Onko Venäjällä ollut aikaisemmin muita nimityksiä kuin Neuvostoliitto?
Kansankomissaarien neuvosto
Kansankomissaarien neuvosto (, lyh. Sovnarkom) oli Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan ja muiden Neuvostoliiton alkuvaiheen (autonomisten) tasavaltojen (kuten Valko-Venäjän SNT) sekä Neuvostoliiton (Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton) hallitusten nimitys ennen vuotta 1946. Tuolloin kansankomissaarien neuvosto muuttui Neuvostoliitossa ministerineuvostoksi. Kansankomissaarit vaihtuivat ministereiksi ja kansankomissariaatit ministeriöiksi. Muuallakin Neuvostoliitossa nimitykset muuttuivat vastaavasti. Neuvosto-Venäjä
Neuvosto-Venäjän voidaan katsoa syntyneen lokakuun vallankumouksessa 7. marraskuuta 1917 ja lakanneen itsenäisenä valtiona olemasta Neuvostoliiton syntyessä 30. joulukuuta 1922. Sen juridisena seuraajana toimi Venäjän neuvostotasavalta, mutta käytännössä Neuvosto-Venäjän johdon käyttämä valta siirtyi Neuvostoliiton johdolle. Neuvosto-Venäjä jatkoi Neuvostoliitossa täysivaltaisen valtion asemansa menettäneenä sen liittovaltiosubjektina. Kun Venäjä valtiollisesti itsenäistyi vuonna 1991 Neuvostoliitosta, tuli Venäjästä Venäjän federaatio, eli nykyinen Venäjä. Neuvostoliitto
Neuvostoliitto (lyhenne NL; ), virallisesti Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto ( ; lyhenne SNTL, ven. СССР, "SSSR") oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen hallitsema sosialistinen valtio, joka oli olemassa vuosina 1922–1991. Neuvostoliiton edeltäjä oli lokakuun vallankumouksesta syntynyt Neuvosto-Venäjä.
Kansankomissaari
Kansankomissaari (, käytössä oli lyhenne "Narkom") oli vuosina 1917–1946 Neuvosto-Venäjällä ja Neuvostoliitossa ja muissa alueen kommunistisissa valtioissa käytetty nimitys hallituksen jäsenestä. Hallituksen nimitys oli kansankomissaarien neuvosto (lyh. "SovNarKom") ja ministeriöitä kutsuttiin kansankomissariaateiksi. Neuvostovastaisuus
Neuvostoliitossa omien kansalaisten neuvostovastaisiksi ("antisovjetskij") luokitellut toimet olivat laissa (artikla 58) kielletty rikos, ja termiä käytettiin vasta­vallan­kumouksellisten toimien synonyyminä. Neuvosto­vastaisina pidetyistä henkilöistä käytettiin myös nimitystä kansanvihollinen. Neuvostoliitossa poliittisesti toisin­ajattelevia syytettiin neuvostovastaisuudesta. Toisinajattelijoita olivat muun muassa monet kirjailijat ja tiedemiehet, esim. Andrei Saharov. Neuvostovastaisesta toiminnasta tuomittiin toisinajattelijoita vankiloihin ja rankaisevan psykiatrian keinoin mielisairaaloihin. Viikinkien idäntie
Muinaisnorjankielisissä teksteissä Venäjää kutsutaan nimillä Garðaríki tai Garðaveldi ("Kaupunkien valtakunta"), Austrlönd ("Itämaat"), Austrríki ("Itävaltakunta"), Svíþjóð hin mikla ("Iso-Ruotsi") ja Svíþjóð hin kalda ("Kylmä-Ruotsi"). Neuvostoliitto (lehti)
Neuvostoliitto (, "Sovetskij Sojuz", vuoteen 1950 Neuvostoliittoa rakennetaan, СССР на стройке, "SSSR na strojke") oli useilla eri kielillä ilmestynyt Neuvostoliiton valtion kustantama aikakauslehti, jota julkaistiin vuosina 1930–1939 ja uudelleen toisen maailmansodan jälkeen 1949–1991. Suomenkielisenä se ilmestyi vuodet 1957–1991. RDS-1
Nimen "RDS" alkuperä on hämärän peitossa, mutta yleensä sen ajatellaan olevan näennäinen lyhenne joko sanoista "erikoissuihkumoottori" (ven. Реактивный двигатель специальный) tai "Stalinin suihkumoottori" (ven. Реактивный двигатель Сталина) tai "Venäjä tekee sen itse" (ven. Россия делает сама). Myös Neuvostoliiton myöhemmät ydinpommit nimettiin kirjainyhdistelmällä RDS, mutta käyttäen eri mallinumeroita. Venäjän historia
Heinäkuussa 1991 Boris Jeltsin valittiin Venäjän presidentiksi. Lokakuussa Venäjän, Valko-Venäjän ja Ukrainan johtajat päättivät, että Neuvostoliitto lakkautetaan ja perustetaan löyhä liitto nimeltään Itsenäisten valtioiden yhteisö. Neuvostoliiton historia
Sodan jälkeen joutuivat karkotetuiksi muun muassa Volgan saksalaiset, tšetšeenit ja useat muut kansallisuudet, joita syytettiin yhteistyöstä saksalaisten kanssa. Maailmansodan ja erityisesti ydinaseen kehittämisen jälkeen (1949) Neuvostoliitto oli kohonnut toiseksi maailman supervalloista. Toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliiton aluettakin oli laajennettu huomattavasti liittämällä siihen Baltian maat, Puolan entisen alueen itäosa Curzonin jo vuonna 1919 ehdottamalle rajalinjalle saakka, puolet Saksalle kuuluneesta Itä-Preussista sekä eräitä Suomelle, Tšekkoslovakialle, Romanialle ja Japanille kuuluneita alueita. Sitä paitsi Itä-Euroopan maat olivat nyt Neuvostoliiton valtapiirissä, ja niihin luotiin sosialistinen järjestelmä. Myös Kiina oli Neuvostoliiton läheinen liittolainen ennen maiden välirikkoa. DOSAAF
DOSAAF eli ДОСААФ (lyhenne sanoista Добровольное Общество Содействия Армии, Авиации и Флоту, Dobrovolnoje Obštšestvo Sodeistvija Armii, Aviatsii i Flotu) oli Neuvostoliiton harrastusilmailuliitto, nimensäkin mukaan se toimi asevoimien resurssien tukemana "Vapaaehtoisena Maa-, Ilma- ja Merivoimien Tukemisen Seurana" ollen vapaaehtoisen maanpuolustuksen seura. Seura on jatkanut toimintaansa Neuvostoliitosta itsenäistyneissä maissa, mutta eri maissa sen nimi on muuttunut. Joulukuussa 1991 sen nimi muuttui Venäjän federaatiossa muotoon "Venäläinen Puolustuksen ja Urheilun Tekninen Organisaatio" (Российская оборонная спортивно-техническая организация - РОСТО). Neuvosto-Venäjä
Kun bolševikit voittivat Venäjän sisällissodan, he yhdistivät hallitsemansa Ukrainan, Valko-Venäjän ja Taka-Kaukasian neuvostotasavallat Neuvostoliitoksi. Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta
Bolsevikkien vakiinnutettua valtansa Valko-Venäjän nimi muuttui muotoon muodostaen yhdessä Venäjän, Ukrainan ja Transkaukasian kanssa Neuvostoliiton vuonna 1922. Neuvostoliitto
Alkuperäinen Neuvostoliitto käsitti Venäjän, Ukrainan, Valko-Venäjän ja Transkaukasian neuvostotasavallat. Myöhemmin Venäjän SFNT:stä irrotettiin Kazahstanin ja Kirgiisien autonomiset neuvostotasavallat, joista tuli omia tasavaltojansa Neuvostoliiton sisällä. Vuonna 1925 Neuvostoliittoon liittyivät rauhanomaisesti Turkmenistan ja Uzbekistan, josta vuonna 1929 erotettiin Tadžikistan. Vuonna 1936 Transkaukasia jaettiin Armenian, Azerbaidžanin ja Gruusian tasavaltojen kesken. Vuonna 1940 perustettiin Itä-Karjalaan Karjalais-Suomalainen SNT, johon liitettiin osa Suomelta talvisodassa valloitetuista alueista. Se oli alkuun oma tasavaltansa, mutta se liitettiin 1956 Venäjän SFNT:aan ja alennettiin Karjalan autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Venäjän historia
Vuoden 1917 tapahtumien yhteydessä ja niiden jälkeen Puola, Suomi, Viro, Latvia, Liettua ja Ukraina itsenäistyivät Keisarillisesta Venäjästä. Kansankomissaarit tunnustivat Saksan, Itävalta-Unkarin ja Bulgarian kanssa 3. maaliskuuta 1918 tehdyllä Brest-Litovskin rauhansopimuksella Ukrainan. Vallankumouksen jälkeen Neuvosto-Venäjää hallitsivat bolševikkipuolue, joka alkoi kutsua itseään kommunistiseksi maaliskuussa 1918. Venäjän kieli
Venäjä on Venäjän virallinen kieli ja sillä on virallinen asema myös Kazakstanissa, Kirgisiassa ja Valko-Venäjällä. Venäjää puhutaan paljon muuallakin Itsenäisten valtioiden yhteisön sekä muun muassa Mongoliassa. Venäjä on yksi Yhdistyneiden kansakuntien kuudesta virallisesta kielestä. Venäjä oli aiemmin "de facto" Neuvostoliiton virallinen kieli. Venäjä on maailman kahdeksanneksi puhutuin kieli. Uuden Venäjän kuvernementti
Uuden Venäjän kuvernementin hajoamisesta huolimatta Venäjän keisarikunnan Mustanmeren pohjoispuolisista alueista käytettiin ainakin joissain yhteyksissä myöhemminkin nimitystä "Uusi-Venäjä". Neuvostoliiton historia
Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan ja Yhdysvaltain miehitysvyöhykkeistä muodostettiin toukokuussa 1949 Saksan liittotasavalta (epävirallisesti Länsi-Saksa eli BRD), joka julistautui täysin itsenäiseksi vuonna 1955. Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle perustettiin Saksan demokraattinen tasavalta (epävirallisesti Itä-Saksa eli DDR) lokakuussa 1949. DDR oli koko olemassaolonsa ajan Neuvostoliiton valvonnassa. Saksa oli jaettuna vuoteen 1990 asti, jolloin lakkautetun DDR:n alue liitettiin viideksi osavaltioksi () pilkottuna Saksan liittotasavaltaan. Neuvostoliitto
Venäjä sekä siitä vallankumouksen jälkeen eronneet Ukrainan, Valko-Venäjän ja Transkaukasian neuvostotasavallat yhdistyivät 30. joulukuuta 1922 Neuvostoliitoksi, josta tuli maailman ensimmäinen kommunismiin pyrkivä sosialistinen valtio. Samana vuonna valmistui myös Leninin hoviohjaajan Sergei Eisensteinin ohjaama Neuvostoliiton kansalliselokuva, tositapahtumiin perustuva "Panssarilaiva Potemkin". Elokuvalla oli suuri merkitys maassa, jossa lukutaidottomuus oli yleistä. Sisällissodan aikaisen sotakommunismin jälkeen hallitus alkoi sallia yksityisyritteliäisyyttä kansallistetun teollisuuden rinnalla. Satojen takavarikointi maaseudulla korvattiin verolla. Teollisuustuotannon kehittymättömyys johti kuitenkin vakavaan inflaatioon ja markkinaspekulointiin, josta seurasi ruoan puutetta kaupungeissa. Alkuaikoinaan Neuvostoliitto oli sotilaallisesti huomattavasti keisarikuntaa heikompi ja pyrki välttämään konflikteja. Neuvostoliiton sotilaallinen ja taloudellinen kasvu alkoi 1930-luvulla Stalinin hallinnon aikana. Neuvostoliitto
Yksitoista entistä neuvostotasavaltaa muodosti hajoamisen jälkeen alueellisen järjestön, Itsenäisten valtioiden yhteisön. Neuvostoliiton kansainvälisoikeudelliseksi seuraajavaltioksi tuli suurin neuvostotasavaltana ollut valtio, Venäjä. Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta
Vaikka Karjalais-suomalainen neuvostotasavalta oli virallisesti Neuvostoliiton eikä Venäjän Karjala, se oli todellisuudessa täysin Neuvostoliiton keskushallinnon ohjauksessa ja pelkästään muodollisesti yhtä suvereeni kuin esimerkiksi Venäjän tai Ukrainan neuvostotasavalta. Rossija 1
Televisiokanavan nimi oli aikaisemmin RTR () ja sitten Rossija. Kanava noudattaa uutisoinnissa Venäjän poliittisen johdon Kremlin sanomaa. Naši
Järjestö ei ole Länsi-Euroopassa tai varsinkaan 1990-luvun alussa Neuvostoliitosta itsenäistyneiden maiden keskuudessa kovin suosittu. Muun muassa Viro on luokitellut Naši-järjestön laittomaksi maan rajojen sisäpuolella. Vastustusta on aiheuttanut varsinkin našien kovaotteinen toiminta ja kampanjointi monia entisen Neuvostoliiton maita vastaan. Muun muassa našien historiakäsitykset Neuvostoliitosta tai toisesta maailmansodasta poikkeavat huomattavasti länsimaiden käsityksistä. Kummeksuntaa on länsimaissa herättänyt se, että Naši-järjestö käyttää internetosoitteessaan maatunnusta SU (Soviet Union), Venäjän tavanomaisen maatunnuksen RU (Russia) sijasta. G8
Yhdysvaltain silloinen presidentti George H. W. Bush ehdotti 1992 Münchenissä edellisvuoden lopussa hajonneen Neuvostoliiton suurimman seuraajavaltion Venäjän ottamista G7:n täysivaltaiseksi jäseneksi. Päätös oli täysin poliittinen, eikä perustunut taloudellisiin realiteetteihin. Sitä pidettiin ennenaikaisena, mutta Venäjä kutsuttiin vuosittain sen jälkeen kaikkiin kokouksiin ja siitä ryhmä sai uuden nimikkeen G7+1. Kesäkuun 1997 tapaamista Denverissä kutsuttiin jo G8-kokoukseksi ja Venäjä liittyi virallisesti 1998 Birminghamin kokouksessa. Sovjetologia
Länsimaissa varsinkin Neuvostoliiton jälkeistä sovjetologiaa, mutta joskus myös vanhempaa, on kutsuttu nimellä kremlologia. Nykyään sen tavoitteena on ainakin osittain samoin menetelmin arvioida ja ennakoida valtasuhteita ja virallisen politiikan muutoksia Venäjällä. NKVD
Venäjän NKVD lakkautettiin vuonna 1934, jolloin perustettiin Neuvostoliiton NKVD. Tällöin myös GPU:n seuraaja OGPU siirtyi osaksi NKVD:tä saaden uudeksi nimekseen "Valtion turvallisuuspäähallinto", lyh. GUGB. 1930-luvulla Josif Stalinin johtaman suuren terrorin aikana NKVD nousi valtioksi valtion sisällä ja sen lonkerot ulottuivat syvälle yhteiskuntaan koskien kaikkia elämänalueita. Stalin käytti NKVD:tä terrorin työvälineenä ja se teloitti ja vei Gulag-vankileireille miljoonia ihmisiä. Suuresta vankimäärästä johtuen NKVD saattoi ryhtyä urakoitsijana suuriin julkisiin rakennushankkeisiin, kuten Stalinin kanavan rakentamiseen. Rakentamisen tarkoituksena ei ollut pelkästään tuottaa pakkotyöllä halpaa perusrakennetta kansantalouteen, vaan myös tappaa vankeja. Gardariki
Garðaríki (myös Gardariki tai Gardarike) on muinaisnorjankielisissä teksteissä Venäjän nimi. Muita nimiä ovat Garðaveldi ("Kaupunkien valtakunta"), Austrlönd ("Itämaat"), Austrríki ("Itävaltakunta"), Svíþjóð hin mikla ("Iso-Ruotsi") ja Svíþjóð hin kalda ("Kylmä-Ruotsi"). Lyhyempi muoto Garðar viittaa myös samaan suuntaan "Itä", Austr. Viro
