Missä Grigori Rasputin syntyi?
Grigori Rasputin
Rasputin syntyi siperialaisen talonpojan perheeseen Pokrovskojen pikkukylässä Tura-joen rannalla. Hänen syntymäpäiväkseen on ilmoitettu eräissä lähteissä 10. tammikuuta 1869. Varmaa on kuitenkin vain, että Rasputin syntyi vuosien 1863–1873 välisenä aikana. Hän vietti lapsena ja nuorena aikaansa paikallisessa luostarissa. Vuoden 1893 tietämillä Rasputin meni naimisiin naapurikylästä Dubrovista kotoisin olevan talonpoikaistytön Praskovia Fedorovnan kanssa, joka oli miestään kaksi vuotta vanhempi. He saivat viisi lasta, joista vanhin – poika – kuoli puolen vuoden ikäisenä. Muut lapset olivat Dimitri (1895), Mihail (1897), Matrjona (tunnettu Maria Rasputinina) (n. 1898) ja Varvara (1900). Rasputinin suku elää yhä Maria-tyttären kautta. Hänen jälkeläisiään asuu Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Matrjona Rasputina
Matrjona Grigorjevna Rasputina (27. maaliskuuta 1898 Pokrovskoje, Venäjän keisarikunta – 27. syyskuuta 1977 Los Angeles) oli keisarillisen Venäjän viimeisen tsaarin Nikolai II:n hovissa suuren vaikutusvallan saaneen mystikon, profeetan ja kansanparantajan Grigori Jefimovitš Rasputinin vanhempi tytär. Hän syntyi osapuilleen vuonna 1898 pienessä, Tura-joen rantamilla sijaitsevassa Pokrovskojen kylässä Länsi-Siperiassa. Matrjona, jota yleisesti myöhemminkin kutsuttiin Mariaksi tai Maškaksi, oli sisaruksista kuuluisaksi tulleelle isälleen läheisin ja osallisena Romanovien tsaariperheen tarinassa.
Saatuaan vaikutusvaltaa tsaari Nikolai II:n hovissa Rasputin otti vuonna 1910 molemmat tyttärensä, Marian ja tämän nuoremman sisaren Varvaran asumaan luokseen Pietariin, jossa tytöt kävivät koulunsa Steblin-Kamenskajan yksityiskymnaasissa. Isänsä roolista johtuen molemmat tyttäret tutustuivat aikanaan myös keisariperheeseen ja olivat erinomaisissa väleissä keisarillisten lasten kanssa.
Olga Nikolajevna Romanova
Olga Nikolajevna Romanova syntyi vuonna 1895 Aleksanterinpalatsissa Tsarskoje Selossa. Hovineiti Anna Virubovan mukaan Olga oli luonteeltaan tsaarittaren kaltainen: järkähtämättömän oikeudenmukainen ja rehellinen, mutta myös hyvin itsepäinen ja suorasukainen. Olga kirjoitti mielellään runoja ja oli erittäin musikaalinen. Hänellä oli myös erinomainen lukupää ja hyvä muisti, kuten isällään Nikolai II:lla. Pokrovskoje (Tjumenin alue)
Kylä on Grigori Rasputinin syntymäpaikka, ja siellä on Rasputinille omistettu museo. Pietari (kaupunki)
Pietarissa ovat eläneet ja vaikuttaneet useimmat tunnetut 1800-luvun ja 1900-luvun alkupuoliskon venäläiset kirjailijat. Venäjän tunnetuin runoilija Aleksandr Puškin syntyi kaupungissa vuonna 1799. Hänet karkotettiin 1820 tilapäisesti Pietarista Etelä-Venäjälle, ja hän sai palata takaisin vasta Nikolai I:n astuttua valtaan. Puškin kuoli kaksintaistelun seurauksena 27. tammikuuta 1837. Monet runoilijan kuuluisimmista runoista sijoittuvat Pietariin tai kertovat Pietarista. Dmitri Pavlovitš Romanov
Suuriruhtinas Dmitri Pavlovitš Romanov (; 18. syyskuuta 1891 Iljinskoje, Moskovan läh., Venäjän keisarikunta – 5. maaliskuuta 1941 Davos, Sveitsi) oli venäläinen aatelismies, joka parhaiten muistetaan Grigori Rasputinin murhasta vuonna 1916. Romanov oli Venäjän tsaarin Nikolai II:n serkku. Grigori Medvedev
Grigori Medvedev syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Tatarstanin Baltasin piirin Lyzjan kylässä. Vuonna 1925 hän valmistui Možgan opettajaopistosta, työskenteli sen jälkeen opettajana ja vuodesta 1929 lähtien Gudyri-lehden toimittajana. Vuonna 1934 hän osallistui Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen ja toimi Udmurtian kirjailijaliiton hallituksen jäsenenä. Dieudonné Gnammankou
Vuonna 1996 hän julkaisi merkittävän elämäkerran venäläisestä sotilasjohtajasta Abram Petrovich Gannibalista. Venäjänkielinen käännös julkaistiin vuonna 1999, samaan aikaan kuin kirjailija Alexander Pushkinin, Gannibalin suuren pojanpojan syntymästä oli kulunut kaksisataa vuotta. Gnammankoun tutkimus yhdessä Hugh Barnesin kanssa vahvisti lopullisesti, että Gannibal on syntynyt Keski-Afrikassa sijaitsevan Logone-Birnin alueella, joka on nykyään Kamerunissa sijaitsevan Tšadjärven lähellä. Rasputin – riivattu
Rasputin – riivattu ("Rasputin, the Mad Monk") on Don Sharpin ohjaama ja Hammer Film Productionsin tuottama elokuva vuodelta 1966. Elokuvan pohjana on Grigori Rasputinin elämä, mutta on tarina on fiktiivinen. Rasputinia näyttelee Christopher Lee. Grigori Sokolnikov
Grigori Jakovlevitš Sokolnikov (oikea nimi Girš Jankelevitš Briliant; 15. elokuuta 1888 Romny, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 21. toukokuuta 1939 Verhneuralsk, Tšeljabinskin alue, Neuvostoliitto) oli venäläinen bolševikki ja neuvostoliittolainen poliitikko. Hän kuoli Stalinin vainoissa. Nikolai Gogol
Gogol syntyi Ukrainassa (Venäjän keisarikunta), mutta vaikutti lähinnä Pietarissa, jossa hän ystävystyi muun muassa Aleksandr Puškinin kanssa. Gogol julkaisi Pietarissa muutamia novelleja ja näytelmiä. Farssi "Reviisori" aiheutti suuren kohun ja jonkinmoisen skandaalin satiirisuutensa takia 1836. Tunteellinen Gogol järkyttyi ja lähti maanpakoon Eurooppaan. Aleksandr Puškin
Puškinin isoisän Ossip Abramovitš Gannibalin isä oli afrikkalainen paašipoika Abram Petrovitš Gannibal (1696–1781), jonka Pietari Suuri kasvatti. Abram kirjoitti kirjeessä Pietari I Suuren tyttärelle keisarinna Elisabetille olevansa kotoisin Lagon-nimisestä kaupungista. Venäläiset elämäkertakirjailijat ovat päätelleet Lagonin olevan Etiopiassa, jossa oli ortodoksikristittyjä yhteisöjä. Tutkiessaan Jevgeni Oneginia Vladimir Nabokov esitti etiopialaisteoriasta vakavia epäilyjä. Vuonna 1995 Dieudonné Gnammankou hamotteli vahvan perusteen, että Lagon oli kaupunki Tšadjärven eteläosassa, nykyisessä Pohjois-Kamerunissa. Kummallekaan teorialle ei kuitenkaan ole esitetty ratkaisevia todisteita. Opiskeltuaan Ranskassa sotilasinsinööriksi Gannibal meni Räävelin kuvernööriksi ja myöhemmin tittelillä "Général en Chef" (kolmanneksi korkein sotilasarvo) merilinnoitusten ja kanavien rakentajaksi. Georgi Gapon
Georgi Gapon syntyi talonpojan perheeseen. Sukunimi "Gapon" perustuu ristimänimen Agathon ukrainalaiseen muunnokseen. Perimätiedon mukaan suvun esi-isät olivat Zaporižžjan kasakoita. Perheen isä työskenteli kirjurina. Lapsena Georgi oli hyvin uskonnollinen ja taipuvainen mystiikkaan. Vanhemmat antoivat Georgin Pultavan hengelliseen opistoon, jossa häntä pidettiin yhtenä parhaimmista oppilaista. Koulun opettaja Ivan Tregubov, joka oli tunnettu tolstoilainen, antoi Georgille luettavaksi Leo Tolstoin kiellettyjä teoksia, jotka tekivät tähän suuren vaikutuksen. Opistosta valmistuttuaan Gapon opiskeli Pultavan hengellisessä seminaarissa, jossa häneen vaikutti toinen tolstoilainen Isaak Feinerman. Vuonna 1893 Gapon valmistui seminaarista, mutta sen johdon kanssa syntyneen riidan takia hän ei saanut ensimmäisen asteen diplomia, joka olisi antanut mahdollisuuden päästä yliopistoon. Jonkin aikaa hän työskenteli zemstvon tilastohallinnossa ja ansaitsi lisätuloja antamalla yksityistunteja. Baghdati
Baghdati () on kaupunki Baghdatin piirikunnassa, Imeretin hallintoalueella Georgiassa.
