Kuinka pitkä Volga joki on?
Volga
Volga (, , , , mordvaksi Рав, "Rav", ) on Euroopan pisin ja runsasvetisin joki. Se on Volgan vesistöalueen pääuoma, jonka valuma-alueen pinta-ala on 1,35 miljoonaa neliökilometriä. Volgan pituus on 3 685 kilometriä ja se on yksi Venäjän merkittävimmistä kuljetusreiteistä. Volga ja sen valuma-alue sijaitsevat kokonaisuudessaan Venäjällä.
Moskovan alue
Moskovan alueen länsiosa kuuluu Keski-Venäjän ylänköön ja itäosa Itä-Euroopan tasankoon. Alueen pinta-alasta on metsää 45 % ja vesistöjä 3 %. Alueen merkittävimmät joet ovat pohjoisrajaa sivuava Volga, alueen eteläosien poikki kulkeva Volgan sivujoki Oka ja alueen keskiosien kautta virtaava Okan haara Moskvajoki. Venäjän maantiede
Euroopan puolella on Jäämeren lisäksi kolme muutakin valuma-aluetta. Pääosin Ukrainassa ja Valko-Venäjällä virtaava Dnepr, jonka latva on Venäjän puolella, ja Don virtaavat Mustaanmereen. Itämeren valuma-alue on pieni. Kaspianmereen virtaa puolestaan Euroopan pisin joki Volga, jonka valuma-alue on 1 380 000 neliökilometriä. Venäjän Euroopanpuoleiset joet muodosvat kanavilla yhdistetyn laajan sisäisen vesitien. Toima
Toima (, , ) on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Udmurtiassa ja Tatarstanissa Venäjällä. Sen pituus on 121 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 1450 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaama Gusevkan kylän luona on 6,3 kuutiometriä sekunnissa. Velikaja
Joen pituus on 430 kilometriä ja valuma-alue noin 25 200 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Bežanitsyn ylängöltä. Sen varrella sijaitsevat Ostrovin, Opotškan ja Pihkovan kaupungit. Alajuoksulta noin 20 kilometriä on purjehduskelpoista, joidenkin vanhempien lähteiden mukaan 40 kilometriä. Marin tasavalta
Mari on pääasiassa loivasti kumpuilevaa jokien halkomaa tasankoa. Marin alueella on jokia yhteensä 476 kappaletta, yhteismitaltaan yli 7 000 km. Suurimmat joet ovat maan etelärajalla virtaava Volga sekä sen sivuhaarat Vetluga, Rutka, Bolšaja Kokšaga, Malaja Kokšaga, Ilet, Njomda, "Buj" ja "Uržumka". Järviä alueella on yhteensä yli 200. Järvistä suurimmat ovat Kara, Kitšijer ja Jaltši. Suurin makean veden allas on Volgaan padottu Tšeboksaryn tekojärvi. Luza
Luza (komiksi ja venäjäksi Лу́за) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Jugin sivujoki Komin tasavallassa sekä Kirovin ja Vologdan alueilla Venäjällä. Sen pituus on 574 kilometriä, valuma-alueen laajuus 18 300 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 99 kilometrin päässä joen suusta 117 kuutiometriä sekunnissa. Suurimmat sivujoet ovat Lopju, Porub, Lehta ja Lala. Luzan varrella sijaitsee Luzan kaupunki, Lalskin kaupunkimainen taajama ja Objatševon piirikeskus. Volta (joki)
Mustan-Voltan nimenä on Burkina Fasossa Mouhoun. Sen pituus on 1 363 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 142 056 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Dienkoa-nimisenä 500 metrin korkeudesta Bobo-Dioulasson lounaispuolelta. Musta-Volta virtaa ensin koilliseen, missä sen vesi ohjataan padon avulla Souroun jokilaaksoon. Joki kääntyy sitten kaakkoon ja etelään, jossa se muodostaa ensin Burkina Fason ja Ghanan ja sitten Ghanan ja Norsunluurannikon välisen rajan. Volta (joki)
Voltan valuma-alueesta 43 % kuuluu Burkina Fasoon, 42 % Ghanaan, 7 % Togoon, 4 % Beniniin, 3 % Norsunluurannikkoon ja 1 % Maliin. Se muodostaa 70 % Ghanan, 61 % Burkina Fason, 46 % Togon ja 13 % Beninin pinta-alasta. Valuma-alueen tarkka laajuus on eri laskelmien mukaan 394 123 tai 398 390 neliökilometriä. Sen rajojen määrittely on vaikeaa pohjoisessa, josta ei juurikaan tule virtausta. Ingoda
Ingoda () on Amurin vesistöön kuuluva joki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Yhdessä Ononin kanssa se muodostaa Šilkajoen. Ingodan pituus on 708 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 37 200 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaama joen suussa on 72,6 kuutiometriä sekunnissa. Vologda (joki)
Vologda on 155 kilometriä pitkä joki Vologdan alueella Pohjois-Venäjällä Se laskee Suhonaan, joka laskee edelleen Vienanjokeen ja Vienanmereen. Joen valuma-alue on 3 030 neliökilometriä. Vologdan kaupunki sijaitsee joen varrella. Dneprin–Bugin kanava
Neuvostoliiton hajoaminen kuitenkin romautti vesistön liikennemääriä merkittävästi. Reitti pääsi rapistumaan. Vuonna 1996 nyt Valko-Venäjälle kuuluva Dneprin–Bugin väylä hyväksyttiin kuitenkin osaksi Euroopan keskeistä sisävesireitistöä Gdańsk–Varsova–Brest–Pinsk–Kiova–H’erson E40 päävesiväylän osana (Dnepr–Veiksel–Oder). Tämä reitti ei kutenkaan ole liikennöintikunnossa Bug-joen osuudella Varsovan ja Brestin välillä. Vuodesta 1997 vuoteen 2010 reitin valkovenäläistä osaa on silti kunnostettu. Pyrkimyksenä on ollut nostaa se eurooppalaisen sisävesiväylästön tasoluokkaan Va. Pyrkimykseksi tuli samalla nostaa sulkujen pituutta aiemmasta 89 metristä 120 metriin ja leveyttä 11,2 metristä 12,7 metriin. Tämä sallisi isompien, yli 100 metristen proomujen liikennöinnin. Tigoda
Tigoda () on Olhavanjoen läntinen sivujoki Leningradin ja Novgorodin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 143 kilometriä ja valuma-alue 2 290 neliökilometriä. Sava (joki)
