Onko Huuhkaja lintu?
Huuhkaja
Huuhkajaa on ennen pidetty onnettomuutta enteilevänä lintuna. Huuhkajan ilmaantumista pihapiiriin pidettiin kuoleman, tai ainakin jonkinlaisen onnettomuuden enteenä. Myös sen äänen kuuleminen tiesi pahaa ja tämän vuoksi huuhkajia vainottiin sekä metsästettiin armotta. Huuhkajista maksettiin Suomen itsehallinnon aikana vuosina 1809-1917 tapporahaa ja laji metsästettiin lähes kokonaan sukupuuttoon. Japanin ainu-kansa on pitänyt huuhkajaa jumalana. Huuhkajalle uhrattiin ruokaa, koska uhraamisen uskottiin tuottavan onnea. 1870-luvulla Ruotsissa uskottiin, että jos huuhkajan oikean jalan asettaa nukkuvan rinnan päälle, tältä voi kysyä mitä tahansa. Antiikin aikana uskottiin, että huuhkajan silmistä tehty rohto estää ihmistä sokeutumasta. Huuhkajan uskottiin pystyvän myös sokeuttamaan ihmisen, josta se ei pitänyt. Kalliohuuhkaja
Kalliohuuhkaja ("Bubo bengalensis") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä on aiemmin pidetty huuhkajan alalajina "Bubo bubo bengalensis", mutta nykyisin se on IUCN:n luettelossa oma lajinsa. Sen elinalue on Etelä-Aasiassa Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Sen elinpiiriä ovat lämpimän ja kuuman vyöhykkeen kuivat metsät ja pensaikot mäkisillä ja kallioisilla alueilla, ja yleensä niitä näkee pareittain. Sillä on voimakas värähtelevä kumea ääni, joka kuuluu aamu- ja iltahämärissä. Se on tyypillinen iso pöllö, ja sillä on korvatupsut. Sen värityksessä on läiskittäistä ruskeaa ja harmaata, ja kurkussa on valkea läiskä, jossa on pieniä mustia juovia. Ulkonäöltään se muistuttaa hyvin paljon euraasialaista huuhkajaa. Savannihuuhkaja
Savannihuuhkaja on saalistustavoiltaan opportunisti. Se saaliseläimiä ovat muun muassa jänikset, tamaanit, jyrsijät, kääpiömangustit, vihermarakatit, kalat, konnat, käärmeet, hyönteiset, varaanit ja muut lintulajit aina flamingoihin, sihteereihin, haikaroihin ja petolintuihin saakka. Myös raadot kelpaavat. Kaupungeissa lajin ravintoa ovat kyyhkyt ja rotat. Savannihuuhkaja kuuluu niihin harvoihin petolintuihin, jotka saalistavat siilejä. Siilit ovat aikuisten lintujen suosimaa ravintoa. Sen tiedetään syövän myös pienempiä pöllöjä ja jopa muita huuhkajia ("Bubo"). Savannihuuhkaja paikantaa saaliinsa erinomaisen näkönsä avulla sopivalta tähystyspaikalla. Havaittuaan saaliin se lipuu hiljaa kohti maata ja nappaa saaliin vahvoihin kynsiinsä. Se pystyy myös sieppaamaan kaloja upottamalla jalkansa veteen, ja on kyllin ketterä nappaamaan lintuja ilmasta. Äyriäishuuhkaja
Äyriäishuuhkaja ("Bubo blakistoni") on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kuuluu huuhkajien alaryhmään, joka on erikoistunut metsästämään jokien ranta-alueilla. Lintu on aiemmin kuulunut sukuun kalahuuhkajat ("Ketupa"). Huuhkaja
Huuhkaja ("Bubo bubo") on suurikokoinen pöllölaji. Huuhkaja on ollut Suomessa rauhoitettu pesimäaikana vuodesta 1966 ja kokonaan vuodesta 1983.
Sundankalahuuhkaja
Sundankalahuuhkaja ("Ketupa ketupu") on pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Bruneissa Darussalamissa, Kambodžassa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Se on hävinnyt Singaporesta ja mahdollisesti Intiasta. Kookossaarilla se on vaelluslintu.
Sen luontaista elinpiiriä on subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja sisämaan kosteikot, sekä laitumet, viljelmät, puutarhat ja kaupunkialueet. Hekla Velho
Hekla Velho on perusnoidan näköinen ja kokoinen. Hän myös lentää Pahakurki nimisellä luudalla. Hän esiintyy harvoin, mutta silloin kun esiintyy, esiintyy hän sekä hiiri- että ankkatarinoissa. Strutsi
Vaikka strutsi onkin lintu, se ei kykene lentämään: ruumiinpainoon verrattuna strutsilla on aivan liian pienet siivet, ja sillä on aivan liian pieni rintalihas, rintalihaksen tulisi olla 500 mm:n paksuinen, jotta se pystyisi nostamaan koko painonsa ylös. Höyhenien rakenne ei myöskään sovi lentämiseen: niistä puuttuvat lentävien lintujen höyhenissä esiintyvät väkäset, jotka pitävät höyhenen untuvat yhdessä ja saavat aikaan höyhenen sileän pinnan. Henrik Håkansson
Monet Håkanssonin töistä tarkastelevat ympäristöä, sen kasveja ja eläimiä sekä ihmisten luontosuhdetta. Hän on tarkastellut esimerkiksi useiden uhanalaisten lintujen elinoloja maailmalla ja ekosysteemejä Teoksissaan hän on yhdistellyt useita taiteen muotoja esimerkiksi rakentamalla hyönteisyhteiskunnille (ilmeisesti mehiläisille) paviljonki-installaation pellolle tai tutkimalla teoksessaan, miten sammakkoyhteisö hyppii elävän dj:n säestyksellä. Hän on kuvannut ihmistä tappajana ja saalistajana näyttäessään esteettisen teosasun muodossa dokumentointeja hyönteispyydyspaperiin kertyneistä Idänkurokas-kukkakärpäsistä. Taiteellisessa luomisprosessissaan hän saattaa olla vuorovaikutuksessa eläintieteen tutkijoiden kanssa. Useissa teoksissa hän käyttää aineksenaan musiikkia ja elokuvaa. Rauhoitettu laji
Nisäkkäiden ja lintujen rauhoittamisesta säädetään metsästyslaissa (615/1993). Sen mukaan kaikki linnut ja nisäkkäät, joita ei ole määritelty erikseen riistaeläimiksi, on rauhoitettu. Lisäksi laissa luetellaan joukko vahingollisina pidettyjä lajeja, jotka ovat rauhoittamattomia. Näitä ovat nisäkkäistä metsämyyrä, vesimyyrä, kenttämyyrä, peltomyyrä, lapinmyyrä, isometsähiiri, isorotta ja kotihiiri sekä villiintyneet kissat. Linnuista rauhoittamattomia ovat varis, harakka, harmaalokki, merilokki, kesykyyhky, räkättirastas sekä korppi poronhoitoalueella. Huuhkaja
