Mikä on unkarilaisten riimujen alkuperä?
Unkarilaiset riimut
On oletettu, että unkarilaisten esi-isät jo ennen maahantuloa 800-luvun lopulla omaksuivat riimukirjoituksen tai sen esimuodon turkkilaiskansoilta, joiden tiedetään käyttäneen vastaavantapaisia kirjaimistoja. Tähän viittaa myös se, että unkarin kielen sanat "ír "‘kirjoittaa’ ja "betű "‘kirjain’ ovat vanhoja turkkilaisia lainoja. Mitään kiistatonta arkeologista todistusaineistoa tästä ei ole, eikä myöskään varmuudella tiedetä, että historiallista székely rovásírás -kirjaimistoa olisi koskaan käytetty kaikkialla Unkarissa tai ylipäätään muualla kuin Transilvanian székely-heimon parissa. Mahdollisesti vanhin, kiistelty muistomerkki on vuoden 900 tienoilta ja käsittää vain neljä riimumerkkiä, joiden tulkinta on epävarma. Unkarilaiset riimut
Unkarilaiset riimut eli székely rovásírás -merkit ovat alkuaan Transilvanian unkarinkielisen székely-heimon parissa käytetty kirjaimisto. Nimityksellä voidaan viitata sekä tähän perinteiseen kirjaimistoon, jonka varhaisimmat todetut esiintymät ovat keskiajalta ja jota käytettiin Transilvaniassa 1800-luvulle saakka, että tästä kirjaimistosta 1900-2000-luvuilla Unkarissa kehitettyihin modernisoituihin versioihin. Unkarilainen riimukirjoitus on aakkoskirjoitusta, ja sen kirjoitus- ja lukusuunta on normaalisti oikealta vasemmalle.
Unkarin kieli
Unkarin kielen kirjoittamiseen käytetään latinalaisia kirjaimia. Oikeinkirjoitusjärjestelmä on lähes fonemaattinen: kutakin äännettä vastaa periaatteessa vain yksi kirjain tai yksi sellainen kirjainyhdistelmä, joka ei juuri aiheuta sekaannuksen vaaraa. Poikkeuksia johdonmukaisuudesta aiheuttavat:Unkarin aakkoset ovat: Luettelo Keski-Maan käsitteistä
Cirth (riimut, yksikkö "certh") on fiktiivinen haltioiden kirjoitusjärjestelmä J. R. R. Tolkienin mielikuvitusmaailmassa. Cirthin kehittivät "sindar" Beleriandissa. Cirth ovat kulmikkaita, koska niitä piti pystyä kaivertamaan puuhun ja kiveen. Toisella Ajalla monet kansat oppivat tuntemaan sen. Ennen Ensimmäisen Ajan loppua doriathilaisen Daeron laati cirthin uuteen uskoon. Morian kääpiöt omaksuivat nämä uudet riimut, joita kutsuttiin nimellä Angerthas. Sitä vastoin lännen haltiat hylkäsivät riimujen käytön lähes kokonaan. Ruto
’Ruto’-sanan etymologia on epävarmaa. Sitä on usein pyritty yhdistämään germaaniseksi lainaksi oletutusta ’rutto’-sanasta. Se on kuitenkin tunnettu lähinnä länsisaamelaisille. Jos sanan alkuperä liittyy sanaan ’rutto’, niin se saattaa olla peräisin länsisaamelaisia kohdanneesta ruttoepidemiasta, jonka aiheuttama kollektiivinen järkytys olisi nostanut Ruton painoarvoa jumalkuvastossa. Treema
Saksasta kirjaimet Ä, Ö ja Ü tai ainakin osa niistä ovat lainautuneet useihin muihinkin kieliin, muun muassa azeriin, karjalaan, ruotsiin, saamelaiskieliin, slovakiaan, suomeen, turkkiin, unkariin ja viroon. Näistä virossa esiintyvät kaikki kolme: Ä, Ö ja Ü, suomessa ja ruotsissa sen sijaan vain Ä ja Ö, unkarissa vain Ü ja Ö, slovakiassa sekä inarin- ja koltansaamessa vain Ä. Koska unkarissa pitkät vokaalit merkitään akuutilla, kieleen on syntynyt myös tarke, joka näyttää kahdelta akuutilta ja joka merkitsee pitkää etuvokaalia vastaten siten merkitykseltään sekä akuuttia että umlautia. Täten ö merkitsee lyhyttä ja ő pitkää vokaalia. Unkarilaiset
Don-joen varret, joilla unkarilaisten esi-isät tuohon aikaan asuivat, kuuluivat turkinsukuisten kasaarien valtakuntaan. Lähielueilla asuivat muinaiset bolgaarit ja alaanit, jotka ovat nykyisten osseettien esi-isiä. Bolgaarit ja unkarilaiset muodostivatkin eräänlaisen pitkään kestäneen liittouman, jolla oli kaksi johtajaa. Unkarilaisten tiedetään järjestäytyneen seitsemän heimon liitoksi. Nämä heimot olivat "Jenő, Kér, Keszi, Kürt-Gyarmat, Megyer (Magyar), Nyék" ja "Tarján". Unkarin historia
Unkarin alueen kirjoitettu historia alkaa roomalaisista. Unkarilaisten kielelliset esi-isät saapuivat maahan varhaisella keskiajalla. Eurajoen vaakuna
Alkuperäinen Eurajoelle 26. tammikuuta 1950 vahvistettu vaakuna on saanut aiheensa kunnan historiasta ja sijainnista. Vaakunan nahkiainen ja rapu ovat peräisin vanhasta seurakunnan sinetistä. Muuri viittaa Eurajoella sijainneeseen keskiaikaiseen Liinmaan linnaan, ja aaltokoro kunnan halki virtaavaan Eurajokeen. Vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers, ja sen selitys on ”kultakentässä punainen, kilven toisesta reunasta toiseen ulottuva, sakarainen, alapuolella aaltokoron rajoittama muuri, josta nousee musta rapu pidellen saksissansa sinistä nahkiaista”. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi, kun Luvia liittyi Eurajokeen. Széchenyin ketjusilta
Széchenyin ketjusilta, myös Ketjusilta (), on Budapestissa Unkarissa sijaitseva riippusilta, joka ylittää Tonavan Budasta Pestiin. Silta oli ensimmäinen pysyvä siltä Tonavan yli, ja se avattiin käyttöön 1849. Silta on nimetty István Széchenyin mukaan, jonka aloitteesta sitä ryhdyttiin rakentamaan. Sillan suunnitteli 1839 englantilainen insinööri William Tierney Clark. Riimukivi
Kolmessa ruotsalaisessa riimukivessä (GS 13, U 582, G 319) on viittaus Suomeen. Niissä kerrotaan, että vainaja on saanut surmansa Suomeen tehdyllä retkellä. Yleensä kyseessä olivat ryöstöretket. Muita mahdollisia riimukiviä jotka viittaavat Suomeen ovat Sigsteinn-nimiselle henkilölle pystytetty U 180, jossa tapahtumapaikaksi kuvataan "Véborg," mikä voi viitata Viipuriin. Toisaalta se voi myös viitata Tanskassa sijaitsevaan Viborgiin. Riimukivi U 518 viittaa Erik Braten mukaan mahdollisesti Saloon. Riimukivi G 319
Riimukivi G 319 on Gotlannissa, Ruten kirkossa sijaitseva, kalkkikivestä tehty riimukivi. Riimukivi on ajoitettu vuosien 1200-1250 vaiheille. Se on Gotlannin ainoa riimukivi jossa Suomi mainitaan. Sana Aglia on käännöksen kannalta ongelmallinen, mutta sen on tulkittu mahdollisesti tarkentavan Audvaldsin kuolinpaikkaa. Laakakirves
Nykyisessä Romaniassa ja Bulgariassa Tonavan alajuoksulla sekä Prutin ja Dnestrin varsilla, ja Karpaattien länsipuolella Unkarissa, Slovakiassa ja Tsekeissä, käytettiin kuparikirveitä piikirveiden rinnalla 4500–3800 eaa. Ensimmäinen löytö, jossa oli selvästi käytetty kuparimalmista valmistettua kuparia, on ajoitettu 4850 eaa. Kuparisten laakakirveiden käyttö levisi Gumelniţa-Karanovon, Varnan, Tripoljen, Lengyelin ja Bodrogkeresztúrin kulttureissa. Romanian ympäristön pronssikausi alkoi 2500–2200 eaa. Ezeron kulttuurissa, jolloin kaikki valmistajat siirtyivät käyttämään pronssia. Unkarin kansallismuseo
Museon tunnetuimpia esineitä on Unkarin kuninkaiden kruunajaisviitta. Siinä olevan kirjailun mukaan Pyhä Tapani ja kuningatar Gisela lahjoittivat sen Székesfehérvárin Pyhän Marian kirkolle vuonna 1031. Viitta on tehty silkistä ja se on lähes kokonaan kirjailtu kultalangalla. Ensimmäinen maininta siitä kruunajaisviittana on Endre III:n kruunajaisista vuodelta 1290. Gallemosen suolöytö
