Kuinka monta sotilasta kuuluu Korean demokraattisen kansantasavallan armeijaan?
Korean demokraattisen kansantasavallan armeija
Yhdysvaltain ulkoministeriön julkaiseman raportin mukaan Korean kansanarmeija on maailman neljänneksi suurin sotilasorganisaatio, jonka vahvuus on noin miljoona miestä. Kansanarmeijan sotilaista 900 000 palvelee maavoimissa, 70 000 palvelee laivastossa ja 30 000 palvelee ilmavoimissa. Näiden ohella reservissä on arviolta 5–7 miljoonaa sotilasta.
Neuvostoliiton asevoimat
Vietnamin sodassa, jossa Yhdysvallat päätyi antamaan teknisen avun asemesta jopa 500 000 sotilasta taisteluun presidentti Lyndon B. Johnsonin laajennettua sotaa sotilasneuvonantajista ja ilmavoimista taisteleviin maavoimien yksiköihin saakka. Neuvostoliitto ei tarjonnut Vietnamille omia sotilaitaan maavoimien taistelutoimintaa, kuten Kiinan kansantasavalta Pohjois-Korealle Korean sodassa, mutta se otti suoraa vastuuta ilmatorjuntaohjuksista yhdysvaltalaisten pommituksia vastaan epävirallisesti. Neuvostoliitto tarjosi myös torjuntahävittäjiä Vietnamin kansantasavallalle. Korean demokraattinen kansantasavalta
Väestöstä 99 prosenttia on lukutaitoisia. Kaupungeissa asuu 60 prosenttia väestöstä. Yhdysvaltain merijalkaväki
Yhdysvaltain merijalkaväki toimii puolustusministeriön alaosaston laivastoministeriön alaisuudessa. Puolustushaaran korkea-arvoisin upseeri on merijalkaväen komentaja, pääsääntöisesti täyskenraali, joka on vastuussa merijalkaväen sotilaiden värväyksestä, koulutuksesta ja varustuksen hankkimisesta. Komentaja on Yhdysvaltain asevoimien pääesikunnan jäsen ja vastuussa toiminnastaan laivastoministerille. Komentaja kuuluu olla neljän tähden kenraali, jonka on nimittänyt virkaan Yhdysvaltain presidentti ja valinnan on vahvistanut Yhdysvaltain senaatti. Komendantin alaisuudessa on hänen varamiehensä ja muut sotilaskomentajat, joille komendantti kertoo laivastoministeriön päättämät käskyt. Nykyista edeltävä Yhdysvaltain merijalkaväen komentaja oli Persianlahden sodassa ansioitunut kenraali James T. Conway, jonka presidentti George W. Bush nimitti virkaan vuonna 2006. Conwayn varamies oli nuorempi kenraali James Cartwright, jota pidetiin todennäköisenä ehdokkaana seuraavaksi merijalkaväen komentajaksi. Yhdysvaltain maavoimien rakenteesta poiketen merijalkaväki ei ole organisoitu tavanomaisen armeijan tavoin, vaan se koostuu taisteluosastoista, jotka on jaettu merijalkaväkipataljooniksi, merijalkaväkiprikaateiksi ja merijalkaväkiarmeijakunniksi. Merijalkaväkeen kuuluvat myös erilliset osastot komentoketjulle, maajoukoille, ilmavoimille ja logistiikalle. Yhdysvaltain merijalkaväessä palvelee 176 000 miestä kolmessa divisioonassa ja 40 000 miestä yhdessä divisioonassa joka on reservissä, joten se miesvahvuudeltaan Yhdysvaltain asevoimien puolustushaaroista pienin, mutta kuitenkin suurempi monen muun valtion koko asevoimat. Presidentti Obaman suunnitelmiin kuuluu merijalkaväen vahvuuden nostaminen 27 000 miehellä. Merijalkaväki käyttää armeijan sotilasarvoja. Kiinan korealaiset
Kiinan korealaiset ovat Kiinassa asuvia korealaisia. He asuvat pääasiassa Jilinin, Heilongjiangin ja Liaoningin maakunnissa. Jilinin maakunnassa sijaitsee Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri. Vuoden 1990 väestönlaskennassa korealaisia oli Kiinassa yhteensä 1 920 597. Choi Yong-kun
Choi Yong-kun syntyi T'aech'ŏnin kunnassa Pohjois-P'yonganissa. Hän opiskeli kahdessa sotilasakatemiassa, jonka jälkeen hän osallistui 1927 Pohjoiseen retkikuntaan ja oli mukana Kantonin kommunistisissa mellakoissa saman vuoden joulukuussa. Hän johti sissiosastoa japanilaisia vastaan näiden vallattua Mantšurian syyskuussa 1931. Elokuussa 1936 hänestä tuli upseeri Korean kansan vallankumousarmeijaan. Hän yleni nopeasti, ja vuonna 1948 hänet nimitettiin Korean demokraattisen tasavallan asevoimien ylipäälliköksi. Korean sodassa hän oli kaikista osallistuneista vanhin komentaja kesäkuusta 1950 heinäkuuhun 1953. Korean sota
FEAF:n henkilötappiot olivat 1 180 kaatunutta, 368 haavoittunutta ja 38 kadonnutta. Lisäksi 255 joutui sotavangiksi, heistä 220 palautettiin sodan päätyttyä. Blokkipuolue
Kiinan kansantasavallassa toimii Kiinan kommunistisen puolueen lisäksi kahdeksan "demokraattista" puoluetta, joiden katsotaan edustavan niiden kiinalaisten etua, jotka eivät tue kommunistista puoluetta. Yhdessä kommunistisen puolueen ja eräiden joukkojärjestöjen kanssa nämä muodostavat Kiinan yhdistyneen rintaman. Sallitut puolueet ovat:Korean demokraattista kansantasavaltaa hallitsee Korean työväenpuolue, minkä lisäksi maassa on kaksi muuta sallittua poliittista puoluetta, Korean sosiaalidemokraattinen puolue ja Chondoist Ch'ôngu -puolue. Yhdessä nämä muodostavat Demokraattisen isänmaan yhdistämisen rintaman, johon kuuluu myös esimerkiksi Korean pioneerijärjestö, Korean työväenpuolueen nuorisojärjestö Kim Il-Sungin sosialistinen nuorisoliitto, Korean demokraattinen naisjärjestö ja Korean Punainen risti. Korean demokraattinen kansantasavalta
Pohjois-Korea on suurimmaksi osaksi jokien halkomaa vuoristoa tai ylänköä. Vuoret nousevat idässä Japaninmeren rannikolta ja laskeutuvat loivina länteen, jossa on Keltaisenmeren rannikkotasanko. Korkein vuori Paektu-san (2 744 m) sijaitsee maan koillisosassa Kiinan vastaisella rajalla. Keltaisenmeren rannikkotasanko ulottuu Etelä-Korean rajalta Kiinan vastaiselle rajajoelle Jalulle. Pohjois-Korean väestöstä asuu yli puolet tällä tasangolla, joka on myös maan merkittävintä viljelysaluetta. Neljännes pohjoiskorealaisista asuu vuoristoalueen jokilaaksoissa, neljännes itärannikon tasangolla. Djibouti
Djiboutilla on omat asevoimat, jonka kokoa on 1990-luvun alun sisällissodan jälkeen jatkuvasti pienennetty. Asevoimien ylikomentaja on maan presidentti. Djiboutin maavoimien vahvuus on 8 000 sotilasta ja ilma- sekä merivoimissa on molemmissa noin 200 sotilasta. Lisäksi maassa on puolisotilaallisissa ryhmittymissä 1 200 taistelijaa ja Ranskalla on maassa 2 600 sotilasta. Ranska on käyttänyt Djiboutin sotilastukikohtaansa muun muassa taisteluissa Adeninlahden merirosvoja vastaan. Djibouti käytti vuoden 2005 budjetista 28,5 miljoonaa puolustusvoimiin. Ranskan lisäksi Djiboutissa on sotilastukikohta Yhdysvalloilla, Japanilla ja Kiinalla. Pelastusarmeija
Järjestöön kuului vuonna 2015 maailmanlaajuisesti 13 826 osastoa, 26 675 aktiivipalveluksessa olevaa upseeria, 1 056 722 sotilasta, 156 842 siviilijäsentä, 108 786 työntekijää ja miljoonia vapaaehtoisia. Siviilijäsenet ovat jäseniä, jotka ilmoittavat kirkokseen Pelastusarmeijan, vaikka eivät olekaan sotilaita. Suomessa vuonna 2015 upseereita oli 138 ja osastoja 29. Kiinan–Japanin sota (1937–1945)
Keisarilliseen armeijaan kuului noin 2 000 000 vakituista sotilasta. Kiinassa oli toisen maailmansodan aikana enemmän japanilaisia joukkoja kuin missään muualla Tyynenmeren alueella. Vuonna 1941 armeijalla oli Kiinassa 27 divisioonaa. Keisarillinen armeija oli Aasian modernein, mutta se koostui kuitenkin pääasiassa jalkaväestä ja sillä oli vain vajavaisesti lentokoneita, panssarivaunuja ja muita panssaroituja ajoneuvoja verrattuna eurooppalaisiin armeijoihin. Aseteknologia oli länsimaisesta näkökulmasta vanhentunutta. Kiinalainen japanilaisten kanssa yhteistyössä toiminut armeija oli ainoa toisen maailmansodan yhteistyöarmeija, joka oli miehittäjää suurempi: siihen kuului noin 2 100 000 sotilasta. Kiinalaisia joukkoja käytettiin pääasiassa kuljetus- ja muihin vastaaviin tehtäviin eikä juurikaan taisteluihin huonon taistelutahdon ja japanilaisten epäluottamuksen vuoksi. KFOR
Operaation tehtävänä on sotilaallisella läsnäololla estää vihamielisyydet sekä taata rauha Kosovossa, jossa asuu monia etnisiä ryhmiä. Operaatio aloitettiin 12. kesäkuuta 1999 ja siihen osallistui enimmillään noin 17 000 henkilöä 35 maasta. Alueella oli tällöin viisi taisteluosastoa. Vuonna 2013 KFOR-joukkoja oli 4 000. Korean demokraattisen kansantasavallan armeija
Kansanarmeijan iskuvoiman uskotaan perustuvan sotilaiden ja perinteisen sotilaskaluston määrään. Pelkästään Pohjois-Korean maavoimilla on käytössään muun muassa 4 000 panssarivaunua, 2 800 miehistönkuljetusvaunua, 2 300 raketinheitintä sekä 8 300 haupitsia ja telatykkiä. Näistä suurin osa on hankittu entisestä Neuvostoliitosta tai Kiinan kansantasavallasta. Pohjois-Koreassa on myös oma aseteollisuus, joka valmistaa kansanarmeijan käyttöön rynnäkkökivääreitä ja erilaisia panssariajoneuvoja, joista tunnetuin lienee neuvostovalmisteisen T-62:n pohjalta suunniteltu Ch'onma-ho-panssarivaunu. Korean työväenpuolue
