Milloin Luigi Gallean kuoli?
Luigi Galleani
Luigi Galleani (1861 – 4. marraskuuta 1931) oli italialainen anarkisti, joka toimi poliittisesti aktiivisesti Yhdysvalloissa vuosina 1901–1919, jolloin hänet karkotettiin Yhdysvalloista. Hän oli tunnettu siitä, että hän kannatti väkivaltaa instituutioita vastaan, mukaan lukien "tyrannien" ja "ihmisten vihollisten" salamurhaaminen. Hänen seuraajansa, joita kutsuttiin "galleanisteiksi", toteuttivat useita pommi-iskuja ja salamurhan yrityksiä vuosina 1914–1932. Ryhmän uskotaan myös olleen osallisena Wall Streetillä vuonna 1920 tapahtuneeseen pommi-iskuun, jossa kuoli 38 ihmistä ja loukkaantui 400. Nykyään Galleania pidetään anarkokommunistina
Louis Gallait
Louis Gallait (1810–1887) oli belgialainen taidemaalari. Hän opiskeli synnyinkaupungissaan Tournaissa Hanneuinin johtamana ja sittemmin Antwerpenissa ja Pariisissa. Gallait maalasi Brysselissä Delarochen tavoin loisteliaan koloristisia, tekotavaltaan realistisen tarkkoja historiakuvia. Hän edusti eklektistä historiamaalausta mm. teoksessaan Kaarle V:n hallituksesta luopuminen (1841, Bryssel). Sen ohella hänen pääteoksensa on "Brysselin ampujakunta viimeisellä kunniatervehdyksellä Egmontin ja Hoornin ruumisten ääressä". Piloty seurasi häntä eklektisessä historiamaalauksessa. Gallat oli myös ansiokas muotokuvaaja. Luigi Galleani
6. joulukuuta 1916 Galleanisti Alfonso Fagotti pidätettiin tämän puukotettua poliisia Bostonissa tapahtuneessa mellakassa. Seuraavana päivänä Galleanistit räjäyttivät pommin Bostonin satamapoliisin Salutation Streetillä sijainneella asemalla. Fagotti tuomittiin ja vangittiin sekä lopulta karkotettiin Italiaan. Luigi Galleani
Galleani palasi Italiaan, jossa hänet muutaman vuoden kuluttua pidätettiin ja tuomittiin salaliitosta 5 vuoden vankeusrangaistukseen. Vuodesta 1894, kun hän oli 31-vuotias, hän vietti yli 5 vuotta vankilassa ja sisäisessä maanpaossa, pääasiassa Pantellerian saarella Sisilian lähellä. Pantelleriassa hän tutustui tulevaan vaimoonsa Mariaan, jolla jo oli yksi lapsi. Luigi ja Maria Galleani saivat yhdessä 4 lasta. Emma Goldman kertoi myöhemmin tavanneensa Galleanin Barressa Vermontissa vuonna 1899, mutta tämä ei pidä paikkaansa, koska Galleani saapui Yhdysvaltoihin vasta vuonna 1901. Paettuaan Pantelleriasta vuonna 1900, Galleani siirtyi Egyptiin. Leopoldo Galtieri
Leopoldo Fortunato Galtieri Castelli (15. heinäkuuta 1926 – 12. tammikuuta 2003) oli argentiinalainen kenraali, maata hallinneen sotilasjuntan keskeinen jäsen ja maansa 45. presidentti. Hän aloitti Falklandin sodan. Luigi Mannelli
Mannelli kuoli 78-vuotiaana 14. maaliskuuta 2017. Luigi Magni
Luigi Magni (21. maaliskuuta 1928 Rooma – 27. lokakuuta 2013 Rooma) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja. Hän voitti kaksi parhaan käsikirjoittajan David di Donatello -palkintoa vuosina 1978 ja 1995. Eduardo Galeano
Eduardo Hughes Galeano (3. syyskuuta 1940 Montevideo – 13. huhtikuuta 2015 Montevideo) oli uruguaylainen kirjailija ja toimittaja. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten "Tulen muistot" -teossarjastaan. Luigi Pirandello
Luigi Pirandello (28. kesäkuuta 1867 Agrigento, Sisilia – 10. joulukuuta 1936 Rooma) oli italialainen kirjailija jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto 1934. Pirandello tunnetaan lähinnä näytelmistään, mutta hän kirjoitti myös romaaneja ja novelleja. Teostensa aiheet Pirandello otti kotiseutunsa Sisilian sosiaalisista olosuhteista, kuten köyhyydestä ja sen aiheuttamista jännitteistä. Hän pitää niitä kuitenkin enemmän yksilöllisinä kuin yhteiskunnallisina onnettomuuksina. Carmine Gallone
Näyttelijänä ja näytelmäkirjailijana toiminut Gallone liittyi vuonna 1913 Cinesiin tuoden mukanaan vaimonsa Stanislawa Winaverin, josta tuli Soava Gallonen nimellä yksi mykkäelokuvan suurista tähdistä. Gallonen ensimmäinen ohjaustyö oli "La donna nuda" (”Alaston nainen”) vuonna 1914. Seuraavina vuosina hän teki joukon hienostuneita komedioita ja melodraamoja muun muassa näyttelijä Lyda Borellin ja käsikirjoittaja Lucio D’Ambran kanssa. 1920-luvun puolivälissä Gallone ohjasi historialliset elokuvat "La cavalcata ardente" (”Hurja kavalkaadi”, 1925) ja "Pompejin viimeiset päivät" ("Gli ultimi giorni di Pompei", 1926). Carlo Giuliani
Carlo Giuliani (14. maaliskuuta 1978 Rooma – 20. heinäkuuta 2001 Genova) oli italialainen globalisaatiokriitikko ja kansalaisaktivisti. Italialainen karabinieeri ampui hänet heinäkuussa 2001 G8-maiden kokouksen yhteydessä järjestetyssä mielenosoituksessa. Lucius Anicius Gallus
Lucius Anicius Gallus (100-luku eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän toimi preettorina vuonna 168 eaa., jolloin hän kukisti Illyrian kuningas Gentiuksen illyrialaisten pääkaupungissa Skodrassa. Seuraavana vuonna hänen preettorinkauttaan jatkettiin ja hän sai propreettorinviran. Gallus valloitti samana vuonna Epeiroksen ja vietti triumfin voittojensa kunniaksi. Gallus valittiin vuonna 160 eaa. konsuliksi yhdessä Marcus Cornelius Cetheguksen kanssa. Luigi Galleani
17. tammikuuta 1918, 19-vuotias Galleanisti Gabriella Segata Antolini pidätettiin tämän kuljetettua dynamiitilla täytettyä laukkua. Antolini oli saanut laukun Carlo Valdinocilta. Kuulusteluissa Antolini antoi väärän nimen ja kieltäytyi yhteistyöstä poliisin kanssa. Hänet vangittiin 14 kuukaudeksi ennen kuin hänet lopulta vapautettiin. Ollessaan vankilassa Antolini tapasi Emma Goldmanin ja ystävystyi tämän kanssa. Legio III Augusta
Legioona kannatti Galbaa neljän keisarin vuonna 69, mutta saman vuoden tammikuussa oma pretoriaanikaarti surmasi hänet. Augusta siirtyi tällöin Vitelliuksen puolelle, joka kilpaili Othon kanssa keisariudesta. Tilanne vakiintui vasta vuoden lopussa Vespasianuksen noustua keisariksi ja legioonan siirryttyä tämän puolelle. Augusta ei ottanut osaa kansalaissotaan. Vuonna 75 Vespasianus siirsi legioonan Ammaedarasta Lambaesikseen. Johann Gottfried Galle
Kuollessaan Potsdamissa Galle oli jo 98-vuotias. Hänen mukaansa on nimetty yksi kuun kraattereista. Luigi Villoresi
Luigi 'Gigi' Villoresi (16. toukokuuta 1909 Milano, Italia – 24. elokuuta 1997 Modena, Italia) oli italialainen kilpa-autoilija ja F1-kuljettaja. Olaus Lauraeus