Runoilija Vladimir Majakovski syntyi siellä. Matrjona Rasputina
Maria Rasputinan kohtalokas rooli Romanovien imperiumin tuhossa tuli avioliiton kautta. Hänet nai 5. lokakuuta 1917 Venäjän ortodoksisen kirkon Pyhän Synodin rahastonhoitaja Boris Solovjev, joka oli saavuttanut keisarinna Aleksandran luottamuksen. Keisariperhe eli tuossa vaiheessa vallankumouksen johdosta vangittuna, ja keisarinna uskoi Rasputinin vävyn voivan järjestää heidän pakonsa. Tässä tarkoituksessa hän alkoi lähettää miehelle rahaa ja keisarillisia kalleuksia pakosuunnitelman täytäntöönpanoksi. Solovjev osoittautui kuitenkin petturiksi, joka mahdollisesti työskenteli eräänlaisena kaksoisagenttina sekä bolševikkien että valkoisten laskuun. Saamansa rahat ja jalokivet hän työnsi järjestelmällisesti omaan taskuunsa ja sopivan hetken tullen luovutti petetyn keisariperheen lopullisesti punaisille. Myöhemmin hän pakeni Venäjältä vieden vaimonsa mukanaan. Kolossi (sarjakuvahahmo)
Kolossin koodinimi on tullut Rodoksen kolossin nimestä ja sukunimen esikuvana oli Grigori Rasputin. Vuoden 2005 minisarja "Colossus: Bloodlines" paljastaa, että Kolossi on sukua Rasputinille. Mihail Lomonosov
Lomonosov syntyi kalastajan poikana Pohjois-Venäjällä sijaitsevassa Deniskovkan kylässä. Opiskeli 1736-41 Marburgissa ja Freiburgissa. Hän meni opiskelemaan saksalaiseen Marburgin yliopistoon, joka oli yksi tärkeimmistä eurooppalaisista yliopistoista aikana, jolloin yliopistot olivat yleisesti rappiolla. Marburg oli Lomonosovin mielenkiinnon kohteena, koska siellä opiskeli myös saksalainen filosofi Christian Wolff. Lomonosov opiskeli Wolffin kanssa ja hänestä tuli yksi tämän henkilökohtaisista opiskelijoista filosofiassa ja tieteessä. Fjodor Raskolnikov
Raskolnikov syntyi Iljin-nimisen ortodoksipapin aviottomana poikana. Puoluenimensä hän lainasi Fjodor Dostojevskin romaanin "Rikos ja rangaistus" päähenkilöltä Raskolnikovilta. Hänen veljensä oli myös tunnettu bolševikki Aleksander Iljin-Genevski. Raskolnikov opiskeli taloustiedettä Pietarin polyteknisessä instituutissa ja liittyi toisena opiskeluvuonnaan vuonna 1910 maanalaiseen bolševikkipuolueeseen. Hänet vangittiin ensimmäisen kerran 1912 hänen toimiessaan "Pravdan" toimitussihteerinä ja tuomittiin sisäiseen karkotukseen Arkangeliin, mutta hän vapautui seuraavan vuoden yleisessä armahduksessa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet lähetettiin Pietarin merikadettikouluun, jossa hän vietti sotavuodet koulutuksessa ja sai midshipmanin upseerinarvon. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen Raskolnikov oli yksi Kronstadtin laivastotukikohdan sotilasneuvoston johtajista ja toimitti sen lehteä. Pietarin heinäkuun levottomuuksien aikana Raskolnikov puolusti bolševikkien päämajaa Kšesinskajan taloa hallituksen joukoilta turvatakseen puolueen johtajien paon ja antautui myöhemmin vapaaehtoisesti. Häntä pidettiin Krestyn vankilassa muiden vangittujen bolševikkijohtajien kanssa, kunnes hänet vapautettiin lokakuussa 1917. Lokakuun vallankumouksen alkaessa hän oli sairaana, mutta osallistui Kerenskin–Krasnovin kapinan kukistamiseen ja järjesti Pietari–Moskova-radan valtauksen. Hänet valittiin perustuslakia säätävän kansalliskokouksen edustajaksi. Georgij Alafuzoff
Georgij Alafuzoff syntyi Helsingissä vuonna 1953. Hänen isänsä perhe on Venäjältä; hänen isoisänsä oli Pietarista Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomeen tullut venäläisemigrantti paroni Ivan Alafuzoff. Alafuzoffin äiti on suomalainen. Alafuzoff puhuu äidinkielenään suomea ja sujuvasti venäjää, ruotsia, englantia ja puolaa.
1950-luvulla Alafuzoffin suku piti kiinni venäläisyydestään ja Georgij sai venäläisen kasvatuksen. Hän meni kolmivuotiaana Helsingin suomalais-venäläisen koulun esikouluun. 17-vuotiaana hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalais-venäläisen koulun lukiosta ja pääsi opiskelemaan venäjän kieltä sekä teoreettista filosofiaa Helsingin yliopistoon. Akateeminen ura jäi, kun Alafuzoff aloitti 2. toukokuuta 1973 varusmiespalveluksensa Utissa. Hän eteni Haminan Reserviupseerikouluun asti. Vänrikiksi hänet ylennettiin vuonna 1974. Samana vuonna Alafuzoff pääsi Kadettikouluun, missä hän hakeutui merisotalinjalle ja kävi Merisotakoulun 45. merikadettikurssin päättäen sen vuonna 1977 ollen kurssinsa kunniamiekan saanut kadettipursimies. Tällöin hänet ylennettiin luutnantiksi. Alafuzoff kiinnostui merisodankäynnistä vasta Kadettikoulussa. Sergei Tšepikov
Sergei Vladimirovitš Tšepikov (, s. 30. tammikuuta 1967, Hor, Habarovskin aluepiiri, Venäjä) on venäläinen entinen ampumahiihtäjä. Hän kilpaili neljissä olympialaisissa ja edusti kolmea eri joukkuetta: 1988 Neuvostoliittoa, 1992 Itsenäisten valtioiden yhteisön jäsenmaiden ja Georgian muodostamaa yhdistynyttä joukkuetta ja 2006 Venäjää. Rasputina
Rasputina on yhdysvaltalaisen Melora Creagerin alun perin luoma sello-rockyhtye, jonka kokoonpanolla on tapana vaihtua levystä toiseen. Tällä hetkellä (2013) muita soittajia ovat Daniel DeJesus ja Dawn Miceli. Georgi Poltavtšenko
Georgi Poltavtšenko () (s. 24. helmikuuta 1953 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto (nyk. Azerbaidžan)) on Pietarin kaupungin kuvernööri 1. syyskuuta 2011 alkaen. Poltavtšenko on entinen KGB-upseeri. Hän on presidentti Vladimir Putinin läheinen liittolainen. Grigori Kriss
Grigori Jakovlevitš Kriss (, s. 24. joulukuuta 1940 Kiova) on entinen Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli kalpa. Arkadi Dragomoštšenko
Dragomoštšenko syntyi venäläisten miehitysjoukkojen upseerin perheeseen Saksassa. Hän vietti lapsuutensa ja kävi koulun Ukrainassa. Leningradiin teatterikouluun hän meni 1969, liittyi kirjallisuuspiireihin ja osallistui maanalaisten kirjallisuuslehtien tekoon. KGB yritti sopeuttaa kapinallisia järjestelmään perustamalla heille kirjoittajapiirin Klubi-81, joka julkaisi antologian "Krug" (Piiri), jossa Dragomoštšenkon vaikeaselkoiset tekstit saivat jäädä koskematta. Gagarin (suku)
Gagarin on vanha venäläinen ruhtinassuku, joka katsoo polveutuvansa 800-luvulla eläneestä Rurikista. Suku polveutuu edelleen keskiaikaisista Starodubin ruhtinaista, joista ensimmäinen, Vladimirin ruhtinas Vsevolod III:n nuorin poika Ivan Vsevolodovitš, sai isältään läänitykseksi Starodub-na-Kljazmen kaupungin. Eräs Ivanin pojista oli Mihail Ivanovitš Starodubski-Golibesovski, jonka viidestä pojasta kolme tunnettiin lempinimellä "Gagara", ’kuikka’. Heistä polveutuvat Gagarinin suvun kolme päähaaraa. Merkittäviä Gagarinin sukuun kuuluneita henkilöitä ovat olleet muun muassa valtiomies Pavel Gagarin (1789–1872), taidemaalari Grigori Gagarin (1810–1893) ja jesuiitaksi kääntynyt kirjailija Ivan Gagarin (1814–1882). Grigori Kosyh
Grigori Georgijevitš Kosyh (, 9. helmikuuta 1934 Uralsk, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto – 23. helmikuuta 2012) oli Neuvostoliittoa edustanut pistooliampuja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Konstantine Gamsakhurdia
Gamsakhurdia syntyi alhaisaateliseen perheeseen Abašan kaupungissa länsigeorgialaisessa Mingrelian provinssissa, joka kuului silloin Venäjän keisarikuntaan. Hän kävi koulua Kutaisin lukiossa ja opiskeli sen jälkeen Pietarissa, jossa hän riiteli Nikolai Marrin kanssa. Hän vietti lähes koko ensimmäisen maailmansodan Saksassa, Ranskassa ja Sveitsissä ja valmistui tohtoriksi Berliinin yliopistosta vuonna 1918. Venäjän alamaisena hänet vangittiin lyhyeksi aikaa Baijerin Traunsteiniin, jonne Thomas Mann lähetti hänelle suklaata. Gamsakhurdia julkaisi ensimmäiset runonsa ja novellinsa 1910-luvulla, jolloin häneen vaikuttivat saksalainen ekspressionismi ja ranskalainen post-symbolistinen kirjallisuus. Oleskellessaan Saksassa hän kirjoitti säännöllisesti saksalaiselle lehdistölle Georgiasta ja Kaukasuksen alueesta. Hän osallistui myös Georgian vapautuskomitean organisoimiseen. Kun Georgia oli julistautunut itsenäiseksi vuonna 1918, hänestä tuli tasavallan attasea maan Saksan-suurlähetystöön, jossa hän hoiti georgialaisten maailmansodan veteraanien palauttamista kotimaahan ja georgialaisten opiskelijoiden pääsyä saksalaisiin yliopistoihin. Maksim Gorki
Maksim Gorki (, oikealta nimeltään Aleksei Maksimovitš Peškov, , 28. maaliskuuta 1868 Nižni Novgorod – 18. kesäkuuta 1936 Moskova) oli venäläinen, sittemmin neuvostovenäläinen kirjailija, poliittinen aktivisti ja kirjallisuuden sosialistisen realismin perustajia. Vuosina 1906–1913 ja 1921–1929 hän asui ulkomailla, enimmäkseen Caprilla. Neuvostoliittoon palattuaan hän mukautui sen ajan kulttuuripolitiikkaan mutta ei saanut enää matkustuslupaa ulkomaille. Aleksandr Georgijev
Georgijev syntyi Bulgarian Rusessa, mutta hän kasvoi Venäjän Moskovassa. Georgijev on Pingviny Moskovan kasvatti. Hän pelasi kauden 2013–2014 Venäjän nuorten sarjassa, MHL:ssä Himik Voskresenskin vahvuudessa. Kauden jälkeen Georgijevin isä vei hänet Pietarsaareen Turun Palloseuran maalivahtivalmentaja Fredrik Norrenan vetämälle maalivahtileirille. Georgijev siirtyikin seuraavaksi kaudeksi 2014–2015 Suomeen ja TPS:n A-nuoriin. Mihail Gorbatšov
Mihail Sergejevitš Gorbatšov syntyi 2. maaliskuuta 1931 Privolnojen kaupungissa Neuvostoliitossa. Hänen perheensä koki Josif Stalinin poliittiset vainot, ja hänen isoisänsä tuomittiin yhdeksäksi vuodeksi gulagille. Kun toisessa maailmansodassa natsi-Saksa miehitti Privolnojen 1942, Gorbatšovin perhe pakeni vuoden 1943 helmikuussa natsimiehityksen alta pois kaupungista. Teini-ikäisenä Gorbatšov toimi vuosien 1946 ja 1950 välisenä aikana leikkuupuimurin kuljettajana Stavropolin aluepiirin kollektiivin maatiloilla, minkä takia hän keskeytti koulunkäyntinsä voidakseen avustaa perhettään peltotöissä. Jo teini-ikäisenä hän sai Työn punaisen lipun kunniamerkin, kun hän avusti isäänsä saavuttamaan ennätyksellisen sadon vuonna 1948. Grigori Rasputin
Kun Rasputin yritettiin surmata ensimmäisen kerran vuonna 1914, hän kuitenkin toipui vammoistaan. Murhan todelliset vaikuttimet ovat hämärän peitossa ja ne saattoivat olla yksityisluonteisia. On esitetty arvio, että Rasputin olisi saattanut estää Venäjän liittymisen ensimmäiseen maailmansotaan, ja pelättiin hänen ryhtyvän valmistelemaan Venäjän ja Saksan erillisrauhaa. Gustavo (futsalpelaaja)
Gustavo Lobo Paradeda (yleensä vain Gustavo; s. 5. lokakuuta 1979 Pelotas, Brasilia) on Brasiliassa syntynyt venäläinen futsalmaalivahti, joka edustaa Moskovan Dinamoa ja Venäjän futsalmaajoukkuetta. Gustavo valittiin maailman parhaaksi maalivahdiksi vuonna 2013. Aleksandr Gorbatšov
Aleksandr Valerjevitš Gorbatšov (, s. 7. lokakuuta 1986 Rostov-na-Donu, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija. Nikolai Kapustin
Kapustin syntyi Horlivkassa, Ukrainassa, ja sai pianonsoiton opetusta Avrelian Rubahilta sekä myöhemmin vuodesta 1961 Aleksandr Goldenveizerilta Moskovan konservatoriossa. Olga Shapir
Shapir syntyi vuonna 1850 Oraniebaumissa (nyk. Lomonosov, Venäjä) kuopukseksi yhdeksänlapsiseen perheeseen. Hänen isänsä oli tilanhoitaja, entinen maaorja, joka oli toiminut dekabristikapinan johtajan Pavel Pestelin sotilaskirjurina. Shapirin äiti oli ruotsalaisesta aristokraattisuvusta. Aleksandr Gretšaninov
Aleksandr Tihonovitš Gretšaninov (; 25. lokakuuta 1864 Kaluga, Moskovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 3. tammikuuta 1956 New York City, Yhdysvallat) oli venäläinen, sittemmin yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän opiskeli muun muassa Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla. Vuonna 1917 hän lähti Venäjältä ja asui Lontoossa ja Prahassa ennen siirtymistään Yhdysvaltoihin. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1940-luvun lopulla. Venäjän historia
Nikolai ja hänen vaimonsa Aleksandra Fjodorovna (syntyjään Alix von Hessen-Darmstadt) ja hovi olivat taipuvaisia mystismiin. Tämä korostui kruununperijä Aleksein (s. 1904) kärsittyä verenvuototaudista, jolloin tsaariperhe haki apua mystikko Grigori Rasputinilta, joka väitti pystyvänsä rukouksen voimalla pysäyttämään verenvuodon. Grigori Rasputin
Vuonna 1916 joukko vaikutusvaltaisia venäläisiä aatelisia,– joihin kuului muiden muassa tsaarin serkku Dmitri Pavlovitš Romanov, muodosti salaliiton Rasputinin murhaamiseksi. Salaliittoa johti 29-vuotias ruhtinas Feliks Jusupov, Venäjän suurimman omaisuuden perijä, joka oli naimisissa Nikolain lähisukulaisen kanssa. Muita murhaan osallistuneita oli mm. V. M. Puriskevits. Vagit Alekperov
Alekperov syntyi Bakussa, Azerbaidžanin neuvostotasavallassa vuonna 1950. Hänen isänsä Jusuf työskenteli öjykentillä koko ikänsä, ja Vagit seurasi isänsä jalanjälkiä saaden 18-vuotiaana ensimmäisen työpaikkansa alalta. Isä Jusuf oli azeri-muslimi, joka kuoli poikansa ollessa nuori. Äiti Tatjana oli puolestaan venäläinen ortodoksi. Valmistuttuaan Azerbaidžanin öljy- ja petrokemian-instituutista hän kouluttautui insinööriksi ja työskenteli Kaspianmeren öljykentillä. Alekperov lähetettiin vuonna 1979 Länsi-Siperiaan, missä hänestä tuli myöhemmin paikallisen öljy- ja kaasutuottajan "Kogalymneftgazin" johtaja. Vuonna 1990 hänet nimitettiin Neuvostoliiton öljyn- ja kaasuntuotannosta vastaavaksi apulaisministeriksi. Valentin Rasputin
Valentin Grigorjevitš Rasputin (; 15. maaliskuuta 1937 Ust-Uda – 14. maaliskuuta 2015 Moskova) oli venäläinen kirjailija. Hän syntyi Siperian itäosassa Ust-Udassa ja muutti myöhemmin Irkutskiin, missä hän yliopisto-opintojen ohessa toimi myös lehtimiehenä. Jevgeni Primakov
Primakov syntyi Kiovassa, Ukrainan SNT:ssa ja kasvoi Tbilisissa Gruusian SNT:ssa. Hänen isänsä katosi puhdistuksissa. Hän opiskeli Moskovassa idäntutkimuksen instituutissa ja keskittyi Lähi-idän asioihin. Hän oli radion ja Pravdan toimittajana Lähi-idässä 1950-luvulta 1970-luvulle. Vuodesta 1970 maailmantalouden instituutin varajohtajana NL:n tiedeakatemiassa ja vuodesta 1977 idäntutkimuksen johdossa. Vuonna 1985 hän palasi maailmantalouden instituuttiin, jossa oli vuoteen 1989. Grigori Ordžonikidze
Grigori Ordžonikidze syntyi Kharagaulissa, läntisessä Georgiassa. Grigori Rasputin