Huuhkaja on sukukypsä jo yhden vuoden iässä, mutta pesii vasta 2–3-vuotiaana. Pari ei pesi joka vuosi, vaan jättää pesinnän väliin, jos talvi on ollut kylmä ja jyrsijäkannat pohjalukemissa. Naaras munii maalis-toukokuussa 2–4 munaa maassa, kalliolla, puun juurella tai muulla suojaisella paikalla olevaan pesään. Poikkeuksellisesti pesänä voidaan käyttää vanhaa haukan pesää. Kaupunkihuuhkajien pesät sijaitsevat rakennuksissa. Naaras hautoo munia noin 35 vuorokautta. Poikaset pysyvät pesässä 50-60 vuorokautta ja itsenäistyvät 3,5 kuukauden ikäisinä. Huuhkaja hylkää herkästi munansa ja pienet poikasensakin häirittynä. Pesältä yllätetty huuhkaja saattaa kahlaajien tavoin esittää siipirikkoa ja inistä säälittävästi. Pesänhylkäysherkkyys on mahdollisesti sopetuma huuhkajan pitkäaikaiseen vainoon. Pitkäikäisyytensä ansiosta huuhkajalle on edullisempaa, että emo pelastaa henkensä ja yrittää pesintää uudelleen ensi vuonna. Amerikanhuuhkaja
Amerikanhuuhkaja ei rakenna varsinaista pesää, vaan pesii esimerkiksi muiden lintujen, kuten varislintujen, haukkojen tai haikaroiden vanhoihin pesii, rakennuksiin, kalliojyrkänteen ulkonemalle, puun onkaloon tai vanhaan oravanpesään. Naaras munii 2–4 munaa, joita se hautoo 26–35 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 6–7 viikon ikäisinä ja oppivat lentämään 9–10 viikkoisina, jonka jälkeen emot ruokkivat niitä vielä joidenkin viikkojen ajan. Poikaset itsenäistyvät syksyllä ja lähtevät vaeltamaan jopa 250 kilometrin päähän. Laji on yksiavioinen ja sen reviirin koko on noin 2,5 neliökilometriä. Vankeudessa se on elänyt yli 30-vuotiaaksi, luonnossa vanhin yksilö on ollut 13-vuotias. Kuhankeittäjä
Kuhankeittäjä on Etelä-Savon maakuntalintu. Se oli myös Liberaalit-puolueen tunnuslintu. Linnut
Ihminen kasvattaa lintuja ruoaksi ja munien vuoksi. Pehmeitä höyheniä eli untuvia käytetään täytteenä ja ulostetta lannoitteena. Linnut ovat hyödyllisiä myös siten, että ne levittävät siemeniä ja pölyttävät kasveja. Toisaalta linnut voivat aiheuttaa paljon vahinkoa esimerkiksi maataloudelle. Puuhkatanssija
Puuhkatanssija ("Machaeropterus deliciosus") on Etelä-Amerikassa tavattava tanssijoihin kuuluva varpuslintu. Puuhkatanssijakoiraalla on erikoinen tapa tuottaa ääniä siivillään. Käärmekaulat
Käärmekaulat ovat seurallisia lintuja, jotka elävät tavallisesti 15–20 yksilön, joskus jopa 100 linnun parvissa. Usein niiden seurassa on pelikaaneja ja haikaroita. Käärmekaulat ovat hyvin reviiritietoisia, ja etenkin koiraat sietävät toisiaan huonosti. Useimmat käärmekaulat ovat paikkalintuja, mutta levinneisyyden äärirajoilla ne voivat olla muuttolintuja. Ne pystyvät liikkumaan maalla suhteellisen nopeasti melajaloistaan huolimatta. Käynti on kuitenkin hieman huojuvaa. Ne liikkuvat taitavasti puiden oksistoissa. Laskeutuminen oksalle ja lentoonlähtö ovat kuitenkin hiukan vaivalloisia. Käärmekaulat lentävät yleensä suoraviivaisesti ja nopein siiveniskuin lähellä vedenpintaa. Joskus ne kohoavat nousevien ilmavirtausten avulla korkealle ja liitävät siipiään räpyttämättä kaula ja pyrstö suoriksi ojennettuina. Lintuhaukat
Lintuhaukat ovat pieniä tai keskikokoisia petolintuja. Niillä on leveät siivet ja pitkä pyrstö. Maria Sibylla Merian
Hyönteisharrastajat keräävät yhä hänen piirroksiaan kasveista, käärmeistä, hämähäkeistä, leguaaneista ja trooppisista kovakuoriaisista kaikkialla maailmassa. Saksan sana "Vogelspinne" – mygalomorphae, sananmukaisesti käännettynä "lintuhämähäkki" – on luultavasti peräisin eräästä Maria Sibylla Merianin kaiverruksesta. Hänen Surinamessa luonnostelemiensa kuvien perusteella tekemässään kaiverruksessa on suuri hämähäkki, joka on juuri vanginnut linnun. Vielä nykyisinkään ei kuitenkaan tiedetä yhtään tapausta, että mygalomorphaet metsästäisivät lintuja. Meriharakka
Meriharakka ("Haematopus ostralegus") on oranssinokkainen lintu, joka on muuttumassa ulkoluotojen kahlaajasta kaupunkilinnuksi. Alkhema
Ultronin epäonnistuttua ensimmäisen robottiluomuksensa Jocastan kanssa, tämä hypnotisoi Henry Pymin ja adamantiumin keksijän, tohtori Myron McLainin luomaan itselleen täydellisen elämänkumppanin. Samalla Ultron kidnappasi Haukansilmän vaimon Matkijalinnun ja määräsi keksijöitä käyttämään naisen aivokäyriä uutta robottia luodessaan. Valmiin robotin Ultron nimesi Alkhemaksi. Vaikka Alkhema ei omannutkaan matkijalinnun muistia, hän säilytti osia tämän persoonallisuudesta, kuten omaperäisen huumorintajun joka suuresti ärsytti Ultronia. Alkhema erosi Ultronista myös siten, että toisin kuin "puolisonsa", Alkhema halusi tappaa ihmiset yksitellen valtavan massatuhon sijasta. Venn-diagrammi
Ihmiset ja pingviinit ovat myös kaksijalkaisia ja kuuluvat näin ollen oranssiin ympyrään, mutta koska ne eivät voi lentää, ne sijoittuvat oranssin ympyrän vasemman­puoleiseen osaan, joka jää sinisen ympyrän ulkopuolelle. Sääsket lentävät, mutta niillä on kuusi jalkaa, joten niitä vastaavat pisteet sijoittuvat siihen osaan sinistä ympyrää, joka jää oranssin ympyrän ulko­puolelle. Eläimet, jotka eivät ole kaksi­jalkaisia eivätkä lennä, esimerkiksi valaat ja hämähäkit, sijoittuvat molempien ympyröiden ulkopuolelle. Hoatsin
Hoatsin on saanut kutsumanimen ”lentävä lehmä” erikoisten ruokailutottumustensa ansiosta. Se syö etupäässä lehtiä ja on tältä osin ainutlaatuinen laji lintujen joukossa. Vaikeasti sulavan kasviravinnon käsittelyä varten linnulle on kehittynyt myös ruuansulatusjärjestelmä, jollaista ei yhdelläkään toisella lintulajilla ole. Hoatsinin ruuansulatus muistuttaakin suuresti lehmän nelivaiheista ruuansulatusta. Linnulla on paljon yhteisiä piirteitä kasvinsyöjänisäkkäiden kanssa. Huuhkaja
Huuhkajalla on silmien päällä tuuheat, ulkonevat korvatupsut. Huuhkaja on alapuolelta kellanruskea ja mustaviiruinen, selkäpuolelta tummempi ja mustien täplien ja viirujen kirjoma. Kurkku on valkoinen ja silmät oranssinpunaiset. Kramppi (saari)