Kirveen terät olivat tyypiltään reunuskirveitä, joiden reunus oli varsin matala. Yhden kirveen koristekuviot viittaavat alkuperään Britteinsaarilta. Muut esineet vaikuttavat olevan Keski-Saksasta tai Tanskasta. Kaikki kirveen terät olivat käytettyjä. Osalla oli teroittmisesta johtuvaa terän lyhenemistä ja muilla kirveillä oli muita vaurioita kuten esimerkiksi lohkeamisia. Unkarin forintti
Valuutan nimi tulee Firenzessä lyödyistä "fiorino d’oro" -kultarahoista, eli floriineista, joita Unkarissa kutsuttiin nimellä "florentinus" Unkarin historia
1800-luvulla ja varsinkin kansallisromantiikan aikana 1870–1890-luvuilla,unkarilaisten jo muutenkin vahva kansallisuusaate voimistui entisestään. Unkarilaisten suomalais-ugrilaisuuden "löytyminen", kun eräät unkarilaiset tutkimusmatkailijat olivat vierailleet Suomen, Viron sekä muun Baltian ja Venäjän eri alueilla – esimerkiksi Antal Reguly 1839, Pál Hunfalvy 1869, nuorempi Jankó János 1896 ja Zoltán Kodályn vierailu Ilmari Krohnin vieraana – ja tehneet merkittäviä muistiinpanoja ja tallenteita erilaisista suomalaisista kansanperinteistä, kuten lauluista, kielestä sekä kulttuurista, jotka yllättävän paljon muistuttivat unkarilaisia, kun taas vastaavaa samanlaisuutta ei löytynyt Unkarin naapurikansoilta. Saman joutuivat toteamaan 1800-luvulla Unkarissa vierailleet suomalaiset kansanperinne- ja kielentutkijat. M. A. Castrén pääsi lähemmin tutkimaan unkarin kieltä kansanperinnetutkija Antal Regulyn asuessa Suomessa ja Lapissa. Kahden maan kirjallisuus ja taide lähenivät toisiaan ja lukuisat suomalaiset taiteilijat, kuten esimerkiksi Eliel Saarinen (joka suunnitteli ensimmäiset kaarikadut Budapestiin), Akseli Gallen-Kallela, Yrjö Liipola, Ilmari Krohn, viettivät pitkiäkin aikoja Budapestissa ja muualla Unkarissa. Eräiden lähteiden mukaan J. L. Runebergiä olisi innoittanut Mihály Vörösmartyn 1836 sanoittama unkarilainen kansallissävelmä "Szózat" "Maamme laulua" sanoittaessa. "Kalevala" käännettiin unkariksi ensimmäisen kerran vuonna 1872. Se on tähän päivään asti pakollinen kirja Unkarin lukioissa. Muita koulussa opetettuja kirjoja ovat muun muassa Väinö Linnan "Tuntematon sotilas" sekä Mika Waltarin "Sinuhe egyptiläinen". Nauhakeraaminen kulttuuri
Nauhakeramiikan syntyalueille näyttää ulottuvan lännessä Etelä-UnkariinStarcevon haara. Etelä-Unkarissa Tonavalle ja varsinkin Tiszajoelle ulottui Körösin haara. Luoteis-Unkariin pohjoiselle Tiszajoelle ulottui Szatmarin haara. Käytännössä Starcevo, Cris ja Körös ovat sama asia. Unkarin historia
1400-luvun puolivälissä jälleen uusiutuvien hallitsijakiistojen vuoksi valtionhoitajaksi nimetty aatelinen ja ritari János Hunyadi löi armeijallaan Osmanien valtakunnan hyökkäyksen Nándorfehérvárin (nyk. Belgradin) taistelussa vuonna 1456. Hänen pojastaan Matias (Mátyás) Corvinuksesta tuli kuningas vuonna 1458 ja hänen aikanaan Unkari oli poliittisen ja kulttuurisen vaikutuksensa huipulla. Buda oli tällöin renessanssikulttuurin johtava keskus. Matiaksen hallituskaudella Unkariin kuului muun muassa Ala-Itävalta, Steiermark, Määri ja Sleesia. Ukon kirves
On myös toisenlainen kirveen muotoinen korumuoto, jonka”varsi on leveä päinvastoin edellä kuvailluissa kirvesriipuksissa. Näitä tunnetaan paitsi Suomesta, myös Virosta ja Skandinaviasta. Nämä korut ovat yleensä hopeaa, tosin Lapissa on tehty vastaavia myös pronssista. Korutyyppi voi olla peräisin Virosta, ainakin niitä on valmistettu erityisesti Virossa. Kalevala Korun valmistama tällaisen korun jäljennös on nimetty ”Kuusamon kirveeksi” erään löytöpaikan mukaan. Kirves-riipuksille voivat olla sukua myös kuunsirppiä muistuttavat korut, joiden pohjalta Kalevala Koru valmistaa kahta muunnosta nimeltään ”Kuutar”. Solmio
Nykyaikaisen solmion ajatellaan olevan peräisin Ranskasta kroaattialaisten palkkasotureiden pukeutumisesta Kolmikymmenvuotisen sodan (1618–1648) aikana heidän toimiessaan ranskalaisten joukoissa ja käyttäessään perinteistään, kudottua ja kapeaa kaulanauhaa. Tämä koriste herätti kiinnostusta pariisilaisissa ja sen nimeksi vakiintui kroaatista johdettu ranskankielinen sana "cravate", josta juontuu suomenkielinen sana "kravatti". Stringit
Sana "stringit" tulee englannin sanasta "G-string". Nykyiset stringit olivat alun perin eksoottisten tanssijoiden käyttämä vaate, josta tuli muoti-ilmiö Etelä-Amerikassa, erityisesti Brasiliassa 1970-luvulla. Brasiliassa, jossa pakaroita tavallisesti korostettiin ja esiteltiin, stringeistä tuli uima-asumuoti. Uima-asujen takakappale oli niin kapea, että se saattoi mennä käyttäjän pakaroiden väliin, mistä syntyi stringien perusmalli. Toisaalta jo Louis Réardin vuonna 1946 suunnittelemien maailman ensimmäisten bikinien alaosa oli string-mallinen. Unkarilainen kulttuuri
Unkarin kuvataiteen historia alkaa romaanisen ajan seinämaalauksista. Gotiikan ja renessanssin aikana luotiin miniatyyrejä, alttaritauluja ja kaiverruksia. Keskiajan ja varhaisrenessanssin freskoja tunnetaan yli 550 rakennuksesta, mutta turkkilaisvalloittajat tuhosivat monia kristillisaiheisia maalauksia. Kirkkotaiteessa toistuva aihe on Neitsyt Maria, Unkarin suojelija. Unkarin lippu
Unkarin lippu () on yksi Unkarin tasavallassa käytettävistä kansallistunnuksista. Lippu koostuu kolmesta vaakasuorasta palkista, joiden värit ovat punainen, valkoinen ja vihreä. Väreistä punainen kuvaa voimaa, valkoinen uskollisuutta ja vihreä toivoa. Kansallis- ja kauppalipun mittasuhteet ovat 2:3. Valtiolippu, josta on kaksi virallista versiota: vaakunallinen ja vaakunaton, on mittasuhteiltaan puolestaan 1:2. Valtiolipun vaakunatonta versiota voidaan käyttää myös kansallislippuna. Käytössä ovat myös erilliset sotalippu ja laivaston lippu, joiden esikuvina ovat olleet Unkarin vapaussodassa vuosina 1848–1849 käytetyt sotaliput. Sotalipun ja laivaston lipun mittasuhteet ovat 3:4. Uusin valtiollisista lipuista on vuonna 2012 käyttöön otettu puolustusvoimien ylipäällikön lippu, joka on käytännössä identtinen valtionhoitaja Miklós Horthyn toisen maailmansodan aikana käyttämän kanssa. Unkarissa puolustusvoimien ylipäällikkönä toimii tasavallan presidentti. Unkarin kansallislipun kaltainen kolmen vaakapalkin muodostama trikolori on käytössä useassa muussakin Euroopan maassa. Unkarin kieli
Unkarilaisten vaiheista ennen heidän saapumistaan Keski-Eurooppaan ei ole täyttä varmuutta. Kantaugrilaista kieltä on mahdollisesti puhuttu Siperiassa toisella vuosituhannella eaa.. Myöhemmin unkaria puhunut kansa asutti Mustanmeren pohjoispuolisia aroja turkkilaisten heimojen kanssa. Tuolloin unkariin lainautui sanoja turkkilaisista kielistä; muun muassa "unkari" polveutuu turkkilaisesta heimonnimestä "on-ogur" 'kymmenen nuolta'. 800-luvun lopulla ratsastavina paimentolaisina eläneet unkarilaiset asettuivat asumaan Tonavan halkomaan Karpaattien altaaseen, jossa nykyinenkin Unkarin valtio sijaitsee. Rukousnauha