Suomessa Viroa kutsuttiin Eestiksi varsinkin 1920- ja 1930-luvulla heimoaktivistien keskuudessa ja toisen maailmansodan jälkeen neuvostovallan aikana vasemmistossa. Myös Neuvostoliitossa julkaistussa suomenkielisessä kirjallisuudessa puhuttiin aina "Neuvosto-Eestistä" tai "Eestin SNT":sta. Suomeen vakiintunut sovinnaisnimi on kuitenkin "Viro". Muun muassa Viron edesmennyt entinen presidentti, kielentutkija Lennart Meri ja Kielitoimisto suosittavat suomeen vakiintuneen Viro-nimen käyttöä. Helsingin yliopiston suomen kielen laitoksen amanuenssi Erkki Lyytikäinen perustelee näin: ”"Suomen kielenhuolto vierastaa Eesti-nimeä siksi, että se on turha raakalaina. Saman periaatteen mukaan Ruotsista pitäisi käyttää nimeä Sverige, Saksasta Deutschland ja Venäjästä Rossija. Eesti-nimi poikkeaa edellisistä vain sikäli, että suomalaisen on se helppo ääntää."” Suomen kielen lautakunta ja Kielitoimisto hyväksyvät myös nimet Eesti ja eestin kieli, mutta asettavat Viron ja viron kielen ensi sijalle. Venäjä
YK:n turvallisuusneuvoston pysyvänä jäsenmaana Venäjällä on keskeinen rooli kansainvälisessä turvallisuuspolitiikassa. Se on osallistunut kansainvälisten konfliktien selvittelyyn osallistumalla esimerkiksi Lähi-idän kvartettiin, kuuden osapuolen neuvotteluihin Pohjois-Korean kanssa, Kosovon sodan selvittelyyn ja ydinaseiden leviämistä koskevaan politiikkaan. Venäjä on Euroopan neuvoston, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön ja APECin jäsen. Venäjällä on johtava asema alueellisissa järjestöissä, kuten Itsenäisten valtioiden yhteisössä, Euraasian talousyhteisössä, Kollektiivisessa turvallisuusjärjestössä, sekä Shanghain yhteistyöjärjestössä. Presidentti Dmitri Medvedev on suosinut eri tavoin strategista kumppanuutta ja läheistä integraatiota, mikä näkyy esimerkiksi EU:n ja Venäjän ”yhteisten tilojen” yhteistyöhankkeessa. Venäjä on kehittänyt neuvostoliittoaikaista ystävällisemmät, joskin edelleen varsin epävakaat suhteet Natoon. Venäjän ja Naton välille perustettiin komissio vuonna 2002 mahdollistamaan 26 sotilasliiton valtion ja Venäjän tasaväkisen kumppanuuden yhteisten päämäärien tavoittelua varten. Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea
Toimeenpanevan keskuskomitean johdossa oli "puhemiehistö", johon toimeenpaneva keskuskomitea valitsi Neuvostoliiton perustajavaltioiden määrän mukaan neljä puheenjohtajaa (artikla 27). Neuvostoliiton perustivat Venäjän SFNT, Valko-Venäjän SNT, Ukrainan SNT ja Transkaukasian SNT. Uusien valtioiden liittyessä puheenjohtajien määrä kasvoi. Lisäksi keskuskomitean molemmissa kamareissa oli oma 7-jäseninen puheenjohtajistonsa. Yhteensä toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajistoon (hallintoneuvostoon) valittiin perustuslain (1924 alkuperäisen version) mukaan kaikkiaan 21-jäsentä (artiklat 25–26). Se oli todellinen vallankäyttäjä. Toimeenpanevan keskuskomitean istuntojen välillä puhemiehistö käytti keskuskomitean lainsäädännöllistä, toimeenpano- ja hallintovaltaa (artiklat 29–30). Venäjän jääkiekkomaajoukkue
Venäjän jääkiekkomaajoukkueen edeltäjä Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkue (niin kutsuttu Punakone) dominoi kansainvälisiä kisoja 1970- ja 1980-luvulla. Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkue voitti aikanaan monta kultamitalia MM- ja olympiakisoista. Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkue ja Venäjän jääkiekkomaajoukkue ovat voittaneet yhteensä 26 MM-kultamitalia, yhtä monta kuin Kanada.
Venäjän jääkiekkomaajoukkue on voittanut viisi MM-kultaa, vuosina 1993, 2008, 2009, 2012 ja 2014. Viimeisin MM-turnaus järjestettiin Venäjällä 2016. Venäjän historia
Venäjän federaatio syntyi Neuvostoliiton hajottua 25.12.1991. Vuosina 1992–1999 maata johti presidentti Boris Jeltsin, jonka jälkeen virkaan nousi Vladimir Putin. Putinin suosikki Dmitri Medvedev voitti vuoden 2008 presidentinvaalit. Luettelo Neuvostoliiton ja Venäjän laivastojen sukellusveneluokista
Luettelo Neuvostoliiton ja Venäjän laivastojen sukellusveneluokista listaa Venäjän tasavallan ja sitä edeltäneiden Venäjän keisarikunnan ja Neuvostoliiton laivastojen sukellusveneluokat. Neuvostoliiton laivaston sukellusveneet valmistettiin numeroituina projekteina, jotka toisinaan nimettiin. Kylmän sodan aikana Nato antoi kullekin näin muodostuneelle "luokalle" raportointinimen, jotka perustuivat osittain epätäsmällisiin tiedustelutietoihin.NATO-koodinimet lainausmerkeissä Kyläneuvosto
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen kyläneuvosto on säilynyt paikallisena hallintoelimenä eräissä entisissä neuvostotasavalloissa. Venäjällä ne on korvattu vuoden 2003 jälkeisen hallintouudistuksen mukaisella kuntajärjestelmällä, mutta eräillä alueilla kuten Dagestanissa ja Nenetsiassa sana "selsovet" esiintyy yhä maalaiskuntien nimissä. Lähiulkomaa
Lähiulkomaa (ven. ближнее зарубежье, "blizhneye zarubezhye") on venäläinen poliittinen termi, jolla tarkoitetaan Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen syntyneitä valtioita. Monet venäläiset käyttivät termiä Neuvostoliiton hajotessa 1991. Juuri itsenäisiksi julistautuneiden valtioiden johtajat eivät pitäneet siitä, sillä termi kyseenalaisti niiden itsenäisyyden. Ensimmäinen maailmansota
Nämä maat muutettiin tasavalloiksi. Venäjästä tuli Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta, joka muutamaa vuotta myöhemmin yhdistettiin eräiden siitä lyhytaikaisesti eronneiden valtioiden kanssa Neuvostoliitoksi. Karatšai-Tšerkessia
Neuvostoliitossa 1980-luvun lopulla alkanut kansallinen liikehdintä johti siihen että Karatšai-Tšerkessian autonominen alue julistautui Karatšai-Tšerkessian neuvostotasavallaksi 3.7.1991 (suveneerisuusjulistus). Joulukuussa 1992 maan nimi muutettiin Karatšai-Tšerkessian tasavallaksi. Tasavalta päätti allekirjoittaa Venäjän federaation perustuslain ja jäi näin Venäjän yhteyteen. Admiral Kuznetsov
Admiral Flota Sovetskogo Sojuza Kuznetsov (alun perin "Tbilisi"; suom. "Neuvostoliiton laivastoamiraali Kuznetsov") on Venäjän laivaston ainoa lentotukialus, ja laivaston nykyinen lippulaiva. Aluksen tilasi punalaivasto, mutta alus ei ehtinyt käyttöön ennen Neuvostoliiton hajoamista. 
