Onko Jukka Ollilalle myönnetty Suomen Kaupunkiliiton kultainen ansiomerkki 30 vuoden virkapalveluksesta?
Jukka Ollila (harmonikansoittaja)
Jukka Ollila oli Helsingin kaupungin Munkkiniemen kansa- / peruskoulun laulun- ja musiikinopettaja 1955–1980 ja Munkkivuoren kansa- / peruskoulun laulun- ja musiikinopettaja 1966-80 sekä Tornion kaupungin yläasteen (Suensaari/Yliraumo) ja Yhteislyseon lukion yhteinen musiikin lehtori 1980–86 (lukion kouluneuvoston puheenjohtaja 1982-83). Hänen koulumusiikin opetustaan on saanut tuhansiin nouseva joukko oppilaita. Sen sijaan hänen harmonikansoiton opetustaan on saanut vain muutama soittaja, mm. Alpo Pohja, Erkki Ihalainen, Timo Kinnunen, Niko Mäenalanen, Jari Rahkonen, Markus Rauhala, Erkki Silfverberg, Jarmo Tinkala, Petri ja Tapani Haapasaari. Myös Viljo Vesterinen pyysi poikansa harmonikansoiton opettajaksi Jukka Ollilaa, josta tämä kieltäytyi koulutyönsä takia. Kanttori-urkurina hän on toiminut koulujensa ja yksittäisissä tilaisuuksissa sekä sijaiskanttorina Kotkan, Espoon ja Kiikan seurakunnissa 1950-luvulla. Hänelle on myönnetty Suomen Kaupunkiliiton kultainen ansiomerkki 30 vuoden virkapalveluksesta ja Viljo Vesterisen killan kultainen ansiomerkki.
Santtu Luoto
Luoto on palkittu mm. Yleisradion koulutusrahasto KOURAn kunniamaininnalla (1994), Musiikki & Median Industry Awardeilla "Vuoden radiotoimittaja" ja "Vuoden maineteko" (1996) sekä valtion tiedonjulkistamispalkinnolla (1998). Lisäksi hänen käsikirjoittamansa ja tuottamansa tv-ohjelmat ovat voittaneet lukuisia Venla- ja Telvis-palkintoja. Suomen Palloliitto on palkinnut Luodon "Vuoden Grassroots-toimijana" (2013) ja Palloliiton Helsingin piiri "Vuoden Kaikki pelaa -ohjaajana" (2013). FC Kontu luovutti Luodolle Palloliiton seuratoimijan hopeisen ansiomerkin (2017). Jukka Ollila (kosketinsoittaja)
Jukka Ollila on suomalainen muusikko. Hän toimi Agents-yhtyeen kosketinsoittajana vuosina 1979–1981 ja oli yhtyeen alkuperäisjäsen. Nykyisin hän tekee teatterimusiikkia, soittaa sinfoniaorkesterissa ja eri yhtyeissä. D-tuotanto
Ilkka Lipsanen palkittiin syyskuussa 2016 Keskuskauppakamarin kultaisella ansiomerkillä tunnustuksena ansiokkaasta työstään D-Tuotanto Ky:ssä 50 vuoden ajan. Paul Tiililä
Hän toimi perustamansa Eurooppalainen Kulttuuriyhdistys ry:n puheenjohtajana 1998–2008 ja oli ns. Pekingin olympiataiteilijoitten kansainvälisen järjestön Olympia Fine Arts Association OFAA:n puheenjohtaja 2008–30.6.2011. Vuonna 2012 hän perusti World Art Games -tapahtuman Suomen osaston (National Committee) ja oli sen puheenjohtaja yhden vuoden, on nyt WAG-organisaation Honorary Boardin jäsen. 
Tiililä oli Tampereen kaupunginvaltuuston ja sosiaalilautakunnan jäsen 1969–1972. Nokian "Kirjeitä"-henkilöstölehden päätoimittaja hän oli 1975–1980. Hän kirjoitti myös koko Nokia-konsernia koskevan Henkilöstöpolitiikka-nimisen ohjekirjasen 1975. Olli Palola
Palola teki kaudella 2013–2014 todellisen läpimurtonsa SM-liigan eliittiin. Hän muodosti Pekka Jormakan ja Jan-Mikael Järvisen kanssa toimivan "Särkänniemi-ketjun". Palola voitti koko SM-liigan maalipörssin ja palkittiin Aarne Honkavaara -palkinnolla sekä jakoi pistepörssin kuudennen sijan Jokereiden Teuvo Teräväisen kanssa tehoilla 27+17=44. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015, 21. lokakuuta 2014 vieraissa Vaasan Sportia vastaan Palola teki liigauransa ensimmäisen kypärätempun ottelun kolmannessa erässä vain 12 minuuttiin ja 21 sekuntiin. Hänen ensimmäinen osumansa jäi Tapparan 2–5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Palola keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Hänet palkittiin "Ilta-Sanomien" kolmen tähden tähtipelaajana ja Heikki Autio valitsi Palolan ottelun legendojen tähtien ykköstähdeksi. Palola voitti ensimmäisen kerran SM-liigan historiassa maalipörssin toisen kerran peräkkäin ja hän jakoi pistepörssin neljännen sijan Kärppien Joonas Donskoin kanssa. Palola voitti myös pudotuspelien maalipörssin 11 osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi jo kolmannen peräkkäisen SM-hopean. Palola valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Jaakko Antila
Antila voitti urallaan yhden pesäpallon SM-hopean (2010) ja kaksi SM-pronssia (2004 ja 2008). Antila valittiin kaksi kertaa Itä–Länsi-otteluun vuosina 2004 ja 2006. Arvo Naukkarinen
Päätyönsä ohessa Naukkarinen on toiminut Maaseutuneuvottelukunnan puheenjohtajana 1994–1999, Thule-instituutin johtokunnan puheenjohtajana 1997–1999, Siirtolaisuusinstituuttisäätiön valtuuskunnan jäsenenä 1987–2001 sekä matkailualan verkostoyliopiston hallituksen jäsenenä 1994–2001. Hänet on palkittu Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkillä, valtion virka-ansiomerkillä 30 vuoden palveluksesta ja Oulun yliopisto teetti hänestä 1999 muotokuvan, jonka maalasi Olli Pohjola. Naukkarisen harrastuksia ovat golf ja kuvataiteet. Jyrki Arolinna
Jyrki Arolinna jatkaa peacelord työnimenään Childrensstaten ja CUPW:n komission presidenttinä. Lisäksi hän organisoi operaatio Punaista Sulkaa
1983-1984 Suomen sotien veteraanien ja invalidien hyväksi.Keräystulos oli puhtaana 32 miljoonaa markkaa. Arolinna vaikutti myös Helsingin yrittäjätalohankkessa. Yrittäjätalo valmistui kuuden vuoden sitkeän työn tuloksena vuonna 1989, rakennuskustannukset olivat 100 miljoonaa markkaa. Arolinna on ollut Mainostoimistojen työnantajaliiton hallituksen puheenjohtaja ja Liiketyönantajain keskusliitto LTK:n hallituksen varajäsen. Jukka Linkola
Jukka Linkola opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1972–1980 ja teki lisäksi opintomatkan Yhdysvaltoihin. Hän toimi Helsingin kaupunginteatterin kapellimestarina 1979–1992. Vuonna 2011 Linkolalle myönnettiin 10 vuoden taiteilijaprofessoriapuraha, joka jaetaan erittäin ansioituneelle taiteenharjoittajalle. Apurahan saaja voi käyttää taiteilijaprofessorin nimikettä. Timo Huotinen
