Milloin Aku Ankka lehteä on aloitettu julkaisemaan Suomessa?
Aku Ankka (lehti)
Lehden näytenumero (keräilyharvinaisuus, arvo 10 000 €) ilmestyi 5. joulukuuta 1951, ja sitä myytiin 34 017 kappaletta. Vuoteen 1956 asti lehti ilmestyi kerran kuukaudessa ja vuodesta 1956 marraskuuhun 1960 kaksi kertaa kuukaudessa. Aluksi lehti ilmestyi nimellä "Aku Ankka ja kumppanit", mutta nimi lyheni vuoden 1955 alusta "Aku Ankaksi". Nykyään se ilmestyy joka keskiviikko. Helmikuussa 2005 lehteä oli ilmestynyt yli 2 500 numeroa. Useimmiten "Aku Ankassa" on 36 sivua, mutta myös 52-sivuisia lehtiä julkaistaan noin kolme kertaa vuodessa (tosin esimerkiksi vuonna 1997 52-sivuisia numeroita oli viisi). Lisäksi esimerkiksi vuonna 2008 julkaistiin satunnaisesti 40-sivuisia numeroita. "Aku Ankan" tuhannes numero ilmestyi vuonna 1976, kahdestuhannes vuonna 1995 ja kolmastuhannes vuonna 2013. Aku Ankka
7.2.1938 alkaen amerikkalaisissa sanomalehdissä alettiin julkaista Al Taliaferron piirtämiä sarjakuvastrippejä, joiden päähenkilönä oli Aku. Aiemmin Aku oli nähty pääosassa jo vuonna 1936 Ted Osbornen käsikirjoittamassa "Silly Symphonies featuring Donald Duck" -sunnuntaistripissä. Taliaferro ja käsikirjoittaja Bob Karp kehittelivät Akun tulista luonnetta ja loivat Mummo Ankan, Hansu Hanhen, Pulivarin sekä Tupun, Hupun ja Lupun. He myös keksivät Aku Ankan auton. Suomessa Akun sunnuntaistrippiä alettiin julkaista Ilta-Sanomissa 25.1.1941 alkaen
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista
Vuonna 2010 ilmestyi Aku Ankan taskukirjan 40-vuotissynttäreiden kunniaksi neliosainen sarja Taskarin parhaat. Seuraavana vuonna "Taskarin sankarit" ja vuonna 2012 "Taskarin tähtihetket"Mini-taskarit ovat tavallisia taskukirjoja pienempiä kooltaan, mutta niissä on enemmän sivuja. Ensimmäinen Mini-taskari ilmestyi vuonna 2007. Mini-taskareiden loppusivuilla on Ankkalinnan henkilöistä tietoja. Viimeinen Mini-taskari ilmestyi vuonna 2011. Aku-Palat
Aku-Palat on sarjakuva-albumisarja, joka sisältää aiemmin "Aku Ankka" -lehdessä julkaistuja tarinoita. Vuosina 1983–98 sarjan nimi oli "Aku Ankan karuselli", mutta vuonna 1999 nimi muuttui Aku-Paloiksi. Ilmestyminen loppui vuonna 2004, koska aineisto alkoi käydä vähiin. Kyseiset albumit (sekä vuonna 1999 ilmestyneet "Joulu-Aku" ja "Koulu-Aku") sisälsivät alun perin sarjakuvien lisäksi tehtäviä, mutta jo kymmenennen albumin kohdalla lähes pelkkää sarjakuvaa. "Aku-Palojen" lisäksi on ilmestynyt melkein samannäköisiä ja -kokoisia albumeita: "Jatkopalat", "Pikkupalat", "Kesäpalat", "Vauhtipalat" (lisäksi hieman poikkeavat "Joulu-Aku", "Koulu-Aku" ja "Punkkapomppu"). Alla olevassa taulukossa albumit on esitelty lyhyesti. Krypto (sanaristikko)
Kryptoja on Suomessa julkaistu 60-luvulta lähtien. Iisakin Julkaisut Oy perusti 70-luvulla Krypto-nimisen lehden, joka oli Suomessa ensimmäinen laatuaan. Se ilmestyi vain muutaman vuoden. Semicin sen kilpailijaksi perustama Krypto Ristikko lopetettiin samoihin aikoihin. Vajaan 20 vuoden ajan ei Suomessa ilmestynyt yhtään kryptoihin erikoistunutta lehteä. Uuden buumin aloitti Ten Point Press Oy vuonna 1995 startatessaan Pelikaani-ristikkolehtiperheen neljännen julkaisun, Krypto Pelikaanin. Nykyisin Suomessa ilmestyy toistakymmentä kryptoihin erikoistunutta tehtävälehteä. Aku Ankan taskukirja
Vuoden 1995 alusta (taskukirjasta numero 178) lähtien samana vuonna ilmestyneiden taskukirjojen selkämykset ovat muodostaneet yhtenäisen kuvan, poikkeuksena vuosien 2005 ja 2006 yhteiskuva. Alun perin selkämykset piirsi Kari Korhonen ja vuodesta 2005 lähtien Giorgio Cavazzano. Uncle Scrooge
Uncle Scrooge on Yhdysvalloissa ilmestyvä sarjakuvalehti. Siinä ilmestyivät Carl Barksin piirtämät pitkät Roope Ankka -seikkailut vuosina 1952–67. Sirkka Ruotsalainen
Sirkka Ruotsalainen (o.s. Nuormaa; 11. toukokuuta 1901 Tampere – 31. heinäkuuta 1995 Helsinki) oli "Aku Ankka" -lehden sekä Suomen "Valittujen palojen" ensimmäinen päätoimittaja. Carlo Panaro
Carlo Panaro (s. 8. joulukuuta 1962 La Spezia) on italialainen Aku Ankka -käsikirjoittaja. Hän on kirjoittanut tarinoita vuodesta 1985 lähtien. Kesäkuussa 1986 julkaistiin ensimmäinen hänen kirjoittamansa tarina, "Topolino e il mistero ortofrutticolo". Yhteensä hänen kirjoittamiaan tarinoita ja vitsisarjoja on julkaistu yli 1 000 kappaletta. Lara Molinari
Molinarin sarjakuvaura alkoi 1990-luvun alussa. Hänen tunnetuimmat työt ovat Aku Ankka -sarjakuvat. Molinarin ensimmäinen Suomessa julkaistu sarjakuva oli "Kerran keksityt keksinnöt" -tarina Aku Ankan taskukirjan numerossa 186. Molinari toimii myös mainospiirtäjänä sarjakuvien ohella. Ihana (lehti)
Ihana askartelulehti on suomalainen askartelulehti. Ihana-lehteä julkaisee Inspia Oy. Se ilmestyi ensimmäisen kerran jouluna 2007. 
