Kuka piiritti Budapestin?
Budapestin piiritys
Budapestin piiritys oli toisen maailmansodan loppuvaiheissa tapahtunut piiritys. Se alkoi 26. joulukuuta 1944, kun puna-armeijan ja Romanian maavoimien joukot piirittivät Budapestin, jota puolustivat unkarilaiset ja saksalaiset joukot. Taistelut kaupungista kestivät useita viikkoja ja aiheuttivat huomattavia tuhoja. Myös tuhannet siviilit saivat surmansa taistelujen aikana. Taistelut lakkasivat 13. helmikuuta 1945.
Viipurin piiritys (1710)
Viipurin piiritys tapahtui suuren Pohjan sodan aikana huhti–kesäkuussa 1710. Pietari Suuren komentamat venäläiset joukot piirittivät Viipuria yhteensä 77 päivän ajan, jonka jälkeen kaupungissa ollut ruotsalainen sotaväki antautui ja Venäjä valtasi sen. Unkarin historia
1686 länsivaltojen yhtyneet armeijat ajoivat turkkilaiset Budasta ja 1699 koko Unkarista. Habsburgit tulivat valtaan ja ottivat myös Unkarin kuninkaan arvonimen. Kuitenkaan Unkari ei muodollisesti missään vaiheessa kuulunut heidän hallitsemaansa Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan. Habsburgit antoivat muiden vähemmistökansalaisuuksien tulla maahan lieventämään unkarilaisten itsenäisyyshaluja. Se ei paljon vaikuttanut ja jo 1703–1711 käytiin Ferenc Rákóczi II:n johtama itsenäisyyssota. Vähälukuisemmat ja ranskalaisten liittolaistensa jättämät unkarilaiset kuitenkin hävisivät sen. Linnavuori (Buda)
Linnavuori ("Várhegy") on ylätasanko ja alue Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Vuoren laella on linnoituksia ja valtava palatsi, ja sen rinteillä on Budan alue. Ukraina
Mongolien etujoukot tekivät 1222–1223 sotaretken Asovanmeren pohjoispuolitse Krimille ja Ukrainan eteläosiin. Kalkajoella (Kaltšyk) he löivät kiptšakit ja näiden avuksi tulleiden Kiovan Rusin, Tšernihivin ja Galitsian ruhtinaiden joukot keväällä 1223. Mongolijoukot kuitenkin palasivat itään jo samana vuonna. Varsinainen mongolien invaasio Kiovan Rusin alueelle alkoi 1237. Moskovan, Jaroslavlin ja Tverin kukistettuaan joukot suuntasivat etelään. Vuosina 1238–1240 joukot viipyivät Donin ja Donetsin välisillä mailla nykyisen Ukrainan itäosissa. Useiden hyökkäysten jälkeen Tšernihiv kaatui syksyllä 1239. Joulukuussa 1240 Kiova vallattiin usean viikon piirityksen jälkeen. Mongoliarmeija jatkoi länteen kahtena sotajoukkona. Eteläisempi ryhmä suuntasi Halytšiin ja toinen Volodimiriin, Volynian länsiosiin. Molemmat kaupungit kaatuivat lyhyiden piiritysten jälkeen. Sotajoukot jatkoivat edelleen lännemmäksi. Batu-kaanin johtama pääjoukko jatkoi Halitšista Karpaattien yli Unkariin. Pohjoisempi mongolijoukko jatkoi Puolaan (mm. Krakova) ja kierteli laajalti Puolan, Tšekinmaan ja Unkarin alueella. Vuonna 1242 joukot yhdistyivät Unkarissa ja pääjoukko jatkoi Tonavalle ja sieltä Mustanmeren pohjoispuolitse itään Volgan alajuoksulle. Sinne perustettiin uuden valtakunnan, Kultaisen ordan keskus. Otto von Habsburg
Marraskuussa 1916 Otosta tuli tuli Itävallan, Unkarin ja Böömin kruununprinssi, kun hänen isänsä arkkiherttua Kaarle nousi valtaistuimelle. Kuitenkin ensimmäisen maailmansodan lopulla 30. lokakuuta 1918 Itävallan parlamentti valitsi Saksalaiselle Itävallalle uuden kanslerin, ja seuraavana päivänä Unkarissa käynnistyi sosiaalidemokraattien johtama krysanteemivallankumous. Keisari Kaarle I luopui kruunustaan 11. marraskuuta, ja seuraavana päivänä Itävalta julistautui itsenäiseksi tasavallaksi. Unkari seurasi perässä ja julistautui Unkarin demokraattiseksi tasavallaksi 16. marraskuuta 1918. Habsburgien keisariperhe joutui pakenemaan Madeiralle. Vaikka Unkari palautettiinkin monarkiaksi 1. maaliskuuta 1920, Kaarle ei enää koskaan saanut takaisin kruunuaan, vaan amiraali Miklós Horthy hallitsi valtionhoitajana vuoteen 1944 asti. Budapest
Budapestin kaupungin alueella kulkee Tonavan yli yhdeksän maantietiesiltaa: pohjoisesta etelään lukien Megyerin silta (2008), Árpádin silta (1950), Margitin silta (1876), Ketjusilta (1849), Elisabetin silta (1903, 1964), Vapaudensilta (1896), Petőfin silta (1937), Rákóczin silta (1995) ja Ferenc Deákin silta (1990). Kehätie M0 kulkee Megyerin ja Ferenc Deákin siltojen kautta. Lisäksi Tonavan yli kulkee kaksi rautatiesiltaa, joista eteläinen on rakennettu 1877 ja pohjoinen 1896. Ketjusilta on Budapestin silloista vanhin ja tunnetuin, ja se oli aikoinaan vasta toinen Tonavan yli rakennettu pysyvä silta. Sitä pidetään koko Budapestin symbolina. Saksalaiset räjäyttivät kaikki Budapestin sillat vuonna 1945, mutta niistä tuhoutui korjauskelvottomaksi ainoastaan Elisabetin silta, jonka tilalle rakennettiin uusi vuonna 1964. János Hunyadi
János Hunyadi (s. 1407 – k. 11. elokuuta 1456) oli Unkarin kuninkaan alaisuudessa palvellut sotilaspäällikkö, suurmaanomistaja ja valtionhoitaja. Hunyadi tunnetaan etenkin osmanien vastaisista sodistaan ja suurimman voittonsa hänen johtmaansa joukot saivat heidän murtaessaan Belgradin piirityksen vuonna 1456. Hunyadi kuoli ruttooon vain muutamaa päivää voittonsa jälkeen. Hänen poikansa Matias Corvinus nousi myöhemmin Unkarin kuninkaaksi. Hunyadilla on huomattava sankarin maine paitsi Unkarissa, mutta myös serbien, kroaatien, bulgaarien ja romanialaisten keskuudessa. Unkarin historia
1800-luvun Unkarin hyvinvointi kuitenkin aiheutti sen, että rikkaat rikastuivat ja köyhät köyhtyivät. Unkarilaisuus oli jäämässä Habsburgien germaanisten vaikutteiden varjoon.
15.3.1848 unkarilaiset kävivät jälleen kapinoimaan vaatien itselleen itsehallintoa. Unkari julistettiin tasavallaksi ja valtionhoitajaksi valittiin Lajos Kossuth. Itävallan keisari Frans Joosef I kukisti kuitenkin kapinan Venäjän avulla ja teloitutti johtajat. Unkarilaiset käyttivät kapinassa ensimmäistä kertaa punavihervalkoista lippuaan. Unkarin neuvostotasavalta
Neuvostotasavallan tilanne oli tukala. Lupaava kehitys vuoden alussa ei ollut toteutunut. Baijerin neuvostotasavalta oli kukistunut, puna-armeija ei ollut saavuttanut Unkaria ja Itävallan vallankumous ei olutkaan puhjennut. Unkarin puna-armeija ryhtyi kuitenkin vastahyökkäykseen toukokuussa 1919 tavoitteena yhteyden luominen Venäjän puna-armeijaan. Tšekeistä saatiin voittoja ja unkarilaiset etenivät Slovakiaan. Lopulta he taipuivat kuitenkin ympärysvaltojen painostuksesta palaamaan lähtöasemiinsa, mikä heikensi armeijan moraalia. Kutsunnat ja edelleen jatkuva elintarvikepula söivät puolestaan neuvostotasavallan kannatusta kansan keskuudessa. Myös maareformista oli tullut hyvin epäsuosittu. Sosiaalidemokraatit alkoivat vaatia kommunistien eroa, johon neuvostotasavallan kannattajat vastasivat terrorilla. Surmansa sai arviolta noin 500 henkilöä. Ranskan miehittämässä osassa Unkaria Szegedissä perustettiin vastahallitus ja kansallinen armeija, jonka johtoon nousi kontra-amiraali Miklós Horthy. Yhä epätoivoisemman neuvostohallinto käynnisti romanialaisten vastaisen vastahyökkäyksen 20. heinäkuuta, joka epäonnistui surkeasti. Pari päivää myöhemmin romanialaiset ylittivät Tisza-joen. Neuvostohallityus ilmoitti eroavansa 1. elokuuta ja Béla Kun pakeni Itävaltaan. Hieman myöhemmin romanialaiset joukot valtasivat pääkaupunki Budapestin. Unkarin kansannousu
Unkarin armeija oli ensin määrätty tukahduttamaan mielenosoituksia, mutta pian armeijan yksiköitä alkoi siirtyä kansannousun puolelle ÁVH:ta ja neuvostojoukkoja vastaan. Eversti Pál Maléterin johtamasta Kiliánin varuskunnasta tuli vastarinnan keskus. Varuskunnan tuntumassa käytiin raskaita taisteluja, joihin osallistui myös raskasta kalustoa. 28. lokakuuta puolustusministeri Károly Janza määräsi tulitauon ja samana iltana Imre Nagy piti radiopuheen, jossa hän asettui nyt kansannousun puolelle. Nagy ilmoitti myös ÁVH:n lakkauttamisesta ja käyvänsä neuvotteluja neuvostojoukkojen vetämiseksi pois koko Unkarista. Taistelujen väsyttämät neuvostojoukot antoivatkin 30. lokakuuta Nagylle lupauksen poistua Budapestista. Vetäytymisessä oli tosin todellisuudessa kyse taktisesta uudelleenryhmittymisestä, johon Nagy viittasi sittemmin petoksena. Vielä samana päivänä aseelliset ryhmät päättivät vallata Budapestin Unkarin työväenpuolueen puoluetalon. Ankaran tulitaistelun jälkeen rakennuksen puolustajat antautuivat. Antautuneet teloitettiin miltei välittömästi heidän poistuttuaan rakennuksesta. Life-lehti julkaisi teloituksista kuuluisaksi tulleen kuvasarjan. ÁVH:n miehiä tai heiksi epäiltyjä lynkattiin myös muualla Budapestissa. Unkarin ja osmanien sodat
Sulttaani Murad II käynnisti uuden hyökkäyksen Balkanilla vuonna 1437. Belgrad ja Smederevo piirritettiin, mutta unkarilaiset ajoivat osmanit pois mailtaan János Hunyadin johdolla ja osapuolet tekivät rauhan 1438. Rauha ei kuitenkaan pitänyt ja turkkilaiset valloittivat Smederevon seuraavan vuonna. Gyula Gömbös
Gömbös palveli ammattiupseerina Itävalta-Unkarin armeijassa ja esiintyi voimakkaan kansallismielisenä sekä Habsburgien vastustajana. Unkarin neuvostotasavallan aikana vuonna 1919 hän organisoi vastavallankumouksellista toimintaa ja oli sisäministerinä Szegedin kaupungissa toimineessa pakolaishallituksessa. Hänestä tuli amiraali Miklós Horthyn läheinen liittolainen. Gömbös järjesti vuonna 1921 sotilaallisen vastarinnan, jolla estettiin entisen Itävallan keisarin Kaarle I:n (Unkarin kuninkaana Kaarle IV) yritys palata Unkarin hallitsijaksi. István Bethlenin pääministerikautena (1921–1931) Gömbös oli oppositiossa, mutta toimi silti puolustusministerinä vuonna 1929. Hänestä tuli 1920-luvun aikana Unkarin radikaalin oikeiston johtohahmo. Konstantinopolin piiritys