Natura 2000 -alueen linnusto on monipuolinen ja etenkin vesilintuja tavataan kohtalaisesti, mutta myös ruovikkolajisto on runsas ja alueen muuttoaikainen merkitys on huomattava. Krampin alueella pesii säännöllises­ti huuhkaja. Raitahuuhkaja
Se on kooltaan 58 cm ja kuuluu siten maailman suurimpiin pöllöihin. Afrikan sademetsien huuhkajista se on suurikokoisin. Kurjenrahkan kansallispuisto
Useat edellä mainituista lajeista on lueteltu Euroopan Unionin lintudirektiivin I liitteessä. Sen lisäksi puiston alueella elää kymmenen muuta liitteen suojeltavaksi määräämää lintulajia: huuhkaja, kalatiira, kapustarinta, liro, mehiläishaukka, pikkulepinkäinen, pyy, sinisuohaukka, suopöllö ja varpuspöllö. Yhteensä kansallispuistossa pesii ainakin 68 lintulajia. Tuhkahuuhkaja
Lajin koko on noin 43 senttimetriä ja se painaa 500 grammaa. Täplähuuhkajan tavoin tuhkahuuhkajalla on täplikäs ruskea, keltaisenruskean ja valkoisen kirjava yläpuoli ja ohutjuovainen alapuoli, ja siitä saa harmaanruskean vaikutelman. Se eroaa täplähuuhkajasta siten, että sillä on tummanruskeat (ei keltaiset) silmät, ja naama on ruskea ja kummankin silmän ympäri kiertää tumma ruskea kehä. Sillä on myös morfologisia eroja, kuten että se on kevyempi, joskin suunnilleen saman pituinen, ja sen jalat ovat lyhyemmät. Siellä missä niiden elinalueet ovat päällekkäiset täplähuuhkaja ja tuhkahuuhkaja eivät tiettävästi risteydy. He-Man
Prinssi Adam omistaa pelokkaan vihreän tiikerin nimeltä Cringer. Kun Adam muuntautuu He-Maniksi, Cringeristä tulee suuri ja rohkea haarniskoitu taistelukissa miekan säteestä. Taistelukissa toimii He-Manin sotaratsuna ja taisteluparina. Tuhkasorsa
Tuhkasorsa on tumman ruskeanharmaa lintu jonka höyhenpeite on pilkullinen. Linnun pää on iso ja erikoisen muotoinen. Nokka on kapea. Koiraan nokka muuttuu soidinkaudella punaiseksi. Hanhet
Hanhet ovat suurikokoisia, voimakasrakenteisia ja pitkäkaulaisia sorsalintuja. Niiden jalat ovat vahvat ja ne sijaitsevat ruumiin keskikohdassa, joten ne pystyvät kävelemään maalla helposti. Hanhilla on kiilanmuotoinen nokka ja ylänokan reunassa on hammastus. Filippiinienhuuhkaja
Linnun pituus on 40–50 cm, siipienväli noin 35 cm, ja se on suurin Filippiineillä tavattava pöllö, mutta kuuluu huuhkajien suvun pienimpiin. Se on pääosin punaruskea, mutta vatsapuoli on vaaleampi. Sen silmät ovat keltaiset. Sillä on pienet korvatupsut. Linnut
Evankelista Johanneksen symboli on kotka. Kotka oli Rooman keisarin ja myöhemmin Bysantin keisarikunnan tunnus. Kaksipäinen kotka kuvataan Venäjän keisarikunnan vaakunassa. Persiaa hallittiin riikinkukkovaltaistuimelta. Adolf Hitlerin alppiasunnon nimi oli Kotkanpesä. Useat urheilujoukkueet ovat ottaneet nimensä linnuilta: esimerkiksi Anaheim Ducks, Portland Winterhawks, Atlanta Hawks, Jäähaukat ja Pelicans. Eagle (kotka) on niin automerkki, lentokone, avaruusalus kuin golftermikin. 
Kyyhkynen on rauhan symboli. Japanissa kurki on onnen symboli. Linnun uskotaan voivan liikkua maan ja taivaan välillä. Siksi niitä näkee kuolinilmoituksissa ja hautakivissä. Huuhkaja
Kalliohuuhkaja ("Bubo bengalensis") oli aiemmin huuhkajan alalaji, mutta on nykyisin määritelty omaksi lajikseen. Kehrääjä
Kehrääjä ("Caprimulgus europaeus") on kehrääjien ("Caprimulgidae") lintuheimoon kuuluva laji. Se on tämän heimon ainoa edustaja laajoilla alueilla Euroopassa ja Aasiassa. Hyönteishuuhkaja
Sitä tavataan metsissä ja joilla Keski- ja Länsi-Afrikassa. Sen pituus on 43 cm, ja se on Afrikan huuhkajista pienin. Se on ainoa keltasilmäinen huuhkaja Afrikan sademetsissä. Hukkavaellusyökkönen
Hukkavaellusyökkönen viihtyy avoimissa ja kuivissa ympäristöissä sekä kulttuubiotoopeilla. Perhoset käyvät päivällä aterioimassa kukkien mettä ja lentävät yöllä valolle ja syötille. Laji on vaeltaja, joka voi lentää pitkiäkin matkoja uusia elinympäristöjä etsiessään. Eutrofinen järvi
Kalalajisto yksipuolistuu karuun järveen verrattuna, mutta kalaston biomassa kasvaa. Se voi olla jopa 50 kg/ha (kilogrammaa hehtaarilta). Yleisiä suomalaisen rehevän järven lajistoa ovat särki, ahven, hauki, lahna ja kuha. Lintujen vaatimukset seuraavat järven tuotantoa. Erityisesti sellaiset lintulajit, jotka ovat vaateliaat, hakeutuvat reheville järville ruokailemaan ja lisääntymään. Tällaisia ovat Suomessa esimerkiksi nokikana, haapana, härkälintu, sinisorsa, tavi, punasotka, silkkiuikku, tukkasotka, telkkä ja naurulokki. Harry Potter -sarjan taikaolennot
Pöllöt ja huuhkajat ovat näissä kirjoissa suosittuja lemmikkejä, sillä ne ovat taitavia viestinviejiä. Niitä kasvatetaan sekä häkeissä että erillisissä lintuhuonessa, joita kutsutaan nimellä pöllölä. Osa linnuista kuljettaa säännöllisesti sanomalehtiä tilaajille. Lemmikkilintuja ostetaan ja myydään Viistokujalla Lurppuluomen pöllökeskuksessa. Hämähäkit
Lintuhämähäkit ovat suurimpia hämähäkkejä. Suurimmat niistä, kuten eteläamerikkalainen goljattarantula ("Theraphosa blondi"), voivat olla jalkojen kärkiväliltään jopa n. 30 cm pitkiä. Lintuhämähäkkejä esiintyy niin sademetsissä kuin aavikoillakin; osa lajeista kaivaa maahan pysyvän pesän, toiset käyttävät tilapäisiä, luonnon tarjoamia suojia, ja osa elää puissa. Lintuhämähäkit käyttävät ravinnokseen kaikkia eläimiä, jotka suinkin saavat nujerrettua. Ravinto koostuu enimmäkseen hyönteisistä, mutta suurimmat lajit saattavat silloin tällöin napata jonkin pikkunisäkkään. Kehrääjä (kirja)