Korean työväenpuolue () on Pohjois-Korean suurin puolue, joka oli ennen 2007 perustuslakimuutosta kommunistinen puolue. Se on perustettu 10. lokakuuta 1945 pääministeri Kim Il-sungin johdolla. Korean työväenpuolue syntyi Korean kommunistisen puolueen ja Uuden demokraattisen puolueen sekä eräiden uskonnollisten ryhmittymien kattojärjestöksi. Korean työväenpuolue johtaa lisäksi Demokraattista isänmaan yhdistämisen rintamaa, maassa toimivien poliittisten puolueiden ja kansalaisjärjestöjen kattojärjestöä. Ihmisoikeudet Pohjois-Koreassa
Uskonnollista toimintaa valvotaan erittäin tarkasti. Pohjois-Koreassa on noin 100 000 buddhalaista, 10 000 protestanttia ja 4 000 katolista. Raamattuja ja muuta uskonnollista materiaalia salakuljetetaan Kiinasta ja Etelä-Koreasta. Etelä-Vietnamin kansallinen vapautusrintama
Sodan alettua kansallisen vapautusrintaman rivit kasvoivat nopeasti ja vuonna 1962 sillä oli noin 300 000 aktiivista jäsentä ja arviolta miljoona sitä eri tavoin epäsäännöllisemmin tukevaa kannattajaa. Toiminnan alkuvaiheessa suuri osa järjestön jäsenistä oli vapaaehtoisia. Vapaaehtoiset liittyivät kansallisen vapautusrintaman joukkoihin yleensä yleensä eri kylissä kiertäneiden kaaderien värvääminä. Yleisenä argumenttina kansalliseen vapautusrintamaan liittymisen puolesta käytettiin usein sitä, että 18-vuotta täyttäneet joutuisivat joka tapauksessa Vietnamin tasavallan armeijaan, mutta kansallisessa vapautusrintamassa he palvelisivat lähellä kotejaan. Vietnamin tasavallan armeijan tavallinen tapa oli tästä poiketen lähettää asepalvelusta suorittavat mahdollisimman kauaksi kodeistaan. Sodan kuluessa myös kansallinen vapautusrintama alkoi käyttää pakkovärväystä riviensä täydentämiseksi. Kansallisessa vapautusrintamassa palveli myös naisia, mutta vain harvat heistä toimivat varsinaisina taistelijoina. Naistaistelijoita oli lähinnä kyliä suojelevissa joukoissa ja he saivat miesten tapaan lyhyen sotilaskoulutuksen. Korean tasavalta
Suurin osa eteläkorealaisista elää kaupungeissa, nopean 1970-, 80- ja 90-luvuilla tapahtuneen talouden laajenemisen aiheuttaman maaltamuuton seurauksena. Pääkaupunki Soul on myös maan suurin kaupunki ja taloudellinen keskus. Vuonna 2006 kaupungissa asui 10,3 miljoonaa henkeä, mikä teki siitä yhden maailman väkirikkaimmista kaupungeista. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Busan (3,66 miljoonaa), Incheon (2,63 miljoonaa), Daegu (2,53 miljoonaa), Daejeon (1,46 miljoonaa), Gwangju (1,41 miljoonaa) ja Ulsan (1,10 miljoonaa asukasta). Korean tasavalta
Etelä-Korea on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1972. Sillä on ollut talviolympialaisissa yleensä pienempi joukkue (2000-luvulla 40–50 urheilijaa) kuin kesäolympialaisissa (2000-luvulla yli 250 urheilijaa). Vuotta 1960 lukuun ottamatta se on aina saanut mitaleita kesäolympialaisissa, vuodesta 1992 alkaen myös talvikisoissa. Vuonna 1988 Soulissa järjestettiin kesäolympialaiset, ja vuoden 2018 talviolympialaiset järjestettiin Pyeongchangissa. Korean demokraattisen kansantasavallan armeija
Suurin osa ilmavoimien käytössä olevista suihkuhävittäjistä on MiG-17-, MiG-23- ja Shenyang F-6 -hävittäjiä, tosin ilmavoimilla on myös uudempia MiG-29- ja Su-25-koneita. Lentäjien koulutukseen käytetään MiG-15-, Jak-18- ja Aero L-39 Albatros -suihkukoneita. Kuljetuskoneista lukumäärältään yleisin on Antonov An-2, mutta muihin kuljetuskoneisiin lukeutuvat Antonov An-24 ja Iljušin Il-76. Ilmavoimien lentokoneisiin kuuluu myös Iljušin Il-28 -pommikoneita. Helikoptereihin lukeutuivat Mi-35-taistelukopterit sekä Mi-8- ja Mi-26-kuljetuskopterit. Suurin osa uudemmista lentokoneista ja helikoptereista on luultavasti hankkittu Neuvostoliitosta 1980-luvun varrella. Korean demokraattinen kansantasavalta
Kim Jong-ilistä käytetty lisänimi oli perinteisesti ”Rakas johtaja”, mutta viimeisinä vuosina maan virallisissa viestimissä lueteltiin vaatimattomammin vain hänen asemaansa liittyvät arvonimet, ja virallinen muoto oli Suuri johtaja, toveri Kim Jong-Il ja Ylipäällikkö Kim Jong-il. Presidentin arvonimi on edelleen Kim Il-sungilla, josta käytetään lisänimiä ”Suuri johtaja” ja ”Ikuinen presidentti”. Keski-Afrikan tasavalta
Keski-Afrikan tasavallan puolustusvoimien palveluksessa on noin 2 000 sotilasta. Ne ovat toimineet tiiviissä yhteistyössä Ranskan kanssa. Joulukuussa 2013 Ranska kasvatti maassa toimivien joukkojensa määrän 1600:aan riisuakseen kapinalliset aseista. Korean tasavalta
Vaikka ei-korealaisten määrä maassa on pieni, se on noussut tasaisesti 2000-luvun alussa. Virallisesti huhtikuussa 2005 maassa asui yhteensä 378 000 vierastyöläistä, joista 52,6 prosenttia oli maassa ilman lupaa. Tämä ulkomainen työvoima on pääasiassa kotoisin etelä- ja kaakkoisaasialaisista maista, mutta myös entisen Neuvostoliiton alueelta sekä Nigeriasta on paljon muuttajia. Näiden työntekijöiden lisäksi maassa on noin 11 000 ulkomaista englannin kielen opettajaa ja noin 36 000 Yhdysvaltain armeijan henkilökuntaan kuuluvaa. Korean tasavallan asevoimat
Korean tasavallan asevoimat koostuvat maavoimista, ilmavoimista ja merivoimista joka jakaantuu merijalkaväkeen. Asevoimat on perustettu vuonna 1948. Ylipäällikkö on Korean tasavallan presidentti. Korean tasavallan maavoimat ovat nykyään yksi maailman suurimmista. Henkilökuntaa maavoimilla on noin 3 853 000. Japanin hyökkäykset Koreaan (1592–1598)
Myös Toyotomi Hideyoshi kiinnitti huomiota Korean laivaston saavutuksiin, ja määräsi kolme amiraaliaan jättämään taistelut maalla. Nämä olivat Wakizaka Yasuharu, Kato Yoshiaki ja Kuki Yoshitaka. Heidän tehtäväkseen annettiin kerätä laivasto amiraali Yin tuhoamiseksi. Wakizakan laivasto oli jo valmiina toimimaan, joten hän päätti lähteä taisteluun ilman liittolaisiaan. Hänellä oli käytössään 82 alusta, joihin kuului 36 suurta ja 24 keskikokoista sotalaivaa. Samaan aikaan amiraali Yi oli saanut kuulla japanilaisten maajoukkojen etenemisestä Jeollan provinssiin, ja alkoi partioida provinssin rannikkoa pitkin tarkoituksenaan tuhota eteensä osuneet japanilaisalukset. Yin laivastoon kuului japanilaisten arvioiden mukaan noin 100 alusta. Internet Pohjois-Koreassa
Pohjois-Koreassa asuu 25 miljoonaa ihmistä, mutta maassa on rekisteröity vain noin tuhat IP-osoitetta. Joissakin maan kouluissa opetetaan tietojenkäsittelyä. Pohjois-Korean internet-yhteys katkesi muutamiksi tunneiksi 23. joulukuuta 2014 Sonyn palvelimille tapahtuneen iskun jälkeen. Pohjois-Koreassa vierailevilla turisteilla on ollut vuodesta 2013 lähtien rajoitettu pääsy 3G-verkkoihin. Hankaloittaakseen loikkausta yrittävien henkilöiden toimia Pohjois-Korea on häirinnyt kiinalaista matkapuhelinliikennettä Kiinan rajalla. Korean demokraattinen kansantasavalta
Hallinto keskittyy raskaaseen sotateollisuuteen maatalouden kustannuksella. Viime vuosina taloutta on kuitenkin hieman avattu yhteistyölle eteläkorealaisten yhtiöiden kanssa ja perustettu jopa erityistalousalue, jossa ulkomaiset yritykset voivat toimia. Kaesŏngissa toimii noin 120 eteläkorealaista yritystä, joissa on pohjoiskorealaisia työntekijöitä. Suurin osa yritysten tuotteista myydään Etelä-Koreaan, pieni osa kolmansiin maihin. Soul (kaupunki)
Soul tai Sŏul ( ) on Korean tasavallan pääkaupunki. Soul on nykyisin erityiskaupungin asemassa. Kaupunki sijaitsee maan luoteisosissa, demilitarisoidun alueen eteläpuolella, Hanjoella. Kaupungin väkiluku on yli 10 miljoonaa ja Soulin metropolialueella asuu noin 25,5 miljoonaa ihmistä eli noin puolet Korean tasavallan väestöstä. Jiulianchengin taistelu
Korean puoleisella rannalla keisarillisen Japanin armeijan kenraali Yamagata Aritomo Japanin 1. armeija miehitti 23. lokakuuta linnoitetun kaupungin Uijun. Armeijaan kuului noin 10 000 miestä, jotka kuuluivat 3. ja 5. divisioonaan. Vaikka japanilaisten pääjoukot eivät saapuneetkaan virralle niin tiedustelu- ja pioneerijoukkoja havaittiin tutkimassa joenvartta ja Pyongyangiin kulkevia linjoja. Korean demokraattisen kansantasavallan armeija
Korean kansanarmeijan johdossa on Pohjois-Korean kansallinen puolustuskomitea, joka puheenjohtajansa Kim Jong-unin johdolla voi lähettää määräyksiä puolustusministeriöön ja kansanarmeijan pääesikunnalle. Puolustusministeriöstä ja pääesikunnasta määräykset etenevät kansanarmeijan eri virastoille ja operatiivisille yksiköille. Koska Korean työväenpuolueen mukaan kansanarmeija on puolueen aseistettu siipi, työväenpuolueen keskuskomitea osallistuu määräysten päätöksentekoon. Nykyinen ylipäällikkö on Kim Jong-un, joka on vastuussa kansanarmeijan kenraalien nimittämisestä ja sota-aikana sodanjohdon ylläpidosta. Suomi
Suomen puolustusvoimat jaetaan kolmeen haaraan: maavoimiin, merivoimiin ja ilmavoimiin. Sisäministeriön alainen Rajavartiolaitos ei kuulu puolustusvoimiin, mutta voidaan liittää siihen sodan aikana. Puolustusvoimien komentaja on kenraali Jarmo Lindberg.