Mehmed päätti hyökätä kaupungin ainoaa puolta, joka ei ollut meren suojaama, Theodosiuksen muureja, vastaan. 22. toukokuuta oli kuunpimennys, jonka on täytynyt olla kaupungin asukkaiden mielestä huono enne. Itse hyökkäys alkoi 29. toukokuuta. Ensimmäisenä hyökkäsivät huonosti aseistetut ja koulutetut joukot. Heidän tehtävänään oli vain tappaa mahdollisimman paljon puolustajia ja heikentää siten puolustusta kokonaisuutena ennen päähyökkäystä. Seuraavaa hyökkäys kohdistui kaupungin luoteisosaa, Blachernaea kohtaan. Sen kaupunginosan muurit olivat osittain vaurioituneet ja muita muureja heikommat. Osmanien onnistui murtautua muurien läpi, mutta heidät lyötiin pian takaisin. Bysanttilaiset löivät takaisin vielä kolmannenkin hyökkäyksen, jota johtivat janitsaarit. Kun genovalaisten kenraali ja muurien puolustuksesta vastannut Giovanni Giustiniani haavoittuivat taistelussa, alkoi yleinen paniikki. Konstantinopolin piiritys
Konstantinopolin piiritys alkoi 2. huhtikuuta 1453 ja loppui Bysantin valtakunnan pääkaupungin, Konstantinopolin valtaukseen 29. toukokuuta. Tästä hetkestä lähtien valtakunta lakkasi olemasta. Osmanien sulttaani Mehmed II siirsi osmanien valtakunnan pääkaupungin läheisestä Edirnen kaupungista vallattuun Konstantinopoliin. Itävallan historia vuoteen 1815
Turkkilaiset piirittivät Wieniä 1529. Ferdinand ymmärsi, että Habsburgien maiden puolustus vaati Unkarin muodostamista puskurivaltioksi turkkilaisia vastaan. Vaikka Osmanien valtakunnan perimmäinen tavoite oli Euroopan valloitus, Länsi-Euroopan hallitsijat eivät pitäneet turkkilaisia uhkana, eivätkä halunneet auttaa Ferdinandia itärajan puolustuksessa. Hän joutui solmimaan rauhan Osmanien valtakunnan kanssa 1562, jolloin määriteltiin tasapeliin jäänyt "status quo" Unkarissa. Trianonin rauha
Unkarin uudeksi pääministeriksi noussut Mihály Károlyi elätteli vielä toiveita yhtenäisestä Unkarista. Ajatus ei kuitenkaan kelvannut vähemmistökansalaisuuksille tai ympärysvalloille. Etenkin Ranska halusi uusista maista liittolaisia Saksan uuden nousun mahdollisuuden varalta. Itä-Euroopan vastaitsenäistyneiden valtioiden "cordon sanitaire" muodostaisi myös Neuvosto-Venäjän eristävän turvallisuusvyöhykkeen. Kenraali Louis Franchet d’Espèrey ilmoittikin unkarilaisille neuvottelijoille Belgradissa ”"Unkarilaiset olivat taistelleet saksalaisten rinnalla, ja yhdessä he saavat siitä maksaa"”. Károlyin hallitus oli voimaton, kun serbien joukot miehittivät Bácskan ja Baanaatin. Romanialaiset marssivat puolestaan Transilvaniaan ja liittivät sen maahansa yksipuolisesti tammikuussa 1919. Tšekkijoukot olivat puolestaan edenneet Slovakiaan ja hieman myöhemmin myös Karpato-Ukrainaan. Ympärysvaltojen 22. joulukuuta Tšekkoslovakian ja Unkarin välille piirtämästä demarkaatiolinjasta muodostui maiden sittempi raja. Károlyin hallitus kaatui maaliskuussa 1919. Pariisin rauhankonferenssissa kokoontuneet suurvallat halusivat muodostaa Romanian selustan takaavan puolueettoman vyöhykkeen Unkarin ja Romanian rajalle valmisteluna suunniteltua Neuvosto-Venäjän vastaista interventiota varten. 20. maaliskuuta ympärysvaltojen ranskalainen valtuutettu Budapestissä vaati Unkarin joukkoja vetäytymään Romanian vastaiselta rajalta. Tähän ei suostuttu vaan hallitus erosi. 21. maaliskuuta Károlyi luovutti hallitustehtävät sosiaalidemokraattien ja kommunistien muodostamalle hallitusneuvostolle, joka julisti Unkarin neuvostotasavallaksi. Imre Thököly
Osmanien valtakunnassa unkrailaisten menestys oli vakuuttanut turkkilaiset Habsburgien kukistamisen mahdollisuudesta. Keväällä 1683 Kara Mustafa pašša johti 100 000 miehen armeijan pitkin Tonavaa kohti Wieniä Itävallassa. Thököly jatkoi tällä välin omia sotatoimiaan Habsbureja vastaan, mutta ei osallistunut turkkilaisten päähyökkäykseen. Thököly uskoi turkkilaisten voittavan yksinkin ja heidän voittonsa jälkeen Unkarista tehtäisiin osmanien vasallivaltio Thökölyn alaisuudessa. Habsburit saivat kuitenkin tukea Puolan Juhana III Sobieskilta, sekä Baijerin ja Saksin vaaliruhtinailta. Liittouma voitti turkkilaiset Wienin taistelussa 12. syyskuuta 1683. Wienissä saavutetun voiton jälkeen Leopold päätti edelleen vapauttaa Unkarin turkkilaisten hallinnasta. Thököly menetti nopeasti kannatustaan ja monet kurutsit loikkasivat Habsburgien puolelle. Vuomnna 1688 kukistui viimeinen Thökölyn kannattajien hallussaan pitämä Munkácsin linna, jonka puolustusta Thökölyn vaimo Ilona oli johtanut. Lopulta Imre ja Ilona päätyoivät maanpakolaisiksi Osmanien valtakuntaan. Turkkilaiset tekivät vielä hetkellisesti Thökölystä Transsilvanian ruhtinaan vuonna 1690, mutta turkkilaisvalta Unkarissa päättyi lopullisesti Karlowitzin rauhaan vuonna 1699. Thököly kuoli İzmitissä 13. syyskuuta 1705. Budapestin piiritys
Taistelut vaurioittivat Budapestia pahoin. Kaikki sillat ja monet historiallisista rakennuksista olivat raunioina. Seitsemän rakennusta kymmenestä oli pahasti vaurioitunut. Kaupungissa kuoli 38 000 siviiliä, ja heistä 13 000 suoraan taisteluiden takia ja 25 000 sairauksiin ja aliravitsemukseen. Budapestin puolustajilta kuoli noin 48 000 sotilasta ja noin 63 000 jäi sotavangiksi. Hyökkääjiltä kaatui noin 70 000 sotilasta ja noin 202 000 haavoittui. Leithan taistelu
Béla IV:n johtamat unkarilaiset kärsivät suuren tappion Batu-kaanin mongoleita vastaan Muhin taistelussa 1241. Mongolien invaastio, jota unkarilaiset kutsuvat nimellä "tatárjárás" alkoi. Bela IV joutui vetäytymään Bratislavan kautta Hainburgiin, jossa Itävallan herttua Frederik II takavarikoi Unkarin kuninkaan kassan ja pakotti hänet luovuttamaan alueita Itävallalle vastineeksi avustaan mongoleita vastaan. Jätettyään Hainburgin Bela IV vetäytyi Zagrebiin, jossa turhaan anoi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan apua. Myös Frederik II petti sanansa. Aikansa ryösteltyään mongolit vetäytyivät perimyskiistojen vuoksi Unkarista ja Bela aloitti uudelleenrakentamisen. Hän pyrki kehittämään puolustusta rakennuttamalle linnakkeita Mongolivaltakunnan vastaiselle rajalle. Seuraavaksi Bela hyökkäsi Itävaltaan ja pakotti Frederickin palauttamaan Unkarin menettämät alueet. Mongolivaltakunta
Tšingis-kaanin pojanpojan Batun johtamat mongolit lähtivät 1230-luvulla länteen ja valloittivat ja hävittivät Kiovan ja toistakymmentä muuta venäläistä kaupunkia. 1240-luvun alussa hyökkäys jatkui edelleen Puolaan, Unkariin ja Itävaltaan. Sleesian herttuan Henrik Hurskaan armeija murskattiin Liegnitzin taistelussa 1241, ja Unkarin kuninkaan Béla IV:n armeija Muhin taistelussa 1241. Mongolien etujoukot pääsivät jo Wienin porteille ja mongolien tiedustelijoita nähtiin n. 100 kilometrin päässä Venetsiasta. Suurkaani Ögödein yllättävä kuolema (luultavasti alkoholismin seurauksiin) yhdessä talven aiheuttamien logistiikkaongelmien vuoksi sai kuitenkin mongolit vetäytymään Unkarista 1242, koska Batu halusi osallistua suurkaanin vaaliin. Jerusalemin piiritys (1099)
Hyökkäyksen alettua 13. heinäkuuta ranskalaiset onnistuivat heti murtamaan etumaisen vallin. Puolustajilla oli etelässä parempi onni, sillä he onnistuivat tuhoamaan piirittäjien katapultin. Pohjoisessa puolustus epäonnistui täysin kun Gottfied Bouillonilainen sai piiritystorninsa avulla sotilaat muurin ylitse kaupungin sisälle. Sillä aikaa kun Bouillonilainen avaututti kaupungin portteja, Tankred miehitti temppelivuoren. Tiedon kiirittyä eteläosan puolustajille, he pakenivat nopeasti Davidin torniin. Suuri osa kaupunkilaisista pakeni valloittajien tieltä, mutta ne jotka eivät päässeet pois, tapettiin. Jerusalemin piiritystä seurannutta joukkomurhaa on myöhempinä aikoina paisuteltu todellisuutta suuremmaksi. On muistettava, että tämänkaltainen joukkomurha kuului tuolloisiin sodankäynnin tapoihin silloin, kun kaupunki kieltäytyi antautumasta ja se vallattiin väkirynnäköllä. Saladinin valloittaessa Jerusalemin 1187 kaupunki sensijaan antautui piirityksen jälkeen, jolloin kaupunki säästettiin ja sen asukkailtä kannettiin vero. Budapestin arkkitehtuuri
Pitkän historiansa aikana Budapest on hävitetty moneen kertaan, joten siellä ei ole säilynyt juuri lainkaan keskiaikaisia rakennuksia. Budan Linnavuori on valloitettu peräti 31 kertaa.
Sen jälkeen kun mongolit hävittivät Óbudan 1240-luvulla, asukkaat muuttivat helpommin puolustettavalle Linnavuorelle, jonne myös kuninkaanlinna rakennettiin. Seuraavan parinsadan vuoden aikana Buda kukoisti ja kuninkaanlinna oli loistostaan maailmankuulu. Budan väkiluvuksi ennen turkkilaisten valloitusta on arvioitu 8 000. Goottilaiseen ja renessanssityyliin rakennettu linna kuitenkin tuhoutui ja koko kaupunki rappeutui pahoin turkkilaisvallan aikana (1541–1686). Hävityksen viimeistelivät Itävallan joukot, jotka valtasivat kaupungin takaisin 75 päivän taistelun jälkeen. Kaupungissa oli elossa silloin vain 300 asukasta. Joitakin keskiaikaisen kuninkaanlinnan rakennusten jäännöksiä on nykyään esillä Budapestin historian museossa, kuten Anjou-dynastian aikainen kuninkaan huone, kappeli ja vankiselli.