Vuonna 1903 Rasputin saapui Pietariin. Hänen maineensa profeettana ja ihmeparantajana oli kiirinyt sinne jo hänen edellään. Vuonna 1904 Rasputin kuuli tarinoita, joiden mukaan keisari Nikolai II:n vastasyntynyt poika ja kruununperijä Aleksei Nikolajevitš Romanov sairasti perinnöllistä verenvuototautia, hemofiliaa. Tämä vaikea, tuohon aikaan yleensä kuolemaan johtava, harvinainen ja perinnöllinen sairaus oli siirtynyt pojalle keisarinna Aleksandra Fjodorovnalta - entiseltä saksalaiselta Hessen- Darmstadtin prinsessalta - joka Ison-Britannian kuningattaren Viktorian tyttärentyttärenä oli yksi niistä kuninkaallisista äideistä, jotka 1800- ja 1900-luvuilla levittivät tämän taudin Euroopan hallitsijasuvuille. Grigori Grabovoi
Grigory Grabovoi (s. 14. marraskuuta 1963 Kazakstan) on venäläinen maagi, joka on harjoittanut magiaa Boris Jeltsinin ajoilta lähtien. Hänet pidätettiin huijauksesta epäiltynä 5. huhtikuuta 2006. Venäjän keisarikunta
Vaimo Aleksandra Fjodorovna (syntyjään Alix von Hessen-Darmstadt) ja hovi olivat taipuvaisia mystismiin. Tämä korostui kruununperijä Aleksein (s. 1904) kärsittyä verenvuototaudista, jolloin tsaariperhe haki apua mystikko Grigori Rasputinilta, joka väitti pystyvänsä rukouksen voimalla pysäyttämään verenvuodon. Nikolai II matkusteli jonkin verran ja teki muun muassa matkan kaukoitään, jolloin hän loukkaantui lievästi. Kaarel Robert Pusta
Pusta syntyi Narvassa vuonna 1883 ja hänellä oli nuorena yhteyksiä radikaaliliikkeeseen. Vuonna 1903 hän joutui pidätetyksi tsaarin vastaisesta toiminnasta. Hänen sellitoverinsa oli Mihail Kalinin, josta tuli sittemmin merkittävä bolševikkijohtaja. Vuodesta 1904 Pusta asui ulkomailla Englannissa, Ranskassa ja Sveitsissä. Hän opiskeli Pariisissa ja Bernissä pitäen samalla yllä yhteyksiä radikaaliliikkeeseen Virossa esimerkiksi ottamalla osaa vasemmistolaisen "Uudised"-lehden toimintaan. Pusta palasi Viroon vuonna 1906 työskennellen ensin Virulane-lehdelle (1906–8) ja sittemmin Paevalehtelle (1910–14). Vuonna 1915 Pusta nostettiin Venäjän armeijaan, jossa hän toimi armeijan siviilihallinnossa. Grigori Rasputin
Marraskuussa 2016 ilmestyi Douglas Smithin teos ”Rasputin” (noin 800 sivua). Smith on tutkinut tarkkaan arkistoja sekä Venäjällä että muissa maissa. Suuri osa siitä, mitä Rasputinista on kerrottu ja kirjoitettu, on huhupuhetta, juoruja ja valheita. Smithin mukaan käsitys Rasputinista perustuu pääasiallisesti hänen vihamiestensä teoksiin. Hänen oletettu murhaajansa Feliks Jusupov kirjoitti Rasputinin kuolemasta ollessaan maanpaossa Pariisissa. Hän oli rahapulassa, joten hän lisäsi teokseensa sensaatiomaista ja yliluonnollista ainesta, jotta kirja kävisi hyvin kaupaksi. Munkki Iliodor, jonka epäillään järjestäneen ensimmäisen Rasputinin murhayrityksen, teki samoin Yhdysvalloissa. Douglas Smith paljastaa kirjassaan Rasputinia ympäröivät myytit. Nikolai II
Nikolain ja Aleksandran perheeseen syntyi viisi lasta: Olga (s. 1895), Tatjana (1897), Maria (1899), Anastasia (1901) ja viimein vuonna 1904 kruununperijä, tsarevitš Aleksei. Aleksei syntyi sairaana. Hän sairasti hemofiliaa, samaa perinnöllistä tautia kuin muun muassa Espanjan kuningashuoneen prinssit. Aleksein syntymästä lähtien epätoivoiset vanhemmat tekivät kaikkensa löytääkseen parannuskeinon. Tästä syystä keisariperheen lähipiiriin pääsi myös siperialainen talonpoika, ”pyhä mies” Grigori Rasputin. Keisarinna Aleksandra uskoi lujasti Rasputinin kykenevän parantamaan hänen poikansa, ja läheinen suhde kansan riettaana ja sivistymättömänä moukkana pitämään mieheen entisestään kasvatti kansan ja keisariperheen välillä vallitsevaa vihaa ja epäluuloisuutta. Grigori Rasputin
Koettuaan omien sanojensa mukaan 28-vuotiaana hengellisen herätyksen Rasputin luopui alkoholista – joskaan ei suinkaan naissuhteista – pitkäksi aikaa. Hän sortui kuitenkin uudestaan viimeisinä vuosinaan, kun hänen toimintansa hovissa alkoivat synnyttää vakavia paineita ja muodostua hänelle itselleen hengenvaaraksi. Grigori Zinovjev
Zinovjevin synnyinkaupunki Jelisavetgrad oli vuosina 1923–1935 nimetty hänen mukaansa Zinovjevskiksi. Giorgi Kinkladze
Giorgi Kinkladze syntyi 6. heinäkuuta 1973 Tbilisissä silloisessa Georgian sosialistisessa neuvostotasavallassa, joka oli osa Neuvostoliittoa. Hän asui Diduben kaupunginosassa insinööri-isänsä Robinzonin, opettajaäitinsä Khatunan ja isosiskonsa kanssa. Robinzon halusi nähdä poikansa menestyvän jalkapalloilijana, joten hän joskus laittoi poikansa kävelemään polvillaan ympäri taloa vahvistuttaakseen nuorukaisen jalkoja. Giorgin äidillä oli hieman erilainen tapa kehittää poikaansa. Hän laittoi pojan opettelemaan perinteistä georgialaista tanssia mtiuluria. Giorgi otettiin kuusivuotiaana Dynamo Tbilisin junioriorganisaatioon. Muutaman seuraavan vuoden aikana Kinkladze pelasi Dynamon nuorisojoukkueissa ja pääsi lopulta pelaamaan seuran reservijoukkueessa. Samassa joukkueessa pelasi muiden muassa Šota Arveladze, jonka kanssa Kinkladze pelasi myöhemmin myös aikuisten sarjoja. Grigor Dimitrov
Grigor Dimitrov (, s. 16. toukokuuta 1991 Haskovo) on bulgarialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä kolmanneksi marraskuussa 2017. Matrjona Rasputina
Felix Jusupovin julkaistuaan muistelmansa jossa hän kiistää murhanneensa Rasputinin Maria haastoi hänet ja toisen murhan osallisen Dmitri Pavlovitš Romanovin Pariisissa oikeuteen ja vaati korvauksia 800 000 dollaria. Oikeus kuitenkin hylkäsi Marian valituksen sillä tuomarin mukaan ranskalainen oikeuslaitos ei voi tehdä mitään päätöksiä mitä tapahtui Venäjällä sodan aikana ja vielä että oikeudenkäynti pitäisi pitää Venäjällä murhapaikalla. Natalie Paley
Natalia Paley syntyi Olga Paleyn tyttärenä Pariisissa. Hänen isänsä oli suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanov, keisari Aleksanteri II:n poika. Natalialla oli kaksi täyssisarusta: ruhtinas Vladimir Pavlovitš Paley (1897–1918) ja ruhtinatar Irina Pavlovna Paley (1903–1990). Vuonna 1915 aiemmin tsaarin epäsuosiossa ollut perhe muutti takaisin vanhempien kotimaahan Venäjälle. Grigori Aleksandrov
Grigori Vasiljevitš Aleksandrov (, alun perin Grigori Vasiljevitš Mormonenko, ; 23. tammikuuta 1903 Jekaterinburg – 16. joulukuuta 1983 Moskova) oli venäläinen elokuvaohjaaja, joka teki harvinaisen pitkän uran. Hän aloitti elokuvauransa työskentelemällä Sergei Eisensteinin kanssa vuosina 1921–1925; yhteistyö huipentui klassikkoon "Panssarilaiva Potemkin" vuonna 1925. Aleksandrovista tuli Stalinin suosikkiohjaaja. Aleksandrov teki elokuvia vielä yli 70-vuotiaana vuonna 1974. Sergei Ljapunov
Sergei Ljapunov syntyi Jaroslavlissa, mutta muutti isänsä kuoleman jälkeen äitinsä ja veljiensä kanssa Nižni Novgorodiin. Hän opiskeli Karl Klindworthin ja Sergei Tanejevin johdolla. Hän tutustui Mili Balakireviin pian valmistuttuaan vuonna 1883. Ljapunov lähti Balakirevin kanssa Pietariin, ja hänestä tuli Pietarin konservatorion professori vuonna 1911. Vuonna 1923 hän siirtyi Pariisiin, jossa hän kuoli seuraavana vuonna sydänkohtaukseen. Victor Skumin
Victor Skumin syntyi Penzan alue, Neuvostoliitto 30. elokuuta 1948. Alue kuuluu Volgan ylänköön. Alueen merkittävin joki on Volgaan laskeva Sura. 