Alus on nimetty Neuvostoliiton laivastoamiraali Nikolai Gerasimovitš Kuznetsovin mukaan. Venäjän lippu
Vuosina 1918–23 Venäjän neuvostotasavallan lippuna oli punainen lippu, jossa oli kirjainlyhenne РСФСР, "RSFSR". Neuvostoliitossa sama lippu palasi vuosiksi 1937–54. Venäjän neuvostotasavalta sai 1954 kokonaan uudenlaisen lipun, joka pohjautui Neuvostoliiton lippuun. Neuvostotasavalta
Neuvostotasavalta, pidemmin sosialistinen neuvostotasavalta (lyhenne SNT) oli muodollisesti suvereeni osa laajempaa kokonaisuutta "Sosialististen neuvostotasavaltojen liittoa", lyh. Neuvostoliittoa. Liittovaltion hajotessa 1991 neuvostotasavaltoja oli käytännössä 15, joista jokaisessa oli oma kommunistinen puolueensa lukuun ottamatta Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa (SFNT) aina vuoteen 1990. Venäjän historia
Stalinin johdolla teollisesti kehittämätöntä Neuvostoliittoa lähdettiin modernisoimaan stalinismin kautta. Vaurastunut talonpoikaluokka, kulakit saivat kokea vainon. Stalin voimisti Neuvostoliiton totalitarismia voimistamalla valtiollista poliisia (GPU, OGPU ja NKVD). 1930-luvulla Stalin toteutti puhdistukset, joissa lähes koko entinen johtajakaarti syrjäytettiin ja teloitettiin. Tästä lähtenyt terrori johti laajoihin vangitsemisiin, joiden aikana miljoonia, joidenkin lukujen mukaan kymmeniä miljoonia ihmisiä lähetettiin vankileirien saaristoon (GULAG), likvidoitiin tai yksinkertaisesti katosi. Huolimatta tästä, Neuvostoliitto kehittyi sotaa edeltävinä vuosina voimakkaaksi teollisuusmahdiksi. Neuvostoliitto
Neuvostoliiton sisällä Gorbatšovin hallinto oli kuitenkin joutunut suuren epäilyksen ja kritiikin kohteeksi Neuvostoliiton johdon, erityisesti vanhoillisten keskuudessa. Kuuluvimmaksi Gorbatšovin kritisoijaksi nousi kuitenkin Venäjällä parlamenttivaalit vuonna 1989 voittanut demokraatti Boris Jeltsin, joka vastusti varsinkin vanhoillisia. Maaliskuussa 1991 Neuvostoliitossa järjestettiin maan historian ensimmäinen ja viimeinen kansanäänestys. 24. joulukuuta 1990 Neuvostoliiton kansankongressin edustajien ehdotuksen mukaisesti neuvostokansalaisilta kysyttiin, halutaanko säilyttää Neuvostoliitto uudistettuna itsenäisten tasavaltojen federaationa, joka takaisi kaikkiin kansallisuuksiin kuuluville ihmisille samat oikeudet ja vapaudet. Maaliskuun kansanäänestyksessä 113 512 812 eli 77,85 % äänestäjistä äänesti uudistetun Sosialististen Neuvostotasavaltojen Liiton puolesta. Kansanäänestyksen tulos hautautui kuitenkin muiden ongelmien, ja lähinnä Gorbatšovin ja Jeltsinin välisiin valtataisteluihin, jotka kiihtyivät kevään kuluessa. Venäjän Helsingin-suurlähetystö
Neuvostoliiton aikana suurlähetystön rakennus toimi myös Neuvostoliiton johtajien majoituspaikkana heidän vieraillessaan Suomessa. Siellä ovat yöpyneet muun muassa Nikita Hruštšov, Leonid Brežnev, Mihail Gorbatšov sekä Venäjän presidentti Boris Jeltsin vuonna 1992. Neuvostoliiton suurlähetystössä vuosittain lokakuun vallankumouksen vuosipäivänä 7. marraskuuta ja YYA-sopimuksen vuosipäivänä 6. huhtikuuta järjestetyt vastaanotot olivat varsinkin suomettumisen aikana tärkeitä tapahtumia, joihin tärkeimmät suomalaiset poliittiset päättäjät kutsuttiin. Kutsun saamista pidettiin osoituksena henkilön nauttimasta hyväksynnästä. Työ
Keisarillisella Venäjällä pakkotyölaitosta kutsuttiin nimellä katorga. Neuvostoliitossa ihmisiä koottiin työleireille erityisesti Josif Stalinin aikana. Pakkotyövoimalla toteutettiin suuria investointihankkeita, kuten rakennettiin rautateitä ja voimalaitoksia. Järjestelmä oli osa kommunistisen puolueen organisoimaa valtioterrorismia, jossa vallitsevaan yhteiskuntajärjestelmään sopeutumattomia henkilöitä kriminalisoitiin. Pakkotyö oli myös osa Neuvostoliiton harjoittamaa valtiokapitalismia, jossa työstä aiheutuva kustannus pyrittiin laskemaan mahdollisimman alas ja sitä kautta saavutta mahdollisimman suuri hyöty kansantaloudelle. Tyypillisenä esimerkkinä voidaan mainita Vienanmeren–Itämeren kanava. Neuvostoliiton vallankaappausyritys 1991
20. elokuuta olisi allekirjoitettu uusi liittosopimus, joka muuttaisi Neuvostoliiton suvereenien tasavaltojen liitoksi ja tunnusti että kuusi sopimusneuvotteluista poissa ollutta tasavaltaa (Armenia, Georgia, Moldova, Latvia, Liettua ja Viro) olivat vapaita eroamaan tai hyväksymään myöhemmin liiton. Kaappaajat vetosivat neuvostokansalaisiin ja varoittivat Neuvostoliiton tuhosta. Asevoimia määrättiin avainpaikkoihin Moskovassa. Kaikki riippumaton media suljettiin. Muut poliittiset organisaatiot kuin kommunistipuolue määrättiin hajotettaviksi. Neuvostoliitto julistettiin hätätilaan. Venäjän tasavalta
Venäjän tasavalta (; Rossijskaja respublika) 15. maaliskuuta - 7. marraskuuta 1917 oli valtio, jota virallisesti johti Venäjän väliaikainen hallitus ja joka tuli valtaan keisari Nikolai II:n luovuttua vallasta helmikuun vallankumouksessa 15. maaliskuuta . Venäjän tasavallaksi se julistautui 14. syyskuuta 1917 . Se lakkautettiin lokakuun vallankumouksessa, jolloin sitä seurasi Neuvosto-Venäjä. Neuvostoliitto
Neuvostoliitto oli jo syntyessäänkin huomattavan laaja pinta-alaltaan ja luonnonvaroiltaan. Venäjän suurimmat kaupungit 1800-luvulla olivat Pietari, Moskova, Varsova ja Harkova. Myöhemmin Varsovasta tuli itsenäisen Puolan pääkaupunki, ja Ukrainassa sijaitseva venäjänkielinen Harkova jäi kasvavan talouskeskuksen Kiovan varjoon. Leningradiksi muuttunut Pietari säilytti omaleimaisuutensa, mutta muuttui teollisuusvaltaiseksi, ja suuri määrä sivistyneistöä muutti ulkomaille. Moskovasta tuli Neuvostoliiton pääkaupunki. Toinen maailmansota siirsi talouden painopistettä muutenkin kohti itää, missä resurssit tuntuivat ehtymättömiltä. Kaupunkirakenteen erityispiirteeksi Neuvostoliitossa tulivat, osittain runsaan energiatarjonnan vuoksi, pitkät etäisyydet ja kaukana toisistaan sijaitsevien alueiden taloudellinen keskinäinen riippuvuus. Monet kaupungit syntyivät jopa ilman ympäröivää maaseutumaista asutusta, joka turvaisi kaupungille riittävän ruokahuollon. Tämä piti alueet tiukemmin keskusjohdosta riippuvaisena, mutta oli jopa kohtalokasta Neuvostoliiton hajotessa, kun välttämättömyystarvikkeet pitikin yhtäkkiä tuoda ulkomailta. Kremlologia
Kremlologia on Venäjän ja aiemmin Neuvostoliiton poliittisen johdon toiminnan ja puheiden tutkimusta, tulkintaa ja analyysia. Sana viittaa Venäjän johtavien hallintoelinten toimipaikkaan, Moskovan Kremliin. Termi kremlologia syntyi Neuvostoliiton aikana, ja siitä on esimerkiksi Saksassa käytössä versio "Kreml-astrologie", jolla viitataan tulkinnan epävarmuuteen. Kremlologian tarkoituksena on ollut tutkia Venäjän ja aiemmin Neuvostoliiton kehitystä ja sen vallankäyttöä, laajemmin myös niiden vaikutuspiirissä olevien alueiden tutkimusta. Neuvostoaikaista kremlologiaa kutsuttiin myös sovjetologiaksi. Venäjä
Kansainvälisessä oikeudessa Venäjän federaation katsotaan perineen Neuvostoliiton oikeussubjektin aseman. Venäjä jatkaa NL:n kansainvälisten sitoumusten täyttämistä ja sai myös NL:n pysyvän paikan YK:n turvallisuusneuvostossa, jäsenyydet muissa kansainvälisissä järjestöissä, NL:n oikeudet ja velvollisuudet kansainvälisissä sopimuksissa sekä sen omistukset ja velat. Neuvosto-Venäjä