Suomessa on voimassa miehiä koskeva yleinen asevelvollisuus, ja myös naisilla on oikeus värväytyä vapaaehtoisena. Asevelvollisuuden voi täyttää varusmiespalveluksena tai siviilipalveluksena. Varusmiespalvelun suorittavien osuus Suomessa on maailman korkeimpia. Vastuu asepalveluksen järjestämisestä on puolustusvoimilla, jonka reserviin koulutetaan miehiä asevelvollisuuden avulla. Asevelvollisuus alkaa sen vuoden alusta, jolloin mies täyttää 18 vuotta ja päättyy sen vuoden lopussa, kun mies täyttää 60 vuotta. Suomen puolustusvoimien henkilöstön koko on noin 14 000, joista 8 500 on ammattisotilaita. Valmiustilassa on noin 34 000 asepuvullista ja reservin koko on noin 350 000. Korean tasavalta
Noin 46 prosenttia eteläkorealaisista ei noudata mitään tiettyä uskontoa. Kristittyjä on 27,3 prosenttia väestöstä ja buddhalaisia 25,3 prosenttia. Maassa on myös jonkin verran islaminuskoisia. Buddhalaisuus on vahvinta maan itäosassa, erityisesti Yeongnamin ja Gangwonin alueilla, jossa se muodostaa yli puolet uskonnollisesta väestöstä. Kristinusko, joka sai ensi kerran Koreassa jalansijaa 1700-luvun loppupuolella, kasvoi nopeasti 1970- ja 1980-luvuilla suureksi osaksi sotilashallinnon vastaisen kansalaisliikkeen myötä.
Korealaisilla oli hyvin positiivinen kuva kristinuskosta kristittyjen lähetyssaarnaajien jälleenrakentaessa maata sodan jälkeen ja kirkkojen johtajien taistellessa Park Chung-heen ajan diktatuuria vastaan. Toisaalta joka vuosi sadat Jehovan todistajat joutuvat aseistakieltäytymisen vuoksi vankilaan. Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeusneuvoston kesäkuussa 2013 julkaiseman raportin mukaan 93 prosenttia niistä todistajista, jotka ovat aseistakieltäytymisen vuoksi vankilassa eri puolilla maailmaa, on Etelä-Koreassa. Korkein kansanneuvosto
Korkeimman kansanneuvoston edustajat valitaan viisivuotiskaudeksi suoralla kansanvaalilla. Perustuslain 89 §:n mukaan kansanneuvostovaalit ovat yleiset, yhtäläiset, suorat ja salaiset. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että kyseessä olisi demokraattisesti valittu elin, koska maassa ei ole toimivaa monipuoluejärjestelmää. Käytännössä jokaisessa vaalipiirissä on vain yksi ehdokas, joka valitaan maassa toimivan kansanrintaman, Demokraattisen isänmaan yhdistämisen rintaman paikallisosastojen kokouksissa. Kyseinen rintama on maata hallitsevan Korean työväenpuolueen dominoima. Käytännössä suurin osa Korkeimman kansanneuvoston jäsenistä onkin Korean työväenpuolueen jäseniä. Kroatia
Kroatian armeijan vahvuus on rauhanaikana 23 100 henkilöä, joista 18 100 on kantahenkilökuntaa, 3 000 virkamiehiä ja tukitoimissa ja 2 000 vapaaehtoisia. Lisäksi maassa on 6 000 reserviläistä. Armeijan puolustushaaroja ovat maavoimat, merivoimat ja ilmavoimat. Korean demokraattinen kansantasavalta
Korkein kansanneuvosto (최고인민회의; Choego Inmin Hoeui) on virallisesti hallinnon korkein elin. Sen 687 jäsentä valitaan viisivuotiskausiksi kansanvaalilla. Vaali on kuitenkin sikäli nimellinen, että ehdokkaat valitaan etukäteen kansanrintaman jäsenten joukosta eikä vastaehdokkaita ole. Vaalissa kussakin vaalipiirissä on vain yksi ehdokas, joka siis valitaan. Vaalitoimituksessa äänestäjä pudottaa vaaliuurnaan äänestyslipun, johon on valmiiksi painettu ehdokkaan nimi. Mikäli äänestäjä haluaa äänestää ehdokasta vastaan, on vaaliuurnan vierellä sivupöydällä näkyvillä kynä, jolla äänestyslipussa olevan ehdokkaan nimen voi yliviivata. Turvallisuusviranomaiset valvovat vaalitoimitusta, ja jo pelkkä kynän vilkaiseminen voi olla rangaistavaa. Kansanneuvosto kokoontuu tavallisesti kahdesti vuodessa muutamaksi päiväksi ja vahvistaa puolueen tekemät päätökset. Kansanneuvoston ollessa tauolla sen tehtäviä hoitaa kansanneuvoston valitsema puhemiehistö eli pysyvä komitea. Kansanneuvoston puheenjohtaja on Kim Yong-nam. Korean demokraattisen kansantasavallan armeija
Korean demokraattisen tasavallan armeija muodostettiin Kim Il-Sungin johtamasta ja Kiinan kommunistisen puolueen tukemasta sissiarmeijasta, joka oli 1930-luvulta lähtien taistellut Korean niemimaata miehittänyttä keisarillisen Japanin armeijaa vastaan. Toisen maailmansodan päätteeksi suurvallat sopivat keskenään, että Neuvostoliitto ottaa vastaan Japanin antautumisen Korean pohjoisosassa ja Yhdysvallat eteläosassa. Rajaksi sovittiin 38. leveyspiiri.
