Milloin John Locke eli?
John Locke
John Locke (29. elokuuta 1632 Wrington, Somerset – 28. lokakuuta 1704 Essex) on tunnetuimpia uuden ajan filosofeja. Hän on tunnettu sekä tietoteoriastaan että yhteiskuntafilosofiastaan. Tietoteoreetikkona Locke luokitellaan yleensä brittiläisiin empiristeihin eli kokemusajattelun kannattajiin yhdessä David Humen ja George Berkeleyn kanssa.
Yhteiskuntatieteiden historia
Liberalistisen yhteiskuntafilosofian klassinen muoto sisältyy 1600-luvulla eläneen John Locken valtioteoriaan. Sen mukaan jokaisen ihmisen on voitava mahdollisimman laajasti käyttää kykyjään omaksi edukseen. Halujen ja tarpeiden tyydyttäminen on luonnollinen osa ihmisen elämää. Myös omaisuuden hankkiminen kuuluu ihmisen perusluontoon, ja Locken mielestä ihmisellä tulee olla oikeus rahataloudessa koota omaisuutta ilman rajoituksia. Jo ennen Lockea tätä ajatussuuntaa kehitti Thomas Hobbes. Jean-Jacques Rousseau lisäsi aatteeseen yhteiskuntasopimuksen, jonka mukaan vapaat yksilöt tekevät keskenään sopimuksia yhteiselämän perusperiaatteista. Näin muodostuisi kansan yhteistahto ja suvereenisuus. Metafilosofia
Episteeminen lähestymistapa keskittyy tiedon perusteisiin, erityisesti väittelyssä rationalismin ja empirismin välillä. Tämän aikakauden keskeisiä hahmoja olivat John Locke, David Hume, René Descartes, Jeremy Bentham ja Immanuel Kant. Etiikka kehittyi spekulatiivisesta psykologiasta toisaalta metaetiikaksi ja toisaalta normatiiviseksi etiikaksi. John Locke
Locke puhuu paljon omistusoikeudesta. Omaisuus on omistajan ja omistetun asian suhde. Yksilöllä on oikeus pitää hallussaan oleva hyödyke vain sillä edellytyksellä, että hänellä on siihen oikeus jollakin perusteella. Työnteko on Locken mukaan omistusoikeuden syntymisen perusta. Hallussa olevat asiat ovat omaisuutta, jos muilla ihmisillä on velvollisuus kunnioittaa niiden hallussapitäjän oikeutta. Locke huomauttaa ohimennen omaisuudesta puhuessaan, että palvelijoiden isännälle tekemän työn hedelmät ovat isännän omaisuutta. Omistamisessa siis yksilön oikeus edellyttää muiden velvollisuutta. Tätä Locke pitää kaikkien luonnollisten oikeuksien tunnusmerkkinä. Empirismi
Varhaiset käsitykset "sisäsyntyisistä ideoista" herättivät paljon keskustelua mannermaisten rationalistien ja brittiläisten empiristien parissa 1600-luvulta 1700-luvulle. Empirismin merkittävimpiä puolestapuhujia olivat John Locke, George Berkeley ja David Hume. John Reed
John Reed (22. lokakuuta 1887 Portland, Yhdysvallat – 19. lokakuuta 1920 Moskova, Neuvostoliitto) oli yhdysvaltalainen liberaalisosialisti ja yhteiskuntakriittinen toimittaja, joka kirjoitti Venäjän lokakuun 1917 vallankumouksesta kirjan "Kymmenen päivää, jotka järisyttivät maailmaa". Hänestä tuli Venäjän bolševikkien tekemän lokakuun vallankumouksen kannattaja. Myöhemmin hän kuitenkin kääntyi bolševikkien vallankumousmenetelmiä vastaan. Hän kuului Yhdysvaltain kommunistisen puolueen perustajajäseniin. Edgar Allan Poe
Edgar Allan Poe (19. tammikuuta 1809 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 7. lokakuuta 1849 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja runoilija. Poe on amerikkalaisen romantiikan suuria nimiä. Kiintymys outoon ja yliluonnolliseen kukoistaa hänen kuuluisissa jännitys- ja kauhunovelleissaan. Ne ovat olleet esikuvana myös monille rikos- ja tieteiskirjailijoille. John Locke
Locken läheinen ystävä Lady Masham kutsui hänet vuonna 1691 Sir Francis Mashamin maatilalle Essexiin. Locke vietti siellä viimeiset vuotensa vaihtelevassa terveydentilassa kärsien välillä astmakohtauksista. Hänestä oli kuitenkin tullut whig-puolueen älyllinen sankari. Noihin aikoihin Locke kävi keskusteluja eri asioista muun muassa John Drydenin ja Isaac Newtonin kanssa. Länsimaisen filosofian historia
Filosofialla oli suora vaikutus muun muassa Ranskan suureen vallankumoukseen ja Yhdysvaltain itsenäistymiseen. Voltaire, Rousseau ja John Locke olivat poliittisella filosofiallaan luoneet teoreettista perustaa vallankumouksille ja ihmisoikeuksille aikansa yhteiskunnissa. He kirjoittivat muun muassa yhteiskuntasopimuksista ja luonnonoikeudesta. Locken ohella Thomas Hobbes loi pohjaa liberalismille, vaikka hänen ihmiskuvansa, johon sisältyi ”kaikkien sota kaikkia vastaan”, antoikin synkemmän kuvan ihmisluonteesta kuin Locken kuva vapaista ihmisestä, jotka päättävät lyöttäytyä yhteen ja perustaa valtion. Tieteellinen vallankumous
Empirismi ei ollut ainoa tietoteoreettinen koulukunta tieteellisen vallankumouksen aikana ja valistuksen aattona. Rinnalla vaikutti voimakkaasti rationalismi eli järkiperäiseen ajatteluun perustuva tiedon hankkiminen. Koulukunnan suurin ajattelija oli René Descartes. Hän oli vakaasti sitä mieltä, että ihmisen mieli koostuu omasta tulkinnasta ja ulkopuolisesta todellisuudesta saaduista aineksista. Tähän perustuen Descartes osoitti kokemusperäisyyden sisältävän vaarallisia aineksia, jotka vääristävät totuutta. Ihminen ei hänen mukaansa voinut tietää mikä on vain hänen omaa tulkintaansa ja mikä taas totta. Descartesin ajatuksia vastaan hyökkäsi brittifilosofi John Locke "tabula rasa" -ajatuksellansa (). Locke näki vastasyntyneen ihmisen ajatusmaailman olevan kuin tyhjä taulu, johon kokemukset ja luonto piirtävät jälkiä. Locken filosofiassa ihmisen mieli heijasteli luontoa itsessään. John Locke (Lost)
Palattuaan työpaikalleen John erotetaan hänen pomonsa saatua tietää Johnin valehdelleen hänelle. John kohtaa Hurleyn, joka antaa numeronsa Johnille ja pyytää tätä menemään työnvälittäjälleen. John tapaa Rosen, joka aluksi kieltäytyy tarjoamasta Johnille rakennusalan töitä sanoen sen olevan sopimatonta hänelle. Rose kertoo syövästään, joka on terminaalivaiheessa. Rose antaa Johnille töitä sijaisopettajana. Työpaikallaan John toimii liikunnan ja terveystiedon opettajana. Lounaalle hän tapaa historianopettajana toimivan Benin. Kuultuaan Benin ja Arzttin välisen keskustelun, John ehdottaa, että Benin pitäisi olla koulun rehtori. Benin kysyttyä kuka kuuntelisi häntä, John nostaa kätensä ja sanoo: ”minä.” Jack Shephard
Seikkailunhaluinen Locke, jonka viidakon tutkinnat ja valheet johtivat Boonen kuolemaan alkaa uhata Jackin johtajuutta. Kadottuaan tuotuaan ensin kriittisesti haavoittuneen Boonen Jackin luo, Locke palaa vasta tämän hautajaisiin, jolloin Jack hyökkää julkisesti tämän kimppuun. Locke vie Jackin löytämänsä luukun luo, jota hän ei ole saanut murrettua. Locke ehdottaa, että selviytyjät voisivat piiloutua luukkuun mikäli Rousseaun varoittamat Toiset tosiaan aikovat hyökätä. Rousseau johdattaa Jackin, Locken ja muut viidakkoon ja sen osaan nimeltä ”Pimeä vyöhyke”, jossa sijaitsee vanha orjalaiva nimeltään Black Rock. Oudosti keskelle saarta haaksirikkoutuneen laivan lasti sisältää dynamiittia. Paluumatkalla Jack kohtaa saarella usein kuullun hirviön, joka paljastuu suureksi savupilariksi. John Locke (Lost)
