Milloin Kiovan kansallinen yliopisto on perustettu?
Kiovan kansallinen yliopisto
Yliopisto perustettiin 8. marraskuuta 1833 keisari Nikolai I:n ukaasilla ja se aloitti toimintansa 15. kesäkuuta 1834 nimellä pyhän Vladimirin yliopisto. Kulttuuripoliittisena motiivina oli vastustaa Kiovan oppineiston puolalaistumista juuri Puolan kapinan 1830–1831 jälkeen. Tarpeet yliopiston perustamiseksi Ukrainaan olivat olleet olemassa, mutta sen oli pelätty muodostuvan ukrainalaisen kansallistietoisuuden keskukseksi. Koska Länsi-Ukrainassa ja myös idempänä puolalaisuuteen liittyi usein katolilaisuus, liitettiin yliopiston nimeen Kiovan Rusj:n idän kreikkalais-katoliseen piiriin liittänyt Kiovan Rusjin hallitsija Vladimir I Suuri. Yliopiston ensimmäiseksi rehtoriksi asetettiin Moskovan yliopiston professori, filologi ja historioitsija Mihail Aleksandrovitš Maksimovitš.
Kiovan taistelu (1943)
Kiovan taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Kiovan kaupungin hallinnasta. Kaupunkia puolustivat Saksan 4. panssariarmeijan joukot hyökkääviä Neuvostoliiton 1. Ukrainan rintaman ja Tsekkoslovakian Itsenäisyysprikaatin joukkoja vastaan. Puna-armeija aloitti hyökkäyksensä kaupunkiin 3. marraskuuta 1943. Saksalaiset käynnistivät vastahyökkäyksensä 13. marraskuuta, mutta joutuivat vetäytymään kaupungista 22. joulukuuta mennessä, jolloin puna-armeija sai vallattua kaupungin takaisin. Ukrainan itsenäisyyssota
Sisäiset aseelliset yhteenotot jatkuivat edelleen vuonna 1919. Etelä-Ukrainassa oli tammikuusta 1919 alkaen Nestor Mahnon johtama Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan hallitsema, anarkismin oppeja toteuttanut Vapaa territorio. Puolan armeija valloitti 7. toukokuuta 1920 Kiovan, osana Puolan–Neuvosto-Venäjän sotaa. Pian Kiova kuitenkin taas siirtyi venäläisten haltuun. Aselepo Puolan ja Venäjän välille solmittiin lokakuussa 1920. Sodan päättäneessä Riian rauhassa maaliskuussa 1921 suuri osa Ukrainaa liitettiin tulevaan Neuvostoliittoon. Länsi-Ukrainan osia (koko Galitsia ja sen osana muun muassa Lvivin kaupunki) siirtyi kuitenkin Puolan haltuun. Ukrainan itsenäisyys ei toteutunut, vaan maa jaettiin kahtia. BK Budiveljnyk Kiova
Vuonna 1945 nuori koripallovalmentaja perusti seuran, jonka tarkoitus oli toimia Kiovan instituutin oppilaiden urheiluseurana. Vielä tuolloin seura tunnettiin nimellä SKIF Kiova, mutta nimi muutettiin Budiveljnyk Kiovaksi vuonna 1962, kun seuran sponsoriksi tuli paikallinen yritys. Budiveljnyk ei voittanut Neuvostoliiton-mestaruutta 1960- ja 1970-lukujen aikana, vaikka se sijoittuikin usein mitalisijoille. Kazanin federaatioyliopisto
Kazanin yliopisto on Venäjän toiseksi vanhin yliopisto. Se perustettiin vuonna 1804 Kazanin keisarillisena yliopistona Aleksanteri I:n määräyksestä. Yliopiston maineikkain opiskelija lienee ollut Vladimir Ujanov (Lenin). Myös Leo Tolstoi opiskeli siellä. Karjalan pedagoginen akatemia
Vuonna 1931 Petroskoihin perustettiin Karjalan pedagoginen instituutti, jonka ensimmäisenä johtajana toimi Ivan Vihko. Aluksi se käsitti vain fysiikan ja tekniikan osaston. Myöhemmin perustettiin luonnontieteen tiedekunta (1932), pedagoginen työläistiedekunta (1932), historiallis-filologinen tiedekunta (1933) ja kaksivuotinen opettajainstituutti (1934). Vuonna 1940 instituutin pohjalta muodostettiin Karjalais-suomalainen yliopisto, nykyinen Petroskoin valtionyliopisto. Sodan aikana vuonna 1943 yliopiston opettajainstituutti aloitti toiminnan uudelleen Vienan Kemissä, ja 1944 se palasi Petroskoihin. Vuonna 1951 perustettiin erilleen Karjalais-suomalainen valtiollinen pedagoginen instituutti, joka nimettiin 1956 Karjalan valtiolliseksi pedagogiseksi instituutiksi ja vuonna 1996 Karjalan pedagogiseksi yliopistoksi. Nimen Karjalan pedagoginen valtionakatemia oppilaitos sai vuonna 2009. Vuonna 2013 se palasi osaksi Petroskoin valtionyliopistoa kasvatustieteen ja psykologian instituuttina ("Institut pedagogii i psihologii"). Hrodnan valtionyliopisto
Hrodnan valtionyliopisto Janka Kupalan mukaan (, ) on vuonna 1940 perustettu yliopisto Valko-Venäjän länsiosassa Hrodnan alueen Hrodnassa. Myh’ailo Hruševskyi
Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen ukrainalaisnationalistit saattoivat aloittaa avoimen poliittisen toiminnan, jolloin Hruševskyi palasi Venäjän Ukrainