Kuka voitti kirjeshakin maailmanmestaruuden vuonna 2011?
Kirjeshakki
Vuonna 2011 kirjeshakin maailmanmestaruuden voitti suomalainen Pertti Lehikoinen.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2011
Vuoden 2011 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Istanbulissa, Turkissa 12.–18. syyskuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa. Kilpailupaikkana toimi Sinan Erdem Dome. Eniten mitaleita saavuttivat Venäjän painijat. Andrea Dovizioso
Kaudella 2011 Dovizioso ajoi Hondalla Pedrosan ja Casey Stonerin kanssa. Hän sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Dovizioso ajoi seitsemän kertaa palkintokorokkeelle, joista neljä kertaa toiseksi Ranskassa, Kataloniassa, Italiassa ja Tšekissä. Kolmanneksi hän ajoi Alankomaissa, Australiassa ja Valenciassa. Dovizioson tallikavereista Stoner voitti maailmanmestaruuden, kun Pedrosa oli loppupisteissä neljäs. Hän jätti kolme kilpailua väliin loukkaantumisen vuoksi. Takanori Nagase
Nagase voitti alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuden 81 kg:n painoluokassa 2012. Hän voitti Kazanin universiadeissa 2013 kultaa sekä 81-kiloisissa että joukkuekilpailussa. Hän sijoittui Tŝeljabinskin MM-kilpailuissa 2014 viidenneksi 81 kg:n sarjassa ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Astanassa 2015 hän voitti maailmanmestaruuden sekä 81-kiloisissa että joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti pronssia 81 kg:n sarjassa. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Budapestissa 2017. Jacko Gill
Vuoden 2011 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Gill voitti maailmanmestaruuden tuloksella 24,35 m. Hän työnsi viiden kilogramman painoista kuulaa neljä metriä pidemmälle kuin toiseksi tullut ja olisi voittanut kilpailun jokaisella työnnöllään. Vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa Gill voitti maailmanmestaruuden kilpailuennätyksellä 22,20 m. Hän työnsi jo karsinnassa kilpailuennätyksen 21,50 m. Loppukilpailussa ensimmäisellä kierroksella hän työnsi 21,74 m, mutta puolalainen Krzysztof Brzozowski ohitti hänet samalla kierroksella neljällä senttimetrillä. Toisella kierroksella hän työnsi 22,19 m ja voittotuloksensa hän työnsi viidennellä kierroksella. Hän ylitti 22 metriä neljästi. Pertti Lehikoinen
Lehikoinen saavutti nuortenmestaruuden lähishakissa 1970 ja mestaruuden 1989. Kirjeshakin mestaruuden hän sai 1972, suomenmestaruuden 1976, kansainvälisen mestaruuden 1980, suurmestaruuden 1985 ja vihdoin 2011 maailmanmestaruuden, joka oli ollut hänen haaveenaan vuodesta 1975. Voittoon hän lopetti kilpailemisen: "Huipulla on hyvä lopettaa." Robert Helenius
2. huhtikuuta 2011 Helenius voitti nigerialaisen Samuel Peterin tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä.. 28. elokuuta 2011 Helenius otteli voittoisasti Saksan Erfurtissa entistä WBO-liiton entistä maailmanmestaria, valkovenäläistä Sjarhei Ljah’ovitšia vastaan.. Ottelua siirrettiin kerran Heleniuksen käsivamman takia. Ottelun jälkeen Helenius luopui EU-mestarivyöstään voidakseen otella merkittävämmistä titteleistä. 3. joulukuuta 2011 Helenius otteli Helsingin Hartwall-areenalla Dereck Chisoraa vastaan Euroopan nyrkkeilyliiton (EBU) mestaruudesta. Liiton EM-titteli oli avoinna, sillä entinen mestari Alexander Dimitrenko oli kyvytön puolustamaan mestaruuttaan. Ottelun aikana Heleniuksen oikean käden nivelsiteet ja nivelkapseli nyrjähtivät ja kädestä löytyi myöhemmin röntgenkuvissa myös pieni hiusmurtuma, minkä takia Helenius ei pystynyt käyttämään oikeaa suoraansa. Helenius kuitenkin voitti tasaisen ottelun hajaäänin 2–1. "The Ring" piti ottelun tulosta ”lahjana” ja pudotti Heleniuksen maailmanmestari Volodymyr Klytškon viidennen haastajan paikalta kuudenneksi. Shakki Suomessa
Kirjeshakissa suomalaiset olivat saaneet 2012 syksyyn mennessä 14 suur- 15 seniori- ja 40 kansainvälisen mestarin arvoa. Vuonna 2011 Pertti Lehikoinen voitti ensimmäisenä suomalaisena maailmanmestaruuden. XX MM-turnauksen voittanut Lehikoinen oli myös ensimmäinen suomalainen maailmanmestari shakissa ylipäätään. Balázs Kiss (painija)
Kissin urheilu-uran suurin saavutus on hänen vuonna 2009 Herningin MM-kilpailuissa voittamansa maailmanmestaruus. Finaalissa hän kukisti Ruotsin Jimmy Lidbergin.
Maailmanmestaruuden lisäksi Kiss on voittanut pronssia MM-kilpailuissa 2013 Budapestissa ja 2017 Pariisissa sekä EM-kilpailuissa 2007 Sofiassa, 2017 Novi Sadissa ja 2018 Kaspijskissa. Adrian Lewis
Lewis alotti tasaisen varman nousun lajin eliittiin ja saavutti finaalipaikat European Championship ja World Grand Prix-turnauksissa. Ensimmäinen iso turnausvoitto tuli vuoden 2011 maailmanmestaruusturnauksessa, jonka finaalissa Lewis päihitti Gary Andersonin erin 7–5. Andersonia vastaan Lewis heitti yhdeksän tikan lopetuksen, joka on toistaiseksi ainoa laatuaan maailmanmestaruusloppuotteluissa. Tämän lisäksi Lewisistä tuli kaikkien aikojen nuorin PDC-järjestön maailmanmestari ja ensimmäinen PDC-järjestön mestari, joka ei ollut voittanut kilpailevan BDO-järjestön maailmanmestaruutta Katukiekon maailmanmestaruuskilpailut 2011
Katukiekon maailmanmestaruuskilpailut 2011 olivat yhdeksännet katukiekon maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Slovakian Bratislavassa. Mestaruuden vei Tšekki, toiseksi tuli Kanada ja kolmanneksi Slovakia. Keith B. Richardson
Kevin Richardson sai kirjeshakin kansainvälisen mestarin arvon 1968. Hän osallistui 7. kirjeshakin maailmanmestaruusturnauksen karsintoihin ja selvisi loppukilpailuun. Kisojen finaali käytiin 1972–1976 ja Richardson jakoi kisassa kolmatta sijaa Vladimir Zagorovskin kanssa mestaruuden voittaneen Jakov Estrinin ja belgialaisen kirjeshakin suurmestari Josef Boeyn takana. Kisan aikana hän sai vuonna 1975 kirjeshakin suurmestarin tittelin. Samanaikaisesti hän osallistui jo 10. MM-turnauksen karsintoihin, joissa selvitti tiensä finaaliin. Kirjeshakki
Kansainvälisellä tasolla kirjeshakin katto-organisaationa toimii Kansainvälinen kirjeshakkiliitto ICCF (). ICCF määrittää turnaussäännöt, järjestää turnauksia, luokittelee pelaajat ja myöntää kirjeshakkiin liittyviä titteleitä aina maailman mestarista lähtien. Kirjeshakin Suomen-mestaruus
Alkuaikoina pelien siirrot välitettiin lähettämällä kirje postissa vastapelaajalle. Ensimmäisen, mutta tuolloin vielä epävirallisen Suomen mestaruuden (vuosina 1944–1946) voitti Eino Heilimo. Virallisia mestaruusturnauksia on pelattu 1950-luvun alusta lähtien. Ensimmäisen virallisen mestaruusturnauksen voittaja oli Antti G. Ojanen vuonna 1951. Viimeinen perinteisesti kirjeiden välityksellä pelattu turnaus päättyi 2007 ja sen voitti Pauli Aulaskari. Victor Teixeira
Vuoden 2011 jälkeen Teixeira alkoi kilpailemaan Kyokushinin muissa järjestöissä. Hän saavutti All Japan Kyokushin Cupin 2012 IBKO-järjestössä alle 75-kiloisten sarjassa. Teixeira voitti myös 2012 WKO-järjestön Shinkyokushin Alankomaiden mestaruuden alle 70-kiloisten sarjassa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden KWF-liitossa 2012. Espanjassa järjestetyn EM-kilpailun loppuottelussa Teixeira voitti Artem Solovyevin. Ambako Vatšadze
Sarjassa 66 kg painiva Vatšadze voitti maailmanmestaruuden Moskovasta 2010, minkä lisäksi hänellä on MM-tasolta pronssimitali Herningistä 2009. Euroopan mestaruuden Vatšadze on voittanut kolmesti peräkkäin vuosina 2009–2011. Kansainvälinen kirjeshakkiliitto
Maailman ICCF:n alaiset liitot jakaantuvat neljään alueeseen: Eurooppa, Latinalainen Amerikka, Pohjois-Amerikka/Tyynen meren alue ja Afrikka/Aasia. Henkilökohtaisten MM-kisojen lisäksi ICCF on järjestänyt vuodesta 1949 kirjeshakin olympialaisia, eli joukkuemaailmanmestaruuskilpailuja. Miehet osallistuvat niihin 6-henkisin ja naiset 4-henkisin joukkuein. Jonathan Tineo
Sittemmin Tineo siirtyi Rengokai liittoon, jossa hän saavutti heinäkuussa 2011 raskaansarjan maailmanmestaruuden Yuya Nagataa vastaan käydyn loppuottelun päätteeksi. Marraskuussa 2012 Tineo saavutti MM-hopeaa avoimessasarjassa hävittyään loppuottelussa Takuma Kouketsulle. Šárka Strachová
Bormion MM-kilpailuissa 2005 Strachová saavutti Tšekin ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin alppihiihdossa oltuaan kolmas pujottelussa Janica Kostelićin ja Tanja Poutiaisen jälkeen. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti lajin maailmanmestaruuden Åressa ennen Marlies Schildiä ja Anja Pärsonia. Val d'Isèressä 2009 Strachová saavutti pujottelussa kolmannen peräkkäisen mitalinsa oltuaan toinen. Vancouverin olympialaisissa 2010 Strachová saavutti pujottelussa pronssia. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli pujottelussa niin ikään kolmas. Naisten Superpesiksen kausi 2011
Lapuan Virkiä katkaisi Jyväskylän Kirittärien ennätyksellisen kuuden mestaruuden putken, kun se voitti tämän loppuottelusarjassa voitoin 3–1. Virkiälle mestaruus oli seurahistorian seitsemäs ja ensimmäinen sitten vuoden 2004. Pronssimitalit jaettiin Porin Pesäkarhuille. Lauttasaaren Suomalainen Shakkikerho
Kerhon jäseniä ovat muun muassa kirjeshakin maailmanmestari Pertti Lehikoinen ja shakkitehtävien joukkueratkaisemisen maailmanmestari Harri Hurme. Tarmo Kirjonen
Tarmo Kirjonen on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on pelannut 218 runkosarjaottelua Salibandyliigassa, jossa hän edustaa Esport Oilersia. Kirjosen pelinumero on 18. Hän voitti maailmanmestaruuden Prahassa joulukuussa 2008. Shakin maailmanmestaruusottelu 2013
Shakin maailmanmestaruusottelussa 2013 hallitseva mestari Viswanathan Anand pelasi maailmanmestaruudesta haastajaa Magnus Carlsenia vastaan. Ottelu pelattiin Chennaissa, Intiassa 9.–22.11.2013. Ottelu ratkesi 10 pelin jälkeen Magnus Carlsenin voitoksi pistein 6½–3½. Carlsenista tuli siten 22-vuotiaana kuudestoista kiistaton shakin maailmanmestari. Goderzi Kapanadze
2011 Kapanadze onnistui etenemään toisen kerran peräkkäin Venäjän superraskaansarjan loppuotteluun, jossa hän tällä kertaa voitti mestaruuden Sergei Uvitskiyta vastaan. Vasyl Ivantšuk
Merkittävimmät turnausvoitot ovat New Yorkin avoimet 1988, Corus-turnaus 1996, Linares 1989, 1991 ja 1995, Foros (Aerosvit) 2006 ja 2007, Montreal International 2007. Ivantšuk hävisi Ruslan Ponomaroville FIDE:n MM-turnauksen finaalissa 2002. 2004 hän voitti Euroopan mestaruuden ja 2006 tuli siinä toiseksi. Hän voitti 2005 Kanadan avoimen mestaruusturnauksen Edmontonissa (jaettu voitto). Marraskuussa 2007 Ivantšuk voitti blitz-shakin maailmanmestaruuden Moskovassa voittaen maailmanmestari Anandin viimeisessä, ratkaisevassa pelissä. Vuonna 2009 Ivantšuk saavutti jaetun ensimmäisen sijan Linaresissa, mutta turnauksen virallinen voittaja oli Aleksandr Grištšuk useampien voittojensa vuoksi. Samana vuonna Ivantšuk voitti FIDE:n GP-turnauksen Jermukissa. WrestleMania XXIV
WrestleManiasta seuraava tapahtuma on Backlash, jossa on yleensä WrestleMania-matsien uusintoja, jos mestaruutensa hävinnyt painija haastaa voittajansa uusintaotteluun. Tämän vuoden WrestleManiassa mestaruusvyön itselleensä voittaneet Kane (ECW Champion) ja Undertaker (World Heavyweight Champion) voittivat Chavon (Kanea vastaan) ja Edgen (Undertakeria vastaan) Backlashissä. Myös Randy Ortonin, John Cenan ja Triple H:n WWE:n mestaruusottelu nähtiin uusintana Backlashissä, mutta nyt siinä oli mukana myös JBL. Ottelun voitti Triple H, joka nousi sitä myötä uudeksi WWE:n mestariksi. Tehvandi suusahüppemäed
Mäkihypyn nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2011 voitti bulgarialainen Vladimir Zografski, naisten kilpailun voitti ranskalainen Coline Mattel ja joukkuekilpailun voitti Itävalta joukkueella Markus Schiffner, Michael Hayböck, Stefan Kraft ja Thomas Lackner. Boris Gelfand
Vuoden 2012 maailmanmestaruusottelussa tilanne oli pitkien pelien jälkeen tasan molempien voitettua yhden pelin. Lopulta mestaruus ratkaistiin neljässä nopean shakin katkaisupelissä, jotka voitti Anand pistein 2½ - 1½, joten Anand säilytti mestaruutensa. Alppihiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten pujottelu
Taistelun lähtökohdat olivat selvät: Shiffrin oli voittanut maailmanmestaruuden 2013 ja pujottelun maailmancupin kaudella 2012–2013, kun taas Schild oli voittanut maailmanmestaruuden 2011 ja pujottelun maailmancupin kausina 2010–2011 ja 2011–2012. Schild oli kuluneen kauden aikana ohittanut Vreni Schneiderin eniten pujottelukilpailuja voittaneena naisena. Ken Shiro
Kenshiro Teraji (s. 6. tammikuuta 1992 Jōyō, Kioton prefektuuri) on japanilainen alemman kärpässarjan nyrkkeilijä joka tunnetaan paremmin nimellä Ken Shiro. Shiro on hallitseva WBC liiton maailmanmestari painoluokassaan. 
Shiro otteli amatöörinyrkkeilyurallaan 74 ottelua joista voitti 58.
