Montako satua H. C. Andersen kirjoitti?
H. C. Andersen
Andersen kirjoitti romaaneja, näytelmiä, oopperoita, runoja, matkakertomuksia ja omaelämäkertoja. Hän kirjoitti myös noin 156 satua. Juuri satujensa ansiosta hänestä tuli maailmankuulu kirjailija, kansainvälisesti tunnettu uranuurtaja ja monen satukirjailijan esikuva. Andersen sisällytti satuihinsa kansansatujen motiivi- ja muotoaarteistoa, ja hän myös laajensi sadunkerrontaa fantasialle ominaisiin ulottuvuuksiin. Hän itse korosti satujensa sopivuutta kaikenikäisille, ei vain lapsille.
Hugo Simberg
Simberg maalasi jo ensimmäisenä Ruoveden-syksynään 1895 yhden tunnetuimmista teoksistaan. "Hallassa" isokokoinen hahmo istuu viljakuhilaalla ja puhaltaa kylmää ilmaa. Samoihin aikoihin valmistuneessa "Sadussa" valkoisiin pukeutunut nainen ratsastaa oudonnäköisen pedon selässä. Teokset avasivat näkymän Simbergin omalaatuiseen maailmaan, jossa yhdistyvät unet ja tarut. Niitä on tulkittu paljon, ja niistä on löydetty viitteitä muun muassa klassiseen tarustoon, antiikin ja Raamatun kertomuksista Danten runoihin ja Hans Christian Andersenin satuihin. Satu
Suurin osa kuuluisista saduista perustuu ikivanhaan, kansainväliseen perinteeseen. Vanhimmat sadut ovat yli 4 000 vuoden ikäisiä. Sadun ja myyttisen kertomuksen eli tarun erona pidetään sitä, että satuihin ei oikeasti uskottu, kun taas myyttisiin kertomuksiin uskottiin ainakin vertauskuvallisesti. Esimerkiksi Kalevalan taustalla olevat kansanperinteelliset kertomukset eivät ole satuja, koska niitä on pidetty tosina tavalla tai toisella. Tanska
Tanska on yksi maailman vanhimmista monarkioista. Vuoden 1849 perustuslain uudistuksesta alkaen sitä on hallinnut myös kaksikamarinen parlamentti. Tanska on perinteinen maatalousmaa, joka tuottaa sianlihaa ja maitotuotteita. Se on myös pitkälle teollistunut, ja tuottaa merkittävän osan maailman tuulivoimaloista. Tanskalaisista kirjailijoista H. C. Andersen tunnetaan kaikkialla maailmassa. H. C. Andersen
Kuninkaallisen teatterin johtokunnan jäsen Jonas Collin hankki Andersenille stipendin ja vapaaoppilaspaikan Slagelsen latinakouluun. Andersen ystävystyi Collinin ja hänen poikansa kanssa ja rakastui tytär Louise Colliniin. Seitsemäntoistavuotiaan Andersenin luokkatoverit Slagelsessa olivat häntä viisi tai kuusi vuotta nuorempia. Andersenin suhde pilkalliseen rehtoriin oli vaikea, mutta vuonna 1825 hän muutti rehtorin alivuokralaiseksi ja seuraavana vuonna tämän perheen mukana Helsingøriin uuteen kouluun. Hän tunsi olonsa sielläkin kurjaksi ja palasi vuonna 1827 Kööpenhaminaan, missä hän suoritti seuraavana vuonna ylioppilastutkinnon ja sen jälkeen varusmiespalveluksen kuninkaallisessa henkivartiokaartissa. Andersen aloitti vuonna 1829 opinnot Kööpenhaminan yliopistossa ja suoritti filologian ja filosofian alkututkinnon parhain mahdollisin arvosanoin. Pieni tulitikkutyttö
Pieni tulitikkutyttö () on tanskalaisen H. C. Andersenin kirjoittama satu, joka kertoo köyhän perheen tytöstä myymässä tulitikkuja kadulla talvella. Satu julkaistiin ensi kerran vuonna 1845, ja siitä on tehty useita animaatioelokuvia sekä televisio-ohjelmia. H. C. Andersen
Vuonna 1840 Andersen kiinnitti huomionsa teatteriin ja saavutti tunnustusta orjuutta käsittelevällä näytelmällään "Mulatten" (1840). Hän palasi kuitenkin takaisin vahvimmalle alalleen vuonna 1840 antologiallaan "Billedbog uden Billeder" (suom. "Kuvaton kuvakirja"). Hervörin saaga
Hervörin saaga tai Hervörin ja kuningas Heiðrekrin saaga (isl. "Hervarar saga ok Heiðreks konungs") on keskiaikainen islantilainen saaga, joka luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin. Saaga on kirjoitettu vuoden 1250 tietämillä, ja sen katsotaan olevan yksi vanhimmista muinaissaagoista. "Hervörin saagan" kirjoittajaa ei tunneta. Saaga kertoo neljän eri sukupolven sotureista – Angantýristä, tämän tyttärestä Hervöristä, Hervörin pojasta kuningas Heiðrekristä sekä tämän kahdesta pojasta, Angantýristä ja Hlöðristä – sekä sukupolvelta toiselle periytyvästä miekasta nimeltä Tyrfingr, joka antaa aina voiton käyttäjälleen mutta joka on jonkun miehen surma joka kerta kun se vedetään huotrastaan. Saaga sisältää useita edda-mittaisia runoja, joista esimerkiksi Hunnien taistelulauluna tunnettu "Hlöðskvida" ("Hlöðrin laulu" ) edustaa todennäköisesti vanhimpia sankarirunouden kerrostumia. On katsottu, että osa saagan pohjana olleesta tarinaperinteestä on voinut juontua jopa kansainvaellusten ajalta saakka. "Hervörin saagaa" ei ole suomennettu. Theodor Kittelsen
Toinen kausi kattaa piirrokset "Illustrerede eventyr, utvalgte folkeventyr" -teoksessa (1907) ja "Eventyrbog for Børn" (1908), Molkte Moen toimittamana. Ensiksi mainittu kirja sisältää 55 ja toinen 18 Kittelsenin piirrosta. Vuoden 1908 satukuvitukset on piirretty uusiksi vuoden 1884-painoksessa Otto Sindingin piirtämistä versioista. Zothique
Smith kirjoitti Zothique-novellit kolmessa erässä. Ensimmäiset kymmenen tarinaa valmistuivat vuosina 1932–1934, minkä jälkeen Smith piti taukoa fiktion kirjoittamisesta. Vuosina 1935–1938 hän kirjoitti neljä tarinaa lisää. 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa hän kirjoitti vielä kaksi Zothiqueen sijoittunutta novellia. Lisäksi Smith kirjoitti aiheesta runon ja näytelmän sekä joukon keskeneräiseksi jääneitä novelleja. Yhtä lukuun ottamatta kaikki valmistuneet Zothique-novellit julkaistiin ensi kertaa pulp-lehti "Weird Talesissa". Myöhemmin sarja on julkaistu kokoelmana, mikä oli myös Smithin toive. Smithin kuoleman jälkeen myöhemmät kirjailijat ovat lisäksi kirjoittaneet uusia Zothique-tarinoita. Puolet Smithin Zothique-novelleista on julkaistu myös suomeksi 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Keisarin uudet vaatteet
Keisarin uudet vaatteet on eräs tanskalaisen Hans Christian Andersenin kirjoittamista satuklassikoista. Robert E. Howard
Robert E. Howard kirjoitti 12 vuoden mittaisen uransa aikana yhteensä yli 300 tarinaa, 700 runoa, useita romaanimittaisia tekstejä sekä lukemattomia kirjeitä, artikkeleita, esseitä ja muita kirjoituksia. Howard kirjoitti nopeasti ja hänen tuotantonsa oli huomattavan laaja suhteessa hänen uransa lyhyyteen. Conan barbaari
