Onko boori puolimetalli?
Puolimetalli
Puolimetalleiksi kutsutaan alkuaineita, joilla on sekä metallien että epämetallien ominaisuuksia tietyissä olosuhteissa. Niitä on siis vaikea luokitella joko metalleiksi tai epämetalleiksi. Yleensä puolimetalleiksi luokitellaan boori (B), pii (Si), germanium (Ge), arseeni (As), antimoni (Sb), telluuri (Te), polonium (Po) ja astatiini (At). Joskus myös alumiini (Al), hiili (C) ja seleeni (Se) luokitellaan puolimetalleihin. Jaksollisessa järjestelmässä puolimetallit sijaitsevat metallien ja epämetallien välisellä rajalinjalla. Boori
Boori on alkuaine, joka on kolmiarvoinen amorfinen puolimetalli, jota luonnossa esiintyy vain yhdisteinä, boraatteina. Sen kemiallinen merkki on B () ja atomimassa IUPACin standardin mukaisesti [10,806; 10,821] amu. Boorin CAS-numero on 7440-42-8. Booriryhmä
Booriryhmä on alkuainetaulukon 13. ryhmä eli kolmas pääryhmä, johon kuuluu kuusi alkuainetta, jotka ovat boori (B), alumiini (Al), gallium (Ga), indium (In), tallium (Tl) ja nihonium (Nh). Boori on puolimetalli, alumiini, gallium, indium sekä tallium ovat metalleja. Nihonium on synteettinen alkuaine, jota ei tavata luonnossa ja jolla ei ole merkitystä kemian perustutkimuksen ulkopuolella.
Fluoriboorihappo
Fluoriboorihapon ja boorihapon seosta käytetään pinnoitettaessa metalleja tinan ja lyijyn seoksella. Hapot parantavat pinnoitekylvyn sähkönjohtavuutta ja estävät lyijy-ionien lähteenä toimivaa lyijytetrafluoroboraattia hajoamasta lyijyfluoridiksi Puolimetalli
__EISISLUETT__ Boniitti
Suurin osa purkkitonnikalasta on boniittia. Sen lihan elohopeapitoisuus on pieni, vaikka se on ravintoketjun loppuosassa. Japanissa boniitista tehdään hyvin monia erilaisia ruokia, esimerkiksi sushia ja sashimia. "Katsuobushi" eli keitetty, savustettu, kuivattu ja hiutaleiksi höylätty boniitti on tärkeä osa japanilaista keittiötä. Sitä käytetään muun muassa yleismausteena ja dashi-liemen perusosana. Rauta(III)bromidi
Rauta(III)bromidi eli ferribromidi (FeBr) on rauta- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisten yhdisteiden bromauksessa. Välisijayhdiste
Välisijayhdiste on kemiallinen yhdiste, jossa pienikokoinen epämetalliatomi on siirtymämetallin metallihilassa sijaitsevissa aukoissa, joita kutsutaan välisijoiksi. Tyypillisesti riittävän pieni epämetalliatomeja, jotka muodostavat siirtymämetallien kanssa välisijayhdisteitä ovat vety, boori, hiili ja typpi. Toisinaan myös eräitä hapen, piin ja rikin siirtymämetalliyhdisteitä pidetään välisijayhdisteinä. Välisijayhdisteiden koostumus on usein epästoikiometrinen ja vaihtelee, joten niitä voidaan pitää kiinteinä seoksina pikemminkin kuin varsinaisina yhdisteinä. Boraatti
Happamissa ja lähes neutraaleissa olosuhteissa boraatit ovat boorihappona. Moniboraattisia anioneita syntyy, kun pH-arvo on 7–10 ja booripitoisuus on yli 0,025 mol/l. Tunnetuin anioni on tetraboraatti-ioni, jota löytyy booraksimineraalista. Iridium
Iridium (, sanasta "iris", ’sateenkaari’) on raskas, hauras valkoinen metalli, jonka kemiallinen merkki on Ir. Iridium on huoneenlämpötilassa lähes yhtä tiheää kuin osmium: ne ovat tiheimpiä metalleja, kumpikin on lähes kaksi kertaa niin tiheää kuin lyijy. Iridium on platinaa muistuttava jalometalli. Se kestää kaikista metalleista parhaiten korroosiota, eikä se liukene happoihin, ei edes kuningasveteen. Kemiallisesti se reagoi vain halogeenien ja eräiden sulien suolojen kanssa. Toriitti
Toriitti, (Th,U)SiO, on harvinainen silikaattimineraali, joka sisältää toriumia ja uraania. Alkuaine torium löydettiin alkujaan tästä mineraalista, joka sai nimensä alkuaineen mukaan. Toriittia löysi ensimmäisenä 1828 Løvøyan saarelta, Norjasta, pappi ja mineralogi Hans Morten Thrane Esmark. Ruotsalainen kemisti Jöns Jacob Berzelius tunnisti Esmarkin löytämästä kivestä uuden alkuaineen, toriumin. Toriitin kidejärjestelmä on tetragonaalinen kuten zirkonin, mutta myös monokliininen ThSiO-muunnos on olemassa ja tunnetaan nimellä huttoniitti. Toriitti on lähes aina radioaktiivista. Bromidi
Bromidi on bromin (Br) ioni. Sen sähkövaraus on -1. Bromidia on normaalisti merivedessä noin 65 milligrammaa litrassa. 
Bromideiksi kutsutaan myös ioniyhdisteitä, joissa bromidi-ioni on anionina, esimerkiksi kaliumbromidia (KBr), sekä bromia sisältäviä kovalenttisiakin yhdisteitä kuten metyylibromidia (CHBr). Ioni­sidokselliset bromidit ovat bromi­vety­hapon (HBr) suoloja, ja niissä on kationina yleensä jokin metalli-ioni. Boridi
Boridi on boorin ja sitä elektropositiivisemman atomin, tyypillisesti metallin, muodostama yhdiste. Borideja yhdistäviä ominaisuuksia ovat muun muassa kovuus, inerttiys ja kuumuudenkestävyys, minkä vuoksi niitä käytetään näitä ominaisuuksia vaativissa sovellutuksissa. Torium
Torium on yleisyydeltään noin lyijyn ja molybdeenin luokkaa ja yleisempää kuin sitä paremmin tunnetut alkuaineet tina, vismutti, kadmium, elohopea tai hopea. Se on noin 2–5 kertaa yleisempää maan kuoressa kuin luonnonuraani ja noin 300–400 kertaa yleisempää kuin uraanin harvinaisempi U isotooppi. Maankuoressa toriumia on 5–20 μg/g. Torium on jakautunut suhteellisen tasaisesti eri puolilla maapalloa. Merivedessä sitä on vain vähän, noin 6×10 μg/l, mikä on paljon vähemmän kuin uraanin pitoisuus merissä. Terbium
Terbium () on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Tb ja järjestysluku 65. Terbium on hopeanharmaa ja harvinainen maametalli. Se on pehmeää ja muistuttaa ulkonäöltään alumiinia, mutta on sitä huomattavasti raskaampaa. Terbiumin moolimassa on 158,9 u ja tiheys 8230 kg/m³. Sulamispiste on 1 629 K ja kiehumispiste 3 503 K. Sen elektronegatiivisuus on 1,2. Luonnossa terbiumilla on yksi vakaa isotooppi, Tb-159. Tämän lisäksi sillä on havaittu 36 radioaktiivista isotooppia, joista pitkäikäisin on Tb-158 puoliintumisajalla 180 vuotta. Jaksollisessa järjestelmässä terbiumia ennen on gadolinium ja jälkeen dysprosium.
