Milloin Kalifornia liitettiin USA:han?
Monterey (Kalifornia)
Monterey oli Meksikon Kalifornian pääasiallinen tuontisatama. Kauppaa paikalla käytiin brittiläisten ja yhdysvaltalaisten laivojen kanssa. Vuonna 1827 perustettiin tulliasema ja kaupankäynti houkutteli myös yhdysvaltalaisia siirtolaisia. Meksikon–Yhdysvaltain sodan syttymisen jälkeen heinäkuussa 1846 John Drake Sloatin komentama laiva saapui Montereyn satamaan. Hänen joukkonsa nousivat maihin ja paikalle nostettiin Yhdysvaltojen lippu. Monterey oli kukistunut ilman vastarintaa ja sodan päättäneellä Guadalupe-Hidalgon rauhalla alue luovutettiin Yhdysvalloille. Vuonna 1849 joukko kalifornialaisia kokoontui Montereyn Colton Hallilla, jossa uudelle territoriolle laadittiin perustuslaki. Seuraavana vuonna Yhdysvaltain kongressi teki Kaliforniasta Yhdysvaltojen 31. osavaltion. San Josésta tuli osavaltion uusi pääkaupunki ja Montereyn piirikunnan keskus siirrettiin vuonna 1873 Salinasiin. Monterey menetti poliittista merkitystään, mutta toisaalta kaupungista muodostui tärkeä valaanpyynnin ja kalastuksen keskus. Kaupunkiin saapui siirtolaisia Japanista, Kiinasta, Portugalista ja Italiasta. Kalifornia
Vuonna 1848 Kaliforniassa oli noin 4 000 espanjaa puhuvaa asukasta. Kalifornian kultalöytöjen jälkeen alueella alkoi väkiryntäys, ja eurooppalaiset siirtolaiset julistautuivat itsenäiseksi Kalifornian tasavallaksi 10. kesäkuuta 1846 kapinoiden Meksikoa vastaan. Presidenttinä oli William B. Ide. Tasavalta kuitenkin päättyi lyhyeen 9. heinäkuuta kommodori John D. Sloatin taistelulaivan purjehdittua San Franciscon lahteen ja vaadittua Kaliforniaa Yhdysvalloille. Vuonna 1850 maa liitettiin osavaltiona liittovaltioon. Yhdysvaltain historia
Historiansa suurimman maalisäyksen USA sai kun vuonna 1803 Thomas Jeffersonin hallitus osti Ranskan Napoleonilta Mississippijoen länsipuolelle ulottautuvan Louisianan alueen. Aluekauppa oli huomattavasti nykyistä Louisianan osavaltiota suurempi – hankitut alueet käsittävät nykyisin 23 % maan pinta-alasta. Vuonna 1845 Yhdysvaltoihin liittyi Meksikosta 1836 itsenäistynyt Texas. Meksikon kanssa käydyn sodan tuloksena Yhdysvaltoihin liitettiin 1848 suunnilleen nykyisten Kalifornian, Nevadan, Utahin, Arizonan ja New Mexicon osavaltioiden alueet Guadeloupe Hidalgon rauhassa 2. helmikuuta 1848. Arizonan ja New Mexicon alue laajeni etelään Gilajoen eteläpuolelle Meksikon kanssa 1853 tehdyllä kymmenen miljoonan silloisen Yhdysvaltain dollarin Gadsdenin kaupalla. Venäjän keisari Aleksanteri II myi 9. huhtikuuta 1867 Alaskan Yhdysvalloille. Kalifornia
Osavaltion nimi tulee 1400-luvulla eläneen kirjailija Garci Rodríguez de Montalvon teoksesta "Las sergas de Esplandián" (ensimmäinen tunnettu painos vuodelta 1510), jossa esiintyy California-niminen saariparatiisi. Kalifornian alue itsenäistyi Espanjasta vuonna 1821 ja siitä tuli Meksikon osa. Kaliforniasta tuli Yhdysvaltojen osa vuonna 1848 Meksikon–Yhdysvaltain sodan seurauksena ja osavaltio vuonna 1850. Kalifornian kultaryntäys oli vuosien 1848–1855 välillä tapahtunut kultaryntäys. Siinä Kaliforniaan saapui noin 300 000 ihmistä Yhdysvalloista ja muualta maailmasta etsimään kultaa. Asutus levisi Kaliforniaan kuitenkin verrattain myöhään, sillä se sijaitsee Euroopasta tarkasteltuna kaukana lännessä. San Francisco oli tuolloin syrjäinen kaupunki. Kalifornian kasvuun vaikutti rautateiden rakentaminen ja tällä tavalla Kalifornia yhdistettiin muuhun maahan. Vuonna 1898 Kaliforniassa asui miljoona ihmistä. Kalifornian kultaryntäys
Kalifornian ensimmäisen kultalöydöksen aikaan alue kuului vielä Meksikolle. Ennen kultaryntäyksen alkamista Kalifornia oli harvaan asuttua erämaata, jonka lähetyskylissä asui arviolta vain noin 7 300 valkoihoista. Yhdysvaltain-Meksikon sodan (1846-1848) seurauksena sodan hävinnyt Meksiko kuitenkin luovutti Guadalupe Hidalgon sopimuksen mukaan Kalifornian alueen Yhdysvalloille. Meksikolaiset eivät pitäneet Kalifornian kaltaisen erämaan menettämistä kovin suurena menetyksenä, sillä tieto yhdeksän vuorokautta ennen sopimuksen solmimista tapahtuneesta ensimmäisestä kultalöydöstä ei ollut vielä levinnyt. Los Angeles
Meksiko itsenäistyi Espanjan vallasta 1820-luvulla, mutta suuremman muutoksen aiheutti Meksikon–Yhdysvaltain sota: Rio San Gabrielin taistelussa vuonna 1847 Meksiko yritti estää Yhdysvaltoja valloittamasta Los Angelesia ja Kaliforniaa, mutta Meksiko hävisi taistelun ja alue siirtyi Yhdysvaltain haltuun. Vuonna 1848 tapahtuneen Kalifornian kultaryntäyksen jälkeen alue liitettiin Yhdysvaltoihin.
Kalifornia (elokuva)
Kalifornia on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut trilleri. Elokuvan on ohjannut Dominic Sena ja pääosissa ovat Brad Pitt, Juliette Lewis, David Duchovny ja Michelle Forbes. Pohjoisvaltiot
Pohjoisvaltioihin kuuluivat Kalifornia, Connecticut, Illinois, Indiana, Iowa, Kansas, Maine, Massachusetts, Michigan, Minnesota, Nevada, New Hampshire, New Jersey, New York, Ohio, Oregon, Pennsylvania, Rhode Island, Vermont ja Wisconsin. Lisäksi useat osavaltiot joutuivat heti sodan alettua Konfederaation miehityksen alle, pysyen kuitenkin Unionille uskollisena. Länsi-Virginia erosi orjuuskysymyksen vuoksi Virginiasta Unionin puolelle. Nevada liittyi sotaan mukaan tullessaan osavaltioksi keskellä sotaa. Samaa sukupuolta olevien avioliitto
Homoliitot tulivat Kaliforniassa taas lainvoimaiseksi kesäkuussa 2013, kun yhdysvaltalainen vetoomustuomioistuin kumosi perjantaina Kalifornian osavaltion päätöksen, joka esti samaa sukupuolta olevia pareja avioitumasta. Kiellon kaataminen seurasi Yhdysvaltojen korkeimman oikeuden keskiviikkoista päätöstä kumota liittovaltion laki, joka määritteli avioliiton naisen ja miehen väliseksi. Yhdysvaltain historia
Yhdysvallat pysyi ensimmäisessä maailmansodassa aluksi puolueettomana. RMS Lusitanian upottaminen 7. toukokuuta 1915 aiheutti yli sadan yhdysvaltalaisen kuoleman. Yhdysvallat lähetti tämän johdosta nootteja Saksalle ja antoi 24. kesäkuuta 1915 ensimmäisen sotalainan ympärysvalloille. Se liittyi ympärysvaltoihin huhtikuussa 1917, kolme vuotta sodan alkamisen jälkeen. Osasyynä oli Saksan aloittama sukellusvenesota. Yhdysvallat oli myös kuullut Saksan neuvottelevan Meksikon kanssa hyökkäyksestä Yhdysvaltoihin. Historiallisista ja etenkin taloudellisista syistä Yhdysvaltain sympatiat olivat brittien ja ranskalaisten puolella, mutta esimerkiksi monet irlantilaiset vastustivat liittymistä sotaan. Yhdysvaltain panos auttoi ympärysvallat voittoon. Taloudellisesti maa oli ollut maailmansotaan asti velkaa muille, mutta sodan ansiosta tilanne kääntyi toisinpäin. Yhtenä sodan ”suurista voittajavaltioista” (Yhdysvallat, Ranska, Iso-Britannia ja Italia) Yhdysvallat pääsi neuvottelemaan Versailles’n rauhasta. Kalifornian yliopisto (Berkeley)
Kalifornian yliopisto perustettiin 1868 fuusioimalla yksityinen College of California ja julkinen Agricultural, Mining, and Mechanical Arts College. Tuolloin yliopisto koostui vain noin 40 opiskelijasta ja 10 opetushenkilökunnan jäsenestä. Alun perin Oaklandissa sijainnut kampus ja sen noin 200 opiskelijaa siirrettiin vuonna 1873 alueelle, johon kehittyi sittemmin Berkeleyn kaupunki. Kalifornian intiaanit
Vuonna 1849 alkoi Kalifornian kultakuume, jolloin 80 000 valkoista saapui meriltä ja lännestä Kaliforniaan onneaan etsimään. Vuonna 1852 Kaliforniaan oli saapunut 200 000 valkoista, joiden omassakin keskuudessa järjestyksenpito oli huonoa, ja vahvemmat valkoiset tappoivat heikompia lainvalvonnan ollessa puutteellista. Intiaanit joutuivat riitoihin Kaliforniaan tulleiden uudisasukkaiden ja kullankaivajien takia mm siksi, että valkoiset ajoivat intiaanit reservaatteihin pois asuinsijoiltaan. Intiaaneja kuoli muun muassa tauteihin, valkoisten tekemiin julmiin joukkomurhiin ja nälkään reservaattien huonoille maille. Tämä sen takia että valkoiset veivät parhaat viljelymaat täälläkin intiaaneilta. Niinpä intiaaneja koottiin, joskus kahlittiin yhteen ja ajettiin muuttamaan pois valkoisten valtaamilta alueilta. Jalan tehdyissä pakkosiirroissa jätettiin armotta kuolemaan ne vanhukset, naiset ja lapset, jotka eivät jaksaneet kävellä Yhdysvallat