Shiro teki debyyttinsä ammattinyrkkeilykehissä vuonna 2014. Neljännessä ottelussaan Shiro kohtasi WBC Youth liiton mestaruusottelussa Rolly Sumalpongin, joka pudotti Shiron kanveesiin ensimmäistä kertaa hänen ammattinyrkkeilyurallaan. Shiro onnistui muuttamaan taktiikkaansa ottelun kuluessa ja voitti ottelun lopulta tuomariäänillä. Shiro kohosi WBC liiton tunnustamaksi maailmanmestariksi kymmenennessä ottelussaan voittamalla Ganigan Lopezin . Magnus Carlsen
Marraskuussa 2013 Carlsen kukisti maailmanmestaruusottelussa Viswanathan Anandin pistein 6½–3½. Siten hänestä tuli 22-vuotiaana kuudestoista kiistaton shakin maailmanmestari. Kesäkuussa 2014 hän voitti myös sekä nopean shakin että pikashakin maailmanmestaruudet, minkä jälkeen hänellä oli kaikki kolme maailmanmestarin arvoa. Carlsen puolusti mestaruuttaan menestyksellisesti ottelussa Anandia vastaan vuoden 2014 marraskuussa. Vuonna 2016 hän jälleen puolusti titteliään voitokkaasti, tällä kertaa venäläistä Sergei Karjakinia vastaan. Marraskuussa 2018 hän puolusti mestaruutta amerikkalaista Fabiano Caruanaa vastaan ja voitti. Anatoli Karpov
Kasparov ja häntä vastaan haastajakandidaattikisasta vuoden 1993 maailmanmestaruusotteluun selvinnyt Nigel Short perustivat oman šakkiliittonsa PCA:n (Professional Chess Association) 1993. He kieltäytyivät pelaamasta enää FIDE:n alaisuudessa, joten he pelasivat mestaruusottelunsa oman liittonsa alaisuudessa. FIDE päätti antaa oman mestaruusottelunsa haastajakandidaattikisan finaalin hävinneen Jan Timmanin ja semifinaalissa Shortille hävinneen Karpovin pelattavaksi. Karpov voitti Timmanin ja otti jälleen FIDE:n maailmanmestaruuden. Denisse van Lamoen
Van Lamoen voitti tähtäinjousen maailmanmestaruuden Torinossa 2011 kukistettuaan loppuottelussa georgialaisen Kristine Esebuan 6–2. Sergei Makarov (keihäänheittäjä)
Makarov voitti maailmanmestaruuden Pariisissa 2003 avauskierroksen heitollaan 85,44. Hän voitti samana vuonna myös Euroopan cupin ja . Ateenan olympialaisissa 2004 hän sai pronssia tuloksella 84,84. Hän oli kolmas myös Helsingin MM-kilpailuissa 2005 heitettyään 83,54 ja saman vuoden . Osakan MM-kilpailuissa, Pekingin olympialaisissa ja Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui seitsemänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli kahdestoista. Ducati 1198
Carlos Checa voitti 1198:lla Superbiken maailmanmestaruuden 2011. Mijaín López
López voitti maailmanmestaruuden 120 kilogramman painoluokassa Budapestin MM-kilpailuissa 2005, missä loppuottelussa oli vastassa Mihály Deák-Bárdos, Bakun MM-kisoissa 2007, missä hän voitti loppuottelussa Venäjän Hasan Barojevin, Herningin MM-kilpailuissa 2009 kukistettuaan loppuottelussa Dremiel Byersin ja Moskovan MM-kilpailuissa 2010, jossa voitti finaalissa Juri Patrikejevin. 130 kg:n sarjassa hän voitti maailmanmestaruuden Taškentissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa Rıza Kayaalpin. MM-kilpailuista hänellä on lisäksi hopeaa 120 kg:n sarjasta Guangzhousta 2006, missä hän kärsi loppuottelussa tappion Barojeville ja Istanbulista 2011, jossa hän hävisi Kayaalpille sekä 130-kiloisista Las Vegasista 2015, missä hävisi jälleen Kayaalpille. David Storl
Daegun MM-kilpailuissa 2011 Storl voitti maailmanmestaruuden ennätyksellään 21,78 m. Hän työnsi karsintakilpailussa 21,50 m parantaen entistä ennätystään 45 senttimetriä. Loppukilpailun toisella kierroksella hän paransi jälleen ennätystään työnnettyään 21,60 m. Kanadalainen Dylan Armstrong ohitti hänet neljännellä kierroksella neljällä senttimetrillä. Storl ratkaisi voiton viimeisellä työnnöllään työnnettyään 21,78 m. Hänestä tuli 21-vuotiaana lajin nuorin maailmanmestari. Keiji Suzuki
Suzuki voitti Osakan MM-kilpailuissa 2003 avoimen luokan mestaruuden kukistettuaan loppuottelussa Viron Indrek Pertelsonin. Vuoden 2004 Aasian mestaruuskilpailuissa Almatyssa hän hävisi yli 100-kiloisten loppuottelussa Etelä-Korean Kim Sung-Bumille. Ateenan olympialaisissa 2004 Suzuki voitti kultaa yli 100 kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa Venäjän Tamerlan Tmenovin. Kairossa 2005 hän saavutti alle 100-kiloisten maailmanmestaruuden voitettuaan loppuottelussa ukrainalaisen Vitali Bubonin. Taipein Aasian-mestaruuskilpailuissa 2009 hän sai yli 100 kg:n sarjassa hopeaa Etelä-Korean Kim Soo Whanin jälkeen. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän sai avoimessa luokassa pronssia. Hän sijoittui kolmanneksi myös avoimen luokan MM-kilpailuissa Tjumenissa 2011. Gedeon Barcza
Barcza saavutti suurmestarin arvonimen vuonna 1954 ja kansainvälisen kirjeshakin mestarin arvonimen vuonna 1966. Anna Tšitšerova
Kausi 2010 jäi Tšitšerovalta väliin raskauden vuoksi. Hän synnytti syyskuussa 2010 lapsen ja tammikuussa 2011 aloitti jälleen harjoittelun. 22. heinäkuuta 2011 hän voitti Venäjän mestaruuden ennätyksellään 207 cm. Hän paransi Jelena Slesarenkon nimissä ollutta Venäjän ennätystä yhdellä senttimetrillä ja nousi jaetulle kolmannelle sijalle ulkoratojen kautta aikain tilastossa. Häntä paremmin ovat hypänneet ulkoradoilla vain Stefka Kostadinova (209 cm) ja Blanka Vlašić (208 cm) sekä sisäradoilla Kajsa Bergqvist (208 cm). Daegun MM-kilpailuissa syyskuussa 2011 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 203 cm. Sergei Karjakin
Marraskuussa 2016 Karjakin pelasi maailmanmestaruudesta Magnus Carlsenia vastaan, mutta hävisi sen niukasti. Shinsuke Yamanaka
Yamanaka siirtyi ammattilaisnyrkkeilijäksi vuonna 2006. Oteltuaan uransa ensimmäiset viisi vuotta lähinnä tuntemttomampia nyrkkeilijöitä vastaan Yamanaka pääsi vuonna 2011 kääpiösarjan WBC liiton mestaruusotteluun jossa voitti vapaana olleen vyön kamppailussa Cristian Esquivelia vastaan käydyn hankalan ottelun jälkeen: Esquivel kävi kanveesissa kuudennessa erässä ja Yamanaka seitsemännessä erässä. Tuomari keskeytti ottelun yhdennessätoista erässä Esquivelin polven osuttua kanveesiin. Tämän jälkeen Yamanaka puolusti mestaruutta menestyksekkäästi seitsemän kertaa kunnes kärsi tappion Luis Nerylle teknisellä tyrmäyksellä ottelun neljännessä erässä Yamanakan kulmauksen heitettyä pyyhkeen kehään luovuttamisen merkiksi. Keith B. Richardson
Keith Bevan Richardson (2. huhtikuuta 1942 Nottingham – 10. huhtikuuta 2017) oli brittiläinen shakinpelaaja, joka oli erikoistunut pääasiassa kirjeshakkiin. Hän sai kirjeshakin suurmestarin arvon vuonna 1975. Richardsonin paras saavutus on jaettu 3. sija kirjeshakin 7. maailmanmestaruusturnauksessa 1972–1976 ja 10. maailmanmestaruusturnauksessa 1978–1984. Valentina Ševtšenko (potkunyrkkeilijä)