Perustamisensa aikana Neuvosto-Venäjän tunnustivat ympärysvaltojen kanssa sotaa käyvät Osmanien valtakunta, Saksan valtakunta ja Itävalta-Unkari, jotka tekivät sen kanssa Brest-Litovskin rauhan sekä myös Suomi itsenäisyytensä tunnustamisen vuoksi. Muut valtiot eivät tunnustaneet Neuvosto-Venäjää, koska ne pitivät Venäjän väliaikaisen hallituksen seuraajina venäläisiä sotilashallituksia, jotka taistelivat neuvostovaltaa vastaan. Sotilashallituksia tukivat Venäjän interventiossa muun muassa Ranska, Yhdysvallat ja Britannia sekä Japani. Venäjä
Toisen maailmansodan alkumetreillä Neuvostoliitto teki hyökkäämättömyyssopimuksen Saksan kanssa sopien Itä-Euroopan jaosta. Sen seurauksena Neuvostoliitto sai omat etupiirinsä, joihin kuuluivat Baltian maat, Suomi, Bessarabia ja osa Puolaa. Neuvostoliitto hyökkäsi Puolaan pari viikkoa Saksan jälkeen. Kansainliitosta Neuvostoliitto erotettiin sen hyökättyä Suomeen vuonna 1939. Stalinin ei kuitenkaan onnistunut vallata Suomea, vaan Suomi sai torjuntavoiton talvisodassa 1939–1940. Neuvostoliitto suunnitteli heti uutta hyökkäystä Suomeen, mutta Saksa oli muuttanut kantansa ja kielsi sen. Toisin kävi Baltian maille, jotka jäivät sodan jalkoihin. Neuvostoliitto
Neuvostoliitto laajentui etenkin 1940-luvulla Stalinin hallintokauden aikana. Vuonna 1940 Neuvostoliittoon liitettiin Baltian tasavallat Viro, Latvia ja Liettua. Samoihin aikoihin Neuvostoliitto miehitti muun muassa alueita Suomelta ja Japanilta, Kaliningradin alueen Saksalta, Moldavian ja Länsi-Ukrainan alueet Romanialta ja itäisen Puolan. Nämä alueet liitettiin Neuvostoliittoon toisen maailmansodan loputtua. Tannu-Tuvan kansantasavalta Keski-Aasiasta liittyi Neuvostoliittoon 11. lokakuuta 1944. Neuvostotasavaltojen vaakunat
Autonomiset sosialistiset neuvostotasavallat käyttivät tunnuksenaan sen neuvostotasavallan vaakunaa joihin ne kuuluivat siten että vaakunaan oli vaihdettu ASNT:n nimi ja Neuvostoliiton tunnuslause ASNT:n virallisilla kielillä. Erittäin monikansallisen Dagestanin ASNT:n vaakunassa tunnuslause oli peräti yhdellätoista eri kielellä, ja vaakuna poikkesi ulkonällisesti jonkin verran muista. Ennen toista maailmansotaa jotkut ASNT:t käyttivät täysin omaa vaakunaansa. Neuvostoliiton valtionpäämies
Neuvosto-Venäjän valtionpäämiehenä pidettiin yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajaa. Vastaavasti Neuvostoliiton nimellisenä valtionpäämiehenä oli vuosina 1922–1938 neuvostokongressin toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtaja ja vuodesta 1938 korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja. Varsinainen presidentin virka otettiin Neuvostoliitossa käyttöön vasta maaliskuussa 1990. Kommunistinen puolue
Venäjä oli ensimmäinen valtio, jossa kommunistit pääsivät valtaan (1917). Vuonna 1918 Bolsevikit vaihtoivat nimensä "Venäjän kommunistiseksi puolueeksi". Nimi valittiin sen takia, että pyrittiin irrottautumaan Toisen internationaalin sosialisteista, jotka olivat tukeneet porvarihallituksia ensimmäisen maailmansodan aikaan. Keski-Aasia
Venäjä valloitti suuremman osan Keski-Aasiaa vähitellen 1800-luvun loppupuolella. Venäjän vallankumouksen jälkeen alueelle perustettiin Neuvostoliittoon kuuluneet Kazakstanin, Uzbekistanin, Turkmenistanin, Tadžikistanin ja Kirgisian sosialistiset neuvostotasavallat. Ne itsenäistyivät vuonna 1991 Neuvostoliiton hajoamisen yhteydessä. Valko-Venäjä
Valko-Venäjän tasavalta eli Valko-Venäjä (, , lyhyesti Беларусь, "Belarus" tai Белоруссия, "Belarussija"), on sisämaavaltio, joka sijaitsee maantieteellisesti keskellä Eurooppaa, mutta kuuluu historiallisesti ja poliittisesti Itä-Eurooppaan. Valkovenäläiset ovat olleet usein alistettuna jonkun voimakkaamman valtion alaisuudessa. Historiansa alussa itäslaavit asuttivat Kiovan Rusiksi kutsuttua valtakuntaa ja sen hajottua itäslaavit pikkuhiljaa erkanivat omiin kansoihinsa. Tämän jälkeen valkovenäläiset ja nykyiset Valko-Venäjään kuuluvat alueet ovat olleet osa muun muassa Liettuan suuriruhtinaskuntaa, Puola-Liettuaa, Venäjän keisarikuntaa ja Neuvostoliittoa. Valloittajat ja kauppiaat ovat matkanneet ja taistelut läntisen ja itäisen Euroopan välillä monesti pyyhkineet alueen yli. Myös neuvostovaltion suurvainot ja toisen maailmansodan hävitys näkyvät kerrostumina maan kulttuurissa ja asuinpaikoilla. Valko-Venäjän kaakkoisosassa on paikoin maankäyttörajoituksia vuoden 1986 radioaktiivisen laskeuman johdosta. Venäjä
Neuvostoliiton voimistelijat, yleisurheilijat, painonnostajat, painijat, murtomaahiihtäjät ja nyrkkeilijät olivat jatkuvasti maailman huipputasoa, ja näissä lajeissa Venäjä on ollut huippumaa myös Neuvostoliiton jälkeisenä aikana. Jalkapallo on useimpien maailman maiden tapaan hyvin suosittua Venäjällä. Venäjä järjestää jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2018. Jääkiekko on niin ikään suosittua ja Neuvostoliitto oli lajissa kansainvälisellä huipulla, sillä se voitti kultaa useimmissa maailmanmestaruus- ja olympiakisoissa. Jääpallo on paikoin suosittua. Neuvostoliitto ja sittemmin Venäjä ovat alusta asti hallinneet lajin kansainvälisiä kilpailuja. Koripallossa Venäjän maajoukkue on voittanut Euroopan-mestaruuden ja lentopallossa maajoukkue on saavuttanut parhaimmillaan olympiakultaa. Venäjä
Neuvostoliitosta tuli 1949 maailman toinen ydinasevaltio. Se pyrki liittymään Natoon Euroopan vakauttamiseksi, mutta tämän epäonnistuttua perusti Itä-Eurooppaan oman Varsovan liittonsa. Toista maailmansotaa seuranneen kylmänä sotana tunnetun kauden aikana Neuvostoliitto yritti levittää vaikutusvaltaansa maailmalle etenkin Yhdysvaltojen pyrkiessä patoamaan sitä. Tänä aikana Neuvostoliitto nousi maailman toiseksi supervallaksi. Neuvostoliiton historia
Neuvostoliiton kaikki neuvostotasavallat itsenäistyivät vuosien 1990–1991 aikana. Hajoamisen jälkeen kaikki neuvostotasavallat ovat kehittyneet omiin suuntiinsa itsenäisinä valtioina. Osa entisistä neuvostotasavalloista liittyi vuonna 2004 NATO-sotilasjärjestöön ja Euroopan unioniin. Neuvostoliitto Gorbatšovin aikakaudella
Uudistuksia pelkäävät vanhoilliset kommunistit kaappasivat vallan vähäksi aikaa elokuussa 1991, jolloin Venäjän johtaja Jeltsin asettui näkyvästi vastustamaan kaappausta, ja voitti vanhoilliset. Tämä suisti Gorbatšovin vallasta. Niinpä uudistukset ja kansallisuuskiistat johtivat lopulta maan hajoamiseen 25. joulukuuta 1991, ja Neuvostoliiton seuraajaksi tuli Venäjän federaatio sekä monta muuta aikaisempaa neuvostotasavaltaa. Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta
Uzbekistanin SNT nimettiin uudelleen 1. syyskuuta 1991 Uzbekistanin tasavallaksi, joka muodollisesti oli osa Neuvostoliittoa. Kun Neuvostoliitto virallisesti lakkautettiin 26. joulukuuta 1991, Uzbekistanista tuli itsenäinen valtio. Kansantasavaltojen liitto Novorossija
Liiton itsestään käyttöön ottama nimitys "Novorossija" ("Uusi-Venäjä") on aiemmin tarkoittanut Mustanmeren pohjoispuolella sijainnutta, jonka Venäjän keisarikunta oli valloittanut Osmanien valtakunnalta. Nimitystä Novorossija käytettiin 1900-luvun alkuun saakka, mutta sen käyttö päättyi 1918, kun alue tuli pääosaltaan kuulumaan Ukrainan sosialistiselle neuvostotasavallalle.