Lännessä oli ristiriitoja valkoisten uudisasukkaiden ja intiaanien sekä pientilallisten ja suurkarjankasvattajien välillä, ja rajaseudun vähäisen lainvalvonnan takia syntyi käsite ”villi länsi”. Kun Yhdysvallat voitti sodan Espanjaa vastaan vuonna 1898, Puerto Rico, Guam ja Filippiinit siirtyivät Yhdysvalloille. Yhdysvallat
Yhdysvallat liittyi toiseen maailmansotaan liittoutuneiden puolelle joulukuussa 1941, kun Japani hyökkäsi Pearl Harborin laivastotukikohtaan. Sodan lopulla Yhdysvallat pommitti Hiroshimaa ja Nagasakia ydinaseilla. Toinen maailmansota oli kallis ja siinä kaatui puoli miljoonaa amerikkalaista. Sota kuitenkin paransi Yhdysvaltain taloudellista asemaa, kun maan teollisuus kasvoi ja teknologiaa kehitettiin, ja sodan päättyessä Yhdysvalloissa oli yli puolet maailman teollisuustuotannosta. Vuonna 1945 perustettiin Yhdistyneet kansakunnat, jonka päämaja sijoitettiin New Yorkiin. Amerikan konfederaatio
Amerikan konfederaatioon kuuluivat Alabama, Arkansas, Etelä-Carolina, Florida, Georgia, Louisiana, Mississippi, Pohjois-Carolina, Texas, Tennessee ja Virginia. Kentuckyn ja Missourin osavaltiossa oli molemmissa sekä Unionin että Konfederaation hallitukset. Länsi-Virginia irtautui Virginiasta ja liittyi myöhemmin Unioniin. Kalifornian tasavalta
Meksikolle kuulunut Kalifornia julistautui itsenäiseksi osana Meksikon–Yhdysvaltain sotaa. Heinäkuussa yhdysvaltalaiset taistelualukset rantautuivat Kaliforniaan. 26 päivää itsenäistymisensä jälkeen, 9. heinäkuuta 1846, Kalifornia liitettiin osaksi Yhdysvaltoja. Eureka (Kalifornia)
Kalifornian länsirannikkoa purjehtineilta eurooppalaisilta löytöretkeilijöiltä kesti satoja vuosia löytää Humboldtinlahden kapea suuaukko. Sen ja nykyisen Eurekan seudun löysi maata pitkin edennyt tutkimusretkikunta vasta vuonna 1849. Eurekan siirtokunta perustettiin 13. toukokuuta 1850. Heureka (sana)
Yhdysvalloissa ”heureka” on osana Kalifornian osavaltion mottoa vuodesta 1849, virallisesti vuodesta 1963. Se viittaa Kalifornian kultaryntäykseen vuonna 1848. Samaan viittaa kalifornialaisen Eurekan kaupungin nimi. ”Heureka” liittyy myös Australian kultaryntäykseen. Eureka Stockade oli australialaisten kullankaivajien kapina vuonna 1854. Texasin vallankumous
Texasin vallankumous oli Meksikon hallinnoimassa Texasissa lokakuussa 1835 käynnistynyt vallankumous. Vallankumouksen aloittivat Yhdysvalloista muuttaaneet siirtolaiset sekä Texasin meksikolaiset (tejanot), jotka halusivat itsenäistyä Meksikosta. Yhdysvallat tuki vallankumousta presidentti Andrew Jacksonin suostumuksella ja huolehti kapinallisten aseistuksesta. Vallankumouksen tunnetuin taistelu käytiin Alamossa maaliskuussa 1836. Saman kevään aikana Texasin vallankumous päättyi kapinallisten voittoon ja Texasin tasavallan perustamiseen. Tasavalta liittyi Yhdysvaltoihin 1845. Monterey (Kalifornia)
Intiaanit lienevät asuttaneet nykyisen Montereyn aluetta jo tuhansia vuosia. Eurooppalaisten saapuessa alettua asuttivat ohlonet, jotka harjoittivat metsästystä, kalastusta ja keräilyä. Alueelta tunnetaan useita intiaanien jälkeensä jättämiä kyliä. Ensimmäinen eurooppalainen tutkimusmatkailija alueella oli portugalilainen Juan Rodríguez Cabrillo vuonna 1542, joka ei kuitenkaan noussut maihin Montereyssä. Ensimmäinen paikalla maissa käynyt oli espanjalainen Sebastián Vizcaíno  vuonna 1602. Viscaino nimesi paikan espanjalaisen kreivi de Monte Reyn mukaan, joka tuolloin toimi espanjalaisten hallitseman Meksikon varakuninkaana. Gaspar de Portolá perusti paikalle presidion eli sotilasaseman vuonna 1770 ja seuraavana vuonna Junípero Serra perusti San Carlos Borroméon lähetysaseman. Vuonna 1775 paikasta tehtiin espanjalaisen Kalifornian pääkaupunki. Varhaiset asukkaat olivat lähinnä sotilasaseman varusmiehiä ja heidän perheitään. Argentiinalainen Hippolyte Bouchar hävitti paikkakuntaa hyökkäyksessään vuonna 1818, mutta kaupunki kasvoi tästä huolimatta lopulta myös presidion ulkopuolelle. Meksiko itsenäistyi vuonna 1822 ja Montereystä tuli meksikolaisen Kalifornian pääkaupunki. Kalifornian niemimaa
Kalifornian niemimaa () on Meksikon länsiosassa sijaitseva niemimaa. Se on noin 1 300 kilometriä pitkä, 40–200 km leveä. Niemimaa on enimmäkseen aavikkoa ja aroa, jossa kasvaa kaktus- ja agaavemetsää. Eurooppalaiset löysivät Kalifornian niemimaan 1500-luvulla ja luulivat sitä aluksi saareksi. Niemimaalla sijaitsee kaksi Meksikon osavaltiota: Baja California ja Baja California Sur. Henry Hopkins Sibley
Sisällissodan sytyttyä hän liittyi etelävaltioiden armeijaan. Hänen epäonnistunut New Mexicon kampanjansa tähtäsi Santa Fe–Colorado-reitin haltuunottoon ja Kalifornian lämpimien vesialueiden valtaamiseen. Hänen vastustajansa koko kampanjan ajan oli unionin eversti Edward Canby, hänen entinen asetoverinsa Yhdysvaltain armeijasta. Hänen oli pakko perääntyä Glorieta Passin taistelun jälkeen (kutsuttu ”Gettysburgiksi lännessä”), missä hän menetti varustejunansa. Samaan aikaan hän kohtasi lännestä etenevät unionin joukot, nimeltään Kalifornian karavaani. Sibleyn perääntyminen San Antonioon 1862 päätti yritykset laajentaa konfederaation kansakuntaa Tyynellemerelle ja hyödyntää Kalifornian mineraalivarantoja. Angeles
Filippiinien itsenäistyttyä Yhdysvalloista vuonna 1946 päättivät monet amerikkalaiset jäädä pysyvästi Angelesiin. Angelesissa toimi vuoteen 1991 saakka Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohta ja kaupungissa oli 1990-luvun alkuun saakka merkittävä amerikkalaisyhteisö. Amerikkalaisajalla vuosina 1898–1946 Filippiineillä syntyi yli 800 000 yhdysvaltalaista ja merkittävä osa heistä asui Angelesissa. Tukikohdan mukana kaupungissa oli kuitenkin myös merkittävästi prostituutiota. Kalifornian yliopisto
Kalifornian yliopisto on perustettu Oaklandissa vuonna 1868. Aluksi yliopistolla oli kymmenen opettajaa ja opiskelijoita 38. Nykyisin yliopistoon kuuluu kymmenen kampusyliopistoa, viisi lääketieteellistä tiedekuntaa ja sairaalaa, kolme oikeustieteellistä tiedekuntaa sekä maatalouteen ja luonnonvaroihin keskittynyt kansallinen yksikkö. Yliopistosta käsin hallinnoidaan myös kolmea kansallista laboratoriota. Kalifornia (albumi)
Kalifornia on vuonna 1999 julkaistu Ultra Bran albumi. Albumi debytoi Suomen virallisen listan ykkösenä, pysyi kärjessä kahdeksan viikkoa ja pysyi listalla 29 viikon ajan. Liittoutuneet
Toisen maailmansodan alussa sotilaallinen liitto solmittiin Ison-Britannian, Ranskan ja Puolan välillä 6. huhtikuuta 1939. Tämän jälkeen Neuvostoliitto otettiin mukaan neuvotteluihin, jotka kuitenkin epäonnistuivat. Neuvostoliitto solmi tämän jälkeen hyökkäämättömyyssopimuksen Saksan kanssa. Kiina liittyi sotaan 9. joulukuuta 1941, Neuvostoliitto 22. kesäkuuta 1941 ja Yhdysvallat 8. joulukuuta 1941. 1. tammikuuta 1942 lähtien liittoutuneita nimitettiin virallisissa yhteyksissä ”yhdistyneiksi kansakunniksi”. Nämä maat nousivat myös sodan jälkeen Yhdistyneiden kansakuntien pysyviksi maiksi. Samaa sukupuolta olevien avioliitto
Yhdysvaltojen presidentinvaalien yhteydessä vuonna 2008 äänestettiin Kaliforniassa samalla myös samaa sukupuolta olevien avioliiton kieltävän perustuslain lisäyksen kohtalosta. Tämä niin sanottu ”Proposition 8” sai 52 % äänistä. Ehdotuksen mukaan Kalifornian osavaltion perustuslakiin tehdään lisäys, jossa avioliitto määritellään miehen ja naisen väliseksi. Laki sai äänestäjien enemmistön tuen ja Kaliforniasta tuli näin ollen ensimmäinen alue maailmassa, joka kieltää samaa sukupuolta olevien avioliitot ensin sen laillistettuaan. Sen sijaan rekisteröity parisuhde ja adoptio-oikeus säilyvät osavaltiossa laillisina. Katalonia