Elokuussa 2010 Ševtšenko osallistui World Combat kisojen thainyrkkeily turnaukseen. Hän voitti välierissä saksalaisen Ania Fuczin ja kohtasi loppuottelussa Caley Reecen. Ševtšenko voitti mestaruuden tuomariäänin. Garri Kasparov
Kasparovista tuli 1985 kautta aikain nuorin shakin maailmanmestari hänen voitettuaan maanmiehensä Anatoli Karpovin. Tämän jälkeen Kasparov puolusti FIDE:n titteliään kolme kertaa Karpovia vastaan menestyksekkäästi, kunnes hän perusti vuonna 1993 kilpailevan shakkiliiton, Ammattilaisten shakkijärjestö PCA:n. Hän voitti MM-otteluissa Nigel Shortin ja Viswanathan Anandin säilyttäen "klassisen" maailmanmestaruustittelinsä vuoteen 2000 asti, jolloin hän hävisi sen Vladimir Kramnikille. Hänet tunnetaan myös ensimmäisenä tietokoneelle ottelun hävinneenä maailmanmestarina, sillä hän hävisi Deep Bluelle vuonna 1997. Shakin maailmanmestaruusottelu 2014
Shakin maailmanmestaruusottelussa 2014 hallitseva mestari Magnus Carlsen pelasi maailmanmestaruudesta haastajaa Viswanathan Anandia vastaan. Ottelu pelattiin Sotšissa, Venäjällä 9.–28.11.2014. Ottelu ratkesi 11 pelin jälkeen Magnus Carlsenin voitoksi pistein 6½–4½. Shakin maailmanmestaruusottelu 2010
Shakin maailmanmestaruusottelu 2010 pelattiin hallitsevan maailmanmestarin Viswanathan Anandin ja haastajan Veselin Topalovin välillä. Ottelu pelattiin Sofiassa Bulgariassa 24. huhtikuuta – 11. toukokuuta 2010. Anand voitti ottelun pistein 6½–5½ ja säilytti maailmanmestaruustittelinsä. Alejandro Navarro
2013 vuosi oli Navarrolle menestyksekkäämpi, kun hän saavutti huhtikuussa raskaansarjan maailmanmestaruuden Tokiossa. Navarro voitti loppuottelussa Shohei Kamadan. Toukokuussa Navarro eteni myös EM-kilpailuissa loppuotteluun, jossa hän hävisi suparraskaansarjan mestaruuden Zahari Damjanoville. Kesällä Navarro saavutti toisen pronssin All American Openissa ja marraskuussa hän eteni toisen kerran peräkkäin Japanin mestaruuskisoissa loppuotteluun, mutta hävisi Ajima Kyoheille. Jouluna Navarro saavutti vielä toisen Euroopan-mestaruuden Ranskassa avoimessasarjassa, voitettuaan loppuottelussa Sergey Uvitskiyn. Shakin maailmanmestaruusottelu 2012
Shakin maailmanmestaruusottelussa 2012 hallitseva mestari Viswanathan Anand puolusti mestaruuttaan ehdokasotteluiden voittajaa Boris Gelfandia vastaan. 12–pelinen ottelu pelattiin 10.-31. toukokuuta 2012 Moskovan Tretjakovin galleriassa ja sen palkintosumma oli 2,55 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Pitkien pelien jälkeen tilanne oli tasan molempien voitettua yhden pelin. Lopulta mestaruus ratkaistiin neljässä nopean shakin katkaisupelissä, jotka voitti Anand pistein 2½ - 1½, joten hän säilytti maailmanmestaruutensa.
Katkaisupelit pelattiin keskiviikkona 30. toukokuuta.
Kesäkuussa 2009 FIDE:n julkistamien sääntöjen mukaan haastaja vuoden 2012 MM-otteluun selvitettiin ehdokasotteluilla, joiden ensimmäiselle kierrokselle pääsi kahdeksan pelaajaa. Anakin osa ehdokasotteluista oli tarkoitus pelata Bakussa huhti-toukokuussa 2011, mutta heinäkuun lopulla 2010 FIDE päätti muuttaa pelipaikaksi Venäjän Kazanin. Azerbaidžanin nimeämä pelaaja, Shakhriyar Mamedyarov säilytti kuitenkin ehdokaspaikkansa. Kansainvälinen kirjeshakkiliitto
ICCF perustettiin 1951 aiemman, 1945 perustetun ICCA:n seuraajaksi. Tätä puolestaan oli edeltänyt 1928 perustettu IFSB (), joka oli ensimmäinen kansainvälinen kirjeshakkiliiga. 2012 ICCF:ään kuului jäseninä 58 kansallista liittoa. Puheenjohtajana toimi Eric Ruch. Fabiano Caruana
Caruana oli selviytynyt vuoden 2016 maailmanmestaruusehdokasturnaukseen. Hän keräsi 7,5/14 pistettä ja sijoittui kahdeksan pelaajan turnauksessa toiseksi. Turnauksen voitti Sergei Karjakin, joka myöhemmin samana vuonna hävisi maailmanmestaruusottelun Magnus Carlsenille. Maaliskuussa 2018 Berliinissä pelatun ehdokasturnauksen Caruana voitti 9/14 pisteellä. Caruana haastaa Carlsenin shakin maailmanmestaruudesta marraskuussa 2018 Lontoossa. Zahari Damjanov
Damjanov voitti 2011 ja 2012 All American Openin. Hän kohtasi voitokkaasti molemmilla kerroilla loppuottelussa Goderzi Kapanadzen. Damjanov osallistui World Openiin toistamiseen 2011, jolloin hän sijoittui viidenneksi ja hänet palkittiin samalla tameshiwari-palkinnolla. Toukokuussa 2013 Damjanov saavutti uransa kolmannen Euroopan-mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Alejandro Navarron. Kesäkuussa Damjanov saavutti kolmannen All American Open -mestaruuden peräkkäin. Hän voitti loppuottelussa kolmannen kerran peräkkäin venäläisottelijan, tällä kertaa Darmen Sadvokasovin. 2014 Damjanov jatkoi mestaruusputkeaan voittamalla toukokuussa uransa neljännen Euroopan-mestaruuden kotimaassaan Bulgariassa. Loppuottelussa hän voitti ranskalaisen Djema Belkhodjan. Mestaruuden myötä hän ohitti Tomasz Najduchin eniten superraskaansarjan Euroopan-mestaruuksia voittaneena ottelijana. Risto Kauranen
Risto Kauranen (s. 6. heinäkuuta 1937) on suomalainen shakinpelaaja, joka on urallaan pelannut sekä lähishakkia että kirjeshakkia. Kirjeshakissa hän on eräs kaikkien aikojen menestyneimpiä suomalaisia pelaajia. Kauranen voitti pronssimitalin kirjeshakin XII maailmanmestaruusturnauksessa 1984–1991. Kirjeshakin suurmestarin arvon hän sai 1977. Harry Kahra
Harry Kahra aloitti kirjeshakin pelaamisen vuonna 1971. Kirjeshakissa Kahra eteni kolme kertaa MM-karsinnoissa semifinaalivaiheeseen asti. Kansainvälisen kirjeshakkiliiton (, ICCF) vahvuuslukulistalla hänen vahvuuslukunsa vuonna 1987 oli 2235 pistettä. Nikita Krjukov
Krjukov sijoittui Liberecin MM-kilpailuissa 2009 parisprintissä neljänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti perinteisen sprintissä kultaa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sai Aleksandr Panžinskin kanssa pronssia parisprintissä. Hän voitti maailmanmestaruuden perinteisen hiihtotavan sprintissä Val di Fiemmessä 2013. Krjukov voitti maailmanmestaruuden Val di Fiemmessä myös parisprintistä. Hänen parinaan hiihti Aleksei Petuhov. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti perinteisen hiihtotavan parisprintissä hopeaa (joka suoritus myöhemmin hylättiin) Maksim Vylegžaninin kanssa ja sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai Aleksei Petuhovin kanssa hopeaa vapaan hiihtotavan parisprintissä ja oli perinteisen hiihtotavan sprintissä neljäs.