Kristittyjen rukousnauhojen käytön arvellaan olevan aavikkoisien perua 200-luvulta jaa. Myös he käyttivät pikkukiviä lausuttujen rukousten laskemiseen. Idän kristittyjen keskuudessa rukousnauha tunnettiin nimellä "chotki". Läntisessä kristikunnassa rukousnauhan käyttö alkoi 800-luvulla jaa. ja rukousnauhan englanninkielinen nimitys "prayer bead" on lähtöisin noilta ajoilta. "Bead" perustuu anglosaksiseen sanaan "bede", joka tarkoittaa rukousta. Katolilaisuudessa rukousnauhaa alettiin Ave Marian rukouksen käyttöönoton jälkeen kutsua nimellä ruusukko. Nimitys perustuu ruusuun, jota pidetään Neitsyt Marian ja täydellisyyden kukkana. Riimukirjoitus
Suomen kielessä riimu on tarkoittanut joissakin murteissa juovaa, viiltoa, naarmua tai raaputusta. "Riimustaminen" oli viillon tekemistä tai naarmuttamista. "Riimustus" oli koristekuvio esimerkiksi puussa tai luussa. Riimusauva eli "pirkka" oli puusauva, johon oli merkitty viilletyin kuvioin kalenteri. Kirjoitus tarkoitti myös alun perin koristekuviointia. Unkarin kieli
Valtion perustaminen ja katolisen uskon omaksuminen vaikuttivat ratkaisevasti kielen kehitykseen. Ensimmäinen säilynyt teksti on Ruumissaarna ja rukous ("Halotti Beszéd") noin vuoden 1200 tienoilta. 1300-luvulta lähtien on säilynyt runsaasti kirkollisia koodekseja, ja myös maallista kirjallisuutta kirjoitettiin jo keskiajalla. 1500-luvulla unkari säilytti turkkilaisvalloituksista huolimatta entisenlaisen asemansa. Latinaa käytettiin opetus- ja hallintokielenä, ja siitä periytyi suoraan unkariin joitakin lainasanoja. Kun Unkarista tuli osa Habsburgien valtakuntaa, osa yläluokkaa alkoi saksalaistua. Kansallismieliset piirit käynnistivät 1800-luvun alussa kielenuudistusliikkeen, jonka tarkoituksena oli nostaa unkari sivistyskieleksi. Vieraan vaikutuksen vähentämiseksi kieleen luotiin uusimpia käsitteitä varten paljon uudissanoja, esimerkiksi "zene" ("musiikki"), "rendőr" ("poliisi"), "mérnök" ("insinööri") ja "titkár" ("sihteeri"). Tämän 1800-luvun kielenuudistuksen jälkeen kielen rakenne ei ole olennaisesti muuttunut. Unkarinpuoliverinen
Unkarinpuoliverinen (engl. "Hungarian Warmblood") on unkarilainen puoliverinen hevosrotu. Ne polveutuvat lipizzahevosista ja lämminverisistä. Unkarinpuoliverisen kehittely alkoi 1960-luvulla, kun unkarilaiset alkoivat kehittelemään modernia urheiluhevosta. Näin jatkettiin korkealuokkaista hevosten kasvatusta. Hannovereja ja holsteineja tuotiin Unkariin joita risteytettiin maan alkuperäisien hevosten, kuten furioson ja gidranin kanssa. Tavoitteena oli saada nykypäivän vaatimukset täyttävä urheiluhevonen. Ensin jalostuksessa käyttiin erirotuisia tammoja ja myöhemmin siirryttiin täysverisiin, mutta arabialaisia käytettiin edelleen rodun parantamiseksi. Näin syntyi laadukkaita hevosia joilla oli matkaa tavoittava laukka. Regaalit
Kuuluisassa japanilaisessa sadussa kerrotaan alkuperäisen miekan löytyneen Amaterasun veljen Susanoon, meren jumalan, surmaaman lohikäärmeen pyrstön sisältä. Satu päättyy sanoihin: 
Euroopassa enää vain Ison-Britannian hallitsija voidellaan, kruunataan ja varustetaan muilla maallisen vallan tunnusmerkeillä. Kruunua hän kantaa myös parlamentin avajaisissa. Ison-Britannian regaaleja on säilytetty erityisvartioinnin alaisina Lontoon Towerin linnoituksessa. Näin on ollut vuodesta 1303 lähtien. Niiden vartijoiksi on määrätty erityinen kaarti, Beefeaters, jonka jäsenet ovat vanhoja kanta-aliupseereita ja joilla on erityinen hallitsijan monogrammilla koristettu univormu. Unkarin historia
Kärsittyään tappion Preussia vastaan vuoden 1866 sodassa Itävalta oli valmis sovintoon unkarilaisten kanssa. Seuraavana vuonna 1867 muodostettiin Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia, jossa Unkari sai laajoja vapauksia ja oli tasavertainen Itävallan kanssa. Tarkoituksena oli vähentää unkarilaisten itsenäisyysintoa. Yhteistä oli ulko- ja puolustuspolitiikka ja rahalaitos. Lippuna oli Itävallan ja Unkarin värien yhdistelmä. Lisäksi vaakunassa oli kummankin maan vaakunat. Itävallan omat ehdot taas olivat muun muassa Unkarin siviililain uudistaminen. Etenkin talonpoikien sekä erilaisten vähemmistöjen asemaa parannettiin, mihin unkarilaiset aateliset aiemmin eivät olleet suostuneet etujensa menettämisen pelossa. Sirkus
Sanan alkujuuret ovat kreikan kielessä, jossa "kirkos" merkitsee pyöreää. Sana sirkus nykyisessä merkityksessään on peräisin latinan kielestä, jossa termiä "circus" käytettiin kuvaamaan pyöreää esiintymisaluetta, "sirkusareenaa", erityisesti kilpa-ajorataa. Sirkuksissa esitettiin yleisölle valjakkokilpailuja, gladiaattoritaisteluita, eläinten kesytystä ja vankien teloituksia järjestettiin lähinnä amfiteatterissa. Tuolta ajalta on peräisin myös Juvenaliksen lentävä lause "leipää ja sirkushuveja", sillä valjakkoajot olivat usein varsinkin Roomassa Rooman valtakunnan keisarin tai poliitikkojen järjestämiä tapahtumia, jolla pyrittiin pitämään kansa tyytyväisenä, vaikka maassa olikin inflaatiota ja muita ongelmia. Keisarit jakoivat myös leipää ihmisten hengenpitimiksi ("annona"). Rooman valtakunnan hajotessa silloinen sirkusperinne katosi Länsi-Euroopasta lähes kokonaan, ja vain rippeet ja muistikuvat jäivät elämään. Idässä Bysantissa kilpa-ajot jatkuivat. Roomalainen sirkus on kenties jättänyt jälkensä muun muassa espanjalaiseen härkätaisteluun. Riimukivi
Ruotsalainen tutkija Marco Bianchi on väitöskirjassaan osoittanut, että viikinkien riimukivien riimuilla ei aina ollut sisältöä vaan niitä kirjoiteltiin myös todisteeksi kirjoittajansa kirjoitustaidosta, vaikka sitä ei olisi ollutkaan. Kristinuskon vallatessa alaa kirjoitustaitoa alettiin pitää tärkeänä, minkä on päätelty olevan syynä sisällyksettömien riimujen kirjoittamiseen. Unkarin kieli
Väitteet unkarin sukulaisuudesta turkkilaiskielten kanssa perustuvat siihen, että unkarissa on hyvin paljon lainasanoja turkkilaiskielistä. Unkarilaisten esi-isät vaelsivat nykyisen Venäjän aroilla noin 500 vuotta, ja koko tuon ajan he olivat kosketuksissa eri turkkilaiskansojen kanssa. Kun unkarilaiset siirtyivät pohjoisen metsästyskulttuurista aron hevoskulttuuriin, on selvää, että uuden kulttuurin sanasto piti lainata turkkilaiskansoilta, jotka jo asuivat aroilla. Unkarilainen notaatio
Alkuperäisen unkarilaisen notaation – jota nykyisin kutsutaan "Apps Hungarianiksi" – keksi unkarilaissyntyinen Charles Simonyi. Unkarilainen notaatio on saanut nimensä unkarilaisesta tavasta kirjoittaa henkilön sukunimi ennen etunimeä. Simonyista tuli myöhemmin Microsoftin pääarkkitehti, ja merkintätapaa on käytetty Microsoftin Windows-tuotteissa. Sormus
Antiikin Kreikassa annettiin lemmensormuksia, joskaan ei tiettävästi vihkisormuksia. Kuva-aiheena oli usein merimiessolmu, Eros, Afrodite tai Penelope. Lemmensormuksia käytettiin myös Roomassa. Kihlasormus otettiin käyttöön liike-elämässä käytössä olleen tavan pohjalta, jossa sopimukset vahvistettiin vaihtamalla sormuksia. Myös varhaiskristillinen kirkko hyväksyi sormuksen avioliittoon sitoutumisen merkiksi.
