Milloin Johan Gripenberg syntyi?
Johan Ulrik Sebastian Gripenberg
Johan Ulrik "Sebastian" Gripenberg (14. syyskuuta 1795 Sääksmäki – 12. lokakuuta 1869 Kirkkonummi) oli suomalainen vapaaherra, kartanonomistaja ja senaattori, joka tunnettiin varsinkin maanviljelyksen kehittäjänä. Hän oli Mustialan maanviljelyskoulun ensimmäinen johtaja vuosina 1838–1847, senaatin maanviljelystoimituskunnan ensimmäinen päällikkö vuosina 1861–1866 ja niin sanotun Tammikuun valiokunnan puheenjohtaja vuonna 1862.
Johan Kraftman
Johan (Juhana) Kraftman (2. joulukuuta 1713 Porvoo – 19. elokuuta 1791 Ulvila) oli suomalainen talous- ja maataloustieteilijä, rehtori sekä Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Hän oli yksi Suomen merkittävimpiä valistusajattelijoita 1700-luvulla. Einar Flinckenberg
Johan Einar Flinckenberg (1. kesäkuuta 1884 Vaasa – 14. tammikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Vuosina 1909–1910 hän työskenteli arkkitehtina rakennushallituksessa ja vuosina 1910–1920 Helsingin kaupungin rakennuskonttorissa. Lisäksi Flinckenberg toimi lyhyen aikaa kaupunginarkkitehtina synnyinkaupungissaan Vaasassa. Hänellä oli myös oma toimisto yhdessä Karl Hård af Segerstadin kanssa. Johan Ulrik Sebastian Gripenberg
Gripenberg oli kahdesti naimisissa ja sai yhteensä 17 lasta, joista useista tuli merkittäviä henkilöitä. Vuonna 1818 hän meni naimisiin serkkunsa Beata Charlotta Gripenbergin kanssa, joka kuoli vuonna 1837. Ensimmäisestä liitosta syntyi kahdeksan lasta, jotka kolmea tytärtä lukuun ottamatta kuolivat jo pieninä. Vuonna 1842 Gripenberg meni uudelleen naimisiin, tällä kertaa itseään yli kaksikymmentä vuotta nuoremman satulasepän tyttären, Voipaalan kartanon palveluskuntaan kuuluneen Maria Lovisa Öhrnbergin kanssa. Toisesta liitosta syntyi yhdeksän lasta, joista kahdeksan eli aikuisiksi ja tulivat lähes kaikki kuuluisiksi eri aloilla. Heihin kuuluivat senaattori Johannes Gripenberg (1842–1893), kansanvalistaja Maria Furuhjelm (1846–1916), naisasianainen Elisabeth Stenius (1847–1924), arkkitehti ja senaattori Sebastian Gripenberg (1850–1925), todellinen valtioneuvos ja ylijohtaja Robert Edvard Gripenberg (1852–1937), everstiluutnantti ja sotahistorioitsija Gustaf Adolf Konstantin Gripenberg (1854–1918) sekä kirjailija ja poliitikko Alexandra Gripenberg (1857–1913). Ensimmäisestä liitosta syntynyt Johanna Charlotta Adelaide meni 1860 naimisiin kenraalimajuri Carl Viktor Olivier Collianderin kanssa. Gripenbergin lapsenlapsiin kuuluivat muun muassa runoilija Bertel Gripenberg ja tanssija Maggie Gripenberg. Johan August Wahlberg
Johan August Wahlberg (9. lokakuuta 1810 Lagklarebäck, Ruotsi – 6. maaliskuuta 1856 Ngamijärvi, Betšuanamaa, nykypäivän Botswana) oli ruotsalainen luonnontutkija, lintutieteilijä ja tutkimusmatkailija. Bertel Gripenberg
Gripenberg toimi Finlands Svenska författarföreningin puheenjohtajana 1919–1920 ja sai valtion kirjallisuuspalkinnon yhdeksän kertaa. Hän oli ehdolla Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 1931 ja sai Helsingin yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1932. Johan Gustafsson
Johan Gustafsson (s. 28. helmikuuta 1992 Köping, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti ja maailmanmestari, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssä. Frans Mikael Gripenberg
Frans Mikael (Michael) Gripenberg (6. marraskuuta 1882 Helsinki – 7. huhtikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja Suomen Punaisen Ristin pitkäaikanen pääsihteeri. Jan Fridegård
Jan Fridegård (oik. Johan Fridolf Johansson, käytti nuoruudessaan nimeä Fride Johansson; 14. kesäkuuta 1897 – 8. syyskuuta 1968) oli ruotsalainen kirjailija. Fridegårdia pidetään yhtenä merkittävimmistä ruotsalaisista työläiskirjailijoista. Hänen yhteiskuntakriittiset teoksensa pohjautuvat paljolti omaelämäkerralliseen aineistoon. Postuumit julkaisut Johan Simberg
Johan Peter Erik Simberg (s. 12. heinäkuuta 1950 Helsinki) on suomenruotsalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Timo Harjunpäänä televisiosarjoista "Harjunpää ja kylmä kuolema" sekä "Harjunpää ja ahdistelija". Hän toimi myös Muumipapan ääninäyttelijänä televisiosarjan "Muumilaakson tarinoita" ja elokuvan "Muumipeikko ja pyrstötähti" ruotsinkielisissä dubbauksissa. Nykyään Simberg kuljettaa postivenettä Turun saaristossa. Pohjoismainen filosofia
Ruotsin suurvaltakaudella ruotsalaisten filosofien joukosta erottuvat kaksi mystikkoa, George Stiernhielm (1598–1672) ja Emanuel Swedenborg (1688–1772). Stiernhierlmin filosofiassa yhdistyivät uusplatonismi ja hermeettinen traditio. Swedenborg aloitti luonnontieteilijänä, mutta kääntyi myöhemmin teologisiin spekulaatioihin. Kant torjui Swedenborgin ”unet” jyrkästi, mutta hän innoitti saksalaisia romantikkoja. Achates Ferdinand Gripenberg
Ulvilan Harjunpäässä sijaitsevassa Sunniemen kartanossa syntynyt Gripenberg palveli muun muassa Suomen jääkärirykmentin Viipurin pataljoonassa 1823–1830 ja Suomen kaartissa 1830–1844, jonka jälkeen hän toimi Suomen kadettikoulun komppanianpäällikkönä sekä vielä vuoden ajan Suomen kenraalikuvernöörin erikoiskäytössä, ennen nimitystään postitirehtöörin virkaan. Suomen kaartissa Gripenberg osallistui muun muassa Puolan kapinan kukistamiseen ja Varsovan valloitukseen vuosina 1831–1832. Varsovassa haavoittunut Gripenberg palkittiin Pyhän Annan ritarikunnan tähdellä. Lennart Gripenberg
Gripenbergin vanhemmat olivat kamarineuvos Gustaf Leonard Gripenberg ja Margaretha Maria Frosterus. Hän kävi 1870 Haminan kadettikoulun ja 1873–1876 Pietarin sotainsinööriakatemian. Gripenberg palveli henkikaartin ratsastavassa krenatöörikomppaniassa 1870–1876 ja oli sotilasinsinöörinä ja Suomen kadettikoulun opettajana 1876–1879. Gripenberg ylennettiin kapteeniksi 1877 ja everstiluutnantiksi 1879. Hän oli Vaasan rautatierakennustyömaan vanhempana insinöörinä 1879–1881, Kymijoen lauttausyhdistyksen toimitusjohtajana 1881–1886, teollisuushallituksen insinöörinä 1886–1896 ja tie- ja vesirakennusten ylihallituksen ylitirehtöörinä 1896. Johan Harald