Hänen isänsä oli upseeri KGB. Kuten lapsi, Victor asui vanhempiensa kaupungeissa kuten Kazan, Tšeljabinsk, Petroskoi ja muut. Georgi Aleksandrovitš Romanov
Georgin veljet olivat Nikolai II (s. 1868), alle yksivuotiaana kuollut Aleksanteri Aleksandrovitš Romanov (s. 1869) ja Mikael Aleksandrovitš (s. 1878). Georgin syntyessä hänen isoisänsä oli Venäjän keisari Aleksanteri II – Georgi oli kruununperimysjärjestyksessä kolmantena isänsä ja veljensä Nikolain jälkeen. Aleksandr Puškin
Puškin syntyi Moskovassa. Isänsä puolelta hän kuului Venäjän aateliin. Hänen äidinpuoleisen isoisänsä isä oli Ghanasta vuonna 1701 Konstantinopoliin tuotu afrikkalainen orja Ibrahim Petrovitš Gannibal, jonka Venäjän Turkin-suurlähettiläs Savva Raguzinski adoptoi vuonna 1704. Georg Wilhelm Richmann
Richmann syntyi baltiansaksalaiseen perheeseen Pärnussa Virossa aikana, jolloin Liivinmaa oli Ruotsin vallan alla, mutta suuren Pohjan sodan aikana alue luovutettiin Venäjän keisarikunnalle. Richmannin isä kuoli kulkutautiin, kun poika oli pieni, ja äiti meni uusiin naimisiin. Georg Richmann opiskeli Tallinnassa ja jatkoi opintoja Hallen ja Jenan yliopistoissa, jossa hänen koulukaverinsa Mihail Lomonosov opiskeli. Richmann oli kreivi Andrei Ostermanin lasten kotiopettaja, ja vuonna 1741 hän käänsi Alexander Popen esseen "Man" ranskasta saksaan. Vuonna 1741 hänestä tuli Venäjän tiedeakatemian jäsen. Grigori Mjasojedov
Mjasojedov syntyi Pankovon kylässä Orjolin kuvernementissä. Hänen isänsä oli maalaisaatelinen. Mjasojedov opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa vuosina 1853–1863. Hän kävi Ranskassa, Saksassa, Espanjassa ja Italiassa, mutta asui kuitenkin Pietarissa. Viimeiset vuotensa Mjasojedov vietti kartanossaan Pultavassa. Roi Medvedev
Roi Aleksandrovitš Medvedev (; s. 14. marraskuuta 1925 Tbilisi, Georgia) on venäläinen historioitsija, jonka alkujaan englanniksi vuonna 1972 ilmestynyt Stalinin ajan toisinajattelijoita käsittelevä teos "Let History Judge" sai paljon huomiota. Medvedev siirtyi politiikkaan ja toimi Mihail Gorbatšovin ja Boris Jeltsinin neuvonantajana. Hänen kaksosveljensä oli biologi ja historioitsija Žores Medvedev. Grigori Rasputin
Lehdistö kertoi Rasputinista skandaalijuttuja, mutta niiden tarkoituksena oli ennen kaikkea myydä. Rasputinista oltiin kiinnostuneita, hän oli aikansa superjulkkis, joten kaikki uutiset hänestä olivat haluttuja, mitä skandaalimaisempia, sen parempi. Se oli syynä joukkohysterialle, jossa Rasputinista tehtiin Pyhä Paholainen. Taistelu Rasputinia vastaan oli osa sitä taistelua, jota käytiin monarkiaa vastaan. Ainakin osa skandaaleista ja orgioista oli keksittyjä tarinoita. Useat Rasputinia tuntevat arvostivat häntä, mutta muut muodostivat käsityksensä juorujen perusteella.  Sillä, mitä Rasputin teki ei ollut niinkään merkitystä, vaan pikemminkin sillä, mitä hänestä ajateltiin. Rasputinista tehtiin syntipukki Venäjän surkeuteen. Hän ei ollut paholainen eikä pyhimys, mutta sopiva uhri korruptoituneelle yläluokalle. G. I. Gurdjieff
Tiedot Gurdjieffin henkilöhistoriasta vuoteen 1912 saakka perustuvat häneen omaan kertomukseensa. Vuosien 1913–1949 elämänvaiheista dokumentaatiota on paikoin saatavilla laajasti. Tästä aineistosta on koottu kronologia Gurdjieffin elämäntapahtumista. Gurdjieff syntyi Aleksandropolin kaupungissa, nykyisessä Gyumrissa, Armenian alueella, joka tuolloin oli osa Venäjän keisarikuntaa. Hänen syntymävuotensa oli vuosien 1866–1877 välillä. Gurdjieffin itse väitti olevansa paljon vanhempi kuin mitä hänen passiinsa merkitty syntymäaika osoitti. Grigori Rasputin
Keisarinna Aleksandra oli hyvin uskonnollinen, jopa taikauskoinen. Hän uskoi Rasputinilla olevan yliluonnollisia kykyjä, mm. parantajan voimia, ja piti häntä Pyhänä miehenä. Kun kruununperijä sairastui, Rasputin pystyi rauhoittamaan hänet, mikä edisti paranemista. Todennäköisesti hän olisi parantunut muutenkin. Aleksandra piti Rasputinin rehellisyydestä ja suorasanaisuudesta ja luotti häneen täysin elämänsä loppuun saakka. Myös Rasputin oli uskollinen tsaarille. Tosin jotkut väittivät hänen kannattavan vallankumousta, mutta häntä kohtaan esitetyt syytökset olivat usein hyvin ristiriitaisia ja mielikuvituksellisia. Grigori Zinovjev
Zinovjev, oikealta nimeltään Radomyslsky, syntyi keskiluokkaiseen juutalaisperheeseen Ukrainan Jelisavetgradissa (nyk. Kropyvnytskyi) vuonna 1883. Hän ei saanut mitään muodollista koulutusta, mutta matkustellessaan vuosina 1902–1905 perheensä rahoilla ulkomailla hän kävi Bernin yliopiston lakitieteen luennoilla. Hän liittyi laittomaan Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1901. Puolueessa hän hakeutui radikaalina tunnetun Leninin ja tämän toimattaman "Iskra"-lehden piiriin. Zinovjev osallistui sosiaalidemokraattien vuoden 1903 Lontoon puoluekokoukseen, jossa puolue jakautui kahteen siipeen, ja hän asettui Leninin johtamien bolševikkien puolelle. Vuoden 1905 vallankumouksen aikana Zinovjev toimi vallankumouksellisena agitaattorina Pietarissa ja julkaisi "Proletari"-nimistä lehteä. Vuoden 1907 Lontoon puoluekokouksessa hänet valittiin sosiaalidemokraattien keskuskomiteaan. Hänet vangittiin Venäjällä vuonna 1908, mutta vapautettiin pian heikon terveyden vuoksi. Grigori Rasputin
Rasputinia on usein nimitetty munkiksi, ja hänestä käytettiin haukkumanimeä ”Hullu munkki”. Toisin kuin joskus luullaan, nimi Rasputin ei merkitse ”irstasta”, vaan oli Rasputinin kotikylässä yleinen sukunimi. Elostelijan tai irstaan merkitys on kylläkin samankaltaisella sanalla распу́тник ("rasputnik"). Grigori Rasputin
Sen enempää hovilla ja hallitsevilla piireillä kuin Venäjän tavallisella kansallakaan ei ollut selkeää käsitystä Rasputinin keisarinnaan kohdistuvan vaikutusvallan todellisesta luonteesta. Suurimpana syynä Rasputinin vaikutusvaltaan oli kruununperijä Aleksei Nikolajevitšin sairaus. Keisarinna Aleksandra, joka rakasti syvästi ainoaa poikaansa, tuli riippuvaiseksi Rasputinista uskoen, että tämä oli ainoa ihminen maailmassa, joka kykeni auttamaan Alekseita. Kaiken lisäksi tsaariperhe pyrki huolellisesti kätkemään poikansa tilan kaikilta tahoilta. He uskoivat, että hovin tai kansan saadessa tietää maan tulevan hallitsijan olevan parantumattomasti sairas ja tämän hengen olevan jatkuvasti hiuskarvan varassa, vähentäisi hallitsijasuvun valtaa. Heidän pelkonsa vallan ja henkensä menettämisen puolesta sai aikaan asioiden todellisen luonteen piilottelun. Tämän vuoksi Rasputinin parantajan roolia ei voitu ymmärtää oikein. Sergei ja Julia Skripalin myrkytystapaus