Lauraeus julkaisi vuonna 1680 juhlarunon kuningatar Ulrika Eleonoran kruunajaisten johdosta ja myöhemmin Oulussa asuessaan hän laati vuonna 1686 latinankielisen logiikan oppikirjan "Enchridion logicum" koulunsa käyttöön. Lauraeus suomensi myös Ruotsin hallituksen julistuksia ja asetuksia, teki hautajais- ja valitusrunoja sekä laati muistokirjasen veljensä Gabriel Olai Lauraeuksen kuoltua 1681. Gallienus
Keisari Gallus lähetti vuonna 253 Reinin legioonien komentajana toimineen Valerianuksen usurpaattori Aemilianusta vastaan, joka oli marssimassa armeijoineen kohti Roomaa. Pian tuli kuitenkin tieto, että omat sotilaat olivat surmanneet Galluksen, ja Valerianuksen joukot julistivat komentajansa keisariksi. Muutaman kuukauden kuluttua Aemilianuksen joukot päättivät siirtyä Valerianuksen puolelle ja murhasivat johtajansa. Valerianuksesta tuli nyt keisari, ja senaatti nimitti Gallienuksen hänen seuraajakseen ("caesar") ja antoi tälle kunnianimen "nobilissimus Caesar" (). Kun Valerianus pääsi Roomaan, hän korotti Gallienuksen kanssahallitsijakseen ("augustus"). Gallienus otti vastuulleen valtakunnan länsiosan sekä Reinin ja Tonavan rajojen vartioimisen. Valerianus taas lähti vuoden 254 alussa itään persialaisia vastaan, jotka olivat kuningas Saporin johdolla hyökänneet Armeniaan ja Syyriaan. Gallienus julisti myös vaimonsa Cornelia Saloninan "Augustaksi". Gallienus oli todennäköisesti noin 35-vuotias noustessaan valtaan vuonna 253. Anthony Galla-Rini
Galla-Rinin ansioina pidetään muun muassa harmonikan standardibassojärjestelmän eli ns. "stradella"-järjestelmän, standardointia, harmonikan bassopuolen nuotinnuksen kehittämistä, harmonikan rekisterien merkintäjärjestelmää nuoteissa, sekä harmonikan rekistereiden käytännönläheisempää sijoittelua.Galla-Rini oli naimisissa kahdesti. Avioliitosta Dina Petromillin kanssa (1933) hänellä on poika Ronald Pascal. Dinan kuoltua 1968 hän avioitui Dolly Cortellan kanssa (1971). Heidän avioliittonsa päättyi Dollyn poismenoon 101-vuotiaana. Galla-Rini kuoli sydänkohtaukseen 102-vuotiaana. Trebonianus Gallus
Gaius Vibius Trebonianus Gallus (noin 206 – elokuu 253) oli Rooman keisari vuosina 251–253. Hän ehti hallita vain kaksi vuotta ja hänen hallintokaudellaan aiemmin alkanut Rooman valtakunnan heikentyminen jatkui. Gallus julistettiin keisariksi kesäkuussa 251 sen jälkeen kun keisari Decius ja hänen poikansa Herennius Etruscus olivat saaneet surmansa gootteja vastaan käydyssä Abrittuksen (nykyinen Razgrad Pohjois-Bulgariassa) taistelussa. Gallus adoptoi Deciuksen Roomaan jääneen pojan Hostilianuksen ja nimitti tämän kanssahallitsijakseen. Hostilianus kuitenkin kuoli jo samana kesänä, jolloin Gallus korotti poikansa Volusianuksen kanssahallitsijakseen. Vuonna 252 sassanidien Persian suurkuningas Sapor I hyökkäsi Armeniaan ja Syyriaan. Kulkutaudin heikentämä Rooman armeija ei pystynyt pysäyttämään hyökkääjiä ja sotilaat menettivät luottamuksensa Gallukseen. Kesällä 253 Moesia Superiorin maaherra Marcus Aemilius Aemilianus kapinoi häntä vastaan ja julistettiin keisariksi. Gallus lähti armeijan kanssa Aemilianusta vastaan mutta pian hänen omat sotilaansa murhasivat hänet ja Volusianuksen. Elie Diodati
Elie Diodati (11. toukokuuta 1576 Geneve – 1661 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko ja yksi oppineista libertiineistä. Hän opiskeli Baselissa (1590), Heidelbergissä (1591) ja valmistui tohtoriksi Geneven yliopistosta (1596). Diodati toimi Pariisin parlamentissa. Vuonna 1620 hänestä tuli Galileo Galilein ystävä. Hän uskoi uuteen tieteeseen ja näki Galileissa sen suurimman airuen. Galilein vuoden 1633 tuomion jälkeen Diodati mobilisoi koko Euroopan laajuisen liikkeen, joka levitti kirkon tuomitsemia teoksia. Akseli Gallen-Kallela
Isä toimi Tyrväällä muun muassa nimismiehenä ja lakimiehenä ja oli 1850-luvulla perustamassa lainakirjastoa, Tyrvään Säästöpankkia ja parikymmentä vuotta myöhemmin ensimmäistä kansakoulua. Gallénin isä kuoli 62-vuotiaana käräjämatkalla syksyllä 1879 pojan ollessa 14-vuotias. Äiti Anna Mathilda (k. 1922) eli 90-vuotiaaksi ja oli loppuun saakka hyväkuntoinen, vaikka olikin sairastellut keski-ikäisenä. Gaius Caesar
Parthian kuningas Fraates IV murhattiin vuonna 2 eaa. ja Parthian uusi kuningas uhkasi Roomaa sodalla. Augustus päätti lähettää Gaiuksen itään huolehtimaan tilanteesta. Gaiukselle myönnettiin vuonna 1 eaa. koko valtakunnan itäosan käsittänyt käskynvalta eli "imperium". Gaius sai mukaansa myös suuren joukon neuvonantajia. Valtakuntien välille ei kuitenkaan syttynyt sotaa. Gaius soti vuonna 1 jaa. nabatealaisia vastaan Arabiassa. Samana vuonna hänestä tuli poissa ollessaan konsuli. Tämän jälkeen Gaius tapasi Parthian kuninkaan Fraates V:n eräällä Eufratjoen saarella järjestetyssä tapaamisessa. Tämän jälkeen Gaius johti marssia Armeniaan, jossa hän aikoi asettaa Rooman ehdokkaan Armenian valtaistuimelle. Gaius haavoittui kuitenkin eräässä Artagera-nimisessä paikassa, jonka tarkkaa sijaintia ei tiedetä. Haava näytti aluksi paranevan ja Gaius sekä Augustus vastaanottivat imperaattorin arvonimen joukoiltaan. Gaius oli ilmeisesti vakavasti sairas, koska hän lähetti Roomaan kirjeen, jossa hän selitti vetäytyvänsä julkisesta elämästä. Hän oli tuolloin vain 23-vuotias. Gaiuksen veli Lucius oli yllättäen kuollut vuonna 2 jaa. ja Gaius itse kuoli vuonna 4 jaa. Augustus menetti lyhyen ajan sisällä kummatkin seuraajansa. Augustus adoptoi Tiberiuksen ja Agrippa Postumuksen. Luigi Freddi
Luigi Freddi (12. kesäkuuta 1895 Milano – 17. maaliskuuta 1977 Rooma) oli italialainen toimittaja, poliitikko ja elokuva-alan vaikuttaja. Wallia
Wallia oli visigoottien kuningas vuosina 415–418. Hän seurasi kuninkaana Ataulfia, joka oli murhattu vuonna 415. Wallian valtakauden aikana roomalaiset hyväksyivät visigootit liittolaisikseen (foederati) ja kannustivat heitä sotimaan Iberian niemimaan muita barbaariheimoja vastaan. Visigootit hyökkäsivätkin alaaneja ja vandaaleja vastaan, joista osa pakeni Galiciaan sveebien luokse. Vuonna 418 keisari Honorius antoi visigooteille luvan asettua Galliaan Akvitania Secundan ja Narbonensiksen provinsseihin. Wallia puolestaan salli Galla Placidian palata takaisin kotiinsa. Wallia kuoli pian visigoottien asetuttua Akvitaniaan. Hänen seuraajansa valtaistuimella oli Teoderik I. Galileo Galilei
Vaikka Galileo Galilei oli harras katolinen, hänellä oli kolme aviotonta lasta Marina Gamban kanssa: tyttäret Virginia (s. 1600) ja Livia (s. 1601) sekä poika Vincenzio (s. 1606).