Kirja kertoo tekstien ja kuvien kautta vaikeasti kuvattavasta yölintulajista kehrääjästä. Alkusanoissa ja ensimmäisessä luvussa Jukka Lilja käy lyhyesti läpi, kuinka hän päätyi juuri kehrääjän kuvaajaksi. Leipänsä poliisin rikostutkijana ansainnut Lilja jäi eläkkeelle 2015. Ennen lintukuvaajaksi ryhtymistään hän oli tehnyt työn ohella luontodokumentteja Mtv:lle ja Ylelle. Yksi dokumentti käsitteli juuri kehrääjää. Sen syntyyn vaikutti päivätyö, eli hän etsi yöaktiivista lajia, ja lisäksi kehrääjästä ei ollut juuri olemassa kuvamateriaalia. Lajin harrastus lähti liikkeelle siitä. Runsaan kolmenkymmenen vuoden mittaisen havaintotyön perusteella hän sanoo, että laji on kaikista hänen kohteistaan haastavin, mutta myös erikoisin ja kiinnostavin. Pertti Koskimies kertoo arviossaan löytäneensä 50 lintuharrastusvuotensa aikana kaksi kehrääjänpesää, kun aktiivinen kehrääjäharrastaja Lilja on löytänyt niitä Pohjanmaalta puolentoistasataa. Kalastajahaukka
Kalastajahaukka ("Busarellus nigricollis") on Busarellus-sukuun kuuluva lintu. Sen esiintymisaluetta ovat Etelä- ja Keski-Amerikan alueella Argentiina, Belize, Bolivia, Brasilia, Kolumbia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Ranskan Guyana, Guatemala, Guyana, Honduras, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Suriname, Trinidad ja Tobago, Venezuela. Sitä tavataan vaelluslintuna Uruguayssa. Ruutukurkkuhuiskija
Ruutukurkkuhuiskija ("Sclerurus guatemalensis"), aiemmalta suomenkieliseltä nimeltään ruutukurkkuorneero, on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu. Bagheera kiplingi
Erikoisen "B. kiplingi"sta tekee sen ruokavalio. Siinä missä kaikki muut hämähäkit ovat ehdottomia petoja, "B. kiplingi" selviytyy tarvittaessa pelkällä kasviravinnolla. Hämähäkki elää eräillä akasia-lajeilla, joissa esiintyy symbioottisia "Pseudomyrmex"-suvun muurahaisia. Tässä symbioosissa muurahaiset puolustavat akasiaa tuholaisilta ja kasvi tuottaa proteiini- ja rasvapitoisia kasvannaisia muurahaisten ravinnoksi. Hämähäkki käyttää ravinnokseen näitä muurahaisille tarkoitettuja kasvinosia. Ajoittain se voi myös nauttia mettä. Laji ei ole kuitenkaan ehdoton kasvinsyöjä vaan saattaa ajoittain pyydystää hyönteisiä – etenkin muurahaisia – tai varastaa muurahaisten toukkia ravinnokseen. Linnut
Tunnetuimpia lintuaiheisia elokuvia on Alfred Hitchcockin kauhuklassikko "Linnut" (1963). "Pingviinien matka" on 2000-luvun menestyselokuva, joka yhdistää kerrontaa ja dokumenttia. Myös Harry Potterissa on linnuilla osansa.
Monessa kansalliseepoksessa mainitaan linnut. "Kalevalassa" kerrotaan miten maailma sai alkunsa sotkan munasta. "Iliaassa" ja "Odysseiassa" linnut yhdistetään kreikkalaisiin jumaliin. "Raamatussa" lintu esiintyy esimerkiksi vedenpaisumuskertomuksessa, jossa kyyhky tuo Nooalle oliivipuun oksan. Kveekarimatkija
Ravintonaan kveekarimatkija käyttää suurimmaksi osaksi selkärangattomia, kuten hyönteisiä ja hämähäkkejä. Linnut voivat syödä lisäksi kasvien hedelmiä. Ruokailu tapahtuu niin maassa kuin puussakin. Punahohtokaija
Linnun pituus on noin 45 cm ja paino noin 280 g. Punahohtokaijaa pidettiin aikaisemmin hohtokaijan alalajina, jota se muistuttaa. Sen pää ja alapuoli ovat karmosiininpunaiset ja niskassa on säihkyvän sininen laikku. Nokka on tummanharmaa, koivet tummanharmaat ja iiris keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kuten aikuinen, iiris on kuitenkin ruskea ja nokka vaaleampi. Haukkamies
Haukkamies on amerikkalainen museonhoitaja Carter Hall, joka löysi Egyptistä siivet ja muut tarvikkeet joilla voi lentää ja napata konnat kiipeliin. Mukana seurasi tyttöystävä Shiera Saunders, josta tuli myöhemmin Haukkatyttö. Haukkamies oli JSA:n (Justice Society of America), ensimmäisen supersankariryhmän jäsen ja pitkäaikaisin johtaja. Carterin ja Shieran siivet eivät kestäneet seuraavalle vuosikymmenelle. Pikkuraitahuuhkaja
Pikkuraitahuuhkaja ("Bubo poensis") on pöllöihin kuuluva lintu. Mauritiuksenluhtakana
Mauritiuksenluhtakana mainitaan lähes jokaisessa Mauritiusta koskevassa raportissa vuodesta 1602 lähtien. Linnusta annetut yksityiskohdat ovat kuitenkin toistamista eivätkä ne juuri valaise linnun historiaa. Kirjoittajat keskittyivät lähinnä kuvaamaan, miten helppoa lintu oli saada kiinni eri metsästystekniikoilla ja miten paahdettua mauritiuksenluhatakanaa pidettiin hyvänä sianlihan korvikkeena. Suurin osa linnun ulkonäköä koskevasta tiedosta tulee Joris Hoefnagelin maalauksista, jotka perustuvat Rudolf II:n eläintarhassa vuoden 1600 tietämillä eläneeseen lintuun. Mauritiuksenluhtakanaa muistuttava lintu kuvataan myös Francesco Bassano nuoremman maalauksessa "Arca di Noè" ("Nooan arkki"). Bassano kuitenkin kuoli ennen Alankomaiden siirtomaa-aikaa, joka alkoi Mauritiuksella vuonna 1598. Näin ollen maalauksen linnun alkuperä on jäänyt mysteeriksi. Roelant Saveryn kolmessa 1620-luvun dodomaalauksessa on ilmeisesti mauritiuksenluhtakanan varsin karkea kuvaus. Lisäksi Mauritiuksen saarella on neljä asukkaiden tekemää enemmän tai vähemmän tarkkaa kuvaa linnusta. Linnut
Linnut voivat aiheuttaa mittavia ongelmia maataloudelle. Ne syövät satoja, repivät orasta juurineen ja tallovat peltoja. Suomessa satovahingot ovat vähäisiä, mutta muualla maailmassa syntyy merkittäviä satovahinkoja suurten parvien ilmaantuessa vielä puimattomille pelloille. Erityyppisiä haittalintuja ovat esimerkiksi ruusukakadu Australiassa, täpläkorvakyyhky Argentiinassa, hietakurki Pohjois-Amerikassa ja miljoonakutoja Afrikassa. Lintuja torjutaan pelloilta pelottelemalla, ampumalla tai ohjailemalla niitä suojelualueiden rantaniityille ja suojelupelloille. Kalliohuuhkaja
