kuitenkin kun valinta on heikkoa, taipumus funktion menetykseen voi vaikuttaa evoluutioon. Esimerkiksi pigmenteistä ei enää ole hyötyä kun eläimet elävät luolien pimeydessä, joten ne yleensä katoavat. Tämänkaltainen funktion menetys voi tapahtua mutaatiotaipumuksen takia ja/tai koska funktiolla oli hinta; kun funktiosta saatu hyöty katosi, luonnonvalinta johti sen menetykseen. "Bacillus subtilis" -nimisen bakteerin itiöintikyvyn menetys laboraatiossa tapahtuvan evoluution kautta johtuu ilmeisesti mutaatiotaipumuksesta eikä itiöintikyvyn ylläpitokustannusta vastaan tapahtuvasta luonnonvalinnasta. Silloin kun ei ole funktion menetykseen johtavaa valintaa, menetyksen kehitysnopeus riippuu enemmän mutaationopeudesta kuin efektiivisestä populaatiokoosta. Tämä viittaa siihen, että sitä ohjaa enemmän mutaatiotaipumus kuin geneettinen ajautuminen. Palautumaton monimutkaisuus
Oxfordin yliopiston professori, biologi, Richard Dawkins kritisoi palautumatonta monimutkaisuutta näennäistieteellisyydestä. Darwinistinen luonnonvalinta on kasautuva prosessi, jossa kukin vaihe on hieman epätodennäköinen muttei mahdoton. Kun tarkastellaan lopputulosta, niin se on erittäin epätodennäköinen. Tästä johtopäätöksen tekevät kreationistit näkevät synnyn yksittäisenä, kertaluonteisena tapahtumana. He eivät ymmärrä kasautumisen voimaa.