Aviottoman syntyperänsä vuoksi molemmat tyttäret lähetettiin jo nuorina San Matteon luostariin Arcetriin, ja he viettivät luostarissa loppuelämänsä. Isänsä älykkyyden perinyt Virginia ryhtyi nunnaksi ja otti nimekseen Maria Celeste. Hän kuoli 2. huhtikuuta 1634, ja hänet on haudattu isänsä kanssa Basilica di Santa Croce di Firenzeen. Koko ikänsä sairaalloinen Livia otti luostarissa nimekseen Suor Arcangela. Vincenzio, jonka isyyden Galilei myöhemmin tunnusti, meni naimisiin Sestilia Bocchinerin kanssa. Antonio Galli da Bibiena
Antonio Galli da Bibiena (myös Antonio Galli da Bibbiena; s. 1697/1698, k. 1774) oli Bibiena-arkkitehtisukuun kuulunut barokkikauden italialainen arkkitehti, kuvataiteilija ja sisustussuunnittelija. Hän työskenteli vuodesta 1721 alkaen Wienissä veljensä Giuseppen kanssa keisarillisen hovin sisustustaiteilijana. Vuonna 1751 hän muutti Bolognaan. Hänen italialaisia töitään ovat muun muassa Bolognan Teatro Communale ja Mantovan Teatro Bibiena eli Teatro Scientifico. Luigi Galleani
Galleanin karkotuksen ja Saccon ja Vanzettin tuomioiden jälkeen tapahtui uusia pommi-iskuja. Galleanin seuraajia, erityisesti Budaa, epäiltiin Wall Streetin vuoden 1920 pommi-iskusta, jossa kuoli 38 henkilöä ja loukkaantui vakavasti 143. Vuonna 1927 Galleanisteja epäiltiin uusista iskuista. Vincenzo Galilei
Vincenzo Galilei (1520 – 2. heinäkuuta 1591) oli italialainen luutisti, säveltäjä ja musiikkiteoreetikko. Hän oli Galileo Galilein isä. Vincenzo Galilei syntyi Santa Maria a Montessa ja kuoli Firenzessä. Hänen sävellyksiinsä kuuluu muun muassa kaksi kirjaa madrigaaleja ja luuttumusiikkia. Osassa hänen luuttukappaleistaan on mukana laulu. Lucilla
Lucilla eli Annia Aurelia Galeria Lucilla (7. toukokuuta 148 (tai 150) – 182) oli Rooman keisarin Marcus Aureliuksen ja Keisarinna Faustina nuorimman toinen tytär ja kolmas lapsi. Hän oli myös isosisko tulevalle Rooman keisarille Commodukselle. Hän kuoli vuonna 182 ollessaan 33-vuotias, kun hänen veljensä määräsi hänet teloitettavaksi. Borgia
Juanin ja Juanan poika Francesco Borgia de Candia d'Aragon (1510−1572) on yksi tunnetuimmista Borgia-suvun jäsenistä. Hän sai koulutuksensa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Kaarle V:n hovissa ja avioitui 16-vuotiaana portugalilaisen aatelisneidon Eleanor de Castro Melo e Menezesin kanssa Madridissa. Liitosta syntyi kahdeksan lasta. Vuonna 1539 Francescosta tuli vain 29-vuotiaana Katalonian varakuningas ja neljä vuotta myöhemmin hän peri isältään Gandian herttuakunnan. Francescon vaimo kuoli vuonna 1546 ja hän päätti liittyä jesuiittioihin. Vuonna 1550 hän luopui kaikista hallitsija- ja aatelisarvoistaan poikansa Luis de Borja-Aragon y de Castro-Melon hyväksi. Francesco alkoi tavalliseksi jesuiittapapiksi kieltäytyen kardinaalin punaisesta hatusta. Vuonna 1556 Francesco Borgia valittiin koko jesuiittajärjestön johtajaksi. Hän lähetti lähetyssaarnaajia ympäri maailmaa ja perusti Roomaan Gregoriaanisen yliopiston. Vuonna 1624 Francesco julistettiin autuaaksi ja vuonna 1670 pyhimykseksi nimellä Pyhä Franciscus Borgia. Luigi Galleani
Mario Budan uskotaan rakentaneen 24. marraskuuta 1917 Milwaukeen poliisiasemalla räjähtäneen suuren mustaruutipommin, jossa oli ajastettu sytytin. Poliisit olivat löytäneet pommin kirkon kellarista ja vieneet sen poliisiasemalle, jossa se räjähti. Räjähdyksessä kuoli 9 poliisia ja yksi siviili. Tapaus oli vakavin Yhdysvalloissa tuohon asti tapahtunut terrori-isku. Pommi oli ilmeisesti suunnattu pastori August Giulianaa vastaan. Giuliana oli aiemmin järjestänyt kokouksen, jota paikalliset anarkistit olivat vastustaneet. Gaius Sulpicius Gallus
Tämän jälkeen Gallus palasi Roomaan, jossa hänet valittiin konsuliksi yhdessä Marcus Claudius Marcelluksen kanssa vuonna 166 eaa. Samana vuonna hän alisti liguurit Rooman valtaan. Vuonna 164 eaa. Gallus lähti lähettiläänä Kreikkaan ja Aasiaan missä hän piti kokouksen Sardessa, jossa käsiteltiin Anatolian kaupunkien syytteitä Pergamonin kuningas Eumenes II:sta vastaan. Lucio Colletti
Lucio Colletti (8. joulukuuta 1924 – 3. marraskuuta 2001) oli italialainen filosofi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea hegeliläisen idealismin ja marxilaisuuden kriitikkona. Colletti edusti Italian parlamentissa Forza Italia -puoluetta vuodesta 1996 kuolemaansa saakka. Cornelia Salonina
Julia Cornelia Salonina (k. syksy 268) oli roomalainen keisarinna ja keisari Gallienuksen vaimo. Hänen varhaisista vuosistaan ei tiedetä mitään. Kun Gallienus nousi keisariksi yhdessä isänsä Valerianuksen kanssa vuonna 253, Cornelia Salonina oli ollut Gallienuksen vaimo jo useita vuosia. Vuonna 254 Gallienus julisti vaimonsa "Augustaksi". Cornelia Salonina sai Gallienuksen kanssa kolme lasta, Valerianus II:n, Saloninuksen ja Egnatius Marinianuksen. Salaliittolaiset murhasivat Gallienuksen syys- tai lokakuussa 268 Mediolanumin lähettyvillä Pohjois-Italiassa. Pian murhattiin myös Cornelia Salonina ja parin ainoa elossa ollut poika ja vuoden konsuli Marinianus. Luigi Galvani
Luigi Galvani (9. syyskuuta 1737 – 4. joulukuuta 1798) oli italialainen lääketieteilijä ja fyysikko Bolognan kaupungista. Hän keksi, että lihakset ja hermosolut tuottavat sähköä. Carmine Gallone
Carmine Gallone (18. syyskuuta 1886 Taggia – 4. huhtikuuta 1973 Frascati) oli italialainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan varsinkin historiallisista ja oopperaelokuvistaan. Gallian kieli
Gallian kieli eli galli on nykyään kadonnut kelttiläinen kieli. Sitä puhuttiin osassa nykyisen Ranskan, Sveitsin, Belgian ja Pohjois-Italian aluetta 500-luvulta eaa. 500-luvulle jaa. Sen jälkeen sen korvasi vulgaarilatina tai germaaniset kielet. Luigi Martella
Luigi Martella (9. maaliskuuta 1948 Depressa – 6. heinäkuuta 2015) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Otranton arkkihiippakuntaan 10. huhtikuuta 1977 ja nimitettiin Molfetta-Ruvo-Giovinazzo-Terlizzin hiippakunnan johtoon 13. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. maaliskuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Cacucci, jota avustivat Donato Negro ja Bruno Musarò. Luigi
Luigi on fiktiivinen Nintendon kehittämä videopelihahmo, joka teki ensiesiintymisensä vuonna 1983 julkaistussa "Mario Bros." -kolikkopelissä. Alun perin Luigi oli lähinnä "Mario"-pelien moninpelien toinen osapuoli, mutta yksinpelissäkin pelattavaksi hahmoksi Luigin pystyi ensimmäistä kertaa valitsemaan "issa". Luigi on Marion pitkänhuiskea pikkuveli ja veljestään poiketen hän käyttää sinivihreää vaatetusta. "Super Mario Galaxysta" selviää, että hänellä on kaksoisolento. Tätä kaksoisolentoa voi myös käyttää pelissä pelaamalla sen ensin läpi. Luigin ominaisuuksiin kuuluu eräissä "Mario"-peleissä muun muassa pitkä hyppy ja ketteryys. Persoonana Luigi on veljeään pelokkaampi sekä ujompi ja monesti hän jääkin Marion varjoon, mistä vitsaillaan esimerkiksi Super Mario 64 DS -pelissä ja New Super Mario Bros. 2 -pelissä, jossa kultaisen tulikukan saava Mario muuttuu kultaiseksi, mutta Luigi hopeaksi, koska Luigi on Mario-peleissä niin sanottu "ikuinen kakkonen", Giacomo Leopardi
Leopardin elämä päättyi kesällä 1837, vain 38 vuoden iässä, koleraepidemian seurauksena. Hänet on haudattu Napoliin lähelle Vergiliuksen hautaa. Luigi Galleani
Galleani asui Ranskassa lähes 20 vuotta. Hän vietti jonkin aikaa Sveitsissä ystävänsä maantieteilijän ja anarkistin Élisée Reclus kanssa. Galleani avusti Reclusta tämän suurteoksen "La Nouvelle Geographien" työstämisessä. Lisäksi hän auttoi Reclusta järjestämään Geneven yliopiston opiskelijoiden keskuudessa mielenosoituksen vuonna 1887. Mielenosoitus järjestettiin vuotta aiemmin Chicagossa tapahtuneen Heinätorin verilöylyn muistoksi. Valerianus II