Yhdistyneet kansakunnat esitti 1947 että Koreassa järjestettäisiin vaalit kiistojen ratkaisemiseksi. Pohjoisosan kommunistit eivät vaaleihin suostuneet, joten ne järjestettiin vain etelässä. 15. elokuuta 1948 vaalien tuloksena julistettiin Korean tasavalta syntyneeksi. Vastauksena tähän 9. syyskuuta 1948 pohjoisosassa sissijohtaja Kim Il-Sungin johtama kommunistiryhmittymä nousi valtaan Neuvostoliiton tuella ja Korean demokraattinen kansantasavalta julistettiin syntyneeksi. Molemmat katsoivat hallitsevansa koko Koreaa. Neuvostoliittolaiset nimittävät Pohjois-Korean valtionpäämieheksi Korean työväenpuolueen perustaneen Kim Il-Sungin, joka puna-armeijan upseerien avustuksella organisoi entisen sissiarmeijansa Korean kansanarmeijaksi. Pohjois-Koreassa kansanarmeijan perustamispäivän katsotaan olleen 8. helmikuuta 1948. Korean demokraattinen kansantasavalta
Pohjois-Korea on aiemmin luokiteltu terrorismia tukevaksi valtioksi. Se järjesti Korean Airin lennon 858 pommituksen vuonna 1987. Maa on myös kaapannut useita japanilaisia ja eteläkorealaisia. Kaapattujen eteläkorealaisten joukossa ovat olleet elokuvaohjaaja Shin Sang-ok ja hänen vaimonsa, näyttelijä Choi Eun-hee. Kaapattuihin japanilaisiin lukeutuu Megumi Yokota. Korean sota
Korean sota käytiin vuosina 1950–1953 Korean demokraattisen kansantasavallan (Pohjois-Korea) ja Kiinan kansantasavallan yhteisen "kansanarmeijan" sekä Korean tasavallan (Etelä-Korea) ja Yhdysvaltojen johtamien Yhdistyneiden kansakuntien (YK) joukkojen välillä. Yhdistyneiden kansakuntien asettuminen Pohjois-Koreaa vastaan Etelä-Korean tueksi perustui Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 51. artiklaan ja turvallisuusneuvoston päätökseen, jonka istuntoja Neuvostoliitto boikotoi siksi, ettei Kiinan kansantasavallan asemaa YK:ssa ollut tunnustettu. Kansan vapautusarmeija
Kiinan kansantasavallan hallinnon sisällä kansanarmeija ylläpitää puoli-itsenäistä asemaa. Se ei ole vastuussa Kiinan valtioneuvostolle, vaan ennemmin kahdelle keskussotilaskomissiolle, joista toinen kuuluu valtiolle ja toinen puolueelle. Periaatteessa komissiot eivät ole ristiriidassa keskenään, sillä jäsenet ovat miltei samat. Komentoketju komissioiden yläpuolella voi olla epäselvä. Puolueen KSK on kommunistipuolueen pääsihteerin alaisuudessa, kun taas vastaavasti valtion KSK toimii Kiinan kansankongressin alaisuudessa, jolla käytännössä on hyvin vähän valtaa KSK:ssa. Ylipäätään tämä epäselvyys kansanarmeijan johdossa voi aiheuttaa sekaannusta kriisiaikoina, kuten Kulttuurivallankumouksen ja vuoden 1989 Tiananmenin aukion mielenosoitusten aikana. Jälkimmäisessä tapauksessa puolueen pääsihteeri Zhao Ziyang ja valtion KSK:n puheenjohtaja Deng Xiaoping antoivat armeijalle ristiriitaisia käskyjä. Puolan asevoimat
Puolan asevoimissa palvelee noin 120 000 vakinaiseen väkeen kuuluvaa ja sen lisäksi 515 000 reserviläistä. Asevoimat on jaettu 2014 neljään puolustushaaraan: Korean sota
Korean sotaan osallistui 1 789 000 amerikkalaista sotilasta, joista 33 000–54 246 kaatui. Tämän lisäksi 92 134 amerikkalaista haavoittui tai loukkaantui vakavasti sotanäyttämöllä. Sotavangiksi jäi 7 140 amerikkalaista. Heidän lisäkseen luokiteltiin tuhansia sotilaita kadonneiksi. Muiden YK-maiden sotilastappiot olivat 2 186–3 194 kaatunutta. Vangiksi jäi 1 377 YK-liittolaisten sotilasta, joista 977 oli brittejä ja 243 turkkilaisia. Korean sota
Koska sota näytti kääntyneen pohjoista vastaan, päätettiin hyökkäystä jatkaa myös pohjois-korean puolelle. Hyökkäys hyväksyttiin YK:n yleiskokouksessa. Pohjois-Korean pääkaupunki Pjongjang vallattiin 19. lokakuuta ja hyökkäyksen jatkuessa edelleen kohti pohjoista 26. lokakuuta ensimmäiset joukkoyksiköt saavuttivat Korean ja Kiinan rajan muodostavan Jalu-joen. Pohjois-Korean luhistuminen koettiin vakavana uhkana Kiinassa. Maan pääministeri Zhou Enlai oli ilmoittanut, että Kiina ei voisi olla puuttumatta sotaan mikäli sen naapuri tuhoutuisi. Yhdysvalloissa tällaisen uhkauksen toteuttamiseen ei kuitenkaan uskottu. Sodan uskottiin sen sijaan olevan loppusuoralla. Illalla 25. marraskuuta seurasi kuitenkin kiinalaisjoukkojen hyökkäys koko rintaman pituudelta. Kiinalaiset kutsuivat joukkojaan virallisesti vapaaehtoisiksi. Vapaaehtoisia joukkoja komensi tammikuussa 1950 toukokuuhun 1951 marsalkka Peng Dehuai. FARC
FARCin riveissä arvioidaan edelleen olevan 12 000–18 000 taistelijaa, jotka ovat jakautuneet noin 80 rintamaan. FARCin taistelijoiden arvellaan olevan verraten hyvin koulutettuja ja varustettuja. Sissien perusaseistus koostuu AK- ja M16-rynnäkkökivääreistä, joskin myös sekalaisempia tuliaseita on käytössä, Käsiaseiden lisäksi FARCin aseistus koostuu muun muassa maamiinoista ja kaasusäilöistä rakennetuista omatekoisista kranaatinheittimistä. Korean sota
YK:n liittokunnalle aiheutettiin pohjoiskorealaisten lähteiden mukaan yli miljoonan (1 093 839) miehen tappiot. Materiaalitappiot tuhottuina olivat pohjoiskorealaisten mukaan seuraavat: tykkejä 1 374, panssarivaunuja 2 690, kuorma-autoja 4 111, panssariajoneuvoja 45. Lentokoneita ammuttiin alas 5 729 ja vaurioitettiin 6 484. Pohjois-Korean esittämiä lukuja ei lännessä ole pidetty uskottavina, sillä läntisten lähteiden mukaan lentokoneita ei edes ollut vastaavaa määrää. Kobanên taistelu
Isis-järjestön taistelijoita arvellaan olleen Kobanên alueella olevan noin 9 000. Tykistön lisäksi heillä on käytössään muutamia kymmeniä tankkeja. Kaupunkia puolustavat joukot koostuvat ainakin 5 000 kurdien peshmergataistelijasta, joista yli 1 500 on saapunut Turkista. Taistelijoiden joukossa on myös suuri määrä naisia. Vapaan Syyrian armeijan sotilaita Kobanessa on noin 300. Kurdeja tukevia ilmaiskuja ovat tehneet Yhdysvaltain ja Persilahden arabimaiden hävittäjät. Niitä on kuitenkin pidetty tehottomina ja sotilasasiantuntijoiden mukaan ainoa keino kukistaa ISIS Kobanên alueella on maajoukkojen lähettäminen kurditaistelijoiden avuksi. Korean tasavalta
Korean tasavallan tärkeimmät poliittiset puolueet ovat vasemmisto-liberaalinen Demokraattinen puolue (vuonna 2008 valitussa parlamentissa 83 paikkaa) ja oikeisto-konservatiivinen Suuri kansallispuolue (GNP; 172 paikkaa). Japani
Japanin asevoimia rajoittaa maan perustuslain artikla 9, joka kieltää maalta oikeuden sodanjulistukseen ja asevoimien käyttöön kansainvälisten kiistojen ratkaisemisessa. Japanilla on kuitenkin käytännössä ollut 1950-luvulta lähtien asevoimat, joita kutsutaan itsepuolustusvoimiksi () ja jotka ovat teknisesti osa maan poliisivoimia. Asevoimia hallinnoi Japanin puolustusministeriö, ja ne koostuvat itsepuolustusmaavoimista (JGSDF), itsepuolustusilmavoimista (JASDF) ja itsepuolustusmerivoimista (JMSDF). Japanin asevoimien budjetti on alle yksi prosentti maan bruttokansantuotteesta, mutta tästä huolimatta maan koon vuoksi verrattain suuri, 44,3 miljardia dollaria vuonna 2005. Asevoimiin liittyminen on täysin vapaaehtoista ja asevoimien henkilökuntaan kuuluvat ovat lain mukaan siviilihenkilöitä. Vuonna 2006 asevoimien aktiivihenkilökuntaan kuului 239 900 henkeä.
Japanissa on myös Yhdysvaltain tukikohtia, joista se maksaa Yhdysvalloille tukea () noin 4,5 miljardia dollaria vuodessa.