Sava (bosn., kroatiaksi ja ; ; ; ) on Balkanilla sijaitseva joki. Se on 990 kilometriä pitkä Tonavan sivujoki, jonka lähde on Slovenian Alpeilla. Joki kulkee Ljubljanan ja Zagrebin kautta Belgradiin, missä se yhtyy Tonavaan. Sava on Kroatian tärkein joki ja suurin osa maan kuljetuksista hoidetaan jokea pitkin. 95 419 neliökilometrin suuruinen valuma-alue kostuu Slovenian ja Kroatian läntisistä osista. Savalla on sivujoki Drina. Neuvostoliitto
Neuvostoliiton korkein kohta oli Pamir-vuoristossa sijainnut Pik Kommunizma, jonka korkeus oli 7 495 m. Neuvostoliiton suurin joki oli Jenisei, joka on suurin Pohjoiseen jäämereen laskeva joki. Sen pituus on 5 539 km. Euroopan puolella Neuvostoliiton suurin joki oli Volga, joka on Euroopan pisin ja runsasvetisin joki. Volgan pituus on 3 685 kilometriä. Muita merkittäviä jokia olivat Ob, Lena, Ural ja Amur. Nykyisin Pik Kommunizma on nimeltään Ismail Samani, ja sijaitsee Tadžikistanissa; edellä mainitut joet sijaitsevat pääosin Venäjän alueella. Korkeussuhteet Neuvostoliitossa vaihtelivat vuoristoista tasaisiin alankoihin. Eniten vuoristoja oli Neuvostoliiton pohjois- ja itäosissa, kun etelä- ja länsiosissa oli enemmän tasankoja. Suurimpia Neuvostoliiton alueella olevia järviä olivat muun muassa Araljärvi, Laatokka, Kaspianmeri ja Baikaljärvi. Voloma (joki)
Voloma (, karjalaksi "Vuoloma") on joki Karjalan tasavallan Mujejärven ja Karhumäen piireissä. Sen pituus on 138 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 2 070 neliökilometriä. Kalkajoki
Kalkajoki () on Vienanmereen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 59 kilometriä, valuma-alueen laajuus 1 590 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 10 kuutiometriä sekunnissa. Bolšaja Kokšaga
Bolšaja Kokšaga (, ) on Volgan sivujoki Venäjän Kirovin alueella ja Marin tasavallassa. Kolva (Višeran sivujoki)
Kolva () on Volgan vesistöön kuuluvan Višeran sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 460 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 13 500 neliökilometriä. Joen varrella sijaitsee Tšerdynin kaupunki. Venta (joki)
Venta () on joki, joka kulkee Latvian ja Liettuan alueella. Sen alkulähde on lähellä Kuršėnain kaupunkia Luoteis-Liettuassa ja se laskee Koillis-Latviassa Ventspilsin kaupungin lähellä Itämereen. Sen kokonaispituus on 346 km. Merkittävimmät kaupungit joen alueella ovat Kuršėnai, Mažeikiai, Kuldīga ja Ventspils. Joessa on myös Euroopan levein vesiputous, joka sijaitsee Kuldīgan lähellä. Sen leveys on noin 250 metriä. Moskvajoki
Moskvajoki eli Moskovanjoki () on Moskovan kaupungin läpi virtaava ja Okaan Kolomnan lähellä laskeva joki Moskovan ja osittain myös Smolenskin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 473 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 17 600 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Moskovan ylängöltä. Tärkeimmät sivujoet ovat Ruza, Istra, Jauza, Pahra ja Severka. Keskimääräinen virtaama on 109 kuutiometriä sekunnissa. Virtausta säännöstelevät Možaiskin, Ruzan, Ozerninskojen ja Istran tekoaltaat sekä Petrovo-Dalnejen ja Rubljovon lähellä sijaitsevat padot. Vettä virtaa jokeen myös Volgasta Moskovan kanavaa pitkin. Moskvajoen rannalla sijaitsevat Možaiskin, Zvenigorodin, Moskovan, Žukovskin, Bronnitsyn, Voskresenskin ja Kolomnan kaupungit. Viiksinselkä
Viiksinselän Venäjän puoliseen osaan laskee etelästä Volgajoki ja idästä Tolvajärven laskujoki Tolvajoki. Viiksinselän pinta on 145 metriä meren pinnan yläpuolella. Ostronsaari jakaa järven osiin, joita ovat muun muassa Melaselänjärvi, Mutalahdenselkä ja Kohtikankaanselkä Suomen puolella sekä Hiidenselkä Venäjän puolella. Viiksinselkä laskee Niemenjokea pitkin pohjoiseen Haapojärveen. Syväri
Syväri (, ) on 224 kilometrin pituinen joki, joka laskee Euroopan toiseksi suurimmasta järvestä Äänisestä Euroopan suurimpaan järveen Laatokkaan. Se muodostaa osan Vienanmeren-Itämeren vesitiestä sekä suuremmasta Volgan–Itämeren vesitiestä, joka myös yhdistää Moskovan ja Pietarin kaupungit. Joki kuuluu osana Marian ja Stalinin kanavistoa.Reitti on talvella noin viisi kuukautta jäässä. Venäjän maantiede
Venäjän merkittävin järvi on Siperiassa sijaitseva Baikal, jossa on 85 prosenttia Venäjän ja 20 prosenttia koko maailman sulasta makeasta vedestä. Se on noin 630 kilometriä pitkä ja 50 kilometriä leveä. Baikaljärven suurin syvyys on 1 642 metriä, ja järven tilavuus on 23 615,390 kuutiokilometriä. Laatokka on Venäjän toiseksi suurin järvi ja pinta-alaltaan Euroopan suurin järvi. Muita suuria järviä ovat Ääninen ja Viron rajalla oleva Peipsijärvi. Lisäksi erityisesti Euroopan luoteisosassa ja Siperian pohjoisosissa on monia pienempiä järviä, joista suurimmat ovat Valkeajärvi, Tuoppajärvi, Uikujärvi, Taimyrjärvi, Ilmajärvi ja Tšanyjärvi. Moniin jokiin on lisäksi padottu tekojärviä. Niistä suurimpia ovat Volgan Rybinskin tekojärvi ja Angaran Bratskin tekojärvi. Koboža
Koboža () on Volgan vesistöön kuuluvan Mologan sivujoki Novgorodin ja Vologdan alueilla Venäjällä. Sen pituus on 184 kilometriä, valuma-alueen laajuus 2 660 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus joen suussa 19,5 kuutiometriä sekunnissa. Viikinkien idäntie
Jos lopullinen määränpää sijaitsi Keski- tai Itä-Venäjällä tai Kaspianmerellä, oli hankkiuduttava Volgajoelle. Volgan ja sen sivujokien muodostama jättiläismäinen vesistö avasi skandinaavien ulottuville valtavan kokoisen alueen. Ilmajärveltä pääsi koillisesta virtaavaa Mstajokea pitkin kapealle vedenjakajalle Valdain ylängöllä, jonka takaa avautui Tvertsajokea pitkin yhteys Volgan yläjuoksulle. Jarenga