Katalonian vaikutusvalta väheni 1350-luvun jälkeen vallanperimyskiistojen, poliittisten ja sosiaalisten mullistusten, taloudellisen taantuman ja tautiepidemioiden kuten mustan surman aiheuttaman väkiluvun vähenemisen myötä. Amerikan löytyminen 1492 vähensi Välimeren kaupankäynnin merkitystä ja vahvisti Espanjan asemaa. Kataloniasta tuli osa Espanjan kuningaskuntaa, kun Aragonian kuningas Ferdinand II ja Kastilian kuningatar Isabella I solmivat avioliiton. Katalonia säilytti liitossa itsehallinnon, jonka se menetti lopullisesti vasta Espanjan perimyssodassa vuonna 1714. Mikronesian liittovaltio
Toinen maailmansota lopetti Japanin vallan saarilla. Vuonna 1947 Mikronesia siirtyi Yhdysvaltain hallintaan osana Tyynenmeren saarten huoltohallintoaluetta. 10. toukokuuta 1979 alueella hyväksyttiin uusi perustuslaki, joka synnytti Mikronesian liittovaltion. Liittovaltio teki liitännäisvaltiosopimuksen Yhdysvaltain kanssa. Se astui voimaan 3. marraskuuta 1986 ja toi Mikronesialle käytännön itsenäisyyden. Maa liittyi Yhdistyneisiin kansakuntiin 17. syyskuuta 1991. Kalifornian ympäriajo
Kalifornian ympäriajo (, tai sponsorin mukaan "Amgen Tour of California") on "UCI America Touriin" kuuluva maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestetään Kaliforniassa. Kilpailu käytiin aiemmin helmikuussa, vuodesta 2010 lähtien toukokuussa. Runsaan viikon kestävän kilpailun lähtöpaikkoina ovat toimineet San Francisco, Sacramento ja South Lake Tahoe sekä maalipaikkoina Los Angelesin, San Diegon ja Vanturan piirikunnat. Amerikan historia
Yhdysvallat oli ensimmäinen läntisen pallonpuoliskon itsenäinen valtio. Ranskan vallankumouksen yhteydessä sen siirtomaalla Haitilla alkaneet levottomuudet johtivat vallankumoukseen ja Haitin itsenäistymiseen 1804. Etelä-Amerikan itsenäisyyssodissa 1808–1825, joiden sivunäyttämönä oli Meksikon vapaussota, Espanja menetti siirtomaansa Amerikan mantereelta. Brasilia itsenäistyi, kun Portugalin kuninkaan poika Pedro I tuki Brasilian kansallismielisiä, julistaen Brasilian itsenäiseksi ja itsensä maan keisariksi vuonna 1822. Suur-Kolumbia jakaantui neljään itsenäiseen osaan, joista muotoutuivat nykyisen Kolumbian lisäksi myös Ecuador, Venezuela ja Panama vuosina 1819–1831. Santa Cruz (Kalifornia)
Vuonna 1791 isä Fermín Lasuén perusti lähetysaseman Santa Cruziin. Vuonna 1797 espanjalaiset perustivat siirtokunnan (Villa de Branciforte), joka toisin kuin lähetysasemat, oli maallinen yhteisö. Siirtokunnan tarkoitus oli Uuden-Espanjan provinssin ja territorion Alta Californian (engl. Upper California) asuttaminen ja puolustaminen Venäjää, Englantia ja Ranskaa vastaan. Villa de Branciforte yhdistyi myöhemmin Santa Cruzin lähetysasemaan. Arizona
Pohjois-Arizona eli suurin osa tulevasta Arizonasta kuului Uuden Espanjan Kalifornioiden provinssiin vuosina 1767–1804, kunnes siitä tuli Alta Californian (Ylä-Kalifornia) osa. Alueen asukkaat olivat Espanjasta tulleiden siirtolaisten ja mestitsien jälkeläisiä. Vuonna 1821 Meksiko itsenäistyi ja nykyisestä Pohjois-Arizonasta tuli osa Alta Californian territoriota ja Etelä-Arizonasta osa Sonora-Sinaloan osavaltiota. Kalifornianenglanti
Kalifornianenglanti on amerikanenglannin muoto. Sitä käytetään Yhdysvaltain Kalifornian osavaltiossa. Kalifornianenglanti alkoi vakiintua erilliseksi englannin kielen muodoksi vasta 1900-luvun lopulla. Aiemmin 1900-luvun alkupuolella ja 1800-luvulla suurin osa osavaltion väestöstä oli Yhdysvaltain itä- ja keskiosista muuttaneita siirtolaisia sekä ulkomailta tulleita maahanmuuttajia, jotka puhuivat useaa eri muotoa englannin kielestä, eikä osavaltiossa siksi ollut yhtenäistä vakiintunutta kielimuotoa. Indiana
Indiana on Yhdysvaltain osavaltio. Se liittyi Yhdysvaltoihin 19. osavaltiona vuonna 1816. Yhdysvaltain historia
Eurooppalaisten tulo verotti vielä 1600- ja 1700-luvulla intiaaneja lähinnä eurooppalaisten tuomien tautien kuten isorokon johdosta, ja kahakoissa kuolleiden määrä oli melko pieni. Vuonna 1830 säädettiin laki, jonka pohjalta Mississippijoen länsipuolelle alettiin pian pakkosiirtää maan itäosan intiaaniheimoja kuten cherokeita ja seminoleja. Intiaaneja siirrettiin etenkin Oklahomaan, “Intiaaniterritorioon”. Kalifornian kultalöydöt 1840-luvulla aiheuttivat sen, että yhdysvaltalaiset alkoivat muuttaa suurin joukoin länteen, jolloin intiaaneja alettiin sielläkin siirrellä paikasta toiseen. Tästä seurasi useiden intiaaniheimojen ja yhdysvaltalaisten välisiä kahakoita ja sotia. Näistä tunnetuimpia on Little Bighornin taistelu, jossa intiaanit surmasivat kenraali Custerin joukot viimeiseen mieheen. Intiaanit joutuivat kuitenkin lopulta tappiolle ja heidät ajettiin asumaan reservaatteihin. Viimeisenä antautui apassipäällikkö Geronimo vuonna 1886. Intiaaneille myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisoikeus lopulta vuonna 1924. Kalifornia-sumu
Sumun löysi vuonna 1884 amerikkalainen astronomi Edward Barnard. Nimensä sumu on saanut Kalifornian osavaltiosta. Burlingamen sopimus
Burlingamen sopimus kaatui lopulta kiinalaisten siirtolaisten massamuuton takia. Yhdysvaltoihin oli Kalifornian kultaryntäyksen alkamisen jälkeen muuttanut valtava määrä kiinalaisia siirtolaisia, jotka suostuivat työskentelemään yhdysvaltalaisia pienemmillä palkoilla. Varsinkin vuoden 1873 paniikin ja sitä seuranneen pitkän laman jälkeen tämä herätti suuttumusta yhdysvaltalaisissa, jotka kokivat kiinalaisten vievän heidän työpaikkansa. Tiukentuneet asenteet johtivat lopulta siihen, että Kalifornia päätti rajoittaa merkittävästi kiinalaisten maahantuloa ja elämää Kaliforniassa. Kalifornian päätös oli ristiriidassa Yhdysvaltain perustuslain ja Burlingamen sopimuksen kanssa, minkä takia silloinen presidentti Rutherford B. Hayes esti lakimuutosten käytäntöönpanon. Kalifornialaisten painostuksen takia Hayes päätti kuitenkin neuvotella Kiinan kanssa Burlingamen sopimuksen sisällön uudelleen. Uusi sopimus, joka tunnetaan nimellä Angellin sopimus, solmittiin vuonna 1880 ja kumosi Burlingamen sopimuksen. Texas
Vuonna 1845 Texas hyväksyttiin Yhdysvaltain jäseneksi, mikä johti Meksikon–Yhdysvaltain sotaan 1846–1848. Sodan seurauksena Yhdysvallat sai haltuunsa New Mexicon sekä Kalifornian ja Texasin länsiraja laajeni El Pasoon asti. Sisällissodan aikana Texas erosi unionista, mutta hyväksyttiin jälleen jäseneksi 1870. Yhdysvaltain poliittinen historia 1774–1901
Yhdysvaltain poliittisen historian voidaan katsoa alkaneen vuonna 1774, jolloin ensimmäinen mannermaakongressi kokoontui Philadelphiassa ja ajatus emämaa Iso-Britanniasta irtautumisesta syntyi. Vapaussodan jälkeen Yhdysvallat itsenäistyi ja liittovaltion hallinto siirrettiin siirtokuntien kongressilta Yhdysvaltain kongressille ja presidentille. Tästä huolimatta jokaisella osavaltiolla on myös oma kongressinsa (), joka säätelee osavaltion omia lakeja. Emancipation Proclamation
Julistus koski ainoastaan liittovaltion vastaiseen kapinaan nousseen konfederaation kymmenen osavaltion aluetta, eikä siten itsessään lakkauttanut kokonaan orjuutta, joka jatkui muilla Yhdysvaltain eteläosien alueilla. Julistuksessa luvattiin vapautetuille afroamerikkalaisille miehille oikeus liittyä unionin armeijaan ja laivastoon, ja sodan lopulla lähes 200 000 afroamerikkalaisen uskotaan taistelleen unionin puolella. Orjuus lakkautettiin kaikkialla Yhdysvaltain alueella vasta vuoden 1865 joulukuussa täytäntöön pannulla Yhdysvaltain perustuslain 13. lisäyksellä. Yhdysvaltain vapaussota
Yhdysvaltain itsenäistymisen jälkeen noin 70 000–80 000 Britannialle uskollista asukasta lähti maasta. Jotkut matkustivat Britanniaan ja osa asettui Bahamasaarille. Noin 50 000 siirtyi Kanadaan, pääosin Quebecin provinssiin. Rauha ei poistanut epäluuloja Iso-Britannian ja siitä irrottautuneiden siirtokuntien välillä. Rauhansopimuksen vastaisesti monet brittisotilaat jatkoivat muutaman Suurten järvien alueella sijaitsevan linnakkeen miehittämistä.