1700-luvun rakennukset on pystytetty tuhoutuneen kaupungin raunioille, ja niissä on käytetty usein hyväksi vanhoja rakenteita. Goottilaisia jäänteitä onkin nykyään näkyvillä uudempien rakennusten osina etenkin Linnavuorella, missä ne ovat tulleet esiin toisen maailmansodan tuhojen jälkeen. Tyypillisiä ovat porttikäytävissä olevat kiviset syvennykset, joiden alkuperäinen tarkoitus on epäselvä. Yleensä niitä pidetään istumasyvennyksinä ("sedilia"). Hyvän käsityksen siitä, miltä keskiaikainen Buda on näyttänyt, saa "Országház utcan" taloista 18, 20 ja 22 ja "Úri utcan" talosta 31. Myös Matiaksenkirkossa on goottilaisia osia, esimerkiksi eteläjulkisivun portaalissa ja luoteisnurkan Bélan tornissa. Wienin ensimmäinen välitystuomio
Unkarissa alueisiin oltiin tyytymättömiä, vaikkakin liitokseen liittyen järjestettiin juhlallisuuksia. Horthy ratsasti valkoisella hevosella unkarilaisen juhlakulkueen kärjessä Košiceen. Unkarilaiset suunnittelivat myös Karpaatto-Rutenian sotilaallista valtausta, mutta Hitler kielsi heitä toteuttamasta suunnitelmaansa toistaiseksi. Tilanne muuttui kuitenkin vielä maaliskuussa 1939. Saksa miehitti vielä jäljellä olleen tynkä-Tšekkoslovakian. Böömistä ja Määristä tehtiin Saksan protektoraatti, kun taas Slovakiasta tuli itsenäinen valtio Saksan suojeluksessa. Saksalaisten joukkojen marssiessa Prahaan 15. maaliskuuta unkarilaiset joukot hyökkäsivät itsenäiseksi julistautuneeseen Karpato-Ukrainan tasavaltaan. Unkarilaiset kukistivat paikallisen vastarinnan ja alue liitettiin Unkariin. Unkari
Vuonna 1526 unkarilaiset kärsivät Mohácsin taistelussa ratkaisevan tappion turkkilaisille, joita johti sulttaani Suleiman Suuri. Unkarilaisten armeija käytännössä tuhoutui, ja huomattava osa aatelisista ja ylemmästä papistosta kaatui. Nuori kuningas Ludvig II yritti paeta mutta hukkui. Turkkilaiset tuhosivat Pestin ja Budan kaupungit, miehittivät etelärajan linnoitukset ja ottivat arviolta 150 000 vankia. Unkarilaiset eivät enää pystyneet yhtenäiseen vastarintaan. Valtiopäivät valitsi kuninkaaksi János Szapolyain, kun taas osa aatelisista kannatti Habsburgien arkkiherttua Ferdinandia. Turkkilaiset osallistuivat valtataisteluun ja tukivat Szapolyaita. Seurauksena oli valtakunnan jakaantuminen kolmeen osaan. Turkkilaiset pitivät hallussaan Unkarin etelä- ja keskiosia, jota Szapolyai nimellisesti hallitsi, ja maan länsi- ja pohjoisosat olivat Ferdinandin vallassa. Idässä Transilvania pysyi itsenäisenä ruhtinaskuntana Turkin suojeluksessa. Unkarin kolmijako vahvistettiin Adrianopolin rauhassa 1568. Gyula Andrássy
Kreivilliseen sukuun syntynyt Andrássy oli koulutukseltaan lakimies. Hän kuului nuorena Lajos Kossuthin johtamiin Unkarin radikaaleihin uudistusmielisiin. Hänet valittiin Unkarin valtiopäiville ensi kerran vuonna 1847 ja Unkarin vallankumouksen aikana 1848–1849 hän toimi pataljoonankomentajana. Unkarin kapinahallitus lähetti hänet edustajanaan neuvottelemaan Konstantinopoliin. Kumouksen kukistumisen jälkeen Andrássy pakeni Unkarista. Hänet tuomittiin poissaolevana kuolemaan ja häntä esittävä kuva hirtettiin. Hän kuitenkin palasi Unkariin vuoden 1857 yleisen armahduksen jälkeen. Hänet valittiin vuonna 1861 Itävallan parlamenttiin. Andrássy tuki Ferenc Deákia, jonka johdolla saatiin vuonna 1867 neuvoteltua Unkarin itsehallinnon palauttanut Itävalta-Unkarin kompromissi. Andrássy nimitettiin 17. helmikuuta 1867 Unkarin pää- ja puolustusministeriksi. Hän johti viimeisiä Itävallan ja Unkarin välillä käytyjä neuvotteluja sopimuksen sisällöstä. Hänen pääministerikautenaan luotiin pohja Unkarin omille asevoimille, Honvédille. Unkari
Vuonna 1683 turkkilaiset hyökkäsivät Habsburgeja vastaan ja piirittivät Wienin, mutta heidät lyötiin perusteellisesti Puolan kuninkaan Juhana III Sobieskin johdolla. Sen jälkeen Paavi Innocentius XI organisoi liiton, joka jatkoi hyökkäystä turkkilaisia vastaan katolisen kirkon tuella. Ristiretkeläisarmeija valtasi Budan 1686, ja vuonna 1699 solmittiin Karlowitzin rauha, joka lopetti turkkilaisten vallan Unkarissa. Jotapatan piiritys
Jotapatan piiritys käytiin vuonna 67, jolloin roomalaisen kenraali Titus Flavius Vespasianuksen johtama roomalaisarmeija valtasi Jotapatan linnoituksen 47 päivää kestäneen piirityksen jälkeen. Juutalaiskapinallisten komentaja Josef ben Mathitjahu (myöhemmin Josephus) joutui roomalaisten vangiksi, jotka olisivat halunneet tappaa hänet, mutta Vespasianus lupasi hänelle hyvän kohtelun ja sen ettei häntä tapettaisi. Suleiman Suuri
29. elokuuta 1526 Suleiman löi Unkarin kuninkaan Ludvig II:n (Lajos II) Mohácsin taistelussa ja miehitti suurimman osan Unkarista ennen kuin luovutti sen hallittavaksi Transilvanian prinssille János Zsigmondille. Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisari Kaarle V ja hänen veljensä Ferdinand Itävallan arkkiherttua valloittivat Unkarin uudelleen. Vastatoimena Suleiman yritti valloittaa Unkarin kahdesti. Hän saavutti Wienin vuosina 1529 ja 1532, mutta molemmilla kerroilla sää esti valloituksen. Vuonna 1533 Suleiman kirjoitti Ferdinandin kanssa sopimuksen, joka jakoi Unkarin kahtia Habsburgien ja Szapolyain kesken. Szapolyain kuoltua Unkarin alueet jäivät Ferdinandille, joka yllytti Suleimania annektoimaan Unkarin. Tämä johti useisiin sotiin ja rauhansopimuksiin ennen kuin "status quo" palautui. Budapestin historia
Nykyisen Budapestin seudulle saapui kelttiläisiä heimoja 200-luvulla eaa. Yksi näistä heimoista oli eraviskit, joiden linnoitus ja tärkein asumus (oppidum) sijaitsi Gellértinvuorella.. Vuoteen 89 mennessä roomalaiset perustivat alueelle Aquincumin linnoituksen, ja siitä tuli Ala-Pannonian provinssin pääkaupunki vuonna 106. Toistuvien barbaarien hyökkäysten takia roomalaiset hylkäsivät kaupungin 400-luvun alussa. Slovakia
Suur-Määrin hajottua Slovakia kuului 1000-luvulta lähtien Unkarin kuningaskuntaan. Bratislavasta kehittyi merkittävä keskus varsinkin Sigismund Luxemburgilaisen aikana. Sen keskeinen asema aiheutti myös monia sotia ja levottomuuksia. 1500-luvulla kaupungin asema korostui entisestään, kun turkkilaiset Suleiman Suuren johdolla löivät Ludvig II:n, etenivät syvälle Unkariin ja valtasivat pääkaupunki Budan. Unkarin ylimystö pakeni Bratislavaan. Siitä tuli Unkarin hallinnollinen keskus, missä valtiopäivät kokoontuivat, kirkollinen ja maallinen johto sai turvapaikan ja monet kuninkaat kruunattiin vuoteen 1830 asti. Ludvigin kuoltua vallan peri Ferdinand I Habsburg ja Unkari joutui osaksi Habsburgien hallitsemaa Itävallan keisarikuntaa, vaikka se säilyikin nimellisesti omana kuningaskuntanaan; vuoden 1867 kompromissisopimuksessa Unkarin asema koheni ja alettiin puhua Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiasta. Budapestin piiritys
Saksan 6. panssariarmeija oli siirretty Ardenneilta Unkariin Budapestin vapauttamiseksi, mutta se saapui paikalle liian myöhään. Tästä huolimatta 13. helmikuuta toteutettiin vastahyökkäys nimellä operaatio Kevään herääminen. Tarkoitus oli suojella Unkarin öljylähteitä. Hyökkäys epäonnistui ja Hitlerin kuultua SS-divisioonien vetäytyneen ilman lupaa niiltä riistettiin hihamerkit. Viimeiset saksalaissotilaat poistuivat Unkarin alueelta 4. huhtikuuta. Bysantin valtakunta
Osmaanien sulttaani Bayezid I piiritti Konstantinopolia vuosina 1397–1402. Keisari Manuel II kiersi Eurooppaa hakien apua Bysantille. Valtakunta pelastui mongolien hyökättyä samaan aikaan osmanien alueille. Osmanien valta elpyi pian. Sulttaani Murad II piiritti vuorostaan Konstantinopolia vuonna 1422. Osmanit valtasivat Thessalonikin vuonna 1430. Nyt keisari Johannes VIII Palaiologos haki apua lännestä ja hyväksyi tämän vuoksi kirkkojen yhdistymisen Firenzen kirkolliskokouksessa vuonna 1439. Osmaneja vastaan saatiin organisoitua unkarilaisten ja latinalaisten ristiretki, niin kutsuttu Varnan ristiretki, mutta se päättyi kristittyjen kannalta katastrofiin Varnan taistelussa vuonna 1444. Kirkkojen yhdistyminen julistettiin lopulta voimaan Konstantinopolissa vuonna 1452. Se ei kuitenkaan juurikaan toteutunut käytännössä yleisen vastustuksen vuoksi. Béla Miklós
Miklós palveli maailmansotien välisenä aikana Unkarin armeijassa ja oli 1933–1936 sotilasattašeana Berliinissä. Toisen maailmansodan alussa hän oli armeijakunnan komentajana ja 1942–1944 valtionhoitaja Miklós Horthyn kanslian sotilasjohtajana. Elokuusta 1944 alkaen hän oli Unkarin ensimmäisen armeijan komentaja ja kannatti rauhaa Neuvostoliiton kanssa. Kun Saksa ja Nuoliristi-puolue kaappasivat lokakuussa 1944 vallan Unkarissa, pidätystä pelännyt Miklós loikkasi Puna-armeijan puolelle ja antoi 17. lokakuuta julistuksen, jossa kehotti muita unkarilaisia upseereja tekemään samoin. Puna-armeijan miehittämässä Debrecenissä 22. joulukuuta 1944 kokoontunut oppositiopuolueiden edustajista koostunut väliaikainen kansalliskokous valitsi Miklósin uuden väliaikaisen hallituksen pääministeriksi Neuvostoliiton hyväksynnällä. Hänen johtamansa hallitus otti vallan Unkarissa seuraavana keväänä Nuoliristin hallituksen kukistuttua saksalaisten tappion myötä. Miklós jatkoi pääministerinä marraskuussa 1945 pidettyihin ensimmäisiin sodanjälkeisiin parlamenttivaaleihin asti, jolloin hänen seuraajakseen tuli pientilallisten puolueen johtaja Zoltán Tildy. Miklós valittiin vuoden 1947 vaaleissa parlamenttiin porvarillisen itsenäisyyspuolueen ehdokkaana, mutta valtaan nousseet kommunistit peruuttivat puolueen saamat edustajanpaikat ja Miklós joutui vetäytymään julkisesta elämästä. Hän kuoli seuraavana vuonna. Gyula Andrássy
Andrássysta tuli vahva Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian tukija. Hän katsoi slaavien muodostavan uhan valtakunnalle ja kannatti liittoa Saksan kanssa. Niinpä hän vastusti vuonna 1871 Itävallan pääministeri Karl Siegmund von Hohenwartin suunnitelmaa Böömin autonomian laajentamisesta ja vaati Itävallan pysymistä puolueettomana Ranskan–Saksan sodan aikana. Hänen toiveittensa mukaisesti keisari Frans Joosef I omaksuikin saksalaisystävällisemmän ulkopolitiikan ja nimitti Andrássyn valtakunnan ulkoministeriksi Friedrich Ferdinand von Beustin seuraajana 14. marraskuuta 1871. Andrássyn johdolla Itävalta-Unkari solmi vuonna 1879 Saksan kanssa puolustusliiton, joka toimi sen jälkeen maan ulkopolitiikan kulmakivenä aina ensimmäisen maailmansodan loppuun asti. Andrássy vastusti toimia, jotka olisivat lisänneet slaavilaisten kansojen osuutta Itävalta-Unkarin väestöstä. Balkanin sodan aikana 1876–1878 hän piti Itävalta-Unkarin puolueettomana. Hän kuitenkin hyväksyi vuoden 1878 Berliinin kongressissa sen, että Itävalta ryhtyisi miehittämään Bosnia-Hertsegovinaa, sillä hän halusi kompensoida Venäjän vahvistunutta asemaa Balkanilla. Päätös muodostui hyvin epäsuosituksi sekä Itävallassa että Unkarissa, ja Andrássy erosi ulkoministerin tehtävistä 8. lokakuuta 1879, päivää Saksan kanssa solmitun sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. Budapestin historia
Lokakuun 1944 lopussa puna-armeija uhkasi jo Budapestin esikaupunkeja. Kaupunkia pommitettiin rankasti, etenkin Linnavuorta ja Pestin pohjois- ja itäosia, missä oli sotatarviketehtaita. Kaupungista käytiin ankaria, viikkokausia kestäneitä taisteluita tammi-helmikuussa 1945. Venäläiset valtasivat Pestin tammikuun 18. päivä, ja saksalaiset vetäytyivät Budan puolelle ja räjäyttivät Tonavan sillat. Venäläiset saivat Budan vallattua vasta 13. helmikuuta. Taistelussa sai surmansa noin 20 000 siviiliä. Taistelujen tauottua kolme neljäsosaa kaupungin asuintaloista, historiallisista rakennuksista ja kirkoista oli tuhoutunut tai vakavasti vaurioitunut. Sodan jälkeisten sekasortoisten olojen ja kesän 1945 huonon sään vuoksi Unkarissa syntyi talvella 1945–1946 nälänhätä. Tilanne oli pahin Budapestissa, missä lapsikuolleisuus kohosi 40 prosenttiin. Unkarin historia
Vuosina 997–1038 hallinnut Tapani Pyhä I (István) kruunattiin Unkarin ensimmäiseksi kuninkaaksi legendan mukaan joulupäivänä 1000 yöllä. Samaan aikaan valtion ensimmäiset rajat astuivat voimaan, pääkaupungiksi nimettiin Esztergom ja kristinusko tuli maan viralliseksi uskonnoksi. Uskonpuhdistuksia jatkettiin vielä pitkälle Pyhä Tapanin valtakauden aikana. Tapani loi vakaan ja vahvan valtiojärjestelmän frankilaisen malliin. Häntä pidetään Unkarin valtion perustajana. Italialaissyntyinen Gerard Sagredo, joka tunnetaan nimellä Pyhä Gellért, saapui maahan Tapani Pyhän käännyttäessä maata kristinuskoon. Gellért kirjoitti Unkarin ensimmäiset teologiset teokset, hänestä tuli piispa ja hän perusti katedraalin ja luostarin. Näiltä ajoilta on myös varhaisin säilynyt unkarinkielinen kirjoitus, vuonna 1055 Balaton-järven pohjoisrannalle perustetun luostarin perustuskirja. Kuningas Tapanin kuoltua maa joutui valtataisteluiden riivaamaksi ja joutui melkein Saksan ja Bysantinkin valloittamaksi, kunnes vuonna 1077 valtaan noussut László I Pyhä palautti järjestyksen maahan. Piispa Gellért julistettiin pyhimykseksi kuningas Tapanin kanssa 20. elokuuta vuonna 1083 kuningas Pyhä Lászlón aloitteesta. Nykyään elokuun 20. on Unkarin valtion juhlapäivä. Muhin taistelu