Ennen Ilanan ryhmän lähtemistä patsaalta, Sun sanoo, että heidän pitäisi haudata Locke. Benin, Ilanan, Frankin ja Sunin tuodessa Locken ruumista haudattavaksi selviytyneiden hautapaikalle, Ben kysyy Ilanalta, miksi he olivat tuoneet Locke ruumiin patsaalle. Ilana vastaa, että heidän täytyi näyttää muille mitä heillä on vastassaan. Benin kysyessä, miksei Musta-asuinen mies voisi taas muuttaa ulkomuotoaan, Ilana vastaa, että mies on nyt jumissa Locken kasvoissa. Hautajaisissa Ben sanoo, että: ”John Locke oli… uskon mies, hän oli paljon parempi mies kuin minä pystyn koskaan olemaan. Olen pahoillani, että murhasin hänet.” Stokesin lause
Stokesin lause on saanut nimensä irlantilaisen Sir George Stokesin (1819–1903) mukaan. Stokesin lauseen kuitenkin keksi skotlantilainen Sir William Thomson (1824–1907, tunnetaan paremmin nimellä lordi Kelvin). Stokes sai lauseen Thomsonin kirjeesta vuonna 1850 ja pyysi oppilaitaan Cambridgen yliopistolla todistamaan sen oikeaksi vuonna 1854, lauseen todistaminen oli kahdeksas tehtävä vuosittaisessa Smith's Prize -kokeessa. James Clerk Maxwell ratkaisi tehtävän ensimmäisenä. Ensimmäisenä lauseen todistuksen julkaisi Hermann Hankel vuonna 1861 teoksessaan "Nesteiden liikkeen yleisestä teoriasta". John Locke
Locke pitää sekavana ja hylättävänä perinteistä oppia olevaisesta jonakin sellaisena, jolla on ominaisuuksia. Sitä, mikä ihmisessä ajattelee, ja sitä mihin inhimillinen ajattelu kohdistuu, ei voida tarkastella ominaisuuksien kantajana. Samoin on epävarmaa se, ajatteleeko ihminen ruumiillisena olentona vai onko ajatteleminen ruumiista erillistä. Lordi Shaftesbury
Lordi Shaftesbury (Shaftesburyn kolmas jaarli, Anthony Ashley Cooper)
(26. helmikuuta 1671 – 4. helmikuuta 1713) oli valistusajan englantilainen moraalifilosofi, poliitikko ja esteetikko. Hän sai vaikutteensa opettajaltaan Lockelta, mutta etiikkansa lähinnä anti-lockelaisilta Cambridgen platonisteilta. Hänen näkemyksensä olivat lähellä stoalaisuutta (vrt. Epiktetos ja Marcus Aurelius): korkein hyvä ihmiselle on universaali rakkaus elämään ja ihmisiin. John E. Walker
John Ernest Walker (s. 7. tammikuuta 1941 Halifax, Englanti) on brittiläinen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1997 ATP:n synteesimenetelmän keksimisestä. Walker jakoi palkinnon Paul D. Boyerin ja Jens Christian Skoun kanssa. John Locke (Lost)
John Locke on yksi yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Lost" päähenkilöistä. Hän on ollut osana lähes kaikkia sarjan keskeisimpiä juonenkäänteitä. Hänet on nimetty filosofi John Locken mukaan. Locke on tunnettu arvoituksellisesta olemuksestaan. Locken näyttelijä Terry O’Quinn voitti Emmy-palkinnon parhaasta miessivuosasta sarjassa vuonna 2007. John Locke (Lost)
Locke laskeutuu luukkuun ja tapaa siellä Desmondin. Jackin laskeutuessa Locken perässä, epäluuloinen Desmond ottaa Locken panttivangiksi. Desmondin lähtiessä pakoon Locke päättää alkaa syöttää numeroyhdistelmää tietokoneeseen ja painamaan aktivointinäppäintä estääkseen Desmondin kuvaileman ”maailmanlopun”. John Locke
Locke syntyi pienessä olkikattoisessa mökissä Wringtonin kirkolla Somersetissa noin 18 kilometrin päässä Bristolista. Hänet kastettiin samana päivänä. Pian Locken syntymän jälkeen perhe muutti Pensfordin kauppalaan lähemmäksi Bristolia. Locke kasvoi siellä Bellutonissa Tudor-tyylisessä talossa. Mr. Eko
Pian Locke onnistuu estämään Ekoa painamasta nappia Desmondin avustuksella, mutta huomaa tehneensä virheen. Joutsen-aseman räjähtämisen jälkeen Locke pelastaa Ekon jääkarhun luolasta. Pian pelastuttuaan Eko kuitenkin lähtee jahtaamaan näkyään. Saavuttuaan huumelentokoneen jäännöksille Yemi ilmestyy Ekolle ja käskee häntä tekemään synninpäästön. Ekon kieltäytyessä tunnustamasta syntejään, savuhirviö tappaa Ekon paiskomalla häntä puita vasten ja maahan. Ennen kuolemaansa Eko kuiskaa jotain Locken korvaan; Charlien kysyessä häneltä mitä hän sanoi, Locke vastaa että ”me olemme seuraavia”. Locke hautaa Ekon viidakkoon ja huomaa tämän kaivertaneen jonkun viestin keppiinsä. Viesti kuului ”nosta katseesi ja tarkkaile pohjoista”. Locken seurattua ohjeita hän löytää . Lostin mytologia
Jaksossa "" John Locke mainitsee, että laivan on täytynyt olla matkalla kaivoksille ja se on luultavasti lähtenyt Afrikan itärannikolta, Mosambikistä. Laivassa on dynamiittia, kaivostyöläisten tarvikkeita ja useita kahlittuja luurankoja, vaikka orjuus olikin kiellettyä brittilaivoissa vuodesta 1845 lähtien. Leslie Arzt mainitsee, että tsunami olisi voinut pyyhkäistä laivan mailien päähän keskisaarelle, kuten myöhemmässä jaksossa nähtiinkin. turvaoveen piirretyssä kartassa on merkintä ”Magnus Hanson viimeinen leposija / Black Rock”, kuten jaksossa "Yhdessä elää, yksin kuolee" nähdään. George Eliot
George Eliot (oik. Mary Ann Evans) (22. marraskuuta 1819 – 22. joulukuuta 1880) oli englantilainen kirjailija. Hän oli 1800-luvun loppupuolen huomattavimpia kirjailijoita. Eliotin realistiset romaanit, ennen kaikkea "Middlemarch", sijoittuvat Englannin maaseudulle. Tieteellinen vallankumous
Tieteellisen vallankumouksen yksi oleellisimmista ajatuksista oli kokeellisuuteen perustuva tiedon hankinta ja varmentaminen. Tietoteoreettinen empirismiä korostava koulukunta syntyi Brittein­saarilla 1600-luvulla. Sen johtavina hahmoina olivat John Locke, George Berkeley, David Hume ja Thomas Hobbes sekä Francis Bacon. Tieteen kokeellisen luonteen historia on kuitenkin syvemmällä historiassa. Kokeellisen menetelmän juuret ovat itse asiassa keskiajalla uudelleen löydettyjen antiikin maagikkojen kuten Hermes Trismegistoksen kirjoitusten pohjalta kummunneessa hermeettisessä sekä sen ohella toimineessa kabbalistisessa traditiossa. Keskiajan tieteellisempää empirismiä edustivat 1200–1300-luvuilla vaikuttaneet Merton Collegen matemaatikot Robert Grosseteste, Robert Bacon ja Petrus Peregrinus. Kabbalismi ja hermetismi vaikuttivat voimakkaasti uusplatonilaiseen ja pythagoralaiseen tieteenkäsitykseen. Osa renessanssin oppineista arvostivat näiden tekstejä suuresti, minkä vuoksi magiikka ja sen kokeelliset piirteet saivat jalansijaa Euroopassa. Esimerkiksi magnetismin tutkija William Gilbertin käyttämät menetelmät olivat hyvin tiedossa maagikkojen keskuudessa. Huomionarvoista on myös, että monet tieteellisen vallankumouksen tieteilijät harjoittivat tieteen ohella myös epätieteellisempää toimintaa kuten astrologiaa ja alkemiaa. Laajalti tunnettu keskiajan alkemisti Paracelsus irtisanoutui kaikesta keskiajan skolastiseen tieteenharjoittamiseen liittyvästä. Hän vaati tieteenharjoittamisen ensisijaiseksi keinoksi omaan kokemukseen perustuvaa tiedonhankintaa ja rationaalisen ajattelun jättämistä toissijaiseen arvoon. Samaa vaativat myös nominalistit. John Locke
