Onko taivaanvuohi lintu?
Taivaanvuohi
Taivaanvuohi ("Gallinago gallinago") on rantaniittyjen yllä määkivä lintu, joka tunnetaan paremmin äänensä kuin ulkonäkönsä perusteella. Taivaanvuohi
Taivaanvuohi on 23–28 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli on 39–45 senttimetriä. Sillä on pitkä, noin 7 senttimetrin pituinen nokka. Taivaanvuohella on lyhyet jalat ja se on ruumiinmuodoltaan pullea. Taivaanvuohi on yleisväritykseltään ruskeankirjava. Selässä sillä on vaaleita pitkittäisjuovia. Eroina heinäkurppaan taivaanvuohella on valkoinen vatsa sekä leveä ja vaalea siiven takareuna. Päässä on vaalea keskijuova erona jänkäkurppaan verrattuna. Taivaanvuohi
Taivaanvuohia pesii Kanadassa, Yhdysvaltojen pohjoisosissa, Islannissa ja muualla Pohjois-Euroopassa sekä Venäjällä. Taivaanvuohi on muuttolintu, joka talvehtii etelässä, Euroopan linnut Etelä-Euroopassa ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Taivaanvuohet saapuvat maaliskuun lopulla ja huhtikuussa, ja lähtevät syysmuutolle heinäkuussa. Vetisillä rantaniityillä voi parhaaseen muuttoaikaan elokuussa tavata kymmenien yksilöiden hajanaisia parvia. Syysmuutto päättyy vähitellen loka–marraskuun aikana, ja muutamia yksilöitä voi jäädä yrittämään talvehtimista sulana pysyviin ojiin ja viemärien suistoihin. Taivaanvuohi
Naaras munii huhti-toukokuussa, ja joskus toisen kerran kesä-heinäkuussa, 4 munaa, joita se hautoo 18–21 vuorokautta. Molemmat emot osallistuvat poikasten hoitoon.
Taivaanvuohi syö lieroja, nilviäisiä ja muita pikkueläimiä, sekä myös kasvinosia ja siemeniä.
Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuisto
Punajalkaviklo saapui Kauhajoen keidassoille 1970-luvulla, ja nykyisin joitakin pareja elää muun muassa Kauhanevan ja Kampinkeitaan alueilla. Myös mustaviklo ilmeisesti pesi Kauhanevalla 1970-luvulla, mutta laji ei kuitenkaan vakiintunut alueen pesimälinnustoon. Kuovin ohella Kauhanevalla on 1970-luvulta lähtien pesinyt pikkukuovi. Kauhanevan–Punttukeitaan alueella tavattiin 1990-luvun lopulla pesimässä yli 15 kurkiparia. Kurki kuuluu nykyisinkin alueen linnustoon. Kansallispuiston aiemmin vahva suokukkokanta on vähentynyt voimakkaasti lajin yleisen tilanteen mukaisesti. Taivaanvuohia Kauhanevalla pesii vuosittain joitakin pareja, samoin kuin liroja. Tropiikkilinnut
Tropiikkilintujen tieteellinen nimi "Phaethon" ("kiiltävä") on peräisin kreikkalaisen mytologian Faethonista. 
Tropiikkilintujen heimon kuuluu nykyään kolme "Phaethon"-sukuun kuuluvaa lajia. Valkotropiikkulintu ja pikkutropiikkilintu ovat toistensa lähimmät sukulaiset, kun taas suomutropiikkilintu on etäisempi. Niitä on usein pidetty kaikkein alkeellisimpina pelikaanilintuina, mutta luokitus on kiistanalaista. Niitä on pidetty myös ulappalintuina, haikaralintuina ja rantalintuina. Morfologiset, etologiset ja molekulaariset analyysit ovat vihjanneet niiden olevan joko pelikaanilintujen tai lokkien sukulaisia. Tropiikkilinnuilla on myös arveltu olevan etäistä sukua ulappalinnuille. Uudet tutkimukset viittaavat siihen, että niiden lähimmät sukulaiset ovat kagut ja aurinkokurjet, joiden kanssa ne muodostavat kladin Eurypygimorphae, jonka puolestaan uskotaan olevan Aequornithesin sisarryhmä. Taivaanvuohi
Euroopan unionin alueella pesii lähes miljoona paria, joista koko Suomessa noin 100 000 paria. Maailman populaation kooksi arvioidaan 5,4–7,5 miljoonaa paria. Jaavanviherharakka
Jaavanviherharakka ("Cissa thalassina") eli aiemmalta nimeltään sundanviherharakka on varisten heimoon ja viherharakoiden sukuun kuuluva lintulaji. Se elää Kaakkois-Aasiassa. Maailmanpylväs
Taivasta on muinoin pelättykin. Ehkä maanviljelyyn siirtyminen on saanut ihmiset ajattelemaan, että taivaan kuuluukin olla ylhäällä, eikä suinkaan maan päällä. Maanviljelyyn ja kiinteään asumiseen siirryttäessä säistä on oltu yhä riippuvaisempia, ja ukkosesta on tullut pelätty jumaluus. Luontokäsitys on muuttunut: kun osaa luonnosta on voitu alkaa hallita, loppu on haluttu sulkea ulkopuolelle. Tähän pelottavaksi muuttuneeseen ulkopuoliseen on koettu tietysti myös etäinen, jumalainen taivas. Käsitykset maailmanpylväästä ovat saaneet uutta merkitystä maan ja taivaan erottajana. Taivas on usein käsitetty kuvuksi eli taivaankanneksi, joka voisi murskata maan ja ihmiset alleen pudotessaan, ja maailmanpylvään on katsottu voivan suojella maata tukemalla taivaankantta. Eurooppalaiset ovat pelänneet taivaankantta ainakin keskiajalta siihen asti, kun siihen uskominen on lakannut. Töpöliputtaja
Töpöliputtaja ("Parotia lawesii") on Papua-Uudessa-Guineassa tavattava paratiisilintuihin kuuluva varpuslintu. Lajin kuvasi tieteelle Edward Pierson Ramsay ja se on saanut tieteellisen nimensä Papuassa toimineen lähetyssaarnaajan William George Lawesin mukaan. Jaavanpöllönen
Jaavanpöllönen ("Otus angelinae") on harvinainen pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Indonesiassa Jaavan saarella, jossa tunnetaan seitsemältä vuorelta. Viime aikoina se on kuitenkin nähty vain kolmella, tosin erilaiset arviot yhdessä sen äänettömyyden kanssa viittaavat siihen, että sitä voisi olla enemmän ja laajemmalla alueella, kuin on tiedossa. Tilhi
Tilhi ("Bombycilla garrulus") on parvissa liikkuva vaelluslintu. Vuoripyy
Vuoripyy ("Alectoris chukar") on aitokanojen heimoon ja punapyiden sukuun kuuluva lintu. Vuoripyy elää luonnonvaraisena Aasiassa ja Kaakkois-Euroopassa. Lisäksi sitä on istutettu Pohjois-Amerikkaan. Linnut
Useimmat linnut osaavat lentää. Jotkin vesilinnut kuten pingviinit ovat kuitenkin menettäneet lentokykynsä ja sopeutuneet liikkumaan vedessä jalkojensa tai siipiensä avulla. Maalla elää pieniä ja suuria lentokyvyttömiä lintuja, kuten kiivit, strutsit, kasuaarit, nandut ja emut. Lajilta katoaa lentokyky helposti silloin, kun sillä ei ole vihollisia ja kun sillä on runsaasti ravintoa saatavilla. Närhi
Närhi ("Garrulus glandarius") on Euroopassa ja Aasiassa laajalle levinnyt, lähinnä havumetsissä elävä värikäs varislintu. Kanadanvuokko
Kanadanvuokko eli kanadanisovuokko ("Anemonidium canadense", syn. "Anemone canadensis") on suurikokoinen, Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva leinikkikasvi. Vuoriviirumesikko
Vuoriviirumesikko ("Ptiloprora perstriata") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. Taiwaninsibia
Taiwaninsibia ("Heterophasia auricularis") eli aiemmalta nimeltään taiwaninpyrstötimali on Taiwanissa endeemisenä elävä pyrstötimaleihin kuuluva varpuslintu. Taivas
Taivas on avaruus sellaisena kuin se Maasta näkyy eli taivaankansi tai korkealla maan yllä oleva ilmatila. Puuhanhi
Puuhanhia elää maailmassa noin 1 000 000 yksilöä. Niitä elää luonnonvaraisena eniten pohjoisessa Australiassa ja eteläisessä Uudessa-Guineassa. Lajin elinympäristöä ovat avoimet ja märät paikat, kuten tulvaviljelmät ja suot. Puuhanhi on pääasiassa paikkalintu, kuivina aikoina se saattaa kuitenkin muuttaa pienen matkan päähän. Linnut
Linnut ovat tasalämpöisiä eläimiä, joiden ruumista suojaa höyhenistä ja sulista muodostunut höyhenpuku. Yhdelläkään nykyisellä linnulla ei ole hampaita, joskin joillakin sukupuuttoon kuolleilla hampaat oli. Linnuilla on nokka, joka on eräänlainen sarveiskuori leuoissa. Lintujen eturaajat ovat muuttuneet siiviksi. Takaraajat kannattavat lintua sen ollessa maassa, eli kävelevät linnut ovat käytännössä kaksijalkaisia eläimiä. Lumivuohi
Lumivuohet kaivavat 2,5–5 senttiä syviä kuoppia lepoalustoikseen keskipäivän ja yön ajaksi. Ne myös piehtaroivat kuopissa ja mahdollisesti poistavat näin loisia ja vanhaa karvaa. Hitaista liikkeistään huolimatta lumivuohet ovat varmoja kiipeilijöitä ja kulkevat huoletta harjanteilla, huipuilla ja jyrkänteillä. Kiipeilytaitonsa ja hyvän puolustuskykynsä ansiosta ne ovat yleensä petojen ulottumattomissa, puumaa lukuun ottamatta. Myös harmaakarhut voivat olla vaaraksi, kun vuohet liikkuvat laaksoissa. Joskus myös sudet saalistavat lumivuohia. Merivuokot
Merivuokot ("Actiniaria") ovat meressä eläviä kukan muotoisia selkärangattomia, korallien ja meduusoiden lähisukulaisia. Haukka (politiikka)
Holappa ja Ahokas huomauttavat myös, että keskittymällä pelkästään haukkojen (engl. "Hawk"), pulujen (engl. "Pigeon") ja kyyhkyjen (engl. "Dove") välisiin kamppailuihin, unohdamme yhden linturyhmän joka on yhdysvaltalaisessakin poliittisessa keskustelussa mukana: pöllöt (engl. "Owls"). Pöllöt edustavatkin muihin lintuaiheisiin kielikuviin verrattuna erilaista ja varsin poikkeavaa lähestymistapaa. Toisin kuin monet muut linnut, pöllöt ovat erinomaisen hämäränäkönsä ansiosta yöeläimiä, niiden pää kääntyy 270° ja niillä on poikkeuksellisen hyvä kuulo. Poliittisena metaforana rahapoliittiset "pöllöt" voitaisiinkin ehkä nähdä itävaltalaisen koulukunnan edustajina tai muun taloustieteen valtavirrasta poikkeavan älykkään koulukunnan edustajana. Suhdannevaihteluiden ja julkisen sektorin budjettivajeen kontrolloimisen yhteydessä niin sanotut "velkapöllöt" edustavat Holapan ja Ahokkaan näkemyksen mukaan jälkikeynesiläistä talousajattelua ja funktionaalisen rahoituksen periaatteita, joiden mukaan julkisen sektorin alijäämä tulisi aina asettaa sellaiselle tasolle joka mahdollistaa täystyöllisyyden saavuttamisen. Käytännössä tätä on Holapan ja Ahokkaan mukaan kuitenkin erittäin vaikea toteuttaa ilman rahapoliittista suvereeniutta. Toisin kuin "velkahaukat", jotka haluavat budjettivajeen välitöntä tasapainottamista, ja "velkakyyhkyt", jotka tyytyvät maltillisempaan budjettivajeen tasapainottamisen jaksottamiseen (kotimainen näkemys) tai viivyttämiseen kunnes talous on palautunut taantumasta (yhdysvaltalainen näkemys), "velkapöllöjen" mielestä budjettivajeen tasapainottaminen ei ole kiireellistä tai edes välttämätöntä. Taivaanvuohi
Taivaanvuohesta tunnetaan 2 alalajia: nimialalaji "G. g. gallinago" ja läntinen "G. g. faroensis". Taiwaninbulbuli
Taiwaninbulbuli ("Pycnonotus taivanus") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. Kuningasliputtaja
Kuningasliputtaja ("Parotia wahnesi") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Galicianvuohi
Galicianvuohi () on Galiciasta peräisin oleva kesyvuohen ("Capra aegagrus hircus") rotu. Rotu on hyvin sopeutumiskykyinen, ja sillä on todettu olevan muita rotuja parempi vastustuskyky maksamadoille. Espanjan maatalous-, ravinto- ja ympäristöministeriö on luokitellut galicianvuohen erittäin uhanalaiseksi. Niitä oli vuoden 2017 lopussa 1 012 kappaletta (914 naarasta, 99 urosta), kaikki Galiciassa. Niitä elää pääasiassa vuoristoisilla alueilla Lugon ja Ourensen maakunnissa. Punankaivaja
Punankaivaja on pieni, alapuolelta valkoinen ja päältä harmaanruskea lintu, jonka tumma nokka on hieman alaspäin kaartunut. Lumivuohi
Lumivuohen ruumiin pituus on 140–155 senttiä ja säkäkorkeus noin 80–90 senttiä. Häntä on 10 sentin mittainen. Ruumiinrakenne on tanakka, ja eläin painaa noin 57–82 kiloa. Jalat ovat lihaksikkaat. Suur-Teuravuoma
Lintulajeja on tavattu kaikkiaan 96, joista 21 on luokiteltu uhanalaisiksi tai silmälläpidettäviksi ja 24 kuuluu lintudirektiivin liitteen I lajeihin. Lajeista yksi on erittäin uhanalainen ja kuusi luokitellaan vaarantuneiksi lajeiksi. Alueen runsaimmat lintulajit ovat pajulintu, järripeippo ja keltavästäräkki. Linnuston monimuotoisuutta lisää Teurajärvi, joka on monien vesilintujen suosiossa pesimä- ja ruokailualueena. Jänkäkurppa
Pienehkö. Nokan pituus noin pään pituus (nokka lyhyempi kuin taivaanvuohella). Linnun pituus on noin 19 cm, siipien kärkiväli 38 - 40 cm ja paino vaihtelee 30:n ja 100:n gramman välillä. Mustassa selässä kaksi vaaleankeltaista juovaa, päänkuviot taivaanvuohta räikeämmät. Jalat lyhyet, pyrstö kiilamainen nysä. Usein hyvin piilotteleva ja lähtee pakoon vasta lähes kengän alta, mutta ruokailee joskus hyvin näkyvillä jolloin huomio kiinnittyy ylös alas pumppaavaan ruumiiseen. Soidinääni on hyvin omalaatuinen ontto "kloppotikloppotikloppotikloppoti..", jota verrataan puusillalla laukkaavaan hevoseen. Kutsuääni taivaanvuohen vastaavaa ääntä hiljaisempi ja pehmeämpi äyskäisy. Jaavanvireo
Jaavanvireot liikkuvat pareittain. Laji käyttää ravintonaan hyönteisiä ja hämähäkkejä, joita se etsii korkealta puiden latvuksista. Jaavanvireot muodostavat usein sekaparvia drongojen kanssa. Myös linnun pesä on korkeassa puussa. Kannu Vaakunaa / Taivaan lintu
Kannu Vaakunaa / Taivaan lintu on Pate Mustajärven single vuodelta 2000. Sen ensimmäinen raita ”Kannu Vaakunaa” on Juice Leskisen kääntämä vanha irlantilainen kansanlaulu ”Whiskey in the Jar”, jonka Thin Lizzy teki tunnetuksi vuonna 1973. Mustajärvi laulaa kappaleen duettona Solistiyhtye Suomesta tutun Pekka Hartosen kanssa. Singlen kakkosraita on ”Taivaan lintu” -kappale, joka myös on Leskisen käännös Lynyrd Skynyrdin ”Free Bird” -klassikosta. Kappaleessa vierailee kitaristina Heikki Silvennoinen. Kolmantena raitana on radioita varten lyhennetty versio ”Taivaan linnusta”. Kiitäjälinnut
Kiitäjälinnut eli kirskulinnut ("Apodiformes") on lintulahko. Sen tieteellinen nimi tarkoittaa ’ilman jalkoja’, sillä lintujen pienet ja vahvakyntiset jalat soveltuvat huonosti kävelemiseen. Lentäessään kiitäjälinnut pitävät jalkojaan lähellä ruumistaan, jolloin ne vaikuttavat lähes jalattomilta. Varsinkin kiitäjät viettävät lähes koko elämänsä ilmassa. Kolibrit puolestaan ovat ainoita lintuja, jotka pystyvät lentämään paikallaan tai jopa taaksepäin niiden kapeiden siipien lyödessä 15–80 kertaa sekunnissa. Heinäkurppa
Heinäkurppa ("Gallinago media") on taivaanvuohta muistuttava kahlaajalaji. Lajin nimesi John Latham vuonna 1787. Pajulaahusvenhokas
Pajulaahusvenhokas on pajukoissa elävä laji. Aikuiset perhoset lentävät hämärän laskeuduttua, ja yksilöitä voi satunnaisesti tavata myös kukista. Levätessään perhonen pitää siipiään tasossa tai riittävän ohuella oksalla kiertää ne putkimaisesti oksan ympärille, mikä vaikeuttaa perhosen hahmottamista. Kiuru
Kiuru ("Alauda arvensis") eli leivonen tai leivo on pienikokoinen vaaleanruskea Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa pesivä varpuslintu. Tunnusomaisena piirteenä kiurulla on päälaella sijaitseva pieni töyhtö. Kiuru on varhaisimpia Suomen keväisistä muuttolinnuista. Tämä on huomattu myös vanhan kansan loruissa ("Kuu kiurusta kesään, / puoli kuuta peipposesta, / västäräkistä vähäsen, / pääskysestä ei päivääkään."). Kiurun vanha nimi on leivo eli leivonen ja paikallisesti sitä kutsutaan myös nimillä kirri, kirvu, tiuru, kivenpuottaja, kivenviiru, peltoleivonen. Linnut
Linnut jaetaan nykyisin 27 tai 28 eri lahkoksi. Lajeista selvästi yli puolet kuuluu varpuslintujen lahkoon. Seuraavaksi eniten lajeja on rantalinnuissa, kyyhkylinnuissa, papukaijalinnuissa, tikkalinnuissa ja kiitäjälinnuissa, 320–430 lajia kussakin lahkossa.Suurin osa lintulajeista esiintyy ainoastaan yhdellä maapallon eläinmaantieteellisistä alueista, usein vain kyseisen alueen jossain osassa. Tällaiset lajit ovat kehittyneet tietyn ympäristön vaatimusten mukaisiksi. Kosmopoliitteja eli koko maailmalle levinneitä lajeja on vain muutamia, kuten kalasääski, muuttohaukka, meriharakka, räyskä, liejukana, tornipöllö, mustajalkatylli ja riuttatiira. Lentokyvyttömät lajit ovat tyypillisimpiä vain yhdellä eliömaantieteellisellä alueella eläviä lajeja. Viuhkot
Viuhkot ovat pienikokoisia hyönteissyöjälintuja, jotka elävät Australiassa, Oseaniassa ja eteläisessä Aasiassa. Ne ovat 11,5–21 cm pitkiä, niillä on pitkä pyrstö, jonka ne usein levittävät viuhkamaiseksi, ja suvulleen tyypillisesti ne seisoessaan roikottavat siipiään. Viuhkot saalistavat pääasiassa ilmassa lentäviä hyönteisiä. Sukupuolet ovat enimmäkseen samanvärisiä. Molemmat puolisot osallistuvat pesän rakentamiseen ja poikasten hoitoon. Pesä on rakennettu puun oksanhaaraan kuivista ruohoista ja heinistä sekä hämähäkinseiteistä.
Viuhkolajit BirdLife Suomen lajiluettelossa, 47 lajia: Savannivarpuspöllö
Savannivarpuspöllö ("Glaucidium perlatum") on pöllöihin kuuluva lintu. Suippopyrstökurppa
Suippopyrstökurppa ("Gallinago stenura") on taivaanvuohta muistuttava kahlaajalintu. Lajin nimesi Charles Lucien Bonaparte 1831. Vaaljärvi
Vaalijärvi on kasvustoltaan puolirehevä järvi. Rannat ovat pääosin luhtaa ja kasvavat saraa ja vesiheiniä. Osa rannoista rajautuvat "Vuohisuohon" ja tuottavat siellä turvetta. Koska vettä on parhaimmillaan metrin verran, ei kalasto menesty järvellä. Sitä vastoin Vaalijärvellä pesii vuosittain useita lintulajeja parinkymmenen parin voimin. Joka vuonna pesivät sinisorsa, tavi, telkkä, kurki, liro, taivaanvuohi ja keltavästäräkki. Melko säännöllisiä pesiviä lajeja ovat olleet laulujoutsen, ruskosuohaukka, luhtahuitti, kuikka, tukkasotka, niittykirvinen, naurulokki ja pikkulokki. Aiemmin yleiset härkälintua ja punasotkaatavataan harvoin. Lintukoto
Nykyään lintukodolla tarkoitetaan yleensä pientä, turvallista ja kotoisaa paikkaa tai aluetta.
__notoc__
Lintukodossa asui pienikokoisia ihmisentapaisia olentoja, lintukotolaisia eli taivaanääreläisiä eli ääreläisiä. Lintokotolaisia kuvailtiin niin pieniksi, että niitä mahtui pari kappaletta makaamaan tynnyrin pohjalle. Lintukotolaisten on kerrottu taistelleen kurkia vastaan, koska kurjet yrittivät ahmia viljan lintukotolaisten pelloilta. Tarinan muissa versioissa kerrottiin kiistaan syynä olevan sammakot, joita kurjet ja lintukotolaiset molemmat pyydystävät syödäkseen. Tammilaahusvenhokas
Tammilaahusvenhokas on lämpimien jalopuumetsien laji, jota tapaa myös puistoissa. Sillä on jonkin verran vaellustaipumusta, minkä vuoksi yksilöitä voi joskus tavata myös muunlaisilta paikoilta. Aikuiset perhoset lentävät iltahämärässä ja uudelleen aamun lähestyessä. Monien sukulaistensa tapaan tammilaahusvenhokkaat tulevat sekä valolle että syötille. Perhoset eivät kuitenkaan lennä mainittavissa määrin ennen talvehtimistaan vaan lepäilevät oksiston joukossa. Oksalla perhonen käärii siipensä oksan ympärille, mikä tekee siitä hyvin vaikeasti havaittavan. Syksyllä perhoset ruokailevat lehdille pudonnella mesikasteella ja imevät mehua marjojen kuoren läpi. Keväällä ne vierailevat innokkaasti pajujen kukinnoilla. Punavarpuset
Punavarpuset ovat peipon kokoisia varpuslintuja, joiden koirailla on usein kirkas punainen höyhenpuku. Useat lajeista elävät Aasiassa. Ne ovat enimmäkseen siemensyöjiä, ja nokka on tukeva kekonokka. Vega (saaristo)
Vega on BirdLife Internationalin mukaan Euroopan tärkeimpiä lintualueita, koska sen kosteikot ja matalat vedet ovat merkittäviä monille linnuille. Kaikkiaan noin 228 lintulajia on havaittu saaristossa, ja niistä noin 110 pesii siellä. Pesimälintuihin kuuluvat muun muassa kuikka, kaakkuri, harmaahaikara, kapustarinta, töyhtöhyyppä, punajalkaviklo, suokukko, kuovi ja taivaanvuohi. Se on lisäksi Norjan merkittävin merihanhen pesimäalue, ja siellä asustaa merkittäviä määriä merisorsia, laulujoutsenia, sinisorsia ja kahlaajia. Taivaantähystäjät
Taivaantähystäjät ("Uranoscopidae") on ahvenkalojen heimo. Heimoon kuuluu 9 sukua ja noin 50 lajia. Niitä tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren hiekkaisilla merenpohjilla. Lintuvuori
Lintuvuoret ovat valtamerten korkeita ja jyrkkiä rantakallioita, joilla ympäristöön sopeutuneet linnut kuten lokit, myrskylinnut, merimetsot, suulat ja ruokit pesivät yhdyskuntina. Yhdyskunnat voivat muodostua yhdestä tai useammasta lajista, ja niissä saattaa olla jopa sata tuhatta yksilöä. Tiheimmillä alueilla voi olla 25 munaa neliömetrillä. Taivaanvuohi
Taivaanvuohta metsästettiin paljon 1800-luvulla, muun muassa Carl Michael Bellmanin laulussa nautitaan eväsretkellä "Nyss skjuten beckasin". Taivaankappale
Taivaankappale on (yleensä) näkyvä taivaan kohde. Taivaankappaleita ovat esimerkiksi kaikki tähdet, mukaan luettuna oma Aurinkomme, kuut, planeetat, asteroidit, transneptuniset kohteet, komeetat, meteorit ja maahan asti päätyvät meteoriitit. Taivaankappaleita ovat myös ns. kompaktit tähdet, valkoiset kääpiöt, neutronitähdet eli pulsarit ja mustat aukot.
Periaatteessa taivaankappaleita ovat kaikki maailmankaikkeuden aineelliset kappaleet, lukuun ottamatta tähtienvälisessä avaruudessa harhailevia atomeja ja pölyhiukkasia, äärimmäisen harvaa ainetta. Maatiainen (lintulaji)
Maatiainen ("Pseudopodoces humilis") on tiaisten heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji. Maatiainen luokiteltiin aiemmin varisten heimoon, mutta nykyään se luokitellaan kuuluvaksi tiaisiin. Lajin aiempi suomenkielinen nimi oli pikkuaavikkonärhi. Kirjokiivi
Kirjokiivi ("Apteryx haastii", vanh. "Apteryx haasti") on Uudessa-Seelannissa elävä lentokyvytön kiivilintu. Se on suhteellisen yleinen kiivilaji Eteläsaarella. Kirjokiivi ei jäänyt kiinni saalistajien kynsiin yhtä helposti kuin sen pienempi sukulainen pikkukiivi. Kirjokiivi on suurin ja pisin kiivilajeista. Se on suurin piirtein kanan kokoinen. Kiivinaaras painaa noin 3,3 kg ja koiras 2,4 kg. Kirjokiivi etsii ruokaa maasta pitkän ja terävän nokkansa avulla. Sen ravintoa ovat muun muassa madot, marjat ja siemenet. Muiden kiivien tapaan kirjokiivi on pääosin yöeläin. Isokirvinen
Isokirvinen ("Anthus richardi") on västäräkkeihin ("Motacillidae") kuuluva varpuslintu ("Passeriformes"). Lajin tieteellinen nimi on ollut myös "Anthus novaeseelandiae". Savannikirvinen
Savannikirvinen ("Anthus caffer") on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää mantereen itä- ja eteläosia Etelä-Etiopiasta ja Etelä-Keniasta Kongoon, Angolaan ja Etelä-Afrikkaan. Siitä tunnetaan viisi alalajia. Karl Jakob Sundevall kuvaili lajin holotyypin Mohapoanista Limpopon varrelta Etelä-Afrikasta 1851. Sinivuokko
Sinivuokko on monivuotinen, 10–15 senttimetriä korkeaksi kasvava ruohokasvi. Elomuodoltaan sinivuokko on puolipiilijä eli hemikryptofyytti. Sen juurakko on pystykasvuinen. Varsia on yhdestä seitsemään. Sinivuokon aluslehdet kasvavat ruusukkeena ja ne ovat nahkeat, väriltään tummanvihreät. Vuoden uudet lehdet aloittavat kasvun kukinnan päättyessä, ja kasvavat alkukesän ajan. Ne talvehtivat vihreinä ja lakastuvat vasta seuraavan vuoden kesällä. Lehtien ruodit ovat 8–20 senttimetriä pitkät ja karvaiset. Lehtilavat ovat kooltaan 4–8 × 5–9 cm, herttatyviset ja kolmihalkoiset. Yksittäiset liuskat ovat ehytlaitaiset, alta karvaiset ja usein myös punertavat. Sinivuokon kukat kehittyvät yksittäin lyhyiden vanamaisten varsien latvoihin. Kukan alla on kolme verholehtimäistä ehyttä ylälehteä. Terälehtiä vastaavia kehälehtiä on 6–8 (–12). Kukat ovat väriltään yleisimmin sinisiä tai sinivioletteja, joskus myös valkoisia, punaisia tai kirjavia. Emilehtiä on 10–30. Sinivuokon hedelmät ovat vuokoille ja muille leinikkikasveille tyypillisesti pähkylöitä, jotka muodostavat pallomaisen hedelmystön. Pähkylät ovat 4–5 millimetriä pitkiä ja niissä on lyhyt, yhden millimetrin ota. Muurahaiset levittävät pähkylöitä, sillä niissä on muurahaisia houkutteleva lisäke eli elaiosomi. Riisisavannikiuru
Riisisavannikiuru ("Mirafra javanica") on laajalle levinnyt, Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa elävä varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Indokiinasta ja Etelä-Kiinasta Filippiinien ja Indonesian kautta Papua-Uuteen-Guineaan ja Australiaan. Siitä tunnetaan 16 alalajia. Thomas Horsfield kuvaili lajin holotyypin Jaavalta 1821. Hirvisuon soidensuojelualue
Alueen linnustoon kuuluu useita vesilintulajeja, joista yleisimpiä ovat tavit ja jouhisorsat. Muita alueella tavallisimmin tavattavia lintulajeja ovat jänkäsirriäinen, mustaviklo, harmaalokki, niittykirvinen, keltavästäräkki, peippo, pajulintu, liro, kapustarinta, pikkukuovi, isokuovi, suokukko, valkoviklo, pajusirkku, järripeippo, harmaasieppo, metsäkirvinen, urpiainen ja leppälintu. Harvinaisempia lajeja ovat kuikka, metsähanhi, laulujoutsen, ampuhaukka, nuolihaukka, kurki, jänkäkurppa, vesipääsky, suopöllö, isolepinkäinen, hiiripöllö sekä pohjansirkku. Taruolento
Jyrkkä jako todellisten eliöiden ja taruolentojen välillä on syntynyt vasta tieteen kehityksen myötä. Esimerkiksi keskiajalla valaat kuuluivat samaan kauhistuttavien myyttisten petojen ryhmään kuin esimerkiksi lohikäärmeet. Vasta sittemmin valaista on saatu pitäviä todisteita, kun taas lohikäärmeet on nähty entistä jyrkemmin pelkäksi sepitteeksi. Tosin nykyisin myös tiedetään, etteivät valaat sylje tulta, kuten aiemmin luultiin, vaan niiden ilmoille puhaltamat patsaat ovat vesihöyryä. Moni muukin nykyisin tunnettu eläin on ollut ennen vastaavalla tavalla myyttinen ihmeolento niille, jotka eivät tunteneet sitä muuten kuin tarinoista. Lapinkirvinen
Lapinkirvinen ("Anthus cervinus") on västäräkkeihin ("Motacillidae") kuuluva lintu ("Aves"). Isovilistäjä
Isovilistäjä ("Traversia lyalli") on sukupuuttoon kuollut, varpuslintuihin kuulunut, maailman pienin tunnettu lentokyvytön lintu. Lintulajin nimenä on aikaisemmin ollut nykyisten nimistösääntojen vastainen nimi Stephensaarten kalliopeukaloinen. Ennen nykyistä nimeä se tunnettiin nimellä stephensaarenvilistäjä ("Traversia insularis"). Besoaarivuohi
Besoaarivuohi eli villivuohi on vuohieläin ja kesyvuohien villi kantamuoto, joka elää Euraasiassa alueella, joka ulottuu Anatoliasta ja Kaukaasiasta aina Afganistaniin ja Pakistaniin saakka. Villi- ja kesyvuohien tieteellisistä nimistä ja luokituksesta ei olla yksimielisiä: eräät tutkijat katsovat, että besoaarivuohi ("Capra aegagrus") ja kesyvuohi ("Capra hircus") olisivat kaksi erillistä lajia. Toiset puolestaan lukevat ne saman "Capra hircus"-lajin alalajeiksi "Capra hircus aegagrus" ja "Capra hircus hircus". Kolmannen näkemyksen mukaan villi- ja kesyvuohet olisivat samaa lajia, mutta lajin nimi olisikin "Capra aegagrus"; tällöin besoaarivuohen tieteellinen nimi olisi "Capra aegagrus aegagrus" ja kesyvuohen "Capra aegagrus hircus". Himalajanpuolivuohi
Himalajanpuolivuohi eli tari ("Hemitragus jemlahicus") on Himalajalla elävä vuohieläin. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "himalajantari". Tarhapeukaloinen
Tarhapeukaloinen ("Thryomanes bewickii") on Pohjois-Amerikassa tavattava peukaloisiin kuuluva varpuslintu. Se on noin 14 senttimetriä pitkä, hoikka ja pitkäpyrstöinen lintu. Väritykseltään tarhapeukolainen on harmahtavan ruskea. Tarhapeukolaiset liikkuvat yleensä yksin, mutta joskus niitä tavataan pareittain. Naaras munii 5–6 munaa pesimäkoloon. Taigauunilintu
Taigauunilintu on muuttolintu, joka pesii Aasian pohjoisosissa Uralin itäpuolella, ja talvehtii Aasian eteläosissa. Joskus se harhautuu muuttomatkoillaan Eurooppaan, jossa se on yksi runsaslukuisimmista siperialaisista harhailijoista. Suomessa tavataan vuosittain joitain kymmeniä taigauunilintuja, lähestulkoon kaikki havainnot syys–lokakuulta. Useimmiten linnut nähdään rannikon niemissä, kaupunkien puistoissa ja ulkosaariston saarilla. Määrät vaihtelevat vuosittain paristakymmenestä lähemmäs sataan yksilöön. Taigapunavarpunen
Taigapunavarpunen ("Carpodacus roseus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Linnut
Linnut (Aves) ovat tasalämpöisiä, munivia ja höyhenpeitteisiä selkärankaisia, joiden siivet antavat useimmille niistä lentokyvyn. Lintuja tunnetaan yli 9 000 lajia. Teksasinvireo
Teksasinvireo ("Vireo atricapilla") on pohjoisamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Yhdysvaltain eteläosan Oklahomasta Teksasiin, sekä Pohjois-Meksikon. Se on muuttolintu, joka talvehtii pääasiassa Meksikon Tyynenmeren puoleisessa osassa. Samuel Washington Woodhouse kuvaili lajin holotyypin Teksasin Devil's Riveriltä vuonna 1852. Viuhkot
Viuhkot (Rhipiduridae) eli aikaisemmalta nimeltään viuhkamonarkit on varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajinen lintuheimo. Lievo
Toivo Vuorela mainitsee, että Lievo on "kansanr. tarunomainen henkiolento, vaakalintu, lohikäärme t. vene mainitun ihmeolennon vertauskuvana." Veneellä saatetaan tässä tarkoittaa uiskoa, jonka arvellaan merkitsevän käärmettä.
Lievo saattaa olla lainaa saamelaisilta, joilla noidan apulintu oli "vuokko". Vuokko on ehkä laina vaakaa tarkoittavasta sanasta. Vuokko oli sekä jättiläismäinen lintu, joka vaani kivisaarella ohikulkevia laivoja, että lintu, joka kuljetti noidan sielua transsitilan aikaisella matkalla. Vuokko myös toimitti asioita noidan puolesta. Hans Skanke kirjoittaa (n. 1731) että ""lappalaisnoita horrostilassa maatessaan käyttää palvelukseensa sillä matkustaakseen ja monenmoista toimittaakseen"" vuoko eli vojeklintua. Miljoonakutoja
Miljoonakutoja, aikaisemmalta nimeltään verinokka tai miljoonavarpunen ("Quelea quelea") on todennäköisesti maailman runsaslukuisin luonnonvarainen lintulaji. Vain tarhattu kana on runsaslukuisempi lintulaji. Linnut taivaan linnut maan
Linnut taivaan linnut maan – Valokuvia ja kertomuksia linnuista on luontovalokuvaaja Mauri Leivon kuvateos linnuista. Kuvien ohessa on kertomuksia kuvien synnystä ja kuviin liittyviä ajatuksia sekä tietoja lintujen elintavoista ja käyttäytymisestä. Savannipyyjuoksija
Savannipyyjuoksija ("Turnix castanotus"), myös "T. castanota", on pyyjuoksijoiden sukuun kuuluva viiriäistä muistuttava lintu. Se elää Australian pohjois- ja luoteisosissa sekä rannikon edustan saarilla. John Gould kuvaili lajin holotyypin Pohjoisterritorion Port Essingtonista vuonna 1840. Hirvennenäsaivartaja
Hirvennenäsaivartajaa tavataan siellä missä hirviäkin. Aikuinen kärpänen on kiiliäisille tyypilliseen tapaan hyvin lyhytikäinen ja sen ainoa tarkoitus on lisääntyminen. Naaras ei muni vaan ruiskauttaa useiden kymmenien pienten toukkien ryhmän isäntäeläimeksi valitsemansa eläimen sieraimeen. Isäntä on jokseenkin aina hirvi, mutta kehittyneitä toukkia on tavattu myös metsäkauriista. Toukat elävät isäntäeläimen nenäontelossa sekä kurkussa käyttäen ravinnokseen limakalvoja. Suuren toukkamäärän tapauksessa infektio voi johtaa kuolemaan, erityisesti vasojen tapauksessa. Satunnaisesti toukat saattavat kaivautua sieraimista ja nielusta syvemmälle, jopa aivoihin asti, jolloin hirvi voi seota tai kuolla. Toukat tarttuvat alustaansa piikikkään pintansa avulla, kunnes täysin kehittynyt toukka antaa isännän aivastaa itsensä ulos. Kotelo sijaitsee maaperässä. Laji talvehtii toukkana isännän elimistössä. Lumivuohi