Mongolit etenivät Karpaattien solien läpi useana eri kiilana talvella 1240–1241. Mongolien hyökkäystä kohti Eurooppaa johti Subutai ja Karpaattien läpi edenneitä mongoliosastoja Tšingis-kaanin pojanpoika Batu ja hänen veljensä Šiban. Béla IV määräsi yleisen liikekannallepanon Unkarissa huhtikuussa 1241, mutta järjestelyjä haittasi unkarilaisen ylimystön vastustus. Kuningasta syytettiin esimerkiksi sodan puhkeamisesta. Kuitenkin kun mongolit olivat edenneet jo Pestin edustalle, sekä kuningas että unkarilainen ylimystö lankesivat mongolien järjestämään ansaan. Subutai määräsi joukkonsa teeskentelemään pakoa, jolloin nyt voitosta varmat unkarilaiset lähtivät linnoituksistaan jahtaamaan mongoleja. Kaksi päivää myöhemmin 11. huhtikuuta 1241 käytiin varsinainen taistelu Muhissa Sajó-joen varrella jonkin matkaa nykyisestä Miskolcin kaupungista alavirtaan. Budapestin piiritys
Eteläisessä armeijaryhmässä tilanne Budapestissa tajuttiin toivottomaksi. Silti Hitler oli kieltänyt kaikki ehdotukset kaupungista ulos murtautumisesta. Kansallissosialistiset lentojoukot eli NSFK teki purjekoneilla viimeiset ilmateitse saapuneet huoltolennot Vérmezőn niitylle 5. helmikuuta. Kaupungin puolustajien viimeinen tukikohta oli Budanlinnavuori. Pienelle alueelle oli sulloutunut siviilit mukaan lukien 300 000 ihmistä. Ruokaa ei ollut ja ratsuväen hevosetkin oli syöty. Tykkien ammukset olivat loppuneet. Kaiken lisäksi alueella esiintyi pilkkukuumetta. Paavin nuntius vetosi Pfeffer-Wildenbruchiin kärsimysten lopettamiseksi. Tämä pyysi vielä 3. helmikuuta lupaa murtautua ulos, mutta pyyntö torjuttiin 5. helmikuuta. Vastarinta alkoi lakata iltapäivällä 11. helmikuuta. Osa puolustajista alkoi käyttää valkoisia lippuja ja joissain tapauksissa unkarilaiset joukot riisuivat saksalaisia yksikköjä aseista. Pfeffer-Wildenbruch päätti yöllä ryhtyä määräysten vastaisesti murtautumisyritykseen mukanaan saksalaisdivisioonien rippeitä. Puna-armeija oli osannut odottaa murtautumisyritystä ja myös sen reitti arvattiin oikein. Tuloksena oli verilöyly. Yritykseen osallistui 28 000 sotilasta, mutta heistä vain 700 saavutti saksalaisten linjat. Tuhannet olivat saavuttaneet kukkulat pohjoisessa, mutta heidän valtaosansa päätyi pidätetyksi. Vangiksi otetuista unkarilaiset säästettiin, mutta saksalaiset ammuttiin. Viimeiset taistelut kaupungissa päättyivät 13. helmikuuta. Belgradin piiritys
Puolustajia johti kaksi henkilöä. Aatelismies ja sotapäällikkö János Hunyadi – joka oli silloin Unkarin eteläisten provinssien kuvernööri, sekä Unkarin valtionhoitaja vuosina 1446–1452 – oli käynyt useita taisteluita ottomaaneja vastaan 1430- ja 1440-luvuilla, joten hän tunsi näiden sotimistaktiikan sekä tiesi, millainen ja minkä mittainen hyökkäys oli odotettavissa. Unkarin aateli ei kuitenkaan pitänyt menestyvästä kilpailijastaan ja Hunyadi jäi yksin vastaamaan Osmanien vastaisista toimista. Hän lähetti poikansa Lászlón ja velipuolensa Mihály Szilágyin Belgradin varuskunnan tueksi ja näiden mukana 5 000–7 000 miestä. Hän itse matkasi Keski-Euroopassa värväten sotilaista, joiden tarkkaa määrää ei tunneta. Toinen merkittävä henkilö oli Giovanni da Capistrano, Italian inkvisition jäsen, jonka paavi oli lähettänyt aloittamaan ristiretki osmaneja vastaan. Kiivaspuheisena saarnaajana tunnettu Capistrano saikin yllytettyä monia talonpoikia liittymään joukkoihinsa, mutta monet olivat aseistautuneet viikatteilla ja talikoilla. Yhteensä Capistranolla ja Hunyadilla oli komennuksessaan noin 40 000 miestä. Budapestin piiritys
Puna-armeijan osastot ryöstivät Budapestissa esimerkiksi taidekokoelmia ja jopa ulkovaltojen lähetystöjä. Samaan tapaan ryöstöjen kohteeksi joutuivat paikalliset siviilit. Monet naiset ja tytöt raiskattiin. Ferenc II Rákóczi
Kurutsit kärsivät suuren tappion Trencsénissä vuonna 1708, minkä jälkeen he joutuivat vetäytymään kapinan ydinalueelle Ylä-Unkariin (nykyiseen Slovakiaan). Kapinaliike oli nyt myös sisäisesti riidoissa. Kapinan rahoittamiseksi verotusta oli jouduttu kiristämään, ja monet unkarilaisista aristokraateista vastustivat ruhtinaan lisääntyvää valtaa. Merkittävä osa kurutseista alkoi kannattaa rauhaa Habsburgien kanssa. Rákóczin matkustettua tapaamaan Pietari Suurta Puolaan kapinallisten ylipäällikkö Sándor Károlyi teki helmikuussa 1711 sopimuksen keisarillisia johtaneen Miklós Pálffyn kanssa Rákóczin tietämättä. Kapinalliset tunnustivat Habsburgien oikeuden Pyhän Tapanin kruunuun ja vastineeksi he saivat armahduksen. Lisäksi keisari lupasi kunnioittaa Unkarin ja Transsilvanian perustuslakeja ja uskonvapautta. Rákóczi ei hyväksynyt rauhaa eikä ottanut armahdusta vastaan vaan haki turvapaikkaa ensin Puolasta ja sitten Ranskasta. Vuonna 1717 hän siirtyi Osmanien valtakuntaan Istanbuliin. Hänen tarkoituksenaan oli koota joukkoja Itävaltaa vastaan, mutta Turkin sota Habsburgien kanssa päättyi hieman ennen hänen saapumistaan. Rákóczi vietti Turkissa lopun elämänsä ja kuoli Rodostossa 8. huhtikuuta 1735. Budapestin historia
Keisari Frans Joosef allekirjoitti 22.12.1872 asetuksen, jolla Buda, Pest ja Óbuda yhdistettiin yhdeksi kaupungiksi nimeltään Budapest. Siitä käynnistyi Budapestin "kulta-aika", taloudellinen, kulttuurinen ja intellektuaalinen kehitys, jota kaupunki ei ole kokenut sen jälkeen. Kauppa ja teollisuus lähtivät nousuun ja tehtaita perustettiin. Vuosisadan vaihteessa Budapest oli maailman johtava myllykeskus, ja Csepelsaarelle muodostui Unkarin merkittävin teollisuuskeskus, jossa valmistettiin mm. aseita kaksoisvaltakunnan armeijalle. Suurimmat tehtaat syntyivät metalliteollisuuden, laivan- ja koneenrakennuksen ja sähkötekniikan aloille. Suurin oli Ganzin sähkötekniikan tehdas, missä oli vuosisadan vaihteessa 1 200 työntekijää. Budapestin historia
Kulta-aika päättyi ensimmäiseen maailmansotaan, joka syttyi heinäkuussa 1914. Syksyllä 1918 Budapestissa syntyi työläisten ja kotiutettujen sotilaiden mielenosoituksia, ja vallankumouksellinen mieliala levisi myös kaupunkiin sijoitetuissa sotilasyksiköissä. Marraskuun 16. päivä kansallisneuvosto julisti Unkarin itsenäiseksi tasavallaksi, ja tammikuussa 1919 se valitsi Mihály Károlyin presidentiksi. Károlyi joutui kuitenkin luovuttamaan jo maaliskuussa hallitustehtävät vallankumoukselliselle sotilasneuvostolle, joka julisti Unkarin neuvostotasavallaksi. Neuvostovalta sortui, kun Romanian joukot valtasivat Budapestin elokuussa. Marraskuussa 1919 unkarilaiset Kansallisen armeijan joukot marssivat kaupunkiin amiraali Miklós Horthyn johdolla. Maaliskuun 1. päivänä 1920 parlamentti valitsi Horthyn Unkarin valtionhoitajaksi käyttämään kuninkaalle kuuluvia oikeuksia. Belgradin piiritys
Konstantinopolin menetys vuonna 1453 oli šokki kristitylle Euroopalle ja Mehmed II alkoi suunnitella valtakuntansa laajentamista aina Roomaan saakka. Paavi varoitti Mehmedin aikovan vallata koko maailman ja yksi tämän omaksumista titteleistä olikin maailman valloittaja. Mehmedin ja Rooman välillä oli kuitenkin Balkan. Serbian despotaatti Đurađ Brankovićia vastaan tehtiin sotaretki vuonna 1454 ja seuraavana vuonna vallattiin Etelä-Serbia ja Kosovo. Đurađ ja Mehmed tekivät sopimuksen jäljellejääneen despotaatin rajojen kunnioittamisesta, mutta tästä huolimatta Mehmed palasi vuonna 1456 mukanaan 30 000–60 000 miestä, 300 tykkiä ja 200 kaleeria, jotka saapuivat pitkin Savaa ja Tonavaa. Sotaretken tavoitteena oli tällä kertaa Belgradin () valtaus, mikä avaisi reitin Unkariin. Kaupungin muurien pommitus aloitettiin kesäkuussa 1456 tykeillä, joista monet olivat olleet murtamassa Konstantinopolin muureja. Kolmikymmenvuotinen sota
Ainoastaan Itävalta oli enää turvallisesti Habsburgien käsissä. Tämän jälkeen ruotsalaiset saartoivat Prahan, jonka pieni puoli ryöstettiin heinäkuussa ja ranskalaiset ja ruotsalaiset joukot piirittivät Müncheniä. Hyökkäyksen uhka Wieniin ja Lensin taistelu taivuttivat Ferdinandin suostumaan voittajien ehtoihin. Ferenc II Rákóczi
Ferenc II:n isä Ferenc Rákóczi johti vuonna 1670 Ylä-Unkarissa (nykyisessä Slovakiassa) nostettua kapinaa Habsburgeja vastaan, jonka keisarilliset joukot murskasivat helposti. Kapinaa järjestämässä olleista unkarilaisista monet teloitettiin, mutta Ferenc Rákóczi säästettiin lunnaita vastaan. Kapinaliike unkarilaisten keskuudessa ei kuitenkaan ollut sammunut, ja nyt sitä innoittivat unkarilaisiin kapinan jälkeen kohdistetut puhdistustoimet. Maanpakolaiset, lainsuojattomat ja maansa menettäneet aateliset alkoivat muodostaa "kurutseiksi" kutsuttuja kapinallisjoukkoja Transilvaniassa, josta he tekivät rajan yli hyökkäyksiä Unkariin. Nimenä kurutsit johdettiin ehkä ristiretkeläistä tarkoittavasta sanasta "cruciatus". Habsburgien puolella taistelleet tunnettiin puolestaan nimellä "labantsit". Kurutsien johtoon nousi vuonna 1678 Imre Thököly, joka solmi avioliiton sittemmin leskeksi jääneen Ferenc II Rákóczin äidin Ilona Zrínyin kanssa. Thököly julistettiin Ylä-Unkarin ruhtinaaksi ja hän sai tukea Osmanien valtakunnalta. Turkkilaiset kärsivät kuitenkin huomattavan tappion Kahlenbergin taistelussa vuonna 1683. Thököly jäi yksin kapinansa kanssa, ja kurutsit alkoivat siirtyä Habsburgien puolelle. Vuonna 1688 kukistui Munkácsin linna, jota Ferencin äiti oli puolustanut kaksi vuotta. Linnan menetyksen jälkeen Thököly ja Zrínyi siirtyivät maanpakoon Osmanien valtakuntaan. Karlowitzin rauhan jälkeen vuonna 1699 Habsburgit olivat vallaneet suurimman osan Unkaria takaisin turkkilaisilta. Trianonin rauha
Unkarin tapahtumat herättivät suurta hämmennystä Pariisissa. Vallankumouksen pelättiin nyt leviävän Unkarista Itävaltaan ja Saksaan. Woodrow Wilson ja Britannian David Lloyd George arvostelivat Ranskaa unkarilaisten ajamisesta epätoivoon liiallisilla vaatimuksilla. Tšekit ja romanialaiset päättivät vastata Unkarin tapahtumiin lähettämällä maahan joukkojaan. Samalla ne saattoivat pönkittää aluevaatimuksiaan. Romanialaiset joukot ylittivät rajan 16. helmikuuta, Unkarin neuvostohallitus erosi 1. elokuuta ja romanialaiset joukot valtasivat Budapestin. Kaaoksen jälkeen uudeksi voimatekijäksi Unkarissa nousi Miklós Horthyn kansallinen armeija, joka marssi Budapestiin romanialaisten joukkojen vetäydyttyä 16. marraskuuta 1919. Kristillissosiaalisen puolueen Károly Huszárin onnistui muodostaa demokraattinen hallitus, jonka kanssa ympärysvallat saattoivat tehdä lopullisen rauhansopimuksen. Huszárin hallitus järjesti myös uudet vaalit, joiden voittajiksi kohosivat kuningaskuntaa kannattaneet puolueet. Ympärysvallat ja Unkarin naapurivaltiot vastustivat kuningaskunnan palautusta, jolloin kompromissiratkaisuna kuningaskunta ei saanut kuningasta, vaan Miklós Horthystä tehtiin 1400-luvun tapaan valtionhoitaja. Mehmed Valloittaja
Mehmed palasi valtaan vuonna 1451 ja teki pari vuotta myöhemmin lopun Bysantin valtakunnasta valtaamalla Konstantinopolin vuonna 1453 piirityksen jälkeen. Mehmed jatkoi valloittamalla loputkin Bysantin jäljellä olevat kaupungit Anatoliassa ja Balkanilla. Mehmedin aikana osmanien valtakunta laajeni myös Krimin niemimaalle ja se valloitti lisää alueita Balkanilla ja Anatoliassa. Osmanien valloitukset Euroopassa saatiin kuriin väliaikaisesti Nándorfehérvárin (nykyinen Belgrad) piirityksen epäonnistuttua. János Zsigmond
Suleiman antoi Tiszajoen itäpuoliset osat ja Transilvanian János Zsigmondin ja Isabellan hallintaan, ja niistä muodostettiin Transilvanian ruhtinaskunta. Isabellan kuollessa János Zsigmond oli 19-vuotias, oppinut mutta heiveröinen. Hän oli tukeutunut valtakautensa ajan äitiinsä ja neuvonantajiinsa. Ferdinand I hyökkäsi Transilvaniaan 1561 vaatien Partiumiksi kutsuttua rajaseutua. János Zsigmond oli valmis antautumaan, mutta kenraali Stefan Batory taivutteli hänet luopumaan ajatuksesta. Ottomaanien avustuksella solmittiin aselepo 1563. Ferdinand kuoli seuraavana vuonna, ja Bathory hyökkäsi Habsburgien kimppuun, mutta hänet torjuttiin. Vuonna 1565 solmitussa rauhassa Habsburgit saivat lähes koko Partiumin, János Zsigmond suostui tunnustamaan Maksimilian II:n Unkarin kuninkaaksi ja Transilvanian aseman Unkarin alusmaana. Hän meni naimisiin Maksimilianin sisaren kanssa ja tunnusti Habsburgien perintöoikeuden Transilvanian kruunuun. Suleiman ei pitänyt järjestelystä ja vaati Transilvanian tunnustamista myös Ottomaanien vasallivaltioksi. Hän hyökkäsi vuonna 1566 Maksimiliania ja János Zsigmondia vastaan. Sota jatkui vuoteen 1570. Vuonna 1571 János Zsigmond kuoli. Habsburgien piti periä Transilvania, mutta paikallinen aatelisto äänesti Suleimanin tuella Stefan Batoryn ruhtinaakseen. Itärintama (toinen maailmansota)
Puolassa puna-armeijan lähestyessä Puolan vastarintaliike aloitti operaatio Myrskyn saksalaisia joukkoja vastaan, mutta Varsovan kansannousun aikana puna-armeija pysähtyi Veikselille kykenemättömänä tai haluttomana avustaa vastarintaliikettä. Puolan kommunistien hallitsema 1. armeija yritti vapauttaa kaupungin syyskuussa, mutta epäonnistui raskain tappioin. Myös Slovakiassa alkoi kansannousu saksalaisia vastaan elokuussa ja se jatkui aina lokakuulle saakka. Neuvostoliitto aloitti hyökkäyksen Duklan solassa 8. syyskuuta ja kahden kuukauden taisteluiden jälkeen eteni Slovakiaan raskaiden tappioiden jälkeen, ja lopulta puna-armeija valtasi Bratislavan 4. huhtikuuta 1945. Budapest saatiin vallattua helmikuussa 1945.
