Miten feromonit määritellään?
Tuoksu
Feromonit ovat hajuyhdisteitä, joita ihminen ei tietoisesti voi haistaa. Ne vaikuttavat kuitenkin käyttäytymiseen, kuten seksuaalikäyttäytymiseen.
Fenomenalismi
Fenomenalismi on tietoteoreettinen ja havainnonfilosofinen näkemys, jonka mukaan fysikaaliset oliot eivät ole olemassa itsessään vaan ainoastaan aika-avaruudessa havaittuina ilmiöinä, fenomeeneina, tai aistiärsykkeinä (kuten punaisuus, kovuus, makeus jne.). Fenomenalistinen ontologia palauttaa puheen fysikaalisista oliosta puheeksi ”aistinsisältöjen kimpuista”. Adrenaliini
Adrenaliini eli epinefriini on katekoliamiineihin kuuluva välittäjäaine ja hormoni, jota yhdessä noradrenaliinin kanssa erittyy suorituskykyä vaativissa stressitilanteissa - yleisemmin kaiken fyysisen rasituksen yhteydessä, mutta erityisesti osana pako-/taistelureaktiota. Eritystä sekä välittäjäaineena että hormonina säätelee autonomiseen hermostoon kuuluva sympaattinen hermosto, joka aktivoituu stressitilanteissa. Pigmentti
Pigmenteillä tarkoitetaan myös eliöiden tuottamia väriaineita, jotka antavat niille niiden värin. Eliöiden yleisimpiä pigmenttejä ovat melaniini ja erilaiset karotenoidit, flavonoidit, antosyaanit ja lehtivihreä. Pariteetti (fysiikka)
Neutronit ovat fermioneja, jotka noudattavat Fermin statistiikkaa. Näin ollen lopputila oli antisymmetrinen.
Kun kuitenkin deuteriumytimen spin on +1 ja pionin 0, he päättelivät, että syntyneillä kahdella neutronilla piti olla rataimpulssimomentti "L"=1.
Systeemin kokonaispariteetti on hiukkasten sisäisten pariteettien ja niiden välisen pariteetin tulo (-1).
Koska rataimpulssimomentti tässä prosessissa muuttuu nollasta yhdeksi, sisäisillä pariteeteilla pitää olla eri etumerkki alku- ja lopputilassa, jotta kokonaispariteetti säilyisi prosessissa. Deuteriumydin muodostuu protonista ja neutronista, ja koska sekä protonin että neutronin sisäinen pariteetti on +1, he päättelivät, että pionin pariteetti on neutronien pariteettien tulon vastaluku jaettuna protonin ja neutronin pariteeteilla deuteriumissa, siis (-1)(1)/(1) = -1. Tästä he päättelivät, että pioni on luonteeltaan pseudoskalaarinen hiukkanen. Steroidit
Steroidisynteesin ensimmäinen tapahtuma on kolesterolin muuntaminen pregnonoloniksi. Tämä tapahtuu mitokondriossa monimutkaisessa P450-entsyymin syntetoimassa reaktiosarjassa, jossa kolesterolin C-17 -hiileen liittynyttä hiiliketjua lyhennetään. Pregnonolonista tuotetaan edelleen kaikki steroidihormonit erilaisissa hydroksylaatio- ja hapetusreaktioissa, joissa steroidin nelirenkaiseen rakenteeseen lisätään happiatomeja. Lisäksi C-17 -hiileen liittynyttä hiiliketjua voidaan lyhentää edelleen. Hermosto
Hermosto on kompleksisen eliön hermosoluihin eli neuroneihin ja niiden sähkökemialliseen viestintään perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä, joka vastaanottaa sekä eliön sisäistä että sen ulkopuolelta tulevaa informaatiota, muokkaa sitä ja ohjaa sen perusteella elimistön toimintaa edistäen eliön sopeutumista ympäristöönsä. Morfinaani
Opiaatit eli oopiumiunikkoalkaloidit ovat suurimmilta osin morfinaaneja. Kaikki opioidit, eli opioidireseptoreihin sitoutuvat kemikaalit eivät kuitenkaan ole morfinaaneja: esimerkiksi fentanyyli (perusopioidi) ja "Salvia divinorumin" salvinoriini A (dissosiatiivinen kappa-opioidi-agonisti) eivät ole morfinaaneja. Dekstrometorfaani ja sen alalajit (dekstrorfaani, metorfaani) ovat morfinaaneja, joissa on erilaisia funktionaalisia ryhmiä. Hämähäkit
Liikuntatapoja:Naarashämähäkit houkuttelevat koiraita luokseen erittämällä feromonia. Joka lajilla on oma feromoninsa ja se tuo juuri oikean lajin koiraan naaraan luokse. Koiraan löytäessä naaraan sen on viestitettävä, ettei se ole saalis. Muussa tapauksessa koiras tulee heti syödyksi. Koiraat saattavat antaa naaraalle ruokalahjan. Furaani
Höyry ärsyttää hengitysteitä ja voi aiheuttaa keuhkopöhön. IARC (International Agency for Research on Cancer) on luokitellut furaanin 1995 koe-eläimille syöpävaaralliseksi. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) epäilee furaania genotoksiseksi eli perimän kautta vaikuttavaksi syöpävaaralliseksi yhdisteeksi. Sukupuoli
Yksinkertaisin sukupuolijärjestelmä on hermafroditismi, jossa yksilö tuottaa sekä koiras- että naarassukupuolen sukusoluja. Tämä pitää paikkansa esimerkiksi etanoiden kohdalla. Useimmissa tapauksissa sukupuolen eriytyminen on kuitenkin johtanut siihen, että kukin yksilö tuottaa vain koiras- tai naarassukupuolen sukusoluja. Biologista syytä yksilöiden erilaistumiseen eri sukupuoliksi kutsutaan sukupuolen määräytymiseksi. Joillakin lajeilla, kuten Caenorhabditis elegans -madolla tunnetaan kaksi sukupuolta, jotka ovat kummankin sukupuolen sukusoluja tuottava hermafrodiitti sekä koiras. Joskus organismin sukupuoli kehittyy naaraan ja koiraan välimuodoksi - konditio, jota kutsutaan intersukupuolisuudeksi. Vaikka intersukupuolisia kutsutaan joskus hermafrodiiteiksi, hermafroditismista poiketen intersukupuolisuus on harvinainen poikkeus ja nämä yksilöt eivät yleensä ole hedelmällisiä molempien sukupuolten suhteen toisin kuin hermafrodiitit. Opioidit
Opioidit ovat kehossa oleviin opioidireseptoreihin vaikuttavia yhdisteitä. Opioideja syntyy kehon sisällä mutta niitä saadaan myös oopiumiunikosta ja syntetisoimalla. Opioideja sisältäviä valmisteita käytetään muiden muassa kipulääkkeinä ja huumausaineina. Tunnetuin ja vanhin tähän ryhmään kuuluva aine on morfiini. Termi opiaatti viittaa vain luonnollisiin oopiumiunikosta saataviin oopiumialkaloideihin ja niiden puolisynteettisiin johdannaisiin. Parfymööri
Parfymööri on nimitys asiantuntijalle, joka luo hajuvesikoostumuksia. Parfymööri on taiteilija , joka on koulutettu syvällisesti tuoksuestetiikkassa ja joka pystyy välittämään abstrakteja käsitteitä ja tunnelmia tuoksukoostumuksilla. Lähtökohtaisesti, parfymöörillä on oltava hyvä tuntemus monenlaisista tuoksuainesosista ja niiden hajuista, sekä pystyttävä erottamaan kunkin tuoksun koostavat ainesosat, joko yksin tai yhdessä muiden tuoksujen joukossa. Lisäksi on tiedettävä, miten kukin ainesosa toimii muiden ainesosien kanssa ja vanhetessaan. Hajuvesien valmistus on viime aikoina herättänyt akateemista kiinnostusta merkittävissä tutkimusrahoittajissa. Endorfiinit
Endorfiinit tai endomorfiinit (engl. "endogenous morphines", ’sisäsyntyiset morfiinit’) ovat keskushermostossa esiintyviä hormoneja eli elimistön itse tuottamia välittäjäaineita, jotka sitoutuvat opioidireseptoreihin saaden aikaan mielihyvän tunnetta ja vähentäen kipuja. Endorfiinit ovat rakenteeltaan polypeptidejä eli 16–30 aminohapon pituisia ketjuja. Kaikki tunnetut endorfiinit ovat kolmen esimuodon eli pro-opiomelanokortiinin, proenkefaliinin ja prodynorfiinin pilkkoutumistuotteita. Aivolisäke valmistaa noin tusinan verran endorfiineja. Endorfiineja ovat esimerkiksi alfa-endorfiini, beeta-endorfiini ja gamma-endorfiini. Kvanttiväridynamiikka