“Ruslan Boširov” on todellisuudessa Venäjän sotilastiedustelun GRU:n palkittu upseeri Anatoli Vladimirovitš Tšepiga. Eversti Tšepiga on syntynyt vuonna 1979 Amurin alueella Venäjän Kaukoidässä. 18-vuotiaana hän liittyi Venäjän Kaukoidän sotilasakatemiaan Blagoveštšenskissä. Hän on Venäjän spetsnaz-erikoisjoukkojen sotilas, joka on sotinut Tšetšeniassa ja Ukrainassa. Hänellä oli merkittävä rooli toisessa Tšetšenian sodassa. Hänelle on myönnetty yli 20 erilaista kunniamerkkiä, mm. vuonna 2014 Venäjän federaation sankari -merkki, joka on Venäjän korkein sotilaallinen kunniamerkki. Tšepiga otti käyttöön peitenimen Ruslan Boširov vuosien 2003 ja 2010 välillä. Nikolai Giers
Nikolai Giers kuului alkujaan ruotsalaistaustaiseen sotilassukuun ja hänen isoisoisänsä Lorentz Giers oli tullut 1700-luvulla Ruotsista Pietariin kauppiaaksi. Giers aloitti uransa Venäjän ulkoministeriön Aasian-osastolta vuonna 1838. Hän toimi vuosikymmenten ajan eri viroissa keisarikunnan ulkomaanedustustoissa muun muassa Turkissa, Egyptissä ja Tonavan ruhtinaskunnissa. Hän oli Venäjän lähettiläänä Teheranissa vuosina 1863–1867, Bernissä 1867–1872 ja Tukholmassa 1872–1875. Vuonna 1875 hänet nimitettiin ulkoministeriön Aasian-osaston johtajaksi ja apulaisulkoministeriksi. Ulkoministeri Aleksandr Gortšakovin tultua kyvyttömäksi hoitamaan tehtäviään Giers toimi virkaatekevänä ulkoministerinä vuodesta 1878 ja muodollisesti hänet nimitettiin ministeriksi huhtikuussa 1882. Grigori Rasputin
Douglas Smith kertoo Rasputinista liitteenä olevalla videolla, joka on kirjan lyhyt esittely. Grigori Rasputin
Lopulta eräs salaliittolainen suuttui ja ampui Rasputinia, erään tiedon mukaan jopa kuudesti; ainakin yksi luoti oli myrkyn sekoittaneen lääkäri Lasovertin mukaan osunut sydämeen ja loput päähän. Rasputin ei kuitenkaan vielä kuollut, joten hänen pääkallonsa murskattiin nuijalla. Nyt ruumis raahattiin Nevajoen rantaan: salaliittolaiset pyrkivät hävittämään ruumiin heittämällä sen hyiseen Nevaan. 
Rasputinin ruumis löytyi kolme päivää myöhemmin kellumassa joen pinnalla. Ruumis haudattiin pietarilaiselle hautausmaalle keisarinna Aleksandran käskystä. Vuonna 1917 helmikuun vallankumouksen aikoihin kolme mellakoivaa työläistä kaivoi ruumiin haudasta ja poltti sen tuhkaksi läheisessä metsikössä. Rasputinin siittimeksi väitettyä esinettä säilytetään pietarilaisessa museossa.Suomalainen Einojuhani Rautavaara on säveltänyt Rasputinista kertovan oopperan. Teos keskittyy Rasputinin viimeisiin vuosiin ja siinä näytetään mm. hlystilahkon tanssi, tsaarin pojan parannukset sekä Rasputinin murha aikaisempine yrityksineen. Rautavaara kirjoitti nimiroolin basso Matti Salmiselle. Ooppera kantaesitettiin Suomen Kansallisoopperassa vuonna 2003. Levy-yhtiö Ondine on julkaissut kantaesitystaltioinnin dvd:llä.Vanhempaa kirjallisuutta: Paul Romanovsky-Ilyinsky
Ilyinsky syntyi vuonna 1928 Yhdysvaltain suurlähetystössä Lontoossa. Paulin isä Dmitri otti osaa Grigori Rasputinin murhaan ja vallankumouksen aikana hän pakeni bolševikeiltä Persian rintamalta länteen englantilaisten avulla. Hän työskenteli samppanjan myyjänä ja nai Audrey Emeryn vuonna 1927. Suuriruhtinas Kiril Vladimirovitš Romanov, Dmitrin serkku ja Romanovin suvun päämies salli Audreyn ja Paulin käyttää nimeä Romanovsky-Ilyinsky. Pariskunta erosi vuonna 1937 ja Paul asui äitinsä kanssa Ranskassa. Audrey nai georgialaisen aatelismiehen Dimitri Djordjadzen mutta hekin erosivat. Dmitrin terveys on ollut aina huono ja hänellä todettiin tuberkuloosi ja hän kuoli vuonna 1941 Davosissa. Georgi Aleksandrovitš Romanov
Georgi Aleksandrovitš Romanov (; 6. toukokuuta 1871 Tsarskoje Selo, Venäjä – 10. heinäkuuta 1899 Boržomi, Venäjä) oli Venäjän keisarin Aleksanteri III:n kolmas poika. Venäjän historia
Vuoden 1915 tappioiden jälkeen Nikolai II lähti rintamalle ja otti nimellisen ylipäällikön aseman sedältään. Hänet yhdistettiin nyt jokaiseen armeijan vastoinkäymiseen. Pääkaupunkiin jäivät hänen saksalaissyntyinen vaimonsa Aleksandra ja irstaileva Rasputin, joka käytti nyt merkittävää valtaa politiikassa ja ministerien nimittämisessä. Georgi Ušakov
Georgi Ušakov (30. tammikuuta 1901 Lazarevskojen kylä, Habarovskin aluepiiri, Neuvostoliitto – 1963 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen tutkimusmatkailija. Hän oli syntyisin Siperiasta Amurin varrelta. Vuonna 1926 hänet nimitettiin Venäjän Kaukoidän aluepiirin toimeenpanevan komitean Pohjoisen jäämeren Wrangelinsaaren ja Geraldinsaaren hallinnon päälliköksi eli kuvernööriksi. Se tarkoitti, että hän sai pyyntönsä mukaan vastuulleen Wrangelinsaaren asuttamisen. Corto Maltese
Corto Maltese -sarjakuvissa esiintyy suuri joukko mieleenpainuvia sivuhenkilöitä. Näistä tärkein on psykopaattisuudestaan huolimatta melko sympaattinen venäläinen rikollinen Rasputin, jonka ulkoista yhdennäköisyyttä historialliseen Rasputiniin Pratt ei selitä lähemmin ("Corto Maltesen nuoruus" -albumi tosin antaa selkeästi ymmärtää, että kyse on eri henkilöistä, ja nimi on tavallinen Siperiassa). Selittelemättä jää myös Corton ja Rasputinin omituinen ja räjähdysherkkä suhde, joka ainakin tiukan paikan tullen osoittautuu lujaksi ystävyydeksi. Lukuisien ystävien, vihamiesten ja muuten vain ohimennen tavattujen hahmojen lisäksi Pratt kertoo epäsuorasti ja hajanaisesti joistakin Corton tuttavuuksista, joita sarjakuvissa ei koskaan nähdä. Vladimir Arutinian
Vladimir Arutinian (s. 12. maaliskuuta 1978 Tbilisi) on georgialainen, etniseltä taustaltaan armenialainen, mies, joka yritti salamurhata Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin Georgiassa 10. toukokuuta 2005. Yritys epäonnistui, koska hänen heittämänsä käsikranaatti ei lauennut. Arutinian pidätettiin myöhemmin ja hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Vasili Vereštšagin
Vereštšagin syntyi Tšerepovetsissa, Novgorodin kuvernementissa vuonna 1841 keskimmäisenä kolmesta veljeksestä. Hänen isänsä oli jalosukuinen maanomistaja. Hänet lähetettiin kahdeksan vuoden iässä Tsarskoje Seloon liittymään Aleksanterin kadettikuntaan, ja kolme vuotta myöhemmin hän liittyi Merikadettikuntaan Pietarissa, tehden ensimmäisen ulkomaanmatkansa 1858. Hän palveli fregatti Kamtšatkalla, joka seilasi Tanskassa, Ranskassa ja Egyptissä.