Publius Licinius Cornelius Egnatius Valerianus, usein Valerianus II tai Valerianus Iunior (k. alkuvuonna 258) oli Rooman keisari Gallienuksen ja hänen vaimonsa Cornelia Saloninan vanhin poika. Hänen isänsä nimitti Valerianus II:n seuraajakseen ("caesar") Viminaciumissa vuonna 256 tai 257. Tämän jälkeen Gallienus, hänen isänsä ja kanssahallitsijansa Valerianus, ja Valerianus II taistelivat yhdessä frankkeja vastaan Galliassa ja Germaniassa. Afrodisiaksesta löydetyssä piirtokirjoituksessa kerrotaan, että kaikki kolme olivat vuonna 257 Colonia Agrippinassa. Vuoteen 258 mennessä frankit oli kukistettu ja Valerianus palasi takaisin itään, jättäen Valerianus II:n Illyricumiin. Samoihin aikoihin provinssin joukkojen komentaja, Ingenuus julistautui kuitenkin keisariksi ja kapinoi Gallienusta ja Valerianusta vastaan. Ilmeisesti Valerianus II kuoli kapinan aikana. Toinen vaihtoehto on ennen kapinaa. Gallienus antoi julistaa Valerianuksen jumalaksi ("Divus Valerianus Caesar"), mutta myöhemmin hänen perintönsä kuitenkin kirottiin ("Damnatio memoriae"). Luigi Einaudi
Luigi Einaudi (24. maaliskuuta 1874 – 30. lokakuuta 1961) oli italialainen taloustieteilijä, poliitikko ja lehtimies. Hän toimi Italian toisena presidenttinä vuosina 1948–1955. Luigi Galleani
Satunnaisia räjähdyksiä tapahtui New Yrokissa, San Franciscossa, Washingtonissa, Bostonissa ja Milwaukeessa. Iskut vaihtelivat tehokkuudessaan, ja ne liitettiin Galleanisteihin, mutta rikossyytteitä tapauksista ei seurannut. Helmikuussa 1918 Yhdysvaltain viranomaiset tekivät kotietsinnän "Cronoca Sovversivan" toimitukseen, keskeyttivät julkaisun ja pidättivät lehden toimittajat. Yksi henkilökunnan jäsen piilotti lehden tilaajista tehdyn listan, mutta viranomaiset saivat yli 3 000 tilaajan tiedot. Lucretia
Lucretia (k. noin 509 eaa. Collatia, Rooman valtakunta) oli roomalaisessa mytologiassa hyveellinen sankaritar, jonka traaginen itsemurha johti Rooman viimeisen etruskikuninkaan syrjäyttämiseen ja tasavallan perustamiseen. Varhaisin tunnettu kirjallinen kuvaus Lucretiasta on peräisin roomalaiselta historioitsijalta Fabius Pictorilta 200-luvulta ennen ajanlaskun alkua. Tätä tunnetumpi on kuitenkin Liviuksen teoksessaan "Ab urbe condita" esittämä versio tarinasta. Luigi Maggi
Luigi Maggi (21. joulukuuta 1867 Torino – 22. elokuuta 1946 Torino) oli italialainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Luigi Denza
Luigi Denza (23. helmikuuta 1846 – 26. tammikuuta 1922) oli italialainen säveltäjä. Denza syntyi Castellemmare di Stabiassa, Italiassa. Hän opiskeli musiikkia Napolin konservatoriossa. Denza sävelsi muun muassa oopperan nimeltään "Wallenstein" sekä satoja lauluja, joista tunnetuin on "Funiculì, Funiculà". Denza kuoli Lontoossa. Franz Joseph Gall
Franz Josef Gall (9. maaliskuuta 1758 – 22. elokuuta 1828) oli saksalainen fysiologi, jonka mukaan aisti- ja havaintotoimintojen perusta on aivojen fysiologisissa ominaisuuksissa. Hän kehitteli teorian mentaalisten toimintojen lokalisoitumisesta aivoihin, mikä johti myöhemmin frenologiaksi kutsuttuun oppiin. Frenologian mukaan ihmisen mentaaliset ominaisuudet on mahdollista selvittää kallon muotojen perusteella. Aurelianus
Lucius Domitius Aurelianus (9. syyskuuta 214 tai 215 – syyskuu tai lokakuu 275) oli Rooman keisari vuosina 270–275. Aurelianus oli useiden muiden ajan keisareiden tavoin illyrialaista syntyperää ja kotoisin vaatimattomista oloista. Hän nousi keisari Claudius Gothicuksen suosioon ja toimi ratsuväen komentajana. Kun Claudius kuoli vuonna 270, Tonavan armeija huusi Aurelianuksen keisariksi. Kun Aurelianus oli ensin kukistanut kilpailijansa Quintilluksen, hänestä tuli valtakunnan kiistaton hallitsija. Hän oli sotilaiden keskuudessa suosittu ja kyvykäs sotilaskeisari, joka onnistui yhdistämään hajonneen valtakunnan ja rauhoittamaan sitä vuosikausien sisällissotien ja kaaoksen jälkeen. Hän kukisti germaanit ja gootit useaan otteeseen ja pysäytti näiden hyökkäykset Rooman alueille. Hän myös uudisti Rooman hallintoa, otti Sol Invictus -jumalan Rooman pääjumalaksi ja rakennutti suojamuureja Italian kaupunkien ympärille, muun muassa Rooman kaupungin suojaksi kuuluisan Aurelianuksen muurin. Hänen omat sotilaansa murhasivat hänet Traakiassa vuonna 275. Luigi Lucheni
Luigi Lucheni (22. huhtikuuta 1873 – 19. lokakuuta 1910) oli italialainen anarkisti, joka murhasi Itävallan keisarinnan ja Unkarin kuningattaren Elisabetin 10. syyskuuta 1898 Genevenjärven rannalla Sveitsin puolella. Elisabet matkusti ilman henkivartijoita, joten hän oli helppo kohde. Mary Gallen-Kallela
Mary Helena Gallen-Kallela (o.s. "Slöör", 20. marraskuuta 1868 – 26. elokuuta 1947) oli suomalainen pianisti ja Akseli Gallen-Kallelan vaimo. Mary toimi miehensä mallina ja apulaisena ja hänen musisointinsa auttoi Akselia keskittymään maalaamiseen pitkäjänteisesti. Lucien
Lucien (1487 – 22. elokuuta 1523) tuli Monacon herraksi 11. lokakuuta 1505 surmattuaan edeltäjänsä, vanhimman veljensä Juhana II:n. Lucien väitti tekoaan itsepuolustukseksi, ja hän sai siitä kirjallisen armahduksen 13. maaliskuuta 1506. Lucien oli Lambert ja Claudine Grimaldin nuorin poika. Giovanni Luigi Bonelli
Bonelli ja Galleppini keksivät Tex Willer -hahmon vuonna 1948. Hahmo ei ollut välitön menestys mutta selvisi lopulta alkuvaikeuksista. Bonelli kehitti myös lukuisia muita sarjakuvahahmoja Audace-kustantamolle. Hän jatkoi työskentelyään Tex Willerin parissa aina kuolemaansa saakka 2001. Leonardo da Vinci
Leonardo kuoli Clos Lucéssa Ranskassa 2. toukokuuta 1519. Frans I:stä oli tullut hänen läheinen ystävänsä. Vasari kertoo, että kuningas piti Leonardon päätä sylissään hänen kuollessaan, mutta tämä tarina, jota ranskalaiset rakastavat ja jonka Ingres, Ménageot ja muut ranskalaiset taiteilijat ovat kuvanneet romanttisiin maalauksiinsa, saattaa olla pikemminkin legenda kuin tositapahtuma. Vasari kertoo myös, että viimeisinä päivinään Leonardo kutsui luokseen papin tehdäkseen synnintunnustuksen ja saadakseen pyhän sakramentin. Tahtonsa mukaisesti hänen arkkuaan seurasi 60 kerjäläistä. Hänet haudattiin Saint-Hubertin kappeliin Amboisen linnaan. Melzi oli Leonardon pääperillinen ja hänen testamenttinsa toimeenpanija; hän sai rahan lisäksi Leonardon maalauksia, työvälineitä, kirjaston ja henkilökohtaisia esineitä. Leonardo muisti myös toista pitkäaikaista oppilastaan ja kumppaniaan Salaita ja hänen palvelijaansa Battista di Vilussista, jotka saivat kumpikin puolet Leonardon viinitarhoista, veljiään, jotka perivät maata, ja palvelijatartaan, joka peri hyvän mustan viitan, jossa oli turkisreunus. Luigi Forni
Luigi Forni (15. toukokuuta 1666 Modena – 1755) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. maaliskuuta 1694 ja nimitettiin Reggio Emilian hiippakunnan johtoon 12. toukokuuta 1723. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi tuleva paavi Benedictus XIII, jota avustivat Nicola Maria Tedeschi ja Luigi Maria de Dura. Otho