Timo Huotinen on saanut Suomen Urheilun ansiomerkin vuonna 1991, Suomen Palloliiton kultaisen ansiomerkin 1998, SLU:n hopeisen ansiomerkin 2005, Palloliiton Helsingin piirin kultaisen ansiolevykkeen 2005 ja Liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen ansioristin 2006. Heikki Savolainen (urheilija)
Savolaisen kilpailu-ura huipulla kesti kuusi olympiadia, kaikkiaan 24 vuotta eli vuodet 1928–1952. Amsterdamissa 1928 hän voitti pronssia hevosella, mikä oli Suomen kaikkien aikojen ensimmäinen henkilökohtainen voimistelumitali. Samoin hänen viimeinen mitalinsa oli pronssinen kotikisojen joukkuekilpailussa kaikkien aikojen vanhimpana voimistelumitalistina (44-vuotiaana) voitettu. Savolainen vannoi myös olympiavalan Helsingin olympialaisten avajaisissa 1952. Yhdessä Harri Kirvesniemen, Merlene Otteyn, Aleksei Nemovin ja Franziska van Almsickin kanssa Savolaisella on ennätykselliset kuusi olympiakisojen pronssimitalia.Los Angelesin kisoissa 1932 Savolainen ja Einari Teräsvirta sijoittuivat rekillä samoilla pisteillä toiseksi. Suomen joukkue päätti antaa hopeamitalin Savolaiselle ja pronssin Teräsvirralle. Lontoossa 1948 Savolainen jakoi hevosella kullan tasapistein Veikko Huhtasen ja Paavo Aaltosen kanssa. Jukka Toivola (juoksija)
Jukka Olavi Toivola (7. syyskuuta 1949 Liperi – 27. toukokuuta 2011 Pori) oli suomalainen maratonjuoksija ja kemianopettaja. Toivola edusti urallaan Liperin Taimea, Joensuun Katajaa, Turun Urheiluliittoa, LSD Oulua ja Porin Tarmoa. Koulutukseltaan Toivola oli kemisti ja hän opetti kemiaa Porin ammattiopistossa. Jukka Toivolan poika Pekka Toivola on kansallisen tason kestävyysjuoksija. Pentti Lainela
Lainela työskenteli Eduskunnassa 40 vuoden ajan, josta 20 vuotta vanhempana vahtimestarina ja kymmenen vuotta ylivahtimestarina. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1977. Lainela toimi Eduskunnan urheilukerhon toiminnanjohtajana ja Suomen Olympiavoittajat ry:n rahastonhoitajana ja toiminnanjohtajana. Hänelle on myönnetty Suomen Urheilun hopeinen ansioristi. Jukka Ollila (harmonikansoittaja)
Eläkepäiviään Jukka Ollila viettää syntymäseudullaan Tornion Alavojakkalassa, Ruissaaressa.
"Viljo Vesterinen -kilpailun voittajat" -äänitteellä 1994 ylimääräisenä esityksenä Jukka Ollila V.V.-killan perustajana soittaa säveltämänsä Preludin (Repe'tere -teematoisinto). Julkaistu Hanuri-lehdessä 5/1994, s. 30. Jukka Uunila
Uunila valittiin yleisurheilun lajiliiton Suomen Urheiluliiton johtokuntaan 27-vuotiaana 1951, nuorempana kuin kukaan sitä ennen tai sen jälkeenkään. Hän tuli SUL:n puheenjohtajaksi 1965, kun suomalainen yleisurheilu oli heikommalla tasolla kuin koskaan ennen, esimerkiksi vuoden 1966 EM-kilpailuista Budapestista ei saatu yhtään mitalia. Puheenjohtaja Uunila käynnisti 1960-luvun lopussa SUL:n kehittämisohjelman, johon liittyivät organisaation uudistaminen, taloustilanteen kohentaminen, valmentajakoulutuksen lisääminen, yleinen johtamiskoulutus myös piiri- ja seuratasolla sekä urheilijoiden harjoitusmahdollisuuksien parantaminen esimerkiksi uuden stipendijärjestelmän avulla. Puheenjohtaja Uunila hankki Suomeen maailmankuulun kestävyysjuoksuvalmentajan Arthur Lydiardin Uudesta Seelannista. Lydiard sai aikaan perinteisen kestävyysjuoksun uuden nousun, jonka tuloksena olivat Juha Väätäisen menestykset Helsingin EM-kisoissa 1971 sekä Lasse Virénin ja Pekka Vasalan voitot Münchenin olympiakisoissa 1972. Uunila jätti SUL:n puheenjohtajuuden 1974, kun Suomi oli saavuttanut laajaa menestystä EM-kilpailuissa Roomassa. Markku Laukkanen
Markku Laukkaselle myönnettiin Euroopan neuvoston kunniajäsenyys 2011. Muita ansiomerkkejä ovat mm. SVR R1, PKR K, Karjalan Liiton kultainen ansiomerkki ja Suomen Metsäyhdistys ry:n hopeinen ansiomerkki 2014. Jukka Jalonen
Jalosen päävalmentajauran ensimmäinen mitali tuli Vancouverin 2010 olympiakisoista, kun hän johdatti joukkueensa pronssille. Vuoden 2010 MM-kilpailuissa Suomi hävisi puolivälierässä rangaistuslaukauskilpailun jälkeen 2–1 Tšekille, joka voitti lopulta maailmanmestaruuden. Slovakian MM-kisoissa 2011 Jukka Jalonen johdatti Suomen kultaan asti. Arvo Ylpön muistomerkki
Muistomerkin tilasi Suomen Lääkäriliitto, joka halusi sen toimitalonsa luo Helsingin Vallilaan. Helsingin kaupunkineuvottelukunta piti parempana sijoituspaikkana Meilahden sairaala-aluetta, joka olisi liittynyt lähemmin Ylpön elämäntyöhön. Muistomerkistä julistettiin vuonna 2007 kaksivaiheinen kilpailu, johon saapui 140 ehdotusta. Voittajaksi valittiin toukokuussa 2008 kuvanveistäjä Jukka Tuomisen ehdotus "Hopeinen puu". Muistomerkki paljastettiin Lääkäriliiton perustamisen 100-vuotispäivänä 26. helmikuuta 2010. Paljastuksen suoritti Arvo Ylpön leski Lea Ylppö ja tilaisuudessa puhui emeritusprofessori Kauko Kouvalainen. Aku Sajakorpi
Lokakuussa 2016 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto antoi Sajakorvelle Suomen näyttämötaiteen hopeisen ansiomerkin 20 vuoden toiminnasta punaisin ruusukkein tunnustuksena tuloksellisesta työstä Suomen teatterielämän hyväksi. Teuvo Mankonen
Mankonen toimi Loviisan kaupunginvaltuustossa vuosina 1969–1988 ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 1998–2004. Hän edusti SDP:tä. Vuonna 2012 hän sai Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomitalin kultaisin ristein. Jukka Ollila (harmonikansoittaja)
Jukka Henrikki Ollila (s. 17. elokuuta 1926 Alatornio) on suomalainen musiikin maisteri ja lehtori, harmonikansoittaja. Hän oli Viljo Vesterinen-killan perustaja-puheenjohtaja 1977–1994; kunniapuheenjohtaja 1994. Jukka Virtanen (jääkiekkoilija)
Maajoukkueurallaan Virtanen edusti Suomea Calgaryn 1988 talviolympialaisissa, joissa Suomi saavutti ensimmäisen jääkiekon arvokisamitalinsa voittamalla olympiahopeaa. Hän oli mukana myös vuosien 1986 ja 1987 MM-kisoissa. Nykyisin Virtanen työskentelee työnjohtajana Turun kaupungin liikuntapalvelukeskuksessa. Helsingin Toverit
Tovereiden Veikko Pakkanen ja Viljo Huuska olivat perustamassa 1948 Jukolan viestiä. Suunnistuksen ja jalkapallon lisäksi seuralla oli toimintaa ainakin jääkiekon, nyrkkeilyn ja yleisurheilun parissa. Yleisurheilussa seuran tunnetuin urheilija oli Volmari Iso-Hollo, joka voitti useita mitaleita olympialaisissa 1930-luvulla. 1950-luvulla seuran aktiivitoimija oli Suomi–Ruotsi-maaotteluiden pääajanottaja Sirola, joka toimi kelloseppänä K.Kallio-kultaliikkeessä. Frank Luck