Lintuun liittyy paljon taikauskoa. Kuten monia suuria pöllöjä, kalliohuuhkajaakin pidetään sen elinalueella pahan enteenä. Sen vangitsemiseen ja tappamiseen on nähty liittyvän joukko rituaaleja. Intian lain mukaan kalliohuuhkajan vangitseminen on kiellettyä, mutta laittomat markkinat edistävät salametsästystä. Kehrääjälinnut
Kehrääjälintujen lahkoon kuuluu viisi heimoa. Varsinaisten kehrääjien ("Caprimulgidae") heimon lajeja tavataan lähes kaikkialla maapallolla. Ainoa Suomessa esiintyvä laji on kehrääjä ("Caprimulgus europaeus"). Kehrääjät ovat keskikokoisia ja ne ovat sopeutuneet saalistamaan suuria lentäviä hyönteisiä hämärässä tai pimeässä ilmasta. Niillä on iso kita ja voimakkaat sukaset suupielissä, jalat ovat lyhyet ja nokka pieni. Puku on pehmeä, ruskeankirjava, pyrstöissä ja siivissä usein valkoisia signaalilaikkuja. Kehrääjät lepäävät päivällä maassa tai pitkittäin oksalla. Savannihuuhkaja
Savannihuuhkaja ("Bubo lacteus") on Afrikassa elävä huuhkajiin kuuluva pöllölintu. Se on maailman suurimpia pöllöjä. Harpyija (lintu)
Harpyija on aktiivisesti metsästävä lihansyöjä. Se metsästää puissa eläviä nisäkkäitä kuten apinoita, koateja ja laiskiaisia, mutta se voi myös hyökätä toisten lintulajien kimppuun. Sen kynnet ovat erittäin voimakkaat, mahdollisesti kaikista petolinnuista voimakkaimmat. Malurit
Malurit ovat pienikokoisia, peukaloista muistuttavia varpuslintuja. Useimmilla lajeilla on pitkä, pystyssä sojottava pyrstö. Ne ovat pääasiassa hyönteissyöjiä. Sukupuolet ovat ruohomaluria lukuun ottamatta kaikilla lajeilla erinäköisiä. Koiraalla on usein puvussaan kirkkaita höyhenkuvioita, jotka puuttuvat naarailta tai ovat himmeitä. Monet lajit ovat melko yksivärisen ruskeita. Raitahuuhkaja
Raitahuuhkaja ("Bubo shelleyi") on huuhkajien sukuun kuuluva pöllölaji. Linnut
Lintubongarit yrittävät nähdä ja tunnistaa mahdollisimman monta eri lajista lintua. Lintulaudalla ruokitaan lintuja talvella, jolloin niitä on helppo tarkkailla pihapiirissä. Kukkotappelut ovat kiellettyjä monissa maissa, mutta niitä järjestetään silti. Haukkametsästyksessä käytetään haukkaa pienen riistan metsästämiseen. Kirjekyyhkyt veivät entisaikoina viestejä, ja harrastus on edelleen voimissaan. Hauki
Hauki on pääosin kuluttaja, koska se on ravintoketjunsa huippulaji. Lajien välisessä vuorovaikutuksessa hauki on erityisesti saalistaja, joka vaikuttaa saalislajeihinsa ja kilpailijoihinsa. Haukiyksilöihin puolestaan ei kohdistu kovinkaan suurta painetta saalistajien taholta. Sihteeri (lintu)
Sihteeri ("Sagittarius serpentarius") on Afrikan savanneilla elävä pitkäjalkainen petolintu. Se on nykyluokittelun mukaan petolintujen lahkossa omassa heimossaan Sagittariidae. Aikaisemmin se on luokiteltu haukkojen ("Accipitridae") heimoon Sagittariinae-alaheimon ainoaksi lajiksi. Lajin nimesi John Frederick Miller vuonna 1779. Saharan eläimistö
Saharan kuumimmassa ja kuivimmassa sisäosissa elää lähinnä hyönteisiä, hämähäkkieläimiä, matelijoita ja jyrsijöitä. Selkärangattomissa on muun muassa muurahaisia, hämähäkkejä ja skorpioneja. 10 cm pituinen kamelihämähäkki elää syömällä hyönteisiä, skorpioneja ja jopa hiiriä, liskoja ja pieniä lintujakin. Lantakuoriaiset, muurahaiset ja rukoilijasirkat kuuluvat aavikon hyönteisiin. Harry Potter -sarjan taikaolennot
Hevoskotka () on nelijalkainen ja kahdella kookkaalla siivellä lentävä taikaeläin, jonka ruumiin yläosa lapoihin asti kotkan ja alaosa hevosen muotoinen. Laji esitellään taikaeläinten hoidon tunnilla teoksessa Harry Potter ja Azkabanin vanki. Kotkien lailla hevoskotkat ovat taitavia ja vahvoja lentäjiä. Kun hevosen vartalo määrittää muunkin rakenteen mittasuhteet, ne pystyvät lentäessään kantamaan kaksikin ihmistä selässään. Harmaahuuhkaja
Harmaahuuhkaja ("Bubo coromandus") on pöllöihin kuuluva lintu, jonka asuinaluetta ovat Bangladesh, Kiina, Intia, Malesia, Myanmar, Nepali, Pakistan ja Thaimaa. Filippiinienhuuhkaja
Filippiinienhuuhkaja ("Bubo philippensis") on uhanalainen pöllöjen heimoon kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Filippiineillä, missä sitä tavataan alavilla metsämailla useilla saarilla: Catanduanes, Samar, Bohol, Mindanao, Leyte ja ehkä Sibuyan. Siitä käytetään paikallisesti nimityksiä "kuwago" ja "bukao". Kalahuuhkaja
Kalahuuhkaja ("Bubo zeylonensis" tai "Ketupa zeylonensis") on pöllö, joka kuuluu kalahuuhkajien 4–jäseniseen sukuun. Viheltäjähiirihaukka
Viheltäjähiirihaukka on petolintu, jonka ruokavalio vaihtelee kausittain. Se syö ympäri vuoden suuria hyönteisiä, sammakkoeläimiä, matelijoita, pieniä nisäkkäitä ja lintuja. Talvella se syö myös liskoja, käärmeitä ja rapuja. Se saalistaa syöksymällä nopeasti maata kohti ja nappaamalla saaliin teräviin kynsiinsä. Kenkänokka
Kenkänokkaa pidettiin aluksi pelikaanien sukulaisena, ja myöhemmin se luokiteltiin katto- ja harmaahaikaroiden lähisukulaiseksi. Nykyisin linnussa on havaittu DNA-tutkimuksen ja elintapojen osalta yhtäläisyyksiä sekä pelikaaneihin että haikaroihin. Kenkänokan erikoislaatuinen ulkomuoto tekee vaikeaksi uskoa sen läheisen sukulaisuuden eräisiin tutumpiin lintulajeihin. Nykykäsityksen mukaan kenkänokka kuuluu haikaralintuihin, mutta tilanne voi vielä muuttua tutkimuksen edistyessä. Harhailija
Esimerkiksi tietyn alueen linnustoa määriteltäessä "luonnolliset" harhailijat muodostavat oman ryhmänsä, kun taas ihmisen avulla muualta tulleet linnut eivät kuulu alueen linnustoon. Tyypillinen aika harhailijoiden esiintymiseen on muuttoaika. Vuorikalahuuhkaja
Vuorikalahuuhkaja ("Ketupa flavipes") on pöllöihin kuuluva lintu. Huhkojärvi