Nero muuttui viimeisinä hallitusvuosinaan yhä välinpitämättömämmäksi armeijaa ja senaattia kohtaan. Senaattoreita teloitettiin ja karkotettiin, ja talous taantui. Lopulta Nero menetti pretoriaanikaartin ja senaatin tuen. Tammikuussa 68 Gaius Julius Vindex lähetti useille provinssien maaherroille kirjeitä, joissa hän kannusti heitä nousemaan kapinaan Neroa vastaan. Huhtikuussa 68 armeija huusi keisariksi Lusitanian naapuriprovinssin Hispania Tarraconensiksen maaherran Servius Sulpicius Galban. Galba vaali vanhoja tasavaltalaisia perinteitä, eikä suostunut ottamaan nimitystä vastaan, ennen kuin senaatti hyväksyisi hänet. Galba sai pian myös Othon tuen. Otho oli tuolloin ollut Lusitaniassa lähes yhdeksän vuotta. Poppaea oli kuollut, eikä Otholla ollut enää mitään hävittävää, jos Nero syrjäytettäisiin. Galba oli jo lähes 70-vuotias, eikä hänellä ollut perillisiä. Otho oli vain 37-vuotias, ja hänellä oli hyvät mahdollisuudet päästä Galban seuraajaksi. Galban tukijoihin kuului myös VI legioonan komentaja Titus Vinius. Kesäkuussa senaatti julisti Neron valtion viholliseksi. Otho lähti Galban kanssaan Roomaan. Nero teki itsemurhan 9. kesäkuuta, ja Galbasta tuli keisari. Otho puolestaan toivoi pääsevänsä hänen seuraajakseen. Aurelianus
Aurelianus oli konsuli kolmannen kerran vuonna 275. Vuoden tapahtumista on hyvin vähän tietoa. Aurelianus luultavasti soti germaaneja vastaan Galliassa ja Raetiassa. Tämän jälkeen hän oli Balkanilla, missä hänet lopulta murhattiin. Syystä hänen oloonsa siellä ei ole varmuutta. Georgios Synkellos ja Zonaras kertovat Aurelianuksen taistelleen gootteja vastaan, mutta "Historia Augustan" mukaan keisari oli syksyllä matkalla sotimaan persialaisia vastaan. Jälkimmäinen on varmasti todennäköisin vaihtoehto, sillä Persian valtakunta oli tuolloin vaikeuksissa sisäisten kiistojen takia. Kuningas Sapor I oli kuollut vuonna 272, ja Bahram I:llä oli täysi työ pitää valtakunta pystyssä. Rooma taas oli vahvimmillaan moneen vuoteen. Tilanne oli otollinen Persian sotaretkelle. Myös monet historioitsijat ovat samaa mieltä. Fysiikan historia
Galilei ei itse keksinyt kaukoputkea vaan se keksittiin Alankomaissa. Saatuaan tietoja kaukoputkesta Galilei rakensi itselleen sellaisen, jolla hän tutki tähtitaivasta. Galilei havaitsi lukemattoman määrän aiemmin tuntemattomia kohteita ja löysi Kuun pinnalta kraattereita sekä vuoria, joiden korkeutta hän yritti arvioida. Galilei löysi myös ensimmäisenä auringonpilkut sekä Jupiterin neljä kuuta. Tutkimustulokset hän julkaisi vuonna 1610 teoksessaan "Tähtien sanansaattaja". Teos oli myyntimenestys ja kateelliset Galilein virkatoverit kantelivat hänestä paaville. Paavi tuomitsi vuonna 1616 Kopernikuksen ja Galilein kerettiläisiksi (Kopernikus oli tällöin ollut kuolleena lähes sata vuotta) ja heidän kirjansa lisättiin kiellettyjen kirjojen luetteloon. Kirkko painosti Galileita käsittelemään kopernikaanista maailmankuvaa vain hypoteettisesti väittämättä, että se vastasi todellisuutta. Galilei ei palannut moniin vuosiin aiheeseen, mutta vuonna 1632 julkaistiin teos "Dialogi kahdesta suuresta maailmanjärjestyksestä". Kirjan takia hänet kutsuttiin Roomaan inkvisitiotuomioistuimeen. Galilei joutui peruuttamaan oppinsa heliosentrisestä maailmankuvasta välttääkseen rovion. Hänet tuomittiin elinikäiseen kotiarestiin inkvisition valvonnan alla. Dialogi-teos määrättiin poltettavaksi ja Galilein tuomio määrättiin luettavaksi jokaisessa yliopistossa. Vasta 1980-luvulla katolinen kirkko perui Galilein tuomion. Gallienus
Gallienuksen elämästä ennen keisariutta ei tiedetä mitään varmaa. Malalaksen ja "Epitome de Caesaribuksen" mukaan Gallienus oli kuollessaan noin 50-vuotias, joten hän olisi syntynyt vuoden 218 paikkeilla. Myös vuotta 213 on arveltu Gallienuksen syntymävuodeksi. Hänen vanhempansa olivat tuleva keisari Publius Licinius Valerianus ja Egnatia Mariniana, joka oli erään Egnatius Victor Marinianuksen tytär. Monet kirjoitukset Gallienuksen kolikoissa viittaavat Faleriin kaupunkiin Etruriassa Italiassa, joten se oli luultavasti Gallienuksen syntymäpaikka, mutta täyttä varmuutta asiasta ei ole. Giovanni Alfonso Borelli
Giovanni Alfonso Borelli (alun perin Giovanni Francesco Antonio Alonso, 28. tammikuuta 1608 – 31. joulukuuta 1679) oli italialainen fysiologi sekä fyysikko. Borelli löysi vuonna 1656 valkosolut, jotka Antoni van Leeuwenhoek kuvasi 1680-luvun alussa. Borelli mittasi yhdessä Vincenzo Vivianin kanssa aiempaa huomattavasti tarkemman nopeuden äänelle. Borelli ja Viviani päätyivät tutkimuksissaan tulokseen 350 metriä sekunnissa. Trebonianus Gallus
Galluksen ura näyttää olleen tavanomainen ja hän toimi senaattorina sekä konsulina. Vuonna 250 hänestä tuli Moesia Superiorin maaherra ja oli tärkeässä roolissa keisari Deciuksen goottisodassa. Galluksen johtamat joukot kukistivat Novaen kaupunkia piirittäneen goottiarmeijan ja ajoivat sen etelään. Hän ei kuitenkaan pystynyt estämään Rooman armeijan tuhoutumista Abrittuksessa kesäkuussa 251. Taistelussa sai surmansa keisari Decius ja hänen poikansa Herennius Etruscus. Eloonjääneet julistivat Galluksen keisariksi mutta samalla ilmassa alkoi pyöriä huhuja siitä, että Gallus olisi solminut goottien kanssa sopimuksen ja johdattanut Rooman armeijan tahallaan tuhoon päästäkseen keisariksi. Mitään todisteita petoksesta ei kuitenkaan ole ja Gallus julisti pian Deciuksen sekä Herenniuksen jumaliksi, Robin McMahonin mukaan kesäkuun 251 toisella puoliskolla. David Potterin mukaan Deciuksen jumalaksi julistuttaminen tapahtui 24. kesäkuuta. On myös epätodennäköistä, että armeija olisi julistanut keisariksi miehen, jonka toimet aiheuttivat armeijan tuhon ja monien sotilaiden kuoleman. Johan Galle
Johan (Juhana) Claesson Galle myös: Johan Galle i Finland (1614–1676) oli suomalainen sotilas, kaatuessaan kenraaliluutnantti. Hän osallistui Uuden­maan ja Hämeen läänin ratsu­väki­rykmentin everstinä Kaarle X Kustaan sotiin. Hän kaatui Lundin taistelussa, jossa kaatui myös hänen poikansa Claes Galle. Hänen toinen poikansa Johan Galle kaatui Pultavassa. Galle oli viimeisiä kuuluisia suomalaisia hakkapeliittoja. Akseli Gallen-Kallela
Hänen hautajaisensa 1931 olivat suuri tapahtuma, johon osallistuivat niin Mannerheim kuin Sibelius. Gallen-Kallelan muistonäyttely järjestettiin 1935 vasta valmistuneessa Messuhallissa eli funkis-tyylin temppelissä. Samaan aikaan restauroitiin mestarin tuotannon huippuna pidettyjä freskoja Porissa Juseliuksen hautakappelissa. Matthias Gallas
Gallas osallistui juonitteluun, joka johti Wallensteinin murhaan 1634. Tämän jälkeen hän sai käytännössä keisarillisen armeijan päällikkyyden, vaikka keisari Ferdinand II:n poika Unkarin kuningas Ferdinand olikin ylipäällikkö. Gallasille annettiin myös Wallensteinille aikaisemmin kuulunut Friedlandin herttuakunta. Hän johti keisarillisten vasenta siipeä vuonna 1634 Nördlingenin taistelussa, jossa ruotsalaiset murskattiin. Vuonna 1635 Gallasista tehtiin Luceran herttua. Prahan rauhan jälkeen, kesällä 1636, hän johti espanjalaisten armeijan Lothringeniin ja Franche-Comtéen. 1637 hän ajoi ruotsalaiset takaisin Pommeriin johtamallaan keisarin ja Saksin yhdistyneellä armeijalla, mutta joutui vetäytymään takaisin etelään seuraavana vuonna. Kummassakin operaatiossa Gallas ei kyennyt järjestämään riittävää huoltoa armeijoilleen, joiden vahvuus laski huomattavasti. Hän ei myöskään kyennyt lyömään heikkoja ruotsalaisia ja menetti armeijan komentajuuden 1638. Niccolò Fontana Tartaglia
Niccolò Fontana Tartaglia (1499 Brescia, Italia – 13. joulukuuta 1557 Venetsia, Italia) oli matemaatikko ja kirjanpitäjä silloisessa Venetsian tasavallassa. Hän suunnitteli linnoituksia ja tutki maanpinnanmuotoja hyökkäys- ja puolustusmielessä. Tartaglia julkaisi useita kirjoja mukaan lukien ensimmäiset Arkhimedeen ja Eukleideen käännökset italiaksi. Hän oli ensimmäinen ballistiikan tutkija, sillä hän pyrki selvittämään tykinkuulien lentoradat matemaattisesti. Tämän työn Galileo Galilei vahvisti putoavien kappaleiden tutkimuksissaan.
Tarinan mukaan Tartaglia oppi vain puolet aakkosista yksityisopettajaltaan ennen kuin varat loppuivat. Totta tai ei, hän oli tutkijana itseoppinut. Tartaglia aikalaisineen työskenteli akatemioiden ulkopuolella ja levitti klassisten teosten käännöksiä koulutetun keskiluokan pariin. Maurizio Galli
Maurizio Galli (21. marraskuuta 1936 Soresina – 1. kesäkuuta 2008) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cremonan hiippakuntaan 27. toukokuuta 1961 ja nimitettiin Fidenzan hiippakunnan johtoon 2. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giulio Nicolini, jota avustivat Giuseppe Amari ja Fiorino Tagliaferri. Michelangelo
Vuonna 1516 Medici-sukuinen paavi Leo X tilasi Michelangelolta julkisivun San Lorenzon kirkkoon Firenzeen. Paavi perui hankkeen kolme vuotta myöhemmin Michelangelon tyrmistykseksi, mutta taiteilija sai pian tehtäväkseen Medicien hautakappelin ja Biblioteca Laurenziana -kirjaston. Kirjastosta tunnetaan etenkin sen eteishallin portaikko, sekä manierismia enteilleet sisäseinät. Myös Medicien hautakappeli San Lorenzon kirkossa jäi keskeneräiseksi. Kokonaisuudesta valmistuivat Giuliano ja Lorenzo de’ Medicin hautamonumentit sekä niiden yötä, päivää, aamua ja iltaa kuvaavat allegoriset hahmot. Michelangelon ainoa nykyisin tunnettu muotokuva on tuolta ajalta (noin 1532) hänen firenzeläisestä lapsuudenystävästään Andrea Quaratesista.
Leonardo kuoli vuonna 1519 ja Rafael vuonna 1520, ja jäljellä oli enää Michelangelo renessanssin ajan kolmesta suuresta taiteilijanerosta. Michelangelo muutti vuonna 1534 Roomaan, missä hän eli elämänsä viimeiset 30 vuotta tekemällä töitä useille paaveille. Vuonna 1535 Michelangelon vanha ihailija Paavali III nimitti Michelangelon ”Vatikaanin ylimmäksi arkkitehdiksi, kuvanveistäjäksi ja taidemaalariksi”. Seuraavana vuonna Michelangelo aloitti "Viimeisen tuomion" freskon maalaamisen Sikstuksen kappeliin: teos paljastettiin vuonna 1541. Trenton kirkolliskokous määräsi Michelangelon kuoltua hahmojen alastomuuden osin peitettäväksi.
Michelangelo keskittyi 1540-luvulla arkkitehtuuriin. Hän suunnitteli muun muassa Capitolium-kukkulan aukion Piazza del Campidoglion uuteen uskoon, ja hänet nimitettiin vuonna 1547 Pietarinkirkon rakennusmestariksi. Kirkkoa oli siihen mennessä rakennettu jo neljä vuosikymmentä, ja Michelangelo purki joitain aikaisemmin rakennettuja osia ja keskittyi erityisesti suunnittelemaan kirkolle suuren kupolin. Kupoli valmistui vasta 26 vuotta Michelangelon kuoleman jälkeen. Gerolamo Cardano
Gerolamo Cardano (24. syyskuuta 1501 – 21. syyskuuta 1576) oli italialainen matemaatikko, lääkäri ja astrologi. Hän esitti ensimmäiset kliiniset kuvaukset lavantaudista. Hän alkoi puhua myös pilkkukuumeesta itsenäisenä tautina. Matematiikan alalla hänet tunnetaan parhaiten algebrasta, josta hän kirjoitti tunnetun "Ars magna" -teoksensa (1545). Hän perehtyi myös todennäköisyyteen. Tekniikan historiaan hän on jättänyt nimensä kardaaniakselin keksimisen ansiosta. Trebonianus Gallus
Gootit olivat jättäneet Traakian ja Moesian provinssit rauhaan Abrittuksen taistelun jälkeen. He olivat kuitenkin asettuneet Dobrogeaan ja olivat edelleen uhkana roomalaisille. Rooman armeijan joukot alueella olivat turhautuneita tilanteeseen ja Galluksen poissaoloon. Vuonna 253 Moesia Superiorin maaherra Marcus Aemilius Aemilianus päätti ottaa asiat omiin käsiinsä. Hän ei maksanut vuotuista veroa gooteille, jolloin nämä hyökkäsivät uudelleen Moesiaan. Aemilianus kuitenkin kukisti heidät, jolloin sotilaat julistivat hänet keisariksi. Tämän jälkeen Aemilianus lähti armeijan kanssa kohti Italiaa varmistamaan valtansa. Gallus ja Volusianus kokosivat välittömästi armeijan ja marssivat pohjoiseen tavoitteenaan estää Aemilianuksen pääsyn Italiaan. Gallus lähetti myös käskyn senaattori Publius Licinius Valerianukselle tuoda vahvistuksia Reinin alueen provinsseista. Galluksen armeija liikkui kuitenkin hitaasti ja se oli elokuussa 253 ehtinyt vasta italialaisen Interamnan kaupungin edustalle kun tuli tieto, että Aemilianus oli jo päässyt Italiaan ja eteni nopeasti kohti Roomaa. Kun yhteenotto Galluksen ja Aemilianuksen välillä lähestyi, Galluksen sotilaat tekivät oman tilannearvionsa ja tulivat siihen tulokseen, että on aika vaihtaa puolta. Niinpä he murhasivat Galluksen ja tämän pojan Volusianuksen. Tosin joidenkin lähteiden mukaan Aemilianus kukisti ensin Galluksen joukot taistelussa, jonka jälkeen Gallus pakeni pohjoiseen pienen joukon kanssa. Hänet ja hänen poikansa Volusianus kuitenkin murhattiin Forum Flaminiissa (nykyinen Foligno). Gall
Gall syntyi nykyisen Etelä-Dakotan alueella vuoden 1840 tienoilla. Hän oli huomattava soturi jo teini-iässä, ja hänestä tuli nuorena heimopäällikkö. Little Bighornin taistelussa hän oli Istuvan Härän alipäällikkö. Taistelun jälkeen Gall pakeni Kanadaan Istuvan Härän mukana. Vuonna 1881 Gall palasi Dakotaan ja eli elämänsä loppuvuodet viljelijänä Standing Rockin reservaatissa. Hän ystävystyi myöhemmin paikallisten siirtolaisten kanssa. 1890-luvulla hän kääntyi Henkitanssi-liikkeeseen liittynyttä Istuvaa Härkää vastaan syyttäen tätä pelkuriksi ja petturiksi. Gall kuoli 5. joulukuuta 1894. Luigi Comencini
Luigi Comencini (8. kesäkuuta 1916 Salò – 6. huhtikuuta 2007 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Comencini on yksi ”italialaisen komedian” huomattavimpia edustajia, mutta hänet tunnetaan myös erinomaisista lapsikuvauksistaan. Lucien Bonaparte
Sadan päivän aikana, kun Napoleon pakeni Elbalta, Lucien kampanjoi keisarikunnan puolesta. Restauraatiossa hänet erotettiin Ranskan akatemiasta, mutta Ludvig Filipin aikana hän sai aatelisarvon. Lucien kuoli Viterbossa Italiassa 29. kesäkuuta 1840 vatsasyöpään. Sama kuolinsyy oli myös hänen isällään, sisarellaan Paulinella ja virallisen raportin mukaan myös Napoleonilla. Luigi Cherubini
Cherubini kuoli Pariisissa 15. maaliskuuta 1842, jolloin hän oli 81-vuotias. Augustine Grimaldi
Lucienin kuoltua 1523 Augustine luopui piispan virasta ja otti vallan Monacossa. Hänen ensimmäinen toimensa oli kostaa veljensä murha. Andrea Dorian laivaston ollessa edelleen uhkana Barthelemy pyrki sopuun Augustinuksen kanssa, joka ei kuitenkaan antanut anteeksi. Eräänä päivänä Lucienin tappaja, Barthelemy, löytyi kallo murskattuna. Luigi Galleani
27. helmikuuta 1919 neljä Galleanistia kuoli kun Franklinissa, Massachusettsissa sijainneeseen tekstiilitehtaaseen oltiin asettamassa pommia. Heidän uskotaan saaneen innoituksen räjäytykseen, Galleanin aiemmin päivällä pitämästä puheesta. Luigi Legnani