Jarenga (, ) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa ja Arkangelin alueella Venäjällä. Sen pituus on 281 kilometriä, valuma-alueen laajuus 5 140 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 23 kilometrin päässä joen suusta 48,8 kuutiometriä sekunnissa. Vltava
Vltava () on Elben sivujoki ja Tšekin pisin joki. Se alkaa Böhmerwaldilta ja virtaa muun muassa Prahan läpi. Tšusovaja
Tšusovaja (, yläjuoksulla "Poludennaja Tšusovaja", Полуденная Чусовая) on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Sverdlovskin alueella ja Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 592 kilometriä, valuma-alueen laajuus 23 000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 222 kuutiometriä sekunnissa. Volgan–Donin kanava
Volgan–Donin kanava () on 101 kilometrin pituinen keinotekoinen vesiyhteys Kaspianmereen laskevan Volgan ja Asovan- ja Mustaanmereen laskevan Donin vesistöjen välillä Etelä-Venäjällä. Yhdessä Volgan–Itämeren vesitien kanssa kanava muodostaa myös Itämeren ja Välimeren välisen sisävesiyhteyden. Volga
Volga pääuoma on kahlittu suurilla padoilla vesivoiman käyttöön. Suurin osa Volgaa on purjehduskelpoista, minkä ansiosta se on merkittävä kuljetusväylä ja sisävesiliikenteen reitti Venäjällä. Volgan ekologinen tilanne on huonontunut likavesien ja patoaltaiden takia huomattavasti. Vologdan alue
Vologdan alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangon pohjoisosassa. Alueen itäosassa virtaa Vienanjoen lisäjoki Suhona. Muista joista mainittakoon Jug, Mologa ja Šeksna. Alueen eteläosassa on Volgan vesistöön kuuluva Rybinskin tekojärvi ja luoteisrajalla on Ääninen. Näiden välillä sijaitsee Valkeajärvi. Tšeptsa
Tšeptsa (, ) on Volgan vesistöön kuuluvan Vjatkan sivujoki Permin aluepiirissä, Udmurtian tasavallassa ja Kirovin alueella Venäjällä. Sen pituus on 501 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 20 400 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus 85 kilometrin päässä joen suusta on 130 kuutiometriä sekunnissa. Tšuvassia
Maan suurin joki on maan pohjoisosan kautta virtaava Volga, josta 127 kilometriä on Tšuvassian alueella. Muita merkittäviä jokia ovat Sura maan lounaisosassa ja Tšivil maan pohjoisosassa. Kaikkiaan Tšuvassian alueella on 2 356 jokea, jotka kaikki kuuluvat Volgan vesistöalueeseen. Valko-Venäjän maantiede
Valko-Venäjän maantiedettä hallitsevat laajat alangot, jotka kuuluvat Itä-Euroopan tasankoon. Valko-Venäjän etelä- ja pohjoisosat ovat alankoalueita, ja vain maan keskiosissa on kukkuloita, joista korkein on Dzjaržynskin mäki. Valko-Venäjää halkovat lukuisat joet ja kanavat. Suurimmat joet ovat Dnepr, Pripet, Väinäjoki, Niemen ja Läntinen Bug. Maassa on lisäksi tuhansia pieniä järviä. Valtion pinta-ala on 207 600 neliökilometriä, ja sen rajanaapurit ovat Venäjä, Ukraina, Puola, Liettua ja Latvia Vorkuta (joki)
Vorkuta (, ) on Petšoran vesistöön kuuluvan Usan sivujoki Nenetsian autonomisessa piirikunnassa ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 182 kilometriä, valuma-alueen laajuus 4 550 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama joen keskijuoksulla 43,4 kuutiometriä sekunnissa. Venäjä
Geodeettista viivaa pitkin Venäjän kaksi kauimpana toisistaan olevaa pistettä ovat noin 8 000 kilometrin matkan päässä toisistaan. Näistä läntisin piste sijaitsee Puolan rajalla olevalla niemellä, joka erottaa Gdanskinlahden Veikselinhaffista; itäisin piste sijaitsee Kuriilien saarilla, muutaman kilometrin päässä Japanin Hokkaidōsta. Samalla leveyspiirillä pysyen Venäjän suurin leveys on 6 600 kilometriä. Tällöin läntisin piste on sama niemi Puolan rajalla ja itäisin Diomeden saarilla Alaskan lähellä. Venäjän federaatio levittäytyy yhdeksälle aikavyöhykkeelle. Venäjän maantiede
Läntinen Venäjä kuuluu pääasiassa Itä-Euroopan tasankoon, joka on maailman suurimpia alankoalueita. Se levittäytyy Venäjän länsirajalta Uralvuorille ja Pohjoiselta jäämereltä Kaukasukselle. Noin puolet alueesta on alankoa, ja korkein kohta sijaitsee Moskovan pohjoispuolella Valdain ylängöllä 343 metrissä. Moskovan eteläpuolella maastossa vuorottelevat jokilaaksot ja niitä erottavat kukkulat, kuten Keski-Venäjän ylänkö, joka erottaa Dneprin laakson Oka- ja Donjokien alueesta. Volgan itäpuolella leviää laaja Kaspian syvänkö, joka on matalimmillaan 25 metriä merenpinnan alapuolella. Itä-Euroopan tasanko ulottuu etelässä Kaukasuksen juurille. Vuorten harja muodostaa Venäjän rajan Georgian ja Azerbaidžanin kanssa. Venäjän puolella on 5 642 metriä korkea Elbrus, joka on Euroopan korkein vuori. Njomda
Njomda (, myös "Nemda", Не́мда) on Volgan sivujoki Kostroman ja Ivanovon alueilla Venäjällä. Sen pituus on 146 kilometriä, valuma-alueen laajuus 4 750 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 48 kilometrin päässä joen suusta 28,9 kuutiometriä sekunnissa. Laukaanjoki
Laukaanjoki (myös "Laukaa", vatjaksi "Laugaz, Laukaa jõtši", ) on joki Novgorodin ja Leningradin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 353 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 13 200 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus 60 kilometrin päässä joen suusta on 93 kuutiometriä sekunnissa. Keskijuoksulla leveys on 50–100 metriä ja joen suussa jopa 500 metriä.