Hän on voittanut kahdesti olympiakullan viestissä vuosina 1994 ja 1998. Hopeaa tuli 20 kilometrillä 1994 ja 2002 sekä viestissä 2002. Maailmanmestaruuden Frank Luck voitti 10 kilometrillä 1989 ja 1999 sekä takaa-ajossa vuonna 2000. Hän on ollut mukana voittamassa peräti kymmentä viestin ja joukkuekilpailun maailmanmestaruutta. Yhteensä hänellä on 25 arvokisamitalia. Jorma Ollila
Ollilalle on myönnetty Suomen Leijonan suurristi vuonna 2005 ja Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan komentajamerkki vuonna 1996. Antti O. Arponen
Helge Nygrenin palkinnon Vuoden urheilukirjasta (Suomen Urheilumuseosäätiö) Arponen on saanut vuosina 1996 ja 2006. Helmikuussa 2009 hänelle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi. Teollisuuden ja liikkeenharjoittajien seura Pamaus myönsi Arposelle vuonna 2011 elämänurapalkinnon (10 000 euroa) karjalaisuuden ja karjalaisen kulttuurin hyväksi tehdystä työstä. Hän oli muun muassa Jääski-seuran sihteerinä ja puheenjohtajana sekä Jääski-Säätiön hallituksen puheenjohtajana. Lappeenrannan Kilta myönsi Arposelle Pro Lappeenranta -mitalin 2014. Kultainen vaatepuu
Palkinto on myönnetty seuraaville yrityksille ja suunnittelijoille:Vuonna 2012 myönnettiin muotoilun juhlavuoden kunniaksi myös erityistunnustuspalkinto Jukka Rintalalle ”pitkästä ja uusiutuvasta taiteilijatyöstä”. Juha Siltala
Siltala tunnetaan myös näkyvänä yhteiskunnallisena keskustelijana ja yhteiskuntakriitikkona. Hän on arvostellut terävästi ”turbokapitalismiksi” ja ”hyperkilpailuksi” kutsumaansa nykyistä työelämää ja kantanut huolta ihmisten hyvinvoinnista sen armoilla. Suurta kohua herättänyt teos "Työelämän huonontumisen lyhyt historia" (2004) perustuu suomalaisten työläisten haastatteluihin ja maalaa synkän kuvan 2000-luvun työelämästä, jossa yksisilmäistä taloudellista etua ajavat yritykset polttavat työntekijänsä loppuun.Siltalalle on myönnetty seuraavat palkinnot: Jukka Pekkarinen
Vuodesta 2006 Pekkarinen toimi valtiovarainministeriön ylijohtajana. Toukokuusta 2010 lokakuuhun 2011 hän toimi talousasioiden alivaltiosihteerinä ja talousneuvoston sihteeristön päällikkönä valtioneuvoston kansliassa. Pekkarinen on lisäksi ollut jäsen ja varapuheenjohtaja Euroopan unionin talouskomiteassa. Hän on toiminut sekä Paavo Lipposen että Eero Heinäluoman talousneuvonantajana. Vuonna 2013 Jukka Pekkarinen sai Eino H. Laurila -kansantulomitalin. Jukka Keskisalo
Päämatkallaan 3 000 metrin esteissä Keskisalo on voittanut SM-kultaa 2003, 2005, 2006, 2008 ja 2013 sekä hopeaa 2001 ja 2002. Hän on voittanut SM-kultaa myös 5 000 metrin juoksussa Turussa 2011. Kaija Hackzell
Hackzellille myönnettiin vuonna 2001 valtion journalistipalkinto. Samana vuonna Hackzell ja Toppari saivat Helsinki-päivän kunniaksi jaetut kultaiset Helsinki-mitalit työstään Helsingin paikallishistorian tallettamisessa. Heidän vuosikymmeniä jatkunutta työtään luonnehdittiin tunnustuksen perusteluissa ainutlaatuiseksi. Matti Katila
Kalevan kisoista Katila saavutti 20 kilometrin kävelystä kultaa vuonna 1984 sekä kuusi hopeaa vuosina 1978–1983. Lisäksi hän 50 kilometrin kävelystä SM-tasolla kaksi kultaa vuosina 1980 ja 1983, neljä hopeaa vuosina 1976, 1981, 1984 ja 1985 sekä kolme pronssia vuosina 1974, 1975 ja 1988. Viestijuoksun SM-kilpailuista Katila saavutti pronssia 3 x 5 000 metrin kävelyviestistä vuonna 1983. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti 5 000 metrin kävelystä neljä hopeaa vuosina 1975, 1979, 1983 ja 1984 sekä pronssia vuonna 1976. Veijo Vannesluoma
Vannesluoma sai 26.2.2010 tunnustukseksi Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun hyväksi tekemästään työstä opetusministeriön myöntämän Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomitalin kultaisin ristein. Eelis Perttunen
Tunnustuksena toiminnastaan suomalaisen jalkapallon hyväksi vuonna 1982 hänelle myönnettiin Suomen Palloliiton kultainen ansiomerkki. Vuonna 2009 Perttunen valittiin oululaisen jalkapallon Hall of Fameen sen neljäntenä jäsenenä. Uuno Nokelainen
Nokelainen ja Kalevi Sorsa olivat pääsopijat TPSL:n paluussa SDP:n yhteyteen vuonna 1973. Tämän jälkeen Nokelainen vaikutti vielä Tuusulan kunnallispolitiikan eri tehtävissä 1990-luvun alkuun asti. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1987. Nokelainen on saanut myös TUL:n kultaisen ansiomitalin ja Suomen urheilun kultaisen ansioristin. Jukka Mattila
Mattila edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän kuului Ilveksen joukkueeseen mestaruuskaudella 1971–1972 mutta pelasi vain kolme ottelua eikä saanut kultamitalia. Kahdesti hän sai SM-hopeaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 86 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 20 + 7 = 27 ja jäähymääränsä 22 minuuttia. Olavi Louko
Tuomion jälkeen Espoon kaupunginjohtaja Jukka Mäkelä (kok) ehdotti kaupunginhallitukselle, ettei Loukon lahjusrikkomustuomio ole peruste seuraamuksille. Työoikeuden professori Seppo Koskinen moitti Mäkelän ehdotusta puutteelliseksi ja huomautti, että vaikka lahjusrikkomus on lahjustuomioista lievin, se on tyypiltään virkamiehelle sopimaton ja osoittaa vakavaa virkamiehen velvoitteiden rikkomista. Koskinen piti merkittävänä myös sitä, ettei Louko edes KKO:n tuomion jälkeen ilmaissut ymmärtäneensä, että hän on rikkonut lakia. Myös Kuntatyönantajat antoi tapauksesta lausunnon, jonka mukaan Loukon tuomio on peruste virkasuhteen irtisanomiselle. Espoon kaupunginhallitus päätti kokouksessaan äänin 11–0 vastoin Mäkelän ehdotusta esittää Loukolle varoitusta. Kokouksen jälkeen myös kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja Tiina Elo moitti Mäkelän ehdotusta huonosti valmistelluksi. Espoon kaupunginvaltuusto päätti kokouksessaan 27. tammikuuta 2014 antaa Loukolle varoituksen. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen kultainen ansiomerkki
Hitlerin oma kultainen ansiomerkki oli erityisvalmisteinen. Sen taakse oli kaiverrettu ”Nummer 1”. Kuolinpäivänään 30. huhtikuuta 1945 Hitler antoi ansiomerkkinsä Joseph Goebbelsin vaimolle Magda Goebbelsille, joka Hitlerin sihteeri Traudl Jungen mukaan sanoi Hitlerin tehneen itsestään ”Saksan onnellisimman naisen”. Vuonna 1996 Venäjän tiedustelupalvelu FSB ilmoitti hallussaan olevan Hitlerin kultaisen ansiomerkin. Kunniamerkki varastettiin 30. kesäkuuta 2005, kun se oli asetettu näytteille ensi kertaa toisen maailmansodan jälkeen näyttelyyn, joka juhlisti sodan päättymistä 60 vuotta sitten. Heikki Tala
Tala on tehnyt varsinaisen elämäntyönsä lääkintöhallituksen ylilääkärinä 1970–1991. Hän oli sosiaali- ja terveyshallituksen asiantuntija 1991–1992, Stakesin pysyvä asiantuntija 1992–2000 sekä Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen pysyvä asiantuntija 1992–2004 ja ylilääkäri 1995. Tala oli YK:n Maailman terveysjärjestön asiantuntijapaneelin WHO Expert Advisory Panel on Oral Health jäsen 1983–1999 ja WHO:n asiantuntijana 1977–2009. Tala sai Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkin 1991 ja hän on Terveyskeskushammaslääkäriyhdistyksen, Suomen Hammaslääkäriseura Apollonian kansanterveysjaoston sekä Suomalaisuuden Liitto ry:n kunniajäsen. Vuonna 2012 Talan päätoimittaman "Jalkaporasta bioaikaan" teoksen koonnut Hammaslääketieteen historian seura Aurora ry palkittiin Suomen Hammaslääkäriseura Apollonian Apollonia-palkinnolla. Olli Palola
Kausi 2009–2010 oli Palolan tulokaskausi SM-liigassa. Hän teki 45 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7. Palola teki liigauransa avausmaalin 8. joulukuuta 2009 Oulun Kärppiä vastaan. Hän myös syötti Lukon 3–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaalin, jonka teki Juhani Jasu. Palola palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kolmen tähden tähtipelaajana. Maaliskuussa 2010 Palola teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Lukon kanssa. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän voitti SM-pronssia. Palola kävi marraskuussa 2010 yhteensä neljän Mestis-ottelun verran lainalla Kajaanin Hokissa ja Lempäälän Kisassa. Keskuskauppakamarin ansiomerkit
Hopeinen elämäntyömerkki myönnetään vähintään 20 vuoden työskentelystä elinkeinoelämää edustavissa yrityksissä tai yhteisöissä. Työnantajia on voinut olla useita. Kultainen elämäntyömerkki myönnetään vähintään 30 vuoden työskentelystä elinkeinoelämän hyväksi. Kultainen elämäntyömerkki on valmistettu joko 18 karaatin kullasta tai kullatusta hopeasta. Jukka Mäkelä (elokuvatuottaja)
Mäkelä pääsi ylioppilaaksi 1973 ja suoritti ekonomin tutkinnon 1978. Hän toimi perheyhtiö Kinoston teatteritarkastajana 1974–1977, teatteripäällikkönä 1978–1982 ja toimitusjohtajana 1982–1986. Finnkino Oy:n toimitusjohtajana hän oli 1986–1995.
Mäkelä on toiminut lukuisissa elokuva-alan luottamustoimissa. Hän oli Filmikamari ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1987–1994 ja Suomen elokuvateatteriliiton hallituksen varapuheenjohtajana vuodet 1987–1988 ja puheenjohtajana 1989–1990. Suomen elokuvasäätiön hallituksen puheenjohtajana hän oli 1990–91 ja Suomen elokuva-arkiston johtokunnan jäsen 1994–95. Jukka Mäkelälle myönnettiin 1997 elämäntyö-Jussi-palkinto. Hänet on lyöty 1991 Ranskan valtion taiteiden ja kirjallisuuden kunniaritariksi. Erkki Tuominen (kirjailija)
Tuominen harrasti metsästystä ja eränkäyntiä koulupojasta saakka. Kirjallisen toimintansa lisäksi Tuominen kasvatti suomenpystykorvia kennelnimellä ”Juntin” ja sai tästä kasvatustyöstä Kennelliiton arvostetun Vuolasvirta-palkinnon 1986. Tuominen toimi myös pystykorvaisten rotujen ulkomuototuomarina 1976-2006 ja käyttökokeiden ylituomarina 1970-2014. Kainuun kennelpiirin hallituksen jäsenenä Tuominen toimi 1967-1989, varapuheenjohtajana 1972-1981 ja puheenjohtajana 1982-1989. Kennelliiton aluekouluttajana 1972-1981. Kennelliiton valtuuston jäsen hän oli 1975-1984 ja varajäsen 1984-1990. Kennelansioistaan Erkki Tuominen palkittiin Kennelliiton hopeisella ansiomerkillä 1978, viirillä 1981, Vuolasvirtapalkinnolla 1986, kultaisella ansiomerkillä 1990 ja pystykorvapatsaalla 2001. Suomen Pystykorvajärjestö on myöntänyt Erkki Tuomiselle kultaisen ansiomerkin 2005, ja hänet kutsuttiin järjestön kunniajäseneksi 2009. Markus Teijula
Kalevan kisoissa 2015 Teijula saavutti SM-pronssia 800 metrillä. Hän oli Kalevan kisojen nuorin miesten kestävyysjuoksumitalisti 40 vuoteen. Vuoden 2016 Kalevan kisoissa hän uusi pronssinsa. Sisäratojen SM-kisoissa 2016 Teijula saavutti 400 metrillä pronssia. Hallikaudella 2017 Teijula voitti aikuisten sisäratojen Suomen mestaruuden sekä 400 että 800 metrillä. Vuoden 2018 kisoissa hän sai pronssia 800 metrillä. Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 Teijula voitti Suomen-mestaruuden sekä 400 metrillä että 800 metrillä. Jarmo Viteli
Vitelin pitkäaikainen työ informaatioteknologian edistämiseksi palkittiin vuonna 2005, kun Tampereen kaupunki myönsi hänelle kultaisen ansiomitalin. Professori on kertonut viihtyneensä tietokoneiden parissa vuodesta 1981. Jussi-Pekka Alanen
Alanen oli Helsingin apulaiskaupunginjohtaja vuosina 1974–1979 ja Asuntohallituksen pääjohtaja vuosina 1979–1984. Hän oli Kaupunkiliiton toimitusjohtaja vuosina 1984–1993 ja Kuntaliiton toimitusjohtaja vuosina 1993–1999 eläkkeelle jääntiinsä saakka. Alanen oli Kuntien Eläkevakuutuksen hallituksen puheenjohtaja vuosina 1985–2001. Hän on tehnyt useita kuntaliitosselvityksiä. Alaselle myönnettiin maaneuvoksen arvonimi vuonna 2003. Pekka Anttila
Suomen Ulkomaankauppaliiton, Suomen Kultaseppien liiton ja Suomen Taideteollisuusyhdistyksen anomuksesta Pekka Anttilalle myönnettiin vuonna 1983 kauppaneuvoksen arvonimi. Hän oli sitä mieltä, että mitään suurta ei voinut rakentaa yhden ihmisen voimin. Erityisen tärkeinä yrityksensä menestymisessä hän näki yhteistyön puolisonsa Tuovi Anttilan ja taiteilija Björn Weckströmin kanssa. Matti Yrjölä