Johan Hugo Harald (14. maaliskuuta 1893 Kokkola – 22. marraskuuta 1919) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat kalastaja Johan Harald ja Johanna Källström. Alexis Gripenberg
Gripenberg edusti sukuaan aatelissäädyssä vuosien 1882–1906 valtiopäivillä, vuotta 1891 lukuun ottamatta. Viimeisillä säätyvaltiopäivillä vuonna 1906 hän oli varamaamarsalkkana. Gripenberg sai 1907 todellisen valtioneuvoksen arvonimen. Hän oli routavuosien aikana passiivisen vastarinnan kannattaja ja yhteydessä kagaaliin. Toisen sortokauden aikana Gripenberg ryhtyi jääkäriliikkeen tukijaksi ja kuului 1915–1917 liikkeen taustalla "vanhojen neuvostona" toimineeseen keskuskomiteaan. Aleksandra Gripenberg
Gripenberg toimi vuosina 1885–1889 yhdessä Toini Topeliuksen kanssa lastenlehti "Nya Trollsländanin" sekä 1887–1888 lastenlehti "Sirkan" toimittajana. Vuonna 1887 hän matkusti Englantiin opiskellakseen kirjallisuutta. Suomen Naisyhdistyksen puheenjohtajan Elisabeth Löfgrenin toivomuksesta Gripenberg jatkoi kuitenkin jo seuraavana vuonna matkaansa Yhdysvaltoihin voidakseen osallistua Alli Tryggin kanssa Suomen edustajina Washingtonin kansainväliseen naiskongressiin. Kongressissa perustettiin Kansainvälinen naisliitto, International Council of Women (ICW). Gripenberg viipyi Yhdysvalloissa puolen vuoden ajan ja sikäläiseen naisasialiikkeeseen sekä sen johtajiin tutustuminen sai hänet valitsemaan uuden elämänuran. Jo Englannissa hän oli tavannut Elizabeth Cady Stantonin, ja Washingtonissa hän tapasi muun muassa Susan B. Anthonyn, May Wright Sewallin ja Francis Willardin. Monien uusien tuttavuuksiensa kanssa hän oli myöhemmin kirjeenvaihdossa. Bo Joninpoika Grip
Uransa huipulle päästyään Grip oli onnistunut saamaan läänityksikseen kolmanneksen Ruotsista ja koko Suomen, joissa hän valta-asemaansa käyttäen keräsi vieläkin mittavamman yksityisomaisuuden. Vuodesta 1371 hän toimi Suomessa mahtimiehenä laajoin valtuuksin. Tiettyinä ajanjaksoina hän toimi varallisuutensa turvin Ruotsin kruunun yksityispankkiirina ja lainoittajana. Hän oli viimeisten folkungakuninkaiden aikalainen. Hän kuoli kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen kaudella, jonka heikon aseman vuoksi hän oli onnistunut hankkimaan sellaisen varallisuus- ja mahtiaseman, että oli kuningastakin mahtavampi. Robert Edvard Gripenberg
Gripenbergin vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Johan Ulrik Sebastian Gripenberg ja tämän toinen vaimo Maria Lovisa Öhrnberg. Gripenberg itse oli naimisissa Agnes Hultin kanssa vuodesta 1880 lähtien. Gripenberg kävi kadettikoulun 1872, valmistui agronomiksi 1877 ja opiskeli Kööpenhaminan Landboliøjskolenissa 1879. Hän oli Mustialassa alkeisopettajana 1875-1881, meijeriopistossa 1881-1901, Mustialan johtaja 1901-1902, Maataloushallituksen ylijohtaja 1902-1917 ja asutushallituksen ylimääräinen virkamies 1918-1926. Jan Tinbergen
Jan Tinbergen (12. huhtikuuta 1903 Haag – 9. kesäkuuta 1994) oli alankomaalainen ekonomisti, jolle myönnettiin yhdessä Ragnar Frischin kanssa ensimmäinen Nobelin taloustieteen palkinto vuonna 1969 soveltavien dynaamisten taloudellisten mallien kehittämisestä. Johan Axel Gripenberg
Johan Axel Gripengerin isä oli kenraalimajuri Johan Fredrik Sebastian Gripenberg. Gripenberg kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1852 upseerina Venäjän armeijassa. Hän oli 1860-luvun alussa muutaman vuoden Haminan kadettikoulun harjoitusupseerina ja maantiedon opettajana. Hän palveli pitkään Henkikaartin Paavalin rykmentissä ja oli myöhemmin jalkaväkirykmentin komentajana Samarassa. Hänet ylennettiin 1883 kenraalimajuriksi. Gripenberg toimi 1886–1889 Oulun ja vuodesta 1889 Viipurin läänin kuvernöörinä. Hän sai 1893 ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Gripenberg edusti aatelissukuaan säätyvaltiopäivillä 1884, 1894, 1899, 1905 ja 1906. Hän erosi kuvernöörinvirastaan protestina Suomen venäläistämistoimenpiteille joulukuussa 1899 ja sai eron sotapalveluksesta helmikuussa 1900. Hän vetäytyi viettämään eläkevuosiaan Berniin Sveitsiin. Johan Ludvig Runeberg
Johan Ludvig Runeberg (5. helmikuuta 1804 Pietarsaari – 6. toukokuuta 1877 Porvoo) oli suomalainen runoilija, opettaja, toimittaja ja professori. Runebergiä pidetään Suomen kansallisrunoilijana. Hänen ruotsiksi kirjoittamansa työt vaikuttivat voimakkaasti myös Ruotsin kirjallisuuteen. J. L. Runebergin puoliso oli kirjailija Fredrika Runeberg. Catharina Gripenberg
Catharina Gripenberg (s. 31. joulukuuta 1977 Pietarsaari) on suomenruotsalainen runoilija. Sinikka Gripenberg
Sinikka Marjatta Hellevi Gripenberg (o.s. Parviainen; s. 25. elokuuta 1940 Helsinki) on suomalainen tanssija, koreografi ja tanssipedagogi. Hän on merkittävimpiä suomalaisia modernin tanssin pedagogeja. Hän opetti vuodesta 1971 Helsingin Tanssiopistossa, sitten Pariisissa 1975–1977 ja Kansallisbaletin balettikoulussa vuodesta 1978. Johannes Gripenberg
Johannes Gripenberg (17. helmikuuta 1842 Sääksmäki – 20. toukokuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka palveli 20 vuotta valtiosihteerinvirastossa Pietarissa ja oli 1891–1893 senaattorina. Hän kannatti fennomaniaa. Johan Ulrik Sebastian Gripenberg
Tämän jälkeen Gripenberg suoritti elämäntyönsä pääosin maatalouden parissa, aluksi sukukartanossaan Sääskmäen Voipaalassa, jossa kokeili uusia viljelymenetelmiä. Vuodesta 1833 hän kokeili sokerijuurikkaan viljelyä ja perusti oman sokeritehtaan, mutta lyhyen alkumenestyksen jälkeen kumpikin oli lopetettava 1840. Gripenberg menetti tämän seurauksena Voipaalan kartanon, mikä oli hänen pahimpia takaiskujaan. Vuonna 1836 hänet oli kutsuttu jäseneksi Suomen Talousseuran asettamaan valiokuntaan, joka valmisteli uuden maanviljelysopiston perustamista. Gripenberg toimi vuosina 1838–1847 Mustialan maanviljelysopiston ensimmäisenä johtajana. Opistossa keskityttiin varsinkin maanviljelyksen ja karjatalouden kehittämiseen. Gripenberg omisti myös Juvan kartanon Espoossa vuosina 1844–1847. Johan Holmqvist