Joki saa alkunsa Tjosovon suoalueelta ja laskee Suomenlahden Laukaanlahteen. Korkean veden aikaan se laskee Rosonajoen kautta myös Narvanjoen suuhun. Joessa on jääpeite joulukuun alkupuolelta huhtikuun alkuun. Tärkeimmät sivujoet ovat Ortesjoki, Jaštšera, Lemusajoki, Saba ja Ruutainjoki. Smolenskin alue
Smolenskin alue kuuluu osaltaan Valdain ylänköön ja on keskeistä Länsi-Venäjän vedenjakaja-aluetta. 60 % Smolenskin alueesta kuuluu Mustaanmereen laskevan Dneprin vesistöön, joka joki ja kaksi sen keskeistä sivuhaaraa (Sož ja Desna) saa alkunsa alueelta. Toisaalta noin 25 % pinta-alasta kuuluu Smolenskin alueen luoteisosan kautta Itämereen laskevan Väinäjoen vesistöön. Kolmanneksi alueen itäosa on Kaspianmerelle johtavan valtavirta Volgan vesistöä. Esimerkiksi Tverin alueen Zubtsovissa Volgaan liittyvän Vazuza-joen tekoallas peittää osia Smolenskin alueen koillisosista. Etelämpänä virtaava Ugra-joki on puolestaan yksi keskeisiä Volgan Oka-sivujoen haaroja. Vyšni Volotšokin vesitie
Vyšni Volotšokin vesitie (ven. Вышневолоцкая водная система) yhdistää Itämeren ja Kaspianmeren vesistöt toisiinsa. Vuosina 1703–1722 Venäjän keisari Pietari Suuren käskystä Vyšni Volotšokiin rakennettiin Venäjän ensimmäinen kanava, joka yhdisti vesistöt. Tästä Mustajoen ja Tvertsajoen välisestä kanavajärjestelmästä tuli yksi tärkeimmistä Euroopan ja Aasian välisen tavaraliikenteen reiteistä 1700-luvulla. Se sijaitsee Vyšni Volotšokin kaupungin lähellä Tverin alueella, Venäjällä. Vesitie on yhä käytössä, mutta aika on ajanut sen ohi. Sitä eivät voi käyttää suuret jokilaivat, minkä vuoksi jokitavaraliikenteessä sen on korvannut Volgan–Itämeren vesitie. Vyšni Volotšokin vesitie on yksi kolmesta kanavajärjestelmästä, jotka yhdistivät aikoinaan Nevan ja Volgan vesistöt toisiinsa. Muut olivat Volgan–Itämeren vesitie sekä Tihvinän kanavajärjestelmä. Ilet
Ilet (, tat. latinalaisilla İllät ja kyrillisillä Илләт, mariksi Элнет, "Elnet") on 204 kilometriä pitkä Volgaan (ja edelleen Kuibyševin tekojärveen) laskeva joki Marin ja Tatarstanin tasavalloissa Venäjällä. Iletiin laskevista joista suurimmat ovat Ašit, Jušut, Vontša ja Petjalka. Dorka
Dorka on pienehkö 27 kilometrin pituinen joki, jonka valuma-alue on 144 neliökilometriä. Se virtaa Meštšoran alangon länsireunalla, Moskovan keskustasta noin 50 km kaakkoon, Moskovan pienen kehätien tienoilla. Jokimaisema on ihmisen muokkaama ja etenkin joen keskijuoksua luonnehtivat datša-asutukset. Seutu on kuuluisa venäläisestä gžel-keramiikkatyylistään. Jug
Jug () on toinen Vienanjoen alkujoista Vologdan ja Kirovin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 574 kilometriä, valuma-alueen laajuus 35 600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 35 kilometrin päässä joen suusta 292 kuutiometriä sekunnissa. Volgograd
Myös monet tärkeät maantiet Venäjän eteläosista ja Kaspianmeren maista Moskovaan kulkevat Volgogradin kautta. Maantieyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu Keski-Euroopasta Kiovan ja Harkovan kautta Volgogradiin saapuva ja edelleen Astrahaniin jatkava eurooppatie E40 (Kiova-Volgograd 1273 km, Volgograd Astrahan 394 km). Venäjällä tämä maantie tunnetaan valtatie M6:na. Toinen kaupunkiin johtava eurooppatie on E119 (valtatie M6, Moskova–Volgograd–Astrahan). Pääkaupunki Moskovasta on sitä tietä pitkin 981 kilometriä Volgogradiin. Volga 30 päivässä
Volga 30 päivässä on näyttelijä Ville Haapasalon Yle Teemalla esitetty ohjelma, jossa Haapasalo kiertelee Volgaa esitellen venäläisiä maisemia ja kaupunkeja. Matka alkaa hänen entisestä kotikaupungistaan Pietarista Suomen aseman lähettyviltä. Vaga
Vaga () on Vienanjoen suurin vasemmanpuoleinen sivujoki Arkangelin alueella Venäjällä. Sen pituus on 575 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 44 800 neliökilometriä. Šeksna (joki)
Šeksna () on Volgan vasemmanpuoleinen sivujoki Vologdan alueella Venäjällä. Nykyisellään joki on 139 km:n pituinen. Se laskee Valkeajärvestä (Beloje ozero) Rybinskin tekojärveen. Ennen vesistöjen patoamista joki oli nykyistä paljon pitempi. Joessa on kaksi voimalaitosta. Šeksna on osa Volgan–Itämeren vesitietä, ja siitä on myös kanavayhteys Vienanjoen vesistöön. Šeksnan varrella sijaitsee Šeksnan kaupunkityyppinen taajama ja joen suulla Vologdan alueen suurin kaupunki Tšerepovets. Sotla
Sotla tai Sutla on joki, joka pääasiassa toimii Slovenian ja Kroatian välisenä rajana. Se on Tonavaan laskevan Savan sivujoki. Sotla on 89 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 584 neliökilometriä. Valuma-alue ulottuu sekä Slovenian että Kroatian puolelle. Joen alkulähde on 580 metrin korkeudella, ja sen suu on 135 metrin korkeudella. Sylva (joki)