Vereštšagin valmistui parhaimpana Pietarin merikadettikoulusta, mutta jätti palveluksen välittömästi alkaakseen opiskella piirtämistä. Hän voitti kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1863 kultamitalin Keisarillisesta taideakatemiasta maalauksestaan "Odysseus tappaa kosijat". Vuonna 1864 hän matkusti Pariisiin, jossa hän opiskeli Jean-Léon Gérômen johdolla, vaikka olikin eri mieltä tämän kanssa eri metodeista. Kolossi (sarjakuvahahmo)
Piotr "Peter" Rasputin syntyi neuvostoliittolaiselle maatilalle lähelle Baikaljärveä Siperiassa. Hän asui siellä yhdessä äitinsä, isänsä ja siskonsa, Illyanan, kanssa. Hänen isoveljensä, Mikhail, oli ollut kosmonautti ja hänen uskottiin kuolleen rakettionnettomuudessa. Jusupovin palatsi
Vuoteen 1917 saakka palatsi kuului Jusupovin perheelle. Joulukuun 29. päivän vastaisena yönä 1916 (gregoriaanisen kalenterin mukaan) Feliks Jusupovin johtamat salaliittolaiset murhasivat siellä tsaariperheen suosioon päässeen seikkailijan Grigori Rasputinin. Rakennuksen pohjakerroksessa toimii tapahtumalle omistettu näyttely. Lokakuun vallankumouksen jälkeen palatsi toimi museona, ja vuonna 1925 siitä tuli valistustyöntekijöiden kulttuuritalo (”Opettajien talo”). Rakennus vaurioitui pahasti toisen maailmansodan pommituksissa, mutta on sen jälkeen restauroitu. Grigori Rasputin
Rasputin oli vilpittömän uskonnollinen. Hän oli todennäköisesti tutustunut lahkoihin, mutta Smith kirjoittaa, että hän ei kuulunut hlystien lahkoon. Hänen luonaan kävi jatkuvasti ihmisiä pyytämässä apua ja neuvoja, ja hän auttoi heitä parhaansa mukaan, jopa antamalla rahaa. Sitä hän myös sai auttajiltaan ja hovista. Hänen toimintansa motiivina ei ollut kunnian- eikä rahanhimo. Grigori Rasputin
Keisarinna Aleksandra oli lähinnä Aleksein vuoksi valmis sulkemaan silmänsä kaikilta syytöksiltä, joita Rasputinia vastaan toistuvasti esitettiin, ja Rasputinia kohtaan osoitettu myötämielisyys merkitsi häntä itseään – Venäjän keisarinnaa – kohtaan osoitettua myötämielisyyttä. Aleksandra ei koskaan ollut suosittu hovissa tai muuallakaan Venäjällä. Hän oli syntyperältään saksalainen, eikä tuon ajan Venäjällä suhtauduttu saksalaisiin suopeasti. Häntä luonnehdittiin kylmäksi, kopeaksi ja ylimieliseksi naiseksi, mikä johtui paljolti hänen ujoudestaan – erityisesti nuorena Aleksandra kärsi ujoudesta, mikä tuntuu yllättävän ristiriitaiselta suhteutettuna hänen muuhun persoonallisuuteensa. Rasputinin tulo hoviin muodostui nopeasti kohtalokkaaksi keisarinnan omalle maineelle. Georgi Malenkov
Malenkov oli syntynyt Orenburgissa, Venäjällä. Malenkovin isä oli varakas maanviljeilijä ja äiti sepän tytär jonka isoisä oli ortodoksipappi .Malenkovin suku oli etnisesti makedoialainen ja alun perin Ohridista Makedonian maakunnasta Ottomaanien valtakunnan alueelta. Malenkov oli liittynyt Puna-armeijaan vuonna 1919 ja kommunistipuolueeseen huhtikuussa 1920. Puna-armeijassa hän toimi poliittisena komissaarina. Malenkov valmistui insinööriksi Moskovan teknisestä korkeakoulusta vuonna 1925. Grigori Romanov
Grigori Vasiljevitš Romanov (, 7. helmikuuta 1923 nykyisen Novgorodin alueen Borovitšin piirin Zihnovon kylä – 3. heinäkuuta 2008 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko. Hänet tunnetaan parhaiten Leningradin pitkäaikaisena puoluejohtajana. Grigori Rasputin
Sokeassa uskossaan Rasputiniin keisarinna alkoi hyväksyä lähipiiriinsä vain sellaisia ihmisiä, jotka olivat Rasputinille suosiollisia. Kysymys oli eräässä mielessä hänen omasta narsismistaan ja vallanhalustaan. Suunnilleen vuodesta 1912 eteenpäin – Edvard Radzinskin mukaan keisarinna alkoi oman vaikutusvaltansa nojalla valvoa, että korkeimpiin virkoihin otettiin Rasputiniin myötämielisesti suhtautuvia henkilöitä. Myöhempinä vuosina Rasputin, joka vaistosi oman henkensä olevan vaarassa hovissa (johtuen hänen maineestaan, jonka useimmat hallitseviin piireihin kuuluvat katsoivat vahingoittavan tsaarinhallintoa niin, että hänen pois lähettämisensä tai suorastaan surmaamisensa oli monien toiveena ja tavoitteena) pyrki turvaamaan selustaansa keisarinnan avustuksella, tuomalla tälle ikään kuin omana ajatuksenaan esiin idean koko virkamieskoneiston puhdistamisesta Rasputininvastaisesta rintamasta. Hän alkoi vaivihkaa esittää tsaarittarelle henkilöitä, jotka sopisivat parhaiten tiettyihin virkoihin. Aleksandra, joka itse haaveili myös Rasputinille – toisin sanoen itselleen – kuuliaisesta hallituksesta, alkoi ihastuneena toteuttaa omalaatuisen ystävänsä ehdotuksia. Grigori Vereštšagin
Vereštšagin syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Kezin piirin Polomin kylässä. Hän valmistui Sarapulin reaaliopistosta ja työskenteli sen jälkeen opettajana. 1800-luvun lopussa hän toimi diakonina Jelabugassa ja vuosina 1900–1927 pappina ja opettajana Jelabugan kihlakunnan Buranovon kylässä. Grigori Rasputin
Ensimmäisen maailmansodan aikana Rasputin ja keisarinna todellisuudessa johtivat maan hallintoa sen jälkeen, kun Aleksandra oli saanut poistettua armeijan johdosta miehensä serkun, suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitšin. Syynä erimielisyyksiin oli suuriruhtinaan kielteinen suhtautuminen Rasputiniin – ja sitä kautta keisarinnaan. Uuden armeijan ylipäällikön paikan otti itselleen velvollisuudentuntoinen keisari Nikolai. Vaihto oli todellisuudessa keisarinna Aleksandran ideoima. Sen kautta hän saisi Rasputinin kanssa vapaat kädet ministerien ja keisarikunnan hallinnon suhteen. Osittain näistä toimista syntyneistä katastrofaalisista sekaannuksista ja Rasputinin, keisarinnan ja Romanovien suvun vastaisista paineista oli seurauksena Venäjän vallankumous. Grigori Denisenko
Grigori Georgijevitš Denisenko (; s. 24. tammikuuta 2000 Novosibirsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Florida Panthers varasi Denisenkon ensimmäisellä kierroksella 15. pelaajana . Hän laukoo oikealta. Grigori Javlinski
Grigori Aleksandrovitš Javlinski (, s. 10. huhtikuuta 1952 Lviv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko ja ekonomisti sekä oikeistolaisen Jabloko-puolueen perustaja. Hän on ollut myös kahdesti puolueen presidenttiehdokas. Grigori Rasputin