Itsepuolustusvoimat ovat vuoden 1992 lainmuutoksesta lähtien osallistuneet humanitaarisiin tehtäviin mm. Kambodžassa, Mosambikissa, Irakissa ja Indonesiassa. Japanin hallitus on asettanut tavoitteekseen perustuslain artikla 9:n muuttamisen niin, että Japanin asevoimat saisivat kansainvälisesti aktiivisemman roolin ja voisivat esimerkiksi osallistua helpommin rauhanturvatehtäviin ulkomailla. Muutokseen vaaditaan kansanäänestys, jota ei kuitenkaan Japanin parlamentin hyväksymän lain mukaan voida järjestää ennen vuotta 2010. Indonesia
Indonesian 300 000 miehen asevoimiin (TNI) kuuluvat maavoimat (TNI-AD), merivoimat (TNI-AL, mukaan lukien merijalkaväki) ja ilmavoimat (TNI-AU). Armeijan henkilökunnasta noin 233 000 on aktiivisessa palveluksessa. Puolustusmäärärahojen osuus bruttokansantuotteesta oli vuonna 2005 yksi prosentti. Suharton kauden jälkeen vuodesta 1998 armeijan edustus parlamentissa on poistettu, mutta sillä on silti runsaasti poliittista valtaa. Separatismi Acehin ja Papuan alueilla on johtanut aseellisiin konflikteihin, ja syytteitä ihmisoikeusloukkauksista ja julmuuksista on esitetty molemmilta puolilta. Kolmekymmentä vuotta kestäneen Vapaa Aceh -liikkeen ja Indonesian armeijan välisen sissisodan jälkeen osapuolet sopivat vuonna 2005 Helsingissä aselevosta. Papualla on otettu käyttöön merkittäviä alueellisen autonomian takaavia lakeja, joskin ne ovat jääneet epätäydellisiksi. Yhdysvaltain 2. jalkaväkidivisioona
Muista Yhdysvaltain divisioonista poiketen osa divisioonan joukoista on muodostettu korealaisista, joita kutsutaan lyhenteellä KATUSAt (). Kyseinen ohjelma alkoi jo 1950-luvulla Etelä-Korean silloisen presidentin Syngman Rheen hyväksymänä. Noin 27 000 KATUSAa palveli Yhdysvaltain joukoissa Korean sodan päättyessä. Toukokuussa 2006 noin 1 100 KATUSAa palveli divisioonassa. Lisäksi divisioonaan liitettynä palveli yli 3 000 alankomaalaista sotilasta 1950–1954. Konishi Yukinaga
Kun Hideyoshi aloitti Korean kampanjansa, Yukinaga lähetettiin johtamaan ensimmäisiä valloitusjoukkoja. Hän toimi ensimmäisen divisioonassa, ja toi mukanaan 7000 miehen armeijan. Hänen lisäkseen divisioonassa komentajina toimivat Matsuura Shigenobu sekä kristityt daimiot Sō Yoshitoshi, Arima Harunobu ja Ōmura Yoshiaki. Lisäksi suurin osa daimioiden sotilaista olivat uskonnoltaan kristittyjä. Ennen varsinaisten taisteluiden alkua, Yukinagalla oli komennettavanaan ensimmäiset joukkojenkuljetusalukset. Koska nämä alukset olivat hitaita eivätkä kykenisi puolustautumaan Korean laivastoa vastaan, Yukinagan oli määrä odottaa lisäjoukkoja ennen etenemistä. Yukinaga kuitenkin päätti ottaa tietoisen riskin tavoitteenaan yllättää korealaiset maihinnousulla ennen kuin nämä ehtisivät muodostaa kunnollista puolustusta, ja komensi alukset liikkeelle. Yukinagan yritys onnistui, sillä korealaiset alukset eivät hyökänneet. Liettuan puolustusvoimat
Liettuan puolustusvoimat (liet. "Lietuvos ginkluotosios pajėgos") on liettualainen organisaatio, jonka tärkein tehtävä on Liettuan sotilaallinen puolustaminen. Armeijassa on 12 000 aktiivista jäsentä (josta 2 000 siviiliä) ja 7 000 reserviläistä sekä 12 000 puolisotilaallisissa joukoissa. Korean demokraattinen kansantasavalta
Ensimmäiseen vuosisataan mennessä niemimaa jakautui kolmeen valtioon, Goguryeoon, Baekjeen ja Sillaan. Vuonna 668 Silla yhdisti Korean yhdeksi valtioksi. Korean demokraattisen kansantasavallan armeija
Useimmat sotilasalan asiantuntijat uskovat Korean kansanarmeijan kaluston olevan täysin vanhentunutta ja todennäköisesti varaosien puutteen ja huollon rajallisuuden takia suurimmaksi osaksi käyttökelvotonta. Koska Korean kansanarmeija tiettävästi poistaa käytöstä kalustoaan vain harvoin, asevoimien vanhin kalusto on peräisin jo 1950-luvulta. Kaluston iästä huolimatta vanhimmatkin aseet pidetään jatkuvassa huollossa, jotta ne olisivat mahdollisimman kauan käyttökelpoisia. Korean sota
Neuvostoliiton johtaja "Josef Stalin" viestitti Kiinan johtaja "Mao Tse Tungille" lokakuussa 1951 ohjeita ilmapuolustuksen järjestelyistä. Pohjois-Koreaa piti tukea ensisijaisesti hävittäjäilmavoimilla, joiden toiminnan turvaamiseksi piti kiirehtiä kahden uuden lentokentän (Nansi, Taisen) rakentamista; niiden suojana oli venäläisiä ilmatorjuntayksiköitä. Kaksi venäläistä ilmatorjuntadivisioonaa oli suojaamassa Andun-Singisjun lentokenttää ja Jalatszjan-joen yli menevää siltaa. Stalinin kirjeestä käy ilmi, että Neuvostoliitto oli jo tällöin toimittanut Kiinalle sotaluoton turvin 1 854 ilmatorjuntatykkiä ja 3 268 ilmatorjuntakonekivääriä. 64. ilma-armeijakunnan vahvuus syksyllä 1952 oli noin 26 000 henkilöä. Gendarmerie nationale
Gendarmerie nationale on jaettu 22 alueeseen, joissa jokainen komentaja vastaa joukkojen sijoittamisista ja toiminnasta. Alueelliset Gendarmerie joukot koostuvat seuraavasti:Gendarmerie nationales koostuu sekä sotilas että siviilihenkilöstöstä Kokonaisvahvuus on yli 98000 henkilöä seuraavanlaisesti: Tehtäviin kuuluu tänä päivänä myös terrorismin torjunta, joka tehdään 25:ssä aluellisessa yksikössä. Vuonna 2015 tehtiin kolmivuotinen suunnitelma 210 työpaikan lisäämisestä alueelliseen tiedusteluun. Ruandan puolustusvoimat
FAR:in sotilaita pakeni yhdessä Ruandan hallinnon kanssa Zairen (nyk. Kongon demokraattinen tasavalta) itäosiin RPF:n voitettua Ruandan sisällissodan. Zairessa entiset FAR:in sotilaat muodostivat uuden armeijan nimeltä RDR ()). RDR toimi vuosina 1995–1996 ja nykyään sen seuraajana toimii vuodesta 2000 lähtien operoinut Ruandan vapautuksen demokraattiset joukot (), jonka joukot koostuvat 8000–10 000 sissistä. Pohjois-Kivussa toimiva FLDR on alueen suurin huturyhmä. Kiina
Nykyään Kiina lasketaan poliittiseksi, taloudelliseksi ja sotilaalliseksi supervallaksi. Kiinan kansanarmeijan miesvahvuus on maailman suurin yli 2,8 miljoonalla sotilaallaan. Lisäksi Kiina on ydinasevaltio. Armeija
Eri valtioilla on eri vahvuisia armeijoita, jotka on järjestetty eri tavoin. Vuonna 2000 valtioiden kansallisten asevoimien palveluksessa oli yhteensä 22 237 400 henkeä. Joissakin valtioissa kuitenkin puolisotilaallisten joukkojen vahvuus jopa ylittää armeijan vahvuuden, eivätkä nämä joukot tai sotilasreservi ole mukana luvussa. Ylivoimaisesti suurin armeija oli Kiinalla, lähes 3 miljoonaa sotilasta, ja seuraavaksi suurimmat Venäjällä (1,5 miljoonaa) ja Yhdysvalloilla (1,4 miljoonaa). Väkilukuun suhteutettuna suurin armeija oli puolestaan Pohjois-Korealla, 4,7 prosenttia väkiluvusta. Kaikilla valtioilla ei ole omaa armeijaansa: katso luettelo valtioista, joissa ei ole asevoimia. Kiinan–Vietnamin sota
Kiina oli sotilaallisesti huomattavasti Vietnamia suurempi, mutta sen asevoimilla oli myös useita heikkouksia. Kiinan koko asevoimien koko oli 3,6 miljoonaa sotilasta ja sotaan Vietnamia vastaan keskitettiin aluksi 18 divisioonaa, eli noin 180 000 sotilasta. Myöhemmin sotilaiden määrä kohosi noin 600 000:een. Kiinan viimeisin suuri yhteenotto oli ollut Korean sota 1950-luvulla. Asevoimat painottuivat jalkaväkeen ja ne olivat huomattavan heikot muilla aloilla. Vietnamin koko asevoimien koko oli noin 615 000 sotilasta, jotka oli jaettu 25 divisioonaan. Suurin osa divisioonista oli kuitenkin Laosissa ja Kambodžassa. Vietnamia puolusti vain viisi divisioonaa ja niistä kolme oli sijoitettu Hanoin ympärille. Kiinan vastaisella rajalla oli noin 70 000 rajavartioston sotilasta, minkä lisäksi rajalla oli miinakenttiä ja muita esteitä. Vietnam saattoi myös kutsua palvelukseen kevyesti aseistettuja miliisijoukkoja. Molemmilla mailla oli ilmavoimat. Kiinalaisilla oli noin tuhat lentokonetta ja vietnamilaisilla 485. Kumpikaan osapuoli ei kuitenkaan käyttänyt ilmavoimiaan toisiaan vastaan. Yhdysvaltain merijalkaväki
Vuonna 1950 alkaneessa Korean sodassa Yhdysvaltain merijalkaväki teki kenraali Douglas MacArthurin johdolla maihinnousun Incheonin kaupunkiin, joka oli joutunut Korean tasavallan miehittäneen Korean kansanarmeijan alaisuuteen. Maihinnousun ansiosta pohjoiskorealaisten huoltolinjat katkesivat ja kaupunki oli seuraavan viikon sisällä Yhdistyneiden kansakuntien valvonnassa. Korean kansanarmeijan sotilaat joutuivat sekasorron valtaan ja merijalkaväki seurasi heitä Jalun rantatörmille saakka, missä Kiinan Kansan vapautusarmeija saapui Korean demokraattisen kansantasavallan tueksi ja merijalkaväki vetäytyi Koreoiden väliselle rajalle 38. leveyspiirillä. Merijalkaväen kannalta sodan yksi tärkeimmistä taisteluista käytiin Changjinissa, jossa vetäytyvät merijalkaväen sotilaat aiheuttivat Kansan vapautusarmeijalle raskaita miestappioita. Merijalkaväen miestappiot Korean sodassa olivat arviolta 30 000 kaatunutta tai haavoittunutta miestä. Kun sota ratkesi aselepoon vuonna 1953, merijalkaväessä palveli yhteensä 261 000 miestä. Kiinan kansantasavallan ulkopolitiikka
Joulukuussa koillisarmeija ja pohjoiskorealaiset hyökkäsivät YK:n joukkoja vastaan ylivoimalla, vaikkakin heikosti aseistettuina ja saivat vastustajan perääntymään vasta tammikuussa 1951 hyökkäys pysähtyi 80 kilometrin päähän Korean demokraattisen tasavallan pääkaupungista, Pjongjangista etelään. Helmikuussa YK:n joukot aloittivat vastahyökkäyksen saavuttaen 38. leveyspiirin. Huhtikuussa kiinalaiset vapaaehtoiset ja pohjoiskorealaiset aloittivat vastahyökkäyksen, mikä torjuttiin. He joutuivat vetäytymään 38. leveyspiirin pohjoispuolelle ja rintama vakiintui. Rauhanneuvottelut kestivät kaksi vuotta päätyen Korean jaon jatkumiseen. Korean demokraattinen kansantasavalta