Ensimmäisen kuudestatoista Suomen ennätyksestään Yrjölä teki 20-vuotiaana kesäkuussa 1958. Tulos oli 16,61. Viimeinen ennätys syntyi Lohjalla kesällä 1973 tuloksen ollessa 20,49. Yrjölä saavutti Kalevan kisoista urallaan kuusi Suomen-mestaruutta, seitsemän SM-hopeaa ja kuusi SM-pronssia, yhteensä 19 mitalia vuosien 1957–1979 aikana. Hän osallistui Kalevan kisoihin kaiken kaikkiaan 27 kertaa. Näistä 24 kertaa hän sijoittui kuuden parhaan joukkoon. Viimeinen kerran Yrjölä osallistui Kalevan kisoihin Porissa vuonna 1983. Ensimmäisen SM-mitalinsa hän sai 1957 Tampereella työntäessään pronssille tuloksella 15,71 ja viimeisen mitalinsa hän saavutti Helsingissä 1979, jolloin hän sai pronssia tuloksella 18,31. Yrjölällä onkin eniten mitaleita sekä kuuden joukkoon sijoittumisia samassa lajissa Kalevan kisoissa. Lisäksi hän on sekä nuorin että vanhin miesten kuulantyönnön mitalisti. Kalevi Kotkas
Kotkas lopetti urheilun poikkeuksellisen varhain, jo 26-vuotiaana. Hänet palkittiin Suomen urheilun kultaisella ansioristillä. Hän toimi Suomen Urheiluliiton toiminnanjohtajana vuosina 1961–1963 ja sen jälkeen Veikkauksen osastopäällikkönä. Erkki Tuominen (kirjailija)
Koiraharrastuksensa ohella Tuominen toimi aktiivisesti metsästysalan järjestötoiminnassa toimien Kuhmon riistahoitoyhdistyksen toiminnanohjaajana 1967-1983. Oulun riistanhoitopiirin hallituksessa Tuominen toimi 1971-1983. Hän oli perustamassa Kainuun riistanhoitopiiriä toimien sen ensimmäisenä puheenjohtajana ja Metsästäjäin Keskusjärjestön hallituksen jäsenenä vuosina 1983-1999. Ansioistaan Erkki Tuominen on saanut Metsästäjäin keskusjärjestön kultaisen ansiomerkin 1980 ja suuransiomerkin 1995. Anton Huusari
Huusari toimi SUL:n ja Kymenlaakson piirin yleisurheiluvalmentajana sekä piirin ja seuran yleisurheilujaoston puheenjohtajana. Hän on saanut Suomen Urheilun hopeisen ansioristin ja hopeisen ansiomitalin kultaristein sekä piirin kultaisen muistomitalin. Luettelo suomalaisista kestävyysjuoksun arvokisamitalisteista
Lasse Virenin, Juha Väätäisen, Martti Vainion ja Nina Holménin arvokisavoittojen myötä nähtiin suomalaisen kestävyysjuoksun toinen tuleminen 1970-luvulla. Kaarlo Maaningan vuoden 1980 hopea 10 000 ja pronssi 5 000 metrin juoksuista ovat kuitenkin edelleen viimeiset saavutetut olympiamitalit ja Martti Vainion vuoden 1983 pronssi 5 000 metriltä viimeinen MM-kisamitali. Yli vuosikymmenen kestänyt menestyskausi päättyi ikävällä tavalla vuonna 1984, kun Martti Vainio kärysi dopingista Los Angelesin olympialaisissa 1984 menettäen 10 000 metrin juoksussa saavutetun hopeamitalinsa. Janne Holménin voittama maratonin Euroopan mestaruus vuodelta 2002 katkaisi yllättäen pitkän mitalittoman kauden suomalaisessa kestävyysjuoksussa ratamatkojen arvokilpailuissa. Suuri yllätys koettiin myös Göteborgin EM-kisoissa 2006, kun Jukka Keskisalo voitti 3 000 metrin estejuoksun. Maastojuoksussa Annemari Sandell saavutti Euroopan-mestaruuden vuonna 1995 ja MM-pronssia vuonna 1999. Esko Mattila
Esko Mattila oli kiinnitettynä Oulun Näyttämöllä 1946–1948, Joensuun kaupunginteatterissa 1948–1950, Lahden kaupunginteatterissa 1950–1951 ja Jyväskylän Työväen Teatterissa 1951–1955. Vuosina 1955–1961 Mattila toimi Kotkan kaupunginteatterin ohjaaja-näyttelijänä ja sitten Joensuun kaupunginteatterin johtajana vuoteen 1965, jolloin hän siirtyi näyttelijäksi MTV-teatteriin. Mattila näytteli paljon Pyynikin kesäteatterissa, esimerkiksi Niskavuoren Aarnea ja Jussi Koskelaa näytelmässä Täällä Pohjantähden alla. Hän näytteli pitkään myös Intimiteatterissa. Vuonna 1983 Mattilalle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen ansiomerkki. Kallio Kotkas
Ansioistaan urheilun järjestö- ja johtotehtävissä Kotkakselle myönnettiin Suomen Olympialainen 1. luokan ansioristi, Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi, SVUL:n kunniajäsenyys sekä lukuisia ulkomaisia ansiomerkkejä (myöntäjinä mm. Ruotsi, Norja, Ranska, Brasilia, Argentiina). Juhani Meriläinen
Koulutukseltaan Meriläinen yhteiskuntatieteiden maisteri ja oikeustieteen kandidaatti. Ennen siirtymistään Joensuun kaupunginjohtajaksi Meriläinen toimi Suolahden kaupunginjohtajana (1978–1981), Äänekosken kaupunginjohtajana (1981–1988) ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanjohtajana (1988–1995). Lisäksi hän on työskennellyt Kesko Oy:n työsuhdeasiainhoitajana, Helsingin sähkölaitoksen koulutuspäällikkönä ja Iisalmen kaupungin elinkeinoasiamiehenä. Vuonna 2006 Meriläiselle myönnettiin kuntaliiton kultainen ansiomerkki. Siiri Rantanen
Lahden kaupunginhallitus myönsi hänelle 1. marraskuuta 1995 Lahti-mitalin numero 35. Vuonna 2000 hän sai Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon. Vuonna 2009 Rantaselle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi. Rantanen valittiin 2012 Suomen urheilun Hall of Fameen, ja vuonna 2017 hänet palkittiin Suomen urheilugaalassa Elämänura-palkinnolla. Jari Levonen
Levonen palkittiin keväällä 2017 jo viidennentoista kerran peräkkäin Kultaisella pillillä pelaajien äänestämänä parhaana erotuomarina. SM-liiga on palkinnut hänet Unto Wiitala -palkinnolla kausilla 2002–2003, 2004–2005, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012 ja 2013–2014. Pelaajaurallaan ilman maaotteluja jäänyt Levonen on tuomarina päässyt viheltämään maaottelujakin, arvokisoissa ensin 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 ja sitten jääkiekon MM-kisoissa 2006 Latviassa ja 2010 Saksassa tuomiten muun muassa loppuottelun. Levosen tuomaroinnista syntyi myös kohu mediassa, kun hän Saksan MM-kisoissa tuomitsi norjalaiselle puolustajalle Tommy Jakobsenille ottelurangaistuksen erotuomarin koskemattomuuden loukkaamisesta tämän tarkoituksellisesti törmätessä Levoseen keskiympyrässä. Myöhemmin Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n kurinpitoelin langetti Jakobsenille kisojen loppuajan kestävän pelikiellon. Kultainen Venla
Elämäntyöpalkinnot Hilkka Hakola