Luigi Rinaldo Legnani (7. marraskuuta 1790 – 5. elokuuta 1877) oli italialainen kitaristi ja säveltäjä. Hän syntyi Ferrarassa, mutta muutti vuonna 1799 perheineen Ravennaan ja kuoli siellä 86 vuoden ikäisenä. Hänen pääteoksiinsa lukeutuvat "36 kapriisia" (op. 20). Luigi Galleani
Luigi Galleani ja 8 hänen seuraajansa karkotettiin Italiaan kesäkuussa 1919. Viranomaisilla ei ollut riittävästi näyttöä Galleanin asettamiseksi syytteeseen, mutta hänet voitiin karkottaa, koska hän oli osallistunut vallankumoukselliseen toimintaan. Italiaan paluun jälkeen Galleani kiinnitti pian viranomaisten huomion. Hän joutui maanpakoon Italian rannikolla sijainneelle saarelle. Mussolinin noustua valtaan, Gelleania pidettiin jatkuvan poliisivalvonnan alaisena. Myöhemmin hän sai luvan palata Italian mantereelle, mutta poliisivalvonta jatkui. Galleani kuoli vuonna 1931 sydänkohtaukseen, Émile Gallé
Émile Gallé (1846–1904) oli ranskalainen lasitaiteilija, keraamikko ja huonekalusuunnittelija. Hän käytti runsasta väritystä sekä etsaus- ja kaiverrustekniikkaa. Gallé omisti pajan Nancyssa. Siellä hän teki fajansseja sekä intarsiakoristeisia huonekalusommitteluita. Gallé sai kuuluisuutta vuonna 1889 Pariisin maailmannäyttelyssä tekemillään värillisillä, hiotuilla, kaiverretuilla lasiteoksilla, joista suuressa osassa on kasvikoristeet "art nouveau"- eli jugendtyyliin. Samoihin aikoihin yhdysvaltalaisen Louis Comfort Tiffanyn kanssa Gallé uudisti lasitaidetta, joka oli kangistunut perinteisiin kaavoihin. Vuoden 1900 tienoilla Gallé oli keskiajan perinteisiin vetoavan ryhmän jäsen. Gallé oli Ranskassa "Arts and Crafts" -liikkeen päähahmo. Gallé tunnetaan varsinkin jugendmaljakoistaan, jotka on mielikuvituksellisesti koristeltu. Hänen maljakoissaan on nähty samaa jugendille ominaista ”värähtelevää jännitystä” kuin belgialaisen Maurice Maeterlinckin ja ranskalaisen Stéphane Mallarmén runoissa. Anthony Galla-Rini
Anthony "Tony" Galla-Rini (18. tammikuuta 1904 Manchester, Connecticut – 30. heinäkuuta 2006 Corona, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja, jolla oli näkyvä rooli harmonikan kehittymisessä instrumenttina 1900-luvulla. Jean-Lambert Tallien
Tallien osallistui vuonna 1798 siviilivirkamiehenä kenraali Napoléon Bonaparten Egyptin-sotaretkeen. Paluumatkalla Tallien joutui englantilaisten sotavangiksi. Oleskeltuaan jonkin aikaa Englannissa hän palasi Ranskaan huhtikuussa 1801 ja otti eron vaimostaan Thérésasta, joka oli jo käytännössä hylännyt hänet. Tallien sai marraskuussa 1804 Fouchén avulla Napoleonilta nimityksen Ranskan konsuliksi Espanjan Alicanteen. Hän joutui sairastuttuaan luopumaan tehtävästä melkein heti, mutta onnistui saamaan eläkkeen. Hän tuki vuonna 1814 Bourbonien valtaanpaluuta ja vuonna 1815 Napoleonin satapäiväistä keisarikuntaa, jonka kukistuttua hänen eläkkeensä peruttiin mutta hän välttyi maastakarkotukselta. Tallien eli lopun ikänsä köyhyydessä. Kuningas Ludvig XVIII myönsi hänelle uuden eläkkeen tammikuussa 1820. Tallien kuoli myöhemmin samana vuonna Pariisissa lepraan 53-vuotiaana. Gallium
Galliumin löysi spektroskooppisesti vuonna 1875 ranskalainen kemisti Paul-Émile Lecoq de Boisbaudran. Myöhemmin samana vuonna Boisbaudran pystyi valmistamaan galliumia metallisena elektrolysoimalla galliumhydroksidin (Ga(OH)) ja kaliumhydroksidin (KOH) liuosta. Gallium oli ensimmäinen alkuaine, joka löydettiin Dmitri Mendelejevin vuonna 1869 julkistaman alkuaineiden jaksollisen järjestelmän jälkeen. Galliumin löytyminen Mendelevin ennustamien ’eka-aluminiumin’ ominaisuuksien perusteella antoi näin varmistuksen taulukon paikkansapitävyydelle. Nimen ’gallium’ Boisbaudran antoi löytämälleen aineelle synnyinmaansa Ranskan latinankielisen käännöksen ’Gallia’ mukaan. Gaius Asinius Pollio
Caesarin murhan jälkeen senaatti pyysi Pollioa avustamaan heitä joukkoineen Mutinan sodassa Marcus Antoniusta vastaan. Pollio ei kuitenkaan halunnut auttaa senaattia, mutta ei myöskään halunnut tukea Antoniustakaan. Vasta kun Antonius ja Octavianus solmivat Lepiduksen kanssa toisen triumviraatin liittyi Polloi puolelleen. Triumvirit nimittivät Pollion vuoden 40 eaa. konsuliksi, vastalahjaksi Pollio joutui uhraamaan appensa Lucius Quintiuksen, joka oli triumviirien proskriptiolistoilla. Seuranneessa provinssien jaossa Antonius sai hallittavakseen Gallian ja hän nimitti Pollion legaatikseen Gallia Transpadanassa. Pollio sai myös tehtäväkseen maan jakamisen veteraaneille. Tässä tehtävässä Pollio sai pelastettua runoilija Vergiliuksen maatilan Mantuassa joka oli pakkolunastettu. Luigi Maria Macedonio
Luigi Maria Macedonio (24. marraskuuta 1682 Napoli – 9. joulukuuta 1727) oli italialainen roomalaiskatolinne piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 30. toukokuuta 1706 ja nimitettiin Sessa Auruncan hiippakunnan johtoon 8. kesäkuuta 1718. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi tuleva paavi Innocentius XIII. Macedonio kuoli 45-vuotiaana virassa. Luigi Galleani
Yhdysvaltain oikeusministeri Alexander Mitchell Palmer päätti aloittaa sarjan tutkimuksia. Niihin kuului kotietsintäluvattomia puhelimiin liitettyjä kuunteluvälineitä, radikaalien julkaisujen tilaajien seuraamista. Tuhansien anarkistien, kommunistien ja muiden radikaalien toimintaa valvottiin. Kun toiminnasta oli saatu riittävästi näyttöä, oikeusministeriö aloitti henkilöiden pidätykset ja karkottamiset. Leonardo Vinci
Vinci opiskeli musiikkia Napolissa Gaetano Grecon johdolla Poveri di Gesù Cristo -konservatoriossa. Aluksi hän tuli tunnetuksi Napolin murretta käyttäneistä opera buffa -teoksistaan vuoden 1719 paikkeilla, mutta hän sävelsi myös monia vakavia oopperoita erityisesti Pietro Metastasion librettoihin. Vinci kuoli noin 40-vuotiaana toukokuussa 1730, tarinoiden mukaan rakastajattarensa mustasukkaisen aviomiehen myrkyttämänä. Luigi Galleani
Nesto Dondoglio, Chicagossa asunut kokki, joka käytti nimeä Jean Crones, myrkytti noin 100 henkilöä arkkipiispa Mundeleinin kunniaksi vuonna 1916 järjestetyssä illallistilaisuudessa. Dondoglio sekoitti illallisella tarjottuun keittoon arsenikkia. Yksikään vieraista ei kuollut vieraana olleen lääkärin valmistaman oksennuslääkkeen ansiosta. Dondoglion asunto tutkittiin ja sieltä löydettiin useita myrkkyjä. Dondogliota ei kuitenkaan ikinä pidätetty. Hän pakeni itärannikolle, jossa hän eli kuolemaansa saakka, vuoteen 1922, piilotettuna muiden Galleanistien koteihin. Harry Gallatin
Harry Junior Gallatin (26. huhtikuuta 1927 Roxana, Illinois – 7. lokakuuta 2015 Edwardsville, Illinois) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hänet on nimetty Basketball Hall of Fameen. Harald Gallen