Korean demokraattinen kansantasavalta (, "Chosŏn minjujuŭi inmin konghwaguk"), epävirallisesti Pohjois-Korea ("Puk-Chosŏn", Etelä-Koreassa käytetään myös nimeä "Puk-Han"), on valtio Itä-Aasiassa, Korean niemimaan pohjoisosassa. Naapurimaat ovat etelässä Etelä-Korea (Korean tasavalta), pohjoisessa Venäjä ja Kiina. Valtio on sosialistinen yksipuoluejärjestelmä, ja sitä johtaa länsimaissa tavallisesti kommunistisena pidetty Korean työväenpuolue. Maan perustuslaista poistettiin vuonna 2009 kuitenkin kaikki viittaukset kommunismiin. Pohjois-Korean ideologia perustuu juche-aatteeseen; maan ulkopuolella sitä on luonnehdittu stalinistiseksi diktatuuriksi. Korean demokraattinen kansantasavalta
Asevoimat käsittää noin 1,21 miljoonaa henkilöä, ja puolustusbudjetti on noin neljäsosa bruttokansantuotteesta. Noin viidennes 17–54-vuotiaista miehistä on asevoimien palveluksessa. Ulkomaisten sanomalehtitietojen mukaan palvelu voi kestää miehillä 10–13 vuotta, naisilla 6–8 vuotta, sillä palvelusaikaa jatkettiin kolmella vuodella vuonna 2005. Korean demokraattisen kansantasavallan sisäasiainministeriö
Korean Demokraattisen Kansantasavallan Sisäasiainministeriö on suoraan Korean Työväenpuolueen (Chosonrodongdang) valvoma organisaatio. Korean tasavallan merivoimat
Vuonna 2016 merivoimiin kuului noin 70 000 henkeä, joista 29 000 merijalkaväkeen. Lisäksi laivastoon kuului noin 170 palveluksessa olevaa alusta kuten kymmenen sukellusvenettä, 110 pinta-alusta, kymmenen maihinnousualusta ja saman verran miinasodankäyntiin soveltuvaa alusta sekä kaksikymmentä tukilaivaa. Laivaston ilmavoimiin kuului noin 70 lentokonetta ja helikopteria. Merijalkaväen kalustoon kuuluu noin 500 tela-ajoneuvoa kuten telatykkejä. Kolumbia
Vuonna 2005 asevoimat koostuivat 209 000 sotilaasta, joista 180 000 kuului armeijaan, 22 000 merivoimin ja 7 000 ilmavoimiin. Reservissä oli lisäksi 238 000 sotilasta. Vuoden 1991 perustuslain mukaan kaikki 18 vuotta täyttäneet ovat asevelvollisia, ja heidän tulee ilmoittautua kaksi vuotta kestävään palvelukseen. Asevoimat koostuvat kuitenkin enimmäkseen köyhästä ja vähän koulutetusta väestöstä, sillä rikkaat voivat ostaa vapautuksen ja opiskelijat saavat sen automaattisesti. Wonsu
Wonsu (hanja: 元帥) on erittäin korkea sotilasarvo, joka on käytössä Korean tasavallassa ja Korean demokraattisessa kansantasavallassa. Vastaava arvo muualla on marsalkka. "Wonsu" -arvonimen haltijaa kutsutaan yleisesti ”marsalkaksi”. Australian puolustusvoimat
Australian puolustusvoimat () on Australian puolustuksesta vastaava sotilasorganisaatio, jonka muodostavat maavoimat, merivoimat ja ilmavoimat. Sillä on 53 000 kokoaikaisessa aktiivipalveluksessa olevaa sotilasta ja 20 000 reserviläistä, joten se on Oseanian alueen suurin kansallinen armeija, mutta se on huomattavasti pienempi kuin useimpien Aasian maiden asevoimat. Mongolian asevoimat
Mongolian asevoimat on maavoimista ja ilmavoimista muodostuva Mongolian valtiolliset puolustusvoimat. Puolisotilaallisina joukkoina asevoimiin luetaan myös rajavartiosto ja sisäisen turvallisuuden joukot. Asevoimien aktiivipalveluksessa on noin 10 000 henkilöä ja reservissä 137 000. Puolisotilaallisiin joukkoihin kuuluu 7 200 henkilöä. Ranskan asevoimat
Ranskan asevoimien vahvuus lasketaan viidenneksi kovimmaksi mailmalla (PwrIndx) heti suurvaltojen USA, Venäjä, Kiina ja Intian jälkeen. Asevelvollisten määrä on lähes 24 miljoonaa. Sotilashenkilöstön määrä on 202 964 henkilöä, kokonaisvahvuuden ollessa 263 350 (mukaan lukien siviilit koko puolustushallinnossa). Kim Il-sung
9. syyskuuta 1948 Kim Il-sung julisti Korean demokraattisen kansantasavallan perustetuksi Neuvostoliiton tuella, sen jälkeen, kun amerikkalainen sotilashallinto oli perustanut Korean tasavallan muutamaa viikkoa aiemmin. Seuraavana vuonna alkoi olla selvää, että Korea oli pysyvästi jakautunut. Sekä Etelä- että Pohjois-Korea pitivät itseään ainoana laillisena korealaisena valtiona. Etelä-Korean hallitusta herjattiin muun muassa ”sätkynukeiksi”, kun taas etelässä herjattiin pohjoista ”sylikoiriksi”. Tuhansia pakolaisia siirtyi pohjoisesta etelään pakoon kommunistista pakkovaltaa samalla, kun etelästä vastaavasti pakeni tuhansia pohjoiseen pakoon Yhdysvaltojen joukkojen ja Syngman Rheen hallituksen vainoa. Kiinan sisällissodan päättyminen kommunistien voittoon rohkaisi Kim Il-sungia, joka halusi yhdistää Korean sodalla ja neuvotteli asiasta Stalinin kanssa, joka myöntyi ajatukseen. Kyseisille keskusteluille saatiin vahvistus vuonna 1994, kun Venäjän presidentti Boris Jeltsin luovutti keskusteluita koskevat asiakirjat maansa arkistosta Etelä-Korean presidentille Kim Young-Samille. Neuvostoliitto toimitti Pohjois- Koreaan merkittävän määrän uutta aseistusta. , Korean demokraattisen kansantasavallan armeija
Laivastolla on vain vähän suuria sotalaivoja, joten useimmat laivoista ovat pieniä ohjus-, tykki- ja torpedoveneitä. Laivaston käytössä on myös tuntematon määrä vanhoja dieselkäyttöisiä sukellusveneitä. Pohjois-Korean rannikkopuolustukseen kuuluu erilaisia rannikkopuolustustykkejä sekä SM-4-1- ja Silkworm-rannikkopuolustusohjuksia. Korean demokraattisen kansantasavallan armeija
25. kesäkuuta 1950 Korean kansanarmeija ylitti Koreoiden välisen rajavyöhykkeen ja käynnisti Korean sodan hyökkäämällä Korean tasavaltaan. Eteläkorealaiset joukot kukistettiin nopeasti, mutta Yhdistyneiden kansakuntien tukemat yhdysvaltalaiset joukot saapuivat Korean niemimaalle ja karkottivat pohjoiskorealaiset joukot pois Etelä-Koreasta. Kiinan kansantasavalta lähetti lisäjoukkoja Korean kansanarmeijan tueksi. Korean sota päättyi 27. heinäkuuta 1953 solmittuun aselepoon. Korean kansanarmeija koki varsinkin sodan alkuvaiheessa suuria menetyksiä, ja arvioiden mukaan noin 130 000–520 000 pohjoiskorealaista sotilasta kaatui sodan aikana. Pohjois-Korean won
Won on Korean demokraattisen kansantasavallan eli Pohjois-Korean virallinen rahayksikkö, joka jakaantuu sataan choniin. Rahayksikön tunnus on ₩ ja ISO 4217-koodi KPW. Woneja laskee liikkeeseen Korean demokraattisen kansantasavallan keskuspankki. Korean työväenpuolue
Puoluetta johti vuodesta 1945 Kim Il-sung aina kuolemaansa vuonna 1994 asti. Tämän jälkeen puolueen ylintä valtaa käytti keskuskomitea, kunnes vuonna 1997 puolue valitsi pääsihteerikseen Kim Jong-ilin. Kim Jong-ilin kuoltua puolueen keskuskomitean johtajaksi valittiin joulukuussa 2011 hänen poikansa Kim Jong-un. Korean työväenpuolueessa on useita miljoonia jäseniä, joiden valitsema edustajakokous nimittää useita kymmeniä jäseniä käsittävän keskuskomitean ja yhdeksänjäsenisen politbyroon. Korean tasavalta
Korean sota alkoi vuonna 1950 pohjoisen joukkojen hyökätessä etelään, jonka kukistumisen esti YK:n mandaatin saaneiden länsiliittoutuneiden, erityisesti amerikkalaisten ja brittiläisten, joukkojen interventio. Kun sota oli kääntymässä Pohjois-Korean tappioksi, Kiinan kansantasavalta lähetti armeijansa niemimaalle. Sota päättyi vuonna 1953 rauhan sijaan edelleen voimassa olevaan aselepoon, joka vahvisti vuoden 1945 jaon ja loi 38° leveyspiiriä noudattavan demilitarisoidun vyöhykkeen. Maiden välinen demarkaatiolinja on edelleen maailman aseistetuin ja linnoitetuin raja. Seuraavina vuosikymmeninä Etelä-Korean talous kehittyi merkittävästi nostaen vielä 1960-luvulla Pohjois-Koreaa köyhemmän valtion yhdeksi maailman G-20-talouksista. Sodan jälkeen alun perin demokraattinen valtio muuttui vähitellen autoritaarisemmaksi ajautuen lopulta sotilasvallankaappaukseen vuonna 1961, mistä lähtien Etelä-Koreaa hallitsi markkinataloutta soveltava länsimielinen sotilasdiktatuuri. Vuonna 1987 maa siirtyi vapaiden vaalien kautta siviilihallintoon ja nykyään maa on vakaa presidentillinen liberaalidemokratia ja parlamentaarinen monipuoluejärjestelmä. Vuosikymmenten aikana Korean tasavalta on käynyt läpi viisi suurta perustuslain muutosta. Maa on myös yksi maailman teknologisesti kehittyneimmistä ja digitaalisesti verkottuneimmista valtioista. Vuonna 2006 siellä oli maailman toiseksi eniten laajakaistaisia Internet-yhteyksiä asukasta kohti ja se on johtava näyttöjen ja matkapuhelinten valmistaja. Ruandan puolustusvoimat
Ruandan puolustusvoimat jakautuu maavoimiin ja ilmavoimiin. Tällä hetkellä Ruandan puolustusvoimien käytettävissä on 1 404 066 miestä ja 1 403 700 naista. Nämä luvut koskevat palvelusikäisiä eli 16–49–vuotiaita. Asevelvollisuus on vapaaehtoinen 16-ikävuodesta ylöspäin. Tosin viime vuosina hallitus on ilmoittanut tavoitteekseen supistaa joukkoja tuhansilla sotilailla. Puolustusbudjetin osuus valtion menoista oli vuonna 2005 2,9 prosenttia ja vuonna 2006 13,3 prosenttia. Korean demokraattinen kansantasavalta
Pohjois-Korean joukkue on osallistunut kesä- ja talviolympialaisiin vuodesta 1964 alkaen yhteensä 16 kertaa. Eniten mitaleja on saanut judoka Kye Sun-Hui. Pohjois-Korean jalkapallomaajoukkue on selviytynyt kaksi kertaa MM-kilpailujen lopputurnaukseen, 1966 ja 2010. Joulukuussa 2017 se oli Fifan rankingissa sijalla 126. Korean demokraattinen kansantasavalta
Kim Il-sungin johtama Pohjois-Korea julistautui alusta lähtien koko Korean niemimaan viralliseksi hallitukseksi, jonka tavoitteena oli Korean yhdistäminen. 25. kesäkuuta 1950 Korean kansanarmeija ylitti 38. leveyspiirillä olevan Koreoiden välisen rajan, ja Etelä-Korean heikosti varusteltu armeija kukistui lyhyessä ajassa. Yhdistyneet kansakunnat (YK) lähetti Yhdysvaltain johdolla joukkoja Etelä-Korean tueksi. Päätös oli mahdollinen, koska Neuvostoliitto boikotoi YK:n kokouksia. Syynä siihen oli, että YK:ssa Kiinaa edusti sisällissodan hävinnyt, Taiwanin saarelle paennut Kiinan tasavalta eli "Formosan Kiina". Korean kansanarmeija vetäytyi etelästä, YK:n liittouma tunkeutui Pohjois-Korean maaperälle, ja pääkaupunki Pjongjang miehitettiin. Marraskuussa 1950 Kiinan kansantasavalta liittyi sotaan Pohjois-Korean puolella ja lähetti satojatuhansia vapaaehtoisia ajamaan liittoumaa pohjoisesta Etelä-Korean puolelle. Korean sota päättyi kolmen vuoden taistelujen jälkeen 27. heinäkuuta 1953 aselepoon, joka kesti 60 vuotta. Pohjois-Korea irtisanoi aseleposopimuksen 2013 palauttaen sotatilan.