Sylva () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Sverdlovskin alueella ja Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 493 kilometriä, valuma-alueen laajuus 19 700 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 45 kilometrin päässä joen suusta 139 kuutiometriä sekunnissa. Pes (joki)
Pes () on Volgan vesistöön kuuluva joki Novgorodin ja Vologdan alueilla Venäjällä. Sen pituus on 145 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 2 730 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Novgorodin alueen koillisosassa sijaitsevasta Rakitinskojejärvestä, virtaa koilliseen ja yhtyy Tšagodan taajaman lähellä Tšagodajokeen muodostaen Tšagodoštšan. Suurimmat sivujoet ovat Rattsa ja Kušavera. Pesin varrella sijaitsevat Hvoinajan ja Sazonovon taajamat sekä Pesin ja Mintsyn kuntakeskukset. Aikaisemmin sitä käytettiin uittoväylänä. Vuoleenjoki
Vuoleenjoki (myös "Aulokka", ) on Laatokkaan laskeva joki Leningradin alueen Seuloskoin piirissä. Sen pituus on 54 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 385 neliökilometriä. Vože
Järveen laskee kaksikymmentä jokea, joista suurimmat ovat Moldona ja Vožega. Valuma-alueen laajuus on 5 870 neliökilometriä. Vože laskee Svidjoen kautta Latšajärveen. Järvi jäätyy marraskuun alussa ja vapautuu jäistä huhtikuun lopussa. Pohjaa peittää enimmillään kahden metrin paksuinen mutakerros. Rannoilla on paikoittain hiekkaa tai kiviä. Pinta-alasta 18 % on kaislikon ja muun kasvillisuuden peitossa. Lena
Lena (, ) on 4 294 kilometriä pitkä joki Itä-Siperiassa Venäjällä. Se on yksi Venäjän, Euraasian suurimpia jokia ja lukeutuu luokittelutavasta riippuen maailman noin 20 suurimpaan jokeen. Tšuvassia
Järviä Tšuvassian tasavallassa on yhteensä 754. Järvistä suurin osa, noin 600, sijaitsee tulvatasangoilla. Muut järvet sijaitsevat karstimaalla. Maan suurimmat järvet ovat Šikhanzanskoe ja Siutkul’. Osittain Tšuvassiassa sijaitsee myös Volgaan padottu 2 274 neliökilometrin laajuinen Tšeboksaryn tekojärvi, jonka Tšuvassiaan sijoittuvassa patorakennelmassa on 1 405 MW:n vesivoimala. Volgan vesivoimalaitos
Voimalaitos rakennettiin osana suurten kommunististen rakennushankkeiden sarjaa, joka käynnistettiin Neuvostoliiton ministerineuvoston ja Josef Stalinin päätöksellä elokuussa 1950. Rakennustyö alkoi 1952, ja voimala käynnistettiin vaiheittain vuosina 1958-1961. Rakennustöihin kerättiin kymmenin tuhansin Komsomol-nuorisoa koko neuvostovaltiosta. Volžskin kaupunki voimalan kohdalla joen itärannalla syntyi rakentajien asutuskeskukseksi. Kalmukia
Alueella ei ole merkittäviä jokia. Tosin Volga kulkee lyhyen matkan Kalmukian puolella maan koillisosassa. Kuma-joki puolestaan muodostaa Kalmukian ja Dagestanin välisen rajan. Doniin laskevan Sal-joen latvahaarat ulottuvat lisäksi maan luoteisosaan, ja maan luoteisosassa virtaa Manytš. Kaspianmeren rannikolla on jokunen pieni saari. Niemen
Niemen saa alkunsa Valko-Venäjällä Minskin ylängöltä, Minskin alueen Uzdan piiristä Minskin eteläpuolelta. Joen pituus on nykyisin 914 km. Latvavesillä tehdyt ojitus- ja kanavatyöt ovat lyhentäneet pituutta 24 km. Joki virtaa ensin 439 km Valko-Venäjällä, jatkaa 359 km Liettuan eteläosan halki ja edelleen 116 km Liettuan ja Venäjän Kaliningradin alueen rajajokena, ja päättyy Itämeren Kuurinhaffiin. Joen suurin syvyys on 5 metriä ja leveimmillään joki on noin 500 metriä leveä. Sen valuma-alue on 98 200 neliökilometriä, mistä runsas kolmannes Valko-Venäjän alueella. Niemen virtaa hitaasti, vain 1–2 m/s ja on purjehduskelpoinen lähes koko pituudeltaan. Volta (joki)
Volta on joki Länsi-Afrikassa. Se virtaa Ghanan läpi pohjoisesta etelään ja laskee Guineanlahteen. Voltan alkujoet ovat Akosombon padon muodostamaan Voltajärveen laskevat Musta-Volta eli Mouhoun ja Valkoinen-Volta eli Nakambé Burkina Fasossa sekä Pendjari eli Oti Beninissä ja Togossa. Joen pituus on Mustan-Voltan alkulähteiltä mitattuna 1 600 kilometriä. Valuma-alueen laajuus on noin 400 000 neliökilometriä. Tulva (joki)
Tulva (, tataariksi "Tol") on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se saa alkunsa aluepiiriin eteläosasta ja laskee Votkinskin tekojärveen Osan kaupungin luona. Joen pituus on 118 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 3520 neliökilometriä. Venjoki (joki)
Venjoki () on Nevan eteläinen sivujoki Leningradin alueen Hatsinan piirissä ja Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Sen pituus on 39 kilometriä ja sadealue 249 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Taaitsan lähteistä ja laskee Nevaan lähellä Tuntian kaupunginosaa. Sen varrella sijaitsee Pietariin kuuluva Pauluskoin kaupunki. Valdain ylänkö