Lehden päätoimittaja ja kustantaja on alusta asti ollut Kaarinan Korventaka. Korventakan perustama kustannusyhtiö, Inspia Oy, juhli 10-vuotista taivaltaan 2017. Vuoden 2018 loppuun asti Ihanaa julkaistiin neljästi vuodessa. Vuodesta 2019 alkaen kuudesti. Inspia Oy osti Taika-lehden julkaisuoikeudet Storia Kustannus Oy:ltä syksyllä 2018. Vuoden 2019 alusta lehdet yhdistyivät yhdeksi julkaisuksi jatkaen Ihana-nimellä. Aku Ankan sukupuu
1950-luvun alussa Carl Barks oli jo yli vuosikymmenen ajan luonut sarjakuvatarinoita Aku Ankasta ja hänen sukulaisistansa, joista useat hän oli itse luonut. Tarkka sukulaisuussuhde oli kuitenkin epävarma, joten Barks päätti luoda oman versionsa Ankkojen sukupuusta. Määrittääkseen heidän suhteensa paremmin, hän lisäsi useita aikaisemmin tuntemattomia sukulaisia. Sukupuu oli tarkoitettu Barksin omaan käyttöön, eikä sitä sen vuoksi ollut tarkoitettu julkaistavaksi. Markku Kivekäs
Markku Olli Juhani Kivekäs (16. kesäkuuta 1947 – 30. toukokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen Disney-asiantuntija ja -keräilijä. Hän toimi Aku Ankka -lehden päätoimittajana vuosina 1988–2007. Kivekäs jäi eläkkeelle tehtävästään kesäkuussa 2007. Hän jätti kaikkien aikojen huippulevikissään olevan Aku Ankan yli 35 vuoden työuran jälkeen. Hän oli tullut lehteen töihin jo vuonna 1970. Hän yleni toimitussihteeriksi vuonna 1976 ja toimituspäälliköksi vuonna 1986. Aku Ankka -sarjakuvan maailma
Aku Ankka -sarjakuvan maailma on kuvitteellinen todellisuus, jossa Disney-sarjakuvien hahmot, kuten Aku Ankka, Tupu, Hupu ja Lupu sekä Roope Ankka elävät. Sarjakuva keskittyy Ankkalinnan kaupunkiin, joka sijaitsee kuvitteellisessa Calisotan osavaltiossa Yhdysvaltain länsirannikolla. Sarjakuvan maailman loi ennen kaikkea Carl Barks, mutta sen juuret ovat Walt Disneyn 1930-luvulta alkaen tuottamissa piirroselokuvissa sekä käsikirjoittaja Ted Osbornen ja piirtäjä Al Taliaferron tekemässä strippisarjakuvassa. Sarjakuvalla ja animaatiolla on ollut erilaisia ilmenemismuotoja. Eri piirtäjistä etenkin Don Rosa jatkoi Barksin maailman vakiinnuttamista. Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (101–125)
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 101–125. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1987–1990. Ovela Roope-setä
Ovela Roope-setä (engl. "Only A Poor Old Man") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1951. Se julkaistiin alun perin "Donald Duck One Shots" -lehden numerossa 386 vuonna 1952. Suomessa se nähtiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numerossa 9B/1954. Dick Moores
Suomalaiset muistavat hänet ehkä parhaiten Aku Ankka-lehdestä. Hän on piirtänyt 1950-luvulla Mikki Hiiri -tarinoita, muun muassa tarinan elävästä autosta (julkaistu Aku Ankassa vuonna 1956), sekä tarinan robotista, joka osasi ennustaa (jatkosarjana Aku Ankassa 1966). Autotarinan "The Wonderful Whizzix" on arveltu toimineen myöhemmän Disney-elokuvan "Riemukupla" innoittajana. Jukka Heiskanen
Jukka Heiskanen (s. 1962 Kuopio) on sarjakuvaneuvos, sarjakuvakääntäjä sekä Aku Ankka -lehden vastaava päätoimittaja. Aikoinaan hän piirsi myös huumorilehti Pahkasikaan sarjakuvia.
Heiskanen aloitti opiskelun Jyväskylän yliopistossa vuonna 1982.Heiskanen tunnetaan monien sarjakuvien käännöksistä. Merkittävimpiä lienevät Blueberryt. Hän on lisäksi toiminut Sarjainfon päätoimittajana vuosina 1993–1996. Vuonna 1994 Heiskanen siirtyi Aku Ankka -lehden palvelukseen äitiyslomasijaisena. Huhtikuussa 2003 hän aloitti Aku Ankan päätoimittajana, toimien kuitenkin aluksi yhteistyössä Markku Kivekkään kanssa. Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (Mini-taskarit)
Tämä on luettelo Mini-taskareista. Mini-taskarit ovat tavallisia Aku Ankan taskukirjoja pienempiä kooltaan, mutta niissä on enemmän sivuja. Ensimmäinen Mini-taskari julkaistiin vuonna 2007, viimeinen vuonna 2011; yhteensä niitä julkaistiin 17 kappaletta. Al Taliaferro
Taliaferro teki käsikirjoittaja Bob Karpin kanssa Aku Ankka -sanomalehtistrippejä vuodesta 1938 vuoteen 1965 saakka. Tavalliset päivästripit olivat noin puolen sivun pituisia ja sunnuntaistripit sivun pituisia. Taliaferron päivästrippejä on julkaistu Suomessa "Aku Ankka päivästä päivään" -kokoelmissa. Sunnuntaistrippejä on puolestaan julkaistu Aku Ankan Sunnuntaisarjat -albumeissa. "Hassunkuriset sinfoniat" on julkaistu Juice Leskisen suomentamana. Tupu, Hupu ja Lupu
Ankanpoikien luojat olivat piirtäjä Al Taliaferro ja käsikirjoittaja Ted Osborne, jotka tekivät Aku Ankka -sanomalehtisarjakuvaa. Heidän ensiesiintymisensä tapahtui 17. lokakuuta 1937, jolloin Aku sai kirjeen sisareltaan (alun perin kirjeessä luki allekirjoituksen yhteydessä "cousin" eli serkku) Della Ankalta, joka kertoi lähettävänsä kolme poikaansa Akun huostaan. Poikien vanhemmista ei tämän jälkeen kuultu, ja Akusta tuli heidän pysyvä huoltajansa. Marco Rota
Vuonna 1983 Marco Rotan nimi kerrottiin suomalaisen Aku Ankka -lehden "Oma nurkka" -palstalla, kun paljastettiin tarinan "Augustus Ankka ja viikingit" -sarjakuvan tekijän nimi. Ensimmäinen Rotan Suomessa julkaistu sarjakuva oli Aku Ankan vuoden 1975 numerossa kuusi julkaisema "Kuin siivet kantapäissä" -tarina. Hänen ensimmäinen Suomessa julkaistu työnsä oli Aku Ankan taskukirjan vuonna 1973 julkaistun 14. numeron, "Perhonen sentään", kansi. Kansikuva julkaistiin Italiassa 1966 ja oli ensimmäisiä Rotan julkaistuja ankkapiirroksia. Mary A. Wuorio
Wuorio siirtyi myöhemmin sarjakuvien pariin. Hän oli Sanoman vuosina 1973–1974 julkaiseman "Zoom"-sarjakuvalehden päätoimittaja sen koko ilmestymisen ajan. Viimeksi Wuorio oli "Roope-setä"-lehden ensimmäisenä päätoimittajana 1978–1984. Lisäksi hän suomensi suuren osan 1970- ja 1980-luvuilla julkaistuista vanhemmista "Aku Ankan taskukirjoista", joiden värikäs suomen kieli oli pääosin hänen kynästään lähtöisin. Wuorio suomensi vuosina 1973–1988 yli 60 "Aku Ankan taskukirjaa" ja useita muita Disney-sarjakuvien kokoelmia. Hän suomensi myös yhdessä Outi Wallin kanssa Sanoman vuosina 1976–1977 albumeina julkaisemat Albert Uderzon ja René Goscinnyn "Umpah-pah"-sarjat. Jaakko Seppälä (graafikko)