Conanin luoja Robert E. Howard kirjoitti yhteensä 26 Conan-tarinaa, mukaan lukien keskeneräiseksi jääneitä tekstejä ja katkelmia sekä runoja. Useimmat tarinat ilmestyivät alun perin "Weird Tales" -lehdessä joulukuun 1932 ja lokakuun 1936 välillä. Jean de La Fontaine
Ensimmäinen 124 sadun kokoelma "Fables Choisies" (Eläinsatuja) ilmestyi 31. maaliskuuta 1668, ja se oli viisaasti omistettu Monseigneur dauphinille (jota nimitystä Ranskan kruununperillisistä käytettiin), kuningas Ludvig XIV:n kuusivuotiaalle pojanpojalle. Tarinat ovat joka suhteessa ensiluokkaisia: täysin virheettömiä, tasapainoisia, oivallisesti riimitettyjä, luonnollisia ja sujuvia, lystikkäitä, nokkelia, viisaita – ja ehdottoman ranskalaisia. Niistä tuli heti menestys. Vielä nykyäänkin hyvin kasvatetut ranskalaiset osaavat Eläinsatuja ulkoa sivukaupalla. Charles Perrault
Kuolemattomaksi Perrault'n nimeä ei kuitenkaan ole tehnyt niinkään tämä laaja teos eivätkä myöskään hänen kirjallisuudesta käymänsä keskustelut vaan ennen kaikkea vuonna 1697 julkaistu pieni satukokoelma "Hanhiemon satuja, eli kertomuksia menneiltä ajoilta"
(), jonka hän julkaisi nuoren poikansa Perrault d’Armancourtin nimellä. Hjalmar Andersen
Uransa aikana Andersen teki neljä maailmanennätystä. 10 000 metrin ennätys 16.57,4 vuodelta 1949 oli kautta aikain ensimmäinen 17 minuutin alitus. Kirjekyyhky Silosiipi
Kirjekyyhky Silosiipi ("Rocket Wing Saves the Day") on Carl Barksin kirjoittama ja piirtämä Aku Ankka -tarina, joka julkaistiin ensimmäisen kerran Walt Disney’s Comics and Stories 139 -lehdessä vuonna 1952. Suomessa se julkaistiin alun perin Aku Ankka -lehden vuoden 1953 ensimmäisessä numerossa. Monien muiden Barksin tarinoiden tapaan Silosiipikin on kymmensivuinen. Tarinan on suomentanut Sirkka Ruotsalainen Aku Ankan parhaat -albumisarjan "Kun taivaalta satoi rahaa" -albumissa. Charles Perrault
Tämänkaltaiset sadut olivat tuolloin muodissa aikakauden salongeissa: ylhäisön jäsenet kokoontuivat iltaisin ja kertoivat niitä. Nimitys "hanhiemo" viittasi lastenhoitajaan, joka kertoili satuja lapsille. Sadut perustuivat jo ennestään tunnettuihin satuaiheisiin. Osa niistä oli sitä ennen tunnettu vain suullisesta kansanperinteestä, osa oli eri versiona jo aikaisemmin saanut myös kirjallisen asun; esimerkiksi Griselidis-tarinan varhaisin kirjallinen versio esiintyy jo Decameronesa. Perrault itse kuitenkin muokkasi satuja omalla tavallaan saadakseen ne paremmin soveltumaan nuorten lasten kasvatukseen. Sen vuoksi hän myös lisäsi jokaisen sadun loppuun lyhyen opetusrunon, jossa selitetään, mitä kustakin sadusta tulisi oppia. Monista myöhemmistä painoksista nämä runot on kuitenkin jätetty pois. Satujen lumous
Satujen lumous: Merkitys ja arvo on Bruno Bettelheimin kirjoittama teos, jonka englanninkielinen alkuteos "The Uses of Enchantment: The Meaning and Importance of Fairy Tales" julkaistiin 1975. Teoksessa Bettelheim analysoi lähinnä eurooppalaisia kansansatuja (kuten Grimmin satuja) psykoanalyyttisesta näkökulmasta. Hänen mukaansa sadut auttavat lasta kasvamaan itsenäiseksi ja tasapainoiseksi ihmiseksi. Sadut eroavat Bettelheimin mukaan myytistä siinä, että satu antaa lapselle toivoa, sen hahmot ovat samastuttavia ja siinä on aina kasvutarina. Myytissä puolestaan loppu on yleensä traaginen, hahmot eivät ole samastuttavia, eivätkä kehity ollenkaan. H. C. Andersen
Hans Christian Andersen (2. huhtikuuta 1805 Odense – 4. elokuuta 1875 Kööpenhamina) oli tanskalainen kirjailija ja runoilija. Hänet tunnetaan erityisesti saduistaan, jotka kuuluvat maailman eniten käännettyyn kirjallisuuteen. Kekseliäs kettu
Kekseliäs Kettu on Roald Dahlin kirjoittama kirja, joka julkaistiin vuonna 1970. Sen englanninkielinen nimi on "Fantastic Mr Fox".
Kekseliään ketun päähenkilö, isäkettu, on nimen mukaan kekseliäs ja viekas. Häntä yrittävät saada kiinni kanakasvattaja Pösö, Ankankasvattaja pärskä ja Kalkkunankasvattaja papu. Tämä johtuu siitä, että isäkettu käy joka yö ryöväämässä joltain heistä jotain ruokaa vaimolleen ja viidelle lapselleen. Eräänä yönä kasvattajakolmikko kuitenkin onnistuu ampumaan häneltä hännän, mutta se ei riitä heille. He haluavat tappaa ketun. Sitten he alkavat kaivaa kettuja esiin, mutta ketut olivat nopeampia kaivamaan. Heillä ei kuitenkaan ole ruokaa. Kun isäkettu tapaa mäyrän, hän käy lapsiensa ja mäyrän kanssa ryöväämässä pösöltä paljon kanaa, pärskältä paljon ankkaa ja porkkanaa, ja papulta omenaviiniä. Sitten he tuovat ruokaa kaneille, rusakoille, mäyrille ja itselleen, samalla kun papu, pärskä ja pösö odottavat, että ketut tulevat ulos. H. C. Andersen
Andersenin muistoksi jaetaan joka toinen vuosi Hans Christian Andersen -palkinto. Kuinka Aku Ankkaa luetaan
"Kuinka Aku Ankkaa luetaan" kirjoitettiin vuonna 1970 Chilessä tapahtuneen sosialistisen presidentin Salvador Allenden valtaannousun jälkeen. Sen kirjoittajista Ariel Dorfman toimi vuosina 1970–1973 Allenden neuvonantajana kulttuuriasioissa. Armand Mattelart puolestaan oli muuttanut maahan vuonna 1962 ja työskenteli tutkijana Chilen katolisessa yliopistossa. Tuhat ja yksi yötä
Tuhat ja yksi yötä (eri käännöksissä myös nimillä "Tuhannen ja yhden yön tarinoita", "Tuhatyksi yötä", "Tuhannen ja yhden yön tarinat", "Tuhannen ja yhden yön satuja", "Tuhannenyhden yön satukirja", Arabia: أَلْف لَيْلَة وَلَيْلَة‎ ʾAlf layla wa-layla) Persiaksi (هزار و یک شب) on arabialainen satukokoelma, joka muodostuu kehyskertomuksesta ja sadoista tarinoista, joiden joukossa on historiallisia kertomuksia, eroottisia ja rakkaustarinoita, veijaritarinoita, runoja ja uskonnollisia legendoja. Kehyskertomuksessa prinsessa Šeherazade kertoo kuningas Šahryārille jännittäviä tarinoita joka yö tuhannen ja yhden yön ajan välttyäkseen teloitukselta. Arabiaksi kokoelmasta on olemassa eri aikakausilta useita versioita, jotka sisältävät eri kertomuksia. Niissäkin saduissa, jotka sisältyvät kaikkiin versioihin on merkittäviä juonellisia ja tyylillisiä eroavaisuuksia. Hämärätarinoita