Korean sodan jälkeen Korean niemimaa oli raunioina, ja puoliskojen väliseksi rajaksi vakiintui vuoden 1953 aselepolinja, mutta välillisestä aselevosta huolimatta molemmat Koreat olivat juridisesti sotatilassa eikä virallista rauhansopimusta maiden välille ole allekirjoitettu. Mantšukuon keisarillinen armeija
Vuonna 1934 uudet asetukset rajoittivat Mantšukuon keisarilliseen armeijaan pääsyä. Säädösten mukaan ainoastaan Mantšukuon hallituksen hyväksymien koulujen kouluttamat miehet pääsivät palvelemaan Mantšukuon armeijaan. Rajoituksilla pyrittiin karsimaan joukoista loput Koillisarmeijan epäluotettavista sotilaista ja nostamaan armeijan koulutuksellista ja yleistä tasoa. Säädökset olivat myös ensimmäisiä yrityksiä murtaa sotaherrojen vallan perinnettä, mitä provinssivartiostojen kenraalit pitivät henkilökohtaisena feodalismina ja siten parannuksena. Samana vuonna armeija jaettiin uudelleen, viiteen armeijakuntaan, joista jokainen oli jaettu kahteen tai kolmeen sektoriin. Uudistusten jälkeen Mantšukuon keisarillisen armeijan koko oli yli 70 000 sotilasta. Korean demokraattisen kansantasavallan ilmavoimat
20. elokuuta 1947 perustettu ilmavoimat osallistui Korean sotaan ja on lisäksi lähettänyt koneitaan ja lentäjiään avustamaan liittolaisiaan Vietnamin sodassa, Kuuden päivän sodassa sekä Jom kippur -sodassa. Valko-Venäjä
Maan puolustus nojautuu yleiseen asevelvollisuuteen. Iältään 18–27-vuotiaita miehiä koskee 12–18 kuukauden varusmiespalvelu; 12 kuukauden palvelulla voivat selvitä yliopistosta tai ammattikorkeakoulusta valmistuneet. 17-vuotiaat voivat hakeutua myös kadeteiksi ja opiskella sotilashenkilöinä maan korkeakouluissa. Maan asevoimissa palvelee noin 65 000 henkilöä, joista 50 000 on sotilaita ja loput toimivat erilaisissa puolustusministeriön siviilitehtävissä. Varsinaisten sotilaiden ohella Sisäministeriön puolisotilaallisiin joukkoihin kuuluu on noin 110 000 henkeä. Vuonna 2007 reserviläisiin luettiin noin 290 000 henkeä. Kiinan tasavallan armeija
Kiinan tasavallan armeija perustetiin vuonna 1925 Sun Yat-senin johtaman Guomindang-puolueen aseellisena osana nimellä kansallinen vallankumousarmeija. Se osallistui Toiseen Kiinan-Japanin sotaan ja Kiinan sisällissotaan ennen Kiinan tasavallan johdon vetäytymistä Taiwaniin vuonna 1949. Vuoden 1949 jälkeen Kiinan tasavallan armeija on osallistunut sotatoimiin Kinmenin ja Dachenin saaristossa Guningtoun taistelussa ja sekä ensimmäisessä että toisessa Taiwanin kriisissä. Kiinan tasavallan armeijan kommandot tekivät myös usein iskuja Fujianin maakuntaan. 1970-luvulle saakka armeijan virallisena tavoitteena oli palauttaa Kiinan mantereella sijaitsevat alueet Kiinan tasavallan osaksi. Sotatilalain purkamisen jälkeen vuonna 1988 ja 1990-luvulla tapahtuneen demokratisoitumisen myötä armeijan tehtäväksi on muodostunut Taiwanin, Penghun, Kinmenin ja Matsun puolustaminen. Korean demokraattisen kansantasavallan merivoimat
Merivoimia pidetään kykenevänä toimimaan lähinnä rannikolla noin 50 merimailin etäisyydellä mantereesta. Merivoimat koostuvat länsi- ja itärannikon ryhmistä, jotka eivät voi tukea toisiaan mahdollisessa sotatilanteessa. Alusten lyhyen toimintasäteen johdosta niiden on mahdotonta kulkea rannikolta toiselle. Hävittäjä-ässä
Korean sota käytiin vuosina 1950–1953 Korean demokraattisen kansantasavallan (Pohjois-Korea) ja Kiinan kansantasavallan yhteisen "kansanarmeijan" sekä Korean tasavallan (Etelä-Korea) ja Yhdysvaltojen johtamien Yhdistyneiden kansakuntien (YK) joukkojen välillä. Kim Jong-il
Kim Jong-ilin valtakaudella Pohjois-Koreassa tiukennettiin fyysisesti vammautuneiden sortoa. 8. maaliskuuta 1997 "Le Figaro" kirjoitti, että pohjoiskorealaisten invalidien on turha yrittää asettua asumaan suuriin kaupunkeihin. Heitä karkotetaan vuoristoon tai Keltaisenmeren saarille. Kaksi karkotuspaikkaa on todennettu: Boujun ja Eijo Kiinan vastaisella rajalla. Myös lyhytkasvuisia henkilöitä etsitään ja pidätetään sekä lähetetään eristysleireille, jotta he eivät saisi jälkeläisiä. Kim Jong-il on itse lausunut, että ”kääpiöt on hävitettävä”. Lisäksi Kim Jong-il jatkoi isänsä ”armeija ensin” -politiikkaa (yleisimmin käytetään nimitystä Songun-politiikka), jonka johdosta armeija on saanut 25 prosenttia maan budjetista vastineeksi sotilaiden osallistumisesta muun muassa maanmuokkaus-, patoaltaiden teko- ja tehdastöihin. Väitettyä ulkoista uhkaa käytetään tekosyynä valtaville puolustusmenoille, lisäksi kansan mielialoja ohjaillaan ilmahälytysharjoituksilla ja suurilla sotilasparaateilla. Saksan demokraattisen tasavallan kansanarmeija
Vuonna 1987 kansanarmeija oli saavuttanut voimansa lakipisteen ja se koostui 175 300 sotilaasta. Arviolta puolet heistä oli ammattisotilaita ja loput suorittamassa varusmiespalvelustaan. Kiinan–Japanin sota (1937–1945)
Vaikka kiinalaiset kommunistit taistelivatkin sodan aikana nimellisesti yhteistyössä Kiinan vallankumousarmeijan osana, kommunististen joukkojen määrää on vaikea määrittää. Useimmiten sissisotaa käyneiden joukkojen yhteismääräksi on arvioitu noin 1 300 000. Kommunisteihin kuuluivat "Kahdeksannen tien armeija" (八路軍 – pinyin: bālù-jūn) ja "Uusi neljäs armeija" (新四軍 – pinyin: Xīn 4 Jūn). Edellinen oli aktiivinen luoteessa ja toimi Yan'anista käsin komentajanaan Zhu De, jälkimmäinen taas Jangtse-joen eteläpuolella. Kansan vapautusarmeija
Nykyaikaisilla aseistuksella ja tietämyksellä varustetun ammattimaisen sotilasjoukon perustaminen oli viimeinen Zhou Enlain "neljästä modernisaatiosta" ja sai Deng Xiaopingin tuen. Omaksuttuaan Dengin uudistuslinjan kansanarmeija on demobilisoinut miljoonia miehiä ja naisia sitten vuoden 1978 ja esitellyt nykyaikaisia keinoja sellaisilla osa-alueilla kuin värvääminen ja miesvahvuus, strategia ja koulutus. Vuonna 1979 se otti yhteen Vietnamin kanssa. Korean tasavalta
Vuonna 1950 Etelä-Korea julistautui itsenäiseksi, mikä sai Pohjois-Korean joukot hyökkäämään etelään 25. kesäkuuta 1950. Yhdistyneet kansakunnat tuomitsi hyökkäyksen ja valtuutti Yhdysvaltain johtaman YK-armeijan hyökkäystä vastaan. Pohjoisen joukot valloittivat aluksi lähes koko niemimaan kaakkoiskulman Busania lukuun ottamatta. YK-joukkojen vastahyökkäys käänsi kuitenkin tilanteen ja eteni lähelle Kiinan rajaa, jolloin Kiinan kansantasavallan vapaaehtoisjoukot tulivat pohjoisen avuksi. Sodan lopputuloksena Koreoiden rajaksi vakiintui vuoden 1953 aselepolinja, mutta lopullista rauhansopimusta ei koskaan allekirjoitettu. Pohjois-Korea irtisanoi aseleposopimuksen yksipuolisesti vuonna 2013 palauttaen sotatilan. Korean tasavalta
Maan valtionpäämies on presidentti, joka valitaan suorilla kansanvaaleilla viideksi vuodeksi. Presidentti on maan asevoimien komentaja, ja hänellä on runsaasti toimeenpanovaltaa. Presidentti nimittää pääministerin kansalliskokouksen suostumuksella sekä valtioneuvoston ministerit pääministerin esityksestä. Korean sosiaalidemokraattinen puolue