Suomen rintamalla puna-armeija lopetti asemasodan suurhyökkäyksellä Karjalankannaksella 9. kesäkuuta ja kaksi viikkoa myöhemmin Maaselän suunnalla. VT-linja (Vammelsuu–Taipale) murtui Kuuterselässä 14. kesäkuuta ja Viipuri vallattiin suomalaisilta lähes taisteluitta 20. kesäkuuta. Suomalaisten onnistui kuitenkin pysäyttää Neuvostoliiton strateginen suurhyökkäys Talin–Ihantalan taistelussa 25. kesäkuuta – 9. heinäkuuta 1944, Äyräpäässä–Vuosalmella ja Viipurinlahdella. Tämän jälkeen Neuvostoliitto luopui ehdottoman antautumisen vaatimuksesta ja oli valmis aselepoon. Samoihin aikoihin käytiin taisteluita Suomenlahden eteläpuolen omistuksesta, ja Mart Laar arvioi, että jos NL olisi onnistunut valtaamaan Viron heinäkuussa, kuten se yritti, myös Suomi olisi ollut taipuvaisempi antautumaan. Lajos Batthyány
Vähemmistökansallisuuksien, etenkin kroaattien kanssa syntyi pian yhteenottoja, ja Batthyányn hallitus julisti maan poikkeustilaan 12. kesäkuuta. Vaikka Wienin hallitus alkoi vaatia Unkarin itsehallinnon rajoittamista, Batthyány pyrki vielä sovintoon Wienin kanssa. Kun kroaattien joukot ylittivät Unkarin ja Kroatian rajan syyskuussa 1848, Unkarin hallitus erosi. Batthyány sai valtiopäiviltä kuitenkin tehtäväkseen muodostaa uuden hallituksen, jota keisari ei enää suostunut tunnustamaan. Tilanne kärjistyi edelleen, ja Batthyány jätti lopullisen eroanomuksensa 30. syyskuuta. Sen jälkeen Lajos Kossuth oli tosiasiassa Unkarin diktaattori, ja pian maa oli täydessä sodassa. Budapestin piiritys
Rodion Malinovskin johtamat joukot aloittivat marraskuun alussa Kecskemétin läheltä hyökkäyksen kohti Budapestia. Viikossa neuvostoarmeija oli edennyt yli 100 kilometriä Budapestin itäisiin esikaupunkialueille. Joukot saavuttivat pian Tonavan sekä Budapestin pohjois- että eteläpuolella, jolloin tilanne tasaantui, kun kaupunkiin oli saapunut uusia saksalaisia puolustamaan sitä. Tolbuhinin johtama 3. Ukrainan rintama hyökkäsi Tonavalta kohti Balatonjärveä ja valtasivat tärkeän Székesfehérvárin kaupungin 23. joulukuuta. Tämä takasi rintaman vasemman sivuston, ja Tolbuhin pystyi johdattamaan joukkonsa kohti pohjoista. Ne saapuivat Budapestin pohjoispuolelle Esztergomin kaupunkiin 26. joulukuuta ja kohtasivat toiset venäläisjoukot. Budapest oli saarrettu. Árpád
1200-luvun paikkeilla kirjoitetun tuntemattoman kirjoittajan unkarilaisen kronikan mukaan Árpádin isä Álmos periytyi hunnien kuningas Attilasta. Kronikoitsijan mukaan unkarilaisilla ei alun perin ollut yhtä kuningasta, vaan unkarilaisten seitsemää heimoa johtivat omat päällikkönsä. Hieman ennen unkarilaisten muuttoliikettä heimojen päälliköt valitsivat Álmosin johtajakseen suorittamalla pakanallisen verivalan. "Chronicon Pictum" mainitsee hieman epämääräisesti, että Árpád ei voinut muuttaa Karpaattien altaalle, vaan hän kuoli Transilvaniassa. Kuolema saattaa viitata "kenden" rituaalimurhaan. Kaikki eri unkarilaiset lähteet esittävät sittemmin Árpádin unkarilaisten johtajana näiden muuttaessa Karpaattien altaalle. Bysantin valtakunnan keisari Leo VI solmi unkarilaisten kanssa vuonna 894 liiton bulgaareja vastaan ja ilmeisesti tähän sotaan liittyen unkarilaiset valtasivat Transilvanian ja Tiszan laakson. Unkarilaisten sotiessa muualla Eteköz joutui petšenegien hyökkäyksen kohteeksi, mikä puolestaan käynnisti Árpádin johtaman muuttoliikkeen Karpaattien solien läpi Karpaattien altaaseen vuosina 895–896. Alueella ei ollut unkarilaisten saapuessa pysyviä valtiomuodostelmia, vaan hajanaista slaavi- ja avaariasutusta. Alueelle siirtyneitä unkarilaisia oli eri arvioiden mukaan 250 000–500 000. Unkarissa muuttoliikkeeseen viitataan termillä "honfoglalás", eli kotimaan haltuunotto. Termin rauhanomaisuudesta huolimatta valloitukseen lienee liittynyt aseellisia yhteenottoja paikallisia vastaan, mutta valloituksen luonteesta kertovia lähteitä on vain vähän. Unkarilaisissa lähteissä tapahtumat kuvataan sarjana loistavia voittoja paikallisia hallitsijoita vastaan, mutta myöhemmillä kronikoitsijoilla on tuskin ollut todenmukaista käsitystä tilanteesta. Unkarilaisten lähteiden mukaan Árpád kuoli vuonna 907 ja hänet haudattiin nykyisen Budapestin kaupungin alueelle. Árpádin seuraajana mainitaan hänen poikansa Zoltan. Todellisuudessa Árpádin lähimpien seuraajien nimistä ei ole varmuutta ja unkarilaisten ruhtinaan valta heikkeni merkittävästi Árpádin kuoleman jälkeen. Árpádista polveutuvien Unkarin hallitsijoiden asema vakiintui Gézan valtakaudella vuosina 972–997 ja Árpádien hallitsijasuku hallitsi Unkarin kuningaskuntaa sittemmin aina vuoteen 1301 saakka. Itävallan historia
Vuonna 1683 turkkilaiset piirittivät viimeisen kerran Wieniä, jonka jälkeen Habsburgien valtakunta laajeni myös Unkariin. Suvun miespuolisen haaran päättyminen johti vuonna 1740 perimyssotaan, jonka kuningatar Maria Teresia kuitenkin voitti. Varsovan piiritys
Varsovan piiritys oli toisen maailmansodan alussa Puolan offensiivin aikana natsi-Saksan ja Puolan armeijoiden välinen taistelu Puolan pääkaupungin Varsovan hallinnasta syyskuussa 1939. Se käynnistyi Saksan ilmavoimien rajoittamattomalla pommitusoperaatiolla heti sodan alussa ja jatkui maataisteluna Saksan maavoimien edettyä kaupungin rajalle 8. syyskuuta. Saksalaiset saivat piiritettyä kaupungin kokonaan 16. syyskuuta. Taistelu päättyi viimein 28. syyskuuta puolalaisvaruskunnan antautumiseen. Budapestin piiritys
Kaupungin valtauksen jälkeen lähes kaikki miespuoliset siviilit koottiin pakkotöitä varten. NKVD ja SMERŠ pidätyttivät vakoojina pidettyjä ja epäilyihin riitti mikä tahansa yhteys ulkomaille. Pidätetyksi joutui esimerkiksi ruotsalainen Raoul Wallenberg. Wallenberg oli ollut pidätyksensä hetkellä 19. tammikuuta unkarilaisen oikeuspatologi Ferenc Orsósin seurassa. Orsós oli ollut mukana seuraamassa Katynin joukkomurhan kaivauksia ja Wallenberg oli saattanut olla selvillä tämän tekemästä raportista. Wallenbergillä on saattanut olla myös yhteyksiä länsimaisiin tiedustelupalveluihin. Wallenberg päätyi teloitetuksi vuonna 1947. Wienin taistelu
Osmanien valtakunnan ja Habsburgien Itävallan välit ennen suurta Turkin sotaa olivat pitkään olleet melko rauhalliset molempien valtakuntien ollessa sitoutuneina muille rintamille. Habsburgit ottivat osaa kolmikymmenvuotiseen sotaan 1618–1648 ja Osmanit sotivat Venetsiaa vastaan Kreetan omistuksesta vuosina 1645–1669. Köprülü-suurvisiirien Köprülü Mehmed paššan ja tämän pojan Köprulüzade Fazil Ahmed paššan kausilla Osmanit tekivät kuitenkin useita maiden välit tulehduttaneita sotaretkiä, Unkariin vuosina 1660 ja 1663, Kreetalle 1669, sekä Puola-Liettuaan vuonna 1672. Habsburgit vastasivat osmanien vahvistumiseen sovittelevalla politiikalla ja esimerkiksi Vasvárin sopimuksella vuonna 1664 he tunnustivat osmanien uusimmat valloitukset Unkarissa. Osmanit tulkitsivat tämän osoitukseksi Habsburgien heikkoudesta ja näkemys vahvistui, kun keisarin ei onnistunut kukistaa Imre Thökölyn johtamaa unkarilaisten kapinaa vuosina 1681–1683. Thököly perusti osmaneille ystävällismielisen Keski-Unkarin ruhtinaskunnan, jonka naapurimaita olivat osmanien vasallivaltio Transilvanian ruhtinaskunta ja Habsburgien liittolaisvaltio Unkarin kuningaskunta. Árpádin silta
Árpádin silta () on Tonavan ylittävä silta Unkarin pääkaupungissa Budapestissä. Se sijaitsee Margitinsaaren pohjoispäässä ja yhdistää Budan ja Pestin toisiinsa. Árpádin silta on pääkaupungin pohjoisin silta ja koko Unkarin pisin silta. Sen pituus ajoluiskineen on noin kaksi kilometriä, kaariaukkojen ulkoreunojen väli 928 metriä. Budapestin historia
1800-luvun reformikaudella Budan ja Pestin välille rakennettiin ensimmäinen pysyvä silta, ja Pestissä käynnistettiin monia suuria julkisia rakennushankkeita. Vuoden 1872 lopussa Buda, Pest ja Óbuda yhdistettiin yhdeksi kaupungiksi, joka sai nimen Budapest. Yhdistämisen jälkeen kaupunki alkoi kasvaa ja väkiluku nousi nopeasti. Kauppa ja teollisuus lähtivät nousuun ja tehtaita perustettiin. Budapestin nykyinen kaupunkikuva on peräisin tältä ”kulta-ajalta”, joka päättyi ensimmäiseen maailmansotaan. Magyar Gárda
Magyar Gárdan perustamisseremonia pidettiin Budan linnan edustalla 2007, jolloin järjestön valan vannoi 56 jäsentä. Jobbik-puolueen johtaja ja yksi järjestön perustajista, Gábor Vona puhui tilaisuudessa. Järjestön jäsenet pukeutuvat tummiin housuihin ja liiviin sekä valkoiseen paitaan. Lisäksi heillä on lippalakki, jossa on Unkarin keskiaikainen symboli, Árpádin raidat. Unkarin pääministeri Ferenc Gyurcsány tuomitsi järjestön ja kutsui sitä ”Unkarin häpeäksi”.