Hämärätarinoita, alkuperäiseltä nimeltään "To Be Read at Dusk", on Charles Dickensin kirjoittama tarina. Se on julkaistu muun muassa Taija Kuulan suomentamana novellikokoelmassa "BÖÖ! Maailman parhaita kummitustarinoita". Isaac Asimov
Parhaiten hänet tunnetaan tieteis- ja tiedekirjoistaan. Hän julkaisi noin 500 teosta. Hänen tunnetuimpia töitään ovat "Säätiö"-sarja ja Robotti-sarja, jossa Asimov esitteli keksimänsä robotiikan kolme pääsääntöä. Norjan kirjallisuus
Norjan kansainvälisesti tunnetuin kirjailija Henrik Ibsen (1828–1906) julkaisi ensimmäisen näytelmänsä, muinaiseen Roomaan sijoittuvan "Catilinan" vuonna 1850 ja hallitsi koko vuosisadan loppupuolen norjalaista draamaa. 1850- ja 1860-luvuilla hän kirjoitti antiikkiin ja Norjan varhaishistoriaan sijoittuvia näytelmiä esikuvinaan muun muassa englantilainen William Shakespeare ja tanskalainen Adam Gottlob Oehlenschläger. Tärkeimpiä kansallisromantiikan ja realismin välimaastoon lukeutuvia näytelmiä ovat "Kongs-Emnerne" (1863, , WSOY 1884), joka liittää 1200-luvulla käydyn kuningas Haakon Haakoninpojan ja Skule-jaarlin valtataistelun 1800-luvun kansakunnan rakentamisen henkeen, ja "Peer Gynt" (1867), joka yhdistää norjalaisia kansallisromanttisia ja myyttisiä aineksia psykologiseen kehityskertomukseen ja identiteetin etsimiseen. Merenneito
Tanskalaisen satukirjailija H. C. Andersen kirjoitti vuonna 1836 sadun Pieni merenneito (). Satujen valtakunta
Satujen valtakunta () on kokoelma J. R. R. Tolkienin vähemmän tunnettuja tarinoita. Se julkaistiin alun perin englanniksi vuonna 1997. Toinen kuvitettu painos julkaistiin vuonna 2008. Se sisältää alkuperäisen painoksen lisäksi Sen suomennos ilmestyi 2010. H. C. Andersen
Andersen rakastui vuonna 1840 nuoreen ruotsalaiseen oopperalaulajaan Jenny Lindiin. Hän ei saanut Lindiltä vastakaikua, ja he jäivät vain ystäviksi. Andersenin on arveltu viitanneen Lindiin monissa saduissaan, kuten "Satakielessä", "Enkelissä" ja "Lumikuningattaressa". Tabu (televisiosarja)
Tarina kertoo orvoksi jääneestä pikkutytöstä, joka kävelee joulun aikaan yksin kadulla. Kaikki torjuvat hänet, ja illan tullen hän menee alkoholismiin kuolleen isänsä haudalle ja sytyttää tulitikulla kynttilän. Hän yrittää lämmitellä sillä, ja ajattelee menneitä jouluja sekä millaista muilla perheillä joulunvietto on, kun hän lopulta kuolee kylmään pakkaseen. Pikkutyttöä esitti 6-vuotias Siiri Nordin, joka myöhemmin on tullut tunnetuksi muun muassa Killer-yhtyeen laulajana. Kyseessä on H. C. Andersenin sadun dramatisointi. Kuningassaagat
Muut varhaisimmista kuninkaiden historioista kirjoitettiin kansankielellä. 1100-luvun alkupuolella vaikuttanut Ari Viisas (isl. "fróði" Þorgilsson) kirjoitti kuninkaiden elämäntarinoista (isl. "konunga ævi") "Islantilaisten kirjan" (isl. "Íslendingabók") nyt jo kadonneessa varhaisemmassa versiossa, joka valmistui vuoden 1125 tienoilla. Arin kerronta alkaa Islannin asuttamisesta 870-luvulla ja jatkuu Arin omaan aikaan saakka. Näiden lisäksi 1100-luvulla elänyt ja muutoin tuntemattomaksi jäänyt islantilainen Eiríkr Oddson kirjoitti oman aikansa norjalaisesta historiasta teoksessaan *"Hryggjarstykki". Vuosisadan puolivälissä laadittu teos on mahdollisesti ollut ensimmäinen varsinainen saaga. Tämäkin teos on jo kadonnut, mutta sitä tiedetään käytetyn lähteenä myöhemmissä kuningassaagojen kokoelmissa ("Morkinskinna", "Fagrskinna" ja "Heimskringla"). Georg Friedrich Händel
Händel sävelsi 23 oratoriota. Niistä kuuluisin on "Messias-oratorio", jota esitetään usein joulun ja pääsiäisen aikaan. Sitä pidetään yhtenä suurimmista kuoroteoksista, ja se on esitetyimpiä kuoroteoksia. Oratorioista toiseksi tunnetuin on "Solomon". Säveltäjän muita vokaaliteoksia ovat hengelliset kantaatit ja hymnit sekä maalliset kantaatit, aariat, duetot ja triot. Hieman oopperatyylin sävelletty "Dixit Dominus" (1707) on kenties Händelin tunnetuin hengellinen vokaalimusiikin teos oratorioiden jälkeen. Teos syntyi Italiassa aikana, jolloin auktoriteetit olivat kieltäneet oopperamusiikin teon. Grimmin sadut
Veljekset Jacob (1785–1863) ja Wilhelm (1786–1859) Grimm kokosivat useita satukokoelmia aikansa kansansaduista. Grimmit keräsivät satuja pääosin sivistyneistön keskuudesta, jolloin niistä olivat jo hieman karsiutuneet karkeimmat kansansatujen piirteet. Alkuperäiset sadut käsittelivät muun muassa insestiä, seksiä ja väkivaltaa, ja ne oli suunnattu aikuisille lasten sijaan. Oletetaan, että Grimmin veljekset eivät muokanneet satuja moralismin tai säädyllisyyden vuoksi vaan saadakseen saduille laajemman yleisön. Ensimmäisen painoksen jälkeen satuja muutettiinkin palautteen perusteella. Lopullinen seitsemäs painos ilmestyi 1857. H. C. Andersen
Disney on suunnitellut vuosikymmenien kuluessa useita animaatiofilmejä Andersenin satujen pohjalta. Joitain lyhytanimaatioita onkin valmistunut, mutta pitkien elokuvien suunnitelmat eivät eri syistä toteutuneet ennen 1980-lukua. Kokoillan animaatioelokuvista ovat toteutuneet "Pieni merenneito" (1989) sekä "Frozen – huurteinen seikkailu" (2013), joka perustuu löyhästi satuun Lumikuningatar. Christina Andersson
Suurin osa Anderssonin kirjallisesta tuotannosta on lastenkirjoja, mutta niiden lisäksi hän kirjoittanut useita kymmeniä animaatioelokuvia ja kuunnelmia. Andersson sai Lastenkulttuurin valtionpalkinnon vuonna 1983 ja oli vuonna 2011 yhtenä Suomen ehdokkaista Astrid Lindgrenin muistopalkinnon saajaksi. Tunnetuimpia Anderssonin luomista kirjallisista hahmoista lienee "Jaakko Jyrinäparta" eli "Jakob Dunderskägg", joka tuli tutuksi radiosta jo ennen Anderssonin itsensä kuvittaman kirjan ilmestymistä 1969. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä ja hänen kirjojaan on dramatisoitu näytelmiksi. Tuhkimo
Nykyisin satu tunnetaan etupäässä kahtena muunnelmana, joista toisen () kirjoitti Charles Perrault vuonna 1697 ja toisen () Grimmin veljekset 1810-luvulla. Myös Topelius kirjoitti sadusta oman versionsa. Agatha Christie
”Rikosten kuningattareksi” kutsuttu Christie on William Shakespearen jälkeen kaikkien aikojen myydyin kirjailija. Hänen kirjojaan on myyty noin kaksi miljardia kappaletta ja niitä on käännetty . Vain Raamattua, Jules Vernen tuotantoa sekä "Harry Potter" -kirjoja on käännetty useammalle kielelle kuin hänen kirjojaan. Christien näytelmää "Hiirenloukku" on esitetty Lontoon West Endissä vuodesta 1952 asti; se on maailman pisimpään yhtäjaksoisesti esitetty näytelmä ja sillä on ollut miljoonia katsojia. Aku Ankan juhlasarjat 7