Johan Erik Daniel Holmqvist (s. 24. toukokuuta 1978 Tierp, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti ja maailmanmestari. Hänellä ei ole tällä hetkellä joukkuetta. Holmqvist on pelannut kolmet MM-kilpailut, joista vuonna 2006 tuli kultaa ja 2009 pronssia. Hänellä on takanaan myös 99 NHL-ottelua New York Rangersin, Tampa Bay Lightningin ja Dallas Starsin riveistä. Johan Josef Pippingsköld
Johan Josef Pippingsköld (vuoteen 1812 Pipping; 29. lokakuuta 1792 Turku – 19. maaliskuuta 1832 Turku) oli suomalainen juristi, kuoron perustaja. Hän oli Turun hovioikeuden virkamies ja harrasti musiikkia. Hän perusti vuonna 1819 Turkuun Sångsällskapet-kuoron, joka oli ensimmäinen ylioppilaskuoro. Hän oli ensimmäisiä suomalaisten kansansävelmien kerääjiä. Jacob Wallenberg (kirjailija)
Jacob Wallenberg (1746 Viby – 1778 Mönsterås) oli ruotsalainen merenkävijä, pappi ja kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on vuosina 1769–1770 kirjoitettu humoristinen matkakertomus "Kaukana valtamerellä" ("Min son på galejan", 1781). Ole Gripenberg
Gripenberg työskenteli 1916–1917 Etelä-Venäjällä Donetskin alueella suunnittelemassa työväen asuintaloja uuteen Jusovkan teollisuuskaupunkiin. Venäjän vallankumouksen jälkeen hän palasi Suomeen ja työskenteli professori Sigurd Frosteruksen arkkitehtitoimistossa piirtäjänä. Gripenbergillä ja Frosteruksella oli yhteinen arkkitehtitoimisto 1918–1936. Gripenberg perusti 1935 oman toimistonsa "Arkkitehtitoimisto Gripenberg & Co" jota hän johti aina vuoteen 1957 saakka. Tämän jälkeen toimistoa ovat johtaneet Gripenbergin poika Bertel Gripenberg ja pojanpoika Jörn Gripenberg. Catri Gripenberg
Catri Mathilda Gripenberg (6. elokuuta 1884 Lappee – 3. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän työskenteli kanslistina Helsingin poliisilaitoksessa ja asianajotoimisto Dittmar & Indreniuksessa. Hänen isänsä oli senaattori Johannes Gripenberg. Johan Paulinus
Johan Paulinus, nimi 1690 tapahtuneen aateloinnin jälkeen Johannes Pauli á Lillienstedt (14. kesäkuuta 1655 Pori – 26. syyskuuta 1732 Diwitz, Pommeri) oli suomalaissyntyinen kreivi, valtaneuvos ja maaherra. Hänet tunnetaan hänen 22-vuotiaana maaliskuussa 1678 Uppsalassa pitämästään kreikankielisestä ylistyspuheesta "Magnus Principatus Finlandia, epico carmine depicta" (Oraatio Suomen Suurruhtinaskunnan ylistykseksi). Johan Ulrik Sebastian Gripenberg
Gripenberg edusti sukuaan aatelissäädyssä vuoden 1863 valtiopäivillä. Hänet kohotettiin vapaaherraksi tammikuussa 1865 ja hänen sukuhaaransa introdusoitiin seuraavana keväänä Suomen Ritarihuoneeseen vapaaherrallisena sukuna numero 48. René Sparenberg
René Sparenberg (3. joulukuuta 1918 Semarang, Alankomaiden Itä-Intia – 1. heinäkuuta 2013 Brevardin piirikunta, Florida, Yhdysvallat) oli alankomaalainen maahockeypelaaja. Hän kuului vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä maansa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hinrich Johannes Rink
Hinrich Johannes Rink (26. elokuuta 1819 Kööpenhamina – 15. joulukuuta 1893 Christiania) oli tanskalainen geologi ja Grönlannin tutkija. Rink opiskeli 1840-luvulla muun muassa fysiikkaa ja kemiaa, mutta päätyi Grönlantiin tutkimaan maan perinteitä ja jäätiköitä. Rink teki vuosina 1848–1851 retken Grönlantiin, ja teki sen aikana havaintoja muun muassa jään reunan muuttumisesta. Rink päätteli laajan sisämaan jäätikköalueen syöttävän viittä mereen laskevaa jäävirtaa. Näin ollen hän oli yksi nykyisen jäätikkötieteen edelläkävijoitä. Bertel Gripenberg
Gripenberg aloitti kirjailijanuransa 1903 runokokoelmalla "Dikter". 1900-luvun alussa hän kuului radikaaliin yltiöindividualistiseen Euterpe-ryhmään, joka kannatti vapaata rakkautta ja erotiikkaa ja vastusti valtionkirkkoa ja kristinuskoa. Tämän kauden jälkeen Gripenberg siirtyi runoudessaan ensin kotiseuturomantiikkaan Hämeen luontoa kuvaavissa runoissaan ja lopulta kiihkonationalistiseen sotaa ja valkoista Suomea kuvaavaan runouteen. Bertel Gripenberg
Vuoden 1918 sisällissota oli tärkeä tapaus Gripenbergin elämässä. Osallistuttuaan sotaan valkoisten riveissä hän tunsi päässeensä siitä henkisestä painolastista minkä kadettikoulusta karkaaminen oli hänelle synnyttänyt. Samalla hänen ajattelussaan tuli entisen suomalaisuus–ruotsalaisuus-vastakkainasettelun tilalle jaottelu valkoiset–punaiset, ja hän ylisti runoissaan valkoista Suomea ja demonisoi sodan punaista osapuolta. Kuuluisin Gripenbergin sisällissota-aiheisista runoista on "Klyftan" (Kuilu): Johan Landsberg
Johan Landsberg (s. 30. joulukuuta 1974 Tukholma) on ruotsalainen tennispelaaja ja -valmentaja. Parhaimmaillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla nelinpelissä sijalle 48 ja kaksinpelissä sijalle 513. Urallaan hän voitti kaksi ATP-nelinpeliturnausta. Johan Wilhelm Runeberg
Johan Wilhelm (J. W.) Runeberg (8. helmikuuta 1843 Porvoo – 3. tammikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen lääketieteen professori, valtioneuvos ja RKP:n kansanedustaja ensimmäisessä eduskunnassa. Odert Gripenberg
Gripenberg oli naimisissa vuodesta 1811 Fredrika Maria Nymanderin (k. 1875) kanssa. Bertel Gripenberg
Gripenberg ei hyväksynyt 1920-luvulla muotiin tullutta uutta, vapaamittaista runoutta. Kun kirjailija Elmer Diktonius julkaisi Gripenbergistä häväistyskirjoituksen nimeltä "Ruumis luuraa", Gripenberg vastasi kirjoittamalla nimimerkillä "Åke Eriksson" kokoelman vapaamittaisia runoja nimellä "Den hemliga glöden" (1925). Kokoelma saikin hyvät arvostelut ja tekijää pidettiin uutena, lupaavana runoilijana. Alexis Gripenberg
Suomen itsenäistyttyä Gripenberg tuli tammikuussa 1918 Suomen ensimmäiseksi diplomaattiseksi edustajaksi Tukholmaan. Hänet nimitettiin 13. tammikuuta väliaikaiseksi asiainhoitajaksi ja korotettiin lokakuussa vakinaiseksi lähettilääksi. Gripenberg sai työtovereikseen lähetystöön entisiä itsenäisyysaktivisteja. Hän esiintyi vuonna 1918 voimakkaasti Suomen saksalaissuuntauksen tukijana, joten hänen asemansa hankaloitui Saksan hävittyä maailmansodan. Presidentti K. J. Ståhlberg siirsi Gripenbergin lopulta eläkkeelle lokakuussa 1919. Suomen ja Ruotsin suhteet olivat hänen lähettiläskautenaan ongelmalliset. Johan Axel Gripenberg
