Mitä analogisuus tarkoittaa?
Analogisuus
Analogisuus viittaa teknologiassa laitteisiin, joissa mekaaniset prosessit ja fysikaaliset prosessit toimivat analogioina suhteessa teknologian tuottamaan lopputulokseen. Analogiseen teknologiaan kontrastina on digitaalinen teknologia, jossa data on varastoitu binäärisinä koodeina, eikä muodosta minkäänlaista analogiaa.
Kelloseppävertaus
Argumenttia mekaanisempiin kelloihin ovat käyttäneet muun muassa René Descartes ja Robert Boyle apuvälineenään kaikkeuden rakenteen selittämistä ja jumalan suhdetta siihen. Myöhemmin analogia näytteli suurta roolia luonnollisessa teologiassa. Nykypäivänä sen johdannaisia käytetään "älykkään suunnittelun" piirissä todisteena siitä, että kaikkeus tai eliöt tai jokin osa siitä on vaatii älykkään tahon ohjelmointia tai suoraa vaikutusta tai epäsuoraa ohjaamista. Universaali
Perinteisen realistisen näkemyksen mukaan oliot ovat partikulaareja ja niiden ominaisuudet universaaleja. Universaalien keskeinen piirre on se, että ne ovat toistettavia: sama universaali voi esiintyä toistuvasti useissa partikulaareissa. Esimerkiksi universaali ”olla vihreä” voi toistua yhtä lailla ruohossa, sammakossa kuin omenassa. Erottelua vastaa skolastiikassa tehty ero olion mikyyteen ja tämyyteen. Alfanumeerinen yhtälö
Alfanumeerinen yhtälö on yhtälö, jossa kunkin tuntemattoman muuttujan paikalle pyritään asettamaan numero siten, että yhtälö on voimassa. Usein eri merkit oletetaan eri luvuiksi ja kirjainjonojen ensimmäiset merkit oletetaan nollista eroaviksi. Esimerkkinä alfanumeerisesta yhtälöstä olkoon Induktiivinen päättely
Analogia perustuu päättelyyn siitä, että jaetuiksi tiedetyistä ominaisuuksista (yhtäläisyydet) seuraa, että myös C on jaettu ominaisuus. Se, missä määrin tukea premissit tarjoavat johtopäätökselle, riippuu siitä, miten paljon yhtäläisyyksiä on ja miten relevantteja ne ovat. Tähän liittyvä mahdollinen virhepäätelmä on virheellinen analogia. Virtasilmukka
Analoginen virtasilmukka tarkoittaa, että laitetta ohjataan vai valvotaan etäältä parikaapelin kautta. Siinä voi siis olla vain yksi virtataso kerrallaan. Analogia ja homologia
Homologiset sekvenssit ovat paralogisia ("paralogous") jos ne ovat eronneet toisistaa geenin kahdentuman kautta. Jos organismin geeni on kahdentumisen jälkeen mutatoitunut eri toimintoon. Koska alkuperäisestä geenistä on kopio, valintapaine sallii kopion mutatoitumisen paljon vapaammin. Analogiaelektroniikka
Ensimmäiset elektroniikan sovellukset olivat analogisia, mutta puolijohteiden ja integroitujen piirien kehittyessä digitaalitekniikka alkoi yleistymään. 
Tapa, jolla informaatio siirtyy analogisissa piireissä on alttiimpi häiriölle verrattuna digitaalisiin piireihin. Pienikin muutos signaaliin voi vaikuttaa suuresti siitä tulkittavan informaation paikkansapitävyyteen. Digitaalisessa signaalissa informaatio ilmaistaan yleensä kahdella eri signaalitasolla; pieni kohina ei muuta signaalia tarpeeksi, että informaatio muuttuisi. Häiriön on oltava noin puolet signaalin amplitudista, jotta se aiheuttaisi muutoksia informaatiossa. Analoginen tv-verkko
Analoginen tv-verkko on analogiseen ohjelmasiirtoon perustuva televisiojärjestelmä. Autenttisuus (filosofia)
Autenttisuus on näillä filosofeilla hyvin yleisluontoinen käsite, joka ei liity mihinkään tiettyyn poliittiseen tai esimerkiksi esteettiseen näkemykseen. Tämä on oleellinen piirre autenttisuudessa: koska se liittyy ihmisen ja ulkoisen maailman väliseen suhteeseen, sitä ei voida saavuttaa pelkästään toistamalla joukko toimenpiteitä tai omaksumalla tietyt mielipiteet. Näin autenttisuus liittyy luovuuteen: alkusykäyksen kaikelle toiminnalle täytyy tulla ihmisestä itsestään, se ei voi tulla hänen ulkopuoleltaan. Heidegger vei tämän ajatuksen äärimmäisyyteen puhumalla elämänmuodoista hyvin abstraktilla tasolla. Sartre omaksui hänen terminologiansa ja yksinkertaisti sitä omissa teoksissaan. Kierkegaardilla, kuten esimerkiksi teoksessa "Pelko ja vavistus", keskipisteessä olivat raamatulliset kertomukset, joita ei voi suoraan toistaa omassa elämässä. Sartre keskittyi, kuten edellä on todettu, kuvaamaan epäautenttista olemassaoloa välttääkseen sen ristiriidan, että hän olisi esittänyt ohjeita elämäntavalle, joka torjuu kaiken ulkopuolisen sanelun. Päättely
Sana "analogia" on muodostunut kreikan kielen sanasta "analogos", joka tarkoittaa samankaltaisuutta, vastaavuutta ja verrattavuutta. Analogia-päättelyssä lähdetään liikkeelle siitä, että tutkittavat ilmiöt ovat tarkasteltavan aiheen kannalta relevanteissa suhteissa samanlaiset. Näistä suhteista päätellään, että ilmiöillä on myös muissa suhteissa samanlaisia ominaisuuksia, vaikka niitä ei olisi vielä havaittu. Rinnakkaisuus
Rinnakkaisuus () tarkoittaa tietotekniikassa ongelman ratkaisemista siten, että sen osaongelmat ratkaistaan joko näennäisesti tai aidosti yhtä aikaa rinnakkaisissa laskennoissa. Kemiallinen samankaltaisuus
Kemiallisella samankaltaisuudella tarkoitetaan alkuaineiden, molekyylien tai yhdisteiden rakenteellista tai toiminnallista samankaltaisuutta. Fysiikka
Kvanttimekaniikka laajentaa klassisen fysiikan kuvausta hiukkasten ja kenttien välisestä vuorovaikutuksesta eli alueelle, jossa klassinen mekaniikka ei enää päde. Tärkeitä ominaisuuksia kvanttimekaniikassa ovat hiukkasten aallon-omaiset interferenssi-ilmiöt, vastaavasti kenttien hiukkastyyppiset ominaisuudet kuten kvantittuminen, ja samantyyppisten hiukkasten tai aaltojen lomittuminen. Näitä ominaisuuksia tavataan yleensä erityisesti alkeishiukkasilta, mutta myös hiukkasten ryhmittymät voivat käyttäytyä kvanttimekaanisesti yhtenä kollektiivisena joukkona. Digitaalinen pitkäaikaissäilytys
Kopiointi tarkoittaa tässä tapauksessa analogisten aineistojen muuntamista digitaalisen formaattiin. Analogiset tallennusvälineet, kuten magneettinauhat tai c- kasetit, käyvät vanhetessaan epäluotettaviksi, eikä niitä voi tallentaa uudestaan analogisesti ilman aineiston laadun heikkenemistä. Digitaalisessa tallenteessa on sen sijaan kyse bittien säilyttämisestä, joten esimerkiksi kuvan ja äänen laatu eivät kärsi ajan kuluessa. Bittijonot sellaisenaan eivät kuitenkaan aukea käyttäjälle, joten aineistojen kuvailu kopioinnin yhteydessä on tärkeää. Kuvailutietoihin pitäisi sisällyttää, millaisella tietokoneohjelmalla aineistoa voi tarkastella. Kopiointi aiheuttaa organisaatioille taloudellisen haasteen, sillä vanhojen ja mahdollisesti rikkinäisten tallennusvälineiden käsittely vaatii aina asiantuntevan työvoiman palkkaamista. Konsonanssi ja dissonanssi
Psykoakustisella dissonanssilla viitataan dissonanssin minkä tahansa äänten välillä joiden osa-äänesten väli tuottaa havaittavaa huojuntaa. Aistimuksellinen dissonanssi ja sen kaksi ilmentymää huojunta ja karheus ovat molemmat läheisesti kytköksissä äänen signaalin värähdyslaajuuden (amplitudi) vaihteluun. Värähdyslaajuuden vaihtelu kuvaa maksimiarvon muutosta äänen signaaliin, joka on suhteellinen vertausarvo ja seurausta aallon akustisesta ilmiöstä. Esimerkiksi kaksi yhtä aikaa soitettua ääntä hieman eri taajuuksilla luovat selvästi huojuvan äänen. Ilmiötä pyritään muun muassa länsimaisen taidemusiikin piirissä välttämään, mutta esim. indonesialaisessa gamelan-musiikissa ilmiötä pidetään tavoiteltavana. Mikyys ja tämyys
"Mikyys" eli olion ”se mitä jokin on” tarkoittaa partikulaarisen olion (esimerkiksi ihmisyksilön) universaliteettia eli yleislajisuutta, eli niitä ominaisuuksia, jotka se jakaa muiden saman lajin ("species") olioiden (esimerkiksi kaikkien muiden ihmisten) kanssa. Se vastaa siis kysymykseen ”mikä se on?”. Mikyys vastaa Aristoteleen substanssin käsitettä ja olemusta ("essentia").