Kvanttiväridynamiikka eli kvanttikromodynamiikka eli QCD on kvarkkien ja gluonien välistä vuorovaikutusta eli vahvaa vuorovaikutusta kuvaava fysiikan teoria. QCD on oleellinen osa hiukkasfysiikan standardimallia. Kvarkit ja gluonit ovat hadronien, kuten neutronien ja protonien rakenneosasia. QCD:ssä vahvaa vuorovaikutusta, eli värivoimaa kantavat gluonit sitovat kvarkit hadroneiksi. Gluoneilla on kahdeksan väristä ja jostakin antiväristä koostuvaa väriyhdistelmää, kun taas kvarkeilla on kolmea eri väriä (ja antikvarkeilla kolmea eri antiväriä). Fenomenalismi
Fenomenalismi sekoitetaan usein mielen kimpputeoriaan. Kimpputeorian mukaan oliot koostuvat joukoista tai kimpuista ajatuksia tai aistimuksia. Jos henkilö sanoo, että hänen edessään on päärynä, hän tarkoittaa samaa kuin että hän aistii tiettyjä ominaisuuksia (vihreys, kovuus, jne.). Kun näitä aistimuksia ei enää ole, oliota itsessään ei ole. Fenomenalismi on näkemys, jonka mukaan oliot ovat aistituista ominaisuuksista johdettuja "loogisia konstruktioita". Tämän näkemyksen mukaan jos sanotaan, että toisessa huoneessa on pöytä vaikka kukaan ei ole siellä aistimassa sitä, tarkoitetaan, että "jos" joku olisi huoneessa, "silloin" tämä henkilö aistisi pöydän. Oleellista on mahdollisuus aistihavaintoon, ei itse havainto. Fenomenalismissa kohteet ovat siis havaitsemisen pysyviä mahdollisuuksia, ja puhe fysikaalisista olioista pyritään kääntämään puheeksi mahdollisista kokemuksista. Farmakogenetiikka
Farmakogenetiikka on farmakologiaan kuuluva tieteenala, joka tutkii perinnöllisten tekijöiden merkitystä lääkeaineiden aineenvaihdunnassa ja vaikutuksissa ihmiselimistössä. Uudemmaksi termiksi on tarjottu "farmakogenomiikkaa", joka tarkoittaa koko genomin informaation käyttämistä lääkevaikutusten ennustamiseksi. Steroidit
Steroidit ovat nelirenkaiseen sykliseen hiiliketjuun perustuvia yhdisteitä, jotka liukoisuusominaisuuksiensa puolesta luetaan lipideihin. Kemiallisen rakenteensa vuoksi se eroaa huomattavasti rasvahappojen ja glyserolin estereistä, jotka ovat toinen keskeinen biokemiallinen lipidiryhmä. Steroidihormoneiksi kutsutaan steroideja, jotka toimivat myös hormoneina. Kromofori
Biologisissa molekyyleissä, joiden tehtävänä on vangita tai havaita valoenergiaa, kromofori on ryhmä, joka aiheuttaa konformaatiomuutoksen molekyylissä valon siihen osuessa.
Auksokromi on kromoforiin kiinnittynyt funktionaalinen ryhmä atomeja, joka muuttaa kromoforin valonabsorptiokykyä, muuttaen absorboituvaa aallonpituutta tai intensiteettiä. Kiihottuminen
Erotiikalla on monenlaisia määritelmiä, mutta kansantajuisesti se liitetään sukupuoliseen rakkauselämään, eroottisten asioiden tehtävänä on toimia kiihokkeina ja tuottaa seksuaalista mielihyvää. Esimerkiksi eroottinen pukeutuminen toimii visuaalisena kiihokkeena, eroottiset puheet auditiivisina kiihokkeina. Myös tunnelmaa voidaan luonnehtia eroottisesti latautuneeksi, jolloin tunnelma tai sen luoma ilmapiiri toimii kiihokkeena. Lisäksi erotiikka usein ymmärretään aistillisuutta ja hienovaraisuutta sisältäväksi käsitteeksi. Rajan vetäminen esimerkiksi pornografian eli pornon ja erotiikan välille voi joskus olla vaikeaa. Fermioni
Kaikki alkeishiukkaset ovat joko fermioneja tai bosoneja. Bosoneja, esimerkiksi fotoneja Paulin kieltosääntö ei koske, vaan niitä voi olla useita samassa kvanttitilassa, minkä vuoksi niihin sovelletaan Bosen–Einsteinin statistiikkaa. Feokromosytooma
Tässä taudissa feokromosytooma erittää usein enemmän adrenaliiniä kuin noradrenaliinia. MEN oireyhtymässä feokromosytoomat ovat harvemmin pahanlaatuisia kuin ei-perinnölliset kasvaimet, mutta pahanlaatuisuus todennäköisyys vaihtelee suvun mukaan. Jos suvussa on pahanlaatuisia feokromosytoomia voidaan harkita ennalta ehkäisevää lisämunuaisten poistoa, mutta silloin joudutaan elinikäiseen kortikosteroidikorvaushoitoon. Kasvihormoni
Kasvihormonit (fytostelorit) ovat kasvien itsensä tuottamia aineita, jotka vaikuttavat jo pieninä pitoisuuksina kasvien kasvuun, aineenvaihduntaan ja kehitykseen. Kasvihormonit leviävät yleensä kasvin sisältämään veteen liuenneena. Myoni
Carl David Anderson kutsui hiukkasta mesotroniksi, ja vuonna 1947 sitä alettiin kutsua myymesoniksi, koska sillä oli samaa suuruusluokkaa oleva massa kuin mesoneilla. Kun sen ominaisuuksia tutkittiin tarkemmin, sen kuitenkin todettiin suurehkosta massastaan huolimatta muistuttavan enemmänkin elektronia kuin muita mesoneja, minkä vuoksi se nykyisin luokitellaan elektronin tavoin leptonien eikä mesonien ryhmään. Niinpä sen spin on 1/2, samoin kuin elektronilla, joten se on fermioni, toisin kuin mesonit, joiden spin on kokonaisluku eli ne ovat bosoneja. Täten hiukkanen sai nykyisen nimensä "myoni". Myöhemmin todettiin lisäksi, että mesonit koostuvat kahdesta kvarkeista, mutta myonilla ei ole tällaista sisäistä rakennetta, joten sen on kuuluttava alkeishiukkasiin, kun taas mesonit ovat hadroneita. Luettelo hiukkasista
Fermionien spin on puoliluku; kaikille tunnetuille alkeellisille fermioneille tämä on ½. Jokaisella fermionilla on lisäksi oma antihiukkasensa. Fermionit ovat aineen perusosasia. Ne luokitellaan sen mukaan, vuorovaikuttavatko ne vahvan vuorovaikutuksen värivoiman kautta. Standardimallin mukaan on olemassa 12 erilaista alkeisfermionien makua: kuusi kvarkkia ja kuusi leptonia.Huomaa, että neutriinojen massan tiedetään eroavan nollasta johtuen neutriinojen oskillaatiosta, mutta niiden massat ovat niin pienet, ettei niitä ole voitu toistaiseksi mitata. CFC-yhdisteet
CFC-yhdisteet eli freonit () ovat kemiallisia yhdisteitä, jotka muodostuvat kloorista, fluorista ja hiilestä. Klooratut ja/tai fluoratut hiilivedyt ovat molekyylipainoltaan pieninä yhdisteinä kaasumaisia, pidempinä ketjuina nestemäisiä tai vahamaisia ja pitkinä polymeereina muoveja. Yhteistä näille kemikaaleille on se, että ne ovat hyvin inerttejä aineita, jotka eivät helposti reagoi muiden kemikaalien kanssa, ja ovat siten myös turvallisia ihmiselle. Flavonoidit
Flavonoidit ovat usein värillisiä, ja fytokemikaaleihin kuuluvia fenoliyhdisteitä, jotka antavat kasveille, niiden kukille, hedelmille, siemenille ja myös puun kaarnalle niiden värin sekä suojelevat kasveja ultraviolettisäteilyn haitoilta. Ihminen saa flavonoideja keskimäärin 0,5–1,0 grammaa vuorokaudessa. Neurohormoni
Neurohormonit ovat hormoneja, jotka erittyvät hermosolujen hermopäätteistä verenkiertoon. Neurohormonit toimivat täysin samalla tavalla kuin muutkin hormonit, mutta ne eroavat klassisista hormoneista erittymispaikkansa vuoksi. Esimerkiksi hypotalamuksen erittämät liberiinit, statiinit, ADH ja oksitosiini ovat neurohormoneja. Fononi
Fononi on kiteen värähtelyenergian kvantti. Fononeihin liittyvät ilmiöt ovat tärkeä osa tiiviin aineen fysiikkaa, koska ne vaikuttavat materiaalien fysikaalisiin ominaisuuksiin kuten lämmönjohtavuuteen ja sähkönjohtavuuteen. Lämmön johtuminen eristeessä johtuu fononien etenemisestä, ja matalataajuiset fononit ovat äänen kvantittuneita värähtelyjä kiinteässä aineessa. Semiokemikaali
Hyönteiset aistivat semiokemikaalit suoraan ilmasta hajureseptorien avulla, jotka sijaitsevat useimmilla hyönteisillä tuntosarvien värekarvoissa. Sama molekyyli voi yhdellä lajille olla feromonina ja samanaikaisesti jollain toisella lajille kairomoni tai allomoni. Feromonipyydys
Perusvälineet feromonipohjaiseen tarkkailuun ovat houkutusaine, pyydys ja paikka mihin pyydys laitetaan sekä riittävät tiedot tarkkailtavan hyönteisen biologiasta. Tarkkailupyydyksillä on neljä tarkoitusta: lennon alun määrittäminen, aikuisten esiintymisajan mittaaminen, levinneisyyden kartoittaminen sekä runsauden vaihtelun arvioiminen. Katekoliamiinit
Ihmiskehossa esiintyviä katekoliamiineja ovat adrenaliini, noradrenaliini ja dopamiini. Ne syntyvät pääosin lisämunuaisessa ja osittain sympaattisessa hermostossa. Adrenaliini toimii välittäjäaineena keskushermostossa ja hormonina verenkierrossa. Noradrenaliini toimii välittäjäaineena sekä keskushermostossa että sympaattisessa ääreishermostossa ja se on lisäksi tärkeä hormoni verenkierrossa. Dopamiini on keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. motoriikkaan ja mielihyvän tuntemuksiin. Vomeronasaalielin
Eläimet aistivat vomeronasaalielimellä etenkin feromoneja. Käärmeet vievät hajumolekyylit elimeensä kaksihaaraisella kielellään, ja ne käyttävät vomeronasaalielintä saaliinsa jäljittämiseen ilmeisesti feromoneista riippumattomasti. Feromonipyydys
Feromonipyydyksiä käytetään hedelmäpuiden, marjapensaiden ja vihannesten tuholaisten tarkkailuun, esim. omenakääriäinen, herukkakoi ja hernekääriäinen. Fenomenografia
Fenomenografia on kvalitatiivisen eli laadullisen tutkimuksen yksi tutkimussuuntaus. Fenomenografia sanana muodostuu kreikankielisistä sanoista "fainomenon" (ilmiö) ja "graphein" (kuvata, merkitä, kirjoittaa, mitata). Karkeasti sanottuna fenomenografia tutkii ihmisten moninaisia – ja usein ristiriitaisiakin - käsityksiä maailmassa esiintyvistä ilmiöistä ja asioista ja pyrkii kuvaamaan niitä. Pääpaino tutkimuksessa on laadullisesti ja sisällöllisesti erilaisten käsitysten vertailemisessa, ei niinkään ilmiöissä tai tutkittavissa henkilöissä itsessään. Fenomenografian tavoitteena on siis päästä käsiksi ihmisten erilaisiin päätelmiin, tulkintoihin ja ajatuksiin ja vertailla niitä – etsiä samankaltaisuuksia, erilaisuuksia ja poikkeavuuksia. Käsitysten sisältö ja käsitysten suhteutuminen toisiinsa ovat erityisesti mielenkiinnon kohteena. Ramansironta
Kun Ramanin ilmiön avulla tutkitaan molekyylejä, selvitetään useimmiten niiden värähtelyn synnyttämää ramansirontaa. Ramanspektri ja tavallinen infrapunasäteilyn aikaansaama absorptiospektri eivät yleensä ole samannäköisiä, vaan ne täydentävät toisiaan. Jotta molekyylillä voi olla infrapunaspektri, sen sähköisen dipolimomentin on muututtava molekyylin värähdellessä. Ramansironta taas on mahdollista, jos molekyylin polaroituvuus muuttuu värähtelyssä. Polaroituvuus kuvaa, kuinka helposti ulkoinen sähkökenttä voi liikuttaa molekyylin elektronipilveä. Nämä tulokset ovat värähtelysiirtymien päävalintasäännöt. Valintasääntöjen perusteella esimerkiksi hiilidioksidin (CO) symmetrinen venytysvärähtely, jossa happiatomit liikkuvat symmetrisesti vastakkaisiin suuntiin ja takaisin, ei tavallisesti näy infrapunaspektrissä. Tämä värähtely on kuitenkin mahdollista havaita ramansironnan avulla. Vastaavasti hiilidioksidin epäsymmetrinen venytysvärähtely ei näy ramanspektrissä, mutta se näkyy infrapunaspektrissä. Jos molekyylillä on symmetriakeskus (kuten hiilidioksidilla), mikään värähtely ei voi näkyä sekä infrapuna- että ramanspektrissä. Kaikkia värähtelyjä ei välttämättä pysty havaitsemaan kummallakaan tavalla. Fenotyyppi
Kaikilla lajeilla, joilla tavataan seksuaalivalintaa, voi toinen sukupuoli suosia parittelukumppaninsa erityistä fenotyyppiä. Seksuaalisesti lisääntyvien lajien jälkeläiset saavat vanhempiensa geenit kokonaan uudenlaisissa yhdistelmissä. Genotyypin sisältämä koodi vaikuttaa yksilön ilmiasuun eli fenotyyppiin, ja juuri tämä fenotyyppi on luonnonvalinnan nimenomainen kohde. Populaation sisällä tapahtuva geenien muuntelu on fenotyyppisen muuntelun tärkein lähde, josta taas luonnonvalinta saa ruokansa. Luonnonvalinnalle eivät geenit tai genotyypit merkitse mitään, vaan pelkästään fenotyyppi. Bombykoli
Bombykoli (CHO) on mulperiperhosnaaraiden tuottama feromoni, joka houkuttelee koiraita. Rakenteeltaan aine on tyydyttymätön alkoholi. Adolf Butenandt selvitti bombykolin rakenteen vuonna 1959 ja bombykoli onkin ensimmäinen feromoni, jonka kemiallinen rakenne on selvitetty. Bombykoli houkuttelee koiraita pieninäkin pitoisuuksina ja sitä voidaan käyttää hyönteisten houkuttelemiseksi ansoihin. Butenandt nimesi aineen mulperiperhosen tieteellisen nimen "Bombyx mori" mukaan. Fermium
Fermium löydettiin ensi kerran vetypommiräjähdyksen jäljiltä Marshallinsaarilla vuonna 1952. Lähiatollilla analysoitiin laskeumaa, josta löytyi kahta uutta alkuainetta. Ne nimettiin einsteiniumiksi ja fermiumiksi. Fermiumia syntyi vain parisataa atomia. Näitä uusia raskaita alkuaineita syntyi, kun uraanin U-isotoopin atomiytimet kaappasivat räjähdyksessä neutroneja. Rakkaus
Tutkimusten mukaan kumppanin tuoksu vaikuttaa parinvalintaan. Ihmiset rakastuvat tietynlaisen feromonituoksun omaavaan ihmiseen. Äänne
Äänne on fonetiikassa ja fonologiassa käytetty termi, jolla määritellään ihmisen ääntöelimistön tuottama tietty ääni riippumatta sen mahdollisesta asemasta kielijärjestelmässä (vertaa foneemi). Äänne voi olla joko vokaali tai konsonantti. Äänne on segmentti, joka määritellään ainoastaan foneettisten ominaisuuksiensa perusteella. Äänne-termin synonyymi on fooni. Temperamentti
Temperamentti on se ihmisen persoonallisuuden osa, joka on vahvasti perinnöllinen ja biologisten mekanismien säätelemä. Temperamentti on sidoksissa aivorakenteisiin ja fysiologiaan. Temperamentti ilmaantuu ihmiselle jo varhain, ja se on tietyn asteisesti pysyvä. Tästä biologisesta lähtökohdasta kasvatus kokemukset ja ympäristö rakentavat ihmisen persoonallisuuden. Synnynnäiset temperamenttierot aiheuttavat kuitenkin sen, että samastakin perheestä voi tulla persoonallisuudeltaan erilaisia lapsia. Yöperhonen
Yöperhosten tukeva ruumiinrakenne ja usein tuuhea karvaisuus ovat sopeutuma liikkumiseen yön viileinä tunteina ja edesauttavat lämmön säilymistä perhosen ruumiissa. Hämärässä tai pimeässä parittelukumppanin etsiminen on hankalaa, joten monet yöperhoset houkuttelevat parittelukumppaneita erityisten tuoksuaineiden, feromonien avulla. Tuoksuainemolekyylien haistamiseksi joillekin yöperhosryhmille on kehittynyt näyttävät ja hyvin monimutkaiset tuntosarvet, joilla perhonen saattaa sopivissa tuulioloissa haistaa mahdollisen parittelukumppanin jopa kilometrien päästä.
Yöperhoset saattavat illalla hakeutua esim. ulkovalojen lähettyville. Fluoresenssi
Fluoresenssi on ilmiö, jossa aineen molekyylit absorboivat fotonin ja lyhyen ajan jälkeen emittoivat matalaenergisemmän fotonin, jolla on suurempi aallonpituus. Osa absorboituneen fotonin energiasta kuluu molekyylin vibraatioihin, rotaatioihin ja lämpöön. Tämän takia emittoituneen fotonin energia on pienempi ja aallonpituus suurempi, näkyvän valon aallonpituuden luokkaa. Absorboitunut säteily voi olla esimerkiksi ultraviolettivaloa tai röntgensäteilyä ja emittoitunut säteily näkyvää valoa. Asetofenoni
Asetofenoni on orgaaninen yhdiste (ketoni), joka on palavaa, alle huoneenlämmössä eli 20 °C alapuolella olomuodoltaan valkoisia kiteitä ja yli 20 °C:n lämpötilassa väritöntä nestettä, jolla on karvasmantelia muistuttava makea tuoksu. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava on CHCOCH. Asetofenonista käytetään myös nimityksiä "1-fenyylietanoni", "fenyylimetyyliketoni", "asetyylibentseeni" ja "hypnoni". Hartree–Fock-teoria
Slaterin determinanttia käytetään fermionisysteemin antisymmetrisen aaltofunktion kirjoittamiseen. Kvanttimekaanisessa systeemissä ei voida tehdä erottelua kahden hiukkasen välillä vaan monihiukkassysteemiä kuvaa yksi todennäköisyysjakauma. Tämän vuoksi monihiukkassysteemin aaltofunktion tulee olla verrannollinen aaltofunktioon, jossa kahden hiukkasen koordinaatteja on vaihdettu eli formula_1. Mikäli muutos tehdään uudelleen, saadaan formula_2 eli formula_3. Aaltofunktio voi olla siis joko "symmetrinen" (+) tai "antisymmetrinen" (-) koordinaatteja vaihdettaessa. Bosonit määritellään symmetrisiksi ja fermionit antisymmetrisiksi hiukkasiksi. Antisymmetrisyyden vuoksi voidaan monifermionisysteemin aaltofunktio kirjoittaa determinanttimuodossa, sillä determinantti muuttaa merkkiään riviä tai saraketta vaihdettaessa aivan kuten antisymmetrisen aaltofunktion kuuluukin. Lisäksi, jos kaksi riviä ovat samat, on determinantti nolla eli fermionien kieltosääntö pätee. Feokromosytooma
Feokromosytooma on lisämunuaisytimen tai muualla sympaattisessa hermostossa sijaitseva kasvain. Se saa alkuunsa kromaffiinisestä solukosta. Jos feokromosytooma sijaitsee lisämunuaisytimen ulkopuolella, sitä kutsutaan paraganglioomaksi tai lisämunuaisen ulkopuoliseksi feokromosytoomaksi. Se on 90 prosentissa tapauksista hyvänlaatuinen kasvain. Pahanlaatuisia tapauksista on 10 prosenttia, ja puolet niistä, joilla on pahanlaatuinen kasvain, kuolee viiden vuoden sisällä taudin toteamisesta, mutta osa voi elää pitkäänkin. Feokromosytooma tuottaa, varastoi, metaboloi ja erittää noradrenaliinia ja adrenaliinia ja usein myös muita hormoneja ja peptidejä kuten dopamiinia ja kromograniini A:ta. Tuoksu
Tuoksuille ei ole tieteellisesti määritelty samanlaisia ”perustuoksuja”, joihin muut tuoksut perustuisivat, kuten esimerkiksi mauille on määritelty perusmaut. Erään yleisen luokittelun mukaan tällaisia perustuoksuja olisivat kamferinen homepallo, myskinen parfyymi, kukkainen ruusu, piparminttupurukumi, pistävä etikka ja mätä kananmuna. Tuoksuille ei myöskään ole annettu omia nimiä, vaan tuoksut tunnetaan niiden aiheuttajien nimillä. Testosteroni
Testosteroni on sukupuolihormoni, jota erittyy sekä miehillä että naisilla. Miesten tuottamat määrät ovat huomattavasti suuremmat, naiset tuottavat keskimäärin noin kymmenesosan miesten tuottamasta määrästä, joka vaihtelee yleensä välillä 2,5–11 mg vuorokaudessa. Kromofori
Kromofori on sellainen molekyylin osa, joka vaikuttaa molekyylistä muodostettavaan väriaistimukseen.
Näkemämme väri on se, joka ei absorboidu tietyn näkyvän valon spektrin aallonpituuden osalta. Kromofori on osa molekyylissä, joissa kahden erillisen molekyyliorbitaalin energiaero sijoittuu näkyvän valon spektrin alueelle. Kromoforiin osuva näkyvä valo voi näin ollen absorboitua virittäen elektronin sen perustilasta viritystilaan. Semiokemikaali
Kemiallisesti semiokemikaaleja voidaan tarkastella sekä vaikutuksen että rakenteen pohjalta. Semiokemikaalit jaetaan vaikutuksen puolesta kahteen pääryhmään: feromoneihin ja allelokemikaaleihin. Feromonit ovat semiokemikaalien suurin yhdisteryhmä. Niillä välitetään vain oman lajin sisäisiä viestejä. Feromonit jaetaan tehtäviensä puolesta kokoontumis-, hälytys-, sukupuoli-, jälki- ja merkitsemisferomoneihin. 