Seppälä valmisteli "100 characters" –teoksen innottamana ”omien lapsiensa iloksi” muutaman yksisivuisen Aku-tarinan. Tanskalainen Egmont-yhtiö piti erityisesti tarinoiden käsikirjoituksista ja tilasi Jaakolta lisää käsikirjoituksia. Seppälän käsikirjoittamia Aku Ankka –aiheisia sarjakuvia on julkaistu vuodesta 2015 lähtien ainakin Suomen, Ruotsin, Tanskan ja Saksan Aku Ankka -lehdissä. Aku Ankan taskukirja
Taskukirjat muuttuivat kokonaan nelivärisiksi vuoden 1993 alusta. Ensimmäinen kokonaan värillinen taskukirja oli numero 154 ("Nyt nappaa!"). Myöhemmin myös vanhojen taskukirjojen uusintapainoksia ryhdyttiin tekemään kokonaan värillisinä. Aku Ankka (lehti)
Vuosina 1977 ja 1979 lehdestä aiheutui pieni sisäpoliittinen myrsky. Ulkomailla uutisoitiin, että "Aku Ankka" olisi ollut kielletty Suomessa, koska sen päähenkilö ei käyttänyt housuja. Kyse oli Helsingin ja Kemin kaupunkien säästötoimista, jotka väärin ymmärrettynä saivat aikaan kyseisen kaupunkitarinan. Giorgio Cavazzano
Giorgio Cavazzano aloitti 14-vuotiaana Romano Scarpan tussaajana, mutta oli jo sitä ennen toiminut serkkunsa Luciano Capitanion, myös sarjakuvapiirtäjä, apulaisena. Cavazzanon ensimmäinen oma ankkatarina oli "Paperino e il singhiozzo a martello", joka julkaistiin Italiassa vuonna 1967. Suomessa sama tarina julkaistiin Aku Ankassa vuonna 1979 nimellä ”Hirveä Hikka”. Aku Ankka ja punainen postimerkki
Aku Ankka ja punainen postimerkki (engl. "The Gilded Man") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1952. Se julkaistiin alun perin "Donald Duck" -lehden numerossa 422. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa kirjassa "Minä Aku Ankka" vuonna 1972. Se on julkaistu myös "Aku Ankka" -lehden numeroissa 40-42/1973. Ankalliskirjasto
Ankalliskirjasto on kovakantinen kymmenosainen Aku Ankka -sarjakuva-albumisarja, jonka Sanoma Magazines Finland julkaisi vuosina 2002–2009. Kaikki tarinat ovat Carl Barksin piirtämiä ja käsikirjoittamia. Hän on myös tehnyt kirjojen kansikuvat. Kirjat loppuivat kymmenenteen osaansa, kuten myös "Aku Ankan juhlasarjat". Aku Ankka Lataamo
Aku Ankka Lataamo (nykyään nimellä Aku Ankka Digipalvelu, puhekielessä edelleen Lataamo) on digitaalinen palvelu, josta löytyy kaikki Suomessa julkaistut "Aku Ankka" -lehdet sekä Aku Ankan taskukirjat. Aku Ankka Lataamo on palkittu Paras ajanvietepalvelu 2014 -palkinnolla. Dumbo
Dumbo on vuonna 1941 valmistunut Disneyn animaatioelokuva. Elokuva perustuu Harold Pearlin ja Helen Aberson Pearlin kirjakäärön muodossa julkaistuun satukirjaan. Dumbo on myös sovitettu sarjakuvaksi: Al Hubbardin piirtämä sarjakuva ilmestyi Suomessakin Aku Ankka -lehden erikoisnumerona. Pelle Peloton
Pellen ensiesiintyminen tapahtui vuonna 1952 "Walt Disney’s Comics and Stories" -lehden tarinassa "Onnen kantamoinen" ("Gladstone's Terrible Secret"), jossa hän pomppii hyppy­kepillä Hannu Hanhen talon ohi. Peloton kertoo Hannulle yrittäneensä kehittää Mummo Ankalle uuden tavan kirnuta voita, mutta keksintö ei toiminut. Tästä turhautuneena Peloton lahjoittaa hyppykepin Hannulle. Suomessa "Onnen kantamoinen" julkaistiin ensimmäisen kerran "Aku Ankan" numerossa 6/1953. Aku Ankan taskukirja
Aku Ankan taskukirja on Suomessa vuodesta 1970 julkaistu, nykyään kerran kuukaudessa ilmestyvä taskukokoinen Disney-sarjakuvakirjasarja. Se on myös kaikkein vanhin edelleen alkuperäisellä nimellään ilmestyvä Disneyn sarjakuvajulkaisu Suomessa. A. J. Muikku
Antti Juho Muikku (22. maaliskuuta 1846 Liperi – 4. helmikuuta 1877 Calumet, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen toimittaja, joka perusti 1876 ensimmäisen suomenkielisen sanomalehden Yhdysvaltoihin. Sinne, tänne ja takaisin
Ankalliskirjasto 3: Sinne, tänne ja takaisin on Sanoma Magazinesin julkaisema sarjakuva-albumi Carl Barksin seikkailuaiheisia Aku Ankka -tarinoita. Kirja esipuheen on laatinut Veikka Gustafsson. Tarinat on tehty vuosina 1945–1964. Anu ja Antti
Anu ja Antti () on belgialaisen Willy Vandersteenin luoma sarjakuva. Sarjakuvan ensimmäiset jaksot julkaistiin vuonna 1945 lehdessä "De Nieuwe Gids" ja sarjakuvan suosio jatkuu yhä Hollannissa ja flaaminkielisessä Belgiassa. Valitut Palat
"Valitut Palat" alkoi ilmestyä Suomessa vuonna 1945, kun "Helsingin Sanomien" pääomistaja Eljas Erkko alkoi kustantaa sitä. Se tuli lehden lisäksi tunnetuksi tietokirjojen, kaunokirjallisten Kirjavalioiden sekä äänilevykokoelmien kustannustoiminnasta, samoin kuin tuotteidensa näkyvästä suoramarkkinoinnista monimutkaisine arvontoineen ja asiakaspalvelun symboliksi kehitettyine Kaarina Mäkelä -hahmoineen. Aku Ankka (lehti)
Aku Ankka on Sanoma Media Finlandin Suomessa julkaisema viikoittainen sarjakuvalehti, joka sisältää Disneyn sarjakuvia. Lehden maskotti ja päähenkilö on Aku Ankka, mutta on myös paljon tarinoita, joissa hän ei esiinny. Aku Ankka (lehti)
Alkuaikoina lehden rungon muodostivat Carl Barksin sarjat, mutta jo 1960-luvulla Barksin tarinat jäivät vähemmistöön. Nykyään suosituimpia "Aku Ankkaan" piirtävistä ja käsikirjoittavista taiteilijoista on amerikkalainen Don Rosa, joka oli aktiivinen vuoteen 2005 saakka. Sarjakuvakustantamo
Suomalaisista sarjakuvakustantamoista suurin on Sanoma-konsernin omistama Sanoma Magazines, joka julkaisee muun muassa Aku Ankka-lehteä. Toinen suuri Suomessa toimiva sarjakuvakustantaja on Egmont Kustannus, joka osti suomalaisen Semicin. Egmont julkaisee muun muassa Marvelin ja DC Comicsin lehtiä, Tex Willeriä ja Harald Hirmuista. Alessio Coppola
Alessio Coppola (s. 12. marraskuuta 1958 Rooma) on italialainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan erityisesti Disneyn hahmojen Aku Ankan, Mikki Hiiren ja Roope Ankan sarjojen kuvittajana. Hän tekee pääasiassa töitä Disney Italialle, mutta on myös tehnyt muutamia töitä Egmontille. Coppola aloitti Disneyllä jo vuonna 1990. Mikki Hiiri
Suomessa Mikki Hiiri -sarjakuvia julkaistaan Aku Ankka -lehdessä, usein jatkokertomuksina. Toisinaan niitä julkaistaan myös erillisissä sarjakuva-albumeissa sekä Aku Ankan taskukirjoissa. Joulukuussa 2008 ilmestynyt Mini-Taskari 5 (Eläköön Mikki) kertoo Mikki Hiirestä, ja siinä on ainoastaan Mikki-tarinoita. Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (51–75)
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 51–75. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1980–1984. Onnellinen laakso
Onnellinen laakso (engl. "Tralla La") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1953. Se julkaistiin alun perin "Uncle Scrooge" -lehden numerossa 6 vuonna 1954. Suomessa tarina nähtiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numeroissa 3-5/1978. Käännössarjakuva Suomessa
Jalava ryhtyi julkaisemaan 1980-luvun lopussa englantilaisen "2000AD"-lehden scifisarjoja. Ehkä arvostetuin näistä oli Alan Mooren käsikirjoittama ja Dave Gibsonin piirtämä "Halo Jones", joka julkaistiin kolmena albumina 1991–1993. Muita Jalavan julkaisuja oli François Bourgeonin keskiajalle sijoittuva "Hämärän matkamiehet" (1991–1996). Yannin ja Edithin kahdesta lontoolaisesta katulapsesta kertovaa sarjaa "Basil ja Victoria" ilmestyi kaksi osaa 1993 ja 1995. Ruotsalaisen Charlie Christensenin "Aarne Ankkaa" julkaistiin neljä kokoelmaa 1989–1999. Semic julkaisi viisi Gary Larsonin "Kaukana poissa" -lehtipiirroskokoelmaa (1991–1993). Otava julkaisi kahden suuren kirjan verran Winsor McCayn 1900-luvun alussa piirtämää klassikkosarjakuvaa "Pikku Nemo Höyhensaarilla". WSOY:n merkittävin sarjakuvajulkaisu 1990-luvulla oli yhdysvaltalaisen Art Spiegelmanin "Maus". Spiegelman holokaustiaiheiselle sarjakuvalle myönnettiin Pulitzer-palkinto 1991. Aku Ankka Ekstra
Aku Ankka Ekstra on kuukausittain ilmestyvä sarjakuvalehti, jota kustantaa Sanoma Media Finland. Vuonna 1999 lanseerattu lehti on vain Aku Ankka -lehden tilaajien tilattavissa, eli sitä ei ole irtomyynnissä. Lehti tunnettiin alun perin nimellä Kuukauden sarjisekstra ja tammikuusta 2006 joulukuuhun 2007 nimellä Aku Ankka Sarjisekstra. Aku Ankan Aikakone
Aku Ankan Aikakone on Disneyn sarjakuvamaailmaan perustuva sarjakuvakirjasarja. Kirjat sisältävät vain historia- tai tulevaisuus-aiheisia tarinoita kirjan aiheesta riippuen. Ensimmäinen Aku Ankan Aikakone (Alkuankkoja ja esilintuja) julkaistiin vuonna 2003. Vuoteen 2010 mennessä kirjoja on julkaistu kaksitoista. Janne Ankkanen
Fogelberg elvytti Janne Ankkasen hetkeksi vielä vuonna 1943 "Kansan Kuvalehden" sivuilla. Finne oli tuolloin jo kuollut, joten Fogelberg kirjoitti uudet tarinat itse. Uusissa seikkailuissaan Janne kommentoi lähinnä sota-ajan arkipäivään liittyviä erikoisuuksia, kuten säännöstelyä ja mustan pörssin kauppaa. Fogelbergin mielestä Disneyn vuonna 1934 lanseeraama hahmo Aku Ankka muistutti olemukseltaan ja äkkipikaiselta käytökseltään hämmästyttävästi Janne Ankkasta, mutta hän tajusi että kyse täytyi olla sattumasta eikä plagioinnista. Vuonna 1943 hän piirsikin sarjan, jossa Janne Ankkanen kohtaa sopuisasti kilpailijansa Aku Ankan. Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (151–175)
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 151–175. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1992–1994. Sarjakuva
Kotimainen sarjakuva syntyi 1910-luvulla. Suomalaisen sarjakuvan klassikoita ovat muun muassa Ola Fogelbergin "Pekka Puupää", Tove ja Lars Janssonin "Muumi" ja Tarmo Koiviston "Mämmilä". Suomen sarjakuvaseura on jakanut vuodesta 1972 suomalaisen sarjakuvan tekijäpalkintona Puupää-hattua. Puupäähatun saaneita taiteilijoita ovat muun muassa Erkki Tanttu ("Rymy-Eetu"), Veikko Savolainen ("Joonas"), Tom of Finland, Mauri Kunnas, Timo Mäkelä, Pauli Kallio, Matti Hagelberg, Juba Tuomola ("Viivi ja Wagner"), Ilkka Heilä ("B. Virtanen") ja Kari Korhonen (Aku Ankka). Aarne Ankka
Aarne Ankka () on ruotsalainen sarjakuvahahmo, jonka on luonut Charlie Christensen. Aarne on kirjallisuutta harrastava, rahaton tukholmalainen, joka arvostelee sapekkaasti ruotsalaista yhteiskuntaa ja elämäntapaa, vippailee kaveriltaan Krilleltä rahaa oluen ostoon ja yrittää houkutella naisseuraa tekeytymällä väärinymmärretyksi runoilijasieluksi. Epäsympaattisista piirteistään huolimatta Aarnessa on myös idealistin ja romantikon vikaa, mikä ehkä selittää hänen huonon sopeutumisensa nyky-yhteiskuntaan. 
Christensen piirsi sarjakuvaa ensimmäisen kerran vuosina 1983–1995. Sarjakuvan lopettamista Christensen perusteli sillä, että Espanjaan muutettuaan hän ei enää kyennyt arvostelemaan ruotsalaista yhteiskuntaa riittävän aidolla asenteella. Sarjakuvassa Aarne avioitui, ryhtyi viettämään tavallista perhe-elämää ja jätti hyvästit lukijoille. Matka Maan keskipisteeseen (Aku Ankka)
Matka Maan keskipisteeseen () on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä ankkatarina vuodelta 1995. Ensimmäisen kerran se julkaistiin 27. maaliskuuta 1995. Suomessa se on ilmestynyt kolmesti: kokoelmakirjassa "Kymmenen avataran aarre ja muita Don Rosan parhaita" vuonna 2003 ja Aku Ankka -lehden numeroissa 13–15 vuonna 1995 sekä numeroissa 7–9 vuonna 2010. Tarinassa on 24 sivua ja sen tarinakoodi on D 94066.
Tarinan suomenkielinen nimi viittaa Jules Vernen 1800-luvulla kirjoittamaan seikkailuromaaniin "Matka maan keskipisteeseen", joka sekin kertoo Maan keskipisteeseen tähtäävästä tutkimusmatkasta. Rosan tarina on kuitenkin yksityiskohdiltaan huomattavasti lähempänä nykyaikaista tieteellistä tietoa planeetan rakenteesta. Jules Verne itse esiintyy ohimennen yhdessä sarjan ruudussa hämmästelemässä tarinan juonta. Tarinassa viitataan myös Carl Barksin tarinaan "Maanalainen maailma" (1955). Kyseisen tarinan lopussa kravattikaulaiset olennot saavat haltuunsa Roopen silinterin, joka näkyy tässä tarinassa erään ruudun reunassa. Touho Ankka
Touho Ankka () on Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä Akun serkku.