Kapinallisten hallitsemasta alueesta on käytetty myös nimeä Donbass. Venäjän federaation ulkoasiainministeriö
Venäjän federaation ulkoasiainministeriön edeltäjiä olivat Neuvostoliiton ulkoasiainministeriö, Neuvostoliiton ulkoasiainkansankomissariaatti, Venäjän federatiivisen sosialistisen neuvostotasavallan ulkoasiainkansankomissariaatti ja Venäjän keisarikunnan ulkoasiainministeriö. Suomi–Venäjä-Seura
Suomi–Venäjä-Seura (SVS) on Suomen ja Venäjän välinen ystävyysseura. Se perustettiin vuonna 1944 nimellä Suomi–Neuvostoliitto-Seura. Neuvostoliiton romahdettua nimeksi tuli Suomen ja Venäjän kansojen ystävyysseura ja lopulta nykyinen nimi. Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna
Vuosina 1919–1926 oli käytössä Venäjän SFNT:n vaakuna, johon oli vaihdettu Valko-Venäjän SNT:n lyhenne ”Б.С.С.Р.” ja Neuvostoliiton tunnuslause "”kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen”" oli valkovenäjän kielellä. Venäjä
Itäslaavit alkoivat levittäytyä Venäjän alueelle 500- ja 600-lukujen tienoilla. Kiovan Venäjäksi kutsuttu valtio ilmaantui 800-luvulla ja omaksui kristinuskon vuonna 988. Kiovan Venäjää seurasi Moskovan ruhtinaskunta. 1700-luvulla perustettiin huomattavasti laajempi Venäjän keisarikunta, joka ulottui Puolasta Tyynellemerelle ja sen yli Alaskaan. Venäjästä tuli keisarikunnan aikoihin maailmanlaajuinen valtatekijä. Maassa tapahtui ensimmäisen maailmansodan aikana vallankumous, jonka jälkeen perustettiin Neuvostoliitto, maailman toinen ja suurin sosialistinen valtio. Nykyinen Venäjän federaatio itsenäistyi Neuvostoliitosta, kun se hajosi vuonna 1991. Venäjä on Neuvostoliiton seuraajavaltio. Venäjä on Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen ja on Itsenäisten valtioiden yhteisön johtojäsen. Se on yksi viidestä virallisesti ydinasevaltioksi tunnustetusta maasta ja sillä on yhdessä Yhdysvaltain kanssa maailman suurimmat ydinasevarastot. Neuvostoliiton ministerineuvosto
Neuvostoliiton ministerineuvosto () oli Neuvostoliiton hallinnon ylin toimeenpaneva elin. Vuosina 1918–1946 se toimi nimellä Neuvostoliiton kansankomissaarien neuvosto (Совет народных комиссаров СССР). Sen toimipaikka oli Moskovan Kremlin alueella. Gorbatšovin ajan Neuvostoliiton kansallisuuskiistat
Syyskuussa 1991 kansankongressi äänesti Neuvostoliiton purkamisesta. Joulukuussa Venäjä, Valkovenäjä ja Ukraina sopivat perustavansa uuden liiton, Itsenäisten valtioiden yhteisön. Siihen liittyivät useimmat entiset neuvostotasavallat Baltian maita lukuun ottamatta. Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta
Neuvostoliiton diktaattorin Josif Stalinin vuonna 1953 tapahtuneen kuoleman ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen XX edustajakokouksen jälkeen 1956 Karjalais-suomalainen neuvostotasavalta muutettiin jälleen Karjalan autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi ja samalla osaksi Venäjää. Vaikka virallisesti syynä olivat ”Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan työtätekevien toivomukset, väestön kansallinen rakenne, talouden yhtenäisyys, Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan tiiviit taloudelliset ja kulttuurisuhteet Venäjän SFNT:aan”, Neuvostoliiton valtionpäämiehen Kliment Vorošilovin mukaan statuksen alentaminen tehtiin Suomen ylimmän valtiojohdon toivomuksesta ja valtioiden ystävällisten suhteiden kehittämiseksi. Muutos oli osa maiden yleisten suhteiden parantumista 1950-luvun puolivälin ”suojasään” ja destalinisoinnin aikana. Suomessa Karjalais-suomalaiseen neuvostotasavaltaan oli koko ajan suhtauduttu epäluulolla. Vladimir (nimi)
Vladimir () on slaavilainen, varsinkin Venäjällä yleinen miehen etunimi. Nimi merkitsee alkujaan suurta tai maineikasta hallitsijaa, mutta sen loppuosa muistuttaa myös rauhaa tarkoittavaa venäjän sanaa "mir". Nimen on tehnyt suosituksi varsinkin Kiovan Venäjän ensimmäinen kristitty ruhtinas Vladimir Suuri, joka hallitsi vuosina 980-1015. Tanskassa nimestä syntyi jo keskiajalla muunnos Valdemar, joka on ollut useiden pohjoismaisten hallitsijoiden nimenä ja josta lyhentymänä on syntynyt myös suomalainen nimi Valto. Sovinismi
Sovinistista ajattelua on historian saatossa ilmennyt erityisesti suurvalloissa, kuten Venäjällä ja Kiinassa, Yhdysvalloissa sekä Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa näiden suuruuden aikoina. Myös islamilaisessa sivilisaatiossa on kautta aikojen esiintynyt sovinismia, mikä tänään ilmenee etenkin islamilaisen fundamentalismin useissa muodoissa. Kansallissosialismi oli saksalaisen sovinismin äärimmäinen muoto. Fasismit ovat sisältäneet historiallisesti poikkeuksetta sovinistisia piirteitä. Venäjän pyrkimyksiä venäläistää naapurivaltionsa tai omat vähemmistökansallisuutensa kutsutaan tilanteesta riippuen "isovenäläisyydeksi", "panslavismiksi", "venäläistämiseksi" tai vain yleensä imperialismiksi. Venäläisen sovinismin eli isovenäläisyyden ilmiöitä ovat olleet mun muassa Venäjän keisarikunnan toimeenpanemat Suomen sortokaudet. Venäläinen sovinismi sai uusia muotoja Neuvostoliiton aikana, kun siihen yhdistyi bolševismi. Nyky-Venäjällä venäläistä sovinismia edustaa tunnetuimmin poliitikko Vladimir Žirinovski. Marxismi-leninismi
Toisen maailmansodan aikana "neuvostopatriotismiksi" kutsuttu venäläinen nationalismi yhdistyi Stalinin politiikkaan ja kylmän sodan aikaista marxismi-leninismiä leimasi sitoutuminen Neuvostoliiton ja muiden sosialististen maiden valtiollisiin etuihin. Trotskilaiset leimasivat Neuvostoliiton "valtiokapitalistiseksi" tai "rappeutuneeksi työväenvaltioksi". Kiinan ja Albanian kritisoidessa Neuvostoliittoa, ne esittivät itsensä alkuperäisen Neuvostoliiton perillisiksi. Myös leniniläinen "anti-imperialismi" on usein pelkistynyt valtiollisten etujen ajamiseksi. Suuri isänmaallinen sota
Nimitystä ei ole varsinaisesti käytetty muualla kuin Neuvostoliitossa sekä myöhemmin Venäjällä ja Neuvostoliitosta irtautuneissa maissa. Saksassa toisen maailmansodan taisteluista Neuvostoliittoa vastaan käytetään usein nimityksiä itärintama ("die Ostfront" ), idän sotaretki ("der Ostfeldzug") tai Venäjän sotaretki ("der Rußlandfeldzug"). Muualla saatetaan käyttää myös neutraalia nimitystä "Saksan ja Neuvostoliiton sota". Nimityksellä ""die Ostfront"" voidaan viitata Saksassa myös ensimmäisen maailmansodan itärintaman taisteluihin. Stepan Halturin
Neuvostoliitossa Halturinin mukaan oli nimetty Orlovin kaupunki, katuja ja muita kohteita. Neuvostoliiton historia
Vallankumouksen jälkeen Neuvosto-Venäjänä hallitsivat sosialistit, bolševikkipuolue joka muutti nimensä kommunistiseksi maaliskuussa 1918 ja sosiaalivallankumoukselliset. Bolševikit kielsivät myöhemmin muut puolueet. Neuvostoliiton politiikka