Allelokemikaalit jaetaan allomoneihin, kairomoneihin ja synomoneihin. Allomonit hyödyttävät niiden tuottajaa, mutta eivät vastaanottajaa (allelopatia). Kairomonit tuovat etua niiden vastaanottajalle. Synomonit hyödyttävät sekä niiden vastaanottajaa että niiden lähettäjää. Hiukkasfysiikan standardimalli
Standardimalliin kuuluu kaksitoista erityyppistä fermionia sekä niiden antihiukkaset. Protoni ja neutroni koostuvat molemmat kahdentyyppisistä fermioneista, ylös-kvarkeista ja alas-kvarkeista, joita vahva vuorovaikutus sitoo yhteen. Elektronin sitoo atomin ytimen ympärille sähkömagneettinen vuorovaikutus. Nämä kolme fermionia muodostavat yhdessä valtaosan havaitsemastamme aineesta. Alla olevassa taulukossa on lueteltu standardimallin alkeishiukkas-fermionit ja niiden ominaisuudet. Fermioni
Fermionit ovat hiukkasia, joiden spin on puoliluku. Tavallinen aine koostuu fermioneista. Ryhmä on nimetty Enrico Fermin mukaan. Fermionit noudattavat Fermin-Diracin statistiikan mukaista käyttäytymistä. Tämä tarkoittaa sitä, että kaksi samanlaista fermionia ei voi olla täsmälleen samassa kvanttitilassa (ns. Paulin kieltosääntö). Mikäli systeemin energiatilat ovat kvantittuneet, joutuvat fermionit miehittämään energiatiloja alhaalta lähtien. Tämä aiheuttaa sisäisen paineen, jonka takia aine ei luhistu kokoon. Tästä johtuvat aineen ominaisuudet kuten tilavuus ja kovuus. Allofoni
Foneemi on kielen rakenteen osa, pienin distinktiivinen eli merkityksiä erottava yksikkö. Eräs tapa määritellä foneemi on sanoa, että se on äännejoukko, jonka jäsenet ovat komplementaarisessa distribuutiossa eli täydennysjakaumassa ja lisäksi foneettisesti samankaltaisia. Myös keskenään vapaasti vaihtelevat foneettisesti samankaltaiset äänteet edustavat samaa foneemia, ts. ne ovat yhden ja saman foneemin realisaatioita eli toteutumia. Tällaiset "subfonemaattiset" yksiköt ovat allofoneja. Erään näkemyksen mukaan ihminen ei "kuule" allofoneja vaan ainoastaan foneemeja. Näin ollen foneemit olisivat kognitiivisia yksikköjä, eräänlaisia suodattimia tai tulkintakehikkoja. Feromoni
Feromonit ovat ihmisen tai eläimen lähettämiä kemiallisia viestiaineita, jotka vaikuttavat saman lajin muiden yksilöiden käyttäytymiseen tai hormonitoimintaan. Feromonit kuuluvat semiokemikaalien aineryhmään. Hermokaasu
Kemialliselta rakenteeltaan hermokaasut ovat organofosfaatteja. Ne vaikuttavat inaktivoimalla pysyvästi asetyylikoliinia hajottavan asetyylikoliiniesteraasientsyymin, jolloin asetyylikoliinia kertyy elimistöön ja seuraa kolinerginen kriisi. Huoneenlämmössä hermokaasut ovat nesteitä. Hermokaasut jaetaan yleensä G- ja V-tyypin hermokaasuihin ja ne voidaan luokitella pysyvyyden mukaan myös ilma- tai maastokaasuiksi. G-aineet ovat ilmakaasuja, jotka vaikuttavat lähinnä hengityksen kautta. V-kaasut ovat puolestaan maastokaasuja, jotka vaikuttavat sekä hengityksen että ihon kautta. Tunnetuimpia G-tyypin hermokaasuista ovat tabuuni, somaani, sariini ja V-tyypin hermokaasuista VX. Niitä voidaan levittää maastoon tai aerosolina ilmaan. Fenotyyppi
Reaktionormiksi kutsutaan sitä, miten genotyypin tuottama fenotyyppi suhtautuu ympäristöolosuhteisiin. Mitä joustavampi fenotyyppi (eli laajempi reaktionormi) on eliölle, sitä paremmin se on suojautunut epäedullisen valintapaineen voimalta. Kasveilla ja muilla mikro-organismeilla on paljon laajempi kyky periytymättömään fenotyyppiseen muunteluun, kuin kehittyneemmillä eläimillä. Esimerkiksi kasvia lannoitettaessa ja kasteltaessa se kasvaa suuremmaksi, kuin mitä se mahdollisesti kasvaisi ilman näitä ympäristötekijöitä. Erilaisilla reaktionormeilla varustetut yksilöt voivat suhtautua samanlaisiin ympäristöolosuhteisiin hyvin eri tavalla. Atomi
Atomin ydin määrää siis alkuaineen, mutta elektroniverho sen, millaisia ioneja ja yhdisteitä voi syntyä. Elektroniverhossa ovat mahdollisia vain tietyt muutokset, jotka määräytyvät elektronien energiatilan mukaan. Kaikista vakaimmat ja vähiten reagoivat alkuaineet ovat jalokaasut, koska niillä on 8 elektronia uloimmalla kuorellaan, eli ne ovat oktetissa. Steroidit
Toisin kuin peptidihormoneja, steroidihormoneja ei varastoida solussa varastorakkuloihin. Rasvaliukoisina steroidihormonit kulkeutuvat vapaasti solukalvon lävitse verenkiertoon. Verenkierrossa ne tyypillisesti sitouvat kuljetusproteiineihin. Verenkierrosta ne siirtyvät sisään kohdesoluihin niin ikään vapaasti solukalvon lävitse sitoutuakseen solunsisäiseen reseptoriin solulimassa tai solun tumassa ja vaikuttavat sitä kautta geenien ilmentymiseen. Seksuaalinen suuntautuminen
Sikiöajan hormoneilla saattaa olla joko ensisijainen vaikutus aikuisen seksuaalisen suuntautumisen kehittymiseen, tai yhteisvaikutus geenien tai ympäristötekijöiden kanssa. Vuonna 2010 julkaistu Garcia-Falguerason ja Swaabin tutkimus toteaa että kohdunsisäinen altistuminen hormoneille on määräävä kriteeri. Myös synnytyksen jälkeiset korkeat androgeenitasot saattavat johtaa enemmän biseksuaaliseen kuin homoseksuaaliseen suuntautumiseen. Monissa tutkimuksessa on todettu sikiöaikaisten androgeenien vaikutukset seksuaaliseen ja sosiaaliseen käyttäytymiseen muun muassa rhesus-apinoilla tehtyjen tutkimusten perusteella. Hormoni
Keskushermosto ja hormonitoiminta ovat yhteistoiminnassa hypotalamuksen ja aivolisäkkeen kautta. Aivoihin tulee sekä hermosolujen välittämää että verenkierron tuomaa tietoa elimistön sisältä ja ulkopuolelta. Väliaivojen pohja säätelee hormonituotantoa. Aivolisäkkeen hormonit vaikuttavat vuorostaan muihin umpirauhasiin. Hermosto ja hormonit toimivat yhdessä esimerkiksi silloin kun suutumme, pelästymme tai stressaannumme. Endorfiinit
Etenkin pitkäkestoiseen liikuntaan liitetään käsite ”endorfiinihumala”, joka tarkoittaa liikunnan yhteydessä kohoavien endorfiinitasojen aiheuttamaa hyvänolontunnetta. Käsite liitetään etenkin juoksuun ja se tunnetaan englannin kielessä nimellä ”runner’s high”. Endorfiinihumalan termi kehitettiin 1970-luvulla, kun havaittiin, että liikunta lisää veren endorfiinitasoja. Vuonna 2008 kyettiin osoittamaan mittausten avulla, että liikunta nostaa myös aivojen endorfiinipitoisuutta. Atomiydin
Protonit ja neutronit ovat fermioneja. Molemmat kuuluvat baryonien ryhmään. Baryoneja on muitakin, mutta muut ovat erittäin epästabiileja eikä niitä esiinny normaaleissa atomiytimissä. Hiukkasfysiikan laboratorioissa tosin on voitu valmistaa ytimiä, joissa on myös hyperoneja. Protonilla ja neutronilla on toisistaan poikkeava isospin-kvanttiluku, minkä vuoksi niillä voi olla sama kvanttimekaaninen aaltofunktio. Toisinaan niitä pidetään saman perushiukkasen, nukleonin, kahtena eri olotilana. Kofaktori
IUPAC:n määritelmän mukaan orgaaninen molekyyli ei voi olla aminohappo, peptidi tai proteiini, jotta se voidaan luokitella kofaktoriksi. Molekyyliä voidaan kutsua paitsi kofaktoriksi, myös koentsyymiksi. Monet koentsyymeistä ovat vitamiineja tai näiden johdannaisia, mutta eivät aina. Isoflavonit
Isoflavonit ovat isoflavonoidien ryhmään kuuluvia aromaattisia orgaanisia yhdisteitä. Luonnossa niitä esiintyy erityisesti hernekasveissa. Monet isoflavoneista ovat biologisesti aktiivisia ja niin kutsuttuja kasviestrogeeneja. Rakenteeltaan erilaisia isoflavoneja on eristetty yli 230. Flavonoidit
Flavonoideille ei ole voitu osoittaa selvää tehtävää kasvien fysiologiassa, mutta on arveltu, että ne liittyvät viestintään eläinten kanssa: kukkien väri houkuttelee pölyttäjiä ja marjojen väri eläimiä, jotka levittävät kasvin siemeniä.