Terbiumilla on kaksi allotrooppista muotoa, jotka molemmat riippuvat lämpötilasta. α-Tb esiintyy alle 1 298 °C:n lämpötiloissa ja β-Tb sitä korkeammissa. Metallinen terbium kestää hyvin korroosiota. Brookiitti
Brookiitti on oksideihin kuuluva mineraali, joka samaan ryhmään kuuluvien rutiilin ja anataasin tavoin on koostumukseltaan titaanidioksidia (TiO). Se on nimetty englantilaisen mineralogin Henry James Brooken mukaan. Sillä on alempi lämpötila kuin rutiililla. Joskus brookiitti muodostuu sydämen muotoiseksi kaksoiskiveksi. Kiteet ovat joskus laattamaisia ja voivat olla uurteisia. Väri on punaruskea tai vaihtelee ruskeasta mustaan. Viiru on valkoinen, keltainen, keltaisenruskea tai harmaa. Brookiitilla on puolimetallimainen- tai timantinkiilto ja se on läpinäkyvä, läpikuultava tai läpinäkymätön. Kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 5,5–6. Ominaispaino on 3,9–4,2. Kidejärjestelmä on ortorombinen. Puolimetalli
Piitä havaitaan auringossa ja tähdissä. Pii on pääkomponenttina kivimeteoriiteissa, mutta sitä havaitaan myös luonnonlasissa, tektiitissä. Maan kuoren massasta 25,7 % on piitä ja se on toiseksi runsain alkuaine maassa. Piitä ei ole puhtaana luonnossa, mutta sitä havaitaan oksideina ja silikaatteina. Luonnollisella piillä on kolme isotooppia, mutta sillä on myös 24 radioaktiivista isotooppia. Amorfinen pii on ruskeaa jauhetta ja kiteinen pii on metallinharmaa ja kiiltävä. Pii on pääasiassa inertti mutta reagoi halogeenien ja laimeiden alkalien kanssa. Monet hapot eivät vaikuta siihen paitsi fluorivetyhappo. Diffuusio
Boori ja fosfori ovat yleisimmät seostusaineet. Niiden diffuusio piissä edellyttää noin 1 000 °C lämpötilaa.
Diffuusiouuni on resistiivisesti lämmitetty, kaasulla täytetty kvartsiputki, johon piikiekot ladataan suurissa erissä, yleensä 25–200 kpl kerralla. Boori ja fosforiatomit diffundoituvat muutamassa tunnissa mikrometrin luokkaa olevia etäisyyksiä piikiekon sisään. Koska kaikkien aineiden, myös epäpuhtauksien diffuusio kiihtyy korotetussa lämpötilassa, on kiekot pestävä erittäin huolellisesti ennen diffuusiovaihetta, ettei kiekolle pääse esimerkiksi metalliatomeja, jotka vaikuttavat haitallisesti varauksenkuljettajien elinaikaan. Boori
Boori esiintyy yhdisteissään pääasiassa hapetusluvulla +III. sen pieni koko ja korkea ionisoitumisenergia aiheuttavat sen, että boorin yhdisteet ovat pääasiassa kovalenttisesti sitoutuneita molekyyliyhdisteitä eikä B-ionia sisältäviä yhdisteitä tunneta. Boorin elektronegatiivisuus on lähellä hiilen ja vedyn elektronegatiivisuuksia, minkä vuoksi näiden yhdisteillä on lukuisia erikoisia ominaisuuksia. Torium
Torium on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Th () ja järjestysluku 90. Torium on radioaktiivinen aktinoidisarjan metalli ja uraanin lisäksi ainut selvästi radioaktiivinen alkuaine, jota esiintyy maankuoressa merkittäviä määriä. Lähes kaikki luonnon torium on sen pitkäikäisintä isotooppia torium-232 (Th), jonka puoliintumisaika on 14,05 miljardia vuotta. Bromi
Bromille tunnetaan ainakin 23 keinotekoista radioisotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 67–98. Niistä pitkäikäisin on vuonna 1948 löydetty Br, jonka puoliintumisaika on 57,04 tuntia. Pysyvää isotooppia Br keveämmät bromin isotoopit hajoavat yleensä β-hajoamisella seleenin isotoopeiksi. Isotooppia Br raskaammat useimmiten muuttuvat β-hajoamisella kryptonin isotoopeiksi. Vuonna 1937 löydetty Br voi hajota näillä molemmilla tavoilla (β 91,7%, β 8,3%). Alkuaineella on lisäksi ainakin 16 ydinisomeeria. Ryhmän 11 alkuaine
Ryhmän 11 metalleilla on huomattavasti suurempi ionisoitumisenergia kuin alkali­metalleilla. Päin­vastoin kuin alkali­metallit, jotka vapaina alkuaineina esiintyessään ovat erittäin reaktiivisia, ryhmän 11 alkuaineet ovatkin kemiallisesti jokseenkin passiivisia ja korroosionkestäviä metalleja. Kulta ja hopea ovatkin tunnetuimmat jalometallit. Kulta esiintyy luonnossakin enimmäkseen vapaana alku­aineena. Kupari ja hopea sen sijaan esiintyvät tavallisimmin erilaisina yhdisteinä, mutta niitäkin on löydetty luonnosta myös vapaina alku­aineina. Dimerkaproli
Dimerkaproli eli BAL (), jonka molekyylikaava on "CHOS" on lääkeaine ja lewisiitin vastamyrkky. Englantilaisen Boots-yhtymän valmistamaa tuotetta on myyty 5% konsentraationa, jossa oli 50 mg dimerkaprolia/ml. Lääke annetaan injektiona, koska se ei imeydy suun kautta annettuna. Lääkettä voidaan käyttää raskasmetallien aiheuttamiin myrkytystiloihin. Sillä hoidetaan lyijymyrkytystä ja lisäksi se voi kelatoida ainakin arsenikkia, elohopeaa, kultaa, antimonia ja muutamaa muutakin metallia pois elimistöstä. Vaikka se poistaa myös kadmiumia, kadmium kuitenkin kerääntyy munuaiseen joten dimerkaprolia ei tulisi käyttää kadmiummyrkytyksen hoidossa. Vuodelta 1960 olevan Ilmari Vartiaisen "Lääkeaineopin" ("Farmakologia") mukaan, tyypillinen elohopeamyrkytys on voinut aiheutua elohopeaan liittyvästä lääkekäytöstä. Elohopeaa on käytetty monen muun hoitoaiheen ohella diureettina.