Keskiajalla vihkisormusten suosikkiaiheeksi palasi jo Roomassa suosittu kaksi toisiaan puristavaa kättä. Sormuksiin kaiverrettiin usein jokin motto, kuten ”Sydämeni kuuluu sinulle”. Motto oli yleensä ranskaksi, joka oli rakkauden kieli. Renessanssin aikana suosioon nousi kahdesta erillisestä, toisiinsa kietoutuneesta renkaasta koostuva sormus. Sydän ja kädet olivat suosittuja kuva-aiheita keskiajalta eteenpäin. Rikkaiden vihkisormuksissa oli kallisarvoinen kivi, ja tavallisellekin naiselle vihkisormus saattoi olla hänen arvokkain esineensä. Riimukirjoitus
Muinaisskandinaavisessa mytologiassa Yggdrasil oli puu, joka yhdisti kaikki Yhdeksän maailmaa. Odin oli viisauden ja kuoleman jumala, jolla oli sammumaton tiedonjano. Odinin mielestä tieto oli valtaa, ja hän halusi lahjoittaa tiedon lahjana seuraajilleen. Odin halusi selvittää riimujen salaisuuden, niinpä hän keihästi itsensä Gungnir-keihäällään Yggdrasil-puun kylkeen ja riippui puun kyljessä yhdeksän päivää. Jumala uhrasi itsensä itselleen. Yhdeksän oli erittäin merkityksellinen numero muinaisskandinaavisessa taikuudessa (yhdeksän maailmaa), joten hän oppi yhdeksän (myöhemmin kahdeksantoista) maagista laulua ja sen kerrannaisena kahdeksantoista maagista riimua. Bulgarian lippu
Alun perin lipussa käytettiin panslaavilaisia värejä, jotka olivat peräisin 1800-luvun Euroopan panslavistisesta liikkeestä. Keskimmäinen raita oli sininen, joten lippu oli hyvin samankaltainen Venäjän lipun kanssa. Nykyisin Bulgariaan kuuluvan Osmanien valtakunnan entisen provinssin Itä-Rumelian lippu koostui myös samoista väreistä. Bulgarian itsenäistyttyä vuonna 1878 keskimmäinen väri vaihdettiin vihreäksi edustamaan maan kehitystä maatalousvaltiona. Suomalainen kansanmusiikki
Monelle lastenlauluista tutut riimit ovat malliesimerkki suuhun kulkevasta kansanmusiikista: Suomalaiselle tuttuja ikivanhoja kansanmusiikista juurensa juontaneita rallatuksia ovat esimerkiksi ""hura hura häitä", "lällällälää lieruu", "tuu tuu tupakkirulla"". Reunuskirves
Laakakirveitä, joissa oli mukana reunukset, tai siitä kehittyneitä korkeareunuksisia kirveitä, esiintyi varhain Välimeren itäosissa tai sen itäpuolella. Levantissa, Mesopotamiassa ja nykyisessä Iranissa käytettiin kuparisia reunuskirveitä 5.- tai 4. vuosituhannella, mutta tämä ajanjakso tunnetaan huonosti ja kirveen kehityskaari jää siltä ajalta tuntemattomaksi. Kirveet esiintyivät täällä kuparisena vielä 3200 eaa. Tutkimustilanteesta huolimatta näyttää kuitenkin siltä, että reunuskirveet olivat tulossa Anatoliaan 3800–3400 eaa., jolloin niitä esiintyi ainakin Anatolian itäosissa, ja 3. vuosituhannen jälkeen niitä esiintyi myös Länsi-Anatoliassa. Tokaji
Tokajin makeus on peräisin "Botrytis cinerea" -jalohomeesta, joka otettiin käyttöön 1600-luvulla. Unkarin pitkästä ja lämpimästä syksystä sekä aamusumuista pitävä home muuttaa rypäleet rusinamaisiksi, minkä jälkeen ne kerätään käsin. Matiaksenkirkko
Matiaksenkirkko on katolinen, keskiajalta peräisin oleva kirkko Budapestin Linnavuorella Unkarissa. Sen päätorni näkyy kaupungin monin osiin, ja se on Budapestin tunnetuimpia maamerkkejä. Kirkko on viralliselta nimeltään "Budan Linnan Pyhän Neitsyen kirkko". Se tunnetaan kuitenkin paremmin Matiaksenkirkon nimellä 1400-luvulla hallinneen Matias-kuninkaan mukaan. Matias kruunattiin kirkossa ja hänet vihittiin siellä kahdesti, ja hän myös rakennutti kirkkoon etelätornin. Tornissa on näkyvillä Corvinus-suvun vaakuna, jossa on korpin kuva. Unicum
Zwack Unicum omistaa myös vuonna 1901 perustetun, unkarilaisen St. Hubertus -yrttiliköörin sekä erilaisten hedelmäviinojen (kuten Vilmos Körte Pálinka Vilmos-päärynäviina) valmistamisoikeuden. Yhtiön omistuksessa on lisäksi lukuisia viinialueita. Péter Zwack on monesti lahjoittanut rahaa hyväntekeväisyyteen ja yhtiö on tukenut Unkarissa monia eri urheilulajeja. Zwack Unicum toimi esimerkiksi Unkarin vesipallo-, jääkiekko- sekä purjehdusjoukkueen virallisena sponsorina. Myös hevosurheilu on saanut paljon tukea. Yhtiö on maan suurin urheilusponsori. Zwack oli ensimmäinen unkarilainen alkoholituotantoyritys, joka suostui kansanterveydellisistä syistä omatoimisesti huomauttamaan etiketeissään ja mainoksissaan kuluttajia alkoholin liiallisen käytön haitoista. Tunnetuin on Unicumin uusissa pulloissa oleva teksti: ”Zwack minõség, de csak mértékkel!” eli suomeksi ”Zwackin laatua, mutta nautitaan vain kohtuudella!” Vuonna 2009 lanseerattiin uudenmuotoinen, edelleen pyöreä, Unicum-pullo. Rintamerkki
Merkkien historia alkaa muinaisuudesta. Ihmiset ovat aikojen alusta koristautuneet yhteisönsä tunnuksin. Amuletit, soljet, rahat, mitalit, brakteaatit, napit, sotilastunnukset, jetongit, rintamerkit, hihamerkit, pinssit kuuluvat samaan perheeseen. Stringit
Alun perin stringejä kutsuttiin Brasiliassa sanalla "bundas". Englannissa käytetään sanaa "thong" "hihna" tai sanaa "G-string", josta suomenkielinen nimitys ja foneettinen mukaelma "stringit" on tullut. Suomen esihistoria
Itä- ja Pohjois-Suomeen pronssikulttuuri tuli idästä. Itäiset valumuotit kuitenkin todistavat myös paikallista pronssinvalantaa esiintyneen. Huomattava keskittymä esiintyy Suomussalmella. Pohjois-Suomessa oli käytössä asbestisekoitteinen keramiikka. Järvi-Suomen alueella alettiin saven valamiseen käyttää kangasmuottia, josta tavasta juontuu nimi tekstiilikeramiikka. Tekstiilikeramiikka on lähtöisin idästä, Volga- ja Okajokien suomalais-ugrilaiselta alueelta. Siitä syntyi paikallisia muunnoksia, joita tehtiin vielä rautakauden alussa. Metallikauppa lisäsi rannikon ja sisämaan välisiä yhteyksiä. Polttohautaus ja röykkiöhaudat levisivät itäisenkin kulttuurin alueelle. Näitä hautoja on ryhdytty myöhemmin kutsumaan lapinraunioiksi. Uskonnollisiin muutoksiin kuuluu myös kalliomaalaus- ja eläimenpääveistosperinteen loppuminen. Tekstiilikeraamisessa Järvi-Suomessakin esiintyi kaskiviljelyä pyyntitalouden ohella. Ruuti
Vaikkakaan ruudin keksimisestä tai leviämisestä ei ole suoraa lähdeaineistoa, useimmat tutkijat uskovat salpietaripohjaisten räjähdysaineiden kehittyneen Kiinassa mustaruudin varhaiseksi muodoksi, joka levisi ensin Lähi-itään mahdollisesti silkkitien kautta ja sieltä Eurooppaan. 1200-luvun puolivälissä mongolit saivat vastaansa ruudilla toimivia käsitykkejä sekä alkeellisia sirpalekranaatteja taistelussa Song-dynastian liittolaisia vastaan. Tämän johdosta he hankkivat käsiinsä ruudin valmistusohjeet ja piirustukset tykkien valmistukseen. On kuitenkin mahdollista, että ruuti on keksitty itsenäisesti 1200-luvun alussa myös Euroopassa, sillä ruuti levisi arabimaihin, Intiaan ja Indonesiaan vasta sen jälkeen, kun sitä jo käytettiin Euroopassa. Ruutiaseet levisivät myös Euroopassa lännestä itään, eivät idästä länteen, kuten voisi olettaa, mikäli ruuti olisi tullut Eurooppaan Kiinasta. Unkarilaiset riimut
Koska vanhin todistusaineisto on niin vähäistä, on jopa väitetty, että koko székelyläinen kirjaimisto olisi ollut renessanssioppineiden 1500-luvulla keksimä väärennös. Tämä väite on kuitenkin kumottavissa vanhimpien kirjoituslöytöjen perusteella. Sukuvaakuna
Kilvistä ritarien vaakunat siirtyivät pian myös näiden sinetteihin, joihin kilpi oli tapana kuvata. Kilven ohella vaakunaan kuuluu usein niin sanottu kypäränkoriste, jolla on myös konkreettinen tausta. Varsinkin turnajaisiin osallistuneet ritarit alkoivat käyttää kypäriinsä kiinnitettyjä koristeita tunnistautumiseen. Varhaisin todistettu tieto tällaisesta on Flanderin kreivin sinetissä oleva kuva 1190-luvulta. Alkuaan tunnistamisen avuksi alettiin 1200-luvun puolivälistä alkaen julkaista myös kuvitettuja vaakunaluetteloita eli vaakunakirjoja. Heraldiikan kehittymisen myötä kehittyivät myös niin sanotut vaakunaselitykset 1200-luvun puolivälistä alkaen. Kirkkolippu