Flavonoideja on usein kasvisten ja hedelmien kuoriosissa. Ryhmään kuuluu monia yhdisteitä joiden pitoisuuden selvittäminen on vaikeaa, joten suositukset parhaista flavonoidien lähteistä vaihtelevat. Hormoni
Hormoni on elimistön itse valmistama eli endogeeninen kemiallinen välittäjäaine, joka kulkee erittymispaikastaan kohdesoluihin pääosin verenkierron välityksellä. Hormonit osallistuvat lähes kaikkiin elimistön aineenvaihduntaprosesseihin, ja niitä erittyy eri puolilla elimistöä sijaitsevista umpirauhasista. Aivolisäke säätelee muiden umpirauhasten toimintaa ja hypotalamus säätelee autonomisen hermoston signaalien mukaan aivolisäkkeen toimintaa. Hormoni voi vaikuttaa aivan pieninäkin määrinä sellaiseen soluun, jossa on hormonille spesifisiä reseptoreja. Hormonit vaikuttavat elimistössä lisääntymisen säätelyyn, kasvuun, kehitykseen sekä energian tuotantoon, käyttöön ja varastointiin. Jotkut tuotteissa käytetyt kemikaalit voivat häiritä normaalia kehon hormonitoimintaa ja aiheuttaa siten terveysriskejä. Hormonitoimintaa häiritsevä kemikaali on sellainen eksogeeninen (elimistön ulkopuolelta tuleva) aine tai aineseos, joka muuttaa hormonijärjestelmän toimintaa ja aiheuttaa siksi haittavaikutuksia kokonaisessa organismissa, sen jälkeläisissä tai (osa)populaatioissa. Farmakogenetiikka
Farmakokineettisellä vaihtelulla tarkoitetaan lääkeaineen tai sen metaboliitin pitoisuuden muuttumista elimistössä, kun taas farmakodynaaminen vaihtelu viittaa lääkeaineen vaikutuksen muuttumiseen. Geneettisten tekijöiden vaikutus näkyy jälkimmäisessä kahdella tavalla. Ensinnäkin lääkeaineen kohdemolekyylissä voi esiintyä perinnöllistä vaihtelua. Toisenlainen farmakodynaaminen vaihtelu tapahtuu yleisemmällä tasolla, ja siihen osallistuvat kymmenet erilaiset geenit, joista osa ei ole edes suorassa yhteydessä lääkkeen normaaliin vaikutusmekanismiin. Miesten ja naisten aivojen eroavaisuudet
Transsukupuolisilla jotka muuttavat fenotyyppinsä naisesta mieheksi (FtM) testosteronihormonihoidoilla on antanut mahdollisuuden tutkia testosteronin vaikutuksia aivoissa. Aivokuvaukset ennen hormonihoidon aloittamista ja sen jälkeen osoittavat transsukupuolisille annostellun testosteronin muuttavan aivojen fyysisiä rakenteita. Havaitut erot ovat mitattavia. Harmaa aine väheni kielellisiin kykyihin liittyvissä Brocan ja Wernicken alueissa. Näiden alueiden fyysinen volyymi pieneni, mutta valkoisen aineen reitit alueiden välillä vahvistuivat. Tutkijat eivät olleet osanneet odottaa valkoisen aineen reittien vahvistumista. Tämä selittää naisten erilaista kyvykkyyttä kielellisissä tehtävissä ja miksi naisia yleisesti pidetään kielellisesti taitavampina. Sukupuoli
Geneettisessä sukupuolen määräytymisessä yksilön perimät geenit määräävät sen sukupuolen. Geneettinen sukupuolen määräytyminen on yleensä epäsuhtaisesti riippuvaista niistä perityistä sukupuolikromosomeista, jotka määräävät organismin sukupuolen. Näissä tapauksissa sukupuolen määrää jonkin tietyn sukupuolikromosomin läsnäolo tai sen puuttuminen tai sukupuolikromosomien lukumäärä. Koska geneettinen sukupuolen määräytyminen johtuu kromosomeista, tuloksena on yleensä yhtä paljon koiras- ja naaraspuolisia yksilöitä. Ihmisillä ja muilla nisäkkäillä on XY-kromosomeista riippuvainen sukupuolen määräytymisjärjestelmä: tässä tapauksessa Y-kromosomi sisältää SRY-geenin (Sex-determining Region Y), joka laukaisee organismin kehittymisen koiraspuoliseksi eli kivesten kehittymisen ja testosteronin tuotannon. Muussa tapauksessa (myös silloin, kun organismilla esiintyy XY-kromosomit mutta sen SRY-geeni on puuttuva tai toimimaton) organismi kehittyy naaraspuoliseksi. Yksilölle voi kehittyä koirassukupuolen sukurauhaset myös siinä tapauksessa, että tältä puuttuu Y-kromosomi, mikäli toimiva SRY-geeni kuitenkin esiintyy. Nämä tapaukset johtuvat tekijäinvaihdunnasta (crossing-over) sukupuolikromosomeissa. Ihmisellä sukupuolen määräävät primääriset sukupuoliominaisuudet eli viisi syntymän hetkellä läsnä olevaa ominaisuutta: Y-kromosomi tai sen puuttuminen, sukurauhasten tyyppi, sukupuolihormonit sekä sisäiset ja ulkoiset sukupuolielimet. Fermin–Diracin statistiikka
Fermin–Diracin statistiikka (FD-statistiikka) on statististessa fysiikassa jakaumalaki, joka osoittaa samanlaatuisten fermionien energiatilojen jakauman termodynaamisessa tasapainotilassa. Fermionit ovat alkeishiukkasia, jotka noudattavat Paulin kieltosääntöä ja joita tämän vuoksi voi olla vain yksi samassa kvanttilukujen määrittelemässä tilassa toisin kuin bosoneja, joita tämä rajoitus ei koske. Fermioneja ovat esimerkiksi protonit, neutronit ja elektronit. Preoni
Preonit ovat hypoteettisia alkeishiukkasia, joiden arvellaan olevan nykyisin jakamattomina pidettyjen hiukkasten, kuten kvarkkien, elektronien ja välittäjähiukkasten (esimerkiksi fotonin) sisäisiä rakenneosasia. Sanan keksivät Jogesh C. Pati ja Abdus Salam 1974. Kiinnostus preonimalleihin oli suosionsa huipulla 1980-luvulla, mutta se hiipui, kun hiukkasfysiikan standardimalli kuvasi ilmiöitä enimmäkseen menestyksellisesti, ja suoraa kokeellista todistetta sisäisestä rakenteesta ei löytynyt. Feromoni
Feromonit voidaan jaotella vaikutuksen perusteella ainakin seuraaviin ryhmiin: Ferengit
Ferengit ovat humanoidirotu, joskin ihmistä vähän pienempiä, yleensä puolentoista metrin korkuisia. Heillä on epätavallisen suuret korvat, jotka ovat suurempia miehillä kuin naisilla. Suurten korvien ansiosta ferengeillä on erinomainen kuulo. Korvat ovat myös Ferengien kehon herkin kohta. Otsa on kuhmurainen, nenä on suuri ja kohojuovainen, kohoavat kylkiluut, erikseen ylemmät ja alemmat keuhkot sekä neliosaiset aivot, joita betazoidien ja vulkaanien telepaattiset voimat eivät pysty lukemaan. Data on maininnut kerran, että ferengit ovat vahvempia kuin ihmiset. Yleensä ferengit esitetään kuitenkin selvästi keskivertoihmistä heikompina. Ainakin miehillä on korvissaan erogeeniset alueet, ja he käyttävät puhekielessä englanninkielistä sanaa "lobes" (joka tarkoittaa korvanlehtiä) samoin kuin voidaan käyttää esimerkiksi sanaa "kantti" tai "sisu" ("sinulla ei ole kanttia/sisua siihen" jne.). Ferengit käyttävät myös sanaa "oo-mox", jolle ei ole englannin- tai suomenkielistä vastinetta kuvaamaan aistimuksia, joita he tuntevat korvien saadessa aistiärsykkeitä. Ferengin hampaat muistuttavat särmikkäitä piikkejä, ja he käyttävät kädessä pidettävää hampaiden teroitinta niiden hoitamiseen. Häpykarvoitus
Häpykarvoituksen tarkoitusta ei tiedetä varmuudella. Sen uskotaan liittyvän feromoneihin, joiden tarkoitus on muinaisuudessa ollut houkutella parittelukumppania. Karva antaa pinta-alaa ja hyvän alustan kemiallisten viestien leviämiselle. Toinen häpykarvoituksen mahdollinen tarkoitus on antaa etäältä visuaalinen viesti seksuaalisesta kypsyydestä mahdolliselle parittelukumppanille. Nykyisin kuitenkin feromonien tuottamat hajut koetaan epämiellyttäviksi ja seksipartnereiden valintaperusteet perustuvat ihmisillä pääosin muihin seikkoihin kuin häpykarvoitukseen, joten häpykarvoitus kuten moni muukin ihmisen karvoitus näyttää joidenkin mielestä muinaisjäänteeltä. Feromonipyydys