Neuvostoliitto oli sosialistinen liittovaltio, jossa ylin valta oli Neuvostoliiton kommunistisella puolueella (NKP) . 1980-luvun lopulla Mihail Gorbatšovin hallituskaudella ja maa alkoi siirtyä kohti monipuoluejärjestelmää, jollaista ei kuitenkaan koskaan luotu. Vladimir Lenin
Nimi Lenin oli alkujaan yksi Vladimir Uljanovin vallankumouksellisista salanimistä, joka on erään selityksen mukaan muunnos Siperian Lena-joesta. Neuvostoliitto
Neuvostoliiton rahayksikkö oli Venäjän keisarikunnassakin käytössä ollut rupla ja sen alayksikkö kopeekka. Yksi rupla vastasi arvoltaan sataa kopeekkaa. Neuvostoliiton hajottua ruplaa rahayksikkönään ovat käyttäneet Valko-Venäjä ja Venäjä. Muut neuvostotasavallat ovat itsenäistymisen jälkeen ottaneet käyttöön erinimiset rahayksiköt. Kabardi-Balkaria
Marraskuussa 1991 Kabardino-Balkarian ASNT antoi suverenisuusjulistuksen ja muutti nimensä Kabardi-Balkarian sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Neuvostoliiton hajottua maan nimeksi tuli Kabardi-Balkaria, ja se allekirjoitti maaliskuussa 1992 sopimuksen Venäjän kanssa, jonka mukaan se jäi Venäjän federaation osaksi. Neuvostoliitto
Sosiaaliset levottomuudet, autoritaariseen keisarin hallintoon kyllästyminen, ensimmäisen maailmansodan aiheuttama taisteluväsymys ja jo pitkään kytenyt muutostarve johtivat viimein 1917 Keisarillisen Venäjän luhistumiseen ja helmikuun vallankumoukseen. Duuman johtama väliaikaishallitus kaatui pian, kun bolševistinen puolue otti hallitsevan aseman johtajansa Vladimir Iljitš Leninin johdolla lokakuun vallankumouksessa. Lokakuun vallankumouksen yhteydessä Venäjällä syttyi sisällissota "punaisten" ja "valkoisten" välille. Kummatkin pyrkivät lisäksi pitämään Venäjän yhtenäisenä ja taistelivat itsenäistymään pyrkivien Venäjän keisarikunnan entisten osien kansallismielisiä vastaan. Samassa yhteydessä Venäjästä irtosi useita pieniä valtioita, muun muassa Suomi ja Puola. Punaiset voittivat sisällissodan, minkä jälkeen olot rauhoittuivat niin paljon, että neuvosto-Venäjän johdolla oli mahdollista perustaa vuoden 1922 perustuslailla Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto. Venäjän vaakuna
Vuonna 1917 Venäjän keisarikunnan hajottua muodostettiin Neuvosto-Venäjä, josta muodostui myöhemmin Neuvostoliiton osa, Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta. Venäjän vaakuna uudistettiin täysin ja käyttöön tuli Neuvostoliiton vaakunaa muistuttava sirppi ja vasara -aiheinen vaakuna. Neuvosto-Suomi
Neuvosto-Suomi tai Suomen kansantasavalta olivat Neuvostoliiton suunnitelmia Suomen hallitsemiseksi voitetun toisen maailmansodan jälkeen. Mahdollisuuksia oli kaksi: joko liittää Suomi osaksi Neuvostoliittoa omaksi neuvostotasavallaksi tai hallita Suomea Itä-Saksan tapaan satelliittivaltiona. Neuvostoliiton suunnitelmat muuttuivat moneen kertaan sodan edetessä. Valko-Venäjä
Valko-Venäjä julistautui melko vastahakoisesti suvereeniksi 27. heinäkuuta 1990, ja siitä tuli virallisesti Valko-Venäjän tasavalta 25. elokuuta 1991. Venäjän Boris Jeltsin, Ukrainan Leonid Kravtšuk ja Valko-Venäjän Stanislau Šuškevitš tapasivat 8. joulukuuta 1991 Valko-Venäjällä Belavežskaja Puštšassa ja julistivat Neuvostoliiton puretuksi ja Itsenäisten valtioiden yhteisön perustetuksi. Presidentti Šuškevitš kannatti demokratiaan ja vapaaseen markkinatalouteen siirtymistä, mutta parlamentti pysäytti uudistukset. Aljaksandr Lukašenka syytti Šuškevitšia korruptiosta ja sai tämän häviämään luottamusäänestyksen, mutta myöhemmin korruptioväitteet osoittautuivat tekaistuiksi. Neuvostoliiton historia
Toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitto ja Yhdysvallat kamppailivat hegemonia-asemasta kylmän sodan aikana. Taistelua käytiin useiden ns. proxy-sotien välityksellä, eli osapuolten kanssa liittoutuneet tahot kävivät sotaa keskenään, suurvaltojen tukiessa kumpikin omaa leiriään. Suoraa sotaa ei kuitenkaan koskaan käyty. Neuvostoliitto
Stalin voimisti Neuvostoliiton totalitarismia vahvistamalla valtiollista poliisia (Tšeka ja NKVD). Hän myös toteutti 1930-luvulla laajat puhdistukset, joita kutsutaan Stalinin vainoiksi, joissa esimerkiksi lähes koko entinen johtajisto syrjäytettiin ja teloitettiin. Jopa kymmeniä miljoonia ihmisiä lähetettiin vankileireille (GULAG), likvidoitiin, tai sitten yksinkertaisesti he vain katosivat. Tästä huolimatta Neuvostoliitto kehittyi sotaa edeltävinä vuosina voimakkaaksi teollisuusmahdiksi. Autonominen alue
Vaikka nykyisessä Venäjän federaatiossa on vain yksi autonominen alue, on niitä ollut Neuvostoliiton aikana olemassa useita. Seuraavassa taulukossa on lueteltu Neuvostoliiton autonomiset alueet. Neuvostoliiton kommunistinen puolue
"Bolševikit" muodostivat oman ryhmänsä 1912, mutta muodollisesti "Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (bolševikit)" perustettiin Venäjän keisarivallan päättäneen helmikuun vallankumouksen jälkeen toukokuussa 1917.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen puolueesta tuli "Venäjän kommunistinen puolue (bolševikit)" vuonna 1918. Neuvostoliiton muodostamisen myötä nimeksi muuttui vuonna 1925 "Yleisliittolainen kommunistinen puolue (bolševikit)" ja 1952 "Neuvostoliiton kommunistinen puolue". Sen tunnuslause oli "Kaikki ihmisen puolesta, kaikki ihmisen hyväksi". Neuvostoliitto
KGB oli Neuvostoliiton valtiollinen turvallisuuspoliisi vuosina 1954–1991. Sen tehtävä oli hoitaa ulkoista turvallisuutta ja tiedustelua, paitsi sotilastiedustelua, joka kuului GRU:lle. KGB:n toimialue vastasi karkeasti ottaen Yhdysvaltojen CIA:ta ja FBI:n vastavakoiluosastoa, mutta KGB:n alaisuuteen kuului myös esimerkiksi Neuvostoliiton rajavartiolaitos. Neuvostoliiton purkautuessa 1991 Neuvostoliiton KGB:n seuraajaksi perustettiin Venäjällä FSB. Valko-Venäjällä turvallisuuspoliisi toimii edelleen KGB:n nimellä. Neuvostoliiton vallankaappausyritys 1991
Syyskuussa 1991 Neuvostoliitto tunnusti kaikkien Baltian maiden itsenäisyyden. Kaikki neuvostotasavallat itsenäistyivät. Neuvostoliiton tilalle tuli "Suvereenien valtioiden liitto". Marraskuussa 1991 siihen liittyi seitsemän uutta itsenäistä valtiota. Venäjän jälkeen suurin entinen neuvostotasavalta Ukraina jäi liitosta pois – julistautuen itsenäiseksi 1. joulukuuta 1991. Venäjä tunnusti sen itsenäisyyden 3. joulukuuta. Venäjän valtaa liitossa lisäsi Jeltsinin päätös, ettei Venäjän kannata ottaa liittoon kaikkia halukkaita, uusia ja köyhiä tasavaltoja. Aeroflot
Aeroflot () on Venäjän kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Moskovassa. Lentoyhtiön katsotaan saaneen alkunsa 9. helmikuuta 1923, kun Neuvostoliiton siviili-ilmailuneuvosto perustettiin. Nimi Aeroflot () otettiin käyttöön 25. helmikuuta 1932. Neuvostoliitossa Aeroflot oli kansallinen lentoyhtiö ja maailman suurin lentoyhtiö. Neuvostoliiton ajoista muistuttaa edelleen yhtiön logossa olevat sirppi ja vasara.