Vuonna 1789 voimaan astui Yhdysvaltain liittovaltiomuotoinen perustuslaki. Sitä ennen valtiosta ehdittiin käyttää joidenkin vuosien ajan nimitystä "The Confederation". Vuonna 1794 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja John Jay neuvotteli sopimuksen, jonka mukaan brittien oli luovuttava läntisistä linnakkeistaan kahden vuoden sisällä. Tämä jätti intiaanit ilman englantilaisten tukea, ja vuonna 1795 Yhdysvallat pakotti intiaanit luopumaan lähes kaikista maistaan Ohion osavaltiossa. Uudessa perustuslaissa ei määritelty ollenkaan intiaanien asemaa lukuun ottamatta mainintaa, että kongressilla oli oikeus säädellä kauppaa alkuperäisväestön kanssa. Kanadaan siirtyneiden brittien yllyttäminä monet maansa menettäneet intiaanikansat hautoivat kostoa Yhdysvaltoja vastaan vuosien ajan ja yhtyivät englantilaisiin joukkoihin Vuoden 1812 sotana tunnetussa kriisissä. Charleston (Etelä-Carolina)
Etelä-Carolina erosi Yhdysvalloista 20. joulukuuta 1860. Se oli ensimmäinen näin tehnyt osavaltio, ja ilmoitti syyksi sen, että presidentiksi valittiin orjuudelle vihamielinen henkilö. Nyt itsenäisen Etelä-Carolinan valtion alueella oli Yhdysvaltain sotilastukikohta: Fort Sumter Charlestonin satamassa. Kun liittovaltio lähetti laivan vahvistamaan tukikohtaansa 9. tammikuuta 1861, Etelä-Carolinan joukot tulittivat sitä ja estivät täydennykset: Tätä kutsutaan joskus sisällissodan ensi laukauksiksi. Talven aikana etelävaltiot muodostivat konfederaation, ja 12. huhtikuuta Etelä-Carolina hyökkäsi linnoitukseen, joka antautui seuraavana päivänä. Sisällissota saattoi alkaa. Santa Fe de Nuevo México
Vuonna 1836 itsenäistynyt Texasin tasavalta vaati itselleen osia Uudesta-Meksikosta. Vuonna 1844 texasilaiset lähettivät Uuteen-Meksikoon retkikunnan, jonka tarkoituksena oli käydä kauppaa alueella. Texasilaiset toivoivat pystyvänsä miehittämään haluamansa alueen, mutta Meksikon joukot pidättivät retkikunnan jäsenet. Kun Texas liitettiin Yhdysvaltoihin 1845, Yhdysvallat peri myös Texasin aluevaatimukset. Stephen W. Kearnyn johtamat joukot onnistuivat valtaamaan Uuden-Meksikon Meksikon–Yhdysvaltain sodassa vuonna 1846. Kaksi vuotta myöhemmin Meksiko tunnusti menettäneensä alueet, kun se luovutti alueen virallisesti Yhdysvaltain hallintaan. Latinalaisen Amerikan historia
Yhdysvaltain vapaussota 1776 ja Ranskan vallankumous 1790-luvulla johtivat siihen, että myös useimmat Latinalaisen Amerikan maat julistautuivat 1800-luvun alkupuolella itsenäisiksi. Itsenäistymistä ei kuitenkaan saanut aikaan maiden alkuperäinen intiaaniväestö, vaan emämaasta tulleiden siirtolaisten jälkeläiset, kuten Yhdysvalloissakin. Huomattavin Etelä-Amerikan maiden itsenäistymiseen vaikuttanut henkilö oli Simón Bolívar, jonka mukaan Bolivia on saanut nimensäkin. Useimmista itsenäistyneistä maista tuli tasavaltoja, mutta Brasilia ja Meksiko olivat keisarikuntia. Maiden poliittiset olot olivat epävakaita, ja 1900-luvun lopulle saakka niissä tapahtui useita sotilasvallankaappauksia. Jacksonville (Florida)
Florida liitettiin Yhdysvaltoihin vuonna 1821. Tuolloin alueelle muutti georgialainen plantaasinomistaja Isaiah D. Hart. Vuonna 1822 hän laati paikalle kaupunkisuunnitelman. Kaupunki sai nimen Jacksonville kenraalin ja myöhemmin Yhdysvaltain presidenttinä toimineen Andrew Jacksonin mukaan. Vuonna 1832 paikan asukasluku oli noin sata ja tuolloin Jacksonvillelle valittiin sen ensimmäinen pormestari. Floridan territoriosta tuli osavaltio vuonna 1845 ja vuonna 1859 Jacksonvillestä tehtiin hallinnollisesti kaupunki. Kaupungista kehittyi merkittävä satama, jonka kautta vietiin esimerkiksi puutavaraa ja puuvillaa. Kaupunki kärsi merkittäviä tuhoja Yhdysvaltain sisällissodassa, mutta se jälleenrakennettiin nopeasti. Yhdysvaltain historia
Presidentti Roosevelt, Winston Churchill ja Josif Stalin sopivat Jaltan konferenssissa Saksan sotilasmahdin lopettamisesta ja kansallisosialistisen hallinnon muuttamisesta demokraattiseksi valtiomuodoksi. Liittoutuneet päättivät jakaa Saksan ja Itävallan neljäksi miehitysvyöhykkeeksi Yhdysvaltain, Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan ja Neuvostoliiton kesken. Roosevelt kuoli kesken virkakautensa 1945 ja uudeksi presidentiksi tuli varapresidentti Harry S. Truman. Toukokuussa 1945 Saksa allekirjoitti ehdottoman antautumissopimuksen ja Euroopan-sota päättyi. Kalifornian intiaanit
Espanjalaiset perustivat Kaliforniaan lähetysasemia 1769–1823, ja osa intiaaneista muutti näiden tuottamien vanhasta maailmasta tuotujen appelsiinien, persikoiden ym. runsaan ravinnon houkuttelemana lähetysasemien lähelle, mutta joutuivat sinne maaorjuuteen. Intiaaneja siirrettiin rannikolta ja läheiseltä sisämaan alueelta pakolla lähetysasemille yleensä armeijan avulla pakkokäännytettäväksi, vaikka intiaanit eivät ymmärtäneet espanjankielistä jumalanpalvelusta, joka heille suotiin ainoaksi hengelliseksi evääksi. Jossain määrin espanjalaiset käyttivät väkivaltaa, mutta olivat kapinoiden johtajiakin kohtaan melko lempeitä. Espanjalaiset vainoisivat julmasti jäljelle jääneitä villejä intiaaneja. Espanjalaisten intiaaneihin kohdistaman 65 vuotta kestäneen pakkovallan aikana kuoli arviolta 62 000 intiaaneja, syntyi 20 000 ja 21 lähetysasemaan koottiin 20 000 intiaania. Jäljelle jääneet lähetysasemaintiaanit elivät raskaasta käsityö- ja, puutarha- ja peltotyötaakasta huolimatta melko hyvin, mutta heistä oli tullut täysin espanjalaisista riippuvaisia orjia. Vuosina 1832–1833 Hudsonin lahden kauppakomppanian retki toi Kaliforniaan tauteja, jotka tappoivat arkeologisten löytöjen mukaan puolet alueen intiaaneista. Näin ollen 1830–1833 influenssa aiheutti suurta väestökatoa. Espanjalaiset lakkauttivat lähetysasemansa 1834–1836. Asemien 15 000 intiaania sai puolet viljelyalasta. Mutta suurin osa näistä kuoli, kun eivät osanneet hoitaa viljelyasioita espanjalaisten tapaan. Intiaanit eivät myöskään osanneet hankkia luonnosta ravintoa perinteisellä tavalla, ja niinpä he kuolivat tauteihin, nälkään ja valkoisten tarkoituksilla tekemiin murhiin. Valkoiset veivät intiaanien omaisuutta jea ottivat heitä orjiksi. California State Route 1
State Route 1 (SR 1; kutsutaan myös nimellä Highway 1 tai PCH, Pacific Coast Highway) on Tyynenmeren rannikkoa pitkin kulkeva "state highway" Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Tie alkaa etelässä Interstate 5:n (I-5) liittymästä lähellä Dana Pointin kaupunkia Orangen piirikunnassa. Tien pohjoinen päätepiste on U.S. Route 101:n (US 101) liittymä Leggettin kaupungin lähistöllä Mendocinon piirikunnassa. Ajoittain Highway 1 kulkee samaa tietä US 101 -tien kanssa, joista merkittävin osuus on Venturan ja Santa Barbaran piirikunnissa sekä Golden Gate Bridgellä. Kalifornian intiaanit
Kaliforniassa asui ennen eurooppalaisten tuloa eri arvioiden mukaan 115 000–350 000 intiaania. Monesti esitetään arvioita 150 000–200 000 henkeä. Korkeimmat arviot vuoden 1500 intiaaniväkiluvusta liikkuvat noin 3–5 miljoonassa. Espanjan–Yhdysvaltain sota
Espanjan ja Yhdysvaltain sota käytiin vuonna 1898, ja se päättyi Yhdysvaltojen voittoon. Yhdysvallat sai haltuunsa Espanjan siirtomaat Karibialla ja Tyynellämerellä. Näihin kuuluvat Puerto Rico, Guam ja Filippiinit. Yhdysvallat menetti 379 sotilasta taisteluissa ja yli viisituhatta tauteihin. Kuuban itsenäistyminen vuonna 1902 oli myös sodan seurausta. Kalifornian sinetti
Kalifornian sinetti on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion tunnus lipun ohella. Sen hyväksyi Kalifornian tunnukseksi "California Constitutional Convention" vuonna 1849 ja nykyiseen asuunsa se muokattiin 1937. Kalifornia
Kaliforniaa rajoittavat Tyynimeri, Oregon, Nevada, Arizona ja Meksikon Baja California.