Eteläpään rannat kohoavat jopa 60 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Kallioperässä esiintyy muun muassa metabasalttia ja amfiboliittia. Alueen kallioperässä oleva kalkki sopeuttaa muuten karuun ympäristöön sellaisia kasvilajeja kuin kissankäpälä, kissankello, kalliokeltanoja, ahokeltanoja ja pahtanurmikka. Humusväritteisessä vedessä kasvavat esimerkiksi lahnaruohoja, järvikorte, ulpukka, siimapalpakko ja suomenlumme. Lintulajistoon kuuluvat muun muassa huuhkaja, kuikka, metso ja pyy. Zodiac Killer
Kirje sisälsi myös uuden lainauksen Mikado-operetin kappaleesta "Hömötiainen" (). Kappale kertoo linnusta joka ei saa ihastukselleen vastakaikua ja päättää tehdä itsemurhan hukuttautumalla jokeen. Lainaus on saanut tutkijat spekuloimaan viestiä, jonka Zodiac halusi lainauksella välittää, sekä sarjamurhaajan toimia kirjeen jälkeen. Toisin kuin aiemmissa kirjeissä, kirjoittaja ei kertaakaan kutsu itseään Zodiaciksi, mutta FBI:n käsiala-analyysin mukaan kirjoittaja on tödennäköisesti Zodiac. Lopuksi kirjoittaja kertoo tappaneensa 37 ihmistä. Putti Puuhkajasaarella
Herra Vaaksanheimon kyyditsijä on puuhkaja Puuhuu. Se laskeutuu lopulta vihreälle saarelle, jossa heitä vastassa on pieni, vihreäpartainen mies. Esittelyjen jälkeen käy ilmi, että pienet herrat ovat sukua toisilleen. Saaren asukas on herra Vaaksanheimon kauan kadoksissa ollut eno Vartti Vähätyinen. Herra Vaaksanheimon löytämä huilu on kuulunut isosetä Valdemarille, joka alun perin löysi kahdeksannessa valtameressä sijaitsevan Puuhkajasaaren. Puuhuu on puuhkajista ainoa, joka tuntee reitin ja se lentää pois saarelta vain kuullessaan huilun soivan. Huuhkaja
Koiraan soidinääni on kaksiosainen, syvä ja kuuluva "UU-uh", jonka jälkimmäinen osa on matala. Soidinääntä kuulee pääasiassa lopputalvella ja alkukeväällä, mutta joskus myös kesällä ja syksyllä. Ääni voi kuulua 1½-4 kilometrin päähän, vaikka onkin läheltä kuultuna melko vaimea. Huuhkaja toistaa huhuiluaan tavallisesti 8-12 sekunnin välein, mutta jotkin nuoret koiraat voivat huhuilla nopeampaankin tahtiin. Naaraan huhuilu on koiraan huutoa käheämpi ja korkeampi. Hämähäkkieläimet
Lukit muistuttavat ulkoisesti suuresti hämähäkkejä. Niillä on usein erityisen pitkät jalat ja pieni, pallomainen ruumis. Ne syövät pääasiassa kuolleita hyönteisiä, mutta myös eläviä hyönteisiä ja kasviravintoa. Lukit eivät kudo verkkoja. Kuhankeittäjä
Kuhankeittäjä on noin 24 cm pitkä, kellertävä lintu. Uroksen pääväri on kirkkaankeltainen, kun taas naaras ja nuori lintu ovat yläpuolelta vihertäviä, alapuolelta kellertäviä. Naaras on vatsapuolelta harmaanvalkoinen ja tummaviiruinen. Kuhankeittäjäkoiraan siivet ovat mustat ja nokka oranssi, naaraan ovat rusehtavammat. Linnunpelätin (Marvel Comics)
Salaperäinen velho Stern kuitenkin herätti Linnunpelättimen, jolloin tästä tuli elävä kuollut. Aaveajaja hyökkäsi Linnunpelättimen kimppuun kuitenkin uudelleen ja seuranneessa taistelussa tämä kuoli. Tällä kertaa Mustasydän herätti Linnunpelättimen ja usutti tämän ruumiittoman hengen riivaamaan ihmisiä. Aaveajaja karkotti olennon jälleen helvettiin, josta Linnunpelätin nousi henkiin vielä kerran tuntemattomista syistä johtuen. Hän ahdisteli seksuaalisesti eräitä panttivankeja, kun Haukka vangitsi Linnunpelättimen. Myöhemmin Hämähäkkimies ja Ukonnuolet taistelivat Linnunpelätintä vastaan tämän paettua Lautalta. Huuhkaja
Huuhkaja suosii pesimäympäristöinä vanhoja, kallioisia havumetsiä ja viihtyy myös saaristossa. Nykyisin huuhkaja on vähitellen sopeutunut pesimään myös kaatopaikoilla ja lähellä tai jopa keskellä ihmisasutusta. Linnut
Linnut ovat kokoonsa nähden hyvin pitkäikäisiä nisäkkäisiin verrattuna, vaikka linnuilla on 1,5–2,5 kertaa korkeampi perusaineenvaihdunnan taso. Lintujen pitkän iän salaisuutta ei vielä tiedetä. Suomen kymmenen pitkäikäisintä lajia ovat rantalinnut, joista eräs harmaalokki saavutti 32 vuoden iän. Euroopan ja maailman pitkäikäisimpiä lintuja ovat ulappalinnut. Pikkuliitäjä on saavuttanut Euroopassa 49 vuoden iän, ja uusiseelantilainen kuningasalbatrossi on saavuttanut luonnonvaraisten lintujen maailmanennätyksen 62 vuoden iällään. Lyhytikäisimpiä lintuja ovat pienimmät linnut. Suomessa rengastetuista linnuista pienin ikäennätys on hippiäisellä, 3 vuotta ja 8 kuukautta, ja Euroopassa saman lajin ennätys on 5 vuotta ja 1 kuukausi. Myös muut pienet varpuslinnut elävät lyhyen elämän. Kanalinnuista vain teeri on yltänyt 10 ikävuoteen. Vankeudessa linnut elävät pitempään kuin luonnossa. Korppi ja kultatöyhtökakadu ovat yltäneet varmasti 80 vuoden ikään, ja Intiassa celebesinkakadu on saavuttanut 101 vuoden iän. Juupajärvi (Harjavalta)
Järvi on umpeen ruohottunut ja matala, mikä viittaa voimakkaaseen rehevöitymiseen. Vesilinnuilla ei riitä tilaa uimiseen, mikä rajoittaa niiden lajimääriä, vaikka ravintoa on runsaasti tarjolla. Muuttolinnut suosivat järveä levähdyspaikkanaan ja täällä levähtää muun muassa joutsenia, kurkia, metsähanhia, sekä kahlaajia ja vesilintuja. Viheltäjähiirihaukka
Viheltäjähiirihaukka on pienikokoinen ja ruumiinrakenteeltaan tukeva. Sen siivet ovat leveät ja väriltään vaaleat tummia takareunoja lukuun ottamatta. Naaras ja koiras ovat samannäköiset. Nuoret linnut ovat ulkonäöltään lähes samanlaisia kuin aikuiset, mutta niiden rinta on vaaleampi. Viheltäjähiirihaukan kurkku on valkoinen ja kasvot tummat. Rinta on punertava ja selkä tummanruskea. Pyrstö on valkoisen ja kastanjanruskean raidallinen. Lajista on olemassa tumma värimutaatio, jonka edustajat ovat kokonaan ruskeita pyrstöä lukuun ottamatta. Mutaatio on kuitenkin hyvin harvinainen ja se on keskimäärin vain yhdellä yksilöllä tuhannesta. Kylän linnut
Sisäkannen alkusanoissa Leivo kirjoittaa, että mukana on vain sellaisia lintulajeja, jotka pesimä- ja ruokailupaikkoinaan hyödyntävät nimenomaan peltoaukeita. Mukana ei siten ole pihojen eikä metsien ja taajamien lintuja. Hän kuitenkin huomauttaa, että rajanveto on epämääräinen. Näin esimerkiksi mukana on merikotka, joita on määrällisesti vähän, mutta ne ovat kuitenkin hyvin näkyvä osa syksyisiä hanhipeltoja. Takasisäkannessa Leivo antaa vinkkejä, miten esimerkiksi maanviljelijä voi auttaa lintuja. Australiankehrääjät
Australiankehrääjien ravinto koostuu enimmäkseen lentävistä hyönteisistä. Toistaiseksi kuitenkin vain kahden lajin saalisvalikoimasta on saatu kunnollista tietoa. Australiankehrääjä syö erilaisia hyönteisiä, etenkin kovakuoriaisia, muurahaisia, heinäsirkkoja ja hepokatteja. Sille kelpaavat myös hämähäkit ja tuhatjalkaiset. Vuorikehrääjän saaliseläimet ovat lähinnä kovakuoriaisia, mutta pienemmissä määrin se nappaa myös yöperhosia, kärpäsiä, heinäsirkkoja ja kastematoja. Aiemmin australiankehrääjien uskottiin nappaavan saaliinsa pitkien lentomatkojen aikana, mutta todellisuudessa ne tekevät hyönteisiä napatessaan vain lyhyitä pyrähdyksiä. Linnut istuskelevat istumapaikallaan ja lentävät sieppaamaan havaitsemansa saaliin riippumatta siitä sijaitseeko hyönteinen tai muu ravintoeläin ilmassa, maassa, puunrungolla vai kasvillisuuden joukossa. Bubi (huuhkaja)
2000-luvun puolivälissä huuhkajien ("Bubo bubo") kanta kasvoi Helsingissä. Selityksenä on voinut olla 2005–2006 tapahtunut kanikannan nopea kasvu, joka tarjosi huuhkajille helppoa ravintoa keskellä kaupunkia. Keväällä 2007 Helsingin Olympiastadionilla tehtiin havaintoja cityhuuhkajasta. Huuhkaja nimettiin Bubiksi, koska se viihtyi stadionin televisioselostustasanteella, jolla Bror-Erik ”Bubi” Wallenius teki usein työtään. Linnun erisnimi viittaa myös huuhkajan tieteelliseen nimeen "Bubo bubo". Huispaus
Huispaus () on kirjailija J. K. Rowlingin kehittämä kuvitteellinen urheilulaji, joka esiintyy Harry Potter -kirjasarjassa. Velhot ja noidat pelaavat huispausta lentäväksi loihdituilla luudilla ovaalin muotoisella kentällä. Huispauksessa toisiaan vastaan ottelee kaksi seitsenhenkistä joukkuetta. Pelissä on neljä palloa, joista kolme lentää itsekseen. Maalit lauotaan maalisalkojen vanteisiin, joita on kummallakin puolella kolme. Helttajassana
Helttajassana ("Jacana jacana") on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen laaja elinympäristö käsittää mantereen pohjois- ja itäosan Pohjois-Perua, Uruguayta ja Pohjois-Argentiinaa myöten. Se elää myös Panamassa. Siitä tunnetaan kuusi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Carl von Linné Surinamesta 1766. Rotkojalohaukka
Ruokalistalla on enimmäkseen pikkulintuja ja hyönteisiä, jotka haukka pyydystää ilmasta. Kalahuuhkaja
Nimensä mukaisesti kalahuuhkaja syö paljon kalaa. Se saalistaa lentämällä veden yllä ja sieppaamalla saaliin kynsiinsä. Se myös väijyy istuen veden ylle kaartuvan puun oksalla tai latvassa. Se voi myös kahlata vedessä saaliin perässä. Kalojen lisäksi se syö rapuja, ja vähemmässä määrin muuta liharuokaa. Putti Puuhkajasaarella
Herra Vaaksanheimo järjestelee kotinsa kirjastossa isosetä Valdemar Vähätyisen arkistoja. Hän löytää Valdemarin kirjoittamia muistiinpanoja, joissa kerrotaan puuhkajista. Kirjoitus tuntuu kuitenkin jääneen kesken, eikä herra Vaaksanheimo oikein pääse perille, mitä nämä puuhkajat ovat. Herra Vaaksanheimo tulee vahingossa tönäisseeksi kirjastossa olevaa penkkiä, ja seinän ja penkin välistä lattialle putoaa huilu. Hän kokeilee huilua, joka soittaa merkillistä säveltä. Hetken kuluttua pihalle ilmestyy kuin tyhjästä puu, joka ei ole ollut siinä aiemmin. Herra Vaaksanheimo menee ulos tutkimaan puuta. Puulla onkin nokka, ja se tempaisee herra Vaaksanheimon mukaansa. Tämä puu tai ehkä lintu lentää herra Vaaksanheimo kyydissään tuntemattomaan ilmansuuntaan. Hämähäkkimies
Hämähäkkimiehen taistelutapoihin kuuluu myös samankaltainen psykologinen sodankäynti, jota Matkijalintu harrastaa: hän pyrkii pilkkaamaan vastustajaansa katkeamattomalla vauhdilla (esimerkiksi ”"Mitenkö löysin teidät: katsoin keltaisilta sivuilta kohdasta Isot Tyhmät Apinat!"” – tai ”"Voi hyvät roistot, älkää nyt suuttuko vaikka otankin aseenne pois!"”) – ja useimmat vastustajat turhautuvat tästä ja menettävät otteen taistelusta harkintakyvyn kadotessa vimmaan: esimerkiksi yliluonnollisen voimakas Titania menetti ensi yhteenottonsa Salattujen Sotien aikana täysin harkintakykynsä tällaisen pilkanteon johdosta ja Hämähäkkimies pyyhki hänellä lattiaa. Bubi (huuhkaja)
Bubi on huuhkaja, jonka vuoksi Suomen jalkapallomaajoukkuetta alettiin kutsua Huuhkajiksi. Bubista tehtiin useita havaintoja Helsingin Olympiastadionilla vuonna 2007, ja suurempaan julkisuuteen se nousi lennettyään kentälle kesken Suomi–Belgia-ottelun kesällä 2007. Kaupunkitoimittajien yhdistys valitsi Bubin vuoden kaupunkilaiseksi 2007. Itkuluhtakana
Itkuluhtakanoja näkee liikkuvan yksin tai pareittain. Se on piilotteleva laji, joskaan ei arka. Häirittynä itkuluhtakana piiloutuu. Se on pääosin paikkalintu, mutta saattaa tehdä muuttojakin, joskaan niistä ei tiedetä paljoa. Laji on kaikkiruokainen, ja se nappaa saaliinsa yleensä nopealla iskulla hieman avoimella nokallaan. Se voi myös nokkia ruokapalaa kuten etanaa, kunnes se rikkoontuu auki. Laajaan ravintovalikoimaan kuuluvat madot, nilviäiset, äyriäiset, hämähäkit, hyönteiset, pikkukalat, sammakkoeläimet, merikilpikonnan poikaset ja niiden munat, toiset linnut, linnunpoikaset, raadot, hedelmät, siemenet ja muu kasviravinto, sekä jätteet. Se voi olla ruuanhaussa mihin vuorokaudenaikaan tahansa, mutta ruokailee yleisimmin varhaisaamulla ja iltahämärässä. Heidelberg