Feromonipyydys on hyönteisten pyydystämiseen kehitetty ansa. Sen toiminta perustuu hyönteisnaaraiden erittämien, koiraita houkuttelevien aineiden eli feromonien vaikutukseen. Saaliin perusteella arvioidaan torjunnan tarve ja torjunnan ajankohta. Pyydyksiä voidaan käyttää myös suoraan torjuntaan, olosuhteista riippuen feromonipyydysten käytöllä on myös tuholaiskantaa pienentävä vaikutus. Feromonipyydysten avulla saadaan selville tuholaislajin esiintyminen viljelyksellä jo ennen vioitusten syntymistä, helpotetaan torjunnan tarpeen arviointia ja tarkennetaan torjunnan ajoitusta sekä vähennetään tuholaisten määrää. Fenyylialaniini
Fenyylialaniinista muodostuu fenyylialaniinihydroksylaasin (PAH < ) avulla tyrosiinia, joka on melaniini-ihopigmentin, välittäjäaineina toimivien adrenaliinin, noradrenaliinin ja dopamiinin sekä kilpirauhashormonien (tyroksiinin ja trijodityroniinin) esiaste. Flavonolit
Flavonolit ovat luokka flavonoideja, joissa on runkona 3-hydroksiflavoni (3-hydroksi-2-fenyylikromen-4-oni (IUPAC)). Flavonolien monimuotoisuus syntyy fenolien erilaisten -OH ryhmien sijainnista, sekä niiden erilaisista mahdollisista yhdistelmistä. Miesten ja naisten aivojen eroavaisuudet
Vuonna 2016 julkaistun tutkimuksen myötä on saatu tietää, että sikiövaiheen altistus testosteronille ohjelmoi neuraaliset kantasolut, jotka vaikuttavat aivojen kasvuun ja sukupuolieroihin. Toisaalta estrogeeneihin eli naishormoneihin kuuluva estradioli aiheuttaa poikien aivojen maskulinisaation. Testosteroni aromatisoituu estrogeeniksi. Estradioli saavutetaan aromataasi-entsyymin avulla. Testosteroni ei ole välttämättä ratkaiseva hormoni eroavaisuuksien kehittymisessä, vaan se saattaa olla vain esiaste, josta muodostuu 5α-reduktaasientsyymin pelkistämänä potentimpaa dihydrotestosteronia sekä aromatisoitumisen kautta estradiolia. Estradioli sitoutuu estrogeenireseptoriin. Sympatomimeetit
Sympatomimeetit ovat aineita, joiden vaikutukset elimistössä vastaavat sympaattisen hermoston stimulaatiota, eli ne vaikuttavat kohde-elimissä noradrenaliinin tavoin. Sympatomimeettisiä aineita ovat elimistön omat katekoliamiinit (noradrenaliini, adrenaliini, ja dopamiini) useat β-fenyylietyyliamiinin johdannaiset (esimerkiksi amfetamiini ja efedriini) sekä jotkut täysin erirakenteiset kemialliset yhdisteet. Fononi
Klassisen mekaniikan mukaan kiteen värähtely voidaan hajottaa eri värähtelykomponenttien superpositioksi Fourier'n muunnoksen avulla. Kun näitä eri värähtelytiloja tarkastellaan kvanttimekaniikan mallein niissä ilmenee hiukkasominaisuuksia. Värähtelyn energiatilojen miehitys voidaan siksi kuvata kiteessä liikkuvilla hiukkasilla, joita kutsutaan fononeiksi. Fononilla ei kuitenkan ole varsinaista liikemäärää, sillä se ilmaisee atomien suhteellista liikettä eikä atomien massakeskipisteiden liikettä. Hiukkasina fononit käyttäytyvät kuten bosonit. Romaani
Romaanin ja novellin ero voi joskus olla vaikeasti määriteltävä. Joitakin satasivuisia tekstejä lasketaan vielä novelleiksi ja toisaalta on olemassa pienoisromaaneja, joista esimerkiksi Samuel Beckettin "Huonosti nähty huonosti sanottu" on vain 50-sivuinen. Vaikka ehdottomia määritelmiä ei ole, luetaan seuraavat ominaisuudet usein romaanin tunnusmerkeiksi:Romaani sijoittuu usein tunnistettavaan paikkaan ja aikaan. Inhimillinen elämä on yleensä tarinoiden pääosassa, riippumatta siitä, ovatko henkilöt ihmisiä vai eivät. Yleensä tietyt henkilöhahmot ovat kertomuksessa keskeisempiä eli teoksella on yksi tai useampia päähenkilöitä, ja romaani kuvaa juonen kautta tiettyä muutosta ja kehitystä näissä henkilöhahmoissa. Fermium
Fermium on keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Fm (), järjestysluku 100 ja CAS-numero 7440-72-4. Fermium on hyvin radioaktiivinen metallinen aktinoidisarjaan kuuluva transuraaninen alkuaine. Vain pieniä määriä fermiumia on tuotettu ja eristetty, joten kemiallisista ominaisuuksista tiedetään vähän. Fermiumin arvellaan olevan hopeanhohtoista tai harmaata metallia. Se on nimetty fyysikko Enrico Fermin mukaan. Morfeemi
Morfeemit jaetaan "vapaisiin morfeemeihin", jotka voivat esiintyä sellaisenaankin ja "sidonnaisiin morfeemeihin", jotka voivat esiintyä vain vapaiden morfeemien yhteydessä. "Potentiaalisesti vapaat morfeemit" voivat kuitenkin esiintyä joko yksin tai muihin morfeemeihin yhdistyneenä. esim. auto, auto - lle. Vapaista morfeemeista mahdollisten johtimien kera syntyy lekseemejä eli hakusanoja. Lekseemit voivat yhdistyä yhdyssanoina uusiksi lekseemeiksi, esimerkiksi "valo" ja "kuva" tuottavat yhdyssanalekseemin "valokuva", josta voidaan muodostaa johtimilla esimerkiksi verbi "valokuvata" ja siitä edelleen substantiivi "valokuvaus". Lekseemit muodostavat leksikon eli kielen sanaston eli sanakirjojen kutakin hakusana-artikkelia vastaa suunnilleen yksi lekseemi ja päinvastoin. Fotoni
Fysiikassa fotonia merkitään kreikkalaisella gamma-kirjaimella γ. Symboli on todennäköisesti peräisin gammasäteilystä, jonka havaitsi ja nimesi vuonna 1900 Paul Ulrich Villard ja osoittivat valon muodoksi 1914 Ernest Rutherford ja Edward Andrade. Kemiassa ja optiikassa fotoneja merkitään usein formula_1, joka merkitsee fotonin energiaa. Tässä formula_2 on Planckin vakio ja formula_3 on fotonin taajuus. Vaikka fotonilla ei ole lepomassaa on sillä kuitenkin energiasta riippuva relativistinen liikemassa, jonka suuruus voidaan laskea relaatiosta formula_4. Furanokumariinit
Furokumariinit keräävät eli absorboivat helposti aallonpituusalueella 320–400 nm olevan fotonin energian, mikä johtuu aineiden rengasrakenteista, jotka ovat elektronirakenteeltaan energeettisesti otollisia tälle UVA-säteilyn absorptiolle. Energian avulla renkaiden elektronit virittyvät ja ne kiinnittyvät additioreaktiolla kovalenttisesti johonkin solun DNA-juosteiden pyrimidiiniemäksistä. Aineet kiinnittyvät lähinnä tymiinien 5,6-kaksoissidoksiin omien furaanirenkaidensa 4',5'-kaksoissidoksista tai vaihtoehtoisesti mutta vähäisemmässä määrin pyronirenkaidensa 3,4-kaksoissidoksista. Furokumariinit voivat myös kiinnittyä hyvin vähäisissä määrin sytosiiniin. RNA:ssa urasiili korvaa tymiinin, joten furokumariinit sitoutuvat RNA:ssa tymiinin sijaan helposti urasiiliin samalla tavoin. Baryoni
Baryoni on kolmesta kvarkista koostuva hiukkanen. Antibaryonit muodostuvat kolmesta antikvarkista. Baryonit ovat fermioneja eli niiden spin on puoliluku. Ne kuuluvat hadroneihin eli vahva ydinvoima vaikuttaa niihin. Pornografia
Pornografian voi määritellä sisällön, tarkoituksen tai vaikutuksen mukaan. Sisällön näkökulmasta pornografia määritellään seksuaalisesti yksityiskohtaiseksi sukuelinten ja sukupuoliaktien kuvaukseksi, jolta puuttuu taiteellinen, kulttuurillinen tai sosiaalinen arvo. Tarkoituksen näkökulmasta pornografia määritellään aineistoksi, jonka tarkoituksena on kiihottaa sen käyttäjiä. Vaikutuksen näkökulmasta pornografia määritellään aineistoksi, joka kiihottaa sen kuluttajaa. Päihteiden kielto