Johan Axel Gripenberg (1. maaliskuuta 1833 Helsinki – 12. kesäkuuta 1918 Bern, Sveitsi) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi vuosina 1886–1889 Oulun läänin ja 1889–1899 Viipurin läänin kuvernöörinä. Aleksandra Gripenberg
Tämän jälkeen Gripenberg luopui kaunokirjailijan urasta ja suuntasi aktiivisuutensa Suomen naisasialiikkeen rakentamiseen ja johtamiseen. Hän toimi Suomen Naisyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1889–1904 ja 1909–1913 sekä järjestön "Koti ja Yhteiskunta" -lehden päätoimittajana 1889–1911. Hänen puheenjohtajakaudellaan järjestölle perustettiin paljon uusia paikallisosastoja ja julkaisutoiminta oli aktiivista. Arvokonservatiivisen ja suomalaiskansallisuutta ajaneen Gripenbergin linjauksiin sekä hänen itsevaltaiseen johtamistyyliinsä tyytymättömät jäsenet erosivat yhdistyksestä ja perustivat vuonna 1892 kilpailevan Naisasialiitto Unionin. Gripenberg oli myös Kansainvälisen naisliiton rahastonhoitaja 1893–1899 sekä kunniavarapuheenjohtaja vuodesta 1893. Hän organisoi liiton toiminnan levittämistä Itä- ja Etelä-Eurooppaan. Gripenberg osallistui useisiin kansainvälisiin naisliikkeen kongresseihin ja matkusteli paljon. Hänen on sanottu olleen vuosisadanvaihteen aikoihin ulkomailla tunnetuin suomalainen naisasianainen. Johan Hedberg
Johan Hedberg (s. 5. toukokuuta 1973 Leksand, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Bertel Gripenberg
Kun Gripenbergin isä nimitettiin Mikkelin läänin maaherraksi 1889, perhe muutti Mikkeliin. Täällä Gripenberg aloitti koulunkäynnin suomenkielisessä Mikkelin lyseossa. Gripenberg tunsi olonsa vieraaksi suomenkielisessä ympäristössä, ja täältä sai alkunsa hänen tuleva kiihkeä ruotsinmielisyytensä. Johan Westerback
Johan Westerback lempinimeltään Juho (28. joulukuuta 1832, Karijoki – 1. toukokuuta 1897) oli suomalainen posteljooni, hopeaseppä, evankeelisen suunnan saarnamies ja hartauskirjojen tekijä ja kustantaja. Westerback toimi 36 vuoden ajan postinkantajana Raahessa. Tämän työn ohessa hän toimi Evankeliumiyhdistyksen kolportöörinä eli hengellisten kirjojen ja lehtien kiertävänä kaupustelijana. Mauritz Gripenberg
1910-luvulla suunniteltujen jugendkerrostalojen lisäksi Gripenberg suunnitteli 1920-luvulla arkkitehti Sigurd Frosteruksen kanssa Helsinkiin asuinkerrostaloja, jotka ovat tyyliltään klassistisia. Tunnetuin Gripenbergin suunnittelema rakennus on Espooseen vuonna 1904 valmistunut Villa Elfvik.Gripenberg-sukuun kuuluvat myös arkkitehti, pankinjohtaja Sebastian Gripenberg (1850–1925), arkkitehti, professori Ole Gripenberg (1892–1979), hänen poikansa arkkitehti Bertel Gripenberg ja pojanpoika arkkitehti Jörn Gripenberg. Kolme viimeksi mainittua ovat vuorollaan johtaneet Arkkitehtitoimisto Gripenberg & Co:ta. Gabriel Hirvensalo
Johan Gabriel (Kapri, J. G.) Hirvensalo, sukunimi aik. "Lagus" (6. tammikuuta 1880 Iisalmi – 18. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen agronomi, osastopäällikkö, maanviljelysneuvos ja nuorsuomalaisten sekä myöhemmin kansallisen edistyspuolueen kansanedustaja. Johan Hinric Lidén
Johan Hinric Lidén (1741–1793) oli oppihistorioitsija. Hän opiskeli Turun akatemiassa ja oli Uppsalan yliopiston dosentti vuodesta 1765. Hän sai professorin arvon 1779. Hän julkaisi muun muassa latinaksi Ruotsin kirjallisuudenhistorian "Historiola litteraria poëtarum suecanorum" (3 osaa, 1764–1772) ja luettelon kokoamistaan väitöskirjoista (1778–1780). Hän keräsi arvokkaita käsikirjoituskokoelmia. Ludvig Mikael Runeberg
Ludvig Mikael Runeberg (19. tammikuuta 1835 Helsinki – 29. maaliskuuta 1902 Porvoo) oli suomalainen luonnontieteilijä ja taiteilija. Hän oli Johan Ludvig ja Fredrika Runebergin vanhin poika ja toinen lapsi. Häntä aiemmin Fredrika oli synnyttänyt vuonna 1832 Anna Carolina -tyttären, joka kuoli jo ennen Ludvig Mikaelin syntymää. John Flinkenberg
John Rafael Flinkenberg (15. maaliskuuta 1896 Vaasa – 2. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija. Johan Erik Stenberg
Johan Erik Stenberg (3. elokuuta 1845 Bollnäs – 12. tammikuuta 1923 Nacka) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita rakennuksia Ruotsin lisäksi myös Suomeen Oulun ja Porin kaupunkeihin. Jevgeni Spangenberg
Jevgeni Pavlovitš Spangenberg (; 1898 Taka-Baikalia – 1968) oli neuvostoliittolainen lintutieteilijä ja luontokirjailija. Johan Axel Gripenberg
Arkkitehti Mauritz Gripenberg oli Johan Axel Gripenbergin poika. Johan Harmenberg
Harmenbergia ei pidetä teknisesti erityisen taitavana miekkailijana, mutta yhdessä valmentajansa kanssa hän kehitti uuden miekkailutyylin, jonka avulla hän nousi yhdeksi 1970-luvun menestyneimmistä kalpamiekkailijoista. Harmenberg pyrki pakottamaan vastustajansa hyökkäämään hänen vahvimmille alueilleen ja rajoitti oman miekkailunsa muutamaan täydellisesti harjoiteltuun liikkeeseen. Hänen luomansa tekniikka on ollut keskeinen tekijä modernin kalpamiekkailun kehittymisessä. Johan Norberg
Johan Norberg (s. 27. elokuuta 1973) on ruotsalainen kirjailija, dokumentaristi ja aate- ja taloushistorioitsija joka on keskittynyt taloudelliseen globalisaatioon ja yksilönvapauksiin. Hän on "Globaalin kapitalismin puolustus" -kirjan kirjoittaja. Hän on myös juontajana brittiläisen televisiokanava Channel 4:in tilaamassa dokumentissa "Globalisation is Good" joka perustuu Norbergin kirjaan. Oskar Gripenberg
Venäjän–Japanin sodan puhjettua Gripenbergistä tehtiin syyskuussa 1904 vastaperustetun 2. Mantšurian armeijan komentaja. Hänen armeijansa kuitenkin alistettiin 1. armeijalle, eikä hän tullut toimeen ylipäällikkönä toimineen kenraali Aleksei Kuropatkinin kanssa. Yrittäessään pysäyttää Mukdenia kohti edenneet Oyama Iwaon komentamat japanilaiset Kuropatkinin armeija kärsi ylivoimastaan huolimatta tappion 26.–28. tammikuuta 1905 käydyssä Sandepun taistelussa. Kuropatkin oli määrännyt Gripenbergin iskemään japanilaisten vasempaan sivustaan, ja kahden päivän ajan hän onnistui hyökkäyksellään painamaan japanilaisia taaksepäin. Gripenberg uskoi voivansa lyödä japanilaiset, jos saisi lisäjoukkoja, mutta Kuropatkin ei lähettänyt hänelle niitä, vaan määräsi armeijansa perääntymään lähtöasemiinsa. Kuropatkinia menetetystä voitosta syyttänyt Gripenberg jätti raivoissaan eronpyyntönsä taistelua seuranneena päivänä. Ennen kuin ero ehdittiin myöntää, hän joutui komentamaan armeijaansa vielä helmi–maaliskuun vaihteessa käydyssä Mukdenin taistelussa, jossa venäläiset kärsivät uuden tappion. Pian solmittiin aselepo, ja Gripenbergin saadessa eronsa 25. maaliskuuta sota oli jo käytännössä päättynyt. Sebastian Gripenberg