Heidelbergin linnustoon kuuluu kaksi jokseenkin eksoottista lajia. Kaupungissa elää vapaana lukuisia kauluskaijoja. Tämä papukaijalaji esiintyy normaalisti Afrikassa ja Intiassa, mutta karanneet lemmikkilinnut ovat levinneet myös joihinkin Keski-Euroopan kaupunkeihin. Heidelbergin kanta syntyi 1970-luvulla, nykyään Heidelbergissä ympäristöineen arvellaan elävän jo noin 1300 kauluskaijaa. Neckarjoen varrella Neuenheimin kaupunginosassa pesivät Euroopan ainoat vapaana elävät joutsenhanhet. Näiden alun perin Itä-Aasiasta peräisin olevien lintujen määrä oli ehtinyt kasvaa haittaa aiheuttavan suureksi, ennen kuin vuonna 2004 noin 180 joutsenhanhen kanta pienennettiin 20 yksilön suuruiseksi. Huppukuhankeittäjä
Huppukuhankeittäjä ("Oriolus xanthornus") on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu. Hämähäkkieläimet
Lähes kaikki hämähäkkieläimet ovat maaeläimiä, ja hengitys tapahtuu ilmaputkien, lehtikeuhkojen tai ihon välityksellä. André Marie Constant Duméril
Linnuista Duméril nimesi huuhkajien suvun "Bubo" ja hiiripöllön suvun "Surnia". Harpyijat
Harpyijan nimi on annettu oikealle petolinnulle: Etelä- ja Keski-Amerikan sademetsissä elävälle suurikokoiselle kotkalajille, joka on kyllin vahva sieppaamaan latvustosta apinoita ja laiskiaisia. Harpyija-sanasta on lähtöisin myös suomen kielen rumaa vanhaa naista tarkoittava sana "harppu". Kalahuuhkaja
Kalahuuhkajan varpaissa on terävät nystyrät liukkaiden saaliseläinten kiinni pitämiseksi. Jalat ovat höyhenettömät, jotta märät höyhenet eivät haittaisi lentoa. Tavallisesti pöllöillä on höyhenpeitteiset jalat ja varpaat. Manún kansallispuisto
Alueella elää Amerikan suurin kotkalaji harpyija, suurikokoinen haikara jabiru, ja vaaleanpunainen ruusukapustahaikara. Jokivarsilla tavataan myskisorsa, ja amazonianhanhi ("Neochen jubata") sekä Perun kansallislintuna pidetty tuliharjakotinga. Nisäkäslajeihin kuuluvat mustahämähäkkiapina ja harmaavilla-apina eli humboldtinvilla-apina ("Lagothrix lagotricha"), jättiläissaukko, jaguaari, oselotti, silmälasikarhu ja andienhirvi. Amerikanhuuhkaja
Linnun pituus on 46–63,5 cm, siipien kärkiväli 91–152 cm ja paino 900–1 800 g. Kooltaan amerikanhuuhkaja on selvästi huuhkajaa pienempi. Sen väritys vaihtelee punaruskeasta harmaaseen ja mustavalkoiseen. Sillä on keltaiset silmät oranssin naamakiehkuran keskellä ja pitkät korvatöyhdöt. Naaras on koirasta kookkaampi. Kuningaskalastaja
Kuningaskalastaja ("Alcedo atthis") on koskipaikoissa viihtyvä lintu. Se on taitava lentäjä, joka heittelee saaliskalojaan ilmaan saadakseen ne osumaan pää tai pyrstö edellä kurkkuunsa. Huuhkajat-keräilykortit
Huuhkajat-keräilykortit ovat suomalaisen Funfair Oy:n kehittämät jalkapalloaiheiset keräilykortit, jotka on toteutettu yhdessä Suomen Palloliiton kanssa. Korteissa on Suomen jalkapallomaajoukkueen eli Huuhkajien pelaajia ja toimihenkilöitä eri vuosikymmeniltä. Korteissa on ilmaistu aina pelaajan puolustus-, keskikenttä- ja hyökkäystaidot asteikolla 1–100. Lisäksi kortissa on pelaajan pelaamat maaottelut ja niissä tehdyt maalit. Kortit voi kerätä kovakantiseen kansioon. Hoatsin
Hoatsin on erikoisen ulkonäkönsä ja ainutlaatuisten elintapojensa vuoksi ollut aina suuri kysymysmerkki tutkijoille. Statius Müller luokitteli linnun ensimmäistä kertaa vuonna 1776, jolloin se sai tieteellisen nimensä. Vuodesta 1837 lähtien se on luokiteltu kuuluvaksi ainakin kahdeksaan eri lintulahkoon, eikä täyttä varmuutta ole saavutettu vieläkään. Hoatsinia on pidetty muinaisten liskolintujen jäänteenä, mutta se on luokiteltu kuuluvaksi myös lukuisiin vielä nykyäänkin eläviin linturyhmiin. Sitä on pidetty muun muassa kurkena, papukaijana, kalkkunana, kyyhkynä, kanalintuna ja käkilintuna. Benu-lintu
Benu-lintu (käytetään myös nimiä Bennu ja Benhu) on egyptiläisen mytologian pyhä lintu. Kreikkalaiset yhdistivät sen feeniks-lintuun. Benu on harmaahaikara, joka tunnettiin auringonjumala Ran ruumiillistumana tai sieluna. Benun palvontapaikka oli Heliopoliksen kaupunki. Linnun uskottiin palaavan sinne joka viidessadas vuosi. Herodotos kertoo Benun kiertelevän eksoottisissa maissa keräämässä yrttejä. Yrtit lintu toi mukanaan Heliopoliksen alttarille rakentaakseen niistä nuotion, jossa sitten poltti itsensä tuhkaksi herätäkseen jälleen uuteen elämään. Linnun sanottiin nousevan tuhkasta kolmen päivän kuluttua. Benu liittyi läheisesti egyptiläiseen ajanlaskuun, ja sen temppelit oli varustettu lukuisilla aikaa mittaavilla laitteila. Luettelo Pokémon-lajeista (361–386)
Rayquaza on legendaarinen Pokémon-hahmo, joka on lohikäärme- (Dragon) ja lentotyyppiä (Flying). Se hallitsee taivasta elämällä siellä. Hämähäkkijuoksijainen
Hämähäkkijuoksijainen ("Scutigerida coleoptrata") on kellanharmaa juoksujalkainen, jolla on 15 jalkaparia. Laji on levinnyt laajalti ympäri maailman syntysijoiltaan Välimeren alueelta. Juoksujalkainen elää yleensä ihmisasumuksissa. Se on petoeläin joka metsästää tyypillisesti niveljalkaisia, kuten hämähäkkieläimiä ja hyönteisiä. Afrikan maantiede
Afrikassa on hyvin monimuotoinen ja runsas eläimistö. Siellä on maailman muihin alueisiin verrattuna huomattavan paljon suurikokoisia eläimiä, varsinkin nisäkkäitä. Sellaisia ovat petoeläimistä leijona, leopardi ja hyeena, kasvis­syöjistä esimerkiksi afrikannorsu, kirahvi, virtahepo ja sarvikuono. Afrikassa on myös suuri joukko antilooppilajeja sekä kädellisiä kuten paviaanit sekä ihmis­apinoihin kuuluvat simpanssit ja gorillat. Linnuista suurin on strutsi ja matelijoista krokotiili.