Aku Ankan juhlasarjat 7 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan seitsemäs osa. Kirja sisältää Carl Barksin tarinoita 1940-, 1950- ja 1960-luvuilta. Joukossa on Suomessa aikaisemmin julkaisematon tarina "Kaikenkarvaisia keksintöjä (Inventor of Anything)". Lisäksi kirjassa nähdään ensimmäistä kertaa lyhentämätön versio tarinasta "Roope-setä joutuu maksamaan vanhan velan (The Horse-Radish Story)". Muut sarjat on julkaistu aiemmin suomalaisissa Disney-julkaisuissa. Lisbeth Salander
Sekä Stieg Larsson että Eva Gabrielsson lukivat lapsuudesta saakka suuria määriä science fictioniä (erityisesti Robert Heinleiniä ja Isaac Asimovia). Heinleinin romaani Friday (1982) kertoo yli-ihmishahmosta, joka kohtaa muun yhteiskunnan taholta ennakkoluuloja ja jolla on myös tinkimätöntä seksiä. Larsson kirjoitti itse Joan D. Vingesin kirjoista, joissa kirjailija käyttää usein päähenkilöitä muista maailmoista ja joissa on ulkopuolinen näkökulma, joskus yhteiskuntakriittinenkin. Ptolemaios Khennos
"Sudan" mukaan Ptolemaios kirjoitti historiallisen näytelmän nimeltä "Sfinksi", 24 kirjaa käsittäneen eeppisen runoelman nimeltä "Anthomeros", sekä teoksen "Hämmästyttävä kertomus". Näistä kaksi ensin mainittua ovat kadonneet. Viimeksi mainittu on todennäköisesti sama kuin kuusi kirjaa käsittävä teos "Uusi kertomus", jonka Fotios on laittanut Ptolemaios Hefaistionin nimiin. Teoksesta on säilynyt yhteenveto Fotioksen teoksessa "Bibliothēkē". Teos sisälsi kirjavan joukon kaikenlaisia legendoja ja taruja, jotka sijoittuvat sekä myyttiseen että historialliseen aikaan. Fotios huomautti sarkastisesti sen herkkäuskoisesta tekijästä, että tämä yrittää jopa löytää selityksiä kirjansa sisältämille ihmeellisille jutuille. Satu
Aikuisten satuja ovat tutkineet muun muassa Antti Aarne, Bruno Bettelheim ja Vladimir Propp. Hryggjarstykki
Siitä ajanjaksosta, jonka *"Hryggjarstykki" on kattanut, ei ole täyttä varmuutta. On oletettu, että teos jatkoi suunnilleen siitä, mihin islantilainen oppinut Ari Viisas oli todennäköisesti päättänyt oman kuninkaiden elämästä kertovan tekstinsä ("konunga ævi"), joka sekään ei ole säilynyt. On oletettu, että Arin teos olisi päättynyt noin vuoteen 1120. *"Hryggjarstykki" on mahdollisesti aloittanut kerrontansa kuningas Sigurðr I Magnússon "Jórsalafarin" (”Jerusaleminkävijä”) kuolemasta ja Haraldr "gillin" valtaannousun aatosta (1130). "Morkinskinna" ja "Heimskringla" viittaavat ajoittain Eiríkr Oddsoniin lähteenään. Näiden viittausten perusteella on oletettu, että *"Hryggjarstykkissä" olisi kuvattu tapahtumia vuoteen 1139 eli Maunu Sokean (isl. "blindi") kuolemaan saakka. Toisen näkemyksen mukaan kerronta on jatkunut jopa vuoteen 1161 ja Haraldr "gillin" poikien kuolemaan saakka. On myös esitetty sellainen mahdollisuus, että Eiríkr olisi keskittynyt vallantavoittelijana tunnettuun Sigurðr "slembiriin" ja tämän marttyyriuteen eli vuosiin 1136–1139. Petre Ispirescu
1862 Hänen taiteellinen lahjakkuutensa tuli nyt esille tarinoissaan, koska kansan kieli oli läheinen hänelle ja hän hallitsi sitä upeasti, koska hän oli hyvä kertoja. Hän julkaisi ensimmäiset kuusi satua Romanialainen talonpoika – lehdessä Nicolae Filimonin neuvosta: Tinerete fara batranete si viata fara de moarte (Nuoruus ilman vanhuutta ja elämä ilman kuolemaa), Praslea cel voinic si merele de aur (Rohkea pikkuveli ja kultaiset omenat), Balaurul cu sapte capete (Seitsemänpäinen lohikäärme), Fata de imparat si pescarul (Keisarin tytär ja kalastaja), Fiul vanatorului (Metsästäjän poika) ja Sarea in bucate (Suola ruoassa). Samana vuonna hän julkaisi myös ensimmäisen satukokoelman, joka nykyään on bibliografinen harvinaisuus. Helmi Krohn
Krohn kirjoitti pääasiassa muistelmia ja elämäkertoja, mutta myös satuja ja tarinoita lapsille. Varhaiset teokset ovat tunnepitoisia avioliitto- ja rakkauskertomuksia. Hän suomensi yli kaksisataa teosta, joista osa on lasten- ja nuortenkirjallisuuden klassikkoja (esimerkiksi F. H. Burnettin "Pikku lordi", "Tuhannen ja yhden yön tarinoita", Grimmin veljesten "Lasten ja kotisatuja",Hilma Pylkkänen esikoisteoksen "Saimi Tervola" sekä Kiplingin "Intian viidakoista I-II"). Osa Krohnin teoksista on julkaistu nimellä Helmi Setälä, osa nimimerkillä Anni Kurki. Ester Ringnér-Lundgren
Ester Ringnérin isä Birger Ringnér oli merikapteeni ja meri ja merenkulku tulee esiin hänen kirjoissaan. Ester Ringnér kouluttautui alaluokkien kansakoulunopettajaksi. Hän julkaisi sadun "Svenska Dagbladet" -lehdessä vuonna 1927. Vuosien mittaan julkaistiin useita satuja "Folkskolans Barntidning" -lehdessä ja satukokoelma "Bland tomtar och troll". Vuonna 1931 hän meni naimisiin opettaja Kurt Lundgrenin kanssa. Ringnér-Lundgrenin esikoisteos vuodelta 1951, "Kvirre och Hoppsan", on satuteos kahdesta pienestä peikosta. Sitä seurasi samasta aiheesta jatkossa 20 kirjaa. Lotta-kirjoja julkaistiin vuosina 1958–1991 kaiken kaikkiaan 47 nimekettä. Lotta-kirjat käsittelevät Marie-Sofie Charlotta Månsson -tyttöä. Lotta-kirjoja on julkaistu Ruotsin lisäksi Islannissa, Norjassa, Tanskassa ja Suomessa. Nukkumatti
Nukkumatista kerrotaan Topeliuksen sadussa "Höyhensaaret" (1848), ja se on sukua H. C. Andersenin hahmolle Ole Lukøie. E.T.A. Hoffmannin kauhusadussa Sandmann heittää unihiekkaa ja varastaa sitten lasten silmät. Harold Lamb
Lamb kirjoitti kahdenkymmenen vuoden ajan seikkailunovelleja "Adventure"-pulplehteen, ja hänestä tuli lehden suosituimpia kirjoittajia. Lambin tarinoiden tapahtumapaikkana ovat yleensä itämaat, ja tarinat kertovat usein kasakoiden tai ristiretkeläisten seikkailuista. Lamb kirjoitti yli 100 kertomusta ja novellia. Hänen pisin sarjansa, lähes 30 tarinaa, kertoo 1500-luvulla eläneestä Khlit-nimisestä kasakasta. Martta Haatanen