Käsikirjoittaja Dick Kinney ja piirtäjä Al Hubbard loivat vuonna 1963 tämän pitkätukkaisen, harvahapsisen ja pipopäisen hahmon, joka esiintyi ensi kerran sarjakuvassa "The Health Nut" (julk. 1964, Suomessa nimellä "Touho-serkun toilauksia", Aku Ankka-lehdet 16/1966 ja 4/2004). Tarina sai pian jatkoa, ja amerikkalaisten taiteilijoiden (muun muassa Tony Strobl) lisäksi hahmoa kehittivät erityisesti Ranskan, Italian ja Brasilian ankantekijät. Auringon poika
Auringon poika (engl. "The Son of the Sun") on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1987. Se on Don Rosan ensimmäinen nuorten Aku Ankka -sarjakuvan maailmaan sijoittuva sarjakuva. Tarina julkaistiin alun perin "Uncle Scrooge" -lehden numerossa 219, jonka julkaisi Gladstone-kustantamo. Suomessa tarina nähtiin ensimmäistä kertaa kirjassa "Sammon salaisuus ja muita Don Rosan parhaita" vuonna 1999. "Auringon poika" perustuu Rosan vuonna 1973 tekemään "Pertwillaby Papers" -sarjakuvatarinaan. Suomi 1950-luvulla
1950-luvun taitteessa Suomessa ilmestyi 874 aikakauslehteä, joista noin neljä viidesosaa oli suomenkielisiä. Paperipulan hellittäessä viikkolehdistö nousi kukoistukseensa. Sillä oli kansan viihdyttäjänä asema, joka sittemmin periytyi televisiolle. Aku Ankka -lehti rantautui Suomeen vuonna 1951 ja pääsi heti kansan suosioon. Yleistekninen aikakauslehti Tekniikan maailma perustettiin vuonna 1953. Aku Ankka
1940-luvun alkupuolella Disney-yhtiö otti osaa toisen maailmansodan aikaiseen propagandaan, ja niinpä Akua alettiin nähdä piirretyissä propagandaelokuvissa. Kulmikkaat munat
Barks sai "Kulmikkaat munat" valmiiksi lokakuussa 1948, ja tarina julkaistiin Yhdysvalloissa huhtikuussa 1949 "Donald Duck One Shot" -lehden numerossa 223. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numeroissa 11-15/1964. Aku Ankka
Vuonna 1996 toteutetussa sarjassa Nokkapokka Aku asuu teini-ikäisten sisarenpoikiensa Tupun, Hupun ja Lupun kanssa.
Sarjakuvien Aku on säilyttänyt suosionsa Euroopassa aina nykyaikaan saakka. Erityisen suosittu Aku on Italiassa, Norjassa ja Suomessa. Italialaiset sarjakuvataiteilijat, kuten Giorgio Cavazzano, Massimo De Vita ja edesmennyt Romano Scarpa, ovat luoneet oman ankkamaailmansa, jonka luomuksia ovat esimerkiksi Akun toinen minä, naamioitu sankari Taikaviitta sekä Akun serkku Into Ankka. Nakke
Nakessa oli 1950- ja 1960-luvulla usein samoja piirtäjiä kuin "Aku Ankka" -lehdessäkin: Chase Craig, Harvey Eisenberg, Paul Murry, Gil Turner ja Vive Risto. Molemmilla sarjakuvilla oli Yhdysvalloissa sama tuotantoyhtiö, "Western Publishing". Naken omien sarjojen piirtäjä oli alun perin useimmiten Dan Gormley, joka teki myös Anselmi Pandaa. Gormley lopetti sarjakuvien piirtämisen vuonna 1958, jonka jälkeen hänestä ei tiedetä muuta kuin että hän kuoli vuonna 1988. Gormleyn sarjoja julkaistiin suomeksi paljon vielä 1960-luvullakin. Daniel Branca
Vuonna 1976 Branca muutti Espanjaan ja asettui Barcelonaan, joka oli tuolloin espanjalaisen sarjakuvan keskus. Jonkin aikaa Branca teki sekalaisia kuvitustöitä, kunnes vuonna 1977 hänelle tarjoutui mahdollisuus piirtää Disney-sarjoja tanskalaiskustantamo Egmontille. Branca tarttui tilaisuuteen ja ryhtyi piirtämään ankkasarjoja. Hän käytti esikuvinaan Carl Barksin klassikkotarinoita. Branca on tehnyt Aku Ankka -lehtiin myös erilaisia kansikuvia, joita nähtiin erityisesti 1980-luvulla. Aku Ankka
Aku Ankan ensimmäinen suomennos oli alkujaan "Ankka Lampinen". Aku esiintyi Suomessa ensimmäisen kerran pilakuvassa. Aku Ankka pelastaa Tyhjälän joulun
Aku Ankka pelastaa Tyhjälän joulun (engl. "A Christmas for Shacktown") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä 32-sivuinen sarjakuvatarina vuodelta 1951. Tarina julkaistiin alun perin "Donald Duck One Shots" -lehden numerossa 367 vuonna 1952. Suomessa se julkaistiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numerossa 12B/1956. Kolmen caballeron paluu
Kolmen caballeron paluu () on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä 28-sivuinen sarjakuvatarina vuodelta 2000. Suomessa se julkaistiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numeroissa 36-38/2000. Tarinassa esiintyvät piirroselokuvassa "Kolme caballeroa" esitellyt Aku Ankan ystävät José Carioca ja Panchito Pistoles. Vanhan linnan salaisuus
Vanhan linnan salaisuus () on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä 32-sivuinen Aku Ankka -sarjakuvatarina, joka julkaistiin alun perin kesäkuussa 1948. Barks oli saanut sen valmiiksi 3. joulukuuta 1947. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäisen kerran Aku Ankka -lehden numeroissa 1–5 vuonna 1972. Sen suomensi Aku Ankan silloinen päätoimittaja Alli Peltonen, joka tiettävästi käänsi koko päätoimittajakaudellaan vain tämän yhden tarinan. "Vanhan linnan salaisuus" on toinen tarina, jossa Barks käytti vuoden 1947 joulutarinaa "Joulu Karhuvuorella" varten keksimäänsä Akun vanhan, rikkaan sukulaisen Roope Ankan hahmoa. Se on käännekohta Barksin tuotannossa myös sikäli, että kyseessä on hänen ensimmäinen aarrejahtiin alusta lähtien keskittynyt tarinansa. Takaisin Klondikeen
Barks sai "Takaisin Klondikeen" -tarinan valmiiksi syyskuussa 1952, ja se julkaistiin ensimmäistä kertaa "Uncle Scrooge" -lehden numerossa 2 maaliskuussa 1953. Toimittajat sensuroivat tarinasta viisi sivua, jotka sisälsivät sopimattomina pidetyt Roopen kapakkatappelun, Kultu Kimalluksen sieppauksen ja Roopen tunnustuksen, ettei hän omista valtaustaan virallisesti. Sensuurin vuoksi tarinan lopullinen sivumäärä oli vain 27 alkuperäisen 32:n sijasta. Myöhemmissä painoksissa sensuroidut sivut on kuitenkin yleensä liitetty takaisin tarinaan. Suomessa "Takaisin Klondikeen" julkaistiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numeroissa 1-3/1981. Visukintun vuosikymmenet