Yhteiskuntafilosofiassa Locke kuuluu ensimmäisiin yksilön oikeuksien puolustajiin. Teoksessaan "Two Treatises of Government" esittämässään poliittisessa teoriassa hän katsoo yksilön perustavanlaatuiset ja luovuttamattomat ("inalienable") oikeudet valtiovallan oikeutettujen rajojen perusteiksi. Locke kannattaa myös luonnollisen lain ("natural law") perinteistä teoriaa. Hänen mukaansa moraalin perusperiaatteet ovat objektiivisia ja ne tavoitetaan empiirisesti käyttämällä järkeä todellisuuden tarkastelussa. Hän painottaa periaatetta, jonka mukaan kukaan ei saa riistää eikä vahingoittaa toisen elämää, terveyttä, vapautta eikä omaisuutta. Toisia ihmisiä siis tulisi puolustaa pidättymällä vahingoittamisesta. Luonnollisen lain normatiivisen periaatteen vuoksi yksilön oikeus ei ulotu pitemmälle kuin siihen, mistä jonkun toisen oikeus alkaa. Alain LeRoy Locke
Alain LeRoy Locke (13. syyskuuta 1885 – 9. kesäkuuta 1954) oli yhdysvaltalainen kirjailija, filosofi, opettaja ja taiteiden suosija. "The Black 100" -julkaisu listasi Locken 36. merkittävimmäksi afroamerikkalaiseksi henkilöksi. Locke sai Rhodes-stipendin vuonna 1907 ja oli ensimmäinen stipendin saanut afroamerikkalainen. Hän oli vuosina 1919–1934 tapahtuneen, Harlemin renessanssiksi kutsutun kulttuurisen kuohunnan filosofinen arkkitehti. Jack Lockett
John Henry "Jack" Lockett (22. tammikuuta 1891 – 25. toukokuuta 2002) oli australialainen ensimmäisen maailmansodan veteraani ja maansa kaikkien aikojen vanhin mies. John Locke (Lost)
Locke on ilmeisesti saarella ainoa Mr. Ekon lisäksi, joka on nähnyt jonkinlaisia unia tai näkyjä siitä, mitä hänen pitäisi tehdä saadakseen vastauksia kysymyksiin. Ensimmäisellä kaudella hän eritysesti uskoo, että ”kaikki mitä tapahtui, tapahtui tarkoituksesta”. John Locke
Yhteiskuntafilosofiassaan Locke kehitti vaihtoehdon Hobbesin luonnontila-ajatukselle ja esitti omana yhteiskuntasopimusteorianaan, että hallinto voi olla oikeutettu vain, jos se saa hallittavien suostumuksen ja suojelee elämän, vapauden ja omaisuuden luonnollisia oikeuksia. Jos tällaista suostumusta ei ollut annettu, kansalaisilla oli oikeus kapinaan. John Goodricke
John Goodricke (17. syyskuuta 1764 – 20. huhtikuuta 1786) oli brittiläinen astronomi. Hän oli syntynyt Groningenissa, Alankomaissa, mutta vaikutti Englannissa. Goodricke tunnetaan parhaiten havainnoistaan, jotka hän teki vuonna 1782 Algolista. Goodricke sai ansioistaan Copley-mitalin vuonna 1783. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi huhtikuussa 1786, mutta hän kuoli pian tämän jälkeen mahdollisesti keuhkokuumeeseen. John Locke (Lost)
Lennolla John keskustelee Boonen kanssa, joka kertoo olleensa Australiassa hakemassa sisartaan pois huonosta suhteesta, mutta hän ei suostunut tulemaan pois hänen kanssaan. John kertoo olleensa mukana kymmenen päivän vaelluksella Australian aroilla, mikä hämmästyttää Boonea. Boone sanoo olevansa Johnin vierellä, jos kone putoaisi alas. Koneen laskeuduttua Los Angelesiin Boone kättelee Johnia hyvästiksi. Lennon jälkeen John tapaa Jackin, joka kertoo lentoyhtiön kadottaneen hänen isänsä ruumiin, jota hän oli tuomassa hautajaisiin. John lohduttaa Jackiä ja kertoo itse kadottaneensa veitsilaukkunsa. Jack kysyy Johnin tilasta, ja John vastaa hänen tilansa olevan peruuttamaton. Jack vastaa kielteisesti, antaa Johnille käyntikorttinsa ja pyytää soittamaan halutessaan. Empirismi
Perinteisen empirismin opinkappaleet muotoili ensimmäisenä John Locke 1600-luvulla. Hän katsoi, että ihmisen mieli on syntyessään "tabula rasa" eli 'tyhjä taulu', johon kokemukset jättävät merkkinsä. Tällainen empirismi kielsi, että ihmisillä olisi sisäsyntyisiä ideoita (ajatuksia, käsityksiä) tai että mikään olisi tiedettävissä ilman viittausta kokemukseen. Kokemusta tuli käyttää perustana muodostettaessa väitteitä käsitteistä, olemassaolosta, tiedosta, merkityksestä, todellisuudesta, totuudesta ja yleiskäsitteistä. Kokemuksella voidaan tarkoittaa joko kaikkea tietoisuuden sisältöä tai se voidaan rajoittaa pelkästään aisteihin. Isaac Newton
27. toukokuuta 1722 Newton muutti Etelä-Lontooseen Kensingtoniin keuhkotulehduksen takia. Hän kuoli 83-vuotiaana Kensingtonissa 20. maaliskuuta 1727, ja hänet haudattiin suurin juhlallisuuksin Westminster Abbeyn hautausmaalle. Voltaire oli läsnä Newtonin hautajaisissa, ja hänen mukaansa hautajaiset olivat kuin kuninkaan, joka oli tehnyt työnsä hyvin. Newton ei koskaan mennyt naimisiin, eikä hänellä ollut lapsia. Hän oli tosin kerran kihloissa, mutta kihlaus ei johtanut avioliittoon. John Locke (Lost)
Myöhemmin hän ajautui vaikeuksiin isänsä kanssa, ja tämä yritti tappaa Johnin heittämällä hänet kerrostalon kahdeksannesta kerroksesta alas. John ei kuitenkaan kuollut, vaan halvaantui ja joutui pyörätuoliin. Tilastaan huolimatta hän pystyi jatkamaan työtään laatikkotehtaalla, ja jopa varasi itselleen vaellusmatkan Australiaan. Matkan järjestäjät eivät kuitenkaan voineet päästää liikkumiskyvyttömiä vaaralliselle patikkaretkelle, vaan antoivat Lockelle paluulipun Yhdysvaltoihin. Matkalla kone teki pakkolaskun autiolle saarelle, ja turman jälkeen John huomasi itsensä taas liikuntakykyiseksi. John Locke (Lost)
Aiemmin elämässään John uskoi olevansa adoptoitu. Hän oli töissä paikallisessa tavaratalossa, kunnes eräänä päivänä tapasi biologisen äitinsä Emilyn, joka väitti Johnin syntyneen neitseestä. John alkoi tutkia asiaa ja etsi käsiinsä hänet lapsena hylänneen isänsä henkilötiedot. Hänen isänsä Anthony näytti ilahtuvan poikansa jälleennäkemisestä. Johnin ja hänen isänsä vietettyä aikaa toistensa seurassa kävi ilmi, että Anthonyllä on munuaisvika. John tarjoutui luovuttamaan isälleen toisen munuaisensa, mutta leikkauksen jälkeen tämä hylkäsi poikansa jälleen. Suruissaan John tajusi isänsä käyttäneen häntä hyväkseen saadakseen pojaltaan siirtomunuaisen. John Locke (Lost)
Locken muodossa oleva Musta-asuinen mies selittää Jackille valinneensa Locken hahmon, koska tämä oli tarpeeksi tyhmä luulemaan olevansa saarella syystä ja uskoneensa näin kuolemaansa saakka, ja ettei Locke ollut uskoja vaan häviäjä. Myöhemmin selviytyneiden vallattua Widmoren sukellusveneen, mies pyytää Jackiä harkitsemaan päätöstään olemaan lähtemättä saarelta, sanoen ettei sillä, joka pyysi häntä jäämään, ollut mitään käsitystä asiasta. Jack vastaa, että Locke pyysi häntä jäämään, jonka jälkeen Jack työntää Miehen laiturilta veteen. Luonnontila
John Locke jatkoi tästä todeten, että kansalaisilla on tiettyjä loukkaamattomia, luonnollisia oikeuksia. Jean-Jacques Rousseau puolestaan kielsi valistusajalle luonteenomaisen kehitysuskon ja väitti, että luonnontilassa ihmiset olivat vapaita ja hyviä, pahojen tapojen ja väkivallan ollen pikemminkin sivilisaation luomus. Erityisesti Rousseau syytti yhteiskunnallisia hierarkioita, omistusoikeutta ja markkinoita. John Locke (Lost)