Maantieteellisesti se koostuu hedelmällisestä Keskuslaaksosta, vuorijonoista ja aavikoista. Pääosa asutuksesta on viileimmillä rannikon alueilla Tyynenmeren rannalla, erityisesti San Franciscossa, San Joséssa, Los Angelesissa ja San Diegossa. Osavaltion pääkaupunki Sacramento sijaitsee kuitenkin Keskuslaaksossa. Yhdysvaltain historia
Siirtokunnat julistautuivat itsenäisiksi 4. heinäkuuta 1776, kun mannermaakongressi hyväksyi itsenäisyysjulistuksen. Sen oli laatinut valiokunta, johon kuuluivat John Adams, Roger Sherman, Robert R. Livingston, Thomas Jefferson ja Benjamin Franklin. Sotaonni ei ollut aina suosiollinen amerikkalaisille, ja englantilaiset kieltäytyivät neuvottelemasta ellei itsenäisyysjulistusta peruutettu. Ranska liittyi itsenäisyystaisteluun siirtokuntien puolella solmimalla liittosopimuksen Benjamin Franklinin kanssa ja lähetti Lafayetten ja Rochambeaun joukkoineen Amerikkaan. Samalla Ranska sai vahingonkorvausta seitsenvuotisesta sodasta. Englantilaiset lyötiin Saratogan taistelussa vuonna 1777. Los Angelesin satama
Vaikka satama oli jo suuri Kalifornian liittyessä Yhdysvaltoihin vuonna 1841, sen asema korostui huomattavasti, kun liikemies Phineas Banning perusti Wilmingtonin kaupungin sataman viereen. Wilmingtonista kehittyi nopeasti merkittävä kauppapaikka, mikä edesauttoi sataman kasvua huomattavasti. Wilmingtonin ohella Banning edesauttoi satama-alueen kehittymistä myös osallistumalla sataman liikenneyhteyksien ja postitoimiston rakentamiseen. Banningia kutsuttiin tämän takia lempinimellä ”Los Angelesin sataman isä” (). Toinen sataman asemaa merkittävästi parantanut henkilö oli senaattori Stephen M. White, lempinimeltään ”Lahden pelastaja” (), joka ajoi vuonna 1897 kongressissa läpi aloitteen, joka teki satamasta Los Angelesin virallisen sataman. Kaliforniat
Kaliforniat tai Kalifornioiden provinssi () oli Uuden-Espanjan luoteisen osan käsittänyt alue vuodesta 1768 vuoteen 1804. Alue käsitti Espanjan siirtomaat Maan läntisellä pallonpuoliskolla ja Espanjan Itä-Intiassa. Amerikan valtioiden järjestö
1960-luvun lopulta alkaen Amerikan valtioiden järjestö alkoi ottaa jäsenikseen siirtomaaisännistään vasta itsenäistyneitä Karibian maita. Yksi viimeisimmistä liittyneistä on Kanada, joka tuli mukaan järjestöön vasta 1990. Järjestö kohtasi voimakasta vastustusta 1970- ja 1980-luvulla; vasemmistolaiset kutsuivat sitä jopa Yhdysvaltain omaksi siirtomaahallinnoksi. Erityisesti kiinnitettiin huomiota siihen, kuinka Kuuba erotettiin välittömästi sen omaksuttua vasemmistolaisen diktatuurin, kun taas oikeistolaiseen diktatuuriin vajonneita Brasiliaa, Argentiinaa tai Chileä vastaan ei kohdistettu minkäänlaisia toimia, vain koska näiden diktatuurien poliittinen väri ei ollut ristiriidassa Yhdysvaltain politiikan kanssa. Veriset oikeistolaiset hallitukset olivat luotettavia Yhdysvaltain liittolaisia. Saksan jälleenyhdistyminen
Saksan jälleenyhdistyminen () tapahtui 3. lokakuuta 1990, kun Saksan demokraattisen tasavallan (Itä-Saksa, DDR) osavaltiot liittyivät Saksan liittotasavaltaan (Länsi-Saksa). "Saksan yhtenäisyyden päivä" ("Tag der Deutschen Einheit") on Saksan ainoa liittovaltion säätämä kansallinen vapaapäivä. Nimitystä ”jälleenyhdistyminen” käytetään erotukseksi vuonna 1871 tapahtuneesta Saksan "yhdistymisestä" Saksan keisarikunnaksi. Kalifornia
Kalifornian talous perustui 1900-luvun alussa maatalouteen ja sieltä löydettyihin öljyesiintymiin. Kalifornia tuotti neljänneksen maailman öljystä vuonna 1930. Myöhemmin Kalifornia on tullut tunnetuksi elokuvateollisuudesta (Hollywood) ja Piilaakson teknologia-alan yrityksistä. Kalifornian talous on yhtä suuri kuin Isolla-Britannialla ja Ranskalla. Kalifornian kasvamiseen merkittäväksi taloudeksi on vaikuttanut Aasiasta tulevat rahtilaivat, jotka tuovat tavaraa kalifornialaisiin satamiin. Kaupankäynti Kiinan kanssa on Kalifornialle tärkeää. Yhdysvaltain siirtomaat
Yhdysvallat oli laajentumishaluinen valtio heti itsenäistymisestään lähtien ja maa laajenikin itsenäisyyden ensimmäisen sadan vuoden aikana Atlantilta Tyynellemerelle asti. Laajeneminen tapahtui sekä maa-alueiden ostoilta (muun muassa Lousianan alue Ranskalta) ja sodilla, kuten 1846-1848 käydyn Meksikon–Yhdysvaltain sodan kautta. Vuonna 1867 Yhdysvallat osti Venäjältä Alaskan, josta tuli myöhemmin Yhdysvaltain 49. osavaltio 1959. Samoin kävi Havaijille, joka joutui Yhdysvaltain hallintaan 1898 ja josta myös tuli osavaltio vuonna 1959. Kalifornian lippu
Lippu otettiin virallisesti käyttöön osavaltion lippuna kolmas helmikuuta 1911. Tarkan nykyisen muotonsa lipun karhu sai vuonna 1955. Sitä suunniteltaessa lipussa esiintyvän karhun esikuvana käytettiin karhun ("Ursus arctos") sukupuuttoon kuolleen kalifornialaisen alalajin "U. arctos californicus" täytettyä yksilöä. Amerikan Itsenäisyyspuolue
Amerikan Itsenäisyyspuolue (American Independence Party) on vuonna 1967 Kaliforniassa perustettu yhdysvaltalainen poliittinen puolue. Puolue muistetaan ennen kaikkea vuoden 1968 presidentinvaaleista jolloin puolueen ehdokas George Wallace voitti viidessä eteläisessä osavaltiossa, ollen toistaiseksi viimeinen ns. kolmannen puolueen ehdokas joka on Yhdysvaltain presidentinvaaleissa saanut valitsijamiehiä. Texasin tasavalta
Texasin tasavalta () oli itsenäinen valtio Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltojen ja Meksikon välissä vuodesta 1836 vuoteen 1845. Tasavalta itsenäistyi Meksikon hallinnasta vuonna 1836. Vuonna 1845 Texas liittyi Yhdysvaltoihin sen 28. osavaltiona. Yhdysvaltain historia
Havaijisaarille muuttivat ensimmäiset yhdysvaltalaiset 1800-luvun puolivälissä. Yhdysvaltalaisten vaikutusvalta saarilla kasvoi, ja vuonna 1891 he kukistivat kuningaskunnan hallitsijan. Saariryhmästä tehtiin virallisesti Yhdysvaltain osa 1898 ja osavaltio 1959. Samoan itäosan Yhdysvallat sai haltuunsa vuonna 1889. Moreno Valley
Alueelle alkoi muuttaa yhdysvaltalaisia vuonna 1850, kun Kalifornia liittyi Yhdysvaltoihin. Maanviljelijät saivat vetensä San Bernardino -vuorten Bear Valleystä, josta Frank Brownin omistama Bear Valley Land and Water Company -niminen yritys pumppasi sitä vuodesta 1883 lähtien. Samoihin aikoihin kaupunki sai nykyisen nimensä, joka viittaa Frank Browniin (sukunimi suom. 'ruskea', esp. "moreno"). Vuonna 1918 Yhdysvaltain ilmavoimat rakensi kaupunkiin tukikohdan, jossa aluksi koulutettiin lentäjiä mutta josta myöhemmin tuli täysi tukikohta. Keski-Amerikan liittotasavalta
Espanjan siirtomaavallan aikana Keski-Amerikkaa hallitsi Méxicon kaupungista käsin hallinnut espanjalainen varakuningas. Keski-Amerikan nykyiset valtiot olivat osa Guatemalan kenraalikapteenikuntaa ja valtiot olivat sen alaisia intendentuureja. Tuolloin siihen kuului myös Chiapas, joka liittyi myöhemmin Meksikoon. Meksiko itsenäistyi vuonna 1821 ja sen esimerkin mukaisesti myös Keski-Amerikassa annettiin itsenäisyysjulistus 15. syyskuuta 1821. Monissa alueen eri kaupungeissa annettiin toisaalta myös muita itsenäisyysjulistuksia. Meksikoa hallinnut Agustín de Iturbide yritti kuitenkin saada aluetta liittymään Meksikoon. Esimerkiksi Chiapas liittyi Meksikoon ja tammikuussa 1822 kenraalikapteenikuntaa hallinnut konservatiivinen itsenäisyysjuntta päätyi myös Meksikoon liittymisen kannalle. Konservatiivit olivat vahvoilla Guatemalassa, muta liberaalit alueen muissa osissa vastustivat liitosta. Iturbiden jouduttua maanpakoon maaliskuussa 1823 myös Meksikon ja Keski-Amerikan liitto luhistui. Kalifornia
Vuoden 1847 Meksikon–Yhdysvaltain sodan jälkeen Kalifornia jaettiin valtioiden kesken. Meksikon puoleisesta Baja Californiasta tuli Baja Californian ja Baja California Surin osavaltiot ja Yhdysvaltain puoleisesta Alta Californiasta Yhdysvaltain Kalifornian osavaltio 1850. William Walker
Walkerin maine levisi, ja monet yhdysvaltalaiset kannattivat hänen hankettaan. Walkerin joukkoihin liittyikin noin 200 meksikolaista ja 200 yhdysvaltalaista, jotka halusivat saada jalansijaa uudesta valtiosta. Huolto ei kuitenkaan toiminut Walkerin armeijassa, ja monet sotilaista tulivat pian tyytymättömiksi. Walker ilmoitti vudoen 1854 alussa, että hän alkoi vallata Sonoran ja julisti Sonoran tasavallan, joka koostui kahdesta osavaltiosta. Walker lähti Ensenadasta Sonoraan 13. helmikuuta. Hyökkäys epäonnistui täysin, sillä sairaudet, rosvot ja keskenäiset ristiriidat pakottivat Walkerin kääntymään takaisin. Lopulta hän päätti antautua Yhdysvaltain joukoille, kun hänellä oli jäljellä enää 33 miestä. Walker antautui 8. toukokuuta San Diegossa paikallisen aseman johtajalle, majuri J. McKinstrylle. Hän joutui San Franciscossa vastaamaan syytteisiin Yhdysvaltain puolueettomuuden vaarantamisesta, mutta hänet vapautettiin syytteistä. DDR:n tunnustamiskomitea