"Tämyys" tarkoittaa olion partikulariteettia tai individualiteettia eli yksilöllisyyttä, eli niitä ominaisuuksia tai luonteenpiirteitä, jotka tekevät siitä yksilöolion (esimerkiksi ne tekijät, jotka tekevät tietystä ihmisestä tunnistettavan yksilön). Tuomas Akvinolainen
Merkittävä elementti Tuomaan filosofiassa on hänen analogiateoriansa. Hän katsoi, että deskriptiivisiä eli kuvaannollisia kieliä on kolmea lajia: univokaalisia (yksiselitteisiä), analogisia ja ekvivokaalisia (kaksiselitteisiä). Univokaalista kuvaajaa käytetään samassa tarkoituksessa kahdesta eri objektista puhuttaessa. Ekvivokaatio on muutos kuvaajan merkityksessä ja se on looginen virhe. Analogiassa osa mutta ei kaikki kuvaajan merkityksestä muuttuu. Analogia on tarpeen Jumalasta puhuttaessa, koska osa jumalallisen luonteen piirteistä ovat piilossa ("Deus absconditus") ja osa paljastettuja ("Deus revelatus") ihmisille. Tuomaan mukaan voimme tietää Jumalasta hänen luomistöidensä kautta (yleinen ilmoitus), mutta ainoastaan analogisesti. Voimme puhua Jumalan hyvyydestä vain kun ymmärrämme, että hyvyys ihmisissä on samanlaista mutta ei identtistä kuin hyvyys Jumalassa. Kaukovaikutus
Tämä ajatuskoe, joka tunnetaan EPR-paradoksina, perustuu lokaliteetin peri­aatteeseen. Paradoksi esitetään usein seuraavassa muodossa: kaksi hiukkasta vuoro­vaikuttaa ja lentää sen jälkeen päinvastaisiin suuntiin. Vielä sittenkin, kun hiukkaset ovat niin kaukana toisistaan, että mikään klassinen vuoro­vaikutus niiden välillä ei olisi mahdollinen, toisen hiukkasen mittaaminen kuitenkin määrittää toista hiukkasta koskevien mittausten tulokset. Tämä näyttää olevan ristiriidassa sen suhteellisuusteorian perus­peri­aatteen kanssa, ettei mikään signaali kahden paikan välillä voi kulkea valoa nopeammin. Einstein kutsui tätä kvantti­mekaniikan ennustamaa ilmiötä, jonka hän yritti osoittaa mahdottomaksi, "aavemaiseksi kaukovaikutukseksi." Analogia ja homologia
Toinen määritelmä ortologialle kuvaa geenejä joilla on hyvin samankaltainen toiminta eri lajeissa. Tämä näkökantaeroaa määritelmästä siten että tässä tapauksessa ortologia ei kerro evolutiivisesta sukulaisuudesta vaan ainoastaan rakenteen samankaltaisuudesta. Singulariteetti (matematiikka)
Edellistä pistettä kutsutaan "navaksi", jos on olemassa holomorphinen funktio `g` joukossa U ja luonnollinen luku `n` siten, että f(z) = g(z) / (z -a) kaikilla z joukossa U \ {a}.
Derivaatta ei ole mahdollisesti olemassa kyseisessä pisteessä. Jos g(a) on erisuuri kuin nolla, niin navan astetta merkitään n:llä. Aste on polkujen lukumäärä navan ympäri.
Esimerkiksi ympyränmuotoisen polun aste pisteen `a` ympäri on yksi.
Edellistä singulariteettia kutsutaan epäoleelliseksi singulariteetiksi. Antropomorfismi
Antropomorfismi eli ihmisenkaltaistaminen on inhimillisten ominaisuuksien liittämistä muihin eläimiin, elottomiin esineisiin tai kuvitteellisiin kohteisiin. Ihmisenkaltaistaminen on yleistä monissa uskonnoissa. Henkilöitymä on jonkin asian kuvaaminen kuvitteellisella henkilöllä. Analogia (kielifilosofia)
Analogia, eli yhdenmukaisuus, on termi tavalle selittää asioiden yhdenmukaisuutta, verrattavuutta tai vastaavuutta. Monimutkaisia asioita voidaan selittää rinnastamalla niitä yksinkertaisimpiin tai selitettävälle tutumpiin ilmiöihin. Tällöin voidaan sekä sitä, mihin rinnastetaan, että itse rinnastamista sanoa analogiaksi. Vertaa metafora. Esimerkiksi jonkin ilmiön aiheuttamaa riippuvuutta voidaan selittää ja verrata huumeiden käytön aiheuttamaan riippuvuuteen, joka yleensä on paremmin tunnettu ilmiö. Alkeistapaus
Tiettyissä satunnaisilmiöissä voidaan olettaa, että perusjoukon alkeistapaukset esiintyisivät yhtä usein. Tapaukset ovat silloin symmetrisiä ja niihin liitettävät todennäköisyydet ovat yhtä suuret. Näin menetellään esimerkiksi kolikonheitossa, noppapeleissä ja muissa satunnaisuuteen perustuvien pelien kohdalla. Arpomisvälineet valmistetaan geometrisesti ja fysikaalisesti niin symmetrisiksi, että todennäköisyydet ovat muutaman desimaalin tarkkuudella samat. Näin saadaan diskreettisessä tilanteessa tasainen jakauma. Klassisessa todennäköisyyslaskennassa teorian perustana onkin symmetriset alkeistapaukset. Sähköisten suureiden analogiat
Sähköisten ja muiden fysiikan alojen suureiden välillä on myös kuviteltavissa analogioita: esimerkiksi terminen resistanssi on rinnastettavissa sähköiseen resistanssiin ja lämpökapasiteetti sähköiseen kapasitanssiin. Tällaisessa analogiassa lämpötila vastaa jännitettä ja lämpöteho vastaa sähkövirtaa. Lämpöenergia puolestaan vastaa sähkövarausta. Ohmin lailla "resistanssi = jännite / virta" on tällöin terminen analogia: "terminen resistanssi = lämpötila / lämpöteho". Digitaalisuus
Digitaalisuus on datan syöttämisessä, käsittelyssä, siirrossa, tallennuksessa ja esittämisessä käytettävä menetelmä, jossa data esitetään täsmällisinä arvoina, joita on rajallinen määrä. Tavallisin digitaalinen järjestelmä on binäärijärjestelmä, jossa käytetään vain kahta numeroa, 0 ja 1. Digitaalisuuden vastakohtana on analogisuus, jossa muuttuja voi saada laajasti eri arvoja. Digitaalisuus on portaittaisuutta, jota voi verrata rajatulla lukualueella oleviin kokonaislukuihin - analogisuutta taas voi verrata rajatulla lukualueella oleviin reaalilukuihin. Analogia ja homologia
Homologia on samankaltaisuutta joka on samansyntyistä. Tämä tarkoittaa sitä että kahden eri eläimen samankaltaisuus johtuu siitä että ominaisuus on kehittynyt kerran molempien yhteiselle kantamuodolla ja molemmat lajit ovat tämän jälkeen perineet sen.