Arthur Harald Gallen, taiteilijanimi "Harald-Gallen" (21. toukokuuta 1880 Tallinna – 2. toukokuuta 1931) oli suomalainen taidemaalari ja graafikko. Luigi Nono
Luigi Nono (29. tammikuuta 1924 Venetsia – 8. toukokuuta 1990 Venetsia) oli italialainen säveltäjä. Hänen tuotantonsa on nykytaidemusiikkia, johon kuuluu muiden muassa elektronisia teoksia ja oopperoita. Koulutukseltaan Nono oli oikeustieteen tohtori. Luigi Galleani
Tilanteen kiristyessä Euroopassa ja Yhdysvaltojen otettua käyttöön asevelvollisuuden, Galleani kehotti seuraajiaan siirtymään Meksikoon, jossa he voisivat odottaa vallankumousta ja välttää listautumisen armeijaan. Pommi-iskut Yhdysvalloissa lakkasivat joksikin aikaa. Vuoden 1917 lopussa useat Galleanistit palasivat Yhdysvaltoihin ja jatkoivat toimintaansa. Girolamo Fracastoro
Girolamo Fracastoro (1478–1553) oli italialainen tieteilijä ja runoilija. Hän kuvasi vuonna 1530 runossaan "Syphilis sive morbus gallicus" ("syfilis eli ranskalainen tauti") kupan. Hän esitti myös teorian heliosentrisestä maailmankuvasta ja siitä, että sairaudet olisivat pienten eliöiden aiheuttamia, mikä innoitti Louis Pasteuria yli 300 vuotta myöhemmin. Luigi’s Mansion
"Luigi’s Mansion" esiteltiin ensimmäisen kerran julkisesti yleisölle E3-pelimessuilla vuonna 2001. Tässä versiossa kolme peruskummitusta (oranssi, pinkki ja sininen) olivat hyvin erinäköisiä kuin lopullisessa versiossa. Oranssi kummitus oli vaaleanpunainen, ja sillä oli pienemmät silmät ja suu. Pitkä ja pinkki kummitus oli oranssi, ja sillä oli isohko nenä. Sininen kummitus oli taas väriltään lähempänä violettia, ja myös sillä oli pienemmät silmät ja suu. Näiden lisäksi oli vielä kummitus, jota ei nähty lopullisessa versiossa missään muodossa. Se oli tummanvioletti ja muistutti pinkkiä beta-kummitusta. Sen pystyi näkemään vain kartanon käytävillä. Tämä kummitus tuli aina Luigin selän taakse ja kiljui. Tällöin Luigi huusi, pelkäsi ja kaatuili. Game Boy Horrorissa oli kello. Alun perin pelaajalla oli 24 tuntia aikaa pelastaa Mario ja jos pelaaja kuoli tai aika loppui, niin kartano ja Mario katosivat, mikä on syynä siihen, miksi Luigi on niin surullisen näköinen sen jälkeen. Pelissä on huone nimeltään Safari Room, jossa alun perin piti olla galleriakummitus, joka poistettiin lopullisesta versiosta, koska se oli liian pelottava. Tämä kummitus oli metsästäjä, jolla oli kivääri. Hänen piti sanoa, että hän aikoo tappaa Luigin ja laittaa hänen päänsä kokoelmaan niin kuin muutkin eläimen päät, joita hänellä on kyseisessä huoneessa. King Boolla ei ole kruunua ja Boot ovat pienempiä ja niitä on enemmän. Luigin selässä oleva Poltergust 3000 on erinäköinen ja siinä oli lämpömittari, kun mittari nousi 10:een, Poltergust 3000 ylikuumeni ja Luigi kaatui. Luigi pitää taskulamppua kaksin käsin. Lucius Cornelius Cinna
Mariuksen murhautettua Sullan kannattajat ja otettua vallan Roomassa, Cinna toimi hänen kumppaninaan. Mariuksen yllättäen kuoltua vuoden 86 eaa. alussa, Cinna nousi hallitsemaan Lucius Valerius Flaccuksen kanssa. Tämän jouduttua yllättäen murhatuksi Cinnan rinnalle nousi hallitsemaan Gnaeus Papirius Carbo. Kun Cinna valmistautui kohtaamaan Sullan vuonna 84 eaa., hänet tapettiin yllättäen kapinassa. Symposion (Akseli Gallen-Kallela)
Symposion (alkuperäiseltä nimeltään Probleemi) on Akseli Gallen-Kallelan maalaus vuodelta 1894. Ryhmäkuvassa esiintyvät vasemmalta lukien Akseli Gallen-Kallela eli tuolloin Axel Gallén, Oskar Merikanto, Robert Kajanus ja Jean Sibelius, jotka pohtivat elämän ja taiteen arvoitusta. Maalauksen henkilöhahmoissa on karikatyyrille ominaisia piirteitä ja tausta on mielikuvituksellisen symbolistinen. Luigi Conti
Luigi Conti (2. maaliskuuta 1929 Ceprano – 5. joulukuuta 2015 Viterbo) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kirkkonsa diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi 29. syyskuuta 1954. Hän sai 1. elokuuta 1975 nimityksen Gratianan titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Haitille. Piispaksi konsekroinnin suoritti 5. lokakuuta Jean-Marie Villot, jota avustivat Bernardin Gantin ja Michele Federici. France Gall
France Gall (9. lokakuuta 1947 Pariisi, Ranska – 7. tammikuuta 2018 Neuilly-sur-Seine, Ranska), syntymänimeltään Isabelle Geneviève Marie Anne Gall, oli ranskalainen laulaja. Hän nousi kuuluisuuteen voitettuaan Luxemburgin edustajana vuoden 1965 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Poupée de cire, poupée de son”. Gall oli naimisissa ja myös esiintyi Michel Berger’n kanssa. Marcus Aurelius
Marcus Aurelius kuoli 17. maaliskuuta vuonna 180 sotaretkellä markomanneja vastaan Vindobonan (nykyinen Wien) kaupungissa. Hänen tuhkansa tuotiin Roomaan ja haudattiin Hadrianuksen mausoleumiin, nykyiseen Castel Sant'Angeloon. Clemens von Galen
Vain kolme päivää kotiinpaluunsa jälkeen, 19. maaliskuuta 1946, kardinaali von Galen toimitettiin voimakkaiden vatsakipujen takia münsteriläiseen St.-Franziskus- hospitaaliin. Siellä hän kuoli 22. maaliskuuta tulehtuneen umpilisäkkeen puhkeamisen aiheuttamaan vatsakalvontulehdukseen. Hänen viimeisiksi sanoikseen jäivät: ”"Ja, Ja, wie Gott es will. Gott lohne es Euch. Gott schütze das liebe Vaterland. Für ihn weiterarbeiten … oh, Du lieber Heiland!"” (”Niin, niin, niin kuin Jumala haluaa. Jumala teidät palkitkoon. Jumala suojelkoon rakasta isänmaatamme. Tehkää työtä sen hyväksi… oi, rakas Vapahtaja!”) 28. maaliskuuta 1946 hänet haudattiin von Galenin suvun hautakappeliin, Ludgerus-kappeliin Münsterin tuomiokirkossa. Haudalla on nykyään etelätirolilaisen kuvanveistäjän Siegfried Morodan luoma hautapaasi, jossa on sanat: ”"Hic exspectat resurrectionem mortuorum Clemens Augustinus de Galen S.R.E. presbyter cardinalis episcopus Monasteriensis"” (”Tässä odottaa kuolleiden ylsönousemusta Clemens August von Galen, pyhän Rooman kirkon kardinaalipappi, Münsterin piispa”). Gae Aulenti
Gaetana ”Gae” Aulenti [ˈɡaːe auˈlɛnti] (4. joulukuuta 1927 Palazzolo dello Stella, Friuli – 31. lokakuuta 2012 Milano) oli italialainen arkkitehti ja muotoilija. Hän tuli tunnetuksi suurista taidemuseoprojekteista, kuten entisen rautatieaseman muuttamisesta Musée d’Orsayksi Pariisissa 1980–1986. Hänen töitään ovat myös nykytaiteen galleria Pompidou-keskuksessa Pariisissa, Palazzo Grassin muuntaminen taidemuseoksi Venetsiassa (1985–1986) sekä aasialaisen taiteen museo San Franciscossa (2000–2003). Aulenti oli yksi harvoista sodanjälkeisen Italian naisarkkitehdeista. Luigi Capuano
Luigi Capuano (13. heinäkuuta 1904 Napoli – 20. lokakuuta 1979 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.