Saksojen tunnustaminen Suomessa liittyi laajempaan kansainväliseen kehitykseen, jonka seurauksena useat maat loivat virallisia yhteyksiä kumpaankiin Saksaan ja nämä toisiinsa. Liittotasavalta ja DDR liittyivät Yhdistyneisiin kansakuntiin syyskuussa 1973. Yhdysvallat tunnusti DDR:n seuraavana vuonna. Yhdysvaltain historia
Ensimmäinen vahvistettu eurooppalainen havainto nykyiselle Yhdysvalloille kuuluvasta alueesta on Kristoffer Kolumbuksen maihinnousu toisella matkallaan Puerto Ricolle 19. marraskuuta 1493. Ensimmäisen eurooppalaisen asutuksen sinne perusti Juan Ponce de León 1508. Ponce de León saapui Floridaan 1513 ja oli siten ensimmäinen Yhdysvaltain mantereelle saapunut eurooppalainen, vaikka on viitteitä siitä, että John Cabot olisi saapunut nykyisen Uuden-Englannin alueelle 1498. Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus
Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus oli Pohjois-Amerikan kolmentoista brittiläisen siirtokunnan edustajien allekirjoittama itsenäisyysjulistus, jonka myötä ne julistautuivat itsenäiseksi valtioksi, Yhdysvalloiksi. Philadelphiassa kokoontunut toinen mannermaakongressi julisti siirtokunnat itsenäisiksi 2. heinäkuuta 1776 ja hyväksyi itsenäisyysjulistuksen 4. heinäkuuta. Nykyään juuri heinäkuun 4. päivää juhlitaan Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä. San José (Kalifornia)
Ohlonet asuttivat aluetta ennen eurooppalaisten tuloa. José Joaquin Moraga perusti 1777 Pueblo de San José de Guadalupé for St. Josephin. Sen tarkoituksena oli tuottaa maataloustuotteita Alta Californian provinssille. Yhdysvaltain saatua Kalifornia hallintaansa 1846 San Josésta tuli hetkellisesti osavaltion pääkaupunki. Siellä kokoontui osavaltion ensimmäinen parlamentti joulukuussa 1849. Pääkaupunki siirrettiin Vallejoon 1852. Filippiinien–Yhdysvaltain sota
Filippiinien–Yhdysvaltain sota oli Espanjan vastaisen sodan jälkeen syttynyt sota Yhdysvaltojen ja itsenäiseksi Espanjasta julistautuneen Filippiinien välillä. Espanjan vastaisen sodan jäljiltä amerikkalaisjoukot hallitsivat pääkaupunki Manilaa filippiiniläisten hallitessa muuta maata. Filippiiniläisille oli luvattu itsenäisyys, jota amerikkalaiset eivät kuitenkaan nyt aikoneet luovuttaa. Yhteenotot osapuolten välillä alkoivat helmikuussa 1899 ja filippiiniläiset turvautuivat pian sissisotaan paremmin aseistautuneita amerikkalaisia vastaan. Amerikkalaiset julistivat kapinaksi kutsumansa sodan virallisesti loppuneeksi vuonna 1902, mutta todellisuudessa vastarinta jatkui vielä vuosia tämän jälkeen. Filippiinit itsenäistyi lopullisesti vasta vuonna 1946. USS Tuscaloosa (CA-37)
"USS Tuscaloosa" liittyi tammikuussa 1945 Ulithissa Yhdysvaltain 3. laivastoon, jonka mukana se osallistui Iwo Jiman tulivalmisteluun helmikuussa. Maaliskuussa alus oli Okinawan edustalla, kunnes se siirrettiin Subic Bayhin Filippiineille Yhdysvaltain 7. laivastoon. Alus palveli sodan lopun Kiinan ja Korean vesillä ennen paluutaan Yhdysvaltoihin. Se saapui 10. tammikuuta 1946 San Franciscoon, jossa se poistettiin palveluksesta 13. helmikuuta. Kalifornia
Vuosina 1900–1965 asukasluku kasvoi alle miljoonasta Yhdysvaltain suurimmaksi. Väestö koostuu lukuisista etnisistä ryhmistä ja on monikulttuurinen. Osavaltio on nykyisin Yhdysvaltain teknologian ja elokuvateollisuuden keskus ja merkittävä maataloustuottaja. Kaliforniassa päätettiin sallia kannabiksen viihdekäyttö vuoden 2016 presidentinvaalien yhteydessä suoritetussa äänestyksessä ja ensimmäiset lisensoidut kannabismyymälät avasivat ovensa 1. tammikuuta 2017. Yli 21-vuotiaat voivat ostaa enintään 28 grammaa raakakannabista tai siihen verrattavan määrän muita kannabistuotteita yhdellä ostokerralla. Kotonaan saa kasvattaa enintään kuusi kannabiskasvia. Käyttö julkisilla paikoilla on kuitenkin edelleen kiellettyä. Moro-kapina
Vuoden 1898 Pariisin rauha päätti Espanjan ja Yhdysvaltain sodan. Yhdysvallat sai haltuunsa Puerto Ricon Karibianmerellä sekä Guamin Tyynellämerellä. Sopimus takasi myös itsenäisyyden Kuuballe sekä Yhdysvallat saattoi ottaa Filippiinit haltuunsa 20 miljoonan dollarin korvauksella. Aluelisäykset eivät saaneet täyttä kannatusta Yhdysvaltain senaatissa, mutta laajentuminen hyväksyttiin yhden äänen enemmistöllä. Yhdysvalloista tuli siirtomaavalta. Meksikon–Yhdysvaltain sota
Texasin vallankumouksen jälkeen Meksikossa vallitsi poliittinen kriisi ja Santa Anna päätyi lopulta maanpakoon. Samoihin aikoihin Yhdysvalloissa oli alettu esittää Texasin liittämistä Yhdysvaltoihin. Ajatusta oli aluksi vastustettu, koska Texas olisi lisännyt Yhdysvaltojen orjaosavaltioiden määrää. Kun Yhdistynyt kuningaskunta alkoi kuitenkin sekaantua asioihin pyrkien vahvistamaan Texasin itsenäisyyttä Yhdysvaltoja vastaan, mielipiteet kääntyivät liitoksen puolelle. James Knox Polk valittiin presidentiksi hänen luvattuaan liittää Texas Yhdysvaltoihin ja äänestyksen asiasta järtjesti väistyvä presidentti John Tyler. Yhdysvaltojen kongressi päätti liitoksesta vuonna 1. maaliskuuta 1845. Meksiko ei ollut tunnustanut Texasin itsenäisyyttä saatikka sen liittämistä yhdysvaltoihin, mutta maa ei kyennyt myöskään järjestämään sotaretkeä vaikutusvaltansa palauttamiseksi. Yleinen mielipide Meksikossa oli Yhdysvaltojen vastainen. Presidentti José Joaquín de Herrera oli yrittänyt neuvotella Yhdysvaltojen kanssa, mutta joulukuussa 1845 armeija syrjäytti hänet nostaen valtaan kenraali Mariano Paredesin. Guatemala
Guatemala, El Salvador, Honduras, Nicaragua ja Costa Rica muodostivat Keski-Amerikan liittotasavallan heinäkuussa 1823. 1830-luvulla siihen liittyi Los Altos (nyk. jaettu Guatemalan ja Meksikon kesken). Vuosina 1838–1840 liittovaltion osat julistautuivat yksitellen itsenäisiksi. Guatemala vaati kauan osaa tai koko Belizeä, joka oli aluksi samaa Espanjan siirtomaata, mutta myöhemmin brittien valloittama. Guatemala tunnusti Belizen vasta vuonna 1991. Yhdysvaltain historia
Ne tuolloin vielä harvaan asutut alueet, jotka liitettiin Yhdysvaltoihin Louisianan aluekaupalla ja myöhemmin Guadeloupe Hidalgon rauhansopimuksella, eivät aluksi kuuluneet mihinkään osavaltioon, vaan olivat liittovaltion hallinnassa. Vasta vuosikymmeniä myöhemmin, kun niiden asukasluku oli huomattavasti kasvanut, alueelle perustettiin nykyiset osavaltiot. Vasta vuodesta 1912 lähtien Yhdysvaltojen koko manneralue oli jaettu osavaltioiksi, muista erillään sijaitsevaa Alaskaa lukuun ottamatta, joka muodostettiin osavaltioksi vuonna 1959. Tasavalta
Yhdysvaltojen tapauksessa alkuperäiset 13 brittiläistä siirtokuntaa itsenäistyivät tasavalloiksi Amerikan vallankumouksen jälkeen. Itsenäiset tasavallat muodostivat aluksi väljän konfederaation nimeltään "Yhdistyneet valtiot" ja muodostivat myöhemmin nykyisen Yhdysvallat vahvistamalla nykyisen Yhdys­valtojen perustus­lain. Sen myötä syntyi itsenäisten valtioiden poliittinen liitto, jossa myös liittovaltion hallitus on tasavalta. Myöhemmin liittoon tulleiden valtioiden edellytettiin myös olevan tasavaltoja. Voidaan väittää, että Yhdysvallat on ylikansallinen tasavalta, sillä muutamat sen osavaltiot kuten Texas ja Havaiji ovat olleet itsenäisiä valtioita ennen liittymistään Yhdysvaltoihin. Toisaalta kuitenkin monet osavaltiot on perustettu vasta kauan sen jälkeen, kun niihin kuuluva alue oli jo liitetty Yhdysvaltoihin ja sitä oli aluksi hallittu liittovaltion territoriona. Oregonin sopimus
Sopimuksen mukaan Yhdysvaltojen ja Kanadan rajaksi tuli 49. leveyspiiri Kalliovuorilta Juan de Fucan salmeen Tyynellemerelle. Pokkeuksena oli Vancouverinsaari, joka jäi kokonaisuudessaan briteille. Saari ja sen rannikon saaret laillistettiin perustuslailla Vancouver Islandin siirtokunnaksi 1849. Alueen Yhdysvaltojen osasta muodostettiin 14. elokuuta 1848 Oregonin territorio, josta taas muodostettiin Washingtonin territorio 1853. Brittien osa säilyi järjestäytymättömänä vuoteen 1858, jolloin Fraser Canyonin kultaryntäyksen seurauksena alue julistettiin Brittiläisen Kolumbian siirtokunnaksi pyrkimyksenä turvata alue mahdolliselta yhdysvaltalaisten uudelleenasuttamiselta. Vancouver Islandin siirtokunta yhdistettiin 1866 Brittiläisen Kolumbian siirtokuntaan, joka liittyi Kanadaan vuonna 1871. Tällöin Oregonin sopimuksessa sovitut rajat ja merialueet jäivät Yhdysvaltojen ja Kanadan väliseksi rajaksi. Yhdysvaltain historia
Yhdysvallat löi heikkenevän Espanjan imperiumin helposti Espanjan–Yhdysvaltain sodassa 1898, ja Pariisin rauhansopimuksessa Puerto Rico, Guam ja Filippiinit siirtyivät Yhdysvalloille. Samalla Espanja luopui vallastaan Kuubassa, ja Yhdysvallat sai oikeuden pitää itsenäistyneellä saarella edelleen joukkojaan. Filippiinit sai rajoitetun itsehallinnon 1916 ja itsenäisyyden 1946. Kastien sota
Meksiko oli samaan aikaan ajautunut sotaan Yhdysvaltojen kanssa. Yucatán oli ensin tarjonnut jopa liittymistä Yhdysvaltoihin, mutta kun tarjouksesta ei oltu kiinnostuttu Yucatán tyytyi julistautumaan neutraaliksi sodassa osapuolten välillä. Sodan loputtua Yucatánin poliittiset vaikuttajat solmivat riitansa keskushallinnon kanssa. Yucatán julistettiin jälleen osaksi Meksikoa elokuussa 1848 ja nyt kapinan kukistamiseen riitti jälleen keskushallinnon joukkoja. Mayakapinalliset ajettiin syrjäseuduille viidakkoon, mutta vastarinta ei loppunut kokonaan. Sota muuttui luonteeltaan sissisodaksi seuraavien vuosien ajaksi. Pohjois-Carolina
Pohjois-Carolina on Yhdysvaltojen osavaltio. Se liittyi liittovaltioon 12. osavaltiona 21. marraskuuta 1789. Osavaltio on nimetty Englannin kuninkaan Kaarle I:n mukaan. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 9 943 964. Filippiinien–Yhdysvaltain sota
Espanjalaiset olivat saapuneet Filippiineille 1500-luvulla ja he olivat tehneet alueesta siirtomaansa. Filippiineillä esiintyi siirtomaahallinnon vastustusta jo siirtomaa-ajan alusta lähtien. Vuonna 1892 joukko filippiiniläisiä oli perustanut järjestön nimeltä "Katipunan", jonka tarkoituksena oli saavuttaa itsenäinen Filippiinien valtio tarvittaessa vaikka väkivalloin. Järjestön kapina Espanjaa vastaan vuonna 1896 tunnetaan filippiiniläisessä historiankirjoituksessa nimellä Filippiinien vallankumous. Ensimmäinen kapinayritys epäonnistui, mutta Katipunan jäsenen Emilio Aguinaldon johtamilla joukoilla oli enemmän menestystä espanjalaisten joutuessa sotimaan samaan aikaan kapinallisia vastaan Kuubassa. Aguinaldo syrjäytti Katipunanin perustajan Andrés Bonifacion vuonna 1897 nousten liikkeen johtoon ja vallankumoushallituksen presidentiksi. Samalla liikkeen vaatimukset vähenivät. Nyt vaadittiin itsenäisyyden sijaan vain jesuiittojen lähtöä maasta. Kun Espanja oli nyt ajautunut sotaan myös Yhdysvaltoja vastaan haluttiin nopea ratkaisu Filippiineillä. He suostuivat Katipunanin vaatimuksiin, mikäli Aguinaldo suostuisi lähtemään maasta. Kalifornia
Ensimmäinen Tyynenmeren rannikkoa tutkinut eurooppalainen oli Juan Rodriguez Cabrillo vuonna 1542, häntä seurasi 37 vuotta myöhemmin Francis Drake 1579. 1700-luvun lopulla espanjalaiset lähetyssaarnaajat perustivat pieniä asumuksia Kalifornian niemimaan pohjoispuolelle. Espanja sai Kalifornian haltuunsa juuri ennen venäläisten tuloa sinne, venäläiset perustivatkin vain muutamia asutuspaikkoja. Meksikon itsenäistyttyä lähetysasemat joutuivat Meksikon hallitukselle, ja ne purettiin ja hylättiin. Amerikan konfederaatio
Yhdysvaltain hallitus (unioni) ei hyväksynyt osavaltioitten eroa ja katsoi Konfederaation muodostuneen laittomasti. Sota alkoi Konfederaation hyökättyä Charolestonin satamssa sijaitsevaan Fort Sumter -linnoitukseen 12. huhtikuuta 1861. Mikään valtio ei tunnustanut Konfederaation itsenäisyyttä, mutta Iso-Britannia ja Ranska hyväksyivät sille sotaakäyvän statuksen ja antoivat yksityisten tahojen tekevän kauppaa sodan molempien osapuolten kanssa. Neljän vuoden ja 620 000 – 850 000 sotilaan kaatumisen jälkeen Konfederaation joukot antautuivat 1865. Sodalta puuttui formaali päätös, mutta lähes kaikki Konfederaation joukot olivat antaunueet vuoteen 1865 loppuun menneessä. Alabama
Alueen ensimmäisiä asukkaita olivat intiaanit, kuten alabamat, cherokeet ja creekit. Vuosien 1000–1600 jälkeen ajanlaskun alun alue oli osa Mississipin kulttuuria. Ensimmäiset eurooppalaiset alueella olivat ranskalaiset, jotka perustivat Mobilen siirtokunnan vuonna 1702. Aluetta hallitsivat vuorotellen Ranska, Espanja ja Englanti, kunnes se liitettiin Yhdysvaltoihin 1783. Alabamasta tuli Yhdysvaltojen 22. osavaltio 14. joulukuuta 1819. Yhdysvallat
Yhdysvallat julistautui itsenäiseksi 4. heinäkuuta 1776, mistä seurasi pitkä vapaussota Britanniaa vastaan. Itsenäisyystaistelujen johtajia olivat George Washington, Sam Adams, Benjamin Franklin, Patrick Henry, John Adams ja Thomas Jefferson. Franklinin neuvottelema liittosopimus Ranskan kanssa toi lisävoimia amerikkalaisille. Sota päättyi 1781, kun britit antautuivat Yorktownissa. Yhdysvaltain senaatti
Kalifornia Samaa sukupuolta olevien avioliitto
Kalifornian korkein oikeus katsoi 15. huhtikuuta 2008, että homoavioliittojen kieltäminen on vastoin Yhdysvaltain perustuslakia. Näin ollen Kalifornia tuli sallimaan toisena osavaltiona Yhdysvalloissa samaa sukupuolta olevien avioitumisen. Ensimmäiset samaa sukupuolta olevat parit vihittiin kesäkuun puolessavälissä 2008. Jo ennen lakimuutosta oli Kalifornia laillistanut parisuhteen rekisteröinnin ja antanut samaa sukupuolta oleville parille adoptio-oikeuden. Yhdysvaltain sisällissota
Itsenäisiksi julistautuivat:Länsi-Virginia ei halunnut liittyä konfederaatioon, joten se erosi Virginiasta ja liittyi pohjoisvaltioihin uutena osavaltiona 31. joulukuuta 1862. Rutherford B. Hayes
Yhdysvaltoihin oli Kalifornian kultaryntäyksen alettua muuttanut valtava määrä kiinalaisia siirtolaisia, jotka suostuivat työskentelemään pienemmillä palkoilla kuin yhdysvaltalaiset. Varsinkin vuoden 1873 paniikin jälkeen tämä herätti suuttumusta yhdysvaltalaisissa, jotka kokivat kiinalaisten vievän heidän työpaikkansa. Tiukentuneet asenteet johtivat lopulta siihen, että Kalifornia päätti rajoittaa merkittävästi kiinalaisten maahantuloa ja elämää Kaliforniassa. Kalifornian päätös oli ristiriidassa Yhdysvaltain perustuslain ja kiinalaisten vapaan maahantulon sallineen Burlingamen sopimuksen kanssa, minkä takia Hayesin hallinto esti lakimuutosten täytäntöönpanon. Kalifornialaisten painostuksen takia Hayes päätti kuitenkin neuvotella Kiinan kanssa uudelleen. Uudessa sopimuksessa, joka ratifioitiin hieman Hayesin kauden päättymisen jälkeen, kiinalaisten maahantulo sallittiin edelleen mutta Yhdysvalloille annettiin oikeus rajoittaa sitä tarvittaessa. Lisäksi uudessa sopimuksessa sovittiin muun muassa, että oopiumia ei saanut enää kuljettaa Kiinasta Yhdysvaltoihin tai toisinpäin. Yhdysvaltain historia
Yhdysvaltojen asukasluku kasvoi 1800-luvun ajan voimakkaasti siirtolaisuuden seurauksena, ja maa oli koko tuona aikana maailman tärkein siirtolaisten vastaanottaja. Vuonna 1800 asukasluku oli vain viisi miljoonaa, mutta 1920 jo 106 miljoonaa. 1820-luvulta 1880-luvulle tulijat olivat etupäässä länsierooppalaisia kuten englantilaisia, irlantilaisia, saksalaisia ja skandinaaveja. Vuosisadan lopulla maahan alkoi tulla paljon italialaisia ja itäeurooppalaisia siirtolaisia. Suomesta Yhdysvaltoihin muutti 350 000 siirtolaista. Siirtolaisia vetivät Yhdysvaltoihin etenkin maatalousmaan hyvä saatavuus, työmahdollisuudet sekä poliittinen ja uskonnollinen vapaus. Kaliforniaan tuli hiukan siirtolaisia myös Japanista ja Kiinasta. Kalifornian intiaanit
Kaliforniaa kohtasi eurooppalaisten saapuessa todellinen väestökato, kun intiaaneja kuoli sairauksiin, nälkään ja valkoisten surmaamina. Keskimääräinen väestöarvio vuodelle 1770 on 200 000 henkeä, 1845 saattoi Kaliforniassa olla vielä jäljellä 80 000–90 000 intiaania. Vuonna 1880 Kalifornian intiaaneja oli jäljellä arviolta 20 000. Jos nämä arviot pitäisivät paikkansa, yksistään Kalifornian kultaryntäykseen liittynyt muuttoaalto tuhosi 75–80 % seudun intiaaneista. 1970-luvulla Kaliforniassa oli 100 000 siellä asuneiden ja muualta muuttaneiden intiaanien jälkeläistä, joista heimoihin kuuluneita 16 000. Baja California
Baja California (esp. "Estado Libre y Soberano de Baja California)" on Meksikon pohjoisin osavaltio. Se sijaitsee Kalifornian niemimaan pohjoisosassa. Osavaltio rajoittuu lännessä Tyyneen valtamereen, etelässä Baja California Surin osavaltioon, idässä Kalifornianlahteen ja Sonoran osavaltioon sekä pohjoisessa Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltioon. Baja Californiassa on 3,315,766 asukasta (2015). Yli 75 prosenttia heistä asuu Mexicalin, Ensenadan ja Tijuanan kaupungeissa. Osavaltion pääkaupunki on Mexicali. Baja Californiasta tuli vuonna 1952 Meksikon 29. osavaltio.