Aktiiviuransa jälkeen Hakola on osallistunut urheilun järjestötoimintaan. Hän on ollut vuosikausia Suomen Koripalloliiton eri luottamustehtävissä ja varapuheenjohtajana vuosina 1985–1989. Hän on Koripalloliiton kunniajäsen (1995) ja saanut opetusministeriön myöntämän urheilun kultaisen ansioristin (1985) ja Pro Urheilu -mitalin (2001). Jukka Toijala
Kaudella 2007–2008 Suomen Koripalloliitto valitsi Toijalan Korisliigan vuoden valmentajaksi, kun Kouvot voitti SM-hopeaa. Vuonna 2010 hän siirtyi Joensuun Katajan päävalmentajaksi. Jukka-Pekka Ujula
Aiemmin Ujula on ollut Rauman kaupungin elinkeinoasiamies (1999–2000), Satakuntaliiton vs. hallintopäällikkö (2000–2003), Huittisten kaupungin elinkeinojohtaja (2003–2005) ja vs. kaupunginjohtaja (2005–2007) sekä Porvoon apulaiskaupunginjohtaja (2008–2009). Kesäkuussa 2009 Porvoon kaupunginvaltuusto valitsi hänet kaupunginjohtajaksi seitsemän vuoden määräajaksi 7. elokuuta 2009 alkaen. Toni Sailer
Itävallan vuosisadan miesurheilija -tittelin lisäksi Sailer on saanut urastaan monia muitakin tunnustuksia. Kansainvälinen olympiakomitea palkitsi hänet 1985 Olympic Order -kunniamerkillä. Vuonna 2000 Kitzbühelin kaupunki nimitti hänet kunniakansalaiseksi ja Kitzbüheler Ski Club kunniajäsenekseen. Jukka Gustafsson
Vuonna 2005 Gustafssonille myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi. Erkki A. Wirtanen
Suomen Keskusshakkiliitto myönsi 1947 Suomen Tehtäväniekkojen esityksestä Wirtaselle šakin hopeisen ansiomerkin. Hän sai ansiomerkin kultaisin sotilain 1971. Merkin luovuttivat 13. maaliskuuta 1971 SKSL:n ansiomerkkitoimikunnan puheenjohtaja Visa Kivi ja toimikunnan sihteeri Osmo Kaila sekä Suomen Tehtäväniekkojen (ST) tuonaikainen puheenjohtaja Hannu Harkola. ST kutsui Wirtasen kunniajäsenekseen 1975. Saimaan kameraseura
SKsL:n puheenjohtaja myönsi järjestötoiminnan kultaisen ansiomerkin vuonna 2006 Tommi Kähärälle ja Esa Toppilalle, vuonna 2009 Ari Nakarille ja vuonna 2011 Vesa Laitiselle. SKsL:n puheenjohtaja myönsi hopeisen ansiomerkin 2006 Aulikki Korpela-Taimelalle, Juha Turuselle ja Anne-Mari Välikaupille, vuonna 2009 Marko Taimelalle ja Ville Savolaiselle, vuonna 2011 Riitta Huttuselle, vuonna 2012 Anu Kososelle ja vuonna 2013 Olli Rädylle. Lisäksi Saimaan kameraseura haki liiton hopeisen ansiomerkin vuonna 2009 hämeenlinnalaiselle Elisa Putille, koska hänen panoksensa "1st Carelia Salon" -näyttelyn järjestelyissä koettiin todella suureksi. Vuonna 2007 seuran kunniajäseniksi kutsuttiin Esko Turkkila ja Tapani Räsänen. Aleksandr Orlov
Britannian ja Ranskan kieltäydyttyä sotilaallisesta avusta oli Neuvostoliitto tasavaltalaisten merkittävin ulkomainen tukija sisällissodassa. Orlov toimi Madridissa, josta käsin hän aluksi organisoi sissitoimintaa kenraali Francon johtamien kansallismielisten selustassa. Lokakuussa 1936 Orlov johti operaatiota, jossa suuri osa Espanjan kultavarantoa siirrettiin Moskovaan vastineeksi tasavaltalaisten saamasta aseavusta. Pääministeri Francisco Largo Caballeron ja finanssiministeri Juan Negrínin päätöksillä Neuvostoliittoon kuljetettiin 510 tonnia kultaa, joka oli yli 70 prosenttia maan koko varannosta. Kulta siirrettiin aluksi salaisesta säilytyspaikastaan panssarijunalla Cartagenan satamaan. Sieltä se lastattiin saksalaisten pommikoneiden ahdistellessa neuvostoliittolaisiin laivoihin, jotka kuljettivat kullan Odessaan. Orlov palkittiin onnistuneesta operaatiosta Leninin kunniamerkillä. Esa Liukkonen
Nuorten sarjoissa hän edusti ensin Jaalan Voimaa ja sittemmin muutaman vuoden Kouvolan Urheilijoita ja saavutti ensimmäiset SM-mitalit voittaen 60m juoksussa kultaa sisäratojen mestaruuskisoissa Jyväskylässä v.1999 ja seuraavana kesänä SM-kotikisoissaan Kouvolassa pronssia 100metrin juoksussa. Jukka Moilanen
Jukka Moilanen (s. 24. maaliskuuta 1955 Mänttä) on Ulvilan kaupunginjohtaja. Hänellä ei ole enää SDP:n jäsenkirjaa ja koulutukseltaan hän on insinööri YAMK / Master of Engineering. Ulvilan kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan 28. toukokuuta 2012 hän voitti Tomi Lähteenmäen äänin 22-13, ja hän aloitti kaupunginjohtajana seuraavan lokakuun alusta. Kaupunginjohtajaksi Moilanen siirtyi Satakuntaliiton alueiden käytön johtajan virasta. Hän on toiminut 90-luvulla kaupunginvaltuuston puheenjohtajana Harjavallassa , jossa hänen isänsä on toiminut kunnanjohtajana 60-luvulla. Paavo Sjöberg
Vuonna 1979 Sjöberg perusti Salon Seudun Harmonikkakerhon ja johti SALONki-orkesteria vuoteen 2001 asti. Sjöbergille myönnettiin Salo-mitali vuonna 1989 ja Tasavallan presidentti myönsi hänelle director musices arvonimen ja Harmonikkaliitto myönsi hänelle kultaisen ansiomerkin. K. J. Ståhlberg -mitali
K. J. Ståhlberg -mitali on Suomen lakimiesliiton myöntämä mitali henkilölle, jonka toiminnalla on ollut huomattava merkitys kansallisesti tai kansainvälisesti yhteiskunnalle, lakimieskunnalle, oikeuselämälle tai oikeustieteelle. Mitalia on myönnetty vuodesta 1989 alkaen. Joensuun Uimaseura
Opetus- ja kulttuuriministeri myönsi kultaisen ansioristin liikuntakulttuurin ja urheilun parissa ansioituneesta työstä uimahypyistä vastaavalle Vesa Martikkalalle vuonna 2016. Olympic Order
Suomalaisista tunnustuksen ovat saaneet kultaisena Mauno Koivisto (1994) ja hopeisena Jukka Uunila (1982), Paavo Honkajuuri (1982), Kosti Rasinperä (1996), Matti Salmenkylä (1996), Paavo Komi (2001), Tapani Ilkka (2005), Peter Tallberg (postuumisti 2015.) sekä Risto Nieminen (2016). Jukka Mikkola
Jukka Sakari Mikkola (3. heinäkuuta 1943 Vampula – 23. maaliskuuta 2018 Turku) oli suomalainen poliitikko Turusta. Hän toimi SDP:n kansanedustajana 1983–1987 sekä 1995–2003, ja eduskunnan puhemiehenä lyhyen aikaa vuonna 1999. Silloisten hallitusneuvottelujen osana puhemiehen paikka luvattiin kokoomuksen Riitta Uosukaiselle. Kansanedustajuuden rinnalla Mikkola toimi Turun kaupunginvaltuustossa puheenjohtajana ja hän palasi kyseiseen tehtävään vuoden 2007 alussa. Mikkola vetäytyi kunta- ja maakuntapolitiikasta vuonna 2016. Hugo Österman