Gripenbergin vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Johan Ulrik Sebastian Gripenberg ja Maria Loviisa Örnberg. Hänen puolisonsa oli Hilma Johanna Lindfors. Hänen sisarensa oli tunnettu naisasianainen Alexandra Gripenberg. Gripenbergeillä oli kolme lasta, tanssitaiteilija Margarita Maria (Maggie) (1881–1976), laivainsinööri Hans Henrik Sebastian (1882–1966) ja Aili Johanna Elisabet von Freymann (1885–1945). Gripenberg
Suku on lähtöisin Ruotsin Itä-Götanmaalta. Vanhin tunnettu jäsen on vuonna 1659 kuollut Jakob Jöransson Witte, joka oli Svärtingetin kartanon lampuotivouti Östra Enebyn pitäjässä. Hänen poikansa, rykmentinkirjuri Johan Wittman muutti 1671 Suomeen ja aateloitiin vuonna 1678 nimellä "Gripenberg". Suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen kaksi vuotta myöhemmin aatelisena sukuna numero 931. Gripenbergit immatrikuloitiin Suomen aateliin vuonna 1818 numerolla 69. Senaattori Sebastian Gripenberg kohotettiin Suomessa vuonna 1865 vapaaherraksi, ja introdusoitiin Suomen Ritarihuoneeseen vapaaherrallisena sukuna numero 48. Vapaaherrallisella sukuhaaralla on tunnuslause "Caesari et patriae" ("Keisarille ja isänmaalle"). Neljä Gripenbergin suvun jäsentä toimi autonomian aikana Suomen senaatin talousosaston jäseninä. Mannerheimintie (Helsinki)
Huoltoasemaa vastapäätä sijaitsee niin kutsuttu Gripenbergin kortteli eli kymmenestä yksityisestä taloyhtiöstä koostuva umpikortteli (1925–1929), joka on kokonaisuudessaan arkkitehti Ole Gripenbergin kädenjälkeä; talot on helppo tunnistaa saman arkkitehdin työksi. Klassismia henkivät kuusikerroksiset kerrostalot ympäröivät avointa, symmetristä korttelipihaa, joka on taloyhtiöiden yhteisessä käytössä. Korttelin paraatijulkisivu on Urheilukadun puolella, ja kokonaisuuden kruunaa kattospiira, joka on sijoitettu Urheilukatu 20:n katolle. Johan Ulrik Sebastian Gripenberg
Gripenberg ryhtyi aluksi itsekin upseerinuralle, kävi Haapaniemen kadettikoulun ja nimitettiin 1812 topografiosaston aliluutnantiksi ja 1819 Suomen 1. jalkaväkirykmentin alikapteeniksi. Gripenberg kuitenkin erosi myöhemmin palveluksesta everstiluutnantin arvoisena. Oltuaan mukana keisari Aleksanteri I:n seurueessa hän julkaisi siitä vuonna 1828 matkakuvauksen "Berättelse om Kejsar Alexanders färd från Nissilä gästgifveri till staden Kajana under Hans Mäjestäts sednaste resa till Storfustendömet Finland om sommarn år 1819". Vuosina 1828–1830 Gripenberg toimi intendenttinä Suomen sotaväen sotakomissariaatissa sekä hieman myöhemmin Uudenmaan läänin varamaaherrana mutta joutui eroamaan Suomen kenraalikuvernööri A. A. Zakrewskyn vaatimuksesta, koska ei ollut totellut tämän erästä määräystä. Bertel Gripenberg
Bertel Johan Sebastian Gripenberg (10. syyskuuta 1878 Pietari – 5. toukokuuta 1947 Sävsjö, Ruotsi) oli suomenruotsalainen runoilija ja aatelismies. Johan Andersson
Johan Andersson (s. 18. toukokuuta 1984 Motala, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kaudeksi 2011–2012 Elitserien-joukkue Timrå IK:hon. Hän on puolustava kahden suunnan keskushyökkääjä.
Anderssonin kasvattajaseura on IF Troja-Ljungby. Hän edusti joukkuetta HockeyAllsvenskanissa vuodet 2000–2004. Vuonna Chicago Blackhawks varasi Anderssonin kuudennella kierroksella numerolla 181. Kaudesta 2004–2005 hän pelasi noin puolet joukkueessa ja puolet Andersson pelasi Linköpings HC:ssa. Hän pelasi Linköpingissä seuraavankin kauden. Kaudeksi 2006–2007 Andersson siirtyi Timrå IK:hon. Hän teki yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+16=25. Ole Gripenberg
Gripenberg suunnitteli 1920-luvulla Helsingin Taka-Töölöön 13 asuinkerrostaloa, muun muassa yhden kokonaisen 10 taloyhtiön muodostaman umpikorttelin Mannerheimintien varteen. Talot edustivat tyylillisesti yksinkertaistettua 1920-luvun klassismia. Gripenberg toimi myös talojen rakennuttajana. Johan Henrik Lindqvist
Johan Henrik Lindqvist (8. syyskuuta 1743 Uusikaupunki – 14. maaliskuuta 1798 Turku) oli suomalainen Turun Akatemian matematiikan professori, matemaatikko ja tähtitieteilijä. Bertel Gripenberg
Gripenberg jatkoi koulunkäyntiään Nya svenska läroverket -poikakoulussa jonka aristokraattinen ilmapiiri sopi hänelle hyvin; Gripenberg kirjoitti sieltä ylioppilaaksi 1898. Tässä vaiheessa alkoi häntä pitkään vaivannut silmäsairaus joka luultavasti vaikutti myös siihen ettei Gripenberg saanut päätökseen aloittamiaan lakitieteen opintoja Helsingin yliopistossa. Johan Strömborg
Johan Efraim Strömborg (28. elokuuta 1842 Toholampi – 24. kesäkuuta 1885 Pietari) oli strömborgilaisuudeksi kutsutun uskonsuuntauksen perustaja. Gustaf Adolf Konstantin Gripenberg
Gustaf Adolf Konstantin Gripenberg (9. tammikuuta 1854 Kurkijoki – 23. lokakuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, sotilas ja sotahistorioisija. 5. helmikuuta
5. helmikuuta vietetään Suomessa Runebergin päivää. Suomenruotsalaisen runoilijan Johan Ludvig Runebergin (1804–1877) syntymäpäivää alettiin juhlia runoilijan täyttäessä 50 vuotta. Nykyään Runebergin päivä on liputuspäivä, ja silloin on tapana syödä runebergintorttuja. Päivä on suomenruotsalaisen kirjallisuuden ja kulttuurin merkkipäivä ja Svenska litteratursällskapetin vuosipäivä.Katso myös: kalenteri ~ 4. helmikuuta, 6. helmikuuta Erland Stenberg
Johan Erland Stenberg (21. syyskuuta 1838 Anttila, Kuivanto, Orimattila – 13. tammikuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan Ouluun Pariisissa tekemästään Frans Mikael Franzénin patsaasta. 