Esimerkiksi ihmisen ja simpanssin käsien samankaltaisuuden katsotaan johtuvan homologiasta.
Ortologinen ("Orthologs") ominaisuus tai geeni ovat samankaltaisia eri lajeilla vaikka niillä onkin hieman eri toiminto. Näiden erilaisten ominaisuuksien geneettinen samankaltaisuuden katsotaan johtuvan sukulaisuudesta; ortologiset geenit ovat eronneet toisistaan lajiutumisessa. Ekvivalenssiluokka
Ekvi­valenssi­relaatio on binäärirelaatio "~", jolla on seuraavat kolme ominaisuutta:Sille ekvi­valenssi­luokalle, johon alkio "a" kuuluu, käytetään merkintää formula_11, ja se määritellään niiden alkioiden joukkona, jotka ovat relaatiossa "~" alkion "a" kanssa eli "ekvi­valentteja" alkion "a" kanssa: Michael Billig
Billig näki ideologian eli uskomusjärjestelmän antavan ainekset ajattelulle. Tästä juontuu arkiajattelun ristiriitaisuus, jota Billig kutsui dilemmaattisuudeksi. Dilemmattisessa ajattelussa molemmat vaihtoehdot olivat joko yhtä huonoja tai yhtä hyviä. Billigin mukaan vallitsevat ideologiat ilmenevät ihmisten ajatteluista ja puheista.
Hän tutki minkälaisia ajatuksia ideologia antaa arkiajattelulle, ja miten se heijastuu osana laajempaa yhteiskunnallista kontekstia. Esimerkkinä heijastumisesta arkipuheessa oli kuningaskuntien alamaisten aseman suhteuttaminen suhteessa kuninkaallisiin ja näin ollen eriarvoisuuksien oikeuttaminen. Ekvivalenssirelaatio
Edellä kuvattu relaatio I tavallaan samaistaa kaikki keskenään ekvivalentit reaaliluvut joiden voidaan katsoa muodostavan yhden ekvivalenssi­luokan. Esimerkiksi lukua 5/7 vastaavat ekvivalentit eli samaan ekvivalenssiluokkaan kuuluvat luvut ovat (5/7)+n, missä n on kokonaisluku. Kuva
Analoginen ja digitaalinen ovat tietotekniikan käsitteitä, joilla kuvataan informaation eli signaalien välittymistä siirtoteitä eli kuljetusväyliä pitkin tiedonsiirtojärjestelmissä. Kuva voidaan tallentaa analogisin tai digitaalisin menetelmin ja se voidaan synnyttää, siirtää ja sitä voi muokata näillä järjestelmillä. Riemannin kuvauslause
Että alue on "yhdesti yhtenäinen", merkitsee geometrisesti sitä, että siinä ei ole "reikiä". Kahden alueen konforminen ekvivalenttisuus taas merkitsee, että ne voidaan kuvata toisilleen sillä tavoin, että lokaali suurennussuhde on suunnasta riippumaton (joskin suurennussuhde saattaa vaihdella kuvattavan alueen eri osissa). Rinnakkaisuus
Perinteisesti prosessi () on tarkoittanut yhtä ajossa olevaa ohjelmaa. Rinnakkaisuus on tällöin sitä, että järjestelmässä on useita prosesseja ajossa yhtä aikaa. Näillä prosesseilla ei tarvitse olla mitään yhteistä, ja kukin niistä voi ratkaista omaa laskentaansa. Toisaalta prosessit voivat myös kommunikoida keskenään, jolloin niiden välille syntyy riippuvuuksia ja suoritettava laskenta on ainakin jossain määrin yhteinen. Käyttöjärjestelmän tehtävänä on suojata prosessit toisiltaan, tarjota niille mekanismeja keskinäiseen kommunikointiin ja päättää, mikä prosessi milloinkin on ajovuorossa (skedulointi, eli vuoronnus). Ekvivalenssiluokka
Ekvivalenssiluokka on jonkin ekvivalenssirelaation määrittelemä annetun joukon osajoukko, johon kuuluvat ne alkiot, jotka kyseisessä relaatiossa ovat ekvi­valentteja jonkin annetun alkion kanssa. Tällöin samaan ekvi­valenssi­luokkaan kuuluvat alkiot katsotaan tietyssä mielessä samankaltaisiksi. Ekvi­valenssi­luokka on siis joukko formula_1, missä formula_2 on joukon formula_3 ekvivalenssi­relaatio ja formula_4. Analyyttinen ja mannermainen filosofia
Mannermainen filosofia sen sijaan tapaa käyttää termilogiikkaa väljemmin, tai samassa mielessä kuin kreikan kielen sanassa "logos", joka voi tarkoittaa esimerkiksi "puhetta", tai tapana tuoda esille se mistä milloinkin puhutaan. Se katsoo logiikan käsitteiden, lakien ja ristiriitojen olevan sidottuja historiaan samoin kuin muidenkin käsitteiden: ne eivät välttämättä päteneet ennen eivätkä päde tulevaisuudessa, sen sijaan jokaisella on oma historiansa ja hermeneuttiset ongelmansa. Parallelismi (filosofia)
Parallelismi ("psykofyysinen parallelismi") on mielenfilosofinen oppi, jonka mukaan henkiset ja aineelliset tapahtumat sattuvat rinnakkaisesti ilman, että niiden välillä on vuorovaikutusta. Parallelismin mukaan Jumala pitää huolen siitä, että henkiset ja fysikaaliset tapahtumat ilmenevät koordinoidusti. Analogiakone
Digitaaliset tietokoneet ovat korvanneet analogiakoneet lähes kokonaan. Elektronisia analogiakoneita käytetään kuitenkin edelleen, sillä ne toimivat joissakin ongelmissa paremmin kuin tietokoneet. Mieli–ruumis-ongelma
Psykofyysinen parallelismi tai lyhyesti parallelismi on näkemys, jonka mukaan mielellä ja ruumiilla on erillinen ontologinen asema, eivätkä ne vaikuta toisiinsa kausaalisesti. Sen sijaat ne toimivat rinnakkaisilla poluilla samaan tahtiin ja ainoastaan näyttävät vaikuttavan toisiinsa. Tätä näkemystä kannatti erityisesti Gottfried Leibniz. Vaikka Leibniz olikin ontologinen monisti joka uskoi, että oli olemassa vain yhdentyyppisiä substansseja (monadeja) ja että kaikki oli palautettavissa niihin, hän kuitenkin katsoi, että ”henkisen” ja ”fysikaalisen” välillä oli merkittävä ero, mitä tuli kausaatioon. Hän katsoi, että Jumala oli järjestänyt asiat ennalta niin, että mielet ja ruumiit olisivat harmoniassa toistensa kanssa. Tätä kutsutaan ennalta-asetetuksi harmoniaksi. Stoalaisuus
Khrysippos kehitti useita vertauksia filosofian eri osa-alueiden välisistä suhteista. Erään vertauksen mukaan filosofia on kuin elävä organismi: logiikka vastaa luita ja hermoja, etiikka lihaa ja fysiikka sielua. Toisen vertauksen mukaan filosofia on kuin muna: logiikka vastaa kuorta, etiikka valkuaista ja fysiikka keltuaista. Kenties tunnetuimman vertauksen mukaan filosofia on kuin puutarha: puutarhan alueen rajaava aita vastaa logiikkaa, sen tuottamat kasvit etiikkaa ja sen maaperä, jonka pohjalta etiikan kasvusto nousee, fysiikkaa. Verranto
Kahden samanlaatuisen (samat mittayksiköt) suureen A ja B suhde merkitään 
missä "k" on suhdeluku. Suhde esittää kahta eri tilannetta, jossa verrataan samaa laatua olevia suureita keskenään. Tällainen tilanne on esimerkiksi kahden pinta-alan välinen suhde
ja suhdeluku k = 1 : 2 = 0,5 on tällöin paljas luku, koska mittayksiköt supistuvat pois. Digitaalisuus
Tietoa käsittelevissä laitteissa on yleensä sekä digitaalisia että analogisia osia. Esimerkiksi digitaalikameran A/D muunnin muuttaa valon analogisen signaalin digitaaliseksi signaaliksi ja tallettaa sen muistiinsa. Tavallisesti tämä digitaalinen tieto muunnetaan D/A muuntimessa etsimen tai näytön analogiseksi kuvasignaaliksi. Näkyvä valokuva on siten analoginen, mutta kuvan tallennusmuoto digitaalinen. Analogia ja homologia
Ortologiaa käytetään apuvälineenä taksonomisessa luokittelussa. Jos eliöt ovat geneettisesti samankaltaisia, ne on järkevää olettaa enemmän toistensa sukulaisiksi kuin ne jotka eroavat toisistaan geneettisesti enemmän. Vaikka ulkoinen rakenne näyttäisikin toiselta. Atomisuus (ohjelmointi)
Käsitteellä on merkitys esimerkiksi rinnakkaisuuden käsittelyssä ja operaatioiden synkronisaatiossa. Dualismi (filosofia)
Dualismi (latinan sanasta "duo" ’kaksi’) on oppi kahtalaisuudesta tai kahtiajaosta. Filosofiassa dualismilla tarkoitetaan kaksijakoista käsitystä todellisuudesta.