Visukintun vuosikymmenet on sarjakuva-albumi, joka julkaistiin Roope Ankan taiteilijajuhlan kunniaksi. Juhlakirja julkaistiin vuonna 1997, ja koska Roope Ankan hahmon ensiesiintyminen tapahtui vuonna 1947 Carl Barksin tarinassa ”Joulu Karhuvuorella”, hahmo oli esiintynyt sarjakuvissa 50 vuotta. Kirjan alussa on kolmen sivun mittainen Geoffrey Blumin kirjoittama artikkeli Roope Ankasta. Kirjan kannen ja kahden sivun kuvituksen on tehnyt Tello-Team, paitsi saksalaiseen laitokseen, jossa oli erilainen kansi. Kirjassa on laskutavasta riippuen 98 tai sata sivua. Aku Ankan sukupuu
Don Rosan versio sukupuusta julkaistiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1994 Aku Ankan taskukirjan numerossa 168. Julisteen henkilöhahmot olivat julisteeseen liimattavia tarroja, jotka ilmestyivät numeroissa 168 ja 169. Tämän jälkeen sukupuujuliste on julkaistu vielä viisi kertaa: "Roope Ankan elämä ja teot" -kirjan ensipainoksen julisteliitteenä vuonna 1997, "Aku Ankka" -lehden julisteliitteenä vuonna 1999 numerossa 30, "Aku Ankan" vuoden 2004 juhlakalenterin osana, sekä "Roope-setä" -lehden n:o 314 keräilykuvassa lokakuussa 2005. Käännössarjakuva Suomessa
Toisen maailmansodan jälkeen amerikkalaiset ilmiöt tulivat muotiin, mukaan lukien sarjakuvalehdet. Vuonna 1951 Sanoma aloitti "Aku Ankan" julkaisemisen. "Aku Ankasta" tuli poikkeuksellisen suosittu. Se oli ensimmäinen kokonaan nelivärinen sarjakuvalehti, ja sen kohderyhmänä olivat sekä tytöt että pojat. Tärkein tekijä suosion taustalla oli kuitenkin Carl Barksin käsikirjoittamat ja piirtämät sarjat, joita julkaistiin alkuvuosina runsaasti. Suomalaisen "Aku Ankan" kieli oli alusta alkaen huolellista ja rikasta, ja se on tuonut sanontoja yleiskieleen. Parhaita Aku Ankan piirtäjiä, muiden muassa Barksia ja myöhemmin Don Rosaa on julkaistu albumeissa. Carl Barksin parhaat
Carl Barksin parhaat on Sanoma Magazines Finlandin vuonna 2011 julkaisema valikoima Carl Barksin "Aku Ankka" -tarinoita. Minä Aku Ankka
Minä Aku Ankka on vuonna 1972 julkaistu 280-sivuinen Aku Ankka -jättikirja. Aku Ankka (lehti)
"Aku Ankassa" julkaistavat sarjakuvat valitaan Helsingin Munkkivuoressa sijaitsevassa "Aku Ankan" toimituksessa. Toimitus valitsee tarinat tanskalaisen Egmont-kustantamon laajasta Disney-tuotannosta. Toimituksen lisäksi lehden palveluksessa on joukko freelancer-toimittajia, jotka muun muassa tekevät suuren osan "Aku Ankan" käännöstyöstä. Kuinka Aku Ankkaa luetaan
Kirjassa analysoidaan Yhdysvalloissa 1940–1960-luvuilla piirrettyjen Aku Ankka -sarjakuvien edustamaa maailmankuvaa marxilaisesta ja latinalaisamerikkalaisesta näkökulmasta. Tekijöiden mukaan "Kuinka Aku Ankkaa luetaan" on vastaisku kapitalistiselle kulttuuri-imperialismille ja sen tarkoituksena on kuvata, kuinka amerikkalainen populaarikulttuuri tukee imperialismin ja kapitalismin arvoja. Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (126–150)
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 126–150. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1990–1992. Aku Ankka
Vuonna 1942 amerikkalainen Western Publishing Company -kustannusyhtiö alkoi julkaista Disney-hahmojen sarjakuvia. Myöhemmin samana vuonna kustantamolle alkoi työskennellä Carl Barks, joka aikaisemmin oli toiminut muiden muassa pilapiirtäjänä ja Disney-studioiden animaattorina. Barks kehittyi nopeasti sekä piirtäjänä että käsikirjoittajana ja alkoi kehitellä Akun hahmoa. Hän loi aikaisemmin ärhäkästä ja äkkipikaisesta Akusta päättäväisen ja itsevarman hahmon. Hän myös käytti ja kehitti Taliaferron ja Karpin keksimiä hahmoja, erityisesti Tupua, Hupua ja Lupua. Giuseppe Perego
Giuseppe Perego (1. kesäkuuta 1915, Arcore – 7. joulukuuta 1996, Arcore) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä. Suomessa Perego on tunnettu lähinnä Aku Ankan taskukirjojen kehystarinoiden piirtäjänä. Perego aloitti Disneyllä 1952. Kalle Anka &amp; C:o
Kalle Anka & C:o on Egmontin Ruotsissa viikoittain julkaisema sarjakuvalehti. Lehti vastaa suomalaista "Aku Ankka" -lehteä, jossa yleensä julkaistaan samat sarjakuvat, jotka on vuotta aikaisemmin julkaistu "Kalle Anka & C:o:ssa". Lehti on myös Ruotsin myydyin sarjakuvalehti. Ola Fogelberg
Fogelberg aloitti ammattipiirtämisen jo 17-vuotiaana vuonna 1911 ja piirsi uransa aikana muun muassa Suomen Kuvalehdelle, pilalehti Kurikalle ja Työmiehelle. Lokakuussa 1917 Suomen Kuvalehdessä alkoi ilmestyä sarjakuva "Janne Ankkanen", jota käsikirjoitti kirjailija Jalmari Finne ja piirsi Ola Fogelberg. Kyseessä oli yksi ensimmäisiä suomalaisia sarjakuvia (ensimmäisenä pidetty "Professori Itikaisen tutkimusretki" oli ilmestynyt kuusi vuotta aiemmin) ja kaikkien aikojen ensimmäinen suomalainen jatkosarjakuva. Sarjakuvan tyylilaji on yhteiskunnallinen satiiri, ja sen päähahmona on anarkistinen ankka, joka ottaa osaa itsenäistyvän Suomen poliittisiin myllerryksiin: Janne Ankkanen organisoi ankkalammen elintarvikesäännöstelyn, nostattaa Korkeasaaren eläimet kapinaan ja suunnittelee Suomelle uuden lipun, jossa komeilee vaakunaleijonan tilalla hänen oma kuvansa. Aku Ankan taskukirja
Vuoteen 1991 (numeroon 142) saakka taskukirjat käännettiin suomeksi saksankielisistä taskukirjoista, jotka taas olivat monesti käännöksiä ranskalaisista taskukirjoista. Nämä alkukieliset taskukirjat sisältävät ranskalaisten ja saksalaisten toimitusten valitsemia italialaisia sarjoja, joiden tarinat on sidottu toisiinsa erikseen piirretyn kehyskertomuksen avulla. Nämä kehyskertomukset – ns. esinäytökset – olivat siihen asti yksi suomenkielisen taskukirjan tavaramerkeistä. Esinäytökset palasivat taskukirjoihin uudelleen heinäkuun 2006 numerossa 319 ("Miljoonakaappaus"), joka oli samalla johdanto taskukirjan 320 ensimmäiseen tarinaan. Sen jälkeen esinäytöksiä on nähty kahdesti: numeroissa 354 ("Pallo hallussa") ja 374 ("Valiojoukko"). Aku Ankan satasivuiset