Dimerkaprolin moolimassa on 124,225 g/mol ja CAS-numero 59-52-9. Booraksi
Soluboori, jonka ravinnepitoisuus painoprosentteina koostuu 20 % boorista ja 10 % natriumista, on yleinen boorilannoitukseen käytetty lannoite. Bathory (yhtye)
Bathory julkaisi vielä muutaman thrash/black metal -levyn viikinkimetallialbumien lisäksi, joista "Requiem" muistutti lähinnä 1980-luvun thrashia. Yhtyeen kaksi viimeistä albumia, "Nordland I" ja "Nordland II", olivat osa Quorthonin suunnittelemaa, mutta kesken jäänyttä neliosaista kokonaisuutta. Teemoiltaan ne ovat myyttejä ja eeppisiä tarinoita käsitteleviä konseptialbumeja, joista Bathory ehkä parhaiten tunnetaan. Black metal
Jotkut uuden polven yhtyeet ovat alkaneet käyttää puhdasta laulua, syntetisaattoreita, naissolisteja sekä erilaisia orkesteri- ja kuorosovituksia. Jotkut yhtyeet ovat yhdistäneet black metalin ja noisen tai ambientin, kuten Varg Vikernesin yhtye Burzum. Tunnetuin uudenaikainen black metal -yhtye lienee Dimmu Borgir, jonka mahtipontiset teemat ovat vieneet black metalin kauas ensimmäisten yhtyeiden musiikillisesti heikkotasoisistakin esityksistä. Dimmu Borgirin menestyksen myötä black metal on saavuttanut musiikkimaailmassa merkittävän aseman. Black metaliin kuuluvia aineksia, kuten raivokasta karjuntaa tuplabasarien ja kiertävän riffin tahdissa, on 2000-luvulla alettu käyttää yhä useammin muissakin metallimusiikin alalajeissa. Boorikarbidi
Tyypillisin tapa valmistaa boorikarbidia on booritrioksidin ja hiilen välinen reaktio. Tämä reaktio on hyvin endoterminen ja sen suorittamiseen käytetään sähköisiä ahjoja, joissa lämpötila on välillä 1 400–2 500 °C. Hemimorfiitti
Hemimorfiitti (ZnSiO(OH)·HO) on silikaattimineraali. Se on valkoinen, sininen tai vihertävä. Sen kidejärjestelmä on ortorombinen pyramidi, ja kiteisyys on yleistä. Hemimorfiitti esiintyy yleensä muiden sinkin mineraalien kanssa samassa esiintymässä. Boori
Boori reagoi kaikkien halogeenien kanssa muodostaen booritrihalogenideja (BX). Nämä ovat kaikki kovalenttisia ja molekyyligeometrialtaan tasomaisia molekyylejä. Boorin ja fluorin välisen σ-sidoksen sidosenergia on 613 kJ/mol, mikä on korkein tunnettu arvo σ-sidokselle. Booritrihalogenidit poikkeavat oktettisäännöstä, siten, että keskusatomina oleva boori ei saavuta oktettia. Ne ovat siis elektronivajaita yhdisteitä, joissa boorilla on tyhjä 2p-orbitaali. Tämän vuoksi Booritrihalogenidit ovat Lewis-happoja. Booritrihalogenidien lisäksi tunnetaan boorin halogeeniyhdisteitä, joiden kaavat ovat muotoa BX tai BX, missä n on 4, tai 8–12. Näistä jälkimmäiset muistuttavat rakenteeltaan boraaneja. Boori
Boori muodostaa yhdisteitä myös hiilen ja typen kanssa. Boorikarbidi on yksi kovimmista tunnetuista aineista ja boorinitridi on isoelektroninen grafiitin kanssa ja muistuttaa sitä rakenteeltaan ja ominaisuuksiltaan. Boratsiini (BNH) on rakenteeltaan ja useilta reaktioiltaan analoginen bentseenin kanssa ja sitä kutsutaankin usein epäorgaaniseksi bentseeniksi. Boori
Boorin hydridejä kutsutaan boraaneiksi, joista yksinkertaisin stabiili yhdiste on diboraani. Boraaneissa sidokset vetyjen ja booriatomien välillä ovat poikkeuksellisia. Booriatomit ovat sitoutuneet toisiinsa usein niin kutsutun vetysillan välityksellä, jolloin sama vetyatomi on sitoutunut kahteen booriatomiin. Kaavoiltaan ja rakenteiltaan erilaisia neutraaleja boraaneja tunnetaan yli 50 ja boraanianioneja vieläkin enemmän. Boraaneissa osa booriatomeista voi olla korvautunut hiiliatomeilla, jolloin puhutaan karboraaneista, metalliatomilla, jolloin kyseessä on metalloboraani tai sekä hiili- että metalliatomilla, jolloin puhutaan metallokarboraaneista. Toriitti
Toriitti on metamiktaattinen mineraali, eli sen radioaktiivisuus muuttaa kiteiden rakennetta. Koska sen koostumus vaihtelee, mineraalin ominaispaino vaihtelee välillä 6,6–7,2 g/cm. Mohsin kovuus on 4,5–5,0 ja mineraalin kiilto on tyypillisesti lasimainen tai pihkamainen. Toriitti on normaalisti mustaa, mutta myös tumman ruskeita, oransseja, kellertäviä ja tumman vihreitä muotoja on tavattu. Boori
Alkuaineena boori on hyvin inertti. Amorfinen boori reagoi kiteistä booria herkemmin. Huoneenlämpötilassa se reagoi lähinnä fluorin ja hapen kanssa. Fluoria raskaammat halogeenit vaativat reagoidakseen 500–600 °C:n lämpötilan. Hapenkin kanssa hapettuminen ulottuu yleensä vain alkuaineen pintakerroksiin. Hyvin korkeissa (600–2 000 °C) lämpötiloissa boori reagoi kaikkien muiden epämetallien paitsi vedyn, germaniumin, telluurin ja jalokaasujen kanssa. Korkeissa lämpötiloissa se toimii myös pelkistimenä, pelkistäen vedestä vetykaasua, typen oksidit boorinitridiksi ja hiilimonoksidin hiileksi. Kuumennettaessa boori reagoi myös metallioksidien ja metallien, raskaampia metalleja lukuun ottamatta, borideiksi. Betoni
Betoninvalmistusteollisuus tuottaa noin viisi prosenttia koko maailman kasvihuonekaasupäästöistä. Hiilidioksidia syntyy kemiallisessa reaktiossa betonin valmistuksessa ja päästöjä syntyy myös massan käsittelystä sekä kuljettamisesta. Teollisuudenalalla ollaankin ryhdytty toimiin päästöjen vähentämiseksi. Betonin korvaajaksi tutkitaan geopolymeerejä, joiden valmistus kuormittaa luontoa huomattavasti vähemmän kuin betonin valmistus. Geopolymeeri on betonimaista ainetta, jota syntyy esimerkiksi teräs- ja kaivannaisteollisuuden pii- ja alumiinipitoisesta jäteaineesta. Boori
Molemmilla boorin pysyvillä isotoopeilla on ydin-spin, minkä vuoksi niitä, erityisesti B-isotooppia, voidaan käyttää NMR-tutkimuksissa. Molemmat boorin isotoopeista adsorboivat neutroneita, mutta B-isotoopilla tämä taipumus on 767 000-kertainen verrattuna B-isotooppiin. Booritrikloridi
Booritrikloridia voidaan käyttää hyvin puhtaiden boorikuitujen valmistamiseen kemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä. Reaktiossa pelkistimenä käytetään vetyä. Puolijohdeteollisuudessa yhdistettä käytetään douppaamaan piitä. Muita käyttökohteita ovat karbidien ja nitridien poistaminen metalliseoksista, teräksen etsaus ja muiden booriyhdisteiden valmistaminen. Orgaanisessa synteesissä booritrikloridia käytetään katalyyttinä Friedel–Crafts-alkyloinneissa ja -asyloinneissa, alkeenien kuten eteenin, propeenin, isobuteenin ja vinyylikloridin polymeroinneissa ja epoksidoitumisissa. Booritrioksidi
Booritrioksidia käytetään enimmäkseen lasin ja emalin valmistukseen. Yleensä booritrioksidia lisätään piidioksidin joukkoon, jolloin saadaan borosilikaattilasia, mutta pelkästä booritrioksidistakin voidaan valmistaa boraattilasia, jolla on voimakas taittokyky ja valon dispersio on vähäistä. Boraattilasiin lisätään usein alkalimetallien oksideita tai lantaanioksidia. Puolimetalli
Boorin kemiallinen merkki on B. Se kuuluu ryhmään 13, jaksoon 2 ja p-lohkoon. Boorin järjestysluku on 5. Sen atomimassa on 10,811 amu. Boorin sulamispiste on 2 075 °C ja kiehumispiste 4 000 °C. Boorin elektronikonfiguraatio on [He] 2s 2p. Boori
Boori muodostaa itseään elektropositiivisempien metallien kanssa borideja. Erilaisia binäärisiä borideja tunnetaan jo yli 200. Nämä ovat usein suhteiltaan epästoikiometrisia ja tyypiltään välisijayhdisteitä, joissa pienikokoinen booriatomi on sijoittunut metallihilan välisijoihin tai kerrosmaiset rakenteet. Borideille on tyypillistä kovuus ja hauraus. Magnesiumdiboridi muuttuu suprajohteeksi 21 K lämpötilassa. Teräs
Teräs on yleisnimi kaikille rautavaltaisille metalliseoksille, joita voidaan muokata valssaamalla tai takomalla. Suppeammassa mielessä teräksellä tarkoitetaan rautaseosta, jonka hiilipitoisuus on välillä 0,05–2,11 %. Tällainen teräs voidaan karkaista. Nykyään sanotaan kuitenkin usein teräkseksi kaikkia rautaseoksia, joissa on alle 1,7 % hiiltä ja joita sen vuoksi voidaan takoa. Yli 2,11 % hiiltä sisältävät rautaseokset ovat valurautaa. Varsinkin aikaisemmin erotettiin teräksistä myös alle 0,05 % hiiltä sisältävät seokset omaksi ryhmäkseen, jota sanottiin tako- eli kankiraudaksi tai meltoraudaksi. Boori
Eniten booria käytetään booriyhdiste booraksina eli natriumtetraboraattina (NaBO · 10 HO), jota käytetään suuria määriä mm. eristävän lasivillan valmistuksessa, myös veden pehmentämiseen ja jonkin verran juotostöissä. Lisäksi booria käytetään orgaanisissa synteeseissä, pyroteknisenä aineena antamaan vihreää väriä, boorihappona (HBO) tekstiilituotannossa ja lääkkeenä (silmän desinfioinnissa). Booria lisätään myös lannoitteisiin, koska kasvit tarvitsevat sitä. Lisäksi Boori-10-isotooppia käytetään ydinreaktoreissa, säteilysuojana ja neutronien havaitsemiseen. Titaanidiboridi
Titaanidiboridi on huoneenlämpötilassa tummanharmaata kiteistä ainetta. Se on hyvin kovaa ja sen kovuus Mohsin asteikolla on 9 ja Vickers-kovuus on 33 780. Se on siis jopa volframikarbidia kovempi materiaali. Muista keraamisista materiaaleista poiketen yhdiste on kohtalaisen hyvä sähkönjohde ja sen ominaisvastus on 15 μΩ·cm. Titaanidiboridi on kuumuudenkestävää ja sulaa vasta 2 980 °C:n lämpötilassa. Yhdiste on myös inertti. Se ei liukene veteen eikä laimeisiin happoihin eikä ei-hapettaviin happoihin, mutta kuuma ja väkevä typpihapon ja rikkihapon seos liuottaa sen. Titaanidiboridi sen sijaan voi reagoida vahvasti emäksisten hydroksidien tai karbonaattien kanssa. Siirtymämetalli
Ionit ovat värillisiä, kun d-alikuori on vajaasti miehitetty eli siellä on 1–9 elektronia. Jos se on täysin tyhjä tai siellä on täydet 10 elektronia, väriä ei esiinny. Myös silloin kun alikuorella on 5 elektronia, joiden spinit Hundin säännön mukaisesti ovat samansuuntaiset, yhdiste on vain heikosti värillinen, sillä tällainen rakenne on varsin vakaa. Valkokulta
Valkokullan väri ei ole koskaan puhtaan valkoinen, vaan seoksesta riippuen harmaaseen, keltaiseen tai ruskeaan vivahtava. Siksi useimmat valkokultaiset korut on tapana rodinoida eli päällystää ohuella kerroksella rodiumia. Rodium on platinaryhmän metalli. Rodinointi tehdään samaan tapaan, kuin esimerkiksi hopeointi tai galvanointi. Rodiumilla aikaansaatavan pinnan paksuus mitataan mikroneissa eli metrin miljoonasosissa. Rodiumpinnoite antaa valkokullalle kirkkaan valkoisen, korkeakiiltoisen pinnan. Koska on kyse pintakäsittelystä, se kuluu ajan myötä ainakin sormuksista pois osittain tai kokonaan ja pinnan alta tulee näkyviin valkokullan oma väri. Mora-puukko
Vanhemmissa Mora-puukoissa on käytetty laminoitua terää, joka on tehty kolmesta eri liuskasta. Rakenteen etuna on muun muassa terän ytimen parempi kestävyys katkeamista vastaan. Terä kestää katkeamatta pientä taivutustakin. Keskimmäisenä olevan karkaistun ja sitkeän teräksen ansiosta puukkoa voi käyttää pehmeämpien metallien, muun muassa meltoraudan, käsittelyyn. Alkuperäinen Mora-puukko tehtiin ahjoteräksestä (kankirautaa ahjossa hiilestämällä saadusta teräksestä). Nykyään suurin osa Morista tehdään yhdestä teräslaadusta: joko hiiliteräksestä tai ruostumattomasta teräksestä. Sinkkibromidi
Sinkki-bromi-paristoissa syntyy sinkkibromidia. Positiivisena elektrodina on bromi ja negatiivisena sinkki. Paristossa tapahtuvat puolireaktiot ja kokonaisreaktio ovat: Puolimetalli
Yhtenä luokittelukriteerinä pidetään ionisoitumisenergiaa, sillä metalleilla ionisoitumisenergia on pieni ja epämetalleilla suuri. Puolimetalleilla ionisoitumisenergia on yleensä noin 840 kJ/mol, vaihdellen germaniumin 762 kJ/mol:sta arseenin 946 kJ/mol:in. Puolimetallit voidaan luokitella myös elektronegatiivisuuden perusteella, ja yleensä puolimetallien elektronegatiivisuus on noin 2,0. Esimerkiksi arseenin elektronegatiivisuus on 2,18 ja piin 1,90. Yleensä puolimetallien oksidit ovat amfoteerisia eli ne voivat toimia sekä happona että emäksenä. Näiden luokittelumenetelmien ongelma on se, että minkään menetelmän avulla ei voi yksiselitteisesti tunnistaa kaikkia puolimetalleja. Puolimetallien lukumäärä vaihtelee eri lähteissä, koska eri luokittelumenetelmien käyttö johtaa erilaiseen puolimetallistatukseen. Puolijohde
Puolijohde on materiaali, joka johtaa sähköä paremmin kuin eriste, mutta huonommin kuin metallit. Se on materiaali, jonka valenssivyön ja johtavuusvyön välinen energiaero (noin 1 eV) on huomattavasti pienempi kuin eristeillä, mikä helpottaa elektronin siirtymistä vyöltä toiselle. Metalliseos
Teräs on yksi tunnetuimmista ja käytetyimmistä metalliseoksista. Teräs on raudan ja hiilen metalliseos, jossa hiilipitoisuus on alle 2,14 %. Tätä suuremmilla hiilipitoisuuksilla puhutaan valuraudasta. Lisäämällä teräkseen muita metalleja, saadaan erilaisia teräslaatuja, kuten ruostumatonta terästä. Boori
Boorin allotroopeista termodynaamisesti stabiilein on β-romboedrinen boori. Amorfinen boori muuttuu hitaasti sellaiseksi kuumennettaessa sitä yli 1 200 °C:n lämpötilaan ja α-romboedrinen boori muuttuu sellaiseksi 1 500 °C:n lämpötilassa. Kaikki boorin allotroopit muuttuvat β-romboedriseksi booriksi sulatuksen ja jäähdytyksen jälkeen. Kupari(I)bromidi
Kupari(I)bromidilla on useita kidemuotoja. Alle 385 °C:n lämpötilassa kiderakenne muistuttaa sinkkisulfidin mineraalin sfaleriitin kiderakennetta ja 385–470 °C:n välillä rakenne on wurtsiittimineraalin kaltainen. Tämän jälkeen kuumennettaessa rakenne muuttuu jälleen ja muistuttaa natriumkloridin kiderakennetta. Tämä rakenne on stabiili kupari(I)bromidin sulamispisteeseen asti. Kupari(I)bromidi on puolijohde. Rauta
Rauta on neljänneksi yleisin alkuaine ja toiseksi yleisin metalli maankuoressa, jossa sitä on noin 5 prosenttia. Sitä esiintyy luonnossa jonkin verran vapaanakin, meteoriittirautana. Maankuoressa sitä on kuitenkin paljon enemmän erilaisina yhdisteinä. Tärkeitä mineraaleina esiintyviä rautayhdisteitä ovat rautaoksidit kuten magnetiitti (FeO) ja hematiitti (FeO) sekä rautasulfidi, rikkikiisu eli pyriitti (FeS). Myös rautasälpää eli sideriittiä, joka on rautakarbonaattia (FeCO), louhitaan rautamalmina. Luonnossa rautaa on runsaasti myös silikaattimineraaleina, jotka yleensä ovat väriltään tummia, mutta niillä ei ole merkitystä malmina. Puolimetalli
Puolimetalleilla on käyttökohteita muuallakin kuin teollisuudessa. Boorin yhdisteitä booraksia (Na[BO]) ja booritrioksidia (BO) käytetään muun muassa silmätipoissa ja pesupulvereissa. Booraksia käytetään myös valmistettaessa borosilikaattilasia, eli kuumuutta kestävää Pyrex-lasia. Germaniumia käytetään laajakulmakameroiden ja mikroskooppien linsseissä sen hyvien refraktio- ja dispersio-ominaisuuksien vuoksi. Germaniumia ja germaniumoksidia käytetään myös IR-spektroskopiassa, sillä infrapuna läpäisee ne. Magnesiumdiboridi
Magnesiumdiboridi (MgB) on magnesiumin ja boorin muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Magnesiumboridilla on käyttöä halpana suprajohtavana materiaalina. Boori
Boori on maailmankaikkeudessa suhteellisen harvinainen alkuaine. Booria muodostuu tähdissä ja tähtienvälisessä avaruudessa kosmisen säteilyn osuessa booria raskaampiin ytimiin, jolloin ne halkeavat. Tätä prosessia kutsutaan spallaatioksi. Jos alkuräjähdyksessä olosuhteet eivät olleet homogeeniset, on booria voinut muodostua myös alkuräjähdyksessä alueilla, joissa neutroneja oli paljon. Low (albumi)
Uudemmat arvostelut "Low’sta" ovat olleet sävyiltään kiittäviä. Sekä Allmusic-sivusto että "Rolling Stone" -lehti antoivat sille viisi tähteä viidestä mahdollisesta ja Kevchino.com-sivusto kymmenen pistettä kymmenestä. Allmusicin arvostelija Stephen Thomas Erlewine sanoo albumin olevan uhmakkaan elämyksellinen teos, jossa on tiheästi yksityiskohtia. "Rolling Stonen" Rob Sheffieldin mukaan "Low" on yksi Bowien vahvimmista ja vaikutusvaltaisimmista albumeista. Kevchino-sivuston Liam Palmerin mielestä levy on puolestaan ”klassikko, mutta myös yhtä hämärä kuin Bowie itsekin”. Puoliakustinen sähkökitara
Gibson-kitarayhtiölle vuosina 1920–1924 työskennelleen Lloyd Loarin sanotaan keksineen puoliakustisen sähkökitaran suunnitellessaan mikrofoniprototyyppejä akustisen kitaran äänen vahvistamiseksi. Boorihappo
Boorihappoa voidaan käyttää sammenmädin (aito kaviaari) säilöntäaineena. Boorihapon E-koodi on E284 ja sen ADI-arvo eli hyväksyttävä päivittäinen enimmäissaanti yhdessä natriumtetraboraatin E285 kanssa on yhteismäärälle 0,16 mg/kg/vrk. Puolipinnallinen kivi
Puolipinnallinen kivi eli juonikivi, joskus myös hypabyssinen kivi, on magmakiveä, joka on muodostunut maankuoressa lähellä maanpintaa. Se sisältää keskikokoisia rakeita ja on usein porfyyristä. Puolipinnalliset kivet ovat rakenteeltaan vulkaanisen kiven ja plutonien väliltä. Puolipinnallisiin kiviin lukeutuvat muun muassa diabaasi ja porfyyri. Booraksi
Booraksia käytettiin kuparisulfaatin ohella vuosisatojen ajan myös desinfiointiaineena. Suomessa Gabriel Erik von Haartman puolusti vuonna 1781 väitöskirjaa booraksin käytöstä haavaumien paranemisessa. Käyttöä on sittemmin rajoitettu haitoista johtuen, mutta sitä käytetään edelleen muun muassa akvaarioiden puhdistukseen ja puskuriliuoksena uima-altaiden pH-tasapainon ylläpitämiseen.
Aavikkojärvien toistuvan kuivamisen myötä syntyy evaporiittia, joka sisältää booraksia. Näistä luonnon esiintymistä kaupallisesti tärkeimmät sijaitsevat Turkissa, lähellä Boronia, Kaliforniaa – yhteisöä joka on saanut nimensä boorin mukaan (Boronissa myös maailman suurin booraksikaivos), Yhdysvaltain lounaisosissa, Atacaman aavikolla Chilessä ja Tiibetissä. Booraksia voi valmistaa myös kaikista muista booriyhdisteistä. Pii (alkuaine)
Pii on puolimetalli, joka on maankuoren toiseksi yleisin alkuaine. Piin kemiallinen merkki on Si (). Alkuaineen atomimassa IUPACin standardin mukaisesti on [28,084;28,086] amu. Dulongin ja Petit’n laki
Laki pätee varsin hyvin melkein kaikille metalleille ja monille epämetallisillekin kiinteille alkuaineille. Selviä poikkeuksia ovat kuitenkin beryllium, boori, pii ja erityisesti hiili, varsinkin timanttina. Metallimusiikki
Monet metallimusiikin alalajit kehittyivät kaupallisen valtavirran ulkopuolella 1980-luvulla. Näitä alalajeja on useaan kertaan yritetty kartoittaa. Näkyvimpiä yrittäjiä ovat Allmusicin toimittajat sekä Rock Detectorin Garry Sharpe-Young. Sharpe-Youngin metallimusiikin hakuteos jakaa underground metalin viiteen suureen luokkaan: thrash metal, death metal, black metal, power metal sekä samansukuiset doom metal ja goottimetalli. Tästä jatkumosta puhuttaessa "heavy metal" -termiä alettiinkin lyhentää usein pelkäksi "metalliksi" tai "metallimusiikiksi", koska heavy metal -termi ei enää riittänyt määrittämään suuntausta tarpeeksi tarkasti. Uusien metallilajien syntyessä heavy metal onkin muuttunut vahvaksi suunnannäyttäjäksi ja vaikutteeksi metalliyhtyeille 1980-luvulta eteenpäin. Kuitenkin termi "hevi" on jäänyt erittäin vahvaksi kansan suuhun, ja sillä pystytään edelleen ymmärtämään koko metallimusiikin kirjo. Kupari
Kupari, vanhalta suomalaiselta nimeltään vaski, on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Cu () ja se kuuluu metallien ryhmään. Kemiallisen määritelmän mukaan se on jalometalli, mutta tavanomaisessa kielenkäytössä sitä ei sellaisena pidetä. Kuparin CAS-numero on 7440-50-8. Kupari on punaruskeaa, venyvää, pehmeää ja sitkeää metallia. Maankuoressa kuparia on keskimäärin noin 0,07 promillea eli 70 grammaa tonnissa. 
On epäselvää, onko kupari saanut nimensä sanoista "Cyprium aes", Kyproksen metalli, tai päinvastoin, onko Kyproksen saari "Kupros" saanut nimensä tästä metallista, jota esiintyy saarella runsaasti. Metalli
Metallit ja metalliseokset ovat kiinteässä olomuodossa mikrorakenteeltaan yleensä kiteisiä toisin kuin esimerkiksi amorfinen lasi. Useimpien metallien kiderakenne on joko "tilakeskinen kuutiollinen" (body-centered cubic, BCC), "pintakeskinen kuutiollinen" (PKK, face-centered cubic, FCC) tai "heksagonaalinen tiivispakkaus" (hexagonal close-packing, HCP). Jotkin metalliseokset voivat esiintyä myös amorfisina. PH-mittari
Mittauselektrodi on lasielektrodi, jonka lasikuori on saatu vetyioniselektiiviseksi lisäämällä lasimassaan alkalimetallioksideja ja maa-alkalimetallioksideja. Lasin perusmasta on noin 70% on piidioksidia (SiO). Lasin maa-alkalimetallioksidit, kuten esimerkiksi berylliumoksidi (BeO), magnesiumoksidi (MgO) ja kalsiumoksidi (CaO), on lisätty lasiin, jotta siihen saataisiin moniarvoisia ioneja ja jotka samalla muokkaisivat laskin kiderakennetta. Lasin alkalimetallioksidit, joita ovat esimerkiksi litiumoksidi (LiO), natriumoksidi (NaO) ja kaliumoksidi (KO), vapauttavat ulkoiseen liuokseen litiumin, natriumin ja kaliumin ioneita, jotka kantavat mukanaan sähköistä varausta. Lasielektrodin seinämä on noin yhden millimetrin paksuinen ja sen sisällä on täyteaineena esimerkiksi suolahappoa (HCl). Suolahappo toimii elektrolyyttinesteenä ja jonka konsentraatio, ja samalla sen pH-arvo, on ennalta tarkoin valittu. Booraksi
Nimeä booraksi käytetään useammasta boori-natriumyhdisteestä, jotka eroavat toisistaan sisältämänsä kideveden määrän perusteella.
Vedetöntä muotoa eli "dinatriumtetraboraattia" () (Na[BO] tai BNaO) kutsutaan myös puhdistetuksi booraksiksi. Se esiintyy kiteinä tai valkoisena jauheena, jossa on pehmeitä, värittömiä ja helposti veteen liukenevia kiteitä. Sitä voi tavata myös kellertävänä, sinertävänä tai vihertävänä. Valkometalli
Valkometallit ovat laakerimetalleina käytettäviä tinan tai lyijyn, antimonin ja kuparin seoksia. Vain osa valkometalleista on kuitenkin sopivia laakerinvalmistukseen. Laakerimetalliksi sopivat valkometallit ovat Babbitteja. Valkometallia on käytetty myös paljon kirjasinmetallina. Kirjasinmetallista valetaan myös muitakin tarkkuusvaluja, kuten tinasotilaita. Valkometalliseoksia on useita erilaisia, mutta yksi mahdollinen sisältää;
tina 30 %, lyijy 55,5 %, antimoni 12 %, kupari 2,5 %. Seoksen sulamislämpötila 270 °C. Puolijohde
"P-tyyppinen puolijohde" saadaan lisäämällä rakenteeseen atomeja (esimerkiksi booria, B), jolla on vähemmän valenssielektroneja kuin isäntäatomeilla (tässä Si). Tällöin muodostuvat positiiviset aukot toimivat varauksenkuljettajina. Piissä aukoilla on varauksenkuljettajina huonompi liikkuvuus kuin elektroneilla. Barium
Barium on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ba (), järjestysluku 56 ja CAS-numero 7440-39-3. Se on maa-alkalimetalleihin kuuluva, pehmeä hopeanhohtoinen metalli, joka sulaa varsin korkeassa lämpötilassa. Kemiallisesti barium muistuttaa kalsiumia, ulkonäöltään lähinnä lyijyä. Sir Humphry Davy eristi bariumin v. 1808. Tallium
Tallium () on jaksollisen järjestelmän 13. eli booriryhmään kuuluva alkuaine. Tallium on myrkyllinen, valkea ja pehmeä aine. Sitä esiintyy lyijyn sulfidimalmin yhteydessä. Tallium on metalli ja sen uloimmalla elektronikuorella on 3 elektronia eli uloimman kuoren elektronikonfiguraatio on 6s 6p. Talliumin järjestysluku on 81, kemiallinen merkki Tl ja atomimassa IUPACin standardin mukaisesti [204,382;204,385]. Boori
Boori on kasveille välttämätön hivenaine. Se osallistuu hiilihydraattien synteesiin ja RNA:n emästen synteesiin. Kasvit, jotka kärsivät boorin puutteesta kasvavat huonosti sekä hedelmöittyvät ja tuottavat huonosti satoa sekä ovat alttiimpia sairauksille. Erityisen paljon booria tarvitsevat kaksisirkkaiset, kuten sokerijuurikkaat, porkkanat, kahvi ja puuvilla. Liiallinen boorin määrä maaperässä voi kuitenkin haitata kasvien kasvua. Children of Bodom
Children of Bodomin soittaman musiikin luokittelu herättää keskustelua, koska yhtyeen musiikkityyliä on vaikea luokitella yksiselitteisesti. He itse ovat maininneet edustavansa extreme metalia. Laihon mielestä yhtyeen musiikki on "vain metallia" ja hänestä on sama mihin genreen heidät luokitellaan kunhan se ei ole power metalia. Children Of Bodom on ottanut vaikutteita vanhasta black metalista, speed metalista, death metalista ja perinteisestä metallista. . Melodinen death metal on myös eräs termi, jolla yhtyeen musiikkia on kuvailtu. Kuitenkin esimerkiksi All Music Guide ja Billboard-lista määrittelevät Children of Bodomin black metal -yhtyeeksi, mutta metallimusiikkisivusto Encyclopaedia Metallum sen sijaan speed- ja power metal -yhtyeeksi.. Children of Bodomin musiikkia on kutsuttu myös metalcoreksi. Vertailu niin black-, death- kuin power metaliin sekä metalcoreen osoittaa Bodomin olevan kaukana genrejen keskivertoedustajista.
Kaikki demot julkaistiin yhtyeen nimen ollessa vielä IneartheD. Rubiini
Rubiini on punainen jalokivi, joka safiirin tavoin kuuluu korundiryhmään eli on alumiinioksidia. Alumiinioksidi AlO on erittäin kova ja veteen liukenematon ioniyhdiste, jonka ominaisuudet johtuvat ionien pienestä koosta ja suuresta sähkövarauksesta. Se onkin timantin jälkeen kovin jalokivi (Mohsin asteikolla 9). Rubiinin kiteet ovat kuusisivuisia prismoja tai levyjä ja romboedreja. Materiaalitekniikka
Elektroniikan materiaalien pohjana ovat yksikiteiset (erilliskiteiset) puolijohteet aktiivisina substraatteina. Pii (Si), galliumarsenidi (GaAs), indiumfosfidi (InP) ja galliumnitridi (GaN) ovat niistä tärkeimmät. Mikroelektroniikan piireissä metallointiin (johtimiin) käytetään kuparia, alumiinia ja kultaa. Näiden lisäksi metallointiin tarvitaan erilaisia suoja- ja liimamateriaaleja (barriers and adhesion layers). Tällaisia ovat mm. titaaninitridi (TiN), titaaniwolframi (TiW), tantaalinitridi (TaN), ja wolframinitridi (WN). Vastusmateriaaleina käytetään esimerkiksi piitä, SiCr, NiCr, TaN ja Pt. Eristeinä mikroelektroniikassa yleisimpiä ovat piidioksidi (SiO), piinitridi (SiN), alumiinioksidi (AlO), hafniumoksidi (HfO). Mikrosysteemeissä (MEMS) tarvitaan lisäksi lukuisia muita materiaaleja: vanadiinioksidi (VO) infrapuna-absorbaattorina lämpökameroissa, platina katalyyttina kaasuantureissa, alumiininitridi (AlN) ja lyijyzirkoniumtitanaatti (PZT) pietsosähköisinä materiaaleina RF-tekniikassa (mm. radiopuhelimen suodattamissa). Booraksi
Booraksia käytetään kotitalouksissa muun muassa homeenestoon, puhdistukseen ja hyönteistorjuntaan. Sillä on lukuisia käyttötarkoituksia myös teollisuudessa. Näistä yleisimmät liittyvät booraksin kykyyn alentaa työstettävien metallien tai lasin sulamislämpötilaa. Booraksi on myös päälähde boorihapolle. Yksi eksoottisimmista käyttötarkoituksista liittyy booraksin kykyyn absorboida neutroneja. Tämän ansiosta sitä käytetään ydinreaktoreiden ja käytetyn ydinpolttoaineen yhteydessä sekä fissioreaktion hallitsemiseen että lopulliseen ketjureaktion pysäyttämiseen. Boori
Erittäin puhdasta booria, jonka puhtausaste on yli 99 %, valmistetaan muilla menetelmillä. Yksi tapa on pelkistää boorin halogenideja erityisesti booritrikloridia tai booritribromidia vedyn avulla. Toinen tapa on hajottaa boorin halogenideja tai boraaneja lämmön avulla käyttämällä erittäin kuumaa hehkuvaa volframilankaa. Näin on kaupallisestikin valmistettu diboraanista booria, jonka puhtausaste on yli 99,9999 %. Epämetalli
Epämetallit ovat alkuaineita, jotka eivät käyttäydy kuten metallit. Epämetallit muodostavat usein kovalenttisia sidoksia. Epämetallit ovat yleensä kaasuja tai kiinteitä aineita. Jotkut epämetallit (esimerkiksi jodi) ja puolimetallit (esimerkiksi pii) kuitenkin kiteytyvät metallinkiiltoiseen muotoon, joten epämetallin käsite on määriteltävä aineen kemian eikä ulkonäön mukaan. Boori
Boorin orgaanisia yhdisteitä ovat muut muassa alkoholien ja boorihapon reagoidessa muodostuvat boraattiesterit ja boronihapot, joiden kaava on (RB(OH)) Aavikko
Haihtumisen ansiosta suola-aavikoille saostuu esimerkiksi kipsiä, suoloja, kuten natriumnitraattia ja natriumkloridia, ja boraatteja. Merkittäviä mineraalivaroja löytyy Yhdysvalloista Great Basinin aavikoilta. Boraatista saatava boori on tärkeä aine lasin, keramiikan, emalin, maatalouskemikaalien, vedenpehmentäjien ja lääkkeiden valmistuksessa. Puolimetalli
Pii on haihtuvampaa kuin hiili, mikä johtuu matalasta höyrystymislämmöstä, mikä osoittaa, että Si-Si-sidosenergia on pieni. Pii on hyvä puolijohde, mutta resistiivisyys laskee lämmön noustessa. Piin kiteinen muoto ei ole reaktiivinen kuin korkeissa lämpötiloissa. Ruostumaton teräs
Ruostumaton teräs (aikaisemmin myös "jaloteräs", puhekielessä "rosteri") on rautaseosta, joka sisältää kromia enemmän kuin 10 prosenttia. Bathory (albumi)
Bathory on ruotsalaisen black metal -yhtye Bathoryn ensimmäinen albumi. Bathory oli yksi ensimmäisistä black metal -albumeista, ja ensimmäisen aallon black metal -julkaisuista äänimaailmaltaan kenties lähimpänä Norjassa syntynyttä toista aaltoa. Neoklassinen metalli
Neoklassinen metalli () tarkoittaa metallimusiikin lajia, jolle on tyypillistä tyylien lainaaminen klassisesta musiikista. Puhutaan muun muassa barokki- ja oopperatyyleistä. Myös tunnettujen klassisen musiikin teosten lainaaminen metallimusiikin seassa on tyylilajille tavanomaista. Tyypillinen neoklassinen elementti on myös sinfoniaorkesterin tai kuoron käyttäminen musiikin yhteydessä. Neoklassinen metalli on tavallisesti melodista, ja rytmirakenteet ovat myös klassisen musiikin mukaisia. Esimerkiksi power metal -yhtyeet, joilla on neoklassisia piirteitä (esimerkiksi Stratovarius), käyttävät vaihtuvia tahtilajeja harvoin, mutta osa neoklassisen metallin yhtyeistä luokitellaan pääosin progressiiviseksi metalliksi, jossa vaihtuvat tahtilajit ovat isossa osassa. Tällaisia yhtyeitä ovat esimerkiksi Waltari, Winds, Symphony X ja espanjalainen Dark Moor. Yngwie Malmsteenin Rising Forcea pidetään yleisesti yhtenä tärkeimmistä neoklassisen metallin albumeista. Kromi
Kromi(II)-komplekseja hyödynnetään muun muassa koordinaatioyhdisteiden tutkimuksessa, koska ne ovat labiileja. Kromi(III)-kompleksit muodostavat suuren osuuden kromin kemiallisesta käytöstä. Hapetusasteella 0 kromi muodostaa komplekseja neutraalien π-donoriligandien kanssa, kuten heksakarbonyylikromi(0):n [Cr(CO)].
Valtaosa kromin käytöstä on sen käyttö metalliseoksissa ferrokromina. Kromia käytetään metalliseoksissa tuomaan niihin kovuutta ja ruostumattoman teräksen valmistuksessa, sillä kromi pystyy muodostamaan pysyviä metallikarbideja jotka vahvistavat metallin rakennetta. Kromi lisää myös korroosionkestävyyttä. Esimerkiksi työkaluissa kromia on usein 3–5 %. Ruostumatonta terästä saadaan, kun rautaan lisätään noin 10 % tai enemmän kromia. Kromia käytetään myös teräksen pinnoittamiseen, sillä se saa aikaan kiiltävän pinnan. Kromia käytetään usein autojen osien, kuten puskureiden pinnoittamiseen. Sitä voidaan käyttää myös muovien pinnoittamiseen kiiltävän pinnan aikaansaamiseksi. Metalli
Metallit ovat yhdisteissään tavallisimmin positiivisina kationeina, eli ne ovat luovuttaneet valenssielektronejaan epämetalleille. Jotkin metallit voivat kuitenkin muodostaa myös kovalenttisia sidoksia epämetallien kanssa, tai olla jopa osana useammasta atomista koostuneessa negatiivisessa anionissa, esimerkiksi mangaani permanganaatti-ionissa MnO. Bohrium
Bohrium on transuraaneihin kuuluva keinotekoinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Bh () ja järjestysluku 107. Pysyvin tuotettu isotooppi on Bh, jonka puoliintumisaika on noin 3,8 minuuttia. On jotain viitteitä, että vielä pitemmän puoliintumisajan isotooppeja on olemassa, mutta tämä on epävarmaa. Nihonium
Nihonium on erittäin radioaktiivista ja sen pysyvimmän isotoopin Nh puoliintumisaika on vain noin seitsemän sekuntia. Jaksollisessa järjestelmässä nihonium kuuluu booriryhmään ja sen ominaisuuksien oletetaan olevan samankaltaisia kuin kevyempien booriryhmän aineiden. Nihoniumin kemiasta ei tiedetä paljonkaan, koska sitä on valmistettu vain muutamia atomeja. Torium
Puhtaassa muodossaan torium on hopeinen, valkoinen metalli. Sitä voidaan muotoilla, venyttää, takoa ja saostaa muihin metalleihin. Se säilyttää kiiltonsa useita kuukausia. Oksidoituessaan ilman vaikutuksesta se saa pinnalleen oksidikerroksen muuttaen samalla värinsä harmaaksi ja lopulta mustaksi. Yli 130 asteen lämpötilassa hienojakoinen torium syttyy itsestään palamaan. Toriumilla on kaikista aktinoideista korkein sulamispiste, 1 750 °C mutta sen tiheys 11,724×10 kg/m on aktinoidisarjan toiseksi alhaisin, aktiniumin jälkeen. Booli
Booli on alkoholiton tai alkoholia sisältävä juomasekoitus. Sen perinteiset pääraaka-aineet ovat hedelmämehut, kivennäisvesi ja alkoholipitoisessa boolissa myös alkoholijuoma, kuten valkoviini, vermutti, likööri tai votka. Tavallisesti boolia tarjoillaan juhlissa. Booli tarjoillaan usein boolimaljasta tai -kannusta. Boolimaljassa on kauha, jolla boolia annostellaan juomalaseihin. Boorikarbidi
Boorikarbidi on kemiallisesti hyvin inertti eikä se liukene veteen tai happo- tai emäsliuoksiin. Voimakkaiden emästen kanssa kuumennettaessa ja sulien emästen vaikutuksesta se kuitenkin hajoaa muodostaen boraatteja. Metallioksidien kanssa kuumennettaessa se muodostaa borideja. Ilman hapen vaikutuksesta yhdiste hapettuu yli 500 °C:n lämpötilassa ja kloori reagoi sen kanssa noin 600 °C:n lämpötilassa ja bromi noin 800 °C:n lämpötilassa. Booritrioksidi
Booritrioksidi (BO) on boorin ja hapen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Aine on boorihapon anhydridi. Yhdistettä käytetään muun muassa lasin valmistuksessa. Booraksi
Booraksi eli "dinatriumtetraboraattidekahydraatti", josta puhekielessä käytetään myös harhaanjohtavia nimityksiä "natriumboraatti" ja "natriumtetraboraatti", E285 (, ) on monikäyttöinen booriyhdiste, mineraali (boorimalmi) ja boorihapon suola. Puolijohde
Puolijohteita ovat puolimetalleiksi luokitellut alkuaineet ja useat niitä sisältävät yhdisteet. Teknisesti tärkeimmät puolijohteet ovat pii, germanium sekä jaksollisen järjestelmän III ja V ryhmän alkuaineiden yhdisteet ("III-V -puolijohteet") kuten galliumarsenidi. Booraksi
Booraksista eristetyn boorin kykyä toimia kompleksoivana aineena () on käytetty hyväksi muodostaessa useita aineita. 