Valdain ylänkö eli Valdai (; Валда́й) on Keski-Venäjän tasangon luoteisosassa Leningradin, Novgorodin, Pihkovan, Smolenskin ja Tverin alueilla sijaitseva ylänkö, jonka pituus on yli 600 kilometriä, keskikorkeus 150–250 metriä ja korkein huippu 343 metriä merenpinnan yläpuolella. Ylänkö toimii Volgan, Väinäjoen, Ilmajärven (Laatokan) vesistöjen vedenjakajana. Seudulla on runsaasti havumetsiä, soita ja järviä. Volgan vesivoimalaitos
Voimalaitokseen liittyvän patorakennelman pituus 4,9 kilometriä. Joen ylittävä suora betonirakenteinen osuus on 725 metriä pitkä ja 44 m leveä, ja siihen liittyy 3,2 km maapatoa, joka on enimmillään 47 m korkea. Vedenpintojen ero on noin 15 m. Padon yli on maantie- ja rautatieyhteydet. Padon yhteyteen on rakennettu sen ohittava kalatie. Volgan talousalue
Volgan talousalue on () on yksi Venäjän 12:sta talousalueesta. Siihen sisältyy Astrahanin alue, Kalmukian tasavalta, Penzan alue, Samaran alue, Saratovin alue, Tatarstanin tasavalta, Uljanovskin alue ja Volgogradin alue. Alueen pinta-ala on 536 400 km² ja asukasluku 16 905 000 asukasta. Väestötiheys on 31 as./km² ja kaupungistumisaste 73 %. Vienanjoki
Vienanjoki soveltuu laivaliikenteelle koko pituudeltaan. Joella on mittavaa puutavaran kuljetusta. Vienanjoelta on kanavayhteys Volgaan. Joen varressa olevista kaupungeista mainittakoon Veliki Ustjug, Kotlas, Novodvinsk, Arkangeli ja Severodvinsk. Volgan federaatiopiiri
Venäjän federaation Volgan federaatiopiiri () on yksi Venäjän kahdeksasta federaatiopiiristä. Se kattaa Euroopan-puoleisen Venäjän kaakkoisosan Uralin länsipuolella, Kaspianmerestä pohjoiseen. Volgan–Donin kanava
Kanavan mitoitus on pienempi kuin Volgalla liikennöivien alusten nykyinen standardimitoitus. Kanavassa voivat liikennöidä korkeintaan 140 m pitkät, 16,6 m leveät ja syväykseltään 3,5 metrin alukset. Alusten maksimikantavuus on noin 5000 t. Vuosittainen rahtikapasiteetti on noin 16,5 miljoonaa tonnia. Kapasiteetin suurentamiseksi on mm. kaavailtu toisen, rinnakkaisen kanavan rakentamista. Volžski
Paikkakunnan synty liittyy Volgan vesivoimalaitoksen rakentamiseen 1950-luvulla. Kaupunki siitä tuli vuonna 1954. Nykyään Volžski on Volgogradin alueen toiseksi suurin kaupunki ja yksi Volgan alajuoksun suurimmista teollisuuskeskuksista. Volgan ylittävä pato on 4,9 kilometrin pituinen ja sen voimalaitos on yhä Euroopan suurin vesivoimala (2582 MW). Pola
Pola () on joki Tverin ja Novgorodin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 267 kilometriä, valuma-alueen laajuus 7 420 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus joen suussa 63 kuutiometriä sekunnissa. Verebja
Verebja (, alajuoksulla Веребушка, "Verebuška") on Mstajokeen laskevan Volman sivujoki Novgorodin alueella Venäjällä. Sen pituus on 63 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 332 neliökilometriä. Joen nimi perustuu venäjän ’pajua’ tarkoittavaan sanaan "verba". Toisen version mukaan sen taustalla on rinteistä maastoa kuvaava itämerensuomalainen sana "vierre". Voittolanjoki
Voittolanjoki () on joki Venäjällä Leningradin alueen Tusinan ja Kirovskin piireissä. Se saa alkunsa Tusina- ja Mujajoen väliseltä metsäalueelta Hattulan taajaman luota ja virtaa kohti pohjoista laskien Mujajokeen Korun (ven. Горы, "Gory") huvilataajaman luona. Joen pituus on 23 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 266 neliökilometriä. Volta (joki)
Pendjari saa alkunsa 600 metrin korkeudesta Beninistä Natitingoun itäpuolelta. Sen pituus on 937 kilometriä ja valuma-alue 72 778 neliökilometriä. Se virtaa aluksi koilliseen ja sitten länteen ja lounaaseen muodostaen Beninin ja Burkina Fason välisen rajan. Togossa joki muuttuu jatkuvasti virtaavaksi ja saa nimen Oti. Käännyttyään kohti etelää se muodostaa osan Togon ja Ghanan rajasta. Narvanjoki
Narvanjoki eli Narvajoki (, ) on 77 kilometriä pitkä joki Viron ja Venäjän Leningradin alueen rajalla. Narvanjoki saa alkunsa Peipsijärvestä Vasknarvan kylän kohdalta, josta se virtaa pohjoiseen ja laskee Suomenlahteen kuuluvaan Narvanlahteen Narva-Jõesuun kohdalla. Narvanjoki on virtaukseltaan Viron suurin joki. Joen valuma-alue on 56 200 neliökilometrin suuruinen. Volga (yritys)
OAO Volga () on alun perin nimellä Balahniski tselljulozno-bumažnyi kombinat perustettu venäläinen paperitehdas, jonka tavoitteena on 1920-luvun lopulta lähtien ollut korvata sanomalehtipaperin tuontia ulkomailta. OAO Volga tuottaa miltei kolmanneksen venäläisestä sanomalehtipaperista. Yhtiöllä oli kaikkiaan 25 vientimaata Euroopassa, Aasiassa ja Lähi-idässä. Se vastaa tuotannollaan 60 %:ia sanomalehtipaperin kysynnästä Georgiassa ja noin 30 %:ia niin Valko-Venäjällä kuin Bulgariassakin. Noin 60 % tuotannosta viedään ulkomaille. Vega (parkki)
Vega oli ruotsalainen parkki, joka oli alun perin rakennettu pyyntialukseksi. Se oli Adolf Erik Nordenskiöldin laiva tutkimusmatkalla, jolla hän ensimmäisenä purjehti läpi Koillisväylän 1878–1880. Kuljettuaan Koillisväylän alus purjehti koko Euraasian ympäri.