Haatasen esikoisromaani oli rautatieaiheinen "Rautaiset siteet" vuodelta 1936. Läpimurtoteos kirjailijana oli vuonna 1940 ilmestynyt "Yön kuningatar". Kaikkiaan hän kirjoitti 19 romaania, joita on käännetty ruotsiksi, tanskaksi ja ranskaksi. Suomalaisille äideille omistettu sota-aikaan sijoittuva romaani "Kirkastettu sydän" on Ilmari Unhon ohjaaman elokuvan "Kirkastettu sydän" pohjana. Pakinoitsijana Haatanen käytti nimimerkkejä Mirjam Koski ja Mukan Sohvi. Pakinoissa hän myös käytti Peräpohjolan murretta, vaikka kirjoittikin kirjansa yleiskielellä. Maria Gripe
Yhteensä Gripe kirjoitti urallaan 38 kirjaa, joista viimeinen on vuonna 1997 julkaistu "Annas blomma". Hänen kirjojaan on käännetty noin kolmellekymmenelle kielelle. Gripe voitti kirjoillaan useita palkintoja, muun muassa Astrid Lindgren -palkinnon vuonna 1972 ja H. C. Andersen -mitalin vuonna 1974. Gripe menehtyi huhtikuussa 2007 pitkäaikaiseen sairauteen.Hugo ja Josefin:Elvis:Varjo:Suomentamattomat teokset:Gripen vuonna 1978 julkaistuun kirjaan "Pörriäinen lentä hämärissä" perustuen on tehty myös radiokuunnelma. Suomeksi se esitettiin Ylellä sarjana, jonka nimi oli "Sittiäinen lentää hämärässä". Sarjan käsikirjoitti itse Maria Gripe yhdessä Kay Pollakin kanssa. Jännittävä nuortenkuunnelma pitää sisällään yliluonnollisia elementtejä. Pääosassa on Annika ja Jonas Berglund ja heidän ystävänsä David. Harmiton kesätyö johtaakin yhdessä tehtäviin salapoliisitutkimuksiin. Ylen tallennepalvelu on julkaissut kuunnelman C-kaseteilla ainakin vuonna 1980 ja 1986. Charles Perrault
Perrault oli yksi 1600-luvun suurista kirjailijoista, ja vuonna 1671 hänet nimitettiin Ranskan akatemian jäseneksi.. Hän kertoi vanhat kansanomaiset satuaiheet omalla elävällä tyylillään huvittaakseen kuuluisaa Ludvig XIV:n hovia. Näin kansansaduista tuli hienoston suosimaa kaunokirjallisuutta. Hänen satujaan luetaan vieläkin lapsille ympäri maailmaa. Osa siihen kuuluvista saduista kuitenkin tunnetaan myös muiden kirjoittajien kuten Grimmin veljesten versioina sekä Walt Disneyn piirroselokuvina, jotka enemmän tai vähemmän poikkeavat Perrault'n saduista. Satujen lisäksi hän kirjoitti myös uskonnollisia tekstejä. Hän tuli tunnetuksi myös antiikin kirjallisuuden ihailijoiden kanssa käymästään kiistasta, jossa hän väitti oman aikansa kirjallisuutta yhtä arvokkaaksi kuin antiikin kirjallisuutta. Grimmin veljekset
Ensimmäinen satukokoelma "Kinder- und Hausmärchen" julkaistiin 1812 ja se sisälsi yli 200 satua. Muutamat kokoelman saduista oli jo sitä ennen tunnettu myös Charles Perrault'n 1600-luvun lopulla kirjoittamina, jonkin verran poikkeavina versioina. Uudempi Grimm-tutkimus on myös tuonut 1970-luvulta alkaen esiin, että suurin osa Grimmien saduista ei olekaan kerätty kansan parista vaan on peräisin aiemmasta kirjallisuudesta. Monet Grimmien käyttämistä satujen kertojista eivät olleet kansan syvistä riveistä peräisin olleita talonpoikia vaan lukutaitoista porvaristoa, jotka kertoivat Grimmeille muista kirjoista lukemiaan satuja. Luettelo suomennetuista H. C. Andersenin teoksista
Tämä on luettelo tanskalaisen H. C. Andersenin suomennetuista teoksista. Andersenin satuja on suomennettu paljon ja useilla nimillä. Seuraavassa luetellaan eri nimillä ilmestyneet teokset ja jonkin verran myös samalla nimellä ilmestyneitä teoksia, joiden sisältö on kuitenkin selvästi erilainen. Lisäksi Andersenin saduista on tehty lukemattomia mukaelmia, jotka eivät ole hänen nimissään. Miguel de Cervantes
Vuonna 1613 Cervantes julkaisi kaksitoista novellia sisältävän käänteentekevän, lähes kaikkia aikansa tyylilajeja hyödyntäneen kokoelman "Novelas ejemplares" (suom. "Opettavaisia kertomuksia"), jolla on ollut suuri vaikutus niin myöhempään romaanikirjallisuuteen kuin novellitaiteeseenkin. Teosta pidetään yleisesti Cervantesin merkittävimpänä "Don Quijoten" jälkeen, ja on sanottu että yksin sillä Cervantes olisi saanut nimensä kirjallisuuden historiaan. "Opettavaisia kertomuksia" on "Don Quijoten" ja "Ocho comedias y ocho entremeses" -kokoelman lyhyiden farssien ohella säilyttänyt suosionsa aina tähän päivään saakka. H. C. Andersen
Vuonna 1829 Andersen teki varsinaisen kirjailijadebyyttinsä E. T. A. Hoffmann -henkisellä mielikuvituksellisella matkakuvauksella "Fodrejse fra Holmens Kanal yil Østpynten af Amager i aarena 1828 och 1829", josta tuli suurmenestys. Hän kirjoitti vielä samana vuonna vaudevillenäytelmän, joka esitettiin Kuninkaallisessa teatterissa, sekä runokokoelman "Digte". Andersen rakastui onnettomasti kesällä 1830 opiskelutoverinsa sisareen. Kristina Segercrantz
Segercrantz on opiskellut Taideteollisen korkeakoulun graafisella osastolla 1970-luvulla ja työskennellyt graafikkona muun muassa WSOY:llä. Vuosina 1987–1990 hän kuvitti "Suuren suomalaisen satukirjaston" neljä osaa. Hän on kuvittanut myös muita tunnettuja satuja, kuten Grimmin veljesten ja Topeliuksen satuja ja ruotsinsuomalaisia kansansatuja. "Pessi ja Illusia" -teoksen vuoden 2001 painoksessa valokuvat korvattiin hänen piirroksillaan. Hän on julkaissut itse lastenkirjat "Nipa orava nikkaroi" (1991) ja "Nipa orava leipoo" (1992). H. C. Andersen
Andersenin pisin matka vuosina 1840–41 vei hänet Saksan, Italian, Maltan ja Kreikan kautta Konstantinopoliin. Paluumatka kulki Mustanmeren ja Tonavan kautta. Hänen selostuksensa tästä kokemuksesta on "En Digters Bazar" (1842), jota yleensä pidetään hänen parhaana matkakirjanaan. Myös "Eventyrin" maine kasvoi tasaisesti: ensimmäinen kokoelmateos ilmestyi vuonna 1837, toinen vuonna 1842 ja seuraavat vuosina 1843, 1847 ja 1852. H. P. Lovecraft
Vuoden 1917 kesäkuussa Lovecraft palasi kertomakirjallisuuden pariin. Tuohon aikaan syntyivät novellit ”The Tomb” ja ”Dagon”, joista viimeksi mainittu oli Lovecraftin ensimmäinen julkaistu teos. Novelli julkaistiin "Weird Tales" -lehdessä vuonna 1923. Samoihin aikoihin Lovecraft alkoi kirjeenvaihdon muun muassa Forrest J. Ackermanin, Robert Blochin ja Robert E. Howardin kanssa. Hän kirjoitti kuudessa ja puolessa vuodessa 29 lyhyttä novellia, joiden joukossa olivat hänen oma suosikkinsa ”Erich Zannin musiikki” ja ensimmäinen menestyksensä ”Rotat seinissä”. H. C. Andersen