Suomen lainsäädännössä huumausainelaki määrittelee Suomessa huumausaineiksi luokitellut päihteet ja kuluttajamarkkinoilta kielletyt psykoaktiiviset, ei lääkkeenä käytettävät aineet. Suomen huumausainelainsäädännössä huumausaineiksi luokitellaan sellaiset kemikaalit sekä kasvit, joita käytetään lamauttavien, päihdyttävien tai harhoja tuottavien keskushermostovaikutusten vuoksi ja jotka on erikseen mainittu huumausainelaissa. Huumausaineeksi luokiteltava päihde määritellään valtioneuvoston asetuksella. Huumausainerikoksista säädetään Rikoslaissa. Kansainvälisesti huumausainelainsäädännöissä on eroavaisuuksia, erityisesti uusien muuntohuumeiden osalta. Morfogeeni
Morfogeenit ( = muoto, "gennan" = tuottaa) ovat aineita, jotka ohjaavat alkion eri osien kehittymistä. Morfogeneesi, jota morfogeenit säätelevät, käynnistää elinten muovautumisen eli organogeneesin. Kehittyvän alkion erilaistuvat solut voivat vaikuttaa toistensa käyttäytymiseen morfogeenien avulla. Morfogeeneiksi kutsutaan signaalimolekyylejä, jotka vaikuttavat kohdesoluihinsa yksinkertaista on/off-periaatetta monimutkaisemmin konsentraatiovaihteluiden avulla; suuri konsentraatio saa kohdesolut kehittymään yhteen suuntaan, pieni toiseen ja näiden välillä olevilla konsentraatioilla vaikutukset muuttuvat asteittain. Feromoni
Ihminen aistii feromoneja nenän sierainten välissä sijaitsevalla vomeronasaalielimellä. Miehen hiessä oleva feromoni on androstenoni (CHO). Naisen emättimen erittämä feromoni on nimeltään kopuliini. Vuoristokimalainen
Lajin koiraiden tuottama feromoni on ihmisenkin aistittavissa, mutta sitä ei ole kuvailtu yhtä miellyttävän tuoksuiseksi kuin lapinkimalaiskoiraiden feromonia. Furanokumariinit
DNA:ssa kiinni olevat furokumariinit absorboivat herkästi toisenkin UVA-fotonin. Tällöin jotkin niistä kiinnittyvät vielä vapaana olevan pyroni- tai furaaniryhmänsä kaksoissidoksesta DNA-juosteen vastinemäksen kanssa. Emäs on yleensä adeniini (A), koska aineet sitoutuvat ensimmäisessä valoreaktiossaan helpoimmin tymiiniin (T). Aineet muodostavat siis kovalenttisia verkkosidoksia juosteiden välille lähinnä AT-emäsparien kohdalta. Sidokset estävät solua erottamasta DNA-juosteita toisistaan, jolloin solu ei voi lukea DNA:ta ja tuottaa sen pohjalta itselleen elintärkeitä proteiineja ja muita geenituotteita päätyen siten apoptoosiin. Myös vain yhteen DNA-juosteeseen sitoutuneet furokumariinit saavat aikaan apoptoosin, mutta kahden juosteen väliset sidokset saavat tämän aikaan helpommin. Jos kuitenkin esimerkiksi solusykliä säätelevät geenit kuten "p53" vaurioituvat, voi solu apoptoosin sijaan ruveta jakautumaan holtittomasti muuttuen siten syöpäsoluksi. Parasympatomimeetit
Hermosto on hermosoluihin eli neuroneihin ja niiden sähkökemialliseen viestintään perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä, joka jakautuu anatomisesti edelleen keskus- ja ääreishermostoon. Hermostossa viestit välittyvät siten, että hermosoluun saapuu sähkökemiallinen impulssi, joka saa solun vapauttamaan tiettyä välittäjäainetta sen ja viereisen hermosolun välitilaan eli synapsiin. Välittäjäaine kiinnittyy sille tarkoitettuun reseptoriin, jolloin reseptori aktivoituu ja viesti pääsee välittymään kohti seuraavaa hermosolua. Välittäjäaineet voivat kiihdyttää, estää tai muulla tavoin mukauttaa reseptorin toimintaa. Viestin välittymisen jälkeen jokin entsyymi hajottaa välittäjäaineen tai se siirtyy takaisin hermosoluun. Fenoli
Fenolit ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa yksi tai useampi hydroksyyliryhmä (-OH) on liittyneenä suoraan bentseenirenkaaseen. Neuroni
Neuroni eli hermosolu on hermokudoksen solu, joka välittää hermoimpulsseja. Muita hermokudoksessa esiintyviä soluja ovat muun muassa gliasolut. Vaikka neuroneita kutsutaan usein hermosoluiksi, kaikki neuronit eivät osallistu hermojen muodostamiseen. Selkärankaisilla neuroneja on aivoissa, selkäytimessä sekä ääreishermoston hermoissa ja ganglioissa eli neuroniryppäissä. Neuronien päätehtävänä on käsitellä ja välittää informaatiota. Fermienergia
Kvanttimekaniikassa tiettyä joukkoa partikkeleista, jotka noudattavat Paulin kieltosääntöä, kutsutaan fermioneiksi. Tällaisia fermioneja ovat mm. leptonit (esim. elektroni), kaikki kvarkit ja hadroneista kaikki baryonit ja antibaryonit (esim. protoni ja neutroni). Paulin kieltosäännön mukaan kaksi samanlaista fermionia – esimerkiksi elektronia – ei voi olla yhtä aikaa täsmälleen samassa kvanttitilassa. Tilat voidaan erottaa toisistaan kvanttiluvuilla(pääkvanttiluku n, sivukvanttiluku l, magneettinen kvanttiluku ml ja spinkvanttiluku ms). Jos esimerkiksi systeemi, jossa on useita fermioneja (esim. elektroneja metallissa) kahdella saman atomin elektronilla ei voi olla samaa neljän kvanttiluvun yhdistelmää. Androstenedioni
Androstenedioni ( CHO) on steroidihormoni. Hormonia syntyy ihmisellä kiveksissä, munasarjoissa ja lisämunuaisissa. Androstenedioni voi toimia sekä testosteronin että estradiolin ja estronin esiasteena . Eräät eläimet käyttävät hormonia sukupuolten väliseen kanssakäymiseen muun muassa kultakalakoiraat vapauttavat androsteronia huokutellakseen naaraita Miesten ja naisten aivojen eroavaisuudet
Mekanismeja ja syitä sukupuolten aivojen eroille ei täsmällisesti tiedetä. Niitä pyritään selittämään genetiikalla ja hormoneilla. Geneettisesti miehen ja naisen keskeinen ero on Y-kromosomi, mutta siinä on erittäin vähän geenejä joista suuri vieläpä vain koodaa proteiineja. Y-kromosomin sisältämät geenit tunnetaan hyvin, eikä Y-kromosomia pidetä relevanttina. Kiveksistä erittyvää testosteronia on miehillä monikymmenkertainen määrä naisiin verrattuna ja testosteronia pidetään merkittävänä sukupuolten erojen aiheuttajana. Testosteronin merkittävää vaikutusta tukee se, että androgeeni-insensitiivisyyssyndroomaa sairastavat XY-miehet ovat naisen kaltaisia, koska heidän kehonsa ei reagoi testosteroniin lainkaan. Termiitit
Kuningatar ja kuningas erittävät feromoneja, jotka estävät muiden termiittien kehittymisen lisääntymiskykyisiksi. Molempien feromit vaikuttavat vain niiden oman sukupuolen jäseniin. Kun toinen kuninkaallisista kuolee tai pesän koko kasvaa tarpeeksi, vähenee feromonin vaikutus ja osasta termiittejä kehittyy lisääntymiskykyisiä. Pesä voi myös jakautua, jos siinä on useita lisääntymiskykyisiä. Hermo
Hermo on hermosolujen (neuronien) viejähaarakkeista (aksoneista) ja tuojahaarakkeista (dendriiteistä) sekä sidekudoksesta koostuva rakenne, joka mahdollistaa hermoimpulssien siirtymisen elimistössä. Varsinainen hermo muodostuu aksonien eli hermosyiden muodostamista hermosyykimpuista. Hermot voivat olla metrinkin mittaisia ja suurimmat hermot erottuvat jopa paljaalla silmällä. Hermoja kulkee kaikkialla elimistössä ja suurin osa soluista on jollakin tavalla yhteydessä ainakin yhteen hermoon.