SS "Vega" oli kolmimastoinen puurakenteinen purjelaiva, jossa oli 70 hevosvoiman höyrymoottori apuvoimana. Aluksen pituus oli 46 metriä, ja sen kapasiteetti oli 357 tonnia. Se rakennettiin Bremerhavenissa vuonna 1872 valaanpyyntialukseksi. Évros
Évros () eli Maritsa (), eli Meriç (), antiikin "Hebros" (), on joki, joka virtaa Bulgariassa sekä Traakiassa Kreikan ja Turkin rajalla. Sen pituus on noin 550 kilometriä. Joki saa alkunsa Rila-vuoristosta Bulgariassa ja se laskee Traakianmereen Egeanmeren koillisosassa noin 14,5 kilometriä itään Alexandroúpolista. Évros on Balkanin niemimaan toiseksi pisin joki Tonavan jälkeen. Vuorimarin piiri
Volga jakaa piirin kahteen osaan. Muita jokia ovat Sura, Sumka, Bolšaja ja Malaja Junga, Sundyr ja Sundyrka. Pinta-alasta 45 % on metsää, 33 % maatalousmaata ja 18 % vesialuetta. Siva (joki)
Siva () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä ja Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 206 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 4 870 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 31,2 kuutiometriä sekunnissa. Bolšoi Jugan
Bolšoi Jugan () on Obin keskijuoksun rinnakkaisuoman Staraja Obin eteläinen sivujoki Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Tjumenin alueella Venäjällä. Joen pituus on 1063 kilometriä, josta alin 457 kilometriä on navigoitavaa osuutta. Valuma-alueen laajuus 34 700 neliökilometriä.
Joen keskivirtaama oli keskijuoksun Taurovon mittauspisteessä keskimäärin 81,7 m/s ja alajuoksun Ugutissa 143,1 m/s. Alimmillaan virtaus on kevättalvella. Kevättulvat esiintyy yleensä touko-kesäkuussa, jolloin keskimääräinen kuukausivirtaama saattaa kohota keskijuoksulla tasolle 300-500 m/s(Taurovo) ja alajuoksulla 300-900 m/s (Ugut).
Joen valuma-alueella on joitain öljykenttiä tuotantotaajamineen (esimerkiksi Ugut). Myös öljy- ja maakaasuputket, tiet ja muut maastoa muuttaneet rakenteet ovat vakavasti vaikuttaneet alueen alkuperäisväestön (hantit) elämään ja muuttaneet vuosikymmeniksi alueen luonnonoloja erityisesti joen alajuoksulla. Pervaja Liga
"Volga" Vesljana
Vesljana () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirin Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Se saa alkunsa Komin tasavallan rajalta ja laskee Kamaan Ust-Vesljanan kylän alapuolella. Joen pituus on 266 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 7490 neliökilometriä. Ponkamajoki
Ponkamajoki eli Ponkamanjoki () on Vienanmereen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 86 kilometriä, valuma-alueen laajuus 1 220 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama joen suussa 30 kuutiometriä sekunnissa. Kama
Kama on yksi Volgan suurimmista sivujoista ja tärkeä vesiliikenneväylä. Kaman omista sivujoista suurimmat ovat Vjatka ja Belaja. Joessa on suuria voimalaitoksia ja tekojärviä, ylävirrasta lukien Kaman tekojärvi (1 915 km²), Votkinskin tekojärvi (1 120 km²) ja Ala-Kaman tekojärvi (1 080 km²). Kama yhtyy Volgaan Kuibyševin tekojärven kohdalla, joka ulottuu Kaman alajuoksulle ja on Euroopan tekojärvistä suurin (6 450 km²). Venäjä
Venäjällä on tuhansia jokia ja sisäalueiden vesistöjä, joiden ansiosta maalla on yhdet maailman suurimmista pintavesivarannoista. Tärkein makean veden lähde on Baikaljärvi, joka on maailman suurin, puhtain ja tilavin makean veden järvi, sisältäen viidesosan maailman makeista pintavesistä. Maan sadastatuhannesta joesta kuuluisin on Volga, joka on Euroopan pisin joki ja lisäksi keskeinen Venäjän historian kannalta. Muita merkittäviä jokia ovat muun muassa Lena, Ural ja Amur. Suurimmat järvet ovat Baikaljärvi, Laatokka ja Ääninen. Venäjän alueella on maailman runsaimmat luonnonvarat, joihin kuuluu tärkeimpinä raakaöljyä, maakaasua, hiiltä, puuta ja mineraaleja. Monien vesistöjen laatua heikentää se, että teollisuuslaitokset ja kaupungit päästävät jätevesiään vajavaisesti puhdistettuina vesistöihin. Suomessa kuuluisaksi on tullut Pietarin kaupunki, joka päästää edelleen osan jätevesistään käsittelemättöminä Suomenlahteen, vaikka vedenpuhdistamoja onkin rakennettu kansainvälisenä yhteistyönä 1990-luvulta lähtien. Muita ympäristöongelmia ovat muun muassa Kuolan ja Uralin alueen ydinjätteet sekä metallisulattojen päästöt. Paikallisesti ongelmat voivat olla erittäin pahoja, ja monet maailman saastuneimpina pidetyistä paikoista sijaitsevat Venäjällä. Vaikka ympäristönsuojelusäädökset ovat jo 1960-luvulta olleet erittäin tiukkoja, ei niitä noudateta eikä valvota. Ympäristön suojelusta vastaa maan luonnonvarainministeriö, jonka toisena tehtävänä on Venäjän luonnonvarojen mahdollisimman tehokas hyödyntäminen. Volga-Vjatkan talousalue
Volga-Vjatkan talousalue () on yksi Venäjän 12:sta talousalueesta. Siihen sisältyy Tšuvassian tasavalta, Kirovin alue, Marin tasavalta, Mordvan tasavalta ja Nižni Novgorodin alue. Alueen pinta-ala on 265 400 km² ja asukasluku 8 480 000 asukasta. Väestötiheys on 32 as/km² ja kaupungistumisaste 70 %. Volga-Volga
Volga-Volga on neuvostoliittolainen komediafilmi vuodelta 1938. Sen on ohjannut Grigori Aleksandrov. Volžski
Volžski () on kaupunki Volgogradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vasemmalla rannalla sen sivuhaaran Ahtuban niskalla 16 kilometriä Volgogradista itään. Kaupungin kautta kulkee Volgogradin ja Astrahanin välinen rautatie (Volžskin asema). Asukkaita on 306 400 henkeä (vuonna 2008). Pušma
Pušma () on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Jugin sivujoki Kirovin alueella Venäjällä. Sen pituus on 171 kilometriä, valuma-alueen laajuus 2 520 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 30 kilometrin päässä joen suusta 18 kuutiometriä sekunnissa. Volok
Volokin kunnan pinta-ala on 406 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Borovitšin piirin Kontšanskoje-Suvorovskojen, kaakossa Progressin ja etelässä Sušanin kuntiin sekä lounaassa Okulovkan ja luoteessa sekä pohjoisessa Ljubytinon piireihin. Pinta-alasta 72,5 % on metsää ja 24,0 % maatalousmaata. Mstan tärkeimmät sivujoet ovat Štšuka ja Peretna ja suurimmat järvet Peleno ja Ljuto. Suojelukohteisiin kuuluvat Serebrjankan karstijoki sekä Šeregodron ja Ljuton karstijärvet. Struma
Struma () eli Strymónas (, ) on joki, joka virtaa Balkanin niemimaalla Bulgarian ja Kreikan alueella. Sen kokonaispituus on noin 400 kilometriä. Pituus Bulgarian puolella on noin 290 kilometriä ja Kreikan puolella lähteestä riippuen noin 110–118 kilometriä. Tämä tekee siitä Bulgarian viidenneksi ja Kreikan kuudenneksi pisimmän joen.