Sotien jälkeen Österman toimi jalkaväen tarkastajana vuosina 1944–1946. Hänelle myönnettiin ansioistaan Puolustusvoimain kultainen kunniakilpi. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1946 ja työskenteli sen jälkeen Sähkötyönantajain Liiton ja Voimalaitosten Työnantajaliiton toimitusjohtajana aina vuoteen 1960 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Riitta Nelimarkka
Helsingin kaupungin taidemuseo HAMin näyttelyn yhteydessä dokumenttielokuva "Eero Nelimarkka – per aspera ad astra" (18 min., 2017). Elokuva on valittu ehdolle Euroopan kulttuuriperintöpalkinnon 2018 saajaksi. Vuodesta 2018 Kiasman tukisäätion hallituksessa. Aleksis Kivi seuran kunniajäsenyys 2016. Riitta Nelimarkalle on myönnetty Ranskan Arts et Lettres -ritarikunnan upseerimerkki vuonna 2016. Aleksis Kiven seura palkitsi Riitta Nelimarkan kunniajäsenyydellä keväällä 2016. Riitta Nelimarkka on Euuroopan kulttuurisäätiön Suomen osaston EKSOn valtuuston jäsen vuodesta 2015. Nelimarkka on kutsuttu European Museum Academyn jäseneksi 2014. Suomen Animaatioklinikka myönsi vuonna 2014 Riitta Nelimarkalle arvonimen "Animaation sankari" ansiokkaasta toiminnasta animaatioelokuvan saralla.. Nelimarkalle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2008. Hän oli Vuoden munkkalainen 2003. Hän on saanut lukuisia palkintoja kansainvälisillä festivaaleilla, muun muassa Bolognassa 1990 ja 1992 ja Brnossa 1992, Hyvän Tiedon Omenan, 1992–2008, pääpalkinnon elokuvajuhlilla Jerevanissa 2011, juryn erikoispalkinnon lastenelokuvafestivaalilla Giffonissa, Italiassa 1980, sekä Risto Jarva -palkinnon 1985. Nelimarkalle on myönnetty myös Kirjavaliot 1983, Jussi-kunniakirja 1979, Kalevala-seuran nuorten palkinto 1975, Kritiikin Kannukset 1974, elokuvan Valtionpalkinto 1972, Elokuvan laatupalkinto 1972, 1973 ja 1979, sekä useita taideapurahoja, muun muassa Kulttuurirahastosta. Jukka Ollila (harmonikansoittaja)
Jukka Ollila oli Suomen Harmonikansoittajain liiton (nyk. Suomen Harmonikkaliitto) johtokunnan jäsen 1961-71, varapuheenjohtaja 1967-70 ja puheenjohtaja 1970-71; kunniajäsen. Viljo Vesterisen killan puheenjohtajana hän oli 1977-94; kunniapuheenjohtaja 1994. Valtakunnallisten Viljo Vesterisen harmonikkakilpailujen tuomariston puheenjohtaja hän oli 1978-93. Nuorten harmonikansoiton MM-kilpailussa hän oli tuomarina Luzernissa 1975, osallistuen samalla Kansainvälisen Harmonikkaliiton (CIA) Talvikongressiin, jossa käsiteltiin muun muassa saman vuoden syksyllä Suomessa pidettävän Coupe Mondiale -kilpailuun liittyviä asioita. MM-kilpailukongressissa Helsingissä hän piti esitelmän 5-riviöharmonikan sormiojärjestelmien yhdenmukaistamisesta 1975. Toimittaja Veijo Miettisen radio-ohjelmissa Jukka Ollila kommentoi Suomen harmonikkamestaruuskilpailujen nauhoitettuja esityksiä 1970-luvulla. Jukka Rintala
Marraskuussa 2006 tasavallan presidentti myönsi hänelle Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin. Jukka Rintalan pitkäaikainen työpari on visualisti Matti Vaskelainen. Kaija Siikala
Kaija Siikala (s. 16. maaliskuuta 1932 Kemi) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hänelle myönnettiin 1995 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki. Helsinki-mitali
Helsinki-mitalilla palkitaan ansioituneita kansalaisia. Mitalit jaetaan Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta. Kaupunginhallitus myöntää mitalin kaupungin hyväksi tehdyistä ansioista. Helsinki-mitalin saa myös 30 vuoden palveluksesta Helsingin kaupungilla. Teuvo Saavalainen
Saavalainen sai 22. maaliskuuta 1981 Suomen kunnallisliiton hopeisen ansiomerkin työstään lehtorina. Jari Niemelä (toimittaja)
Vuonna 2006 Jari Niemelä palkittiin Tampereen kaupungin 1. luokan kultaisella ansiomitalilla ja vuonna 2008 Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi hänelle Suomen Valkoisen Ruusun I luokan mitalin kultaristein (SVR M I kr). Vuonna 2010 hänet nimettiin radiouransa ansioista kaupallisten paikallisradioiden Hall of Fameen. Hilkka Inkala
Inkala valittiin 1987 vuoden oululaiseksi ja hän sai Oulun Etta -arvonimen. Inkala on toiminut Oulun taiteilijaseurassa rahastonhoitajana 1969–1973 ja Oulun aluenäyttelyn juryssa 1977. Hän oli Oulu-seuran kunniajäsen. Inkalalle myönnettiin vuonna 2000 Suomen Kotiseutuliiton kotiseututyön ansiomitali .
Inkala suunnitteli mm. vuonna 1990 Sara Wacklinin 200-vuotisjuhlavuoden postileiman. Pirkko Koski
Vuonna 2001 Koskelle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki. Jaakko Borg
Borgille myönnettiin valtion säveltaidepalkinto vuonna 1985, Suomen Leijonan ritarimerkki vuonna 1987, Sibelius-mitali vuonna 1988 ja levytuottajien kunniapalkinto Kultainen Emma vuonna 1997. Esa Riihimäki
Ansioistaan urheilun hyväksi tehdystä työstä Esa Riihimäelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1973. Jukka-Pekka Mecklin
Mecklin sai vuonna 2004 Pohjolan ja Suomi-yhtiön lääketieteen palkinnon yhdessä Heikki J. Järvisen kanssa, vuonna 2009 Syöpäjärjestöjen Niilo Voipio -palkinnon, ja vuonna 2015 hänelle myönnettiin Max Siurala -palkinto. Mecklinin vuodelta 1987 olevan väitöskirjan on sanottu olleen perinnöllisen paksusuolensyövän tutkimuksen lähtölaukaus. Hänen aineistonsa avulla suomalais-amerikkalainen tutkimusryhmä löysi 1993 ensimmäisen periytyvälle paksusuolensyövälle altistavan geenin. Hän julkaisi vuonna 2014 kirjan "Keski-Suomen keskussairaala 1954–2014". Markku Pohjola (poliitikko)
Pohjola on toiminut myös muun muassa Suomen kunnallisliiton liittovaltuuston puheenjohtajana 1989–1992, Suomen kuntaliiton liittovaltuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana 1993–1996 ja Tradekan hallintoneuvoston puheenjohtajana 1995–2010. Hän on myös urheiluvaikuttaja. Hän on toiminut muun muassa Nummelan Kisaajien puheenjohtajana 1976–2000, Urheiluopistosäätiön hallituksen puheenjohtajana 1987–2013, Suomen Työväen Urheiluliiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana 1987–1990 ja Urheilun oikeusturvalautakunnan jäsenenä 1992–1993. Kunniamerkki