Filosofiassa, tarkemmin ontologiassa, dualismilla tarkoitetaan kahden itsenäisen alkuperusteen eli substanssin olettamista. Yleensä tällä viitataan maailman kaksijakoisuuteen hengen ja materian välillä. Näin ajatteli muun muassa René Descartes. Maailmassa voidaan näin ajatella olevan niin henkeä kuin materiaa. Vaikka perinteisesti henkisen puolen on ajateltu liittyvän jollakinlailla jumaluuteen, voidaan sillä käsittää myös maailman abstraktit ilmiöt ottamatta kantaa siihen, ohjaako jokin niitä tai mistä antimateria on peräisin. Abstraktioihin voidaan laskea myös tunteet erotettuina fyysisistä reaktioista. Maailman kaksijakoisuuden voidaan ajatella ulottuvan siis myös tunteen ja järjen vastakohtaan. Analyysi
Analyysi tarkoittaa monimutkaisen ongelman pilkkomista pieniin, erillisiin osiin, jotka ratkaisemalla kokonaisongelma toivotaan pystyttävän ratkaisemaan. Analyysin vastakohdaksi on usein mainittu synteesi. Analyysi voi viitata erityisesti: Virheellinen analogia
Virheellinen analogia tarkoittaa argumentaatiovirheenä kahden yhteismitattoman asian rinnastamista. Kahden käsitteen, objektin tai tapahtuman (A ja B) analogia merkitsee sitä, että niillä on jokin yhteinen kvaliteetti (laadullinen suure) X. Premissinä on siis, että sekä A:lla on oltava kvaliteetti X että B:llä kvaliteetti X. Virheellisessä analogiassa A:lla ja B:llä ei kuitenkaan ole yhteistä kvaliteettia, vaan vain pelkkä yhteinen assosiaatio. Yleinen muoto on:Toinen muoto virheellisestä analogiasta on:Virheellisen analogian tavat yhdistyvät argumentissa, josta käytetään englanninkielistä apples and oranges -nimitystä. Siinä verrataan omenoita ja appelsiineja toisiinsa, vaikka kyse on eri hedelmistä. Tämän yleinen kaava on: Analoginen reikä
Analogisella reiällä tarkoitetaan digitaalisen median toistoketjussa olevia kohtia, joissa on mahdollisuus tallentaa mediassa ilmentyvä tieto analogisesti kopiosuojaukset kiertäen. Toisin sanoen kopiosuojausta voidaan kiertää tallentamalla digitaalisesta sisällöstä tuotettu analoginen signaali (kuva, ääni) uudestaan digitaaliseen muotoon. Tämä tekniikka mahdollistaa erittäin tiukkojen kopiointisuojausten kierron, mutta heikentää samalla median laatua. Kelloseppävertaus
Tässä muodossaan kelloseppävertaus on loogisessa muodossaan
Tieteessä vastaavia analogioita kuitenkin pidetään teorioina, jotka tulisi voida falsifioida jollain tavalla. Älykkään suunnittelijan tapauksessa tämä voisi kuitenkin tapahtua vain "uuden luonnollisen prosessin keksimisen" eli "tietämättömyyden poistamisen" kautta. Tämäkin "analogia -argumentti" on siis ainoastaan kätkettyä tietämättömyyteen vetoamista. Mutta jos unohdamme tämän ja pidämme tätä analogiapäätelmää pätevänä, ei meidän enää tarvitsisi tutkia mitään, koska voisimme varmistua asiasta vain sen pohjalta mitä jo tiedämme. Funktioteoria
Analyyttisyyden määritelmä on yksinkertainen, mutta merkitsee erittäin vahvaa ja rajoittavaa ehtoa kompleksifunktion ominaisuuksille. Se edellyttää muun muassa sitä, että kahden reaalimuuttujan funktiot formula_13 ja formula_14 toteuttavat niin sanotun Laplacen osittaisdifferentiaaliyhtälön (lyhyesti Laplacen yhtälön) kahdessa ulottuvuudessa Analyyttinen filosofia
Analyyttinen filosofia on sateenvarjotermi, joka kattaa monia erilaisia näkemyksiä. Historiallisesti analyyttisen filosofian piiriin on luettu looginen empirismi, looginen atomismi, logisismi, arkikielen filosofia ja uuspragmatismi. Niiden yhteisenä piirteenä pidetään loogista selkeyttä painottavaa argumentaatiotapaa, johdonmukaisuutta sekä käsitteellistä yksiselitteisyyttä filosofisten ongelmien käsittelyssä. Tämä pyrkimys on johtanut usein kielifilosofisiin tarkasteluihin ja tieteellistä katsantokantaa painottavaan filosofiaan. Analogiakone
Analogiakoneet ovat vanhoja ja ensimmäiset mallit on tehty ennen ajanlaskun alkua. Ensimmäisenä laitteena on pidetty Antikytheran konetta, joka löytyi Kreikasta 1901. Se on noin vuodelta 100 eaa. Myöhemmät analogiakoneet rakennettiin yleensä tiettyä tarkoitusta varten, kuten William Thomson vuonna 1873 kehittämä kone, joka ennusti vuoroveden muutoksia. Vannevar Bush puolestaan rakensi ensimmäisen luotettavan differentiaalianalysaattorin 1930-luvulla. Se oli kehitetty ratkaisemaan differentiaaliyhtälöitä. Normaalijakauma
Normaalijakauma (toisilta nimiltään Gaussin jakauma tai Gaussin kellokäyrä) on jatkuva todennäköisyysjakauma. Nimitys kellokäyrä tulee siitä, että tiheysfunktion kuvaaja muistuttaa kirkonkellon sivukuvaa. Luonnontieteissä normaalijakaumalle on paljon käytännöllisiä tulkintoja. Synkronisiteetti
Synkronisiteetti on psykiatri C. G. Jungin luoma käsite, joka tarkoittaa merkitsevää yhteensattumaa. Se viittaa tilanteisiin, joissa kaksi tai useampi toisiinsa näennäisesti liittymätön asia tapahtuu rinnakkain. Tapahtumilla ei ole kausaalista yhteyttä, mutta niitä yhdistää symbolinen merkitys. Q-analogia
q-analogia on matematiikan osa-alue, joka muistuttaa tavallista analyysiä, mutta perustuu hieman erilaiseen määritelmään. q-analogiassa saadaan monia normaalia tutunnäköisiä tuloksia, mutta tavallisten funktioiden q-analogioiden ominaisuudet ovat yleensä hieman totutusta poikkeavia. q-analogiassa keskeinen suure on kompleksiluku "q", joka valitaan siten, että formula_1. Analogisuus