Struma saa alkunsa Vitosha-vuorilta Bulgarian itäosista Sofian lounaispuolelta, noin 2 180 metrin korkeudelta merenpinnasta. Joki ylittää Bulgarian ja Kreikan rajan Promachónaksen kylän kohdalla ja kulkee tämän jälkeen linnoitetun Roúpelin solan läpi. Toiselle puolella jäävät Belasitsavuoret (myös Bélles tai Kerkíni) ja toiselle Slavjanka eli Órvilos. Strumajoen laakso on merkittävin reitti Bulgarian ja Kreikan välillä, ja sitä kautta kulkee myös Thessaloniki–Sofia-valtatie. Kreikan puolella joki kulkee koko ajan Sérresin alueyksikön alueella. Joki laskee Egeanmeren pohjoisosassa olevaan Strymonikóslahteen eli Orfanóksenlahteen Amfípolin kunnassa. Volgan–Donin kanava
Kanavassa on kolmetoista sulkua. Viimeisellä sululla nro 13 ennen Don -jokea on 16 metriä korkea kahden rintaman yhdistymisen muistomerkki (ven. Соединение фронтов). Vedenkorkeus Volgan päässä on meren pintaa alempana ja nousee tästä yhdeksässä sulussa 88 metriä korkeammalle, ja laskee jälleen 44 metriä Donin puoleisella kanavaosuudella. 101 kilometrin pituisesta kanavayhteydestä 45 km on tekojärviä. Kolme pumppuasemaa huolehtii veden saatavuudesta kanavan yläosaan. Ugra (joki)
Ugra on joki Venäjällä. Se on Volgan sijoen Okan vasen sivujoki. Sen pituus on 399 km. Ugran seuduilla on historiallisen ajan alussa asunut suomalais-ugrilaisia heimoja. Viron joet
Viron 7000 jokea tai ojaa ovat pääsääntöisesti lyhyitä ja vain 10% niistä on yli 10 kilometriä pitkiä . Virossa on kymmenen jokea, joiden kokonaispituus on yli 100 kilometriä. Pisin joki on Võhandu jõgi (162 km) ja toiseksi pisin on Pärnunjoki (144 km). Muita pitkiä jokia ovat Põltsamaa-, Pedja-, Kasari-, Keila- ja Jägala jõgi. Piusa jõen pudotus, eli latvavesien ja joensuun välinen korkeusero, on 208 metriä. Mustojalla on suurin keskimääräinen kallistus 3,5 metriä kilometriltä ja Emajoella sen on pienin 0,04 metriä kilometriltä. Emajoella pudotusta on 100 kilometrillä vain 3,7 metriä, kun se laskee Võrtsjärveltä Peipsijärvelle. Volgan vesivoimalaitos
Volgan vesivoimalaitos () on Euroopan suurin vesivoimala. Se sijaitsee Euroopan suurimman joen, Volgan alajuoksulla Etelä-Venäjällä Volgogradin kaupungin yläpuolella, noin 400 kilometriä ylävirtaan joen suulta Kaspianmeressä. Volgan vesivoimalaitos on alin Volgan-Kaman jokisysteemin suurten voimalapatojen ja tekojärvien sarjassa. Sen pato salpaa yläpuolelleen 540 kilometrin pituisen ja yli 3000 neliökilometrin laajuisen Volgogradin tekojärven. Višera (Kaman sivujoki)
Višera () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 415 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 31 200 neliökilometriä. Tverin alue
Tverin alueen itäosa kuuluu Itä-Euroopan tasankoon ja länsiosa Valdain ylänköön. Tverin alueelta saavat alkunsa Kaspianmereen laskeva Volga ja Itämereen laskeva Väinäjoki. Alueella on kaikkiaan 500 järveä, joista suurin on Seliger. Alueen pinta-alasta noin 35 % on metsää. Inva
Inva () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirin Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Sen pituus on 257 kilometriä, valuma-alueen laajuus 5 920 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 30 kilometrin päässä joen suusta 29 kuutiometriä sekunnissa. Kama
Kama (, tataariksi Чулман, "Çulman") on 1 805 kilometriä pitkä Volgan sivujoki Itä-Euroopassa Venäjällä. Polist
Polist () on Lovatin sivujoki Novgorodin ja Pihkovan alueilla Venäjällä. Sen pituus on 176 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 3 630 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 22 kuutiometriä sekunnissa. Kitšmenga
Kitšmenga (, myös Ки́чменьга) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Jugin sivujoki Vologdan alueella Venäjällä. Sen pituus on 208 kilometriä, valuma-alueen laajuus 2 330 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 20 kilometrin päässä joen suusta 18,8 kuutiometriä sekunnissa.