Magyar Gárda on toiminut erityisesti Unkarin romanivähemmistöjä vastaan. Marraskuussa 2007 järjestö ilmoitti suojelevansa mitä tahansa kylää romanien tekemiltä rikoksilta. Esimerkiksi Kiskunlacházassa kaduilla noin 80 kaartilaista partioi syyskuussa 2009, kun romani oli hyökännyt 14-vuotiaan tytön kimppuun. Kaartilaiset ovat myös tehneet maaseutukylissä hyökkäyksiä romanien kimppuun, ja vuosina 2008 ja 2009 niissä kuoli kuusi romania. Magyar Gárdasta tuli nopeasti merkittävä polittinen voima, ja jopa 9 prosenttia unkarilaisista kannattaa sen toimia. Vaikka se kiellettiinkiin 2009, sen toiminta on jatkunut yhä. Etnisten mielipiteiden lisäksi Magyar Gárda on tuonut esille Suur-Unkarin aatetta. Maassa haaveillaan edelleen Trianonin rauhansopimukseen päättyneen suurvalta-aseman palauttamisesta. Magyar Gárdan toiminta on siksi herättänyt huolta myös naapurimaissa, kuten Slovakiassa ja Romaniassa. Budapest
Gellértinvuori on yksi kaupungin parhaista näköalapaikoista. Sen huipulla on vuoden 1848 vallankumouksen jälkeen rakennettu linnake Citadella ja sen edessä Vapaudenpatsas. Aikaisemmin patsaan ympärillä oli jyhkeät neuvostosotilaiden pronssipatsaat sen kunniaksi, että puna-armeija valtasi Budapestin 1945. Järjestelmänvaihdoksen jälkeen Vapaudenpatsas jätettiin paikoilleen, mutta neuvostosotilaiden patsaat ja kaatuneiden nimet poistettiin. Patsas näkyy kaikkialle kaupunkiin, ja se on tullut osaksi kaupunkikuvaa jopa niin, että varsinkin ulkomailla sitä pidetään Budapestin symbolina. Budapestin historia
Béla III:n (vallassa 1172–1196) hallituskaupunki oli vielä Esztergomissa, mutta vuonna 1198 kuningas Imre muutti uuteen palatsiin Óbudaan. Silloin Óbudasta tuli käytännössä maan hallinnollinen keskus. Sen kehitys pysähtyi kuitenkin mongolien hyökkäykseen 1241–1242. Mongolien vetäydyttyä Béla IV perusti Budan kaupungin nykyiselle Linnavuorelle. Kukkula sopi hyvin linnoitettavaksi ja sieltä voi kontrolloida Tonavan liikennettä. Tästä lähtien 1800-luvulle saakka nykyisen Budapestin alueella oli kolme kaupunkia, Buda, Pest ja Óbuda. Unkarin kansannousu
Imre Nagy oli ottanut 25. lokakuuta muodostettuun hallitukseensa mukaan ei-kommunistisia poliitikkoja. Hallitus oli kuitenkin päättämätön ja selkeää ohjelmaa ei ollut. Nagy vietti suuren osan aikaansa parlamenttitalossa ottaen vastaan ulkovaltojen, kansalaisjärjestöjen, puolueiden ja viranomaisten edustajia. 25. lokakuuta oli määrätty ulkonaliikkumiskielto, joka kuitenkin peruttiin vain hieman myöhemmin. Budapestin poliisi jakoi mielenosoittajille aseita ja valta alkoi luisua eri asukaskomiteoille, työmaaneuvostoille ja keskenään riitaisille aseryhmille. Neuvostoliiton suurlähettiläs oli nyt vakuuttunut Unkarin puoluejohdon kyvyttömyydestä palauttaa tilanne hallintaansa. Hän viestitti mielipiteestään Kremliin, josta lähetettiin paikalle Mihail Suslovin ja Anastas Mikojanin johtama puoluevaltuuskunta. Unkarin työväenpuolueen pääsihteeri Ernő Gerő oli päätetty erottaa ja korvata János Kádárilla. Uskoen vielä voivansa tehdä vaikutuksen Gerő päätti turvautua koviin otteisiin. Budapestin parlamenttitalon edustalle oli kokoontunut 25. lokakuuta mielenosoittajia, joihin oli liittynyt myös paikalle komennettuja armeijan sotilaita. Erityisen huolestuttavaa oli, että mielenosoittajien joukossa oli myös neuvostoarmeijan panssarimiehiä, jotka olivat liittyneet mielenosoittajien puolelle. Parlamenttitaloa vastapäätä maatalousministeriön ja teollisuusministeriön katoilta asemat ottaneet ÁVH:n ja rajavartiolaitoksen miehet avasivat tulen mielenosoittajia vastaan. Tulituskäskyn lienee antanut itse Gerő. Muutama sata mielenosoittajaa sai surmansa ja satoja muita haavoittui. Budapestin sinfoniaorkesteri
Budapestin sinfoniaorkesteri eli Unkarin radion ja television sinfoniaorkesteri on unkarilainen sinfoniaorkesteri, jonka kapellimestari Ernst von Dohnányi perusti vuonna 1943. Se tunnetaan unkarilaisten, erityisesti elävien säveltäjien teosten esittäjänä. Orkesterin ylikapellimestareita ovat olleet János Ferencsik (1945), Tibor Polgár (1945–), László Somogyi (1951–), György Lehel (1956–), András Ligeti (1989–) ja Tamás Vásáry (1993–). Muita kuuluisia kapellimestareita, jotka ovat johtaneet orkesteria, ovat muiden muassa Otto Klemperer, Claudio Abbado, Lamberto Gardelli, Antal Doráti, Sir Georg Solti, Sir John Barbirolli ja Leopold Stokowski. Orkesteri on tehnyt kiertueita Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Budapest
Roomalaisten aikaan nykyisen Budapestin seudulla oli Aquincumin kaupunki. Unkarilaisten maahantulon jälkeen nykyisen Óbudan eli ”vanhan Budan” alueelle kehittyi yksi Unkarin ensimmäisistä kaupungeista, ja Pestiin rakennettiin ensimmäinen kirkko 1046. Mongolien hyökkäyksen jälkeen kuningas Béla IV perusti Budan vuonna 1242. Buda oli Unkarin kuningaskunnan pääkaupunki, kunnes se joutui turkkilaisten valtaan vuosiksi 1541–1686. Luettelo Unkarin hallitsijoista
Horthy toimi valtionhoitajana, kunnes nuoliristiläiset kaappasivat vallan 16. lokakuuta 1944 Natsi-Saksan tuella . Unkarin valtionpäämieheksi nousi nuoliristin johtaja Ferenc Szálasi, joka vannoi uskollisuuttaan Pyhän Tapanin kruunulle perinteisin seremonioin Budan linnassa. Szálasin hallitus joutui vetäytymään Puna-armeijan tieltä ensin Länsi-Unkariin ja lopulta Itävallan puolelle 29. maaliskuuta 1945. Budapest
Budapestin kaupunkikuvaa hallitsevat metsäiset Budan kukkulat, Tonava ja sen sillat, Margitinsaari ja Pestin puoleinen joenranta. Kukkuloista ovat vaikuttavimpia jyrkkäseinäinen Gellértinvuori, joka kohoaa lähes pystysuoraan joen rannasta, ja sen pohjoispuolella pitkänomainen Linnavuori.
Tonavan rannat, Linnavuori ja Andrássy út -katu on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon. Unescon kuvauksen mukaan Budapestissä on yksi maailman vaikuttavimmista kaupunkimaisemista. Debrecenin taistelu
Debrecenin taistelu oli Saksan Etelän armeijaryhmän ja 6. armeijan sekä Unkarin 3. armeijan välinen taistelu Neuvostoliiton Arorintaman joukkoja vastaan. Taistelu käytiin Debrecenin kaupungin lähistöllä Unkarissa 6.–29. lokakuuta 1944 välisenä aikana. Kaupunkia puolustivat tuolloin III armeijakunnan ja 23. panssaridivisioonan joukot sekä lisäjoukkoina 76. jalkaväkidivisioonan ja Panzerkorps Feldherrnhallen joukot. Taistelu päättyi ratkaisemattomana molempien osapuolten kärsiessä huomattavia tappioita. Taistelun seurauksena saksalaisten puolustus Budapestin liepeillä murtui, jolloin etenevät Neuvostojoukot onnistuivat piirittämään ja valtaamaan Budapestin muutamaa kuukautta myöhemmin. Itävallan historia vuoteen 1815
Vuonna 1663 osmanit ja Habsburgit ajautuivat jälleen sotaan Transilvaniasta. Turkkilaisten uhka, joka huipentui Wienin piiritykseen 1683, sai Puolan, Venetsian ja Venäjän liittymään Habsburgeihin turkkilaisten karkottamiseksi. Vuonna 1686 itävaltalaisten armeija eteni keskiseen Unkariin ja valloitti Budan. Vuoteen 1687 Osmanien valtakunta oli eliminoitu Keski-Unkarista. 1690-luvun lopulla keisarillisen armeijan komento annettiin Savoijin ruhtinas Eugenille. Hänen alaisuudessaan Habsburgien joukot saivat haltuunsa lähes koko Unkarin Karlowitzin rauhassa 1699. István Széchenyi
Széchenyin alkuun saattama Ketjusilta vaikutti ratkaisevasti myös siihen, että Buda ja Pest liittyivät yhä enemmän toisiinsa. "Kompromissin" jälkeinen taloudellinen nousu vaikutti varsinkin Pestin kaupungin kasvuun, ja sillan yhdistämistä kaupungeista alkoi muodostua kokonaisuus. Vuonna 1873 Buda ja Pest liitettiin yhteen myös hallinnollisesti, ja näin syntyi uusi pääkaupunki Budapest. Széchenyi oli jo aikanaan kannattanut kaupunkien yhdistymistä. Budapestin historia
Toisessa maailmansodassa Unkari ajautui Natsi-Saksan liittolaiseksi. Kun Horthy yritti neuvotella erillisrauhasta, saksalaiset miehittivät Unkarin 19. maaliskuuta 1944. Unkarin juutalaisia alettiin kuljettaa keskitysleirille heti saksalaismiehityksen alettua. Budapestin juutalaiset säästyivät kuitenkin vielä tässä vaiheessa, kun Horthy määräsi Unkarin armeijan miehittämään rautatieasemat ja keskeytti kuljetukset muun muassa paavin ja presidentti Rooseveltin vetoomuksesta. Lokakuussa 1944 saksalaiset pakottivat Horthyn nimittämään Ferenc Szálasin, fasistisen nuoliristi-puolueen johtajan, pääministeriksi. Nuoliristin noustua valtaan Budapestissa murhattiin tuhansia juutalaisia, ja työkykyiset lähetettiin marraskuussa 1944 kuolemanmarssille rakentamaan panssariesteitä Wienin edustalle. Budapest
Vallankumoussodassa itävaltalaiset miehittivät Budan ja Pestin, mutta unkarilaiset valloittivat ne takaisin keväällä 1849. Elokuussa 1849 unkarilaiset joutuivat kuitenkin antautumaan. Sitä ennen keisarin tykistö oli ampunut hajalle Pestin rannan palatsit ja virastotalot. Unkari
Mongolit hyökkäsivät Unkariin keväällä 1241 ja löivät kuningas Béla IV:n joukot hajalle Muhin taistelussa. Kun mongolit vetäytyivät vuoden kuluttua, laajat alueet oli hävitetty ja jopa puolet, varovaistenkin arvioiden mukaan 15–20 prosenttia, väestöstä saanut surmansa. Béla järjesti armeijan uudelleen, rakennutti ketjun uusia linnoituksia ja kutsui uudisasukkaita autioituneille alueille. Häntä onkin kutsuttu Unkarin toiseksi perustajaksi. Budapestin historia
Budapestin nykyinen kaupunkikuva, kuten suuret bulevardit ja kertaustyyliset rakennukset, on peräisin yhdistymisen jälkeiseltä kulta-ajalta. Aikakauden huipentuma oli Millennium, kuusi kuukautta kestänyt maailmannäyttely, joka järjestettiin vuonna 1896 unkarilaisten maahantulon 1000-vuotisjuhlan kunniaksi. Millenniumin kunniaksi Pestiin rakennettiin Sankarien aukio, joka on tehty Wienin Heldenplatzin mallin mukaan ja jota koristavat Unkarin hallitsijoiden patsaat. Linnavuorella paljastettiin Tapani Pyhän ratsastajapatsas. Miklós Horthy
Horthy oli todellinen Unkarin johtaja maailmansotien välisen ajan, vaikka Unkari oli muodollisesti monarkia, jonka valtaistuin oli tyhjänä. Horthyn poika István Horthy nimitettiin hänen sijaisekseen mahdollisten sairaustapausten varalle, mutta István kuoli lentäjänä itärintamalla 1942. Horthy oli nationalisti, joka ohjasi Unkaria poliittisesti voimakkaasti oikealle pyrkimyksenään luoda suur-Unkari, palauttaen Unkarin yhteyteen sille aiemmin kuuluneita tai muuten haluamia alueita. Horthyn johdolla Unkari osallistui Tšekkoslovakian miehitykseen vuonna 1939, sai natsi-Saksan avustuksella osan Transilvaniaa Romanialta vuonna 1940, miehitti osia Jugoslaviasta vuonna 1941, sekä hyökkäsi Neuvostoliittoon samana vuonna yhdessä Saksan kanssa. Budapest