Neuvostoliiton purkauduttua Venäjällä organisoitiin matkustajaliikenne uudelleen 28. heinäkuuta 1992, ja Aeroflotista tuli 51-prosenttisesti valtion ja 49-prosenttisesti työntekijöiden omistama venäläinen lentoyhtiö. Samana vuonna alettiin kehittää palvelua ja hankittiin Airbusilta Airbus A310-300 -koneita. Vuonna 1994 Aeroflot hankki käyttöönsä Boeing 767-300ER- ja Iljušin Il-96-300 -lentokoneita pitkien matkojen lentoja varten. Aeroflotin koneet lentävät yli 80 kohteeseen lähes 50 maassa. Itä-Aasia
Itä-Aasian toinen nimitys on Kaukoitä, jolla tarkoitetaan jotain tarkemmin määrittelemätöntä osaa Itä-Aasiasta ja Kaakkois-Aasiaa sekä Etelä-Aasiasta Nepal ja Bhutan, jotka kulttuurillisesti ovat ei-eurooppalaisia. Myös Venäjän itäisin osa luetaan joskus osaksi Kaukoitää. Tälle osalle Venäjää on käytetty nimitystä Venäjän kaukoitä. Nimityksen merkitys on muuttunut historian kuluessa, Venäjän keisarikunnan, Neuvostoliiton ja Venäjän federaation hallitseman alueen ja hallinnollisten rajausten mukaan. Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta (1919)
Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta ( (SSRB), ) oli lyhyen aikaa vuonna 1919 toiminut neuvostotasavalta Valko-Venäjän alueella. Neuvostotasavalta perustettiin Venäjän keisarikunnan hajoamisen ja lokakuun vallankumouksen seurauksena. Venäjä
Taitoluistelu on myös ollut Venäjän vahva laji; Neuvostoliitto hallitsi etenkin pariluistelua ja jäätanssia. Neuvostoliittolainen tai venäläinen pari on voittanut kultaa jokaisissa talviolympialaisissa vuodesta 1964 nykypäivään asti, mikä on yksi koko urheilumaailman pisimpiä voittoputkia. Neuvostoliiton jälkeisenä aikana tennis on kasvattanut suosiotaan ja Venäjältä onkin jo tullut joukko kuuluisia tennistähtiä. Judo on suosittua Venäjällä, ja sitä on tuonut esille presidentti Vladimir Putin, joka on judoka. Shakkiin venäläisillä on myös ollut pitkään erityissuhde ja peli on maassa suosittua ajanvietettä; monet kansainväliset mestarit ovat olleet venäläisiä. Luettelo Vladimir Leninin mukaan nimitetyistä paikoista
Tämä on luettelo paikoista, jotka on nimetty venäläisen vallankumousjohtaja Vladimir Leninin mukaan.Lähes jokaisella Neuvostoliiton kaupungista oli Leninistä nimetty katu. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen monet niistä nimettiin uudelleen, mutta monet pitivät nimensä. Tämä koskee myös kaupunginosien nimiä. Seuraavassa on joitain kaduista, jotka on nimetty Leninin mukaan. Talvisota
Sodan aikana Neuvostoliitossa sitä kutsuttiin ”suomalaiseksi sodaksi” tai ”Suomen kampanjaksi”. Toisen maailmansodan jälkeen YYA-aikana terminologiaa pehmennettiin ja puhuttiin ”vuosien 1939–1940 neuvostoliittolais-suomalaisesta paikallisesta aseellisesta konfliktista”. Huomattava on, että jo vuoden 1963 neuvostoliittolaisissa tietosanakirjoissa Neuvostoliitto nimettiin hyökkääjäksi. Vuonna 1976 julkaistussa Bolšaja sovetskaja entsiklopedijan osassa 24.I (s. 41) on kolmen palstan artikkeli "Neuvostoliittolais-suomalainen sota 1939–40" sekä yksi sivu talvisotaan liittyviä karttoja. Artikkelissa korostetaan Leningradin turvallisuusnäkökulmaa ”vihamielisten voimien” mahdollista hyökkäystä vastaan sodan syynä. Neuvostoliiton intressejä vastaan toimineena valtiona mainitaan myös Saksa. Perestroikan myötä 1980-luvun alussa talvisodasta tuli jälleen sota ja nimi ”zimnjaja voina” (, talvisota) tuli muotiin. RIA Novosti
Neuvostovallan murentuessa syyskuussa 1991 IAN ja Venäjän tietotoimisto "Rossijskoje informatsionnoje agentstvo" (RIA) yhdistyivät nimellä "Rossijskoje informatsionnoje agentstvo Novosti" (RIA Novosti, Ria Novosti). Sen nimeksi tuli 1998 "Rossijskoje informatsionnoje agentstvo Vesti" (Vesti), kunnes 2004 sai nykyisen nimensä. Yritysmuodoltaan uutis- ja tietotoimisto RIA Novosti oli vielä 2013 unitaarinen yritys. Venäjän federaation historia
Venäjän federaation historia on Neuvostoliiton jälkeisen Venäjän historiaa. Venäjän federaatio syntyi Neuvostoliiton hajottua 25. joulukuuta 1991. Presidentti Boris Jeltsinin johtama Venäjä oli hajonneen Neuvostoliiton pääperillinen, ja se peri myös ongelmat, jotka olivat kärjistyneet Neuvostoliittoa uudistamaan pyrkineen Mihail Gorbatšovin aikana. Näitä olivat talousongelmat, korruptio, rikollisuus ja kansallisuusongelmat. Huolimatta vastustajiensa aikeista ja epäsuosion kasvusta taitava poliittinen taktikko Jeltsin pysytteli vallassa vuoden 1999 loppuun asti. Valko-Venäjän historia
Valko-Venäjä julistautui melko vastahakoisesti suvereeniksi 27. heinäkuuta 1990 ja siitä tuli virallisesti Valko-Venäjän tasavalta 25. elokuuta 1991. 8. joulukuuta 1991 Venäjän Boris Jeltsin, Ukrainan Leonid Kravtšuk ja Valko-Venäjän Stanislav Šuškevitš tapasivat Valko-Venäjällä Belavežskaja Puštšassa ja julistivat Neuvostoliiton puretuksi ja Itsenäisten valtioiden yhteisön perustetuksi. Presidentti Šuškevitš kannatti demokratiaan ja vapaaseen markkinatalouteen siirtymistä, mutta parlamentti pysäytti uudistukset. Aljaksandr Lukašenka syytti Šuškevitšia korruptiosta ja sai tämän häviämään luottamusäänestyksen, mutta myöhemmin korruptioväitteet osoittautuivat tekaistuiksi. Neuvostoliiton urheilu
Neuvostoliitto hallitsi kansainvälistä jääkiekkoa vuosikaudet ylivoimaiseen tyyliin, voittaen kahdeksan olympiakultaa (joista viimeisen tosin olympialipun alla) ja 22 maailmanmestaruutta. Niin olympialaisissa kuin MM-kilpailuissakin maa sijoittui mitaleille jokaisella osallistumiskerrallaan, tuoden siten yhteensä 10 olympia- ja 34 MM-mitalisijaa. Seurajoukkuetasolla usein aikansa parhaaksi joukkueeksi arvostettu TsSKA Moskova voitti Euroopan Cupin 20 kertaa, ja saman kaupungin Krylja Sovetov kerran. Neuvostoliitolla oli 1980-luvulla historiallinen KLM-ketju jossa pelasi Krutov, Larionov ja Makarov. Sekä toinen, Larionovin aikakautta edeltävä ykkösketju, joskka pelasi Mihailov-Petrov-Harlamov. Neuvostoliitto
Neuvostoliitossa oli myös virallinen valtionpäämies, jonka valtaoikeudet olivat NKP:n keskuskomitean pääsihteerin oikeuksia pienemmät. Valtionpäämieheksi nimitettiin 1917–1938 neuvostokongressin toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajaa, vuodesta 1938 korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajaa. Varsinainen presidentin virka otettiin Neuvostoliitossa käyttöön vasta toukokuussa 1989, jolloin Neuvostoliiton johtajan ja valtionpäämiehen virat yhdistettiin yhtenäiseksi presidentin viraksi. Vuodesta 1977 lähtien Leonid Brežnev toimi sekä kommunistipuolueen pääsihteerinä että valtionpäämiehenä, samoin hänen jälkeensä Juri Andropov ja Konstantin Tšernenko sekä vuodesta 1988 lähtien Mihail Gorbatšov. 
Neuvostoliiton hallitusta johti ministerineuvoston puheenjohtaja, joka valittiin puolueen sisäisellä äänestyksellä. Neuvostoliiton historian aikana pääministerit vaihtuivat usein, eikä heillä ollut merkittävästi poliittista valtaa. Perustuslain mukaan ministerineuvoston ja sen puheenjohtajan tehtävänä oli toteuttaa puolueen päätökset. Neuvostoliiton kommunistinen puolue
Neuvostoliiton kommunistinen puolue, lyhenne NKP (, lyh. КПСС, "KPSS") oli Neuvostoliiton ainoa sallittu puolue. Sillä oli jäsenpuolueita neuvostotasavalloissa lukuun ottamatta Venäjän federatiivista sosialistista neuvostotasavaltaa lukuun ottamatta. Puolue toimi myös Venäjän neuvostotasavallan kommunistisena puolueena, koska siellä ei ollut muodollisesti omaa kommunistipuoluetta, käytännössä NKP:n alaosastoa toisin kuin muissa neuvostotasavalloissa. Venäjän historia
Maailmansodan ja erityisesti ydinaseen kehittämisen jälkeen (1949) Stalinin Neuvostoliitto oli kohonnut toiseksi maailman supervalloista.