Andersen halusi yhä erottua romaanikirjailijana ja näytelmäkirjailijana. Hän halveksi lumoavia satujaan, jotka olivat tehneet hänet kuuluisaksi. Hän ei pitänyt siitä, että niitä pidettiin lastensatuina. Silti hän kirjoitti niitä edelleen, ja vuosina 1847 ja 1848 ilmestyi kaksi uutta kokoelmaa. Pitkän hiljaisuuden jälkeen Andersen julkaisi vuonna 1857 romaanin "At være eller ikke være". Vuonna 1863 hän julkaisi matkakirjan "I Spanien". Aristofanes
Aristofaneen komedioita arvioidaan olevan noin neljäkymmentä, joista yksitoista on säilynyt. Hänen tiedetään näytelmiensä vuoksi joutuneen ateenalaisen oikeuden eteen, mutta myös saavuttaneen esimerkiksi näytelmällään "Sammakot" yhteiskunnallista arvostusta. Thomas Gordon
Gordon kirjoitti yhdeksän teosta. H. C. Andersen
Andersen kuoli 4. elokuuta 1875 maksasyöpään Melchiorin perheen maakartanossa Juutinrauman lähellä, missä hän oli viettämässä kesää. Hänet haudattiin Kööpenhaminan Assistensin hautausmaalle. Adam Gottlob Oehlenschläger
Oehlenschlägerin teoksia ovat muun muassa runokokoelma "Digte", romanttinen satunäytelmä "Aladdin", murhenäytelmät "Hakon Jarl", "Baldur hin gode, Axel og Valborg" (suom. "Aksel ja Walpuri", 1875) ja romanssisikermä "Helge". Hans Christian Andersen -palkinto
Palkinto on nimetty tanskalaisen saduistaan tunnetun Hans Christian Andersenin mukaan ja voittajat saavat kultaisen mitalin Tanskan kuningattarelta. H. C. Andersen
Andersen alkoi kirjoittaa satuja tammikuussa 1835. Toukokuussa julkaistiin hänen ensimmäinen satukirjansa, jossa oli neljä satua: "Tulukset", "Iso-Niilo ja Pikku-Niilo", "Todellinen prinsessa" ja "Pikku Iidan kukkaset". Sarjassa ilmestyi vuosina 1835–1842 kuudessa vihkosessa yhteensä 19 satua. Herman Emanuel Hornborg
Hornborg kirjoitti kokoelman suomenkielisiä satuja jotka hän julkaisi 1818. Tätä kokoelmaa on pidetty ensimmäisenä suomenkielisenä lastenkirjana. Hänen runojaan julkaistiin myös sanomalehdssä. H. C. Andersen
Norwegian Air Shuttle -lentoyhtiö on maalauttanut Andersenin kuvan yhden Boeing 787-8 -koneen ja yhden Boeing 737-800 -koneen pyrstöön. H. C. Andersen
Andersen ystävystyi muusikoiden Christoph Weysen ja Sibonin ja myöhemmin runoilija Frederik Hoegh Guldbergin kanssa. Rosemary Sutcliff
Sutcliff sai varhaisen koulutuksen äidiltään mennen kouluun vasta yhdeksänvuotiaana. Äiti opetti häntä suurelta osin ääneen lukien, ja Sutcliff oli erityisen kiinnostunut legendoista ja muinaishistoriasta. Kirjallisuudesta hänen suosikkejaan olivat muun muassa H. C. Andersenin sadut sekä Nalle Puh ja "Kaislikossa suhisee". Toisaalta hän kuunteli innolla myös isänsä ja tämän kollegoiden tosikertomuksia. Juan Manuel
Teos jakautuu viiteen osaan. Ensimmäinen, laajin ja tunnetuin osa sisältää viitisenkymmentä tarinaa. Jokaisen tarinan kehyskertomuksessa kreivi Lucanor esittää neuvonantajalleen Patroniolle jonkin häntä kohdanneen ongelman, mihin Patronio vastaa kertomalla fiktiivisen tarinan. Osa tarinoiden ideoista peräisin vanhemmista lähteistä, osa on muokattuja kansantaruja tai historiallisia kertomuksia ja osa Juan Manuelin omia luomuksia. Kaikki tarinat kerrotaan vahvasti sydänkeskiaikaisessa viitekehyksessä, väliin ajan tapahtumiin ja tunnettuihin henkilöihin liittyen. Juan Manuelin erinomainen kyky kuvata ympäröivää todellisuutta ja tulkita sen ilmiöitä tulee näissä tarinoissa hienosti esille, ja niitä voidaan täydellä syyllä pitää eräinä varhaisimmista novelleista sanan nykyisessä merkityksessä. Teoksessa tavataan ensi kertaa kirjallisessa muodossa monia sittemmin länsimaiseen perinteeseen kotoutuneita tarina-aiheita. Muun muassa H.C. Andersenin kertomana tunnettu "Keisarin uudet vaatteet" ja Shakespearen "Kuinka äkäpussi kesytetään" ovat vanhimpina tunnettuina versioina mukana Patronion tarinoiden joukossa. H. C. Andersen
Andersenin tunnettuja satuja ovat muun muassa "Keisarin uudet vaatteet", "Pieni merenneito", "Todellinen prinsessa" (myös nimellä "Prinsessa ja herne"), "Ruma ankanpoikanen" ja "Lumikuningatar". Runar Schildt
Schildtin ensimmäinen kirja, novellikokoelma nimeltä "Den segrande Eros" ilmestyi 1912. Schildt kirjoitti yhteensä 33 novellia, joista 25 julkaistiin seitsemässä novellikokoelmassa. Novelleista muun muassa ”Aapon”, ”Hirsipuumiehen” ja ”Varpusen suudelman” pohjalta on tehty elokuvia. Elokuvia on yhteensä seitsemän. Harry Potter
Harry Potter on brittiläisen kirjailijan J. K. Rowlingin kirjoittama seitsemänosainen fantasiakirjasarja. Kirjasarja kertoo velhopoika Harry Potterista ja seikkailuista, joita hän kokee ystäviensä Ron Weasleyn ja Hermione Grangerin kanssa käydessään Tylypahkan taikakoulua. Pääjuoni kuvaa Harryn taistelua pahaa lordi Voldemortia vastaan. Kirjasarjaan kuuluu seitsemän varsinaista osaa ja lisäksi Rowlingin kirjoittamia pieniä lisäosia. "Harry Potterin" pohjalta on tehty esimerkiksi samanniminen elokuvasarja, kolme teemapuistoa ja paljon erilaisia oheistuotteita. H. C. Andersen
Näyttelijäksi Andersenin ei onnistunut päästä. Hän kirjoitti Kuninkaalliseen teatteriin pari draamatekstiä, mutta niistä toista hän ei lähettänyt ja toinen hylättiin. Aikakauslehti "Harpen" kuitenkin julkaisi hylätystä tekstistä yhden näytöksen vuonna 1822. Aku Ankka -klassikot
Alkuperäisiä albumeita ilmestyi seitsemän, mutta suomeksi niitä julkaistiin vain viisi kappaletta. Suomentamatta jäivät mukaelmat Danten Jumalaisesta näytelmästä (Mikin Inferno), ja Goethen Faustista. H. C. Andersen
Andersen sai vuonna 1833 kaksivuotisen matkastipendin ja teki sen turvin pitkän, uransa kannalta merkittävän kulttuurimatkan Eurooppaan: Saksaan, Pariisiin, Sveitsiin ja Italiaan sekä paluumatkalla Keski-Euroopan kaupunkeihin. Andersen piirsi matkalla ahkerasti ja kirjoitti paitsi runoja, myös päiväkirjaa ja kirjeitä kotimaahan. Italian-matkan tuloksena hän kirjoitti romaanin "Improvisatoren", joka ilmestyi 1835. Romaanista tuli Andersenin läpimurtoteos. Hän julkaisi samoihin aikoihin myös ensimmäisen satukirjansa "Eventyr, fortalte for børn", jossa oli neljä satua, mukaan lukien "Tulukset" ja "Todellinen prinsessa". Seuraavat osat ilmestyivät vuosina 1836 ja 1837. Tarinoiden arvoa ei ensin käsitetty, ja niiden myynti oli hidasta. Sen sijaan Andersen menestyi paremmin romaanillaan "O. T." (1836). Vuonna 1837 hän kirjoitti arvostetuimman romaaninsa "Kun en Spillemand". Wilhelm Grimm