Muiden kuin valtiovallan myöntämiä (valtakunnallisen luonteen omaavien yhteisöjen kunnia- ja ansiomerkkejä) kunniamerkkejä ovat muun muassa kirkolliset ritarikunnat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon, Suomen ortodoksisen kirkon, Suomen Kuntaliiton, Suomen Yrittäjien, Keskuskauppakamarin ja Suomen Talousseuran myöntämät kunnia- ja ansiomerkit. Myös Helsinki-mitali kuuluu tähän ryhmään. Juha Sipilä
Sipilä on ollut noin 40 yrityksen johtotehtävissä. Työuransa hän aloitti Kempeleessä Lauri Kuokkanen Oy:ssä, ensin diplomityöntekijänä ja myöhemmin tuotekehityspäälikkönä. Vuonna 1992 Sipilästä tuli Lauri Kuokkasen omistaman, radiotaajuuskomponentteja valmistavan Solitra Oy:n toimitusjohtaja. Vuonna 1994 valtionyhtiö Rautaruukki myi Sipilän holdingyhtiölle enemmistöomistuksensa Solitra Oy:stä, juuri Rautaruukin lainatessa Sipilän holdingyhtiölle tähän kauppaan tarvittavat rahat, jolloin Sipilästä tuli yhtiön uusi pääomistaja. 1990-luvun IT-alan huippuvuosina yritys kasvoi sadan prosentin vuositahdissa. Sipilä ja muut avainhenkilöt myivät yhtiön amerikkalaiselle ADC Telecommunicationsille vuonna 1996. Yrityskaupan johdosta Sipilä oli ensimmäisiä Oulun IT-miljonäärejä. Hän sai kaupassa yli 73 miljoonaa markkaa (noin 12 miljoonaa euroa), ja oli eniten Suomessa vuonna 1996 ansainnut henkilö. Heikki Kulta
Urheilutoimittajain liitto valitsi Kullan vuoden toimittajaksi vuonna 1994 ja 1999 hän sai AKK:n tunnustuspalkinnon numero 1. Suomen Urheilulehden kultamitali
Suomen Urheilulehden kultamitalin jakoi Suomen Urheilulehti vuosittain vuodesta 1929 lähtien. Mitalia jaettiin neljää sotavuotta lukuun ottamatta säännöllisesti vuoteen 1960 saakka sekä myöhemmin 1960-luvun lopulla satunnaisesti. Urheilija saattoi saavuttaa mitalin kerran urallaan. Olli Pellikka
Olli Pellikka oli pitkään aktiivisesti mukana freelance-journalistien ammattiyhdistystoiminnassa ja sai siitä hyvästä Suomen Journalistiliiton ansiomerkin 2010. Juha Jokinen (urheiluselostaja)
Kimaltelevista koruistaan ja kestorusketuksestaan tunnettu Jokinen muistetaan useiden suurien suomalaisten urheiluhetkien, kuten Tapio Korjuksen Soulin olympialaisten kultamitaliheiton selostajana. Hän toimi myös useiden vuosien ajan Ylen selostajana Wimbledonin tennisturnauksessa. Monien suomalaisten mieliin ovat syöpyneet myös Jokisen suunnistusjutut, erityisesti Jukolan viestistä. Keskuskauppakamarin ansiomerkit
Työvuosien perusteella myönnettäviä ansiomerkkejä ovat pronssiset 10 ja 15 vuoden ansiomerkit, hopeiset 20 ja 25 vuoden ansiomerkit sekä kultaiset ansiomerkit 30 vuodesta alkaen. Kultaisia ansiomerkkejä myönnetään viiden vuoden välein aina 75 vuoteen saakka. Kultaisia ansiomerkkejä on saatavissa joko 18 karaatin kullasta tai kullatusta hopeasta valmistettuna.
Vuosimerkin myöntämisperusteena on pitkäaikainen työskentely saman työnantajan palveluksessa, itsenäinen yrittäminen tai luottamushenkilönä toimiminen. Merkkejä myönnetään myös ulkomailla toimivien suomalaisyritysten ja Suomessa toimivien ulkomaisten yritysten työntekijöille. Rolf Haikkola
Rolf Haikkola valittiin vuosisadan valmentajaksi Suomen Urheiluliiton 100-vuotisäänestyksessä vuonna 2006. 1960-luvulla hänen juoksutalliaan, johon kuuluivat muun muassa Pekka Juutilainen ja Keijo Ceder, kutsuttiin nimellä "Raaka-Rollen kopla". Haikkola Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon 2016. Kullervo Killinen
Killinen sai urallaan muun muassa Puolustusvoimain hopeisen ja kultaisen ansiomitalin, Laivaston Killan kultaisen ansiomerkin, SVUL:n kultaisen ansiomerkin, Meriupseeriyhdistyksen kultaisen ansiomerkin. Hänet nimitettiin myös Teksasin laivaston kunnia-amiraaliksi. Unikeonpäivä (Naantali)
Perinne jäi vähäksi aikaa tauolle, kunnes sitä jatkettiin vuonna 1959. Silloin veteen tippuminen ei ollut niinkään kunnia-asia vaan kaupungin työntekijöiden virkavelvollisuus. Kaupungin talonmies Jaakko Sajo toimi Unikekona vuosina 1958–1968 ja talonmies Jaakko Väätänen vuonna 1969. Unikeoksi aiottiin nimetä ainoastaan Jaakkoja, sillä heille saattoi laulaa ”Jaakko-kulta herää jo” -laulua. Vuonna 1970 tämä kriteeri kuitenkin jätettiin pois ja siitä lähtien Unikeoksi on valittu henkilö, joka on tehnyt Naantalia tunnetuksi myönteisellä tavalla tai muuten tehnyt hyvää Naantalin eteen. Urho Saariaho
Myllykoskella Urho Saariaho etsiytyi välittömästi urheilutoimintaan sekä aktiivina että organisaattorina. Hän hoiti urheiluseura Myllykosken Kilpaveikkojen puheenjohtajuutta 31 vuotta, Suomen voimistelu- ja urheiluliiton (SVUL) Kymenlaakson piirin puheenjohtajuutta 26 vuotta ja oli Suomen Urheiluliiton liittohallituksessa ja sen työ-valiokunnassa 12 vuotta. Kielitaitoinen Urho Saariaho toimi useasti Suomen yleisurheilumaajoukkueen johtajana ja mm. vuoden 1952 Helsingin olympiakisojen järjestelytehtävissä. Ansioistaan hänelle myönnettiin lukuisia ansio-merkkejä, mm. Suomen urheilun kultainen ansioristi ja Helsingin olympiakisojen kultainen ansioristi. SVUL:n kunniajäseneksi hänet kutsuttiin vuonna 1967. Toivo Kärki
Jo 1960-luvulla alkanut kevyen musiikin uudelleenarviointi (esimerkiksi Matti Kuusi, Pekka Gronow, Peter von Bagh) johti lopulta jonkinasteiseen arvostukseen, josta eräänä osoituksena olivat alan veteraanien saamat julkiset kunnianosoitukset. Moni Kärjen vanhoista työtovereista tosin uupui ennen kuin pääsi näistä osalliseksi. Kärjelle myönnettiin Suomen Muusikkojen liiton tunnustuspalkinto 1980, Helsinki-mitali 1983, Kalevala-vuoden tunnustuspalkinto 1985 sekä säveltaiteen valtionpalkinto ja Pro Finlandia-mitali 1987. Kultaisen Emman numero 1 hän sai 1986. Jukka Uunila
Ahti Juhani ”Jukka” Uunila (s. 4. kesäkuuta 1923 Oulu) on suomalainen urheiluvaikuttaja, jota vaikutusvaltansa ja uransa keston vuoksi on kutsuttu myös ”urheilun Kekkoseksi”. Näkyvimmissä tehtävissä hän oli Suomen Valtakunnan Urheiluliiton (SVUL) puheenjohtajana 1982–1993 (varapuheenjohtaja 1961–1981), Suomen Olympiakomitean puheenjohtajana 1969–1984 (varapuheenjohtaja 1965–1968), Suomen Urheiluliiton (SUL) puheenjohtajana 1965–1974 sekä Veikkauksen toimitusjohtajana 1973–1990.