Unkarin kansannousu alkoi Budapestissä 23. lokakuuta 1956. Mielenosoittajat joutuivat pian aseellisiin taisteluihin sisäministeriön ja turvallisuuspalvelun joukkojen kanssa. Salaisen poliisin miehiä jahdattiin ja hakattiin kuoliaiksi. Venäläiset panssarijoukot hyökkäsivät kaupunkiin, mutta eivät saaneet sitä hallintaansa. Niitä heitettiin parvekkeilta ja ikkunoista polttopulloilla. Panssarit ampuivat tykkitulta asuinrakennuksiin, joissa olettivat sala-ampujien piileksivän, ja aiheuttivat näin suuria tuhoja ja runsaasti siviiliuhreja. Imre Nagy muodosti uuden hallituksen, ja venäläiset vetäytyivät Budapestista 30. lokakuuta. Budapest
János Kádár muodosti kuitenkin Szolnokissa uuden hallituksen 4. marraskuuta, ja samana aamuna puna-armeijan panssarivaunut hyökkäsivät Budapestiin. Katutaistelut loppuivat varsin pian, vaikka hajanaista vastarintaa esiintyikin useiden päivien, jopa viikkojen ajan. Luodinreikiä ja sirpaleiden jälkiä voi nähdä yhä Pestin vanhemmissa osissa. Kansannousun aikana ja sen jälkeen kaupungista pakeni ulkomaille 92 000 ihmistä. Budapest
Tie markkinatalouteen ei ole kuitenkaan ollut helppo, ja ajoittain väkivaltaisetkin mielenosoitukset ovat olleet yleinen näky Budapestin kadulla. Radikaali oikeistolais-nationalistinen puolue Jobbik ja sen univormuihin pukeutunut sotilaallinen siipi Magyar Gárda (Unkarin kaarti) ovat olleet monien mielenosoitusten ja mellakoiden keskipisteessä. Vuoden 2006 protestien aikaan kaupungissa oli laajoja mellakoita ja mielenosoittajat valtasivat televisiotalon. Luettelo Budapestin piireistä
Tämä on luettelo Budapestin piireistä. Budapest on jaettu 23 itsehallinnolliseen piiriin (), joita merkitään roomalaisin numeroin. Piiriä käytetään usein osoitteen yhteydessä, koska eri piireissä on monia samannimisiä katuja: esimerkiksi Széchenyi utca on II, III, V, XVI, XVII, XIX, XX ja XXII piirissä. Piiri ilmenee myös postinumeron toisessa ja kolmannessa numerossa: esimerkiksi postinumerossa "1028 Budapest" numerot 02 kertovat, että osoite sijaitsee II piirissä. Unkarin historia
Kuningas Andreas II oli yksi Viidennen Ristiretken johtavista hahmoista vuosina 1217–1218. Vaikka itse ristiretki oli sotilaallisesti tappiollinen, ulkopoliittisesti se oli Unkarille ja kuninkaalle kannattava. Menestyksekkäästi ja itsevarmasti hallinneen László I Pyhän valtakauden jälkeen, 1200-luvun alussa Unkarin taloudellinen ja sisäpoliittinen tila kuitenkin heikkeni sen verran, että kuningas Andreas II joutui tekemään vuonna 1222 "kultaisen bullan", joka määritteli aatelisten ja aatelittomien oikeudet. Oikeudet saivat kuitenkin pian väistyä, sillä mongolit (tataarit) hyökkäsivät vuosien 1241–1242 aikana Unkariin. Kyliä ja kaupunkeja – niiden joukossa Buda ja Pest – joutui ryöstelyn ja tuhoamisen kohteeksi. Kuningas Béla IV itsekin joutui pakenemaan Muhin taistelusta ja elämään lyhyen ajan piiloutuneena, kunnes mongolien ylikaani Ögödei yllättäen kuoli ja Unkarissa sotatoimia johtanut Batu-kaani veti joukkojaan maasta palaten Mongoliaan. Kuningas Béla IV palasi Budaan ja ryhtyi elvyttämään runneltua maata. Tällöin alettiin rakentaa laajaa, kivilinnoja käsittävää puolustusjärjestelmää, joka nykyään ulottuu Unkarin naapurimaiden puolelle. 1200-luvun toisella puoliskolla Budasta tehtiin valtakunnan pääkaupunki. Unkarin ja osmanien sodat
Vladislav III rikkoi rauhansopimuksen jo samana vuonna ja julisti ristiretken alkaneeksi. Vladislav III kärsi tappion Varnan taistelussa jossa hän myös kuoli itse. Hunyadi hävisi merkittävän taistelun Kosovo Poljessa vuonna 1448 ja Konstantinopolin valtauksen jälkeen 1453 osmanit keskittivät suuren hyökkäyksen Unkariin. Hunyadi löi osmanit Belgradin taistelussa 1456, minkä jälkeen osapuolet olivat valmiina rauhaan. Bratislava
Osmanit voittivat Unkarin Mohácsin taistelussa vuonna 1526, ja sen jälkeen turkkilaiset piirittivät ja vaurioittivat Bratislavaa mutta eivät onnistuneet valloittamaan sitä. Koska osmanit etenivät Unkarin alueelle, Bratislavasta tehtiin muun Unkarin uusi pääkaupunki 1536. Aluetta hallitsivat siitä eteenpäin Habsburgit, ja sen historiassa alkoi uusi aikakausi. Alue käsitti suunnilleen nykyisen Slovakian, Burgenlandin ja Länsi-Kroatian. Bratislavasta tuli kruunajaiskaupunki, siellä asuivat kuninkaat, arkkipiispat ja aateliset, ja sinne sijoitettiin kaikki tärkeät virastot. Pyhän Martinuksen katedraalissa kruunattiin vuosina 1536–1830 yksitoista kuningasta ja kuningatarta. Siitä huolimatta 1600-lukua leimasivat Habsburgien vastaiset kansannousut, taistelut turkkilaisten kanssa, tulvat, kulkutaudit ja muut katastrofit. Uskonpuhdistus alkoi 1500-luvun toisella puoliskolla ja sai kannattajia lähinnä kaupunkilaisten keskuudessa. Katolisia Habsburgeja vastaan puhkesi kapinoita, ja kaupungin asuinalueita tuhottiin. Kapinalliset valloittivat useita kertoja kaupungin ja linnan, jotka joutuivat aina uudestaan keisarillisten joukkojen haltuun. Kansannousujen kausi päättyi vuonna 1711 Szatmárin rauhan allekirjoittamiseen.
Bratislava kukoisti 1700-luvulla Maria Teresian valtakaudella, jolloin siitä tuli nykyisen Slovakian ja Unkarin alueen suurin ja merkittävin kaupunki. Väkiluku kolminkertaistui, ja kaupunkiin rakennettiin uusia palatseja, luostareita, asuintaloja ja katuja, sillä se oli alueen sosiaalisen elämän ja kulttuurin keskus. Bratislavan merkitys alkoi kuitenkin hiipua Joosef II:n aikana, varsinkin kun Unkarin kruunu siirrettiin kaupungista Wieniin vuonna 1783, millä pyrittiin vahvistamaan Itävallan ja Unkarin välistä liittoa. Monet virastot muuttivat sen jälkeen Budaan, ja niitä seurasi suuri osa aatelistosta. Bratislavasta tuli slovakkien nationalismin keskus: vuonna 1783 julkaistiin ensimmäinen slovakinkielinen sanomalehti, "Presspurske Nowiny" (Pressburgin uutiset), ja ensimmäinen slovakinkielinen romaani. Unkari
Vuonna 1848 unkarilaiset kävivät jälleen kapinoimaan vaatien itselleen itsehallintoa. Unkari julistettiin tasavallaksi ja valtionhoitajaksi valittiin Lajos Kossuth. Itävallan keisari Frans Joosef I kukisti kuitenkin kapinan Venäjän avulla ja teloitutti johtajat. Batu-kaani
Batu pyrki sen jälkeen saavuttamaan "lopullisen meren", josta ei voisi edetä. Jotkut historioitsijat epäilevät, että Batun tarkoituksena oli vain turvata valtakuntansa eurooppalaisilta, mutta useimpien mielestä tavoitteena oli valloittaa koko Eurooppa heti kun hänen asemansa oli turvattu ja joukkonsa valmiina. Mongolit hyökkäsivät Keski-Eurooppaan kolmessa joukossa: yksi valloitti Puolan, hävittäen Sleesian herttuan Henrik Hurskaan ja Saksalaisen ritarikunnan yhdistyneen armeijan. Toinen ylitti Karpaatit ja kolmas eteni Tonavaa pitkin. Armeijat yhdistyivät ja murskasivat Béla IV:n armeijan Unkarissa huhtikuussa 1241. Keväällä 1242 mongolit laajensivat valtansa Itävaltaan ja Dalmatiaan ja hyökkäsivät Böömiin. Itävallan historia vuoteen 1815
Rudolf II (h. 1576–1612) seurasi isäänsä Unkarin kuninkaana ja Pyhänä Rooman keisarina. Turkkilaiset aloittivat sodan Unkarissa 1593. Rudolfin julma sodanjohto johti protestantin ylimystön kapinaan kuninkaallisessa Unkarissa. Suvun nuorempien jäsenten tuella nuorempi veli Matias takavarikoi Rudolfin maat, palautti järjestyksen ja Rudolfin kuoltua valittiin keisariksi (hallitsi: 1612–1619). Nuorempien veljesten sukuriidassa tekemät myönnytykset muodostivat kuitenkin uusia vaaroja Habsburgeille. Unkarin kansannousu
Puna-armeija oli miehittänyt toisessa maailmansodassa Saksan rinnalla taistelleen Unkarin vuosien 1944 ja 1945 aikana. Taistelujen päätyttyä Unkarissa järjestettiin vapaat vaalit syksyllä vuonna 1945, jonka voittaja oli 57 % äänistä saanut Unkarin pientalonpoikien puolue. Unkarin kommunistisen puolueen kannatus oli vain 17 %. Myöhemmin presidentiksi valitun Zoltán Tildyn uusi hallitus ei kuitenkaan voinut toimia vapaasti. Vasemmisto sai merkittäviä tehtäviä hallituksesta. Kommunistien Mátyás Rákosi ja sosiaalidemokraattien Árpád Szakasits saivat valtioministerin salkun. Kommunistien Imre Nagy nousi vaikutusvaltaiseen sisäministerin asemaan valvontakomission painostuksesta. Uusi hallitus lakkautti Unkarin kuningaskunnan 1. helmikuuta 1946 ja Unkarista tuli tasavalta. Maaliskuussa vasemmistopuolueet loivat vasemmistoblokin, joka alkoi vaatia virkakoneiston puhdistuksia taantumuksellisista aineksista. Unkarin pientalonpoikien puolue joutui erottamaan porvarillisia kansanedustajiaan ja niin sanottujen B-listojen kautta erotettiin viroistaan 60 000 henkilöä. Unkarin pientalonpoikien puolue menetti puhdistuksissa vähäisetkin yhteytensä armeijaan ja poliisiin. Vasemmiston hyökkäys pientalonpoikien puoluetta vastaan jatkui joulukuussa 1946, jolloin kommunistien hallitsema turvallisuuspoliisi ilmoitti paljastaneensa tasavallan vastaisen "salaliiton", johon liitettiin tutkinnoissa henkilöitä Unkarin pientalonpojista ja Talonpoikaisliitosta. Pidätetyksi päätyi esimerkiksi Talonpoikaisliiton Béla Kovács. Presidentti Zoltán Tildy ja pääministeri Ferenc Nagy olivat lähes aina valmiita sopimuksiin vasemmiston kanssa ja hallitusyhteistyön jatkuminen alkoi jakaa puolueen kannattajakuntaa. István Széchenyi
István Széchenyi [] (unkariksi "Széchenyi István"; 21. syyskuuta 1791 Wien, Itävalta – 8. huhtikuuta 1860 Döbling, Itävalta) oli kreivi ja varakas maanomistaja, joka käynnisti 1800-luvulla Unkarissa useita kehityshankkeita. Unkarissa hänestä käytetään kunnianimeä ”Suurin unkarilainen”. Yksi tunnetuimmista Széchenyin saavutuksista on Tonavan ylittävä Széchenyin ketjusilta (Széchenyi Lánchíd), joka yhdistää Budan ja Pestin kaupungit. Széchenyi oli perustamassa Unkarin tiedeakatemiaa ja Unkarin kansallisteatteria, ja hän toimi liikenneministerinä Unkarin hallituksessa vuoden 1848 vallankumouksen jälkeen. Vallankumouksen epäonnistuttua Széchenyi sai hermoromahduksen ja vietti loppuelämänsä mielisairaalassa. Hän teki itsemurhan vuonna 1860. Unkarin kansannousu