Wilhelm ja Jacob julkaisivat vuonna 1812 kokoelman satuja, joka Suomessa tunnetaan nimellä "Grimmin sadut". Catharina Charlotta Swedenmarck
Swedenmarck kirjoitti runoja ja vuonna 1775 kuningas Kustaa III:n Suomen vierailua varten kaksiosaisen paimennäytelmän "Dianas fest" joka oli tarkoitus esittää kuninkaalle Turun kasvitieteellisessä puutarhassa. Hänen ensimmäinen runonsa julkaistiin vuonna 1771 Tidningar utgifne af et sällskap i Åbo-lehdessä nimimerkillä "C. C. W." ja se oli surunvalitteluruno samana vuonna kuolleesta kuningas Adolf Fredrikistä. Swedenmarck julkaisi sitemmin Samlaren-lehdessä runoja myös kuningas Kustaa III:n kruunajaisten ja nimipäivän kunniaksi. Hän kirjoitti näiden runojen lisäksi luontoaiheisen runon "Afsked af Sommaren". H. G. Francis
Francis oli sodan jälkeisen Saksan tuotteliaimpia kirjailijoita. Hän kirjoitti yli 400 romaania ja noin 600 kuunnelmaa. Hänen tuotantoonsa kuuluu 300 jaksoa tieteissarjasta "Perry Rhodan" ja sen spin-offeista, ja omassa nuorten tieteissarjassaan "Commander Perkins". Kansankirjasto
Vuonna 1861 kirjanpainaja G. L. Söderström julkaisi luettelon kansankirjastokirjallisuudesta. Ajan hengestä kertoi se, että luettelon yli tuhannesta teoksesta lähes puolet oli hengellistä luettavaa, muun muassa Lutheria, Renqvistiä ja Ryleniä. Historiallisista ja maantieteellisistä teoksia olivat muun muassa Ahlqvistin matkamuistelmat ja Yrjö Koskisen Nuijasodan historia. Kaunokirjallisuudesta mainitaan Juteini, Lagervall, Oksanen ja Runeberg sekä Kantele, Kalevala, Kanteletar ja Suomen kansan satuja ja tarinoita. Ulkomaista kirjallisuutta edustivat mm. Setä Tuomon tupa, Kultala, Genoveva ja Andersenin sadut. Monissa kirjastoissa oli enimmäkseen uskonnollista kirjallisuutta. Postilloja, raamattuja, saarnakirjoja, virsikirjoja, yms. saattoi olla kymmeniä kappaleita. Charles Perrault
Vuonna 1697 ilmestyi Claud Barbinin kustantamana Perrault'n tunnetuin teos "Historie ou contes du temps passé, avec des moralités" ("Tarinoita ja satuja menneiltä ajoilta, opetusten kera"), joka tunnetaan paremmin nimellä "Hanhiemon tarinoita" (). Siihen sisältyivät seuraavat sadut:Teoksesta julkaistiin jo samana vuonna kaksi uusintapainosta: Jacques Desbordesin toimittamana
Amsterdamissa nimellä "Histoire ou Contes du temps passé. Avec Moralitez", ja Prince de Dombesin toimittamana Trévouxissa nimellä "Histoires ou Contes du temps passé. Avec des Moralitez.". Luettelo Grimmin saduista
Seuraavat sadut sisältyivät "Kinder- und Hausmärchen" -kokoelman seitsemänteen laitokseen (1857). Suomenkieliset nimet perustuvat Raija Jänicken ja Oili Suomisen suomennokseen, ja satujen järjestys on sama kuin suomenkielisessä kokoelmassa.Joistakin saduista tunnetaan myös Grimmin veljesten versio, mutta niitä ei ole julkaistu "Kinder- und Hausmärchen" -kokoelmassa. Lumi
Lumi on tärkeässä roolissa monissa kirjallisissa teoksissa. Joskus lumi henkilöityy suorastaan yhdeksi päähenkilöistä. H. C. Andersenin satu "Lumikuningatar" ja Tove Janssonin "Taikatalvi" kuvaavat kumpikin lumen kauniina, ylväänä kuningattarena, jolla on valta tappaa. Peter Høegin menestysromaanissa "Lumen taju" rikoksen ratkaisu liittyy Grönlannissa kasvaneiden ihmisten kykyyn tulkita lumeen jääneitä jälkiä. Lumikki sai nimensä ihostaan, joka oli valkea kuin lumi. Aku Ankka pelastaa Tyhjälän joulun
Aku Ankka pelastaa Tyhjälän joulun (engl. "A Christmas for Shacktown") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä 32-sivuinen sarjakuvatarina vuodelta 1951. Tarina julkaistiin alun perin "Donald Duck One Shots" -lehden numerossa 367 vuonna 1952. Suomessa se julkaistiin ensimmäistä kertaa "Aku Ankka" -lehden numerossa 12B/1956. H. C. Andersen
Andersen matkusti alkukesällä 1831 ensi kertaa ulkomaille Saksaan ja julkaisi matkakuvauksen "Skyggebilleder". Andersen kertoi matkan avartaneen hänen maailmankuvaansa ja palauttaneen hänelle hyvän mielialan vaikean vuoden jälkeen. Hän kertoi myös Harz-vuoriston saaneen hänet kuulemaan ensimmäisen kerran mielessään aidosti satujen soinnin. Berliinissä Andersen tutustui Adelbert von Chamissoon, joka ensimmäisenä saksansi Andersenin runoja ja antoi hänestä myönteisiä arvioita. Norjan kirjallisuus
Näytelmäkirjailijana Holberg muistetaan erityisesti komedioistaan, joista tunnetuimpia ovat "Jeppe paa Bierget" (1723–1725) ja "Erasmus Montanus" (1731). Näytelmät ovat klassisten ihanteiden mukaisia yhden päivän komedioita, jotka ovat saaneet vaikutteita muun muassa Molièrelta. Holbergin näytelmät esitettiin alun perin Kööpenhaminassa maailman ensimmäisessä tanskankielisessä teatterissa Lille Grønnegadella. Komedioiden lisäksi Holberg kirjoitti muun muassa laajan runoeepoksen, latinankielisen romaanin, moraalifilosofisia esseitä sekä historiallisia tutkimuksia ja populaaritieteellisiä teoksia. Fredric Brown
Ensimmäisestä rikosromaanistaan Brown sai Mystery Writers of American Edgar Allan Poe -palkinnon vuonna 1948. Brown kirjoitti yhteensä 29 romaania, joista 23 on rikosromaaneja. Brown on kirjoittanut myös yhden omaelämäkerrallisen romaanin, lastenkirjan, lukuisia novelleja sekä tv-käsikirjoituksia. Satu
Kansansatujen systemaattinen kerääminen ja tutkimus saivat alkunsa 1800-luvulla, kun saksalaiset Jacob ja Wilhelm Grimm julkaisivat kansansatujen kokoelmansa. Saduissa voidaan erotella useita lajityyppejä. Näitä ovat muun muassa eläinsadut, ihmesadut ja pilasadut. Nukkumatti (animaatio)
Nukkumatti-hahmo perustui löyhästi tanskalaisen lastenkirjailija Hans Christian Andersenin (1805–1875) satuun "Ole Lukøje" (Ole Silmänsulkija). Hahmolle lisättiin kuitenkin monia täysin uusia ominaisuuksia: esimerkiksi unihiekka, jota Nukkumatti heittää jokaisen jakson lopuksi. Nukkumatti liitettiin osaksi "Iltatervehdystä" ("Abendgrüß"), jota oli lähetetty Itä-Saksan televisiossa jo vuoden 1958 lokakuusta alkaen. Alusta alkaen oli ohjelmaa suunniteltu levitettäväksi myös Itä-Saksan ulkopuolelle, ja sitä näytettiinkin muun muassa Suomessa, Tanskassa ja Ruotsissa jo varhaisessa vaiheessa. Lisäksi sarjaa pyrittiin viemään arabimaihin sekä ”solidaarisuuslahjana” Vietnamiin. Roald Dahl