Kirkkolippu periytyy suoraan niistä roomalaisista ristitunnuksin varustetuista "Labarum"-lipuista, joita keisari Konstantinus Suuri käytti Mulviuksen sillan taistelussa saadessaan voiton Maxentiuksesta. Himnusz
Isten, áldd meg a magyart on Ferenc Kölcseyn runo, jonka ensimmäinen säkeistö on Unkarin kansallislaulu. Unkariksi kansallislaulun nimi on Himnusz eli "hymni". Musiikin sävelsi Ferenc Erkel. Riimu
Naruriimu (myös köysiriimu) on paksuhkosta yhtenäisestä narusta solmittu riimu, joka on tarkoitettu lähinnä taluttamiseen ja käsittelykäytöksen opettamiseen ja on koulutusväline esimerkiksi niin kutsutussa luonnollisessa hevostaidossa. Tällaisessa riimussa ei ole avattavia solkia, mutta sen kokoa voi säädellä sitomalla solmut eri kohtiin. Riimukirjoitus
Riimukirjainten alkuperästä on erilaisia käsityksiä. Suosituimman teorian mukaan ne perustuivat lähinnä latinalaisiin kirjaimiin, mutta niissä on joitakin viitteitä myös pohjoisitalialaisista ja kreikkalaisista kirjaimista. Esikuvistaan poiketen kaikki riimut olivat kuitenkin suoraviivaisia eikä niissä ollut kaarevia muotoja. Suoria viivoja oli helpompi veistää puuhun tai hakata kiveen. Lisäksi riimukirjaimilla on kokonaan oma, sekä latinalaisesta että kreikkalaisesta aakkostosta täysin poikkeava, aakkosjärjestyksensä. Sen mukaisesti viikinkien käyttämä nimitys riimuille oli "futhark", joka muodostuu kuudesta ensimmäisestä riimuaakkosesta "f-u-þ-a-r-k". Romanien lippu
Romanien lippu () on romanien kansainvälinen lippu. Se hyväksyttiin romanien ensimmäisessä maailmankongressissa 1971, joka pidettiin Lontoossa. Lippu koostuu sinisestä ja vihreästä taustasta. Sininen väri edustaa taivasta ja kuvaa henkisiä arvoja. Vihreä puolestaan edustaa maata ja kuvaa maallisia arvoja. Lipun keskellä on punainen "chakra" eli pyörä, jollainen löytyy myös Intian lipusta. Vilho Rantanen (Vapaakirkko)
Rantasen kirjallinen tuotanto koostui runoista, elämäkerroista, romaaneista ja lastenkirjoista. 2. lokakuuta 1928 Gummerus Oy:n ja Rantasen välillä tehtiin kustannussopimus kirjasta "Ristinmerkki ja kihlasormus". Siitä lähtien alkuvuosina hän julkaisi kirjan vuodessa. Lastensa kasvaessa Rantanen tuotti lukemista lapsille vuodesta 1933. Hän kirjoitti 14 lastenkirjaa. Laajin oli "Risu-Tuomo", ja viimeinen lapsille suunnattu kirja "Hekki Hiireläisen seikkailut" julkaistiin 1974. Elämäkertakirjoina syntyivät teokset Aatu Heiskasesta ja Artturi Pylkkäsestä. Israelin matkansa tiimoilta Rantanen kirjoitti lopun ajan tapahtumiin liittyvän "Israel lopun ajan merkkinä". Useissa teoksissa Rantanen tutkaili lopun aikoja vuodesta 1931 lähtien. Teoksessaan "Kuninkaasta on lauluni" Rantanen esittelee hengellisten laulujen historiaa, niiden tekijöitä ja syntyvaiheita. "Ristin ja Siperian tie" perustui tositapahtumiin kristittyjen kohtaloista itärajan takana. Hän kuvasi siinä Railon pariskunnan selviytymistä 5000 kilometrin matkasta Siperiasta Suomeen. Teos ilmestyi myös ruotsin, saksan ja unkarin kielillä. Unkarinkielisessä oli Vilho Rantanen muutettu Wilmos Rantaseksi. Siitä lähtien perhepiirissä Vilho olikin Wilmos. Unkarin taide
Unkarin kuvataiteen historia alkaa romaanisen ajan seinämaalauksista. Gotiikan ja renessanssin aikana luotiin miniatyyrejä, alttaritauluja ja kaiverruksia. Keskiajan ja varhaisrenessanssin freskoja tunnetaan yli 550 rakennuksesta, mutta turkkilaisvalloittajat tuhosivat monia kristillisaiheisia maalauksia.
1600-luvun alttarimaalaukset ja epitafit kuvaavat usein Neitsyt Mariaa, jota pyhä Tapani oli pyytänyt Unkarin suojelijaksi. Kuvanveistäjät tekivät hautamuistomerkkejä. Hunnit
Keskiaikaisissa lähteissä hunnit ja unkarilaiset usein sekoitettiin keskenään. Yhtenä syynä lienee ollut se, että Attila oli pitänyt päämajaansa Pannonian altaassa. Enea Silvio de’Piccolomini, joka myöhemmin tunnettiin paavina Pius II, esitti 1509 postuumissa teoksessaan "Cosmographia", että unkarin kieli polveutuisi hunnien kielestä. Simon Kézain kronikasta lähtien (n. 1283) unkarilaisia pidettiin hunnien jälkeläisinä myös unkarilaisessa historiankirjoituksessa. Kenties tämän takia myös Unkarin nimeen latinankielisissä teksteissä ja sen pohjalta monissa länsieurooppalaisissa kielissä lisättiin h (Hungaria, Hongrie, Hungary), joka siihen ei historiallisesti kuulu ja jota latinan kielen italialaisessa tai ranskalaisessa ääntämistraditiossa ei muutenkaan enää keskiajalla äännetty. (Todellisuudessa nimi "Hungaria/Unkari" jne. lienee peräisin turkkilaisista sanoista "on ogur" '10 nuolta, 10 heimoa'.) Nykyäänkin kuvitellaan yleisesti, että Hungaria-nimi viittaisi hunneihin tai jopa tarkoittaisi "hunnien maata"; tähän viittasi esimerkiksi pääministeri Viktor Orbán Kiinan-vierailullaan 2010. Riimusauva
Joissakin riimusauvoissa oli lisäksi vuoden päivien alapuolella lisärivi riimuja. Näitä kutsuttiin kultaisiksi luvuiksi, ja ne merkitsivät Kuun vaiheiden kierron vuodesta toiseen satojen vuosien ajaksi eteen ja taaksepäin. Kultaiset luvut ovat peräisin Antiikin Kreikasta 432 eaa., kun astronomi Meton laski Kuun 19-vuotisen syklin, ja se kaiverrettiin 19 kullatulla luvulla Ateenan muuriin. Kuun noin 19-vuotinen sykli lienee kuitenkin tunnettu jo kivikaudella. Magyar Gárda
Magyar Gárdan perustamisseremonia pidettiin Budan linnan edustalla 2007, jolloin järjestön valan vannoi 56 jäsentä. Jobbik-puolueen johtaja ja yksi järjestön perustajista, Gábor Vona puhui tilaisuudessa. Järjestön jäsenet pukeutuvat tummiin housuihin ja liiviin sekä valkoiseen paitaan. Lisäksi heillä on lippalakki, jossa on Unkarin keskiaikainen symboli, Árpádin raidat. Unkarin pääministeri Ferenc Gyurcsány tuomitsi järjestön ja kutsui sitä ”Unkarin häpeäksi”.
Magyar Gárda on toiminut erityisesti Unkarin romanivähemmistöjä vastaan. Marraskuussa 2007 järjestö ilmoitti suojelevansa mitä tahansa kylää romanien tekemiltä rikoksilta. Esimerkiksi Kiskunlacházassa kaduilla noin 80 kaartilaista partioi syyskuussa 2009, kun romani oli hyökännyt 14-vuotiaan tytön kimppuun. Kaartilaiset ovat myös tehneet maaseutukylissä hyökkäyksiä romanien kimppuun, ja vuosina 2008 ja 2009 niissä kuoli kuusi romania. Magyar Gárdasta tuli nopeasti merkittävä polittinen voima, ja jopa 9 prosenttia unkarilaisista kannattaa sen toimia. Vaikka se kiellettiinkiin 2009, sen toiminta on jatkunut yhä. Etnisten mielipiteiden lisäksi Magyar Gárda on tuonut esille Suur-Unkarin aatetta. Maassa haaveillaan edelleen Trianonin rauhansopimukseen päättyneen suurvalta-aseman palauttamisesta. Magyar Gárdan toiminta on siksi herättänyt huolta myös naapurimaissa, kuten Slovakiassa ja Romaniassa. Riimukivi
Riimukivien pystyttäminen on luultavasti saanut alkunsa kuolleiden muistoksi pystytetyistä kivipaasista. Myös suurin osa riimukivistä on vainajien muistokiviä. Unkarilaiset riimut
1900-luvulla kiinnostus riimukirjoitukseen elpyi myös Transilvanian ulkopuolella. Kirjoitus alettiin nähdä kaikkien unkarilaisten yhteisenä kansallisena kulttuurisymbolina, ja siitä kehitettiin modernisoituja versioita, joissa kutakin unkarin kielen nykyisen kirjoitustavan mukaista kirjainta (joskus jopa sellaisia kirjaimia, joita ei unkarinkielisissä sanoissa esiinny, kuten W tai Q) vastaa oma riimumerkkinsä. Näin esimerkiksi lyhyille ja pitkille vokaaleille on kehitetty erilliset merkit, jollaisia historiallisessa székelyläisessä riimukirjoituksessa ei tunnettu. Modernisoitu riimukirjoitus noudattaa täysin unkarin kirjakielen kirjoitustapaa. Tällä kirjoituksella on viime vuosina julkaistu esimerkiksi transkriptioita monista Unkarin kirjallisuuden klassikoista. Stroh