Löydettyään Benin, Locke aseella uhaten pakottaa tämän paljastamaan heidän sukellusveneensä olinpaikan, ja räjäyttää sen. Ben uskoo, että Locke haluaa tärvellä kaikki yhteydet ulkomaailmaan, jottei Locken isä pääsisi saarelle ja Locke olisi turvassa. Ben näyttää Lockelle huoneen, jossa Locken isä on vangittuna. Locke pakotetaan tappamaan isänsä, mutta huomattuaan siihen kykenenemättömyytensä hän houkuttelee Sawyerin tekemään sen. Ben on sanonut, ettei Locke saa palata luokseen ennen kuin hänen isänsä on kuollut, minkä vuoksi Locke tuo ruumiin Benin leiriin. Locke pakottaa Benin paljastamaan saaren salaisuuksia ja oppii, että Toisten johtaja on ”suuri mies” nimeltään Jacob, jonka luokse Locke pakottaa Benin viemään hänet. He saapuvat pienelle mökille, jonka sisällä ei näy ketään. Ben väittää, että Jacob istuu tuolilla, mutta Locke ei näe ketään. Locken lähtiessä pois, hän kuulee kuiskauksen ”auta minua”. Locke kääntyessä Jacob näkyy lyhyen hetken, kun tämä heittää Benin seinälle. Talon alkaaessa täristä Locke pelastautuu ulos. Hetken päästä myös Ben tulee ulos. Locke kysyy, että mitä tuo oli, ja Ben vastaa: ”Tuo oli Jacob.” John Locke -luennot
Luentosarja on nimetty filosofi John Locken mukaan. Se perustettiin Henry Wilden testamentilla vuonna 1950. Ensimmäistä luentokertaa tarjottiin Ludwig Wittgensteinille, joka kuitenkin kieltäytyi. Luentoja on pidetty kaksivuotisina sarjoina, kaikkina vuosina ei kuitenkaan ole ollut luentoja. Vuodesta 2001 luentomuistiinpanot ovat olleet saatavilla sähköisesti. John Lennon
Lennon ja Ono vihittiin 20. maaliskuuta 1969 Gibraltarilla. Kuukautta myöhemmin Lennon otti toiseksi etunimekseen Ono. Hän olisi halunnut luopua kokonaan Winston-nimestään, sillä se toi mielleyhtymiä sotaan, Brittiläiseen imperiumiin ja yläluokkaan, mutta nimestä luopuminen ei ollut mahdollista. Lennonin nimeksi tuli siten virallisesti John Winston Ono Lennon, mutta yksityisesti John Ono Lennon. John Locke
Ihmisten jättäminen vahingoittumattomaksi on Locken mukaan ihmiskunnan puolustamisen vähimmäisaste. Hän uskoo voivansa johtaa kansalaisyhteiskunnan siitä periaatteesta, että ihmiskunnan puolustamisen vähimmäisaste on yhteiskunnan kunkin yksittäisen jäsenen oman edun mukaista. Ihmiskunnan puolustamisen periaate ei siis edellytä yhteiskuntafilosofisena periaatteena sitä, että toimitaan toisen hyväksi oma etu uhraten. Teoksessaan "Some Thoughts Concerning Education" Locke kannattaa laajempaa ihmiskunnan puolustamisen periaatetta. Lasta kasvatettaessa on pyrittävä estämään lasta omaksumasta julmuuden tottumusta. Siksi on lapsen vapautta kunnioittaen saatava hänet omaksumaan toiminta toisten hyväksi myös tapauksissa, joissa toisten auttaminen ei ole oman edun mukaista. Loppu (Lost)
Desmond kerää kokoon saarelaisia, jotka alkavat saada muistikuvia ajastaan saarella. Yksitellen jokainen heistä alkaa tunnistaa saarella tutustumiinsa läheisiin ihmisiin tai asioihin. Lopulta suurin osa heistä kulkeutuu kirkolle, joka on Christianin hautajaispaikka. John Locke saa kävelykykynsä takaisin Jackin leikattua hänet. Locke tapaa kirkon ulkopuolella Benin, jolle hän antaa tälle anteeksi murhansa. Hurley sanoo Benille tämän olleen hyvä ”numero kaksi”, mihin Ben vastaa Hurleyn olleen hyvä ”numero yksi”. Kate saapuu paikalle Jackin kanssa ja neuvoo tätä menemään kirkon takaosaan isänsä arkun luo. Arkku toimii katalyyttinä Jackin muistoille, minkä jälkeen Jack tajuaa arkun olevan tyhjä. Christian ilmestyy Jackille, minkä jälkeen Jack tajuaa kuolleensa. Christian vakuuttaa Jackille, että tämän saarella tapaamat ihmiset ja tapahtumat olivat kaikkein tärkeintä tämän elämässä. Two Treatises of Government
Locke sanoo teoksen esipuheessa, että sen tavoitteena oli oikeuttaa Vilhelm III Oranialaisen nousu Englannin valtaistuimelle mainion vallankumouksen jälkeen vuonna 1688. Nykyinen tutkimus on osoittanut, että suurin osa teoksesta on kuitenkin valmistunut jo vuosina 1679–1682. Se, että Locke olisi kirjoittanut vallankumouksen puolustuksen jo Kaarle II:n valtakaudella, asettaa teoksen hyvin radikaaliin valoon. Locke muokkasi tekstiä vielä ennen julkaisua. Rupert Brooke
Rupert Brooke (3. elokuuta 1887 Rugby, Englanti – 23. huhtikuuta 1915) oli englantilainen runoilija, jota pidettiin Britannian parhaimpiin kuuluvana nuorena lyyrikkona. Hän kuoli 27-vuotiaana ensimmäisessä maailmansodassa saamaansa verenmyrkytykseen Turkin Gallipolissa, ja monet hänen parhaina pidetyistä runoistaan julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. John Keats
John Keats [kiːts] (31. lokakuuta 1795 Lontoo, Englanti – 23. helmikuuta 1821 Rooma, Kirkkovaltio) oli romantiikan viimeisiä suuria runoilijoita. Lordi Byronin ja Shelleyn ohella hän oli keskeisiä hahmoja suuntauksen toisessa sukupolvessa, vaikka hän julkaisi tuotantonsa neljän vuoden kuluessa. Keatsin lyhyen elämän aikana kriitikot eivät arvostaneet hänen tuotantoaan, mutta kuoleman jälkeen hänen vaikutuksensa sellaisiin runoilijoihin kuin Alfred Tennyson ja Wilfred Owen on ollut huomattava. Keatsin runoja luonnehtivat aistilliset kuvat, etenkin oodeja, jotka ovat englantilaisen kirjallisuuden suosituimpia runoja. Hänen kirjeensä ovat englantilaisten runoilijoiden kuuluisimpia kirjeitä. John Knox
John Knox (noin 1514 Gifford – 24. marraskuuta 1572) oli skotlantilainen uskonpuhdistaja. John Locke
Locke pitää itselle tai persoonalle kuulumista perusteena, jonka nojalla yksilöllä on oikeus siihen, mitä hän pitää hallussa tai mitä muut eivät saa pitää hallussaan hänen oikeutensa nojalla. Locke siis samaistaa toimijan siihen, mikä on ihmisyksilössä ajatteleva minä ja jolle yksilön ruumis kuuluu omaisuutena. Ihmisten fyysinen koskemattomuus on omistusoikeuden kaltainen oikeus. Liberalismi
Lockelainen luonnonoikeusteoria on pohjana suurelle osalle liberalismia. 1700-luvulla liberaaleja luonnonoikeuksia julistettiin Amerikan ja Ranskan vallankumouksissa. Lockelaisen luonnonoikeuden mukaan ihmisellä katsotaan olevan oikeus määrätä omasta kehostaan, oikeus ottaa omistukseensa omistamatonta materiaa ja luovuttaa omaisuuttaan toiselle. Eräät luonnonoikeusteorian kannattajat kuten Murray Rothbard väittävät näistä perusaksioomista seuraavan yksilönvapauden mukaan lukien taloudellisen vapauden. Locken mukaan jokaisella on oikeus ottaa omaisuudekseen omistamatonta materiaa eli vallata sekoittamalla työtään materiaan, jos kenenkään muun asemaa ei niin tehden huononneta. Monet libertaarit kuten Murray Rothbard kannattavat luonnonoikeuksia. Murray Rothbard ei kuitenkaan kannata Locken varausta, että valtausoikeus olisi vain muiden asemaa huonontamatta. Rothbardin luonnonoikeusteoria on deontologinen moraaliteoria, jonka perusaksiooman mukaan ne teot ovat moraalisesti väärin, jotka loukkaavat toista ihmistä tai hänen työnsä tuloksia. Deontologisuutensa vuoksi teoria ei kuitenkaan tarkastele teon tuloksia, vaan itse tekoa. Monet libertaarit ovat muutenkin johdonmukaisemmin yksilönvapauden kannalla kuin Locke eivätkä kannata teleologista etiikkaa. Tunnettu libertaari filosofi Robert Nozick otti kirjassaan "Anarchy, State and Utopia" kuitenkin Lockea huomattavasti muistuttavan kannan valtausoikeuteen. Monet myöhemmät yhteiskuntateoreetikot lievensivät lähtökohtiaan, kuten John Stuart Mill, joka määritteli utilitarismin pohjaksi omalle moraalilleen. John Locke
Uskonnollisissa ja uskonnonfilosofisissa käsityksissään Locke ennakoi valistusfilosofisia ajatuksia siitä, että kristinuskon ja Raamatun tulkinnan tulisi perustua järjen käyttöön. Ajatuksiaan hän esitti teoksessaan "The Reasonableness of Christianity".