Nykyään Korean sosiaalidemokraattinen puolue muodostaa Korean työväenpuolueen tukipuolueen, joka tunnustaa Korean työväenpuolueen aseman maan johtavana puolueena ja Korean työväenluokan vallankumouksellisena etujoukkona. Se tukee varauksetta maan poliittista ja taloudellista järjestelmää. Korean sosiaalidemokraattisella puolueella on edustajia Korean demokraattisen kansantasavallan parlamentissa, Korkeimmassa kansanneuvostossa. Se muodostaa Korean työväenpuolueen ja maassa toimivan kolmannen laillisen puolueen, Chondoist Ch'ôngu -puolueen sekä eräiden kansalaisjärjestöjen kanssa Korean kansallisen rintaman (virallisesti "Demokraattinen isänmaan yhdistämisen rintama"), eräänlaisen puolueiden ja kansalaisjärjestöjen kattojärjestön. Korean sosiaalidemokraattista puoluetta voisi siis verrata Saksan demokraattisessa tasavallassa toimineisiin blokkipuolueisiin. Niihin verrattuna on kuitenkin epäselvää, toimiiko Korean sosiaalidemokraattinen puolue enää laisinkaan järjestötasolla, vai onko se enää pelkkä paperijärjestö. Georgia
Georgian asevoimilla on noin 30 000 aktiivijäsentä ja asevoimien budjetti vuodelle 2008 oli noin 1,4 miljardia laria. Kasvua edellisestä vuodesta oli lähes 300 miljoonaa laria, ja hallitus perusteli sitä ulkoisella, Venäjän aiheuttamalla uhalla, sitoutumisella Georgian Irakin-velvoitteisiin ja sotilasinfrastruktuurin tuomisella lähemmäksi Nato-standardeja. Georgia on ollut Naton rauhankumppanuusohjelman jäsen vuodesta 1994, ja maa on tehnyt Yhdysvaltojen kanssa läheistä sotilaallista yhteistyötä. Sotilasmenot muodostavat 5,6 prosenttia maan bruttokansantuotteesta (2008). Asevoimat jakautuvat maavoimiin, ilmavoimiin, laivastoon ja kansalliskaartiin. Georgiassa on yleinen asevelvollisuus: kaikki 18–27-vuotiaat miehet ovat velvollisia asepalvelukseen, mutta käytännössä siltä voi välttyä maksamalla 2 000 larin summan. Noin 20 prosenttia ikäluokasta suorittaa armeijan ja asepalveluksen kesto on 18 kuukautta. Georgialla oli 1990-luvun alusta lähtien pitkäaikaiset konfliktit Abhasian ja Etelä-Ossetian separatistihallintojen kanssa. Vuoden 2008 Venäjän–Georgian sotaan saakka maalla oli 2 000 sotilasta Irakissa yhdysvaltalaisten joukkojen tukena. Sodassa Venäjä miehitti suuren osan Georgiasta ja sen arvioidaan vahingoittaneen pahoin maan sotilasinfrastruktuuria. Korean demokraattinen kansantasavalta
Vuonna 1910 Japani miehitti Korean kuningaskunnan. Kun vuonna 1945 toisessa maailmansodassa tappion kokenut Japani veti joukkonsa pois Koreasta, sodan voittajavaltioihin kuuluneet Neuvostoliitto ja Yhdysvallat jakoivat maan kahtia 38. leveyspiirin kohdalta. Pohjoinen miehitysvyöhyke oli Neuvostoliiton hallinnassa, eteläinen puolisko oli Yhdysvaltain valvonnassa. Neuvostoliiton miehittämälle vyöhykkeelle perustettiin 9. syyskuuta 1948 Korean demokraattinen kansantasavalta, ja Korean työväenpuolueen pääsihteeristä Kim Il-sungista tuli maan valtionpäämies. Kim Il-sung julisti Pohjois-Korean sosialistiseksi valtioksi. Kansan vapautusarmeija
Kansan vapautusarmeija () on Kiinan kansantasavallan asevoimat, jonka muodostavat neljä puolustushaaraa: maa-, meri- ja ilmavoimat sekä strategiset ohjusjoukot. Sen 2,2 miljoonaa sotilasta tekevät siitä miesmäärältään maailman suurimman. Kansanarmeija perustettiin 1. elokuuta 1927 Kiinan kommunistisen puolueen sotilassiiveksi, aluksi nimellä puna-armeija. Antonov An-2
Konetta on käytetty useissa maissa nykypäiviin asti. Korean demokraattisella kansantasavallalla on noin 300 konetta, joita käytetään sotilastarkoituksiin. Kone pystyy lentämään hitaasti matalalla jolloin tutka ei sitä näe. Se voi kuljettaa 12 erikoisjoukkojen sotilasta vihollisen linjojen taa. Abhasian armeija
Abhasian tasavallan viranomaisten mukaan asevoimien koko on rauhanaikana 3 000-5 000 miestä, mutta sota-aikana armeijan kokoa saadaan kasvatettua 40 000-50 000 reserviläisellä. Reserviläiset ovat oikeutettuja pitämään rekisteröityjä aseita kotonaan. Tavallisen abhaasisotilaan rynnäkkökiväärinä toimii AK-74 tai AS Val (miliiseillä AK-47) ja pistoolina Makarov PM. Tarkka-ampujat käyttävät SVD Dragunov tarkkuuskivääriä ja konekiväärimiehet PKM- ja RPK-konekivääreitä. Erilaisten kohteiden tuhoamiseen maastossa jalkaväki käyttää olalta laukaistavia RPG-sinkoja ja Konkurs M -ohjuksia. Korea Baseball Organization
Suurin osa liigan pelaajista on korealaisia, mutta joukkueilla saa olla rajattu määrä ulkomaalaisia pelaajia. Tällä hetkellä määrä on kaksi pelaajaa per joukkue ja koreassa pelaakin pelaajia muun muassa Yhdysvalloista, Kuubasta ja Dominikaanisesta tasavallasta. Korean tasavalta
Kristittyjen vaikutusvallan kasvaessa myös arvostelu on alkanut kasvaa kristittyjen suhtautuessa suvaitsemattomasti muihin uskontoihin ja korealaisten herätyskristittyjen ollessa intomielisempiä kuin länsimaiset vastineensa. Etelä-Korea on nyt maailman toiseksi eniten lähetyssaarnaajia lähettävä maa Yhdysvaltain jälkeen, ja maailman suurin kirkko Yoido Full Gospel Church sijaitsee Soulissa.
Näiden muodollisten uskontojen lisäksi monet korealaiset noudattavat kungfutselaisia perinteitä, ja monet buddhalaiset yhdistelevät uskontoaan korealaiseen šamanismiin. Šamanismia esiintyy yhä elinvoimaisena korealaisten keskuudessa. Etelä-Koreassa siitä käytetään nimitystä "musok" eli "mudang"-menot. Etelä-Koreassa arvioitiin vuonna 1972 olevan mudang eli šamaaneja noin 0,3 % väestöstä. Seonghwanin taistelu
Keisarillisen Japanin armeijan saatua käskyn luoda Koreaan uusi hallinto karkoittamalla Kiinan Beiyangin armeijan joukot alueelta tarvittaessa voimakeinoin. Japanin 1. armeijan 4000 miehen osasto kenraalimajuri Ōshima Yoshimasan johdolla marssi Seoulista etelään Asaniin. Seonghwanissa olevat noin 3880 miehen kenraali Nie Schichengin komentamat kiinalaisjoukot pyrkivät estämään japanilaisten joukkojen etenemisen. Kiinalaiset kaivautuivat ja laskivat osan riisipelloista tulvan alle. Joukoille lähetetyt täydennykset kuitenkin tuhoutuivat Pungdon taistelussa 25. heinäkuuta. Yhdysvaltain asevoimat
Vapaaehtoiset hakeutuvat töihin tai reserviin Yhdysvaltain puolustusvoimiin. Yhdysvaltain asevoimiin kuuluu yhteensä noin 1,4 miljoonaa palvelevaa Yhdysvaltain kansalaista Lisäksi joitakin satojatuhansia henkilöitä palvelevia sotilasreserviläisiä sekä osa kansalliskaartissa. Kansalliskaartiin kuuluu sekä kaartiarmeijan (Army National Guard) että ilmakaartin (Air National Guard) alaisia joukkoja. Kansalliskaartin joukot käsittävät noin puolet armeijan taistelujoukoista ja kolmanneksen sen huoltojoukoista. Kansalliskaartin joukot palvelevat kaksi viikkoa vuodessa ja ne sitoutuvat työskentelemään puolustusvoimille aina maan sisäisen kriisitilanteen niin vaatiessa.