Stroh on itävaltalainen alkoholijuomamerkki. Se kehitettiin alun perin kotimaiseksi korvikkeeksi rommille, koska Itävalta-Unkarilla ei ollut siirtomaita, joissa olisi voinut tuottaa ruokosokeria aitoa rommia varten. Sitä markkinoitiin alun perin nimellä "Inländer-Rum" ("kotimainen rommi"), mutta maustettuna sitä ei voi nykyään markkinoida rommina ("Ordinance (EG) No. 1576/89 on the Council and Codex Alimentarius Austriacus, Section B23"). Secret of the Runes
Kannessa ja vihossa esiintyvät riimut ovat skandinaavisia riimuja, vanhempaa Fuþark -aakkostoa. Takakannessa kullekin kappaleelle on annettu oma riimunsa:Levyn nimi on kirjoitettu kanteen vanhemmalla Fuþark-kirjaimistolla seuraavasti: Romanit
Romanien alkuperästä ja vaelluksen ajankohdasta on tutkijoiden kesken yhä erilaisia näkemyksiä. Romanien arvellaan olevan lähtöisin Intiasta, joskin se on todistamatta, ovatko kaikki romanit sieltä lähtöisin. Romanit itse eivät ole Intia-alkuperästään ehdottoman varmoja. Eri romaniheimojen yhteinen kieli, kulttuuri ja tavat juontavat kuitenkin juurensa Intiaan. Romanien oletetaan asuneen Intiassa viimeistään ajanjaksolla 450–950 jaa., ja heidän on arveltu asuttaneen luoteista ja keskistä Intiaa ja joidenkin viitteiden mukaan Pohjois-Intiaa, Rajasthania, Kashmirin laaksoa ja Punjabin valtiota. Vuonna 2012 julkaistun geenitutkimuksen mukaan Euroopassa nykyisin asuvien romanien esi-isät olisivat lähteneet Luoteis-Intian Punjabin seudulta noin 500 jaa. Kolme kruunua
Kolmen kruunun symboli onkin saattanut saada alkunsa juuri Maunu Eerikinpojan hallitsija-aikana, sillä kolmen kruunun voidaan tulkita symboloivan kolmea valtakuntaa. Sen lisäksi sekä kirkko että kansa pitivät kolmilukua pyhänä ja hyvänä lukuna. Kolmilukua käytettiin jo tuolloin heraldiikassa. Toisaalta on mahdollista, ettei kolmiluvulla ollut mitään erityistä merkitystä ja että kolme kruunua ei symboloinut kolmea valtakuntaa. Itämaan tietäjien tunnuksena etenkin Keski-Euroopassa käytettiin keskiajalla kolmea kuninkaan kruunua, josta se voitiin kopioida Ruotsin vaakunaksi. Onhan Ruotsin lipunkin tausta kristillinen (risti). Kaarle Robert
Kaarle otti myös käyttöön uuden, vakaan valuutan ja vakiinnutti rahajärjestelmän. Firenzen mallin mukaan Kaarle alkoi lyöttää kultaforintteja vuonna 1325, ja Unkarin forintista tuli suosittu maksuväline kautta koko Euroopan. Leimaamattoman kullan ja hopean kauppa kiellettiin, ja arvometallien kaupasta ja vaihdosta tuli kuninkaallinen monopoli. Kruunun tulot kasvoivat entisestään, kun kaivostoimintaa kehitettiin. Aikaisemmin maanomistajat eivät olleet kiinnostuneita uusien kaivoksien avaamisesta, sillä kuninkaalla oli yksinoikeus niiden tuottoon. Vuodesta 1327 maanomistajat saivat kuitenkin kolmasosan kaivosten tuotosta, mikä lisäsi tuotantoa voimakkaasti. Uusia kultakaivoksia avattiin Körmöcbányaan ja Nagybányaan. Unkari olikin keskiajalla Euroopan suurin kullan ja toiseksi suurin (Böömin jälkeen) hopean tuottaja, ja on arvioitu, että ennen Amerikan löytämistä Unkari tuotti noin kolmasosan maailman jalometalleista. Nauhakeraaminen kulttuuri
Nauhakeraaminen kulttuuri syntyi luultavasti jossain Unkarin-Itävalaln-Moravian tienoilla Tonavan-Tiszan varrella ehkä jo 5700 eaa. ellei aiemmin, mutta varmemmin viimeistään 5550 eaa. Kulttuuri alkoi Määrin-Böömin-Unkarin tienoilta tiheimmältä esiintymisalueeltaan Keski-Tonavalta. Kulttuurin varhainen ydinalue oli noin 5500 eaa Länsi-Unkarissa ja tähän rajoittuvissa Etelä-Slovakian ja Länsi-Itävallan alueissa. Siellä ovat nykyään Wien ja Budapest. Tonava tekee tässä kohtaa ison mutkan etelään päin.. Vaikutteet tulivat etelästä Balkanilta, jossa vallitsi neoliittinen maanviljelykulttuuri. Niinpä lähtökulttuuriksi on ehdotettu Starčevo-Körösin kulttuuria ja/tai Vinčan kulttuuria. Pumi
Pumi on saanut alkunsa 1600–1700-luvulla, jolloin Unkariin tuli karja- ja lammaslaumojen mukana saksalaisia ja ranskalaisia terrierityyppisiä koiria. Rotu tunnustettiin virallisesti 1900-luvun alussa. Pumin rotukirja on ollut pitkään avoin. Tämä tarkoittaa sitä, että rotuun on voitu hyväksyä unkarilaisia maatiaistyypin koiria, jotka ovat täyttäneet pumin rotumääritelmän. Vielä 1970-luvulla pumin jalostuksessa on käytetty muita unkarilaisia paimenkoirarotuja, pulia ja mudia. Raanu
Raanun materiaaleina käytetään esimerkiksi puuvillaa (loimessa) ja villaa (kuteessa). Villalangoissa on olemassa erityisiä raanulankoja, jotka ovat ohuita ja kertaamattomia. Raanun sidoksena on ripsi ja kudelankojen väriä vaihtamalla saadaan aikaan erilaisia vaaka- ja pystyraitoja, joista kuviot muodostuvat. Vanhimmat tiedot raanuista ovat peräisin 1600-luvulta. Salama
Saksalaisen sudenhaka-kuvion alkuperä on tuntematon. Se saattaa olla sukua samantapaiselle, myös germaanien tuntemalle kuviolle, sieg-riimulle. Sudenhaka on monessa keskiaikaisessa saksalaisessa vaakunassa. Ajatus ukonvaajasta juuri kaksipäisenä salamana on kuitenkin laajalle levinnyt, se tunnetaan myös Aasiassa. Unkarilaiset riimut
1200–1500-luvuilta on säilynyt lyhyitä tekstejä, ja 1400-luvun lopulla tai 1500-luvun alussa tšekkiläinen oppinut Philip de Pencicz merkitsi muistiin ns. Nikolsburgin aakkoston (tämä pergamenttisivu löytyi kirjan takasivuksi sidottuna Dietrichsteinin herttuoiden kirjastosta Nikolsburgista eli nykyisen Tšekinmaan Mikulovista): yhteensä 46 kirjain- ja ligatuurimerkkiä. Unkarinsyreeni
Unkarinsyreeni ("Syringa josikaea") on syreenien ("Syringa") suvun laji, joka on kotoisin Unkarista. Se kasvaa kahdesta neljään metriä korkeaksi pensaaksi tai pieneksi puuksi. Ruotsin kieli
Ruotsissa puhuttua tuolloista muinaisnorjaa kutsutaan riimuruotsiksi ("runsvenska") erotukseksi Tanskan riimutanskasta ("rundanska"), vaikka ne olivat vielä sama murre 1100-luvulle, lukuun ottamatta Tanskan vokaalimuunnosta. Myös Gotlannissa puhuttiin omaa murrettaan ("gutniska"). ”Riimu”-nimitys tulee siitä, että suurin osa tekstistä on kirjoitettu riimukirjaimin. Urnordiskan riimuaakkoset, vanhempi fuþark (tai futhark) oli tuolloin jo kehittynyt nuoremmaksi fuþarkiksi, jossa oli vain 16 kirjainta. Kirjainten määrän vähyyden vuoksi joillain riimuilla ilmaistiin useita foneemeja, esimerkiksi u:ta tarkoittavalla riimulla myös vokaaleja o, ø ja y, ja i-riimulla myös e:tä. Husaari
Husaarit saivat alkunsa Unkarissa kuningas Matias Corvinuksen aikaan, joka määräsi 1458 joka 20:nnen aatelisen puolustusjoukkoihin turkkilaisia vastaan. Hän oli ottanut mallia mongoleista ja pustan hevosmiehistä. Husaarien pääaseena oli yleensä sapeli. Husaarit olivat Unkarin eliittiratsuväkeä. Heitä pidettiin yleisesti hyvinä ratsastajina ja he niittivät mainetta vastustajan jalkaväessä ja myös raskaassa ratsuväessä. Ajan saatossa sana "husaari" yleistyi tarkoittamaan muitakin kuin vain Unkarin kevyen ratsuväen sotilaita. Riimukirjoitus
"Riimu" on vanha suomalainen sana siitäkin huolimatta, ettei suomea yleisimmän käsityksen mukaan ole koskaan kirjoitettu riimuilla. Ruotsalainen harrastajatutkija Ove Berg väittää kuitenkin vuonna 2003 julkaistussa kirjassaan "Runsvenska: svenska finska" tulkinneensa Ruotsin eteläosista löytyneiden riimukivien tekstejä suomen kielen avulla Unkarin kieli
Unkarin kielen suomalais-ugrilaisuus on varma ja ilmeinen vastaväitteistä huolimatta. Toisenlaiset tulkinnat eivät kestä nykyajan tieteellistä ja näkökulmaltaan neutraalia vertailevaa kielentutkimusta, joten niiden esittämistä pidetään näennäistieteenä. Monet sanat ovat selvästi samankuuloisia, esimerkiksi él – elä(ä), kéz – käsi : käte-, ki – ken, kő – kivi, lesz ‘tulla jksk’ – lie(nee), máj – maksa, menni (,"megy"-) – men(nä), méz – mesi : mete-, mi – me, négy – neljä, név – nimi, nyel – niel(lä), szem – silmä, szív - sydän, ti – te, új – uusi, vaj – voi, vas 'rauta' – vaski, vér – veri, világ ‘maailma (< valo)’ – valkea. Olennaista ei kuitenkaan ole samankaltaisuus sinänsä vaan äännevastaavuuksien systemaattisuus, ei vain suomen ja unkarin välillä vaan kautta kielikunnan. Yksityiskohtaisella vertailevalla tutkimuksella voidaan osoittaa, että nämäkin sanat ovat samaa alkuperää: agy – aivo, ágy – vuode, csomó - solmu, éj – yö, én – minä, ének – ääni, év ‘vuosi’ – ikä, fa - puu, íj - jousi, had ‘sotajoukko’ – kunta, hal - kala, három – kolme, haszon ‘hyöty’ – kasvaa, hat – kuusi ‘6’, kettő – kaksi, napa – anoppi, nyíl - nuoli, ő – hän, öl – syli, öt – viisi, öv – vyö, ősz – syksy, (sijapääte) -val – väki, velő – ydin. Kuten näistäkin esimerkeistä näkyy, yhteinen sanasto on nimenomaan ns. perussanastoa (ruumiinosien ja sukulaisten nimityksiä, pieniä lukusanoja, perusverbejä, luonnon olioita ja ilmiöitä, alkeellista teknologiaa jne.), eli sitä ainesta, jota vähimmin todennäköisesti lainataan muista kielistä ja jota on tarvittu jo hyvinkin alkeellisella kulttuuritasolla oltaessa. Ukon kirves
Kirvestä esittäviä amuletteja ovat kantaneet vaatetuksessaan myös latvialaiset, jotka ovat osoittaneet siten kunnioitustaan kirveellä aseistautuneelle Perkons-jumalalle sekä esikristilliset slaavit, joitten vasarariipukset oli omistettu Perunille. Ennen vasaran muotoisten riipusten yleistymistä germaanisia kieliä puhuvat kansat käyttivät Herkuleen nuijan muotoisia riipuksia, jotka oli omaksuttu roomalaisilta. Etunimi
Kristillisissä maissa monet tavalliset etunimet on saatu Raamatusta ja monet niistä ovat heprealaista alkuperää. Suomalaisen almanakan etunimistä noin 40 prosenttia on kirkollista alkuperää (2008). Länsimaissa käytetään myös antiikin kreikkalaisilta ja roomalaisilta saatuja etunimiä (esimerkiksi Markus ja Laura), joista monet ovat samalla pyhimysten nimiä. Yleisiä ovat myös germaaneilta (esimerkiksi Eero ja Emma) ja kelteiltä periytyvät nimet sekä nimet, jotka tarkoittavat jotain asiaa (kuten Satu tai Vuokko). Kansallisromantiikka on toisinaan nostanut esiin myös kansojen vanhoja omia nimiä. Suomessa tällainen nimilähde on ollut Kalevala. Osa suomalaisista muinaisnimistä onkin 1800- ja 1900-luvulla tullut uudestaan käyttöön. Auróra (yhtye)
Symboleista: kaksoisristi löytyy lukemattomista yhteyksistä. Se on sekä Unkarin että Slovakian vaakunassa, ja sen vuoksi sitä ei missään nimessä voida pitää fasistisena symbolina. Mutta uudessa logossamme ei kuitenkaan ole kaksoisristi, vaan gy-kirjain ennen latinalaista aakkostoa käyttämästämme riimustosta. Se on siis peräisin kristinuskoa varhaisemmalta aikakaudelta. Gy on kaupunkimme Győrin alkukirjain, ja halusimme julkistaa sillä kuulumisemme Győriin, niin sanotun "győriläisyydemme". Pupu Ruutukorva
Pupu ruutukorva ("A kockásfülű nyúl") on unkarilaisen PannóniaFilmin vuonna 1978 tuottama animaatiosarja, jonka kaikkiaan 26 osasta (1978) 13 osaa esitettiin Suomessa vuosina 1978–1982. Lastenkirjailija Veronika Marékin ja animaattori Zsolt Richlyn luoman sarjan päähahmona on ruutukorvainen, lentävä jänis, joka taistelee oikeudenmukaisuuden puolella ilkeyttä vastaan. Ruusut
Ruusut ovat kulkeutuneet Pohjolaan munkkien kautta, ja 1800–luvulla ruusuinnostus kasvoi huimasti. Useat suomalaisten puutarhojen ruusulajit ja – lajikkeet ovat peräisin Pietarista, mutta yhden vanhimman ruusun, juhannusruusun, alkuperää ei ole saatu selville. Makramee
Makramee-solmeilu sai luultavasti alkunsa 1200-luvun arabien kehittämänä. Arabikäsityöläiset solmivat tekstiilien päiden ylimääräiset langat reunakoristeiksi. Termi "makramee" tulee arabian kielen sanasta "migramah", joka voi tarkoittaa reunakoristelua tai kirjottua huntua. Tekniikka siirtyi maurien mukana Espanjaan ja sieltä muualle Eurooppaan. Makramee saapui Englantiin 1600-luvun loppupuolella kuningas Vilhelm III:n hallitessa, ja 1800-luvun viktoriaaninen aikakausi oli tekniikan kulta-aikaa. Makramee-solmeilu on ollut suosittua merimiesten keskuudessa, jotka käyttivät tekniikkaa esimerkiksi koristeissa ja riippumatoissa. Myös Etelä- ja Keski-Amerikassa on käytetty erilaisia solmeilutekniikoita. 1900-luvulla makramee saavutti suosiota muun muassa hippiliikkeen keskuudessa. Riimusauva
Mahdollisesti varhaiset lähetyssaarnaajat kantoivat riimusauvoja mukanaan pohjoisessa, ja heiltä niiden käyttö siirtyi muillekin. Sauvojen alkuperästä ei kuitenkaan ole varmaa tietoa. Riimusauvoja on ollut myös Suomessa. Riimusauvassa ei ollut riimukirjoitusta, vaan suomen sana "riimu" tarkoitti alun perin viiltoa ja kuviointia. Toinen selitys on, että riimusauvan ”riimu” tulisikin latinan sanasta "primus", joka tarkoittaa uuttakuuta seuraavaa päivää. Vuoden päivien merkit riimusauvoissa ovat joissakin sauvoissa skandinavisia FUTHARK-riimuja, joissakin muita riimukirjainten näköisiä kirjainmerkkejä, joiden alkuperästä ei ole tietoa. Unkarin kuningaskunta
Kaarle ja Ludvig saivat paljon tuloja Transilvanian ja Pohjois-Unkarin kultakaivoksista, ja he saattoivat ylläpitää loistavaa hovia Visegrádiin rakennetussa palatsissa. Ludvig oli kiinnostunut kirjallisuudesta, ja antoi vuonna 1360 laatia miniatyyrimaalauksin koristellun kronikan ("Képes krónika"). Ensimmäiset yliopistot perustettiin 1300-luvulla Pécsiin ja Óbudaan, mutta ne eivät jääneet pitkäikäisiksi. Näistä edistysaskeleista huolimatta Unkari oli yhä muuta Eurooppaa vähemmän kehittynyttä rajamaata. Pusta
Alkujaan Unkarin pusta oli merenpohjaa, johon Tonava on kasannut lietettä. Myös tuuli on tuonut pölymaata mukanaan ja näin Unkarin pusta on saanut alkunsa. Unkarin historia
Kapinan jälkeen seurasi poikkeuksellisen pitkä rauhan aika, jolloin Unkarin talous kehittyi pitkin harppauksin. Perustettiin tehtaita, teattereita ja sanomalehtiä. Pestin merkitys kansainvälisessä kaupassa kasvoi. Buda sai takaisin asemansa Unkarin hallinnon keskuksena. 15. heinäkuuta 1846 avattiin Unkarin ensimmäinen rautatieyhteys Pestin ja Vácin välille. Ensimmäinen höyrylaiva laskettiin Tonavalle – hanketta rahoittaneen kreivi István Széchenyin ansiosta – 16. maaliskuuta 1831. Pian niitä tuli muillekin Unkarin merkittävimmille sisävesistöille (Tisza-joki 3. syyskuuta 1833, Balaton-järvi 21. syyskuuta 1846.) sekä Välimerelle (Unkarin Adrianmeren kaupunkeihin). Samoihin aikoihin aloitettiin Tonavan ja Tiszan säännöstely jatkuvien tulvien estämiseksi. Budapestin edustavin ja vanhin pysyvä silta, Ketjusilta, otettiin käyttöön vuonna 1849. Hanke oli niin myös Széchenyin ansiota ja toteutuksesta vastasitvat englantilainen William Tierney Clark sekä skottilainen Adam Clark. Bugi Fiction
Legendan mukaan aikojen alussa luotiin suuria voimia omaava rengas, joka kulki vuosisatoja saman suvun edustajalta toiselle. Renkaalla on monta käyttötarkoitusta, niin ylä- kuin alapäässä ja siksi suku on vaalinut sitä huolellisesti. Jotkut viisaammat ihmiset ovat kutsuneet tätä rengasta jopa sormukseksi. Nyt sormus on kuitenkin kadonnut ja sitä lähtee etsimään suvun tuorein edustaja, lontoolainen John Bugilanca. Tutkimukset johtavat yllättäen Suomeen, jonne John kauhukseen joutuu myös matkustamaan. Edessä on uskomaton seikkailu, jossa tarvitaan nopeita refleksejä, joustavia luita ja kunnollista libidoa. Vastaansa Bugilanca saa nimittäin venäjän mafiosoja, suomalaisia naisia, ninjoja ja muita hahmoja, jotka saavat normaalin ihmisen tuhrimaan housuunsa. Tarunomainen elokuva hyvän ja pahan taistelusta, ystävyydestä, seksistä ja tarpeettomasta väkivallasta vie katsojan maailmaan, jolle mielikuvituskaan ei vedä vertoja. Etymologia
Kun käsitys indoeurooppalaisten kielten ja suomalais-ugrilaisten kielten yhteydestä 1700-1800-luvun vaihteessa täsmentyi, alettiin kiinnittää huomiota näiden kielten äänteistön systemaattisiin yhtäläisiin eroihin. Erityisesti August Schleicherin työ johti nuorgrammatiikan syntyyn. Tämä tutkimussuunta pyrki määrittelemään yhden kielikunnan sisäiset äännesuhteet ja eri kielissä toimineet äännelait.