Stenbergin vanhemmat olivat suutari Salomon Stenberg ja Katarina Mikontytär. Hän oli ensimmäinen kotipitäjästään Orimattilasta opiskelemaan päässyt aateliin tai pappissäätyyn kuulumaton poika. Stenberg kävi Heinolan alkeiskoulun ja sitten kaksi luokkaa kolmiluokkaisesta Porvoon kymnaasista. Hän joutui eroamaan kymnaasista isänsä kuoltua vuonna 1861. Stenberg onnistui kuitenkin jatkamaan opiskelua Jyväskylän seminaarissa ja hän valmistui sieltä kansakoulunopettajaksi 1867. Hän muutti valmistuttuaan Ruotsiin ja toimi opettajana kuuromykkien ja sokeiden koulussa Tukholmassa. Aleksandra Gripenberg
Alexandra Gripenberg kuului Gripenbergin aatelissukuun, ja hänen isänsä oli vuonna 1865 vapaaherraksi korotettu senaattori ja tunnettu maatalousmies Johan Ulrik Sebastian Gripenberg (1795–1869). Äiti Maria Lovisa o.s. Öhrnberg oli entinen Voipaalan kartanon piika, jonka kanssa hänen isänsä oli mennyt naimisiin jäätyään leskeksi ensimmäisestä avioliitostaan. Alexandra Gripenberg oli toiseksi nuorin isänsä kaikkiaan 17 lapsesta. Hänen sisaruksiaan olivat muun muassa kansanvalistaja Maria Furuhjelm, naisasiaa ajanut Elisabeth Stenius-Aarneenkallio sekä senaattorit Johannes Gripenberg ja Sebastian Gripenberg.
Gripenberg syntyi Tervun tilalla Kurkijoella Laatokan Karjalassa, mutta perhe muutti vuonna 1866 Kirkkonummen Majbyhyn. Isä kuoli jo kolme vuotta myöhemmin. Sisaruksistaan poiketen Gripenberg ei käynyt kouluja vaan sai pelkästään kotiopetusta kahdelta vanhemmalta siskoltaan. Gripenberg oppi nuorena englantia, mikä osoittautui myöhemmin hyödylliseksi taidoksi. Hän aloitti kirjoittamisen jo teini-iässä, ja saatuaan kannustusta Zachris Topeliukselta hän julkaisi ensimmäisen novellikokoelmansa "Berättelser" vuonna 1877 salanimellä Ringa. Seuraavana vuonna Gripenberg muutti perheensä mukana Lappeenrantaan. Äitinsä kuoltua hän asui 1880-luvun alussa parin vuoden ajan Topeliusten luona Sipoon Koivuniemessä ja toimi Zachris Topeliuksen yksityissihteerinä. Lisäksi hän asui jonkin aikaa siskonsa Elisabeth Steniuksen luona Kuopiossa, jossa tutustui fennomaanipiireihin. Gripenberg muutti 1884 Helsinkiin, jossa hän osallistui samana vuonna Suomen Naisyhdistyksen perustavaan kokoukseen. Hän suunnitteli tässä vaiheessa uraa kaunokirjailijana ja julkaisi salanimellä Aarne teokset "Strån" (1884) ja "I tätnande led" (1886). Hän käytti samaa nimimerkkiä myöhemmin myös sanomalehtiin kirjoitellessaan. Johannes Kepler
Johannes Kepler (27. joulukuuta 1571 Weil der Stadt – 15. marraskuuta 1630 Regensburg) oli saksalainen tähtitieteilijä, joka laati planeettojen liikkeitä koskevia teorioita. Häntä kutsutaan myös joskus "ensimmäiseksi teoreettiseksi astrofyysikoksi", vaikkakin Carl Sagan luonnehti häntä myös viimeiseksi tieteelliseksi astrologiksi. Fredrik Edvard Johansson
Johan Fredrik Edvard Johansson (28. huhtikuuta 1871 Helsinki – 21. toukokuuta 1918 Helsinki) oli helsinkiläinen viilari ja Helsingin punakaartin I rykmentin päällikkö Suomen sisällissodassa. Helsingin punakaartilla ei sodan alettua ollut lainkaan virallista päällikköä, joten Johansson käytännössä omaksui tämän roolin koko sodan ajaksi. Georg Christoph Lichtenberg
Georg Christoph Lichtenberg (1. heinäkuuta 1742, Ober-Ramstadt – 24. helmikuuta 1799, Göttingen) oli saksalainen tiedemies, satiirikko ja anglofiili. Hän oli pastori Johann Conrad Lichtenbergin seitsemästätoista lapsesta nuorin. Hän aloitti opintonsa vuonna 1763 Göttingenin yliopistossa, ja hänet nimitettiin ensin vuonna 1769 fysiikan apulaisprofessoriksi ja kuuden vuoden kuluttua kokeellisen fysiikan professoriksi. Häntä pidetään saksankielisen aforismikirjallisuuden perustajana. Bertel Gripenberg
1900-luvun alussa Gripenberg seurusteli näyttelijä Elli Tompurin kanssa joka oli myös hänen varhaisrunoutensa innoittaja. 1904 hän tapasi Tammelassa silloin vasta 13-vuotiaan Hanna Brummerin jonka kanssa Gripenberg meni salakihloihin ja lopulta eri vaiheiden jälkeen 1915 pari meni naimisiin. Avioliitto jatkui Gripenbergin kuolemaan saakka. Pariskunta osti 1915 Sääksmäen Huittulan kylästä Ala-Pohjan huvilan, jonne he muuttivat asumaan. Gripenbergillä oli jo ennestään siteitä Sääksmäkeen sillä hänen isänsä isä ja isoisä olivat omistaneet Voipaalan kartanon. Odert Gripenberg
Odert Henrik Gripenberg (14. huhtikuuta 1788 Sääksmäki – 29. tammikuuta 1848 Tukholma) oli suomalainen luutnantti ja koulunjohtaja. Johan Jacob Ahrenberg
Johan Jacob "Jac." Ahrenberg (30. huhtikuuta 1847 Viipuri – 10. lokakuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, taidemaalari, taidekriitikko ja kirjailija. Johan Brunström
Johan Brunström (s. 3. huhtikuuta 1980 Lysekils) on ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla nelinpelissä sijalle 31 ja kaksinpelissä sijalle 377. Toistaiseksi ainoan ATP-turnausvoittonsa nelinpelissä Brunström saavutti parinsa Jarkko Niemisen kanssa Gstaadissa heinä-elokuun vaihteessa 2010. Lisäksi hän on pelannut viisi kertaa Jean-Julien Rojerin kanssa ja kerran Michael Ryderstedtin kanssa ATP-turnauksen loppuottelussa. Australian avointen 2010 nelinpelissä hän selviytyi Jean-Julien Rojerin kanssa kolmannelle kierrokselle. Johan Svendsen
Johan Severin Svendsen (30. syyskuuta 1840 Kristiania – 14. kesäkuuta 1911 Kööpenhamina) oli norjalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari, Norjan musiikin keskeisimpiä hahmoja Edvard Griegin ohella. Johan Svendsen