Dahl kirjoitti kaikkiaan 19 lastenkirjaa, yhdeksän novellikokoelmaa ja useita elokuva- ja televisiokäsikirjoituksia. Seppä ja Satumaa
Seppä ja Satumaa () on J. R. R. Tolkienin kirjoittama satukirja, joka ilmestyi alun perin vuonna 1967 ja Panu Pekkasen suomentamana vuonna 1983. Teoksen on kuvittanut Pauline Baynes. Sherlock Holmes -kaanon
Sherlock Holmes -kaanon sisältää kirjailija Arthur Conan Doylen kirjoittamat neljä Sherlock Holmes -romaania ja 56 novellia.Sherlock Holmes -novellit ilmestyivät alun perin "Strand Magazine" -lehdessä, ja ne koottiin pian ilmestymisensä jälkeen seuraaviksi novellikokoelmiksi:
Suomeksi novelleja on suomennettu ja julkaistu lukuisissa eri kokoelmissa. Kattavimmat novellikokoelmat ovat: Birgitta Trotzig
Trotzigin tuotanto käsittää muun muassa parikymmentä romaania. Hänen tyylinsä on intensiivinen ja voimakkaasti eettinen. Keskeisiä teemoja ovat syyllisyys ja vapaus, kärsimys ja armo. Toisinaan hän käy vuoropuhelua muiden kirjailijoiden (esimerkiksi Paul Celanin ja Fjodor Dostojevskin) kanssa. Hänen merkittävimpiin teoksiinsa kuuluu romaani "Liejukuninkaan tytär" (1985), jonka aihe perustuu H. C. Andersenin satuun. Mika Waltari
Waltarin alun perin eri lehtiin kirjoittamia novelleja on myöhemmin julkaistu kokoelmissa "Novelleja" ja "Viisi ässää ja muita kertomuksia". Hän kirjoitti myös satuja, joita on julkaistu muun muassa kokoelmissa "Dshinnistanin prinssi" ja "Kiinalainen kissa". Thomas Rayner Dawson
Laatijana Dawson oli erittäin tuottelias. Pitkän uransa aikana hän laati 5,320 satutehtävää, 885 mattitehtävää, 97 itsemattitehtävää ja 138 lopputehtävää. Ensimmäisen tehtävänsä, 2-siirtoisen mattitehtävän hän julkaisi 1907. Pääasiassa hän oli kuitenkin omistautunut satušakin teorian kehittämiseen. Siksi häntä kutsuttiinkin satušakin kuninkaaksi. Hän loi pohjan satutehtävätaiteen myöhemmälle yleistymiselle. Hän keksi satutehtäviin monia uusia nappuloita ja ehtoja. Esimerkki hänen keksimästään satunappulasta on heinäsirkka, joka liikkuu ja lyö kuningattaren linjoja pitkin, mutta ainoastaan lähimmän nappulan takaiseen ruutuun, ellei sitä miehitä oma nappula. Aku Ankan juhlasarjat 1
Aku Ankan juhlasarjat 1 avasi yhden suosituimmista suomalaisista Disney-kirjasarjoista, Aku Ankan juhlasarjat. Ensimmäinen osa sisältää lähinnä Carl Barksin 10-sivuisia vitsisarjoja, joskin joukkoon mahtuu myös kaksi pidempää tarinaa "Liian monta lemmikkiä" ("Too Many Pets") ja "Jättiläismuurahaiset" ("The Titanic Ants!"). Kaikki tarinat ovat aivan Barksin varhaisinta tuotantoa, lukuun ottamatta "Jättiläismuurahaisia". Aivan varhaisimmista tarinoista välistä oli jätetty "Muumion sormus" ("The Mummy's Ring"), joka on julkaistu myöhemmin kirjasarjan osassa 8. Johan Ludvig Runeberg
Vuonna 1832 Runeberg julkaisi noin tuhannen heksametrisäkeen mittaisen "Hirvenhiihtäjät"-runoelman, jonka tekemisen oli aloittanut kuusi vuotta aikaisemmin. "Hirvenhiihtäjät" oli suomalaisen kansanelämän tutkielma. Vuonna 1833 Runeberg julkaisi toisen kokoelmansa "Dikter. Andra häftet" (Runoja. 2.), joka verrattuna ensimmäiseen kokoelmaansa oli itsenäisempi. Vuonna 1836 hän julkaisi kolmilauluisen, eeppisen runokokoelman "Hanna", joka sijoittui pappilamiljööseen. Vuonna 1841 hän julkaisi "Julqvällen"-runon, joka käsitteli iän ja yhteiskunnallisen aseman vaikutusta rohkeuteen ja mielentilaan. Samana vuonna hän julkaisi "Nadeschda"-runoelman. Vuonna 1844 Runeberg julkaisi eepoksen "Kuningas Fjalar", jonka teemana oli jumalallisen luonnonjärjestyksen ja ihmisen tahdon suhde. Hän julkaisi "Vänrikki Stoolin tarinoiden" ensimmäisen osan vuonna 1848. Toisen osan hän julkaisi vuonna 1860. Heti toisen osan julkaisun jälkeen alkoi nopea suomennostyö. "Vänrikki Stoolin tarinat" julkaistiin vihkoina vuosien 1870–1877 välisenä aikana. Diane Duane
Sarja tunnetaan myös nimellä "Tale of the Five". Sarjan teemat ovat suureksi osaksi samanlaiset kuin Velhonuorten; tässäkin sarjassa taistellaan maailmankaikkeuden entropiaa vastaan. Diane Duane työskenteelee vielä viimeisen osan parissa. Neljättä osaa ei ole julkaistu vielä, mutta sarjaan tulee yhteensä viisi osaa.Duane on kirjoittanut myös 10 Star Trek -kirjaa:Harbiner-trilogia sijoituu "Star*Drive" -universumiin. Duane ei ole ainoa, joka on kirjoittanut Star*Driv -universumista, mutta hän oli ensimmäinen.Duane kirjoitti muutamia Hämähäkkimies-romaaneita Byron-Preiss Multimedialle vuodesta 1994 vuoteen 1998 asti. Tove Janssonin elämäkerta
Omien muumikirjojensa lisäksi Jansson kuvitti myös muita lastenkirjallisuuden klassikoita, kuten J. R. R. Tolkienin "Hobitti eli sinne ja takaisin" sekä Lewis Carrollin romaanin "Liisan seikkailut ihmemaassa" ja runoelman "Kraukijahti" ruotsinnokset. Hän on kirjoittanut myös useita aikuisille suunnattuja kirjoja, muun muassa novelleja. Muumi-sarjakuvaa Jansson piirsi itse 1947–1961 suomalaisiin ja ulkomaisiin lehtiin, minkä jälkeen sarjakuvia jatkoi hänen veljensä Lars. Parhaimmillaan 1950-luvulla sarjakuva ilmestyi yli 40 maassa ja 60 kielellä. Raul Roine
Roine alkoi pula-aikana kirjoittaa satuja, johon häntä olivat rohkaisseet kirjailija Anni Swanin kannustavat kommentit sadusta "Hyppyrin pyppyrin". Rudolf Koivu alkoi kuvittaa Roineen satuja, joista tunnetuimmat lienevät "Antti Puuhaara", "Peukaloisen seikkailut" ja "Vihreä lohikäärme". Lastenelokuva
Suomalaiset elokuvan­tekijät eivät varsinkaan 1900-luvulla suosineet lastenelokuvia, televisio­tuotantoja lukuun ottamatta. Vuonna 1978 elokuvatutkija Kari Uusitalo laski, että siihen mennessä Suomessa tuotetuista 743 pitkästä elokuvasta 15 voitiin laskea ”hyvällä tahdolla” lastenelokuviksi – ja tuolloinkin Uusitalo laski mukaan muun muassa Spede-elokuvan "Noin 7 veljestä". Parhaan lastenelokuvan Jussi -palkinto jaettiin vain kahdesti ennen kuin kategoria lopetettiin kokonaan: elokuvalle "Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks" (1974) sekä elokuvalle "Kuningas jolla ei ollut sydäntä" (1982), joka oli ensimmäinen suomalainen satuelokuva vuonna 1949 valmistuneen "Prinsessa Ruususen" jälkeen.