Booria ja sopivaa polymeerialustaa käytetään kromatografiassa glykosyloitumattoman hemoglobiinin erottamiseen glykosyloituneesta (pääasiassa Hb), joka on indikaattori sille, onko verensokeri liian korkea (hemoglobiinin glykosylaatiolla osoitettu olevan yhteys nefropatiaan ja diabeettiseen retinopatiaan). Hb -seuranta nuoruustyypin eli tyypin 1-diabetespotilailla voi parantaa hoitoja. Korundi
Korundi on mineraali, joka on alumiinioksidin (AlO) kiteinen muoto. Se on puhtaana väritön, mutta sisältää usein epäpuhtauksia, joiden seurauksena sen väri voi olla lähes mikä tahansa. Jalossa muodossaan läpinäkyvänä korundi on arvostettu jalokivi; karmiininpunaista muunnosta kutsutaan rubiiniksi ja muunvärisiä kiviä safiireiksi. Vihreä synteettinen korundi on kauppanimeltään amarylli. Läpinäkymättömät korundit sisältävät joskus tiheään määrättyihin suuntiin kulkevia rutiilin muodostamia pieniä sulkeumia, joista taittuva valo saa aikaan pyöröhiotun kiven pinnalla valonlähteen mukaan liukuvan kuusisakaraisen tähden muotoisen valoilmiön. Tällaisia kiviä kutsutaan tähtirubiineiksi ja -safiireiksi, ja ne ovat samoin erittäin arvostettuja. Korundin kovuus Mohsin asteikolla on 9 – mineraaleista vain timantti on sitä kovempaa. Niinpä epäjalo korundi eli smirgeli on merkittävä ainesosa hiontajauheissa. Sora
Suomessa ja Pohjoismaissa sekä muilla jäätiköityneillä alueilla sora on useimmiten someroa eli harjusoraa, jossa on kiviä 10–50 painoprosenttia, tai rantasoraa. Harvinaisempaa on moro, joka on rapakiven rapautuessa syntynyttä soraa. Maametalli
Aikaisemmin on nimitystä maametallit käytetty myös entisen III pääryhmän, nykyisen ryhmän 13 eli booriryhmän alkuaineista, joista tärkein on alumiini. Muut tähän ryhmään kuuluvat alkuaineet ovat boori, gallium, indium ja tallium. Booraksi
Booraksi on korvaamassa pienissä kultakaivoksissa amalgaamiprosessin ja sen sisältämän haitallisen elohopean käytön. Booraksimetodi kehitettiin Ruotsissa. Sitä on käytetty myös Filippiineillä. Tässä metodissa kultamalmi upotetaan booraksilla täytettyyn upokkaaseen. Booraksi laskee kullan sulamispistettä niin paljon, että se saadaan kassissa sulattamalla erotettua muista metalleista jopa tavallisella puhalluslampulla. Kullan normaali sulamispiste, noin 1 000 celsiusastetta ei olisi saavutettavissa edullisilla sulatusvälineillä, jotka ovat Filippiineillä yleisiä. Booraksi
Muita yleisiä muotoja ovat "dinatriumtetraboraatti pentahydraatti" () (NaBO · 5HO), ja useimmiten booraksista puhuttaessa tarkoitettu "dinatriumtetraboraatti dekahydraatti" () (Na[BO] · 10HO, tai mieluummin Na[BO(OH)] · 8HO, koska booraksi sisältää [BO(OH)]-ionin). Boorikarbidi
Boorin isotoopeista B absorboi tehokkaasti neutroneita. Tämän vuoksi kyseistä boorin isotooppia sisältävää boorikarbidia käytetään säteilysuojana. Muun muassa ydinreaktoreja voidaan ympäröidä sillä ja valmistaa siitä säätösauvoja. Tähän tarkoitukseen boorikarbidi on halvempaa kuin boori alkuaineena. Stone Sour
Corey Taylor on kertonut haastattelussa että yhtyeen neljäs studiolevy ilmestyy vuonna 2012 ja on kuvaillut musiikkia: "Kuin "Pink Floydin The Wall tapaa Alice in Chainsin Dirtin steroideissa". Yhtyeen uusin albumi on ensimmäinen, jossa ei ole enää basisti Shawn Economaki, vaan basso osuudet hoiti Skid Row'n basisti Rachel Bolan. Yhtyeen uusin albumi on tupla/konsepti-albumi ja ne molemmat julkaistaan eri aikoihin. Albumit kantaa nimeä "House of Gold and Bones".
Albumin ensimmäinen osa "House of Gold and Bones part 1" julkaistaan vuonna 2012 ja toinen albumi "House of Gold and Bones part 2" julkaistaan vuonna 2013. Yhtye ilmoitti Facebookissa että Cavalera Conspiracy-yhtyeen basisti Johnny Chow soittaa bassoa kiertueen aikana. 18 elektronin sääntö
Esimerkiksi ryhmän 11 alkuaineilla kupari, hopea, kulta, ja röntgenium on useita samankaltaisia ominaisuuksia. Samoin kuin alkalimetalleilla, on myös näillä siirtymämetalleihin kuuluvilla alku­aineilla vain yksi elektroni uloimmalla elektroni­kuorellaan. Mutta niillä on myös toiseksi uloimman elektroni­kuoren kaikki d-orbitaalit täysiä, ja myös nämä elektronit osallistuvat kemiallisiin sidoksiin. Tämä seikka antaakin näille alku­aineille useita alkali­metalleista selvästi poikkeavia ominaisuuksia. Toisin kuin alkalimetallit, ne reagoivat hyvin heikosti tai eivät juuri lainkaan. Ne kuitenkin johtavat erittäin hyvin sähköä, sillä ne saavuttavat 18 elektronin tilan jo metallimuodossa, sillä ne esiintyvät metallihilassa ionisoituneina.