Analogiseen teknologiaan perustuvassa laskimessa rattaiden ja akselien kulkemat matkat toimivat analogioina laskettujen numeroiden suuruuteen. Tiimalasit sekä aurinko- ja vesikellot mallintavat ajan kulun joko muutoksena materiaalissa tai jonkun luonnon säännönmukaisen suhteen asemana (kuten auringon asema suhteessa maahan), jolloin nämä seikat toimivat ajan määrän analogiana. Samoin analogisissa kelloissa rattaiden ja akselien kulkema matka on analogia ajan määriin. Muita analogisia teknologioita ovat esimerkiksi sekstantit ja astrolabit (jotka hyödyntävät analogiaan perustuvaa laskentaa), materiaalin muotojen ja äänen välille analogian tekevät perinteiset levysoittimet sekä perinteiset analogiset televisiot ja radiot, joissa radioaallot olivat analoginen fysikaalinen mallinnus äänestä ja kuvasta. Analogisessa filmissä taas pyörivät kelat ovat analogia liikkeeseen, joka syntyy yksittäisten liikkumattomien kuvien näyttämisestä peräkkäin. Spesifimpi analoginen teknologia olivat 1900-luvun alkupuolella käytetyt sähköverkkojen elektroniset pienoismallit, jotka olivat mittakaava-analogia suhteessa varsinaisiin sähköverkkoihin. Sähköisessä analogisessa teknologiassa esimerkiksi sähkövirran määrä voi olla analogia lukujen suuruuteen, joita kyseinen laite laskee. Identiteetti (filosofia)
Logiikassa identiteetti määritellään yleensä kaksisuuntaisena relaationa joka pätee vain asian ja sen itsensä välillä. Identiteetti on siis kaksipaikkainen predikaatti "=", niin että kaikille "x" ja "y" ""x" = "y"" on totta jos ja vain jos "x" on sama kuin "y". Identiteetti on transitiivinen, symmetrinen ja refleksiivinen relaatio. Useimpien normaalien modaalilogiikoiden aksiooma on, että kaikille "x", jos "x" = "x" silloin välttämättä "x" = "x". Analogia
Analogia (kreikan sanasta "analogos", järjenmukainen, yhtäpitävä) tarkoittaa yhdenmukaisuutta, samankaltaisuutta, vastaavuutta, verrattavuutta. Käsitteellä on erilaisia erityismerkityksiä: Analogiaelektroniikka
Signaali voi saada mitä tahansa arvoja annetulla välillä. Pienikin muutos tarkasteltavassa ilmiössä saa aikaan muutoksen signaalissa. Lämpötilaa mitattaessa voidaan esimerkiksi määrittää, että yhden celsius-asteen muutos vastaisi yhden voltin muutosta. Identiteetti (filosofia)
Satunnaisten olioiden "a" ja "b" voidaan sanoa olevan "kvalitatiivisesti" identtisiä jos "a" ja "b" ovat kaksoiskappaleita, eli jos "a" ja "b" ovat täysin samanlaisia kaikilla tavoilla, eli jos "a":lla ja "b":llä on kaikki samat kvalitatiiviset eli laadulliset ominaisuudet. Esimerkiksi kaksi juomalasia, jotka ovat valmistuneet saman lasitehtaan samalta tuotantolinjalta, ja ovat käytännössä samanlaisia; tai kaksi hiiliatomia, joista toinen sijaitsee tietyn henkilön oikeassa ja toinen vasemmassa kädessä, ja ovat samanlaisia tiukempienkin mittapuiden mukaan. Ajattelun lait
Samuuden eli identiteetin laki merkitsee sitä, että kaikki oliot ovat itsensä kanssa identtisiä. Näin ollen jokainen subjekti on yhtä suuri kuin sen predikaattien summa. Sokeus
Toisinaan tyhmyyttä kutsutaan vertauskuvallisesti sokeudeksi. Vertaus on helposti ymmärrettävissä sen pohjalta, että kumpikin tila on määriteltävissä lähinnä ominaisuuden puutteena tai vastakohtana: tyhmyys järjellisen ja konkreettinen sokeus fysikaalisen näkökyvyn suhteen. Nominalismi
Trooppiteorian täytyy selittää se, mihin samankaltaisuudet perustuvat, aivan kuten samankaltaisuusnominalisminkin. Erona on se, että samankaltaisuus ei vallitse olioiden vaan trooppien välillä. Eräs trooppiteoreettinen kanta on, että havainnoissa ilmenevät troopit koostuvat alemman tason troopeista, ja kaikkein alimman tasoiset troopit ovat lopulta fysiikan entiteettejä. Alimman tason trooppien samankaltaisuus voidaan siten selittää Leibnizin lain perusteella fysikaalisia ominaisuuksia tai kausaalisia suhteita tarkastelemalla. Verrannollisuus
Verrannollisuus on matematiikassa ja luonnontieteissä kahden suureen välinen erityinen riippuvuus, jossa kussakin tilanteessa suureiden saamien arvojen suhde pysyy vakiona. Matemaattisesti tämä voidaan ilmaista yhtälöllä. Olkoon suureet "A" ja "B" verrannolliset, jolloin niiden arvojen suhde on aina "k". Silloin voidaan kirjoittaa 
Tällöin sanotaan, että ""suure A on verrannollinen suureeseen B"" ja se voidaan lyhentää joko formula_2 tai formula_3. Alluusio
Alluusio tarkoittaa viittausta johonkin asiayhteyden ulkopuoliseen, tunnettuun asiaan. Alluusioita esiintyy puhekielessä, kaunokirjallisuudessa, musiikissa ja kuvataiteessa. Alluusioilla voidaan myös rajoittaa asian ymmärtävien joukkoa, kuten tapauksissa jossa on pyritty välttämään sensuuria ja tekstin todellinen merkitys on luettava "rivien välistä". Alluusioita käytetään myös komiikassa ja sarjakuvissa, joissa kuva ja teksti muodostavat alluusion. Parabolinen peiliantenni
jossa Päättely
Virheellinen analogia tarkoittaa argumentaatiovirheenä asioiden rinnastamista, jotka eivät ole yhteismitallisia. Symmetria
Ihmiset havaitsevat monissa tilanteissa sosiaalisen vuoro­vaikutuksen symmetrisen luonteen, johon usein kuitenkin liittyy myös epä­symmetristä tasapainoa. Esimerkkeinä ovat arviot vasta­vuoroisuudesta, empatiasta, anteeksi­pyynnöstä,
dialogista, kunnioituksesta, oikeudesta ja kostosta. Symmetriset vuoro­vaikutukset lähettävät viestin "olemme kaikki samaa", kun taas asymmetriset vuoro­vaikutukset lähettävät viestin "Minä olen erikoinen, parempi kuin sinä." Tasa­vertaiset ihmis­suhteet perustuvat symmetriaan, valta­suhteet asymmetriaan. Ajan ja avaruuden filosofia
Leibniz käytti esimerkkinä kahta vaihtoehtoista kaikkeutta, jotka sijaitsevat absoluuttisessa avaruudessa. Ainoa tunnistettavissa oleva ero niiden välillä on se, että jälkimmäinen kaikkeus sijaitsee viisi jalkaa vasempaan ensimmäisestä kaikkeudesta. Tämä asetelma on mahdollinen vain silloin, jos absoluuttinen avaruus on olemassa. Leibnizin mukaan asetelma ei kuitenkaan ole mahdollinen, koska jos se olisi, paikalla jossa kaikkeus sijaitsee absoluuttisessa avaruudessa ei olisi riittävää syytä, koska se olisi voinut olla missä tahansa muualla. Siksi se on ristiriidassa riittävän syyn periaatteen kanssa, ja tällöin voisi olla olemassa kaksi erillistä kaikkeutta, jotka olisivat kaikilla tavoin erottamattomia, mikä olisi ristiriidassa erottamattomien samuuden periaatteen kanssa. Kaksikamarisuus (psykologia)
Jaynes käyttää useiden parlamenttien kaksikamarisuutta vertauskuvana eli metaforana kuvaamaan mielen tilaa, jossa oikean aivopuoliskon kokemukset ja muistot välittyvät vasemmalle aivopuoliskolle kuuloaistin hallusinaatioina. Vertauskuva perustuu ajatukseen aivo­puoliskojen toiminnallisesta erilaistumisesta, joskin normaalisti ihmisen molemmat aivopuoliskot ovat koko ajan yhteydessä toisiinsa aivokurkiaisen välityksellä. Vertauskuva ei tarkoita, että kaksikamarisissa aivoissa puoliskot olisivat olleet kokonaan erillään toisistaan, mutta Jaynesin mukaan kaksikamarinen mieli koettiin erilaisena, ei-tietoisena mielen tilana, jossa uusien ärsykkeiden kohdatessa tahto välittyi kielellisten kontrolli­mekanismien avulla ja koettiin kuultuna sanallisena hallusinaationa. Parallelismi (filosofia)
Parallelismi on esiintynyt filosofian historiassa ennen kaikkea kahdessa muodossa: joko Jumala on säätänyt tapahtumien koordinoinnin etukäteen (Gottfried Leibnizin ennalta-asetetun harmonian periaate), tai Jumala säätää koordinoinnin tapahtumien sattuessa (Nicolas Malebranchen okkasionalismi). Analogisuus
Analogisessa tiedonsiirrossa signaali vastaa arvoiltaan suoraan sitä dataa, joka siirretään. Digitaalisessa tiedonsiirrossa tehdään ensin analoginen-digitaalinen (eli AD) -muunnos ja varsinainen signaali koostuu dataa kuvaavista numeerisista arvoista. Tällä menettelyllä mahdollistetaan pienempi häiriötodennäköisyys (virhe signaalissa ei automaattisesti merkitse virhettä signaalin informaatiosisällössä) ja parempi virheenkorjaus. Analogisessa järjestelmässä voi siis olla ääretön määrä lukuja, kun taas digitaalisessa niitä on rajattu määrä. Analogisuutta voi verrata rajatulla lukualueella oleviin reaalilukuihin. Digitaalisuus taas on portaittaisuutta, jota voi verrata rajatulla lukualueella oleviin kokonaislukuihin. Summauskytkentä
Analoginen summaus- eli miksauskytkentä yhdistää lineaarisesti kaksi tai useampia analogisia signaaleja yhdeksi summasignaaliksi. Kytkentää käytetään analogisissa miksauslaitteissa ja mikserivahvistimissa. Operaatiovahvistimen avulla kytkentä voidaan helposti toteuttaa niin, että summaimen sisääntulot eivät vaikuta toisiinsa vaan kukin sisääntulo terminoituu operaatiovahvistinkytkennän virtuaaliseen maahan. Ideaalikaasu
Tilanyhtälön mukaan kaasun paine ja tilavuus ovat keskenään kääntäen verrannollisia suureita; paine ja lämpötila sekä paine ja ainemäärä ovat keskenään suoraan verrannollisia suureita. Yhtälössä oikea puoli (verrannollisuuskerroin) on vakio, jota kutsutaan mooliseksi kaasuvakioksi (tai yleiseksi kaasuvakioksi). Lagrangen indeksilause
Oletetaan, että "G" on äärellinen ryhmä ja "H" on ryhmän "G" aliryhmä, jonka indeksi ryhmässä "G" on "n". Määritellään joukon  relaatio ~: a ~ b jos ja vain jos
Kyseessä on ekvivalenssirelaatio, joten ryhmän "G" alkiot jakaantuvat keskenään pistevieraisiin ekvivalenssiluokkiin. Nämä ekvivalenssiluokat ovat nyt aliryhmän "H" määräämät vasemmat (tai oikeat) sivuluokat
Tunnetusti nyt
missä alkiot formula_7 ja kyseiset sivuluokat ovat keskenään pistevieraita. Koska jokaisessa sivuluokassa on yhtä monta alkiota pätee väite
missä luku "n" oli aliryhmän "H" indeksi ryhmässä "G". Lauseen toinen väite seuraa nyt suoraan kokonaislukujen jaollisuuden määritelmästä. Kvanttimekaniikka
Aaltojen superpositioperiaatteen mukaisesti myös todennäköisyysaaltoja voidaan laskea yhteen ja saada jotakin uutta systeemiä kuvaava aaltofunktio. Tilojen "lomittuminen" tai "kietoutuminen" () tarkoittaa sitä, että yhden hiukkasen tila sisältää informaatiota myös jonkin toisen (mahdollisesti hyvinkin etäisen) hiukkasen tilasta; molempia hiukkasia siis kuvaa yksi, mutta avaruudellisesti jakautunut, aaltofunktio. Lomittunut tila/aaltofunktio voi syntyä esimerkiksi kahden hiukkasen törmätessä tai jonkin hiukkasen hajotessa uusiksi hiukkasiksi. Kvanttimekaniikan erikoisuus on, että epätarkkuusperiaatteen mukaisesti yhden hiukkasen tilan mittaaminen vaikuttaa myös toisen lomittuneen hiukkasen tilaan, ja tämä tilan muutos tapahtuu "välittömästi". A/D-muunnin
A/D-muunnin eli analogia-digitaalimuunnin () on elektroniikassa laite, joka muuntaa jatkuvan analogisen signaalin - esimerkiksi jännitteen - arvoja digitaalisiksi lukuarvoiksi. (D/A-muunnin eli digitaali-analogiamuunnin suorittaa päinvastaisen operaation.) Alkuperäisyys
Alkuperäisyys eli originaalisuus on näkökulma teoksiin, joita voidaan pitää uusina tai harvinaisina ja näin erottaa alkuperäisistä teoksista ne, jotka ovat kopioita, jäljitelmiä, reproduktioita, pastisseja, klooneja, väärennöksiä tai johdannaisia. Alkuperäinen teos eli "originaali" on sellainen, jota muut eivät ymmärrä toisilta vastaanotetuksi tai kopioiduksi perustuen toisten teoksiin. Teknologinen singulariteetti
Teknologinen singulariteetti tarkoittaa tulevaisuudentutkimuksessa hypoteesiä, jossa yli-inhimillinen tekoäly kiihdyttää ihmiskunnan teknologisen kehityksen ja sosiaalisen muutoksen niin nopeaksi, että singulariteettiä edeltäneet ihmiset eivät pysty ymmärtämään tai mielekkäästi ennustamaan tulevaisuutta. Ilmiön nimitys on analogia, joka viittaa modernin fysiikan sääntöjen kaatumiseen lähellä mustan aukon singulariteettia. Toisenvaraisuus
Toisenvaraisuus eli heterotrofisuus ("heterone" ’toinen’, "trophe" ’ravinto’) tarkoittaa sitä, että eliö ei pysty itse tuottamaan tarvitsemaansa energiaa vaan joutuu hankkimaan ravintonsa muulla tavalla. Heterotrofisia ovat eläimet, sienet ja monet bakteerit. Heterotrofisuuden vastakohta on omavaraisuus eli autotrofisuus. Autotrofisia ovat muun muassa kasvit ja kemosynteesin avulla energiaa tuottavat arkit. Todennäköisyysteoria
Sigma-algebran formula_2 alkioita kutsutaan "tapahtumiksi". Tulkinnallisesti sigma-algebra on satunnaiskokeesta havaittavissa olevien, tai muuten mielenkiintoisten ja olennaisten lopputulosten joukko. Otosavaruuden alkioita kutsutaan "alkeis­tapauksiksi" tai "otoksiksi", ja varsinaisen satunnaisuuden, joka liittyy todennäköisyyteen taustalla olevana ilmiönä, ajatellaan liittyvän alkeistapauksen formula_9 valintaan todennäköisyysmitan formula_5 määrätessä jakauman. Ekvivalentti konsentraatio
Kemiassa ekvivalentti konsentraatio, eli normaalius tai normaalisuus N tarkoittaa jonkin aineen pitoisuuden ilmoittamista esimerkiksi molaarisuuden sijaan aineen "toiminnallisena" molaarisuutena jossakin tietyssä reaktiossa. Toiminallisuuden mitta on ekvivalenssi. Normaalisuusden käsitettä voi käyttää monenlaisissa reaktioissa. Alkaloosi
Alkaloosi () on elimistön happo-emäs-tasapainon häiriötila, jossa solunulkoisen nesteen (plasman) vetyionipitoisuus on vähentynyt, jolloin kudokset ja veri ovat liian emäksisessä tilassa. Alkaloosi jaetaan edelleen tilan aiheuttaneen syyn mukaisesti aineenvaihdunnalliseen eli "metaboliseen" tai hengittämiseen liittyvään eli "respiratoriseen" alkaloosiin. Gilles Deleuze
Deleuzen varhaistuotannon (ennen Guattarin kanssa tapahtunutta yhteistyötä eli ennen vuotta 1972 kirjoitetut teokset) filosofinen hanke voidaan luonnehtia yritykseksi kääntää perinteisen ontologian olettama identiteetin ja eron ("différence") suhde toisin päin. Perinteisesti eron on nähty olevan johdettavissa identiteetistä: esimerkiksi sanoa, että ”X eroaa Y:stä” edellyttää X:n ja Y:n, joilla on ainakin jossain määrin vakaa ja itsenäinen identiteetti. Tätä vastaan Deleuze väittää, että jokainen identiteetti syntyy ”eron vaikutuksesta”. Identiteetit eivät ole loogisesti tai ontologisesti ensisijaisia suhteessa eroon, Deleuze argumentoi, ”ottaen huomioon, että saman lajiin kuuluvien olioiden välillä on olemassa luontoa koskevia eroja”. Tämä tarkoittaa, että kahden olion väittäminen ”samaksi” hämärtää "kahden" olion edellyttämän eron. Ilmenevät identiteetit, kuten X, koostuvat erojen loputtomista sarjoista, joissa X = ero x:n ja x:n välillä, ja x = ero … ja … välillä, ja niin edelleen. Erojen jakautuminen jatkuu loputtomiin. Deleuze väittää, että kohdataksemme todellisuuden meidän täytyy kohdata oliot täsmälleen sellaisina kuin ne ovat, ja että kaikki identiteettikäsitteet (muodot, kategoriat, samankaltaisuudet, apperseption ykseydet, predikaatit ja niin edelleen) epäonnistuvat erojen itsessään tavoittamisessa. ”Filosofialla voi olla positiivinen ja suora suhde olioihin vain, jos se yrittää kohdata olion itsensä sen mukaan, mitä se on, sen erossa kaikesta mitä se ei ole, toisin sanoen sen ’sisäisessä erossa’.” Reaktionopeus
minkä kanssa ekvivalentti yhtälö on Analogisuus
Teknologian historia on täynnä analogisia laitteita, mutta etenkin 1970-luvulta lähtien analogiset laitteet ovat alkaneet korvautua digitaalisilla laitteilla, kun digitaaliteknologian kehitys on mahdollistanut yhä pienempien ja halvempien digitaalilaitteiden käytön. Analogisen teknologian etu digitaaliseen oli pitkään sen suoraviivaisuuden aiheuttama nopeusetu. Analogisessa teknologiassa esimerkiksi yksinkertainen pluslasku tehdään suoraan, kun taas digitaalisessa joudutaan käyttämään mahdollisesti 14:ää loogista porttia (kuten transistoria). Tämän vuoksi digitaalinen teknologia ei varhaisessa kehitysvaiheessa pärjännyt analogisen teknologian nopeudelle. 1950-luvun loppupuolelle tultaessa digitaaliset tietokoneet kuitenkin alkoivat syrjäyttää analogisia tietokoneita. Yhä 2010-luvulla on käynnissä tutkimusta, jossa selvitetään, voisivatko analogiset tietokoneet olla joissakin monimutkaisissa tehtävissä (esimerkiksi tehtävät, joissa yhdistyvät hyvin suuret datamäärät ja Fourierin muunnokset) digitaalista nopeampi vaihtoehto. Ekvivalenssiluokka
Olkoon "~" on "X":n ekvi­valenssi­relaatio ja "P" jokin sellainen joukon "X" alkioiden ominaisuus, että jos "x" ~ "y" ja alkiolla "x" on ominaisuus "P", myös alkiolla "y" on ominaisuus P. Tällöin ominaisuutta "P" sanotaan relaation "~" invariantiksi tai että ominaisuus "P" on hyvin määritelty relaation ~ suhteen. Égalité
Égalité tarkoitaa seuraavia: Totuudenkaltaisuus
Totuudenkaltaisuus on tieteenfilosofiassa mitta, jonka avulla voidaan verrata sitä, kumpi kahdesta kilpailevasta epätodesta teoriasta muistuttaa enemmän totuutta (eli koko totuuden sisältävää teoriaa) ja edustaa näin parempaa lähtökohtaa totuuden tavoittelulle. Termiä on käytetty erityisesti kriittisessä rationalismissa ja tieteellisessä realismissa. Analoginen tv-verkko
Analoginen tv-verkko oli käytössä Suomessa vuosina 1955–2007. Analogisten ohjelmien lähetys antennitalouksissa päättyi 1. syyskuuta 2007 klo 4.00. Kyseisellä kellonlyömällä suljettiin MTV3:n, Nelosen ja SVT Europan analogiset lähettimet. Säännöllisesti joka yö pimeänä olleen Yle TV2:n analoginen lähetys loppui jo noin kello 2.00, mutta joillakin alueilla, kuten Turun seudulla, saattoi näkyä vielä pelkkää mustaa ruutua kello 4.00 asti. Yle TV1:n analoginen lähetin oli päällä vielä viikon ajan, näyttäen tiedotetta digisiirtymästä. Kaapeliverkoissa siirryttiin analogisista lähetyksistä digitaalisiin lähetyksiin 1. maaliskuuta 2008. Peilaus
Peilaus on matematiikassa avaruuden muunnos, missä on annettu piste ja joko peilaus­suora tai -piste, tai kolmi­ulotteisessa avaruudessa peilaustaso. Euklidisessa geometriassa peilaukset pisteen, suoran tai tason suhteen ovat yhtenevyys­kuvauksia. Pariteetti (fysiikka)
Kvanttimekaniikassa kaikki avaruus-ajan muunnokset ovat kvanttitiloihin kohdistuvia operaattoreita.
Pariteettimuunnos, P, on unitaarinen operaattori, joka kohdistuu tilaan Ψ seuraavasti:
P Ψ(r) = Ψ(-r). 
Tässä P Ψ(r) = e Ψ(r), sillä aaltofunktion vaihetta ei voida suoraan havaita. Symmetria
Toisin kuin joka­päiväisestä elämästä tutuilla kohteilla, esimerkiksi elektroneilla on vain hyvin rajoitettu määrä mahdollisia olo­tiloja, joita sanotaan kvanttitiloiksi. Tämä merkitsee, että jos niihin kohdistetaan symmetria­operaatioita kuten kahden elektronin paikkojen vaihtaminen keskenään, tuloksena saatua olotilaa ei voida erottaa alku­peräisestä, tutkittiinpa sitä kuinka tarkkaan tahansa. Tämän vuoksi tarpeeksi pienille ja yksin­kertaisille kohteille yleinen matemaattinen symmetria­oletus "F"("x") = "x" ei enää ole likimääräinen vaan kokeellisesti tarkka ja täsmällinen kuvaus todelli­sesta tilan­teesta. Anomaalinen monismi
Vincenzo Fano on esittänyt, että mieleen liittyvästä holismista seuraa anomalismi. Fano kehottaa meitä ajattelemaan esimerkkinä, kuinka pituus liitetään pöytään. Tämän tehdäksemme meidän tulee olettaa joukko lakeja, jotka liittävät pöydän ja mittaamisen toisiinsa: pöydän pituus ei vaihtele mittauksen aikana, pituuden tulee olla kvantitatiivinen, ilmaisun ”pidempi kuin” tulee olla epäsymmetrinen, transitiivinen relaatio ja niin edelleen. Olettamalla nämä lait ja suorittamalla muutamia toimintoja, saavutamme lopputuloksen, jossa pöydän pituus on mitattu. Prosessi on hyvin holistinen. Esimerkiksi mitatessamme voimme huomata, että pöytä on paljon kuumempi kuin mittalaite, jolloin jälkimmäisen pituus on saattanut muuttua kosketuksesta. Tällöin mittalaitteen lämpötilaa olisi muutettava. Jossain tapauksessa meidän on ehkä muutettava käyttämiämme lakeja. Tämä prosessi voi jatkua jonkun aikaa, kunnes olemme vakuuttuneita lopputuloksesta. Ei kuitenkaan riitä, että meillä on teoria pöydän ja mittalaitteen välisestä vuorovaikutuksesta. Meidän tulee myös liittää joukko ominaisuuksia itse pöytään: tietty lämpötila, kiinteys, sähkövaraus, jne. Jokaisen ominaisuuden liittäminen pöytään tuo mukanaan lisäoletuksena toisia teorioita. Näin "F":n liittäminen "x":ään olettaa "Px":n ja teorian formula_18, mutta "Px" puolestaan olettaa "P'x":n ja formula_19 jne. Seurauksena meillä on sarja predikaatteja "F", "P", formula_20, formula_21... ja sarja teorioita formula_22, formula_19, formula_24... Analyysi (matematiikka)
Analyysi on matematiikan osa-alue, joka käsittelee reaalilukuja ja kompleksilukuja ja niiden funktioita. Sen tavoitteena oli alun perin kehittää jatkuvuuteen liittyville käsitteille täsmälliset matemaattiset määritelmät. Siinä tutkitaan muun muassa jatkuvuutta, integroituvuutta ja derivoituvuutta. Homokiraalisuus
Homokiraalisuus on kiraalisten molekyylien eli enantiomeerien yhtäläistä kiraalisuutta. Yleensä kiraalisuus todetaan ilmoittamalla, onko molekyyli tyyppiä L vai D. Nämä ovat toistensa peilikuvia, eli ne edustavat vastakkaisia kätisyyksiä. Jos kahden molekyylin kiraalisuus on L ja L, ne ovat homokiraalisia, samoin kuin jos ne ovat tyyppiä D ja D. Jos ne ovat tyyppiä L ja D, ne eivät ole keskenään homokiraalisia. Kybalion
"Polariteetin Laki" perustuu ideaan, että kaikki asiat ovat dualistisia, kaikilla on kaksi napaa, ja kaikilla asioilla on vastakohtansa. Kaikilla ilmaisuilla asioilla on kaksi puolta, kaksi aspektia, tai kaksi napaa. Kaikki asiat ”ovat” ja ”ei ole” yhtä aikaa, ja kaikki totuudet ovat vain puoli-totuuksia, jolloin jokainen totuus on puoliksi valhe. Ja koska kaikilla asioilla on kaksi puolta, ovat nämä vastakohdat identtisiä luonteeltaan, mutta eroavaisia vain asteeltaan. Vastakohdat tapaavat toisensa ja kaikki paradoksit voidaan sovitella. 
"Rytmin Lain" mukaan jokainen asia voidaan mitata edestakaisessa liikkeessä, sisään virtauksessa ja ulos virtauksessa, nousuvedessä ja laskuvedessä, heilahdusliikkeessä eteenpäin ja taaksepäin, kuin heilurissa. Lain mukaan jokaisella vastinparilla on oma rytminsä, jopa navoilla, ja siksi rytmi liittää läheisesti Polariteetin Lakiin. Voidaan ajatella, että tämä laki mahdollistaa siirtymisen navalta toiselle, ja ei välttämättä suoraan vastakohdalta toiselle, vaan myös niiden välille. CPT-symmetria
CPT-symmetria on symmetriaan liittyvä fysiikan laki, jonka mukaan jokainen luonnonlakien mukainen ilmiö on mahdollinen myös siten muunnettuna, että tapahtuman paikallinen ympäristö käännetään peilikuvakseen, kaikki ilmiöön osallistuvat hiukkaset korvataan antihiukkasillaan ja ilmiö tapahtuu ajallisesti takaperin. Kirjainyhdistelmä CPT tulee englannin kielen sanoista "Charge, Parity" ja "Time". C tarkoittaa varauskonjugointia eli hiukkasen muuntamista antihiukkasekseen, P tarkoittaa pariteetin kääntämistä eli avaruuskoordinaatistojen peilaamista origon suhteen ja T tarkoittaa ajan suunnan kääntämistä. Käytännössä CPT-symmetria tarkoittaa, että jos hiukkasen varaus vaihdetaan vastakkaismerkkiseksi, avaruuden koordinaatit muutetaan peilikuviksi ja ajan suunta muutetaan, tilanne on ulkoapäin tarkasteltuna sama kuin alkuperäinen tilanne. Dimensioanalyysi
Fysiikan yhtälöt ovat suureyhtälöitä, joissa esiintyvillä suureilla yleensä on jokin dimensio, joskin ne voivat olla myös dimensiottomia. Suureyhtälön molempien puolten on oltava samaa dimensiota. Suureita voidaan laskea yhteen vain, jos ne ovat samaa dimensiota. Lumiturvallisuus
Piippareita on kahta päätyyppiä, jotka ovat analoginen ja digitaalinen. Analogisen laitteen kanssa käyttäjä on täysin omien taitojensa varassa, kun taas digitaalinen pyrkii avustamaan käyttäjää uhrin löytämisessä. Käytännössä analogisen laitteen suorituskyky on etsintätilanteessa kokeneella käyttäjällä parempi, mutta kokemattomalla käyttäjällä digitaalista huonompi. Kaikki markkinoilla olevat laitteet ovat käyttökelpoisia, kunhan käyttäjä vain osaa oman laitteensa käytön ja tuntee sen rajoitteet. Analogiaelektroniikka
Useat tekijät vaikuttavat signaalin tarkkuuteen, eniten kuitenkin alkuperäisessä signaalissa ja käsittelyssä syntyvä kohina. Fysikaaliset rajat vähentävät analogisen signaalin tarkkuutta. Digitaalielektroniikassa tarkkuutta pystytään kasvattamaan käyttämällä useampia bittejä signaalin kuvaamiseen; käytännössä bittien lukumäärä riippuu A/D-muuntimen ominaisuuksista, sillä digitaaliset operaatiot eivät yleensä heikennä tarkkuutta. A/D-muuntimeen tuodaan analoginen signaali, joka muuntuu digitaaliseksi signaaliksi. Se voidaan esittää bittijonona. Näitä muuntimia käytetään mm. yksinkertaisissa digitaalisissa näyttölaitteissa, kuten lämpömittareissa. Niitä voidaan käyttää myös esimerkiksi digitaalisessa äänentallennuksessa. Aalto-hiukkasdualismi
Aalto-hiukkasdualismi on kvanttimekaniikan käsite, jolla tarkoitetaan sitä, että sähkömagneettisella säteilyllä ja aineella on sekä aaltoliikkeen­ että hiukkasten ominaisuuksia. Klassisessa fysiikassa aaltoliikemallilla voidaan selittää interferenssi esimerkiksi diffraktion yhteydessä ja polarisaatio. Modernin fysiikan hiukkaskuvassa taas selittyvät valosähköinen ilmiö, mustan kappaleen säteily ja Comptonin sironta.