Lahden MM-hiihdoissa 2017 hän saavutti yhdessä Sergei Ustjugovin kanssa kultaa perinteisellä hiihdetystä parisprintistä. Magnus Carlsen
Carlsen kukisti maailmanmestaruusottelussa marraskuussa 2013 Viswanathan Anandin pistein 6½–3½. Siten hänestä tuli 22-vuotiaana 22. marraskuuta 2013 kuudestoista kiistaton shakin maailmanmestari. Carlsen säilytti maailmanmestaruuden vuonna 2014 ottelussa haastaja Anandia vastaan. Marraskuussa 2016 Carlsen puolusti menestyksekkäästi maailmanmestaruuttaan haastaja Sergei Karjakinia vastaan. Kamppailu oli tiukka, sillä Carlsen voitti vasta tie-breakin jälkeen ottelun ollessa tilanteessa 6–6. Kōji Murofushi
2004 olympialaisissa Ateenassa Murofushi heitti loppukilpailussa tuloksen 82,91, mikä riitti alun perin kakkossijaan. Pisimmälle viskannut Adrian Annus jäi kuitenkin kiinni doping-testin manipulointiyrityksistä ja hänet hylättiin, ja niinpä Murofushi sai kultamitalin. Osakan MM-kisoissa 2007 Murofushi sijoittui kuudenneksi. Myös Pekingin olympialaisissa 2008 Murofushi nousi jälkikäteen hetkeksi mitalisijalle, kun toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet valkovenäläiset Vadzim Dzevjatouski ja Ivan Tsih’an jäivät kiinni testosteronin käytöstä ja heidän suorituksensa hylättiin. Unkarin Krisztián Pars nousi toiseksi ja Murofushi kolmanneksi. CAS kuitenkin kumosi päätöksen dopingtestauksen puutteiden vuoksi, ja Murofushi putosi takaisin viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Daegussa 2011 tuloksella 81,24. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai pronssia tuloksella 78,71. Misato Nakamura
Nakamura voitti 52-kiloisten maailmanmestaruuden Pariisissa 2011 kukistettuaan loppuottelussa Yuka Nishidan. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi. Aasian kisoissa 2014 hän voitti kultaa 52 kg:n painoluokassa ja joukkuekilpailussa. Hän voitti Astanassa 2015 maailmanmestaruuden sekä 52-kiloisissa kukistettuaan finaalissa romanialaisen Andreea Chițun että joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti pronssia. Chris Jericho
Jericho voitti viidennen kerran raskaansarjan maailmanmestaruuden 21. helmikuuta 2010 Elimination Chamber -tapahtumassa silloiselta mestarilta, The Undertakerilta. WrestleMania XXVI -tapahtumassa Jericho puolusti mestaruuttaan Edgeä vastaan voitokkaasti. Hän kuitenkin menetti mestaruutensa ensimmäisessä WrestleManian jälkeisessä SmackDown-jaksossa Jack Swaggerille, joka lunasti kyseisessä jaksossa WrestleManiassa voittamansa Money in the Bank -salkun. Seuraavassa maksu-tv-lähetyksessä eli Extreme Rulesissa Jericho kohtasi WrestleMania-revanssissa Edgen. Ottelu oli Steel Cage -ottelu, ja se päättyi Edgen voittoon. Shohei Ōno
Ōno saavutti Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa 73 kg:n sarjassa Taškentissa 2012. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden samassa painoluokassa 2011. Wisaksil Wangek
Wangek ryhtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2009. Uran alku ei ollut lupaava sillä Wangek hävisi ensimmäisen nyrkkeilyottelunsa Akira Yaegashille teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Ura ei jatkunut lupaavasti Wangekin hävitessä uransa viidestä ensimmäisestä ottelusta kolme ja yksi päättyi tasatulokseen. Vuonna 2013 Wangek kohosi WBC liiton maailmanmestariksi voittamalla Yota Saton kahdeksannessa erässä tuomarin keskeyttäessä ottelun. Wangek menetti WBC liiton mestaruuden vuonna 2014 hävitessään kamppailun teknisellä päätöksellä kahdeksannessa erässä. Ottelussa Wangekin ja Carlos Cuadrasin päät olivat osuneet yhteen. Päiden törmäys oli aiheuttanut Cuadrasille haavan, jonka vuoksi tämä ei kyennyt jatkamaan ottelua ja Wangek tuomittiin häviäjäksi tuomarien pisteiden perusteella. Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 2011
Intia voitti loppuottelussa Sri Lankan 2. huhtikuuta 2011. Mestaruus oli Intialle maan historian toinen, edellisen kerran se juhli MM-kultaa vuonna 1983. Alkusarjassa Intian ja Englannin välinen kamppailu päättyi tasatulokseen, mikä kriketissä on kohtuullisen harvinaista. Caroline Veyre
Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailuihin Veyre osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2014, jolloin ne järjestettiin Jejussa. Hän hävisi turnauksen ensimmäisellä kierroksella walesilaiselle Charlene Jonesille. Vuoden 2016 maailmanmestaruuskilpailuissa, jotka järjestettiin Astanassa, Veyre voitti kaksi ottelua, mutta hävisi neljännesvälierissä ranskalaiselle Estelle Mosselylle. Samalla hän menetti mahdollisuuden päästä mukaan Rio de Janeiron olympialaisiin. Cha Dong-Min
Cha saavutti MM-hopeaa alle 87 kg:n sarjassa Gyeongjussa 2011 hävittyään loppuottelussa iranilaiselle Yousef Karamille. Hän voitti Aasian-mestaruuden yli 87 kg:n painoluokassa Hồ Chí Minhissa 2012. Hän voitti junioreiden Aasian-mestaruuden yli 78 kg:n painoluokassa 2003 ja opiskelijoiden maailmanmestaruuden yli 84-kiloisissa 2006. Hajime Kazumi
2000-luvulle tultaessa Kazumi otteli vielä kahdessa turnauksessa menestyksekkäästi. Ensimmäinen näistä oli historian toinen painoluokallinen maailmanmestaruuskilpailut, jossa Kazumi voitti uransa ensimmäisen maailmanmestaruutensa yli 90-kiloisten sarjassa. Hän oli aiemmin hävinnyt World Openissa maailmanmestaruuden kahdesti peräkkäin. Kazumi kilpaili vielä viimeisen kerran vuoden 2002 Japanin mestaruuskilpailuissa, jossa hän otti uransa viidennen mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Hitoshi Kiyama. Shakin maailmanmestaruusottelu 2014
Hallitsevan mestarin Magnus Carlsenin haastaja ratkaistiin kahdeksan pelaajan ehdokasturnauksessa, joka pelattiin Hanti-Mansijskissa Venäjällä maaliskuussa 2014. Turnauksen voitti Viswanathan Anand, joka saavutti tuloksen 8,5/14 voittamalla kolme peliä ja pelaamalla loput tasan. Anand oli entinen maailmanmestari ja saisi revanssin Carlsenista, joka oli voittanut häneltä maailmanmestaruuden vuotta aiemmin. Aleksandr Grištšuk
Grištšukin tiedetään olevan myös yksi parhaista pikashakin pelaajista maailmassa. Hän on pitänyt myös ICC:n ranking-ennätystä hallussaan. Vuonna 2006 hän voitti pikashakin maailmanmestaruuden Israelissa pidetyssä turnauksessa tuloksella 10½/15 ja toisen mestaruutensa 2012 Astanassa. Hän on voittanut myös pikashakin Moskovan mestaruuden 2008 ja 2009. Clarisse Agbegnenou