Budapestista vetäytyneet ja sen ympärille uudelleen ryhmittäytyneet neuvostojoukot antoivat Nagyin hallitukselle neuvottelutarjouksen, johon puolustusministeri Pál Maléter oli vastannut matkaten Budapestin ulkopuolelle. Neuvottelujen sijaan Maléter pidätettiin. Neuvostoarmeijan panssarivaunut etenivät takaisin Budapestiin varhain aamulla 4. marraskuuta. Länsivaltojen huomion keskittyminen tällä välin puhjenneeseen Suezin kriisiin teki mahdolliseksi vapaat kädet kansannousun kukistamisessa. Muodollinen oikeutus hyökkäykselle saatiin Kádárin hallitukselta. Taistelut Budapestissa päättyivät melko nopeasti panssarivaunujen saapumisen jälkeen. Pisimpään vastarintaa tehtiin Csepelin saarella, joka vallattiin vasta 11. marraskuuta. 11. marraskuuta neuvostojoukot ilmoittivat myös virallisesti voittaneensa. Pieniä vastarintapesäkkeitä oli Budapestin ulkopuolella Miskolcin ja Salgótarjánin ympäristössä kuitenkin vielä kuun loppuun saakka. Kádárin hallitus saapui Budapestiin 7. marraskuuta. Budapestin piiritys
Neuvostojoukkojen annettua hylätyn antautumiskehotuksen Malinovski aloitti neuvostojoukkojen offensiivin 30. joulukuuta. Hyökkäys alkoi kolme päivää kestäneen tykistökeskityksen ja ilmahyökkäysten jälkeen. Ylivoimaiset hyökkääjät työnsivät puolustajien rintamaa kohti Tonavaa. Puolustajien ammukset ja muut tarvikkeet kävivät vähiin samalla, kun ilmasta laskuvarjoilla pudotetut tarvikkeet laskeutuivat usein vihollisen puolelle. Siviileillä oli tapana ryöstää elintarvikkeita sisältäneet pudotukset, vaikka rangaistus tästä oli pikateloitus. Hyökkäyksen edetessä Malinovski lähetti muualle tähän asti taisteluihin osallistuneen romanialaisen 7. armeijakunnan. Budapestin valtaamisesta haluttiin tehdä puhtaasti neuvostoliittolainen ponnistus. Lopullinen hyökkäys pestissä kohti Tonavaa alkoi 17. tammikuuta. Monet kaupungin rakennukset olivat syttyneet tuleen ja unkarilaiset sotilaat kieltäytyivät siirtymästä Budaan piiloutuen sen sijaan vielä tulelta säästyneisiin rakennuksiin tarkoituksenaan antautua. Osa joukoista vetäytyi Pestistä Tonavan yli osittain tuhoutuneiden Ketjusillan ja Elisabetin sillan kautta. Vetäytymisen kaaosta pahensivat siviilit ja Neuvostoliiton ilmavoimien maataistelukoneiden rynnäköt. Vetäytymisensä jälkeen saksalaiset räjäyttivät joen ylittäneet sillat. Kolmikymmenvuotinen sota
Kapina sujui aluksi böömiläisten kannalta hyvin, Ylä-Itävallan luterilaiset ja kalvinistiruhtinaat liittyivät kapinaan ja Ala-Itävalta pian sen jälkeen. Vuonna 1619 kreivi Heinrich Matthias von Thurn johti armeijan Wienin piiritykseen. Transilvanian ruhtinas Gabriel Bethlen johti sotajoukon Unkariin Osmanien sulttaanin siunauksella. Keisari, joka oli ollut osallisena Uskok-sotaan, joutui kokoamaan lisäjoukkoja estääkseen kapinallisia valtaamasta koko maata. Kreivi Karel Bonaventura Buquoy, Itävallan armeijan komentaja löi kreivi Peter Ernst von Mansfeldin johtamat Evankelisen unionin joukot Záblatin taistelussa 10. kesäkuuta 1619. Tämä katkaisi Thurnin yhteyden Prahaan, ja hän hylkäsi Wienin piirityksen. Mansfeldin kenttäkansliasta löytyi todisteita, joiden mukaan Savoiji oli lähettänyt protestanteille huomattavia rahasummia ja jopa joukkoja Reininmaan puolustukseen. Juonen paljastuttua Savoiji vetäytyi sodasta. Budapest
Matiaksenkirkon taakse, kaupunginmuurin raunioiden päälle rakennettiin vuosina 1901–1905 seitsentorninen, uusromanttinen rakennelma, jota kutsutaan Kalastajalinnakkeeksi. Siitä on tullut yksi kaupungin maamerkeistä, ja se on vaikuttava näky etenkin valaistuna Tonavan puolelta katsottuna. Linnakkeen edustajalla on kuningas Tapani Pyhän ratsastajapatsas. Paikalla sijaitsi keskiajalla kalatori, ja kalastajien tehtävänä oli puolustaa tätä kaupunginmuurin osaa. Budapestin historia
25. lokakuuta Nagy muodosti uuden hallituksen, mutta se ei saanut tilannetta hallintaansa. Unkarin armeijan yksiköt siirtyivät joko vallankumouksellisten puolelle tai julistautuivat puolueettomiksi. Budapestin Kiliánin varuskunnasta tuli vastarinnan keskus, ja sen ympäristössä käytiin ankaria taisteluita. Hallitus julisti tulitauon, ja Nagy ilmoitti sekä venäläisten joukkojen vetäytymisestä että salaisen poliisin lakkauttamisesta. Venäläiset lupasivatkin vetäytyä Budapestista 30. lokakuuta. Samana päivänä vallankumoukselliset valtasivat Unkarin Työväenpuolueen päämajan. Rakennusta suojanneet puoluevirkailijat ja turvallisuuspalvelun miehet antautuivat mutta joutuivat lynkatuiksi. Muuallakin kaupungissa salaisen poliisin miehiä jahdattiin ja hakattiin kuoliaiksi. Gellértinvuori
Vuoren huipulla on "Citadella", kaupunkilinnoitus, jonka Habsburgit rakensivat vuoden 1848 kapinan jälkeen. Linnoituksesta on hyvä ampuma-ala Tonavalle, alas Pestiin ja myös Budan vuorille, mutta sen tarkoitus oli ennen kaikkea symbolinen: se osoitti niskuroivalle kansalle, ketkä olivat vallassa. Unkarilaiset kutsuivat Citadellaa Unkarin bastiljiksi, ja sitä inhottiin yleisesti. Se päätyi lopulta kaupungin omistukseen vuonna 1879, mutta sitä ei jostain syystä kuitenkaan purettu kokonaan. Linnoitus on toiminut vankilana, kodittomien asuinpaikkana, ilmatorjuntapatterina ja vuodesta 1961 turistinähtävyytenä. Se on yksi Budapestin parhaista näköalapaikoista. Konstantinopolin piiritys (717)
Konstantinopolin piiritys vuonna 717 oli umaijajidien yritys valloittaa Bysantin pääkaupunki Konstantinopoli. Bysanttilaiset käyttivät onnistuneesti hyväkseen kreikkalaista tulta. Arabiarmeijat olivat yrittäneet Konstantinopolin valtausta ensimmäisen kerran vuosina 674–678. Unkarin historia
Osmanien valtakunta valmistautui uuteen sotaan ja vuoden 1526 Mohácsin taistelussa unkarilaiset kärsivät ankaran tappion. Lisäksi nuori kuningas Lajos II salamurhattiin taistelun jälkeen, jonka johdosta aatelisten välille puhkesi laajoja kiistoja sekä kaaos. Buda jätettiin täysin suojaamattomaksi ja näin osmanit tekivät ryöstelyrynnäkön kaupunkiin, josta kuningatar ja hovi ehdittiin evakuoimaan Bratislavaan hetki ennen heidän tuloa. Turkkilaiset valtasivat Budan pysyvästi vasta 1541. Unkari pirstoutui kolmeen osaan: länsiosat joutuivat Habsburgien hallintaan, Transilvaniasta tuli osmaneille veroja maksava autonominen ruhtinaskunta ja muut osat siirtyivät turkkilaisten valtaan, jossa taas unkarilaiset ja turkkilaiset ottivat jatkuvasti yhteen valloittelemalla pienempiä ja suurempia linnoja toisiltaan noin 150 vuoden ajan. Pirstoutumista edesauttoivat myös unkarilaisten aatelisten eripuraisuus. Unkarilla oli pitkään (sulttaanin lisäksi) kaksi yhtäaikaista, kiistelevää kuningasta, Transilvanian ruhtinas János Szapolyai sekä Ferdinand I Habsburg, myöhempi saksalais-roomalainen keisari. Myös 1130-, 1310- sekä 1440-luvulla Unkarilla oli lyhyen ajan kaksi yhtäaikaista kuningasta. János Hunyadi
Vuonna 1453 Osmanien valtakunnan nuori uusi sulttaani Mehmed II valtasi Bysantin pääkaupunki Konstantinopolin ja jatkoi edelleen valloitusretkeään Balkanille. Euroopassa Konstantinopolin menetys oli suuri järkytys, jonka jälkeen vaadittiin yhteistyötä turkkilaisten pysäyttämiseksi. Fransiskaanimunkki Johannes Capistrano johti suurehkon, mutta huonosti aseistetun saksalaisen ja böömiläisen sotajoukon Unkariin turkkilaisia vastaan. Yhteenotto turkkilaisten kanssa seurasi Belgradista, jonka Mehmed II piiritti vuonna 1456. Kaupunkia puolusti Hunyadin lanko Mihály Szilágyi ja Hunyadi riensi pelastamaan piiritettyä kaupunkia. Capistranon johtamat ristiretkeläiset tekivät raivokkaan hyökkäyksen turkkilaisia vastaan samalla, kun kaupungin puolustajat hyökkäsivät ulos turkkilaisia vastaan. Tilanteen väärin arvioineet turkkilaiset kärsivät huomataavan tappion. Uutinen Hunyadin voitosta aiheutti hurmosta Euroopassa ja turkkilaisten myöhempi Unkarin valloitus lienee myöhästynyt tappion johdosta lähes 70 vuotta. Hunyadi itse ei päässyt iloitsemaan voitostaan pitkään, sillä hän kuoli sotajoukkojen leirissä levinneeseen ruttoon vain muutamaa päivää myöhemmin Belgradissa 11. elokuuta 1456. Rooman piiritys (537–538)
Rooman piiritys käytiin vuosina 537–538 Rooman kaupunkia hallinneiden Itä-Rooman joukkojen ja sitä piirittäneiden ostrogoottien välillä. Piiritys kesti yli vuoden, helmi–maaliskuusta 537 maaliskuuhun 538, ja sen aikana roomalaisten joukkojen komentaja, sotapäällikkö Belisarius torjui goottien kuninkaan Vitigesin johtamien joukkojen hyökkäykset. Gootit perääntyivät, kun toinen roomalaisarmeija oli vallannut Ariminumin (nykyinen Rimini) ja uhkasi goottivaltakunnan pääkaupunkia Ravennaa. Budapest
Budapestin pohjoispuolella sijaitsee 600 km:n laajuinen Tonavan-Ipolyn kansallispuisto ("Duna-Ipoly Nemzeti Park"), joka ulottuu osittain myös kaupungin alueelle. Siihen kuuluu esimerkiksi Szemlőhegyn luola ja János-hegyn ja Hármashatár-hegyn kukkulat. Budan kukkuloilla suojeltua aluetta on yli 100 km. Alueella on useita kasvilajeja, jotka elävät vain Karpaattien altaassa, osa ainoastaan Budassa. Béla IV
Béla IV:llä oli nyt edessään pahoin tuhoutuneen maansa jälleenrakentaminen ja hän tarvitsi sen tehdäkseen ylimystön tuen. Béla alkoi antaa isänsäö tapaan suuria maalahjoituksia ja ylimystön oikeuksia loukanneita toimenpiteitä peruttiin. Väestökadon koettelemille alueille kutsuttiin uusia asukkaita. Maahan uudelleen kutsuttuja kumaaneja asutettiin Tonavan ja Tiszan väliselle tasanolle. Reinin ja Moselin alueelta saapui siirtolaisia Transsilvaniaan, jonne saapui myös leviävää valakialaisten asutusta. Unkarin kauppa vilkastui uusien maahanmuuttajien myötä ja Unkariin kehkeytyi myös uusi länsieurooppalainen kaupunkilaitos. Béla IV siirsi maansa pääkaupunin vanhasta Esztergomista Budaan. Mongolien sotaretkestä selviytyneet vanhan Budan (Óbuda) ja Pestin asukkaat siirrettiin uudelle Linnavuorelle. Maan paroneille kuningas ei kyennyt luomaan vastavoimaa ja maa jakautui keskenään kiistelevien paronien tukialueisiin. Aatelisto pakotti Bélan vahvistamaan isänsä aikanaan solmiman kultaisen bullan, jolla aatelisto oli saanut vapauksia ja oikeuksia. Aateliset saivat myös oikeuden osallistua Székesfehérvárissa pidettävään valtakunnalliseen kokoukseen, mitä pidetään Unkarin valtiopäivälaitoksen alkuna. István Báthory (Ecsed)
István Báthory (k. 3. toukokuuta 1530 Devín, Slovakia) oli transilvanialainen ylimys ja Unkarin varakuningas. Hän komensi aatelisten armeijaa György Dózsan kapinassa vuonna 1514 ja osallistui myös Mohácsin taisteluun 1526. Sekä kuningas Ludvig II että monet muut Unkarin johtajat kaatuivat taistelussa, mutta Báthory onnistui pakenemaan. Taistelun jälkeen Unkarissa ei ollut hallitsijaa, koska Ludvig II:lla ei ollut perillisiä. Báthory johti pientä paronien ryhmää, joka kannatti Unkarin uudeksi kuninkaaksi Itävallan arkkiherttua Ferdinandia. Valtiopäivät valitsivat kuitenkin kuninkaaksi János Szapolyain.