Johan Svendsen syntyi Kristianiassa (nyk. Oslo) sotilasmuusikon perheeseen ja opiskeli nuoresta alkaen viulun-, huilun- ja klarinetinsoittoa. Hän opiskeli Saksassa Leipzigin konservatoriossa vuosina 1863–1867, aluksi viulunsoittoa, mutta vasemman käden hermovika pakotti hänet luopumaan viulistinurasta, ja hän keskittyi sävellysopintoihin. Leipzigin-kautensa jälkeen Svendsen palasi vuodeksi Norjaan ja piti kaksi sävellyskonserttia ja sen jälkeen matkusteli eri puolilla Eurooppaa (mm. Pariisissa, Leipzigissa ja Bayreuthissa). Palattuaan Norjaan hän työskenteli Oslossa Musiikkiyhdistyksen kapellimestarina 1872–1877 ja 1881–1883 ja siirtyi sen jälkeen Tanskan pääkaupunkiin Kööpenhaminaan Kuninkaallisen teatterin kapellimestariksi 1883–1908. Hän teki kapellimestarina kiertueita ja esiintyi myös Helsingissä. Aleksandra Gripenberg
Alexandra (Aleksandra) Gripenberg (30. elokuuta 1857 Kurkijoki – 24. joulukuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen naisasianainen, joka tunnettiin myös kirjailijana ja Suomalaisen puolueen poliitikkona. Suomen Naisyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1889–1904 ja 1909–1913 toiminut Gripenberg kuului Suomen naisasialiikkeen pioneereihin, mutta lukeutui siinä samoin kuin omassa puolueessaan vanhoilliseen siipeen. Hän oli yksi ensimmäisistä naiskansanedustajista, mutta toimi eduskunnassa vain kaksi vuotta 1907–1909. Gripenberg oli aktiivinen myös kansainvälisessä naisliikkeessä. Ludvig Holberg
Ludvig Holberg (13. joulukuuta 1684 Bergen – 28. tammikuuta 1754 Kööpenhamina) oli tanskalais-norjalainen näytelmäkirjailija ja historioitsija. Häntä pidetään Tanskan ja Norjan yhteisenä kansalliskirjailijana. Hän sai vaikutteita mm. barokista ja valistuksen aatteista. Kaksi hänen kansainvälisesti tunnetuinta näytelmäänsä ovat "Jeppe Niilonpoika" ja "Valtioviisas kannunvalaja". Molemmat näistä näytelmistä ovat jättäneet pysyvän jälkensä myös suomen kieleen: Tunnettu kysymysmuotoinen sanonta "Miksi Jeppe juo?" on peräisin "Jeppe Niilonpojasta" ja termi "kannunvalanta", joka tarkoittaa antautumista poliittiseen spekulaatioon ilman riittäviä asiatietoja, on peräisin "Valtioviisaasta kannunvalajasta". Myös Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden kattojärjestö Kannunvalajat ry. on saanut nimensä samalla perusteella. Luettelo jääkäreistä L
24. maaliskuuta 1894 Helsinki – 17. toukokuuta 1949) oli suomalainen jääkärivääpeli ja lämmittäjä. Hänen vanhempansa olivat maalari Karl Johan Lindberg ja Matilda Sandström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Katri Alice Sundvallin kanssa. Lindberg kävi kansakoulun ja työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 22 syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan kuormastoaliupseeriksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Tarpilassa ja Raivolassa. Hänet siirrettiin sisällissodan jälkeen 18. heinäkuuta 1918 alkaen Pioneerikoulutuspataljoonan 4. komppaniaan. Pioneerikoulutuspataljoonasta hänet komennettiin panssarijuna 1:een ja myöhemmin Sotaministeriöön. Hän erosi armeijasta 17. lokakuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen maalarina ja vakuutusyhtiö Kalevan vahtimestarina sekä vuoden 1938 alusta alkaen Helsingin kaupungin hallintorakennuksen lämmittäjänä. Hänet haudattiin Malmin hautausmaalle. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 5. helmikuuta 1916, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi. Johan Kemp
Johan Valdemar Kemp (synt. Kemppainen, 1. heinäkuuta 1881 Helsinki – 20. lokakuuta 1941 Lahti) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Helsingfors Gymnastikklubbia. Aleksandra Gripenberg
Gripenberg toimi kansanedustajana kaksi kautta ja jäi terveydellisistä syistä pois eduskuntavaaleista keväällä 1909, mutta hän palasi vielä uralleen naisjärjestöissä. Suomen naisyhdistystä oli johtanut välillä Elin Sjöström. Vuonna 1911 Gripenberg oli mukana Suomen Naisten Kansallisliiton perustamisessa. Se toteutti hänen pitkäaikaisen unelmansa saada Suomelle oma virallinen edustus Kansainväliseen naisliittoon, mikä ei ICW:n sääntöjen vuoksi aiemmin ollut mahdollista. Gripenberg toimi myös tämän järjestön ensimmäisenä puheenjohtajana ja edusti virallisesti Suomea Kansainvälisen naisliiton Tukholman kokouksessa jo syksyllä 1911. Hän kuoli kuitenkin keuhkokuumeeseen jouluaattona 1913. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle. Haudalla paljastettiin marraskuussa 1914 muistomerkki, jossa on Emil Wikströmin veistämä muotokuvareliefi. Maggie Gripenberg
Tutustuttuaan Isadora Duncanin ajatuksiin vapaasta tanssista Maggie Gripenberg piti oman tanssi-iltansa Kansallisteatterissa vuonna 1911. Gripenberg myös opiskeli Emile Jaques-Dalcrozen rytmiikkakoulussa. Näihin vaikutteisiin pohjautunut Gripenbergin uusi moderni tanssityyli poikkesi baletista vapaampana, ja sitä muun muassa tanssittiin paljain jaloin. Vastakkainasettelu balettiin ei kuitenkaan ollut voimakas, vaan Gripenberg teki myös koreografioita oopperan baletille, joista kenties tunnetuimman Jean Sibeliuksen pantomiimiin "Scaramouche". Odert Gripenberg
Gripenbergin vanhemmat olivat kenraalimajuri Hans Henrik Gripenberg (k. 1813) ja Hedvig Lovisa Jahnsson. Hänestä tuli vänrikki Hämeen rykmentissä 1794 ja hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1802. Gripenberg oli kadettina Haapaniemen sotakoulussa 1802–1805. Hän oli adjutanttina Uudenmaan prikaatin kevyessä rakuunaosastossa vuonna 1806 ja palveli sitten aliluutnanttina Ruotsin sotamittauskunnassa. Suomen sodan alkaessa 1808 Gripenberg oli luutnanttina Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä ja toimi isänsä adjutanttina. Sodan päätyttyä hän erosi Ruotsin armeijan palveluksesta vuonna 1811. Frans Mikael Gripenberg