Yhdessä nuorgrammatiikan kanssa kehittyi myös lainasanojen tutkimus. Budapestin historia
1700-luvulla Unkarin poliittisen ja hallinnollisen elämän sekä kulttuurin keskus ei ollut Buda vaan lähempänä Wieniä sijaitseva Pozsony (Bratislava). Pozsony toimi eräänlaisena Unkarin pääkaupunkina, kunnes tärkeimmät virastot siirrettiin Budaan vuonna 1785. Vuonna 1790 Unkarin kruunu tuotiin Wienistä suuren kansallisen innostuksen vallassa takaisin Budaan. Samalla valtiopäivät määräsivät, että kruunua on säilytettävä Budassa ja se saataisiin viedä sieltä pois vain ilmeisen vaaran uhatessa. Riimukirjoitus
Riimukirjoitus syntyi roomalaisella rautakaudella, ilmeisesti 100-luvulla jaa. Vanhimmat tunnetut riimukirjoitukset sisältyvät Vimosen suosta tehtyihin löytöihin Tanskassa ja ajoittuvat noin vuoteen 160 jaa. Kolme kruunua
Ruotsin kolme kruunua -symboli saattaa olla peräisin sinetistä, jota Maunu Eerikinpojan isänisä Maunu Ladonlukko käytti 1200-luvun loppupuoliskolla. Tämän sinetin kääntöpuolta, Folkunga-suvun leijonaa, kehystää nimittäin kolme kruunua ympyrän muodossa, aivan kuten 1350-luvun kolikoissakin. Tarkalleen ottaen kolme kruunua ei kuitenkaan tässä sinetissä ole vielä vaakuna, vaan ainoastaan koriste Folkunga-vaakunan ympärillä. Näiden kolmen kruunun merkitystä ei tiedetä, mutta kruunut saattoivat vain symboloida kuninkaallista valtaa. Reunuskirves
Nykyisissä Romaniassa ja Bulgariassa Tonavan alajuoksulla sekä Prutin ja Dnesterin varsilla, ja Karpaattien länsipuolella Unkarissa, Slovakiassa ja Tsekeissä, käytettiin kuparikirveitä piikirveiden rinnalla 4500–3800 eaa. Balkanin niemimaalla ja Mustameren länsirannoilla on löytynyt 3000–2500 eaa. ajoitettu kätkö, missä oli vielä ohuita kuparisia reunuskirveen teriä. Romanian ympäristön pronssikausi alkoi Ezeron kulttuurissa 2500–2200 eaa., jolloin kaikki valmistus siirtyi käyttämään pronssia. Unkarin kieli
Unkari on uralilainen kieli. Yhdessä obinugrilaisten mansin ja hantin kanssa se muodostaa kielikuntansa ugrilaisen kieliryhmän. Unkari on myös suomen kielen etäinen sukulainen, mutta sen konsonantisto on huomattavasti rikkaampi kuin suomen ja muutenkin sanaston tasolla kielet poikkeavat toisistaan voimakkaasti. Yhtäläisyyksiä on lähinnä kieliopin perusrakenteissa, esimerkiksi samantapainen sijamuotojärjestelmä, possessiivisuffiksit ja vokaalisointu. Sanastossa on kuitenkin enemmän sukulaisuutta kuin äkkiseltään näyttäisi, sillä ugrilaisen kantakielen monet sanat ovat unkarissa ja suomessa muuttuneet äänteellisesti niin paljon eri tavoin, ettei maallikko enää pysty tunnistamaan niiden keskinäistä sukulaisuutta. Esimerkiksi suomen "ydin" ja unkarin "velő" ovat erilaisuudestaan huolimatta peräisin samasta muinaisesta suomalais-ugrilaisesta sanasta, jonka asuksi on konstruktoitu *wideme, mutta eri kielten erilaiset äännekehitystendenssit ovat muuttaneet ne aivan erilaisiksi. Natsisymboliikka
Natsien kiinnostus riimuja kohtaan juontuu okkulttikirjailija Guido von Listiin, joka 1908 julkaisi kirjan "Das Geheimnis der Runen" (Riimujen salaisuus). Kirjassa esiteltiin 18 riimua, joista useat päätyivät myöhemmin natsien symboliikkaan. Häät
Länsimainen "häävala" on peräisin antiikin Roomasta, Italiasta ja Kreikasta. Häävalassa morsian ja sulhanen lupaavat sitoutua toisiinsa. Jatkuvuutta symboloiva vihkisormus pujotetaan morsiamen vasemman käden nimettömään. Vihkimisen jälkeen sulhanen ja morsian suutelevat. Uurnakenttäkulttuuri
Uurnakenttiä tehnyt indoeurooppalainen kulttuuri oli tumuluskulttuurin seuraaja, ja sitä seurasi Hallstattin kulttuuri. Uurnakenttäkulttuuri sai alkunsa Itä-Unkarin, Pohjois-Serbian ja Länsi-Romanian alavilta mailta Unkarin altaasta.
Se levisi Itä-Unkarin seuduilta laajalle, muun muassa suureen osaa Saksaa, Italiaa ja Ranskaa. Kulttuuri levisi Britteinsaarillekin joskus 1200-1000 eaa. Ensimmäiset hautaukset uurnakenttiin ilmestyivät 1350 eaa. Unkarin pyhä kruunu
Unkarin pyhä kruunu eli Pyhän Tapanin kruunu on vuosisatoja vanha kruunu, joka kuuluu Unkarin kansallisiin symboleihin. Sen sijaintipaikka on vuodesta 2000 ollut Unkarin parlamenttitalo Budapestissa. Ukon kirves
Suomesta löydetyt A-muodon korut lienee pääosin tehty Suomessa. Näitä on löydetty eniten Varsinais-Suomesta ja Satakunnasta. Tunnetuimmat löydöt on tehty Liedosta, Laitilasta, Köyliöstä, ja Kuusamosta. Köyliöstä löydetyn riipuksen kanssa samassa ketjussa roikkuu myös metallisia torven tai sarven muotoisia esineitä, jotka ovat ehkä olleet samantapainen miehinen ja uhmakas symboli kuin kirveskin. Timo Heikkilän mukaan ne olisivat voineet olla sateen tuottajia, onhan joissakin loitsuissa pyydetty Ukko ylijumalaa työntämään taivaasta torvia, ja jotka tekevät sateen. Nauhakeraaminen kulttuuri
Nauhakeraamisten löytöpaikkojen tarkka ajoitus tuottaa ongelmia, koska käytössä on monestikin vain epätarkka radiohiiliajoitus. Tämä kulttuuri oli saapunut Kaakkois-Unkariin jo 6100–6000 eaa. Tämän mukaan Starcevo-Körösin balkanilaisen kulttuurin ja nauhakeramiikan välillä on löydöissä 300–500 vuoden aukko. Mutta Körösin alueelle tulk myöhemmin AVK, ei nauhakeramiikka. Onpa nauhakeramiikan synnyttäjäksi väitetty Körösiä idempänä ollutta Szatmarin ryhmää, joka oli kehittynyt Körösösistä. Unkarilaiset tanssit
Unkarilaiset tanssit ovat Johannes Brahmsin säveltämä teossarja. Brahms sävelsi tanssit 1860-luvun lopulla käyttäen pohjana unkarilaisia kansansävelmiä. Unkarilaiset
1000-luvulla eaa. tapahtuneiden ilmastollisten muutosten seurauksena ugrilainen pohjoisessa elänyt hantien eli ostjakkien kantaheimo siirtyi pikkuhiljaa elämään Ob-joen varsille, kun taas unkarilaisten esi-isät siirtyivät etelään ja alkoivat paimentaa karjaa. Satojen vuosien ajan nämä ""kantaunkarilaiset"" elivät Uralin kaakkoispuolisilla aroilla, ja saivat vaikutteita muinaisesta sarmaattien kulttuurista. Pyhän Tapanin kirkko (Budapest)
Pyhää Oikeaa, Pyhän Tapanin kädeksi uskottua pyhäinjäännöstä, säilytetään kappelissa pääalttarin vasemmalla puolella. Pyhäinjäännöksen tunnettu historia alkaa vuodesta 1060, siis melko pian Tapani Pyhän kuoleman (1038) jälkeen, joten historiantutkijat eivät pidä mahdottomana, että se olisi aito. Joka tapauksessa se on Unkarin katolisen kirkon arvokkain pyhäinjäännös. Toinen pyhäinjäännös kirkossa on kuningatar Gisellan, Pyhän Tapanin vaimon ja Pyhän Imren äidin, sormiluu. Sitä säilytetään Pyhän Imren kappelissa kirkon oikealla seinustalla.