Ensyklopedia-artikkeleita: Lordi Byron
George Noel Gordon Byron, 6. Byronin paroni eli lordi Byron (22. tammikuuta 1788 Lontoo – 19. huhtikuuta 1824 Mesolongi, Kreikka) oli englantilainen romantiikan ajan runoilija ja poliitikko. Byronin pääteoksena pidetään runoelmaa "Don Juan" (1819–1824). Tälle teokselle kuten Byronin koko tuotannollekin on tunnusomaista lyyrinen tunnelmointi, ivan käyttö, ulkopuolisuuden tunne ja toiminnan korostus. Lucretius
Yksi tiedonlähde on Hieronymus, joka mainitsee Lucretiuksen teoksessaan "Chronica Eusebia" neljällä virkkeellä. Hieronymuksen mukaan Lucretius syntyi vuonna 94 eaa. ja kuoli 44-vuotiaana. Hän sanoo, että suuri osa Lucretiuksen töistä oli kirjoitettu huumattuna, ja hän kuoli juotuaan lemmenjuomaa. Näitä tietoja pidetään epäluotettavina kahdesta syystä. Ensinnäkin Lucretiuksen kannattama epikurolaisuus painotti järkeä ja suosi välttämään romanttisia siteitä. Toisekseen vaikuttaa siltä, että yhtenä ensimmäisistä kirkkoisistä Hieronymus halusi halventaa Lucretiuksen filosofiaa, sillä se ei sisältänyt minkäänlaista uskoa kuolemanjälkeiseen elämään eikä mihinkään jumaliin, jotka vaikuttaisivat ihmisten elämään. E. J. Lowe
Edward Jonathan Lowe (24. maaliskuuta 1950 Dover, Englanti – 5. tammikuuta 2014) oli brittiläinen filosofi, joka toimi Durhamin yliopiston filosofian professorina. Hän kirjoitti ennen kaikkea metafysiikasta, mielen-, teon- ja kielifilosofiasta, logiikan filosofiasta sekä varhaisesta uuden ajan filosofiasta, kuten John Locken ajattelusta. Logiikan historia
John Locken teoksessaan "An Essay Concerning Human Understanding" antama kuvaus väittämistä on Port Royalin logiikan mukainen:
”Suulliset väittämät, jotka ovat sanoja, ovat ajatustemme merkkejä, jotka on laitettu yhteen tai erotettu myöntäviksi tai kieltäviksi lauseiksi. Näin väittämä koostuu näiden merkkien yhdistämisestä ta erottamisesta, mikäli niiden edustamat asiat täsmäävät tai eivät täsmää.” John Locke
Artikkeleita: John Locke
Locke oli etsinyt uraa itselleen, ja vuonna 1667 hän muutti Shaftesburyn kotiin Exeter Housessa Lontoossa toimiakseen Lordi Shaftesburyn henkilökohtaisena lääkärinä. Lontoossa Locke jatkoi lääketieteellisiä opintojaan Thomas Sydenhamin ohjauksella. Sydenhamilla oli merkittävä vaikutus Locken luonnonfilosofiseen ajatteluun. Vaikutus näkyy erityisesti Locken teoksessa "An Essay Concerning Human Understanding". John Cooper Clarke
John Cooper Clarke (s. 25. tammikuuta 1949) on englantilainen runoilija, joka on tullut tunnetuksi erityisesti energisistä runoesityksistään ja levyjulkaisuistaan 1970- ja 1980-luvuilla. Clarkea pidetään punk-runouden isähahmona ja yhtenä maailman suosituimmista runoesiintyjistä. John Maynard Keynes
John Maynard Keynes ([], 5. kesäkuuta 1883, Cambridge, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 21. huhtikuuta 1946, Tilton, East Sussex) oli englantilainen talousoppinut, jonka radikaaleilla ideoilla oli merkittäviä vaikutuksia moderniin talous- ja poliittiseen ajatteluun. Häntä pidetään yleisesti hyvinvointivaltion yhtenä teoreettisena isänä, joskin hänen aikanaan ajatukset valtion osallistumisesta talouselämään koskettivat etupäässä korkotason sääntelyä ja valtion infrastruktuuri-investointeja, eivätkä esimerkiksi veroja, tulonsiirtoja ja korkeaa sosiaaliturvaa, jotka usein nykyisin yhdistetään hyvinvointivaltion käsitteeseen. Eric Lock
Lock ammuttiin alas 17. marraskuuta 1940, jolloin hän haavoittui pahoin. Toivuttuaan vammoistaan toukokuussa 1941 ja kertauskoulutuksen jälkeen hän lensi Spitfire Mark V -hävittäjää. Kapteenina Lock toimi lentueenpäällikkönä 611. lentolaivueessa, joka oli sijoitettu Hornchurchiin. Hän saavutti vielä 3 pudotusta. John E. Mack
John Edward Mack (4. lokakuuta 1929 – 27. syyskuuta 2004) oli yhdysvaltalainen psykologi, kirjailija ja professori Harvard Medical Schoolissa. Hän voitti Pulitzer-palkinnon T. E. Lawrencesta kirjoittamastaan elämäkerrasta "A Prince of Our Disorder: The Life of T.E. Lawrence" (1976). Hänen viimeinen kirjansa "Passport to the Cosmos: Human Transformation and Alien Encounters" (1999) liittyi hänen työhönsä ufosieppauksen uhreiksi joutuneiden kanssa. Hän kuoli 74-vuotiaana auto-onnettomuudessa Lontoossa 2004, kun hänen autonsa kolaroi rattijuopon kanssa. John Lennon
Lennonin ihailijana tunnettu 25-vuotias Mark Chapman oli oleskellut Manhattanilla viikon ja liikkunut Lennonin Dakota-rakennuksen läheisyydessä kaksi päivää kysellen Lennonia. Lennonin lähtiessä studiolle iltapäivällä 8. joulukuuta 1980 hän antoi Chapmanille nimikirjoituksen "Double Fantasy" -albumiinsa. Noin kello 22.49 Lennon palasi studiosta kotiovelleen, missä Chapman odotti häntä. Lennonin käveltyä ohi Chapman huusi hänen peräänsä ”Mister Lennon?”. Kun Lennon kääntyi katsomaan, Chapman ampui viisi luotia häntä kohti. Luodit osuivat selkään ja käsivarteen. John Lennonin viimeiset sanat olivat ”I’m shot”. Hän kuoli verenhukkaan Rooseveltin sairaalassa. Frank Cameron Jackson
Jackson luennoi John Locke -luennot Oxfordin yliopistossa vuonna 1995. Jacksonin isä Allan Cameron Jackson oli myös filosofi, ja oli pitänyt samat luennot vuosina 1957–1958. Caton kirjeet
Caton kirjeet olivat brittiläisten John Trenchardin ja Thomas Gordonin vuosina 1720–1723 salanimellä Cato julkaisemia esseitä, jotka tekivät filosofi John Locken liberaalia poliittista filosofiaa tunnetuksi. John Locke (Lost)
Locke näkee näyn, jossa kerrotaan kuinka luukku avataan. Locke lähtee Boonen kanssa unessaan näkemänsä pienlentokoneen turmapaikalle. He löytävät valtavaan puuhun pakkolaskeutuneen pienen rahtikoneen, jonne Boone kiipeää. Kone kuitenkin putoaa oksilta, ja Locke kantaa vakavasti loukkaantuneen Boonen leiriin. Locke ilmaantuu Boonen hautajaisiin, vaikka useat selviytyneet uskovat Locken murhanneen Boonen. Shannon aikoo tappaa Locken, mutta Sayid pelastaa tämän. Vastapalvelukseksi Locke kertoo luukusta. Locke lähtee muiden kanssa Black Rockille hakemaan dynamiittia luukun aukaisemiseksi. Savuhirviö saa Locken kiinni, mutta Jack ja Kate onnistuvat pelastamaan hänet. Cato nuorempi