Paul Gustafssonin kirjan "Suurta unta" (Kirjayhtymä 1992) mukaan Gripenbergin ylennys majuriksi vuonna 1918 oli liikaa jääkäreille ja saksalaisille ja tämä johti Mannerheimin eroon ylipäällikön tehtävistä. Jääkärit olivat olleet tyytymättömiä Mannerheimin nimityspolitiikkaan koska heidän mielestään siviilejä ja ruotsalaisia nimitettiin korkeisiin virkoihin ja autonomian aikaisessa Suomen sotaväessä palvelleita upseereita ylennettiin aiheetta. Valkoisten päämajassa palvellut Mannerheimin lanko Gripenberg ei ollut osallistunut varsinaisiin sotatoimiin. Gustaf Adolf Konstantin Gripenberg
Gripenbergin vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Johan Ulrik Sebastian Gripenberg ja Maria Lovisa Öhrnberg. Hän kävi Haminan kadettikoulun, otti Suomen kaartin mukana osaa Turkin sotaan 1877–1878 ja ylennettiin suomalaisissa joukoissa palveltuaan everstiluutnantiksi 1895. Gripenberg oli 1901–1902 Suomen sotaväen päällikköhallituksessa vt. esikuntapäällikkönä ja järjesti 1903–1910 hajotettujen pataljoonien arkistot valtionarkistossa. Vuosina 1884–1904 hän toimitti aikakauslehteä "Finsk militär tidskrift", jossa hän julkaisi Suomen sotalaitoksen historiaa Venäjän vallan aikana koskeneita artikkeleita. Hän julkaisi myös sotahistorialliset teokset "Lifgardets 3. finska skarpskyttebataljon 1812–1905" (1905–1912), "Suomen sota 1808–09" (1809) ja "Finska kadettkåren och dess kamratskap" (1912). Gripenberg harrasti musiikkia ja painatti vihkosen mieskuorolauluja. Johan Garpenlöv
Johan Garpenlöv (s. 21. maaliskuuta 1968 Tukholma, Ruotsi) on entinen jääkiekkoilija. Hän toimii tällä hetkellä Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen General Managerina. Mauritz Gripenberg
Alexander Mauritz Sebastian Gripenberg (10. tammikuuta 1869 Pietari - 30. joulukuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Gripenberg
Suvun alkuperäinen päämieslinja on kadoksissa, sillä viimeisen päämiehen tai hänen jälkeläistensä vaiheista Venäjällä vuoden 1917 jälkeen ei ole tietoa. Suomalaisen aatelissuvun edustajia muutti 1900-luvun lopulla Ruotsiin, jossa muutama sukuhaara sai 1973 ja 1985 uudelleen edustusoikeuden Ruotsin ritarihuoneella. Bertel Gripenberg
Vuosina 1927–1934 Gripenbergit asuivat Porvoon Runoilijakodissa, ja sen jälkeen he muuttivat Padasjoelta ostamaansa Harjun taloon jonka Gripenberg omisti kuolemaansa saakka. Porvoon vuosinaan 1930-luvun alussa Gripenberg oli mukana Lapuan liikkeen paikallisessa toiminnassa. Johann Friedrich Blumenbach
Johann Friedrich Blumenbach (11. toukokuuta 1752, Gotha, Saksa – 22. tammikuuta 1840, Göttingen) oli saksalainen lääkäri, antropologi ja rotututkija. Häntä pidetään tieteellisen antropologian perustajana. Johan Erik Hedberg
Johan Erik Hedberg (9. maaliskuuta 1767 Tukholma Ruotsi – 9. elokuuta 1823) oli suomalainen taidemaalari. Mauritz Gripenberg
Suomessa Mauritz Gripenberg työskenteli vuodesta 1899 vuoteen 1903 Rakennushallituksen edeltäjässä Yleisten rakennusten ylihallituksessa. Seuraavat viitisen vuotta hän suunnitteli yksityisarkkitehtina muun muassa kerrostaloja Helsinkiin. Gripenbergin sen kauden arkkitehtuuri edusti jugendtyyliä. Vuonna 1908 hänestä tuli Helsingin ensimmäinen rakennustarkastaja, jota virkaa hän hoiti kuolemaansa saakka – vuosina 1917–1918 hän tosin toimi armeijan palveluksessa Saksassa Sotilaskomitean edustajana ja sotilasattaseana. Johan Olof Åberg
Johan tai Jon Olof Åberg (2. heinäkuuta 1843 Åsin seurakunta, Kalmarin lääni – 20. toukokuuta 1898 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Käytyään lyhyen aikaa koulua hän julkaisi runsaasti Ruotsin historiaa koskevia romanttisia kertomuksia. Johan Ulrik Sebastian Gripenberg
Senaattorikauden aikana Gripenberg asui perheineen kesäisin Kurkijoella ja talvisin Helsingissä. Hän erosi vuonna 1866 terveydellisistä systä kaikista tehtävistään ja osti Kirkkonummelta Majbyn tilan eläkepäivien viettämistä varten. Hän kuoli siellä kolme vuotta myöhemmin. Oskar Gripenberg
Gripenberg aloitti sotilasuransa 16-vuotiaana Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan aliupseerina toukokuussa 1854, ja yleni puolessa vuodessa vänrikiksi. Hänen pataljoonansa osallistui Krimin sodan aikana 1854–1856 Suomen etelärannikon puolustamiseen Englannin laivaston pelättyä maihinnousua vastaan. Gripenberg ylennettiin 1859 luutnantiksi ja hän osallistui vuonna 1863 Puolan kapinan kukistamiseen. Seuraavan vuoden alussa hänet siirrettiin henkikaartin Moskovan rykmenttiin. Vuodesta 1866 hän palveli tarkk’ampujapataljoonan kapteenina ensin Orenburgissa ja seuraavasta vuodesta alkaen Turkestanissa. Gripenberg osallistui 1867–1868 Venäjän valloitusretkeen Turkestanissa ja kunnostautui muun muassa Ura-Tjuben ja Urgutin linnoitusten sekä Samarkandin kukkuloiden valtauksissa. Hänet ylennettiin 1868 everstiluutnantiksi ja määrättiin valloitetun Katta-Kurganin linnoituksen päälliköksi. Pian hän kuitenkin palasi Venäjälle tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja yleni 1872 everstiksi. Achates Ferdinand Gripenberg
Vuosina 1863–1864 ja 1867 hän osallistui Gripenbergin suvun edustajana Suomen säätyvaltiopäiville. Achates Ferdinand Gripenbergin veli oli jalkaväenkenraali Oskar Gripenberg ja poika itsenäisyysaktiivina tunnettu Alexis Gripenberg. Johan Hellström
Karl Johan "Jonni" Hellström (13. toukokuuta 1907 Maarianhamina – 1989 Kanada), joka tunnettiin myös lempinimellä "The Fighting Finn", oli suomalainen nyrkkeilijä. Hän edusti Suomea vuoden 1928 olympialaisissa Amsterdamissa ja sijoittui jaetulle viidennelle sijalle välisarjassa voitettuaan eteläafrikkalaisen Frederik Varley-Ellisin ja hävittyään ranskalaiselle Raymond Galataudille.