Lumivuohen niskassa on pieni pehmeä, karvojen muodostama kyttyrä. Pää on pitkänomainen ja silmät ja luomet ovat mustat. Korvat ovat keskisuuret ja suippokärkiset. Molemmilla sukupuolilla on lyhyehköt, hieman taaksepäin kaartuvat mustat ja teräväkärkiset sarvet. Molemmilla sukupuolilla on myös leukaparta. Lumivuohen utareet ovat nelinisäiset sen lähisukulaisen gemssin tavoin. Tarhaviuhkanen
Tarhaviuhkanen ("Alucita hexadactyla") on Suomessa harvinainen ja lounainen viuhkaperhosiin kuuluva perhoslaji. Suomen uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU). Papuanvuoripenkoja
Papuanvuoripenkoja ("Androphobus viridis") eli aiemmalta nimeltään vuorimaatimali on laulupenkojien heimoon kuuluva varpuslintu. Taigakirvinen
Taigakirvinen ("Anthus hodgsoni") on metsäkirvistä muistuttava, västäräkkien heimoon lukeutuva varpuslintu. Sitruunavireo
Sitruunavireo ("Hylophilus olivaceus") on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Andien itärinteet Ecuadorissa ja Perussa. Johann Jakob von Tschudi kuvaili lajin holotyypin Junísta vuonna 1844. Tammipunavarpunen
Tammipunavarpunen on yksiavioinen lintu, jolla on vuodessa yleensä kaksi poikuetta. Naarasta kosiskellessaan koiras laulaa pehmeästi ja pörhistelee höyheniään tämän edessä pidellen samalla nokassaan risua tai ruohonkortta. Jos naaras näyttää suosiolliselta, koiras pyrähtää lyhyeen lentoon suoraan ylöspäin riiputtaen siipiään ja osoittaen nokallaan kohti taivasta. Tätä seuraa yleensä paritteluvaihe. Suomi
Alueen nisäkäslajisto on tyypillistä havumetsälajistoa kuten karhu, metsäsopuli, metsämyyrä, majavat, hirvi ja ilves. Yleisiä lintuja ovat käpylinnut, tiaiset, peipot, tikat, suokukko, uikut, sorsat, rantakanat, pöllöt ja haukat. Erityisesti metso, pyy ja teeri ovat tyypillistä taigan linnustoa. Alueella on neljä matelija- ja sammakkoeläinlajia. Hyönteislajisto on muuten samaa kuin eteläisimmässäkin Suomessa, mutta eräät eteläiset lajit puuttuvat tai ovat harvinaisia. Harry Potter -sarjan taikaolennot
Vuohi muistuttaa Harry Potter -kirjasarjassa tavallista vuohta. Niitä pidetään kotieläiminä ja hoidetaan tavalliseen tapaan. Vuohi on myös yksi Sianpään pubi-isännän suojeliuksen muoto. Taikaeläimeksi vuohen tekee sen vatsasta löytyvä kivi, besoaari, joka pelastaa useimmilta myrkyiltä. Varpuslinnut
Varpuslinnut (Passeriformes) on suurin lintujen lahko. Siihen kuuluu yli 5 000 lajia (eri lähteissä mainitaan lukuja 5 100 – 5 700), eli yli puolet kaikista maailman lintulajeista. BirdLife Suomen lajiluettelon mukaan varpuslintuja on 5 990 eri lajia. Suurimmassa nisäkkäiden lahkossa, jyrsijöissä, on lajeja yli puolet vähemmän kuin varpuslinnuissa. Varpuslinnut muodostavatkin yhden monipuolisimmista maalla elävistä selkärankaisryhmistä. Laululinnut on varpuslintujen alalahko, eli kaikki varpuslinnut eivät ole laululintuja. Kaikki eurooppalaiset varpuslinnut ovat kuitenkin laululintuja. Valkopääviuhtoja
Valkopääviuhtoja ("Tachyeres leucocephalus") on harvinainen eteläamerikkalainen lentokyvytön sorsa.
__notoc__
Valkopääviuhtoja on hanhen kokoinen, lentokyvytön sorsa. Se muistuttaa suuresti pilkkaviuhtojaa, mutta koiraan pää on valkoinen. Krâvanhvuoret
Alueella elää yli sata nisäkäslajia. Sieltä ei tunneta kotoperäisiä lajeja, mutta monet uhanalaiset lajit kuten tiikeri, aasiannorsu ja puuleopardi ovat löytäneet sieltä turvapaikan. Lintulajeja on ainakin 450, joiden joukosta tunnetaan jo kaksi kotoperäistä lajia. Koskivästäräkki
Koskivästäräkki, aikaisemmalta nimeltään afrikanvuorivästäräkki ("Motacilla clara") on afrikkalainen varpuslintu. Toisin kuin useimmat västäräkit, koskivästäräkki elää hyvin metsäisillä alueilla, mutta sekin viihtyy vesien läheisyydessä. Linnun elinalue käsittää pääosan Sahelin eteläpuolista Afrikkaa Malista ja Sierra Leonesta itään Etiopian ylängöille, ja etelään Etelä-Afrikkaan ja Swazimaahan. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Simienvuorilta Etiopiasta 1908. Pilviherttu
Pilviherttu ("Cisticola textrix"), vanhalta nimeltään pilviheinäkerttu, on herttujen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
__notoc__
Pilviherttu on 9–10 cm pitkä ja painaa noin 9 g. Sen höyhenpuku on päältä ruskean ja mustan kirjava, alapuolelta vaalea tummin viiruin. Pyrstö on lyhyt ja valkeakärkinen. Lajista tunnetaan viisi alalajia, joiden väritys vaihtelee. Koiras esittää laululennon, jonka aikana se kohoaa korkealle ilmaan, joskus jopa kadoten näkyvistä, mistä johtuu lajin suomenkielinen nimi. Louis Jean Pierre Vieillot
Vieillotin tieteelle kuvailemia lintuja ovat muun muassa myrskykeiju, amerikansirri, valkoperäsirri, palsasirri, tundravikla, amerikanvesipääsky, tunturikihu, pikkukiuru, intianvaris, keltarintavireo, sarakerttunen, kultarinta, vuoriuunilintu ja tiltaltti. Keisarisarvinokka