Cato nuoremman mukaan on nimetty 1700-luvulla tyranniaa vastustaneet ja sananvapautta filosofi John Locken hengessä puolustaneet "Caton kirjeet" sekä Locken perinteen markkinaliberaali yhdysvaltalainen ajatushautomo Cato-instituutti. John Updike
John Hoyer Updike (18. maaliskuuta 1932 Shillington, Pennsylvania, Yhdysvallat – 27. tammikuuta 2009 Danvers, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Nicolas Roeg
Nicolas Jack Roeg (15. elokuuta 1928 Lontoo – 23. marraskuuta 2018 Lontoo) oli englantilainen elokuvaohjaaja. Roegin elokuville on tunnusomaista tarinoiden pirstominen lyhyiksi fragmenteiksi, joiden kronologiaa Roeg usein sekoitti. Hänen filminsä "Kauhunkierre" ("Don't Look Now", 1973) äänestettiin ykköseksi vuonna 2011 Time Out -lehden 150:lle elokuva-alan ammattilaiselle tekemässä kyselyssä kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. Oikeudenmukaisuus
Samuel von Pufendorf (1632–1694) suuntaa käsitteen kohti oikeutta. Hänestä oikeustiede tutkii tekojen oikeudenmukaisuutta, ei niinkään henkilöiden oikeudenmukaisuutta. John Locken (1632–1704) oikeudenmukaisuuskäsitys on liberalistinen. Hänestä käsite perustuu yhteiskuntaan, jonka tärkein velvoite on suojella yksityistä omistusta. Prosessiteoriat
Edwin A. Locke aloitti motivaatiotutkimukset 1960-luvulla ja jatkoi niitä kolmekymmentä vuotta. Tutkimukset saivat alkunsa Aristoteleen mietteistä ”tarkoitus aiheuttaa toiminnan”. Locken päämääräteoria on yksi käytetyimmistä motivaatioteorioista yrityksissä, koska se on kaikista validein. Locken mukaan työntekijät motivoituvat selkeistä tavoitteista ja selkeästä ja tarkoituksenmukaisesta palautteesta. Työskentely selkeää tavoitetta kohti lisää suoritusta ja sitoutumista. (Robbins 2000, 166-167; Ruohotie 1998, 55-57) Valistus
Liikkeen ensimmäisiä kuuluisia ajattelijoita olivat John Locke ja Thomas Hobbes, jotka kirjoittivat monia pakkovaltoja vastustavia kirjoituksia jo 1600-luvulla. Heidän yhteiskuntasopimukselliset teoriansa sekä ihmiskäsityksensä eivät kuitenkaan olleet tyypillisiä sille, mitä useimmiten pidetään valistusaikana. Valistusajan viimeiseen aaltoon kuuluivat muun muassa ajattelijat Voltaire, Immanuel Kant, Anders Chydenius, Adam Smith, Thomas Jefferson, Jeremy Bentham ja Johann Wolfgang von Goethe. John Lort Stokes
Heinäkuussa 1846 Stokes ylennettiin kapteeniksi ja tutki Uutta-Seelantia neljän vuoden ajan. Vuosina 1860–1863 hän komensi laivaa, jonka tehtävä oli vartioida Englannin kanaalin rannikoita. Vuonna 1863 hän jäi eläkkeelle, ja sama vuonna hänestä tuli kontra-amiraali. Vara-amiraali hänestä tuli 1871 ja amiraali 1877. Hän kuoli kotonaan Scotchwellissä Walesissa vuonna 1885. John Locke
Locke ei kiellä kokonaan rationalismia. Hän katsoo ihmisen olevan tietoinen oman mielensä toiminnoista. Ihmisen tietoisuus niistä on tiedon toisena lähteenä. Ymmärrys kykenee yhdistelemään yksinkertaisia ideoita yhdistetyiksi ideoiksi. Locke ei kannata empirismiä matematiikassa ja etiikassa. Molemmat ovat demonstratiivisia tieteitä. John Locke (Lost)
Locke pelastaa Sawyerin ja Julietin hengen heittämällä puukon heitä uhanneiden Toisten selkään. Yksi heistä paljastaa heimon olinpaikan ennen kuin nuori Charles Widmore tappaa hänet ja pakenee. Locken saapuu leiriin huutaen Richardia. Locke sanoo Jacobin lähettäneen hänet, mikä vakuuttaa Richardin. Locke antaa kompassin Richardille ja käskee tämän vierailla hänen luonaan vuonna 1956, kun Locke syntyy. Richard ei ehdi vastata Locken kysymykseen ennen seuraavaa aikahyppyä. John Locke (Lost)
Keamyn ryhmän hyökätessä parakeille, Locke lähtee Jacobin mökille Benin ja Hurleyn kanssa. Löydettyään mökin hän löytää Christianin ja Clairen mökistä. Christian kehottaa Lockea siirtämään saarta suojellakseen sitä hyökkäyksiltä. Ben johdattaa Locken ja antautuu Keamyn ryhmälle neuvottuaan Lockelle mitä tehdä. Jack kohtaa Locken, joka yrittää vakuuttaa että Jackin on jäätävä saarelle. Tajuttuaan tappionsa Locke pyytää Jackiä valehtelemaan tapahtumista suojellakseen saarta ja sen ihmisiä. Benin onnistuttua pakenemaan hän vie Locken aseman sisälle ja näyttää videon salaperäisestä Dharman kokeesta. Tapettuaan Keamyn, Ben pyytää Lockelta anteeksi sitä, että teki tämän elämän kurjaksi. Ben tekee Lockesta uuden Toisten johtajan. Locke saapuu Toisten luo samalla kun Ben siirtää saarta. James Cook
Clarken kirje Cookin kuolemasta tuli perille Lontooseen tammikuussa 1780. Laivat saapuivat Britannian rannikolle elokuun alussa 1780, viettivät kaksi kuukautta Skotlannin vesillä suotuisia tuulia odotellen ja saapuivat Lontooseen lokakuussa. Retkikunnan paluu ei tällä kertaa ollut suuri puheenaihe. Matkaa pidettiin epäonnistuneena, sillä sen aikana ei löydetty Luoteisväylää mutta ei myöskään todistettu, etteikö sitä olisi. Havaijisaarten löytymisen merkitystä ei vielä tuolloin arvostettu. Lehdissä arvostettiin Cookin panosta merenkulun hygienian edistämisessä sekä hänen humaania suhtautumistaan kohtaamiinsa kansoihin sekä huomautettiin, että hän lopulta kuitenkin joutui alkuasukkaiden surmaamaksi. John Jellicoe
Laivastoamiraali Sir John Rushworth Jellicoe, jaarli Jellicoe, OM, GCB, GCVO (5. joulukuuta 1859 – 20. marraskuuta 1935) oli kuninkaallisen laivaston komentaja ensimmäisen maailmansodan aikana joulukuuhun 1917 ja Uuden-Seelannin kenraalikuvernööri 1920–1924. Boone Carlyle
Boone on kiinnostunut Locken metsästys- ja selviytymistaidoista. Boonesta tuleekin Locken oppipoika ja hän alkaa ottaa etäisyyttä muihin selviytyjiin. Boone ja Locke löytävät metallisen luukun jäljittäessään kidnapattua Clairea ja Charlieta. Kaksikko yrittää saada luukkua auki, pitäen samalla sen olemassaolon salaisuutena. Locke aiheuttaa Boonelle hallusinaation, joka auttaa häntä selvittämään tunteensa Shannonia kohtaan; Boone näkee hallusinaatiossa Shannonin kuolevan hirviön hyökkäykseen. 40 päivää haaksirikon jälkeen Boone ja Locke löytävät heroiinin salakuljettajien Beechcraft-pienkoneen korkealta puusta. Boone kiipeää koneeseen ja löytää toimivan radion koneen ohjaamosta, jota hän käyttää mayday-signaalin lähettämiseen. Hän vastaanottaa vastauksen viestiinsä mieheltä, joka myöhemmin paljastuu Bernardiksi, joka on yksi takaosan selviytyjistä. Lentokone kuitenkin putoaa keula edellä maahan Boonen ollessa yhä sen sisällä. Boone saa onnettomuudesta vakavia vammoja ja Jackin avusta huolimatta Boone kuolee 2. marraskuuta 2004. Ennen kuolemaansa Boone yrittää antaa Jackille viestin, joka tämän pitäisi kertoa Shannonille, mutta tämä kuitenkin kuolee ennen kuin ehtii lopettaa lauseensa. Treatise Concerning the Principles of Human Knowledge