Agbegnenou voitti maailmanmestaruuden Tšeljabinskissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa israelilaisen Yarden Gerbin. Hän sai MM-hopeaa Rio de Janeirossa 2013 hävittyään Gerbille finaalissa ja Astanassa 2015 hävittyään loppuottelussa slovenialaiselle Tina Trstenjakille. Hän voitti MM-kultaa Budapestissa 2017 kukistettuaan finaalissa Trstenjakin ja Bakussa 2018, jolloin voitti loppuottelussa japanilaisen Miku Tashiron. Joukkuekilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden 2014, sai MM-hopeaa 2018 sekä MM-pronssia 2013 ja 2017. Shakkinyrkkeily
Suomalainen shakkinyrkkeily nousi uudelle tasolle vuonna 2018 kun entinen ammattinyrkkeilijä Sakari Lähderinne voitti alle 75-kiloisten maailmanmestaruuden Kolkatassa Intiassa pidetyissä kisoissa. Sakari päihitti finaalissa kovan vastustajan, venäläisen Denis Gurban. Marcel Hirscher
Hirscher saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa maailmancupissa oltuaan kolmas Kranjska Goran pujottelukilpailussa 9. maaliskuuta 2008. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän sai Val d'Isere'n suurpujottelussa 13. joulukuuta 2009. Toisen voittonsa Hirscher otti 12. joulukuuta 2010 Val d'Isere'n pujottelussa. Kolmannen voittonsa hän saavutti Beaver Creekin suurpujottelussa 4. joulukuuta 2011. Hän voitti kaudella 2011–2012 maailmancupin kokonaiskilpailun ja suurpujottelucupin sekä sijoittui pujottelucupissa kolmanneksi. Kausilla 2012–2013 ja 2013–2014 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja pujottelucupin ja sijoittui suurpujottelucupissa toiseksi. Kaudella 2014–2015 hän voitti sekä maailmancupin kokonaiskilpailun että pujottelu- ja suurpujottelucupin. Kaudella 2015–2016 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja suurpujottelucupin sekä sijoittui pujottelucupissa toiseksi. Kaudella 2016–2017 hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ennätyksellisesti kuudennen kerran peräkkäin. Lisäksi hän voitti pujottelu- ja suurpujottelucupit. Hän voitti kokonaiscupin, pujottelucupin ja suurpujottelucupin myös kaudella 2017–2018. Volodymyr Klytško vs. David Haye
Volodymyr Klytško vs. David Haye (ottelua markkinoitiin nimellä Wladimir Klitschko vs. David Haye) oli nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestaruusottelu, joka käytiin 2. heinäkuuta 2011 Hampurissa Saksassa. Panoksena olivat ukrainalaisen Volodymyr Klytškon IBF- ja WBO-liittojen maailmanmestaruudet sekä brittiläisen David Hayen WBA-liiton maailmanmestaruus. Milcah Cheywa
Chemos saavutti Daegun MM-kilpailuissa 2011 pronssia ajalla 9.17,16. Hän voitti samana vuonna Kenian-mestaruuden. Vuonna 2012 hän voitti Kenian olympiakarsinnan ja sijoittui Lontoon olympialaisissa neljänneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Moskovassa 2013 ajalla 9.11,65. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sai hopeaa ajalla 9.31,30. Hän on voittanut myös useita Timanttiliigan kilpailuja. Kelsey Serwa
Serwa voitti maailmanmestaruuden vuonna 2011 Deer Valleyssä. Hän on voittanut urallaan viisi maailmancupkilpailua: Sotšissa helmikuussa 2013, Innichen/San Candidossa joulukuussa 2012 ja samassa paikassa kaksi kertaa 2011 sekä Alpe d Huezissa tammikuussa 2011. Keith B. Richardson
Ensimmäisen MM-turnauksen jälkeen Richardson pelasi 1977–1980 Perforsin muistoturnauksessa, jonka voitti pisteillä 9,5/12 (7 voittoa ja 5 tasapeliä). Toisen kerran lähelle maailmanmestaruutta Richardson ylsi 1978–1984 pelatussa 10. kirjeshakin maailmanmestaruusfinaalissa, jossa hän jakoi Grigori Sanakojevin kanssa kolmannen sijan. Mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Vytas Palciauskas ja hopeaa sai argentiinalainen kirjepelin suurmestari Juan S. Morgado. Kisassa 5. sijalla oli suomalainen Risto Kauranen. Rustam Kasymdžanov
Rustam Kasymdžanovista tuli FIDE:n maailmanmestari Tripolin 2004 maailmanmestaruuskisoissa, jonka finaalissa hän voitti Englannin Michael Adamsin. Finaali oli äärimmäisen tasainen. Kasymdžanov johti sitä kahdesti, mutta Adams tasoitti tilanteen kummallakin kerralla heti seuraavassa pelissä. Nopean shakin katkaisupelissä Kasymdžanov voitti mustilla pelaamansa ensimmäisen pelin ja piti tasapelin valkeilla nappuloilla. 
Hänen parhaita tuloksiaan ovat 1998 Aasian mestaruus, toinen sija nuorten MM-kisoissa 1999, voitto Essenissä 2001, voitto Pamplonassa 2002 (voittaen blitz-katkaisupelissä Viktor Bologanin, kun molemmat olivat saavuttaneet turnauksessa tuloksen 3,5/6), voitto tuloksella 8/9 Vlissingen avoimissa 2003, jaettu ensimmäinen sija Liviu Dieter Nisipeanun kanssa tuloksella 6/9 Punessa 2005, pronssia tuloksella 9,5/12 ykköspöydällä maalleen shakin olympialaisissa 2000 ja toinen sija FIDE:n maailman cupissa 2002 (häviten Viswanathan Anandille finaalissa). Hän on pelannut arvostetussa Corus-turnauksessa Wijk aan Zeessa kahdesti, muttei pärjännyt hyvin kummallakaan kerralla: 1999 hän oli yhdestoista neljästätoista pelaajasta tuloksella 5/13, 2002 hän oli kolmastoista neljästätoista pelaajasta tuloksella 4,5/13. Hän pelasi ensimmäisen kertansa Linaresissa 2005, jakaen viimeisen sijan tuloksella 4/12. Shakin maailmanmestaruus
Vuonna 1993 FIDE:n ohelle syntyi kilpaileva shakkiliitto PCA, joka tunnusti omat mestarinsa. PCA:n perustajat olivat FIDE:n hallitseva maailmanmestari Garri Kasparov ja häntä vastaan FIDE:n maailmanmestaruusloppuotteluun selvinnyt Nigel Short. Näin FIDE:n maailmanmestaruusloppuotteluksi aiotusta vuoden 1993 ottelusta tulikin PCA:n maailmanmestaruusloppuottelu. PCA liittona ja nimenä jäi unohduksiin kahden maailmanmestaruusottelun jälkeen, kun sponsori Intel lopetti liiton tukemisen 1996. Kasparovin taistelu FIDE:n ylivaltaa vastaan jatkui jälleen uudessa shakkiliittossa WCC:ssä (The World Chess Council) 1998. Joskus PCA:n tai WCC:n mestareita nimitetään ""klassisiksi" maailmanmestareiksi" tai "klassisen seuraannon maailmanmestareiksi". Tällä viitataan siihen, että maailmanmestaruus on jatkuvasti vain yhdellä henkilöllä kerrallaan (kontinuiteetti persoonassa). Siksi on voitettava edeltävä mestari tullakseen uudeksi maailmanmestariksi. Katarina Perkkiö
Thainyrkkeilyssä Perkkiö saavutti Maailmanmestaruus hopeaa vuonna 2008 Etelä-Korean Busanissa sarjassa -60 kg. Matkalla finaaliotteluun kaatui mm. vuoden 2006 maailmanmestari Sandra Bastian. Finaaliottelussa Perkkiö kuitenkin koki karvaan hajaäänituomion turkkilaiselle vastustajalleen ja legendan mukaan hopeamitali päätyi aluksi roskakoriin, ennen kuin mukana olleet valmentajat ehtivät pelastamaan sen.
Euroopan mestaruuden Perkkiö voitti vuonna 2009 Latvian Liepajassa sarjassa -63,5 kg. Finaaliottelussa hän kukisti moninkertaisen maailmanmestarin Julie Kitchenin. Tämän lisäksi hänellä on useita suomen- ja pohjoismaiden mestaruuksia sekä ammattilaisten WMC-liiton Pohjoismaiden mestaruus vuodelta 2009, 5-eräisen trilleri ottelun päätteeksi kaatui hallitseva maailmanmestari Jenny Andersson. Vitali Klytško
Klytško puolusti mestaruutta 26. syyskuuta 2009 Los Angelesin Staples Centerissä tuolloin vielä voittamatonta Chris Arreolaa vastaan ja voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä kymmenennessä erässä. Kolmannen kerran mestaruutta Klytško puolusti Kevin Johnsonia vastaan. Klytško voitti 12-eräisen ottelun kaikki erät. Klytško puolusti seuraavaksi mestaruuttaan 29. toukokuuta 2010 Albert Sosnowskia vastaan voittaen hänet kymmenessä erässä tyrmäyksellä. Klytško puolusti mestaruuttaan 16. lokakuuta 2010 Shannon Briggsia vastaan ja voitti 12-eräisen ottelun pisteillä. Hän jatkoi mestaruutensa puolustamista 19. maaliskuuta 2011 Odlanier Solisia vastaan voittaen hänet tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Klytško jatkoi voittoisaa mestaruuden puolustamista Tomas Adamekia vastaan 10. syyskuuta 2011, voittaen hänet teknisellä tyrmäyksellä kahdeksannessa erässä. Klytško kohtasi Dereck Chisoran 19. helmikuuta 2012, voittaen 12-eräisen ottelun tuomariäänin. Ammattilaisurallaan Klytško on nyrkkeillyt 46 ottelua. Otteluista hän on voittanut 44, joista 40 tyrmäyksellä, ja hävinnyt yhden. Hän ei ole kertaakaan urallaan joutunut luvunlaskuun. Kirjeshakin Suomen-mestaruus
Vuosina 2002–2007 perinteisen turnausmuodon rinnalla kilpailtiin sähköpostitse pelattavan SM-turnauksen mestaruudesta. Ensimmäisen sähköpostitse pelatun turnauksen voitti Pertti Peuraniemi. Vuodesta 2008 alkaen turnaukset on pelattu kansainvälisen kirješakkiliiton (ICCF) palvelinta käyttämällä. Vuonna 2016 kilpailtiin Suomen mestaruudesta jo 66. kerran. Eniten mitaleita vuoteen 2008 mennessä oli voittanut Bo Jäderholm (5 kultaa, 2 hopeaa ja yksi pronssi). Yksi voitoista oli jaettu mestaruus. Riki Nakaya
Nakaya voitti maailmanmestaruuden Pariisissa 2011 kukistettuaan loppuottelussa alankomaalaisen Dex Elmontin ja Tšeljabinskissa 2014, jossa voitti finaalissa pohjoiskorealaisen Hong Kuk-hyonin. MM-hopeaa hän saavutti Astanassa 2015 hävittyään loppuottelussa maanmiehelleen Shohei Ōnolle. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2013 hän oli seitsemäs. Hän on voittanut joukkuekilpailun maailmanmestaruuden 2014, 2015 ja 2017. Jouni Yrjölä
Lähishakin ohella Yrjölä on pelannut myös kirjeshakkia. Hän osallistui kirjeshakin 25. SM-turnaukseen ja voitti Suomen mestaruuden vuonna 1981. Vladimir Kramnik
Kramnik voitti Garri Kasparovin maailmanmestaruusottelussa Lontoossa vuonna 2000, jolloin hänestä tuli shakin 14. klassinen maailmanmestari. Hän puolusti menestyksellisesti mestaruuttaan otteluissa Péter Lékóta vastaan Brissagossa vuonna 2004 ja silloista FIDE:n maailmanmestari Veselin Topalovia vastaan Elistassa vuonna 2006, mikä teki hänestä ensimmäisen kiistattoman maailmanmestarin sitten vuoden 1993, jolloin Kasparov lakkasi pelaamasta MM-otteluita FIDE:n alaisuudessa. Jana Kudrjavtseva
Kudrjavtseva on voittanut rytmisen voimistelun neliottelun maailmanmestaruuden kolme kertaa (2013, 2014 ja 2015). Lisäksi hän on voittanut lajin neliottelun vuoden 2015 Euroopan kisoissa, vuoden 2014 Euroopan mestaruuden, vuoden 2014 maailmancupin mestaruuden, vuoden 2015 maailmancupin hopeaa ja vuoden 2013 maailmancupin pronssia. Kansallisella tasolla hän on voittanut Venäjän neliottelun mestaruuden vuosina 2014 ja 2015. Gökhan Saki
Helmikuussa 2008 Saki otteli Chris Knowlesia vastaan "MM Thaibox Gala" -tapahtumassa WFCA-liiton thainyrkkeilyn mestaruudesta. Hän voitti superraskaansarjan mestaruuden kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä alapotkuilla. Sakista tuli myös ensimmäinen turkkilainen, joka pitää hallussaan K-1-turnauksen voittoa, voitettuaan vuonna 2008 Havaijilla järjestetyn K-1 World GP:n. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Deutsch Pu'un tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä alapotkulla. Myös toinen ottelu päättyi tyrmäysvoittoon Rick Cheekia vastaan ensimmäisessä erässä. Loppuottelussa Saki voitti Randy Kimin tyrmäyksellä toisessa erässä. Luettelo naisten maailmanmestareista shakissa
Shakin naisten maailmanmestaruudesta alettiin pelata virallisesti 1927, jolloin Maailman shakkiliitto FIDE otti naisten maailmanmestaruuden suojelukseensa. Ennen toista maailmansotaa 1927-37 pelattiin seitsemän kertaa mestaruudesta, englanninvenäläisen Vera Menchikin voittaessa niistä jokaisen. Menchikin kuoltua 1944 järjestettiin Moskovassa vuonna 1950 turnaus, jonka voittajaksi selviytyi Ljudmila Rudenko. Neuvostopelaajien Rudenkon, Bykovan ja Rubtsovan jälkeen georgialainen Nona Gaprindašvili otti ja piti mestaruutta 16 vuotta 1962–1978. Hänen jälkeensä koitti toisen georgialaisen, Maia Tšiburdanidzen 13-vuotinen valtakausi 1978–1991. Vuonna 1991 naisten shakin valtaistuimelle nousi ensimmäinen kiinalainen, Xie Jun, murtaen neuvostopelaajien 41 vuotta kestäneen hegemonian. Shakin maailmanmestaruusturnaus 2007
Shakin maailmanmestaruus ratkaistiin vuonna 2007 turnauksella. Turnaus pidettiin Méxicossa 12. syyskuuta – 30. syyskuuta. Turnaukseen osallistui kahdeksan pelaajaa, joista Viswanathan Anand selviytyi voittajaksi tuloksella 9/14. Kyokushinin naisten painoluokalliset maailmanmestaruuskilpailut
Kyokushinin naisten painoluokalliset maailmanmestaruuskilpailut ("Women's World Karate Championships") on vuosittain käytävä Kyokushin-karaten naisten maailmanmestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 1996 lähtien ja se käydään kolmessa eri painoluokassa. Vuosina 1996 ja 1997 painoluokkia oli kaksi kevytsarja (-64 kg) ja raskassarja (+64 kg). Historian saatossa menestynein ottelija on ollut Anastasia Khripunova, joka on voittanut maailmanmestaruuden kymmenen kertaa. Hän on myös ainut ottelija, joka on voittanut mestaruuden kahdessa eri painoluokassa. Sergei Belavenets
Belavenets julkaisi šakkilehdissä "Shahmaty v SSSR" ja "64" loppupelianalyysejä ja monia muita artikkeleita. Ne on hänen kuolemansa jälkeen koonnut ja luetteloinut hänen tyttärensä Ljudmila (s. 1940), joka on myöskin vahva šakinpelaaja. Ljudmila Belevenets on lähišakissa "naisten kansainvälinen mestari" (1977) ja kirješakissa "kansainvälinen mestari" (1979). Ljudmila piti hallussaan naisten kirjesakin maailmanmestaruutta 1984-1992. Luettelo ammattilaisnyrkkeilyn hallitsevista maailmanmestareista