Aku Ankan satasivuiset on vuosina 2005-2009 julkaistu Aku Ankka -sarjakuvakirjojen sarja. Sarjan kirjoissa on nimensä mukaisesti 100 sivua. Joulu Karhuvuorella
Barks sai "Joulu Karhuvuorella" -tarinan valmiiksi heinäkuussa 1947, ja se julkaistiin joulukuussa "Donald Duck One Shot" -lehden numerossa 178. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numeroissa 23-24/1958. Iines Ankka
Iineksen edeltäjä piirroselokuvissa oli tulinen meksikolaisneito nimeltä Donna Duck. Donna ja Iines on myöhemmin vahvistettu eri hahmoiksi. Sekä Donna että Iines esiintyivät elokuussa 1951 samoissa sanomalehtistripeissä ("Aku Ankka päivästä päivään 1951" -kirja). Amerikan Suomalainen Lehti
Lehden perustaja oli Suomesta saapunut ylioppilas Antti Johannes Muikku. Sen tarkoitus oli palvella Kuparisaaren kasvavaa suomalaisasutusta. Nelisivuinen ja nelipalstainen "Amerikan Suomalainen Lehti" painettiin saksalaisen E. P. Kibbeen kirjapainossa. Sen ensimmäinen numero ilmestyi 14. huhtikuuta 1876. Puoluekannaltaan republikaaninen lehti oli sisällöltään monipuolinen ja pirteä ja siinä oli runsaasti ilmoituksia. Sen tilaajamäärä jäi kuitenkin liian pieneksi, varsinkin kun paikallinen lestadiolaisjohtaja oli kieltänyt joukkojaan sitä lukemasta. Lehden viimeinen numero ilmestyi saman vuoden heinäkuussa. Sen jälkeen Muikku julkaisi muutaman numeron "Lehtinen"-nimistä sanomalehteä. Tammen kultaiset kirjat
"Little Golden Books" -sarja syntyi Yhdysvalloissa vuonna 1942. Sarjan loi ranskalaissyntyinen Georges Duplaix, joka oli Picasson entinen oppilas. Kirjojen kustantajana puolestaan on vuodesta 2001 lähtien toiminut Random House -yhtiö. Sarjan tarkoituksena oli tuottaa edullisia, kestäviä ja värikkäitä kuvakirjoja kaikkien lasten ulottuville, iskulauseen "Books for masses, not for the classes" mukaisesti. Suomessa sarjan julkaiseminen aloitettiin vuonna 1952, jolloin ilmestyivät ensimmäiset kuusi kirjaa:Alkuperäisessä "Tammen kultaiset kirjat" -sarjassa julkaistiin myös lyhyitä Disney-tarinoita, kuten "Aku Ankka ja joulupukki", mutta tekijänoikeussyistä näistä yli kolmestakymmenestä kirjasta ei ole otettu uusintapainoksia vuoden 1985 jälkeen. Ne myös puuttuvat kokonaan sarjan uusien kirjojen sekä myöhempien uusintapainosten takakansien kirjalistasta, jossa on lueteltu numerojärjestyksessä sarjan muut kirjat. Suomessa eniten myytyjä sarjan kirjoja ovat olleet Richard Scarryn "Mattilan isännän karjatarha" sekä Gustaf Tenggrenin "Viisi pientä koiranpentua". Teoksia ovat kuvittaneet myös useat muut tunnetut lastenkirjapiirtäjät, kuten Tibor Gergely, Alice ja Martin Provensen, Margaret Wise Brown, Eloise Wilkin ja Garth Williams. Myös kirjojen suomentajat ovat olleet nimekkäitä, heihin kuuluvat muun muassa Marjatta Kurenniemi, Helena Anhava ja Kirsi Kunnas. Aku Ankan taskukirja
Painatuskulujen laskemiseksi taskukirjoja julkaistiin alkujaan puoliksi nelivärisinä, puoliksi mustavalkoisina siten, että joka toinen aukeama oli värillinen ja joka toinen mustavalkoinen. Samoin oli ainakin Ruotsissa. Aku Ankka Ekstra
Aku Ankka Ekstran tarinoissa seikkaillaan Disney-sarjakuvien maailmassa. Tarinoissa esiintyy paljon sellaisia hahmoja, jotka ovat harvinaisia Aku Ankka -lehden tarinoissa, kuten José Carioca, Panchito Pistoles, Dumbo, Veli Kani, Polle Koninkaulus, Ossian Ötökkä ja Matami Mimmi. Useimmat sarjat ovat hollantilaisia, eivätkä ne ole toivesarjoja lukuun ottamatta ennen Suomessa julkaistuja. Aku Ankasta poiketen Aku Ankka Ekstrassa ei ole sarjakuvien lisäksi mitään muuta sisältöä, kuten artikkeleja tai kilpailuja. Elokuussa 2007 ilmestyi sadas ja joulukuussa 2013 200. numero. Aku Ankka Jumbo
Aku Ankka Jumbo sarjakuvakirjasarja sisältää enimmäkseen Aku Ankoissa ja aikaisemmissa albumeissa julkaistuja sarjoja. Ensimmäinen Aku Ankka Jumbo ilmestyi vuonna 1999. Kirjojen koko on suurempi kuin Aku Ankan taskukirjojen ja kirjojen sivumäärä on 416 sivua. Painaminen
Nettilehdet ovat kasvattaneet suosiotaan 2007-2012. Ilkka Herlin perusti Uuden Suomen uudestaan yksinomaan nettilehtenä vuonna 2007. Esimerkiksi New York Timesin ja Kauppalehden nettiversiot ovat muuttuneet maksullisiksi vuosina 2011 ja 2012, mikä on uusi ilmiö nettilehtien kentällä, kun aikaisemmin niiden ansaintalogiikka perustui mainoksiin. Samalla vuosikymmenellä nettilehdet ovat muuttumassa sovelluksiksi, joita voidaan käyttää erilaisilla tietokoneilla ja älypuhelimilla ilman Internet-selainta. Tämä edustaa uutta kehityssuuntaa lehtien jakelussa.Ensimmäinen Ruotsissa painettu kirja on vuodelta 1483. Vanhin Suomea varten tilattu painettu kirja on vuonna 1488 Lyypekissä painettu "Missale Aboense", ja ensimmäinen suomenkielinen kirja Tukholmassa vuonna 1542 tai 1543 painettu Mikael Agricolan "Abckiria". Suomen ensimmäinen kirjapaino perustettiin Turun Akatemian yhteyteen vuonna 1642. Sen perusti tukholmalainen kirjapainaja Peder Eriksson Wald (1603–1653). Kirjapainotoiminta oli kuitenkin Suomessa niin pienimuotoista, että aluksi kirjasimet Turun kirjapainossa riittivät vain puolen sivun painamiseen kerralla. Muualla Euroopassa kirjapainoja toimi yleisesti suhteellisen pienissäkin kaupungeissa. Turun toinen kirjapaino perustettiin vuonna 1668 ja Viipurin kirjapaino vuonna 1689. Carl Barks
Barks piirsi ensimmäisen Aku Ankka -sarjansa vuonna 1941. ”Aku Ankka ja merirosvon kulta” perustui hylätyn piirroselokuvan "Morgan’s Ghost" käsikirjoitukseen, jonka muokkasi Al Taliaferron piirtämien Aku-sanomalehtistrippien käsikirjoittaja Bob Karp. Puolet tarinasta piirsi Jack Hannah. Aku Ankka päivästä päivään
"Aku Ankka joka päivä 365" -kirjan sarjakuvat vuosilta 1936–37 julkaistiin alun perin osana "Hassunkuriset sinfoniat" (Silly Symphonies) -sarjakuvia. "Aku Ankka" -sarjakuva alkoi ilmestyä vuonna 1938. Richard Lundy
Richard "Dick" Lundy (s. 14. elokuuta 1907 Michigan, Yhdysvallat – 7. huhtikuuta 1990 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen Disneyn studioilla toiminut animaattori ja elokuvaohjaaja, joka loi sarjakuva- ja piirroshahmo Aku Ankan yhdessä Walt Disneyn kanssa. Aku Ankan taskukirja
"Aku Ankan taskukirjoista" on julkaistu useita erikielisiä muunnelmia lukuisissa maissa. Näihin lukeutuvat muun muassa sisarjulkaisut "Lustiges Taschenbuch" Saksassa ja "Kalle Ankas Pocket" Ruotsissa. "Aku Ankan taskukirja" on tunnettu myös nykyajan ilmiöitä toisinaan jäljittelevistä sarjoista. "Aku Ankan taskukirjan" kannet ja sarjat ovat jäljitelleet muun muassa "Tähtien sotaa" ja "Tintin seikkailuita". Sammon salaisuus
Rosa loi tarinan kunnianosoituksena suomalaisille ihailijoilleen ja se julkaistiinkin Suomessa ensimmäisenä maana maailmassa, vuonna 1999 kovakantisessa kirjassa "Sammon salaisuus ja muita Don Rosan parhaita". Myöhemmin tarina julkaistiin myös "Aku Ankka" -lehden numeroissa 26–28/2001 sarjaan liittyvien kansikuvan, keräilykuvan ja artikkelin kanssa. Rosa on piirtänyt tarinaan myös kansikuvia, joista viereisessä kuvassa oleva on muunnelma Akseli Gallen-Kallelan kuuluisasta "Sammon puolustus" -teoksesta. Ankka kuningas Arthurin hovissa
Ankka kuningas Arthurin hovissa (engl. "The Once And Future Duck") on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1996. Suomessa se julkaistiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numeroissa 21-23/1996. Dell Comics
Dell Publishing siirtyi vuonna 1938 käyttämään Western Printing and Lithographing Companyä, jolla oli hallussaan monien suosittujen hahmojen lisenssejä. Dell käytti hahmoja sarjakuvalehdissään. Sitä kautta aukesi yhteistyö myös The Walt Disney Companyn kanssa. Dell julkaisi 1939 ensimmäisen numeron Four Color -nimistä lehteä. Se ei ollut aiempien julkaisujen tapaan antologia, vaan siinä yksi numero oli omistettu aina yhdelle hahmolle. Sitä kautta esimerkiksi Aku Ankka, Roope Ankka, Gene Autrey, Roy Rogers, Dick Tracy, Felix-kissa ja Pikku Lulu esiintyivät ensimmäisen kerran sarjakuvalehdissä ennen kuin saivat omat lehtensä. Four Coloria julkaistiin yli 1 300 numeroa, ja se on Yhdysvaltain pisimpään julkaistu sarjakuvalehti. Myös Donald Duck One Shots oli Dellin kustantama. Flemming Andersen
Flemming Andersen (s. 2. kesäkuuta 1968, Kööpenhamina) on tanskalainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten Aku Ankka -lehdessä ja Aku Ankan taskukirjoissa ilmestyneistä Disneyn eläinmaailmaan sijoittuvista sarjakuvaseikkailuista. Teodor Ankka
Teodor Ankka () on italialaisen Romano Scarpan luoma sarjakuvahahmo, joka esiintyy Disneyn sarjakuvamaailmassa. Hahmo teki ensiesiintymisensä sarjakuvatarinassa "Aku ja ravut punaviinissä", joka julkaistiin vuonna 1956, ja Scarpa käytti hahmoa uudelleen kahdesti, Poppi-tarinassa "Paperetta Yè-Yè e i gatti indossatori" vuodelta 1967 ja tarinassa "Aku Ankka kaipaa työrauhaa" (jonka käsikirjoitti Rodolfo Cimino) vuodelta 1969. Myös muutama muu italialainen Disney-sarjakuvien tekijä on käyttänyt hahmoa. Teodor on Roope Ankan veli ja ammatiltaan sanomalehden päätoimittaja. Aku Ankka
Tuplanolla teki ensiesiintymisensä italialaisissa sarjakuvissa vuonna 2008, ja on täten relatiivisen uusi hahmo Ankkalinnan historiassa. Tuplanollan esiintymiset ovat rajoittuneet pääasiassa Aku Ankan taskukirjoihin.
Aku Ankan suomenkielisiä ääninäyttelijöitä ovat olleet muun muassa Kari Franck, Jukka Rasila, Jukka Puotila ja Pauli Virta. Carl Barks
Suomeksi pelkästään Barksin tarinoita sisältäviä kirjasarjoja on julkaistu useita. "Aku Ankan parhaat" sisälsi lyhyitä tarinoita Barksin kultakaudelta. "Aku Ankan juhlasarjat" ja "Ankalliskirjasto" olivat kymmenosaisia kovakantisia sarjoja. Barksin tarinoita on julkaistu myös useissa erillisteoksissa ja murreversioina. Rajoitettuna painoksena julkaistu "Carl Barksin kootut" sisälsi kaikki Barksin Disney-sarjat. Uusin julkaisusarja on vuonna 2014 alkanut "Carl Barksin parhaat sarjat". Sammon salaisuus ja muita Don Rosan parhaita
Sammon salaisuus ja muita Don Rosan parhaita (ISBN 951-32-0702-1) on Helsinki Median (nykyinen Sanoma Magazines Finland) marraskuussa 1999 julkaisema Don Rosan Aku Ankka-sarjakuvien kokoelma. Augustus Ankka
Suomessa Augustus Ankan tarinoita on julkaistu "Aku Ankka" -lehdessä sekä Aku Ankan taskukirjassa. Aku Ankka
Pikku-Aku on italialaista keksintöä, ja ilmestynyt Italiassa paljon kauemmin kuin Suomessa. Pikku-Akulla on Italiassa oma lehtikin. Suomessa julkaistut Pikku-Akut ovat enimmäkseen Kari Korhosen käsikirjoittamia. Pikku-Aku esiintyi Suomessa ensi kertaa vuonna 2000. Don Rosa
Rosa on tunnettu yksityiskohtaisesta piirrosjäljestään, tarkoista historiallisista viittauksistaan sekä ihailemansa Carl Barksin tarinoihin tekemistään jatko-osista. Rosan ensimmäinen Aku Ankka -sarjakuvatarina oli yhdysvaltalaiselle Gladstone-kustantamolle tehty ”Auringon poika” vuodelta 1987. Vuonna 1989 hän siirtyi tanskalaisen Egmont-kustantamon palvelukseen, jonka kautta hänen tarinansa levisivät myös Suomen "Aku Ankka" -lehteen. Ensimmäinen Aku Ankassa julkaistu Rosa-tarina on vuoden 1990 ensimmäisessä numerossa julkaistu ”Jos metsään haluat mennä nyt...”.