Keisarisarvinokka eli kaksisarvinokka ("Buceros bicornis") on kaakkoisaasialainen suuri sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Se on sarvinokkien heimon suurin laji. Keisarisarvinokka on Malesiassa Sarawakin osavaltion ja Intiassa Keralan osavaltion kansallislintu. Keisarisarvinokka voi elää vankeudessa jopa 50 vuoden ikäiseksi. Taivaansiivet
Koirasperhoset lentävät metsien latvustoissa tai joskus aukkopaikoilla lähempänä maan pintaa ja vartioivat reviiriään tunkeilevia lajikumppaneitaan vastaan. Suomenvuohi
Suomenvuohi on ainoa suomalaisperäinen vuohirotu. Suomenvuohi kasvattaa talveksi pitkän talvikarvan. Väriltään suomenvuohet voivat olla muun muassa valkoisia, mustia, ruskeita, harmaa tai kirjavia. Suomenvuohen karva on tiheää ja pitkää, varsinkin selässä ja reisissä. Kuttu painaa aikuisena keskimäärin 40-60 kg ja pukki 50-70 kg. Suomenvuohi on sukua muille pohjoismaisille alkuperäisvuohiroduille. Sen säkä on noin 40-80cm korkea. Suomenvuohi voi olla sarveton tai sarvellinen. Se elää noin kymmenen vuotiaaksi, jotkut taas vielä vanhemmaksi. Suomenvuohia arvioidaan olevan Suomessa noin 6500. Taivaansiivet
Taivaansiivet ("Morpho") on täpläperhosiin kuuluva perhossuku. Sen noin 70 lajia ovat neotrooppisia ja niitä tavataan Meksikosta Etelä-Amerikkaan. Kehrääjälinnut
Kehrääjälinnut ("Caprimulgiformes") on lintujen lahko, jonka lähes kaikki lajit ovat hyönteissyöjiä ja yölintuja. Lahko on saanut nimensä kehräämistä muistuttavan äänen takia. Idänkirkupöllönen
Idänkirkupöllönen ("Megascops asio" eli "Otus asio") on pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan melko yleisenä Kanadassa, Meksikossa ja itäisessä Yhdysvalloissa. Liekkipääkardinaali
Liekkipääkardinaali ("Paroaria coronata") on Etelä-Amerikassa ja Havaijilla tavattava varpuslintu. Suomenkielisestä nimestään huolimatta laji kuuluu tangarojen eikä kardinaalien heimoon. Tiaismalurit
Tiaismalurit (Acanthizidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Niitä esiintyy luonnonvaraisina ainoastaan Australaasiasta. Tiaismalurit ovat pieniä tai keskikokoisia lintuja, joiden koko vaihtelee lajista riippuen kahdeksasta 19 senttimetriin. Tiaismalureilla on lyhyet pyöreäkärkiset siivet ja melko lyhyt pyrstö. Niiden yleisväritys on arkinen, yleensä ruskea. Keijumalureita lukuun ottamatta tiaismalurit ovat heikohkoja lentäjiä, ja ne syövät hyönteisiä ja selkärangattomia. Pesät ovat kupolimaisia ja sijaitsevat yleensä puussa tai pensaassa. Jotkut lajit pesivät myös maassa. Pesässä on tyypillisesti kaksi valkoista tai kellanruskeaa munaa, vain naaras hoitaa poikasia. Lievo
Kokko-lintuakin kutsutaan lievoksi toisinaan, esimerkiksi, silloin, kun Louhi-noita tekee Kokon lentääkseen meren yli. Lievon eräs nimitys vaakalintu on myös Kokko-linnun nimitys. Sanaan "vaakalintu" liittyvä "vaaka" tulee mahdollisesti sanasta vaa'as, joka tarkoittaa muun muassa kipua, aaltoa ja tulta. Ehkä vaakalintu merkitsee jotakuinkin tulista lintua. Sateenkaarikardinaali
Sateenkaarikardinaali, aikaisemmalta nimeltään paavipeippo ("Passerina ciris") on värikäs Keski-Amerikassa ja eteläisessä Yhdysvalloissa elävä kardinaaleihin kuuluva varpuslintu. Sen kannaksi arvioidaan 4,5 miljoonaa yksilöä. Kypäräkasuaari
Kypäräkasuaari ("Casuarius casuarius") on suurikokoinen strutsilintuihin kuuluva lentokyvytön lintu. Elinympäristöjen tuhoutuminen sademetsien hakkuiden vuoksi uhkaa lajia, mutta Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN listasi sen 2017 uhanalaisesta elinvoimaiseksi, koska sen kanta on aiempia arvioita isompi. Taiwaninhippiäinen
Taiwaninhippiäinen ("Regulus goodfellowi") on Taiwanin kotoperäinen varpuslintu. Se elää korkealla, yli kahden kilometrin korkeudessa, vuoriston ikivihreissä havumetsissä. William Robert Ogilvie-Grant kuvaili lajin holotyypin Mount Morrisonilta vuonna 1906. Suippopyrstökurppa
Pesimäaikana monentyyppisillä pohjoisilla kosteikoilla jokien, järvien ja lampien rannoilla sekä soilla. Pesii myös, taivaanvuohesta poiketen, kuivilla niityillä ja tunturikoivikoissa. Tommaso Salvadori
Krokotiilivaraani ("Varanus salvadorii") on nimetty hänen kunniakseen, samoin linnuista papuansorsa ("Salvadorina waigiuensis"), irianinviikunakaija ("Psittaculirostris salvadorii"), engganonrilli ("Zosterops salvadorii"), kyhmyrakkeli ("Onychognathus salvadorii") ja punapeippo ("Cryptospiza salvadorii"). Hän itse nimesi satoja lintulajeja ja -alalajeja. Amazoniankipuaja
Amazoniankipuaja ("Dendroplex kienerii") eli aiemmalta nimeltään suoranokkakipuaja on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu. Besoaarivuohi
Osa tunnetuista villinä elävistä vuohista ei ole alkuperäisiä besoaarivuohia, vaan villiintyneitä kesyvuohia. Pohjoisimmillaan tällaisia villiintyneitä kesyvuohia elää Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Britteinsaarilla Irlannissa, Walesin vuoristoissa ja Skotlannissa.