WBO-liitto on varsinaisten mestaruuksien lisäksi myöntänyt "supermestari"-tittelin seuraaville ottelijoille: Volodymyr Klytško, Anthony Joshua, Marco Huck, Sergei Kovaljov, Bernard Hopkins, Joe Calzaghe, Kelly Pavlik, Saúl Álvarez, Óscar De La Hoya, Timothy Bradley Jr, Manny Pacquiao, Terence Crawford, Juan Manuel Márquez, Juan Díaz, Marco Antonio Barrera, Fernando Montiel, Jorge Arce, Omar Andrés Narváez, Donnie Nietes ja Iván Calderón. Joulukuun 8. päivänä 2012 Juan Manuel Márquez on nimetty "Vuosikymmenen ottelijaksi", joka on WBO:n erityinen vyö, kun pelaajan Manny Pacquiao KO kuuden kierrosta. Tammikuussa 2018 Miguel Cotto sai WBO: n Diamond-hihnan. Snooker-kausi 2010–2011
Tälle kaudelle kiinalainen Liang Wenbo nousi ensimmäistä kertaa 16:n parhaan joukkoon ranking-listalla . Eliittiin palasi myös skotlantilainen, välillä masennuksestakin kärsinyt , Graeme Dott vuoden 2010 maailmanmestaruuskisoissa ("Betfred.com World Championship") saavuttamiensa pisteiden turvin. Dott pelasi fiaalissa Australian Neil Robertsonia vastaan, mutta Robertson voitti ensimmäisen mestaruutensa erin 18–13 nousten näin ensimmäistä kertaa urallaan kolmen parhaan sijoitetun pelaajan joukkoon . Lisäksi muutaman vaikeamman kauden kärsinyt walesilainen Mark Williams jatkoi nousuaan ja palasi 10:n parhaan joukkoon sijalle 8. Lajin pitkän linjan englantilainen huippupelaaja Peter Ebdon putosi pettymyksekseen 16:n parhaan joukosta ensi kertaa 16 vuoteen . Kausi on siinä mielessä historiallinen, että ensimmäistä kertaa pääkiertueella pelaa naispuolinen pelaaja Reanne Evans, joka on voittanut naisten snookerin maailmanmestaruuden kuusi kertaa peräkkäin . Casey Stoner
Kaudella 2011 Stoner ajoi kymmenen voittoa ja kuusi muuta palkintosijoitusta voittaen maailmanmestaruuden 90 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Jorge Lorenzoon. Kjetil Borch
Borch sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2010 pariairokaksikossa Nils Jakob Hoffin kanssa neljänneksi. Seuraavana vuonna he sijoittuivat MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja Lontoon olympialaisissa 2012 seitsemänneksi. EM-kilpailuissa he saavuttivat pronssia vuosina 2012 ja 2013. Chungjun MM-kilpailuissa 2013 he voittivat maailmanmestaruuden. Teemu Wirkkala
Wirkkala voitti vuonna 2001 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Unkarin Debrecenissä tuloksella 76,18 (700 gramman keihäs). Seuraavana vuonna hän oli seitsemäs alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Jamaikan Kingstonissa. Vuonna 2003 hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tampereella tuloksella 79,90 Tero Järvenpään ollessa toinen ja Antti Ruuskasen kolmas. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän karsiutui loppukilpailusta. Vuonna 2007 hän oli Osakan MM-kilpailuissa kahdestoista ja neljäs. Pekingin olympialaisissa 2008 Wirkkala sijoittui viidenneksi tuloksella 83,46. Seuraavana vuonna hän oli yhdeksäs Berliinin MM-kilpailuissa ja kuudes . Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 81,76 m. Helsingin EM-kilpailuihin 2012 hän pääsi mukaan varamiehenä Antti Ruuskasen sairastuttua mutta joutui nilkkavaivaisena keskeyttämään karsintakilpailun ensimmäisen heittonsa jälkeen ja jäi ilman tulosta. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui loppukilpailusta. Viswanathan Anand
Anand oppi pelin kuusivuotiaana. 1987 hänestä tuli ensimmäinen aasialainen, joka on voittanut shakin nuorten maailmanmestaruuden. Tina Trstenjak
Trstenjak voitti maailmanmestaruuden 63 kg:n painoluokassa Astanassa 2015 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Clarisse Agbegnenoun. Hän voitti samassa sarjassa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 voitettuaan finaalissa jälleen Agbegnenoun. Budapestissa 2017 hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Agbegnenoulle. Hän saavutti MM-pronssia 63 kg:n sarjassa Tšeljabinskissa 2014 ja Bakussa 2018 sekä sijoittui samassa painoluokassa viidenneksi Rio de Janeirossa 2013. MM-rallikausi 2011
MM-rallikausi 2011 oli rallin maailmanmestaruussarjan 39. kausi. Kausi alkoi 10. helmikuuta Ruotsissa ja päättyi 13. marraskuuta Walesissa. Maailmanmestaruuden voitti Sébastien Loeb, joka varmisti mestaruuden kauden päättävässä Walesin rallissa kun hänen pahin kilpailijansa Mikko Hirvonen keskeytti avauspäivänä tekniseen vikaan jolloin Loeb siirtyi tavoittamattomaan kahdeksan pisteen johtoon. Mestaruus oli myös Loebin kahdeksas peräkkäinen. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2011
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2011 järjestettiin 27. elokuuta – 4. syyskuuta 2011 Etelä-Koreassa, Daegussa. Kilpailut olivat järjestyksessään 13. ulkoradan kisat. Kisa-areenaksi valittiin Daegu Stadium. Yhdysvallat oli jo viidennen peräkkäisen kerran kilpailujen menestynein maa, Suomen joukkue jäi toistamiseen ilman mitaleita – ja lisäksi ensimmäistä kertaa ilman pistesijoja. Suomen parhaiten pärjänneet urheilijat olivat yhdeksänneksi lajiensa loppukilpailuissa tulleet keihäänheittäjä Antti Ruuskanen ja moukarinheittäjä Olli-Pekka Karjalainen. Niko Mäkelä
Mäkelä voitti alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuden keväällä 2011. Kaori Matsumoto
Matsumoto voitti olympiakultaa 57 kg:n painoluokassa Lontoossa 2012 kukistettuaan loppuottelussa romanialaisen Corina Căprioriun. Hän saavutti 57-kiloisissa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti samassa sarjassa maailmanmestaruuden Tokiossa 2010 lyötyään finaalissa portugalilaisen Telma Monteiron ja Astanassa 2015, jolloin kukisti loppuottelussa jälleen Căprioriun. Hän sai 57-kiloisissa MM-pronssia Pariisissa 2011 ja sijoittui viidenneksi Rotterdamissa 2009. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Tokiossa 2008 ja Astanassa 2015. Kim Yu-na
Vuonna 2009 Kim voitti neljän maanosan mestaruuden. Los Angelesissa vuonna 2009 hän voitti maailmanmestaruuden yli 16 pisteen erolla seuraavaan. Kim johti kilpailua selvällä erolla jo lyhytohjelman jälkeen. Viswanathan Anand
Anand oli hallitseva maailmanmestari 2007 lähtien, jolloin hän voitti Méxicossa pelatun maailmanmestaruusturnauksen tuloksella 9/14. Tällä kertaa kilpailevaa MM-titteliä ei ollut, joten Anand on kiistaton maailmanmestari. Kahdeksan pelaajan MM-turnaus pelattiin 13.–29. syyskuuta. Anandin lisäksi siihen osallistuivat Vladimir Kramnik, Pjotr Svidler, Aleksandr Morozevitš, Péter Lékó, Boris Gelfand, Levon Aronian ja Aleksandr Grištšuk. Anand oli ainoa, joka ei hävinnyt turnauksessa peliäkään.