Ensimmäiset ihmiset saapuivat niemimaalle yli 10,000 vuotta sitten. Kolme eri alkuperäiskansaa asuttivat tuolloin aluetta, Cochimít, Guaycurat ja Pericu-heimot. Eurooppalaiset saapuivat Baja Californiaan vuonna 1532 Hernán Cortésin johdolla. Vuonna 1539 Francisco de Ulloa teki tiedusteluretkiä Baja Californian itärannoilla ja huomasi alueen olevan niemimaa, eikä aiemmin luultu saari. Myöhemmin aluetta asuttivat jesuiitat, fransiskaanit ja dominikaanit. Espanja
Nykyisen Espanjan historia alkoi 1000-luvulla, jolloin kristityt kuningaskunnat aloittivat Iberian niemimaan takaisinvaltauksen (Reconquista) islaminuskoisilta maureilta. Vuonna 1469 Aragonian ja Kastilian kuningaskunnat virallisesti yhdistyivät, kun hallitsijat kuningas Ferdinand ja kuningatar Isabella avioituivat. Yhdessä katoliset kuningaskunnat kukistivat viimeiset maurihallitsijat Iberian niemimaalla 2. tammikuuta 1492 ja liittivät Aragoniaan ja Kastiliaan Granadan, samana vuonna kun Kristoffer Kolumbus löysi Amerikan. Vuonna 1512 kuningas Ferdinand valloitti osan Navarran kuningaskunnasta ja koko Espanja yhdistyi. Kirkon tueksi perustettiin inkvisitio, ja juutalaiset ja muslimit käännytettiin tai karkotettiin maasta. Espanjan lähetysasemat Kaliforniassa
Espanjan lähetysasemat Kaliforniassa olivat tukikohtia, joissa Espanja suoritti katolista lähetystyötä nykyisessä Kalifornian osavaltiossa. Lähetysasemia perustettiin Kaliforniaan kaiken kaikkiaan 21 vuosina 1769-1833. Lähetystyön tarkoituksena oli käännyttää Amerikan alkuperäisasukkaat kristinuskoon. Lähetystyötä tekivät etupäässä fransiskaanit. Lähetysasemat menestyivät aina 1830-luvulle asti, jolloin itsenäistynyt Meksiko ryhtyi myymään lähetysasemien omistamaa maata rikkaille kansalaisille. Alabama
Yhdysvaltain sisällissodan lähestyessä liittovaltiosta erkanenmaan pyrkivät 11 Etelävaltiota perustivat Konfederaation eli Amerikan valtioliiton (englanniksi Confederate States of America) Alabaman Montgomeryssä. Etelävaltiot antautuivat 1865. Osavaltion orjat vapautettiin samana vuonna, kun Yhdysvaltain perustuslain 13. lisäys astui voimaan. Kolmetoista siirtokuntaa
Kolmetoista siirtokuntaa () olivat joukko brittien Pohjois-Amerikkaan siirtokunta-ajalla vuodesta 1607 (Virginia) vuoteen 1732 (Georgia) perustamia siirtokuntia, jotka julistautuivat itsenäisiksi vuonna 1776. Näitä tapahtumia, joissa Yhdysvallat sai alkunsa, kutsutaan Amerikan vallankumoukseksi. Rancho Cucamonga
Gabrielino-kulttuuria edustaneet kukamongat perustivat alueelle kylän 1200-luvulla.
Espanjalaiset sotilaat ja munkit asettuivat sinne 1760-luvun lopulla. Meksikon itsenäistyttyä sotilas ja salakuljettaja nimeltään Tubeco Tapia sai laajan alueen maata Cucamongasta, ja perusti sinne karjatilan ja viinitarhan. Kalifornia liitettiin Yhdysvaltoihin 1848. Cucamongan alueelle syntyi hajanaista asutusta, ja myöhemmin sinne asettui ihmisiä jotka etsivät halpoja tontteja Los Angelesin ympäristöstä. Vuonna 1977 kolme taajamaa, Cucamonga, Alta Loma, ja Etiwanda yhdistettiin Rancho Cucamongan kaupungiksi. Tuohon aikaan alueella kasvatettiin sitrushedelmiä, oliiveita ja persikoita sekä viiniä. Nykyisin Rancho Cucamanga on pääosin asumisaluetta, joss aon joitakin työpaikkoja kaupan ja teoollisuuden aloilla. Guatemalan historia
Guatemala, El Salvador, Honduras, Nicaragua ja Costa Rica muodostivat Keski-Amerikan yhdysvallat heinäkuussa 1823. 1830-luvulla siihen liittyi Los Altos (nyk. jaettu Guatemalan ja Meksikon kesken). Vuosina 1838–1840 liittovaltion osat julistautuivat yksitellen itsenäisiksi. Guatemala vaati kauan osaa tai koko Belizeä, joka oli aluksi samaa Espanjan siirtomaata, mutta myöhemmin brittien valloittama. Guatemala tunnusti Belizen vasta vuonna 1991. Yhdysvallat
Toisen maailmansodan jälkeen alkoi kylmä sota, jossa olivat vastakkain kaksi suurvaltaa: Neuvostoliitto ja sitä tukevat kommunistiset maat ja Yhdysvallat ja sitä tukevat kapitalistiset maat. Yhdysvallat osallistui Korean sotaan 1950–1953 ja Vietnamin sotaan 1964–1975. Lisäksi maa tuki Sikojenlahden maihinnousuyritystä Kuubaan ja oli mukana Kuuban ohjuskriisissä. Neuvostoliittoa vastaan käytiin myös avaruuskilpaa. Presidentti Kennedy asetti Yhdysvaltain tavoitteeksi miehitetyn kuulennon, jonka teki Apollo 11 vuonna 1969. Länsi-Virginia
Länsi-Virginia (engl. "West Virginia") on Yhdysvaltojen osavaltio. Se liittyi liittovaltioon 35. osavaltiona 20. kesäkuuta, 1863. Länsi-Virginia syntyi Virginian osavaltion jakautuessa Yhdysvaltojen sisällissodassa. Länsi-Virginian rajanaapureita ovat Pennsylvania ja Maryland pohjoisessa, Ohio ja Kentucky lännessä ja Virginia idässä. Osavaltion väkiluku vuonna 2014 oli 1 850 326. Amerikankiinalaiset
Kiinalaisia maahanmuuttajia saapui ensimmäisen kerran nykyisten Yhdysvaltojen alueelle jo 1600-luvulla, mutta suurimittainen muutto alkoi vasta vuoden 1848 Kalifornian kultaryntäyksen myötä. Kultaryntäyksen aikaan Kaliforniaan saapui yli tuhansia kiinalaista siirtolaista, ja vuonna 1876 Yhdysvalloissa oli jo yli 150 000 kiinalaista maahanmuuttajaa, joista suurin osa asui Kaliforniassa. Kiinalaisia maahanmuuttajia käytettiin halpana työvoimana erityisesti rautateiden rakennustyömailla. Raskasta ruumiillista työtä tekeviä kiinalaissiirtolaisia kutsuttiin usein kuleiksi (). Modok-sota
Modok-sota oli konflikti Yhdysvaltain armeijan ja modok-intiaanien välillä 1870-luvun alussa. Konfliktit valkoisten tulokkaiden ja intiaanien välillä olivat alkaneet Kalifornian kultaryntäyksen aikana 1850-luvun alussa. Modok-konfliktin taistelut käytiin Pohjois-Kaliforniassa ja Oregonissa. Eadweard Muybridge valokuvasi sodan alkuvaiheet. Sota oli viimeinen Kaliforniassa tai Oregonissa käydyistä intiaanisodista, joissa Yhdysvaltain liittovaltio valtasi intiaanien alueita läntisessä Yhdysvalloissa eurooppalaisten siirtolaisten käyttöön.