Joulukuun lopulla 1916 Jusupov, joka piti juhlimisesta kuten Rasputinkin ja oli tavannut tämän usein Pietarin pahamaineisimmissa paikoissa, kutsui Rasputinin palatsiinsa puolenyön jälkeen tarjottavalle illalliselle. Jusupov vei vieraansa kellarikerroksen huoneeseen pahoitellen, että juhlien emännälle oli sattunut viivytys ja sillä aikaa neljä muuta salaliittolaista soittivat yläkerrassa gramofonia kovaäänisesti ikään kuin siellä olisi juhlittu. Jusupov väitti myöhemmin tarjonneensa vieraalleen leivoksia ja viiniä, joihin salaliittolaiset olivat laittaneet syankaliumia, mutta Rasputiniin ne eivät vaikuttaneet mitenkään. Aleksandr Serafimovitš
Kirjailija syntyi kasakkaupseerin perheeseen. Vuodesta 1883 lähtien hän opiskeli Pietarin yliopistossa. Vuonna 1887 hänet erotettiin yliopistosta ja karkotettiin Arkangelin lääniin osallisuudesta Aleksanteri III:n murhaa valmistelleeseen salaliittoon. 1900-luvun alussa Serafimovitš tutustui Maksim Gorkiin ja työskenteli tämän perustamassa Znanije-kirjakustantamossa. Vuonna 1918 hän liittyi bolševikkeihin ja toimi Izvestijan ja Pravdan toimittajana. Vuosina 1926–1929 Serafimovitš oli Oktjabr-kirjallisuuslehden päätoimittajana. Vuonna 1934 hänet valittiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen puhemiehistöön. Dmitri Rogozin
Dmitri Olegovitš Rogozin (, s. 21. joulukuuta 1963, Moskova) venäläinen poliitikko. Hän edusti duumassa kansallispatrioottista Rodina-puoluetta. Rogozin nimitettiin alkuvuodesta 2008 Venäjän NATO-edustajaksi. Joulukuussa 2011 Rogozinista tuli varapääministeri Venäjän hallitukseen vastuualueenaan puolustusteollisuus. Denis Glušakov
Denis Glušakov (s. 27. tammikuuta 1987 Millerovo, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigan Lokomotiv Moskovaa. Gluŝakov on kritisoinut ankarasti maansa nykyhallinnon, erityisesti presidentti Putinin, toimia. Grigori Orlov
Kreivi Grigori Grigorjevitš Orlov (, 17. lokakuuta 1734 – 24. huhtikuuta 1783 Moskova) oli Novgorodin kuvernöörin Grigori Orlovin poika, Aleksei Grigorjevitš Orlovin ja Fjodor Grigorjevitš Orlovin veli. Hän sai koulutuksensa kadettikoulussa Pietarissa, aloitti sotilasuransa seitsenvuotisessa sodassa ja haavoittui Zorndorfin taistelussa. Palvellessaan 1760-luvun alussa pääkaupungissa tykistöupseerina hän ihastui saksalaiseen prinsessaan, suuriruhtinatar Jekatarina Aleksejevnaan ja oli veljensä kanssa järjestämässä kaappausta, jossa suuriruhtinattaren aviomies, keisari Pietari III syrjäytettiin 1762. Nikolai Vatutin
Nikolai Vatutin syntyi Voronezin läänissä (nykyinen Kurskin lääni) maantyöläisperheeseen. Grigori Zinovjev
Grigori Jevsejevitš Zinovjev (, oikea nimi Ovsel-Geršon Aronovitš Radomyslsky, tunnettu myös nimellä Hirsch Apfelbaum; 23. syyskuuta 1883 Jelisavetgrad, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 25. elokuuta 1936 Moskova, Neuvostoliitto) oli bolševikkeja edustanut vallankumouksellinen ja neuvostoliittolainen poliitikko. Hän toimi Kommunistisen internationaalin eli Kominternin ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1919–1926 sekä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen Leningradin-johtajana vuosina 1918–1926. Zinovjev oli yksi Neuvostoliiton vaikutusvaltaisimmista johtajista Vladimir Leninin sairauden ja kuoleman aikoihin vuosina 1922–1925. Hän muodosti Josif Stalinin ja Lev Kamenevin kanssa puoluetta johtaneen troikan, jolla oli ratkaiseva merkitys Lev Trotskin ja vasemmisto-opposition syrjäyttämisessä. Stalin syrjäytti vuosina 1926–1927 sekä Zinovjevin että Kamenevin puoluejohdosta. Stalinin vainojen käynnistyttyä heidät tuomittiin vuonna 1936 näytösoikeudenkäynnissä kuolemaan ja teloitettiin. Grigori Rasputin
Ministerien Aleksei Hvostovin ja Stepan Beletskin "yhdessä" suunnittelemasta salamurhahankkeesta kehkeytyi todellisuudessa vain naurettava farssi, jollaiseksi sen ajoi miesten toiselta osapuolelta salaama oman edun tavoittelu. Hvostov, joka oli uskonut vuorenvarmasti pääsevänsä pääministeriksi Ivan Goremykinin erottamisen jälkeen, järkyttyi ja raivostui saadessaan Beletskiltä tiedon, että Rasputin ja keisarinna suunnittelivat viranhaltijaksi Boris Stürmeriä. Stürmerin tultua nimitetyksi Hvostov päätti kostaa Rasputinille, jonka suhteen sekä hän että Beletski olivat jo aiemmin kokeneet ikäviä yllätyksiä yrittäessään mielistellä ja lahjoa tätä saadakseen siten keisarinnan siunauksen omalle uralleen. Hvostov juoni hankkeen, jonka perusajatuksena oli saada Rasputin sotkettua johonkin skandaaliin, jonka Hvostov itse sitten paljastaisi ja saisi tsaarin karkottamaan Rasputinin hovista. Sen jälkeen hän itse saisi mahtavan kansansuosion menettäen samalla tosin sisäministerin virkansa. Nikolai Sablin
Nikolai Sablin syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa, liittyi tšaikovskilaiseen narodnikkikerhoon ja levitti vallankumouksellista propagandaa talonpoikaiston keskuuteen. Marraskuussa 1874 Sablin muutti ulkomaille, missä hän liittyi ensimmäiseen internationaaliin ja toimitti "Rabotnik"-lehteä. Palattuaan Venäjälle hänet pidätettiin maaliskuussa 1875. Hän oli tuomittavana ns. 193:n oikeudenkäynnissä (1877–1878). Gari Napalkov
Gari Jurjevitš Napalkov (; s. 27. kesäkuuta 1947 Nižni Novgorod, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa urallaan edustanut venäläinen mäkihyppääjä. Grigori Potjomkin
Grigori Aleksandrovitš Potjomkin (; 24. syyskuuta 1739 Tšižovo lähellä Smolenskia – 16. lokakuuta 1791 Iași) oli venäläinen sotamarsalkka ja keisarinna Katariina II:n suosikki. Potjomkinin syntymän ajankohdasta ei ole täyttä varmuutta. Häntä koskevat asiakirjat ovat ristiriitaisia, ja myös hänen sisarenpoikansa väitti hänen syntyneen vasta vuonna 1742. Yleisesti käytetään todennäköisintä syntymävuotta eli vuotta 1739. Grigol Robakidze
Robakidze syntyi 28. lokakuuta 1882 Svirin kylässä Imeretin provinssissa Georgian länsiosassa, joka kuului tuolloin Venäjän keisarikunnan Kutaisin kuvernementtiin. Valmistuttuaan Kutaisin lukiosta hän opiskeli Tarton yliopistossa Virossa ja Leipzigin yliopistossa Saksassa. Robakidze palasi Saksasta vuonna 1908 ja nousi vähitellen nuorten georgialaisen symbolistien johtohahmoksi. Vuonna 1915 hän perusti Siniset sarvet -ryhmän, uuden symbolistikirjailijoiden ja -runoilijoiden seuran, jota hän johti ja jolla oli myöhemmin tärkeä rooli erityisesti seuraavan kahden vuosikymmenen kulttuurielämässä. Häneen vaikutti huomattavasti Friedrich Nietzschen tuotanto. Vuonna 1917 hän osallistui Georgian kirjailijaliiton perustamiseen. Koska hän oli mukana Georgian vapautusliikkeessä, hänelle annettiin Georgian itsenäistymisen jälkeen vuonna 1919 diplomaatin virka ja hän osallistui Pariisin rauhankonferenssiin Georgian demokraattisen tasavallan delegaation sihteerinä.