A Treatise Concerning the Principles of Human Knowledge on irlantilaisen empiristifilosofi George Berkeleyn vuonna 1710 kirjoittama filosofinen tutkielma. Teos pyrkii ensisijaisesti kumoamaan Berkeleyn aikalaisen John Locken väitteet koskien ihmisen havaintoaistien luonnetta. Sitä pidetään hänen toisena pääteoksenaan teoksen "Three Dialogues Between Hylas and Philonous" ohella. Kansalaisyhteiskunta
Englantilaiselle John Lockelle kansalaisyhteiskunta oli tasa-arvoisella yhteisellä sopimuksella tehty luonnonlakiin perustuva kaiken elämän, vapauden ja omaisuuden toimintakenttä. Samoin myöhemmässä anglosaksisessa traditiossa kansalaisyhteiskunta on vapaan ja tasa-arvoisen keskustelun kenttä, jota kautta voitiin kritisoida uhkaavaa valtiota. Locken näkemys syntyi absoluuttisen monarkismin vastustamisen kontekstissa. Taustalla tässä on Thomas Hobbesin negatiivinen vapauskäsitys: vapaus on esteiden poissaoloa. Brittiläiset liberalistit ajoivat vahvasti negatiivista vapautta, jonka tarkoitus oli mahdollistaa järkevä ja tasa-arvoinen keskustelu kansalaisyhteiskunnassa. Valtio nähtiin uhkana tälle rationaalisuudelle. John Locke (Lost)
Leikkauksen jälkeen Jack ehdottaa Johnia koekaniiniksi uuteen selkäleikkaukseen, mutta John kieltäytyy. Jackin kerrottua vierailleensa Cooperin luona, John suuttuu ja sanoo syyttävänsä itseään isänsä tilasta. John kertoi Jackille pyytäneensä isäänsä pienkonelennolle hänen kanssaan ja koneen tuntemattomasta syystä pudonneen alas, mikä aiheutti Johnin halvaantumisen. Johnin lähtiessä Jack sanoo ”olisitpa uskonut minua” Johnille ennen tämän lähtöä, jolloin John pysähtyy miettien äskeisen lauseen kuulostaneen tutulta. John Johnson
John Johnson (n. 1550 - 1594) oli englantilainen luutisti ja säveltäjä, joka toimi Elisabet I:n hovissa hovimuusikkona vuodesta 1577 aina kuolemaansa asti. Johnsonia pidetään yleisesti englantilaisen luuttumusiikin kultakauden aloittajana. Arthur Conan Doyle
Sir Arthur Ignatius Conan Doyle (22. toukokuuta 1859 – 7. heinäkuuta 1930) oli skotlantilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten yksityisetsivä Sherlock Holmesista kertovista tarinoista. Hän kirjoitti myös tieteiskirjallisuutta, historiallisia romaaneja, runoutta ja tietokirjallisuutta. Johann Eck
Johann Eck (13. marraskuuta 1486-13. helmikuuta 1543) oli saksalainen teologi, katolisen kirkon puolustaja ja Martti Lutherin arvostelija uskonpuhdistuksen aikana. Eric Lock
Eric Stanley Lock (19. huhtikuuta 1919 – 3. elokuuta 1941) oli brittiläinen lentäjä sekä hävittäjä-ässä. Kapteeni Lock katosi lento-operaation aikana Ranskan yläpuolella vuonna 1941. Hänellä oli tällöin 26 pudotusta, eli lennossa tuhottua vihollisen lentokonetta. Lisäksi 8 konetta oli todennäköisiä, mutta varmistamattomia voittoja. Lock lensi Supermarine Spitfire-hävittäjäkonetta. Alan Turing
Alan Mathison Turing , , (23. kesäkuuta 1912 Lontoo – 7. kesäkuuta 1954 Wilmslow) oli brittiläinen matemaatikko ja logiikan tutkija, joka vuonna 1936 julkaisi formalisoimansa algoritmin ja tietojenkäsittelytieteessä käytetyn Turingin kone -käsitteen. Häntä pidetään yhtenä modernin tietojenkäsittelyn merkittävimmistä uranuurtajista. Toisen maailmansodan aikana hän johti Saksan laivaston Enigma-salakirjoituskoneen purkutyötä brittitiedustelun Bletchley Park -tukikohdassa. Tämä työ saattoi lyhentää sotaa Euroopassa kahdesta neljään vuotta. Sodan jälkeen hän suunnitteli yhden ensimmäisistä ohjelmoitavista digitaalisista tietokoneista ja myös rakensi prototyypin siitä Manchesterin yliopistossa. Hän esitti merkittäviä ja luonteenomaisesti provosoivia mielipiteitä keskustelussa koneiden ajattelukyvystä ja kehitti Turingin testin. Tieteenfilosofian historia
Brittiläistä empirismiä kehittivät 1600- ja 1700-luvulla muiden muassa Francis Bacon, John Locke, George Berkeley ja David Hume. Empirismi sai vaikutteita Newtonin lisäksi muun muassa Robert Boylelta. Bacon muotoili kokeelliselle menetelmälle keskeisen induktioteorian teoksessaan "Novum Organum" (1620). Ranskassa brittiläinen empirismi vaikutti muun muassa Étienne Bonnot de Condillaciin ja Claude Adrien Helvétiukseen, ensyklopedisteihin (Denis Diderot, Jean le Rond d'Alembert) sekä ranskalaisen materialismin edustajiin (Julien Offray de La Mettrie, paroni d'Holbach). John Wycliffe
John Wycliffe (myös Wyclif, Wycliff, Wickliffe; noin 1320–1384) oli englantilainen Raamatun kääntäjä ja varhainen uskonpuhdistaja. Hän syntyi Yorkshiressä 1320-luvun alussa ja siirtyi Oxfordiin vuoteen 1345 mennessä. Siellä hänestä tuli teologian tohtori ja Balliol Collegen esimies Oxfordin yliopistossa. John Locke (Lost)
Ekon kadotessa jälleen, Locke, Sayid, Nikki ja Paulo lähtevät hänen peräänsä. He löytävät Ekon 
pienlentokoneelta ja laskeutuvat Helmi-asemalle jättäen Ekon ulos. Locke ystävineen näkee aseman valvontamonitorissa silmälappupäisen miehen, joka sulkee kameran. Tutkittuaan aseman tarkemmin he palaavat ylös, mutta huomaavat Ekon kadonneen. Pian hän löytyy kuolleena, ja ryhmä hautaa hänet. He palaavat takaisin rannalle, ja Katen ja Sawyerin palattua lähtevät pelastamaan Jackia. He ottavat mukaansa myös Rousseaun, ja löytävät silmälappumiehen maatilan (), jonka räjäytysjärjestelmän Locke kuitenkin vahingossa aktivoi. Empirismi
John Locke (1632-1704) vastasi erityisesti René Descartesin puolustamaan mannermaiseen rationalismiin, filosofiseen lähestymistapaan jota ei tulisi sekoittaa yleiseen rationalismiin, ja ehdotti teoksessaan "An Essay Concerning Human Understanding" (1689) uutta ja lopulta hyvin vaikutusvaltaista näkemystä, jossa kaikki inhimillinen tieto on a posteriori -tyyppistä eli kokemukseen perustuvaa. Locke tunnetaan erityisesti näkemyksestään, jonka mukaan ihmisen mieli on "tabula rasa" eli 'tyhjä taulu' tai Locken sanoin "valkoinen paperi", jolle aistihavainnoista seuraavat kokemukset kirjoitetaan ihmisen elämän mittaan. Ideoillamme on kaksi lähdettä: aistiminen ja ajatteleminen. Kummassakin tapauksessa tehdään ero yksinkertaisten ja monimutkaisten ideoiden välillä. Yksinkertaiset ideat eivät ole analysoitavissa, ja voidaan jakaa primaarisiin ja sekundaarisiin ominaisuuksiin. Monimutkaiset ideat yhdistelevät yksinkertaisia ideoita ja jaetaan substansseihin, moodeihin (tiloihin) ja suhteisiin. Lockelle tietämyksemme asioista on havaintoja ideoista, ja nämä havainnot ovat joko yhtäpitäviä tai ristiriitaisia keskenään, mikä on kaukana Descartesin harjoittamasta varmuuden etsinnästä. John Locke
Teoksia: John Napier
John Napier (1550 – 4. huhtikuuta 1617) oli skotlantilainen matemaatikko ja teologinen kirjailija, joka keksi logaritmin. Matematiikassa Napier muistetaan erityisesti Neperin luvusta, joka on luonnontieteissä paljon käytetyn luonnollisen logaritmin kantaluku. Hänet tunnetaan myös Napierin luiden keksijänä. Napierin mukaan on nimetty muun muassa SI-järjestelmän ulkopuolinen suhteen yksikkö neper (Np) ja Kuun Neper-kraatteri. John Locke (Lost)
Locke liittyi marihuanaa kasvattavaan yhteisöön tuntemattomasta syystä. Siellä häntä kohdeltiin hyvin ja eräänä päivänä Locke ottaa kyytiinsä Eddie-nimisen lifarin ja tuo hänet maatilalleen, mutta pojalle ei koskaan kerrota mitä tilan kasvihuoneessa todella tapahtuu. Kuusi viikkoa myöhemmin yhteisön johtajat, Mike ja Jan saavat selville Eddien olevan soluttautunut poliisi, jolloin Locke lupaa huolehtia hänestä. Locke uhkaa Eddietä aseella, mutta Eddie tietää, ettei Locke uskalla ampua vaan lähtee kävelemään Locken yhä osoittaessa häntä aseella. John yrittää ampua, mutta ei pystykään. John Lort Stokes
Amiraali John Lort Stokes (1812 – 11. kesäkuuta 1885) oli Royal Navyn upseeri, joka seilasi "HMS Beaglellä" melkein 18 vuotta. Hän liittyi laivastoon vuonna 1824, ja lokakuussa 1825 hän tuli "Beaglelle" silloisen kapteenin Philip Parker Kingin alaisuuteen. "Beagle" osallistui hänen alaisuudessaan Etelä-Amerikan vesien tutkimiseen. Vuonna 1828 alus siirtyi Robert FitzRoyn komentoon. John Locke
Locke kuoli vuonna 1704 pitkällisen sairauden jälkeen. Hänet on haudattu High Laverin kylän kirkkomaalle, Harlowin itäpuolelle, Essexiin. Locke ei koskaan mennyt naimisiin eikä hänellä ollut lapsia. John Lennon
John Winston Ono Lennon, MBE (9. lokakuuta 1940 Liverpool, Iso-Britannia – 8. joulukuuta 1980 New York, New York, Yhdysvallat) oli brittiläinen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. John Locke (muusikko)
John Tilden Locke (25. syyskuuta 1943 Los Angeles, USA - 4. elokuuta 2006 Ojai, Kalifornia, USA) oli amerikkalainen kosketinsoittaja. Hänet muistetaan parhaiten kalifornialaisen Spirit-yhtyeen kosketinsoittajana. Locke oli mukana myös Nazareth-yhtyeessä 1980-luvun alkupuolella. Richard Alpert (Lost)
Toiset ottavat Faradayn, Charlotten ja Milesin kiinni viidakossa aikahypyn vietyä heidät vuoteen 1954. Richard erehtyy luulemaan, että heidät lähetettiin noutamaan pommi. Faraday kertoo Richardille aikovansa korjata pommin, jonka jälkeen Richard päästää tämän pommin luo. John Locke tulee leiriin ja vaatii nähdä Richardin kertoen Jacobin lähettäneen hänet. Locke antaa Richardille kompassin, jonka Richard antoi Lockelle tulevaisuudessa. Locke neuvoo Richardia vierailemaan tämän luona kahden vuoden kuluttua, kun Locke syntyy. Richard ei ehdi kertoa Lockelle, kuinka poistua saarelta ennen kuin seuraava aikahyppy tapahtuu. Toiset hautaavat vetypommin maahan. John Locke (Lost)
Johnin ylittäessä suojatietä koulun edessä, Desmond ajaa autolla hänen ylitseen. Ben ryntää paikalle ja pyytää soittamaan ambulanssin paikalle. Johnin ollessa matkalla sairaalaan, hän pyytää, että Helenille ilmoitetaan asiasta. Sunin huomattua Johnin, hän pelästyy sanoen Jinille ”Se on hän”. Jackin suorittaessa leikkausta hän sanoo tunnistavansa Johnin. William Blake
William Blake (28. marraskuuta 1757 Lontoo – 12. elokuuta 1827 Lontoo) oli englantilainen runoilija, kuvataiteilija ja kirjanpainaja. Blaken tuotantoa luonnehtii mystiikka, okkultismi ja jyrkkä yhteiskuntakritiikki. Hän teki kirjansa täysin itse: hän kirjoitti, kuvitti, painoi ja kaiversi teoksensa. Aikalaisilta Blaken teokset eivät saaneet huomiota, vaan hänen tuotantonsa herätti kiinnostusta vasta 1900-luvulla. John Locke
Yksilönvapauden puolustajana Locke ei asetu yksiselitteisesti pelkän negatiivisen vapauden puolelle. Hän kyllä uskoo, että yksilön vapaus on välttämättä toimintaan kohdistuvien esteiden tai mielivaltaisen sekaantumisen puuttumista, siis negatiivista vapautta. Silti yksilö käyttää vapauttaan tavoilla, jotka ovat sopusoinnussa järjen ohjaaman tahdon vaatimusten kanssa. Muutoin kysymys ei ole vapaudesta. Locke korostaa järkeä normien lähteenä, mistä seuraa se, että yksilön, esimerkiksi alaikäisen lapsen, vapautta on lupa rajoittaa, kun yksilön järki ei ole sellaista, mitä rationaalinen vapaus edellyttää. Empedokles
Empedokles (, n. 492–432 eaa.) oli antiikin kreikkalainen esisokraattinen filosofi. Hänet tunnetaan parhaiten kaikkeuden syntyä koskevasta teoriasta, joka perustuu neljään klassiseen alkuaineeseen. Monien muiden esisokraatikkojen tavoin myös Empedokleen kirjoituksia tunnetaan vain myöhempien ajattelijoiden teoksissa säilyneiden katkelmien välityksellä. Hänen kuolemansa on synnyttänyt erilaisia legendoja. John Locke (Lost)
Ben näyttää Lockelle kuopan täynnä luurankoja, jotka osoittautuvat Dharman jäsenien jäänteiksi. Ben kiskaisee aseen esiin ja ampuu Lockea vatsaan. Locke putoaa kuoppaan ja Ben kysyy, mitä Jacob sanoi hänelle. Locken kerrottua Jacobin käskeneen auttaa häntä, Ben jättää Locken kuoppaan kuolemaan. Tuskissaan Locke kurkottaa luurangon kädessä olevaan aseeseen ja yrittää itsemurhaa. Locken aikoessa vetää liipaisimesta, hän näkee Waltin, joka käskee häntä nousemaan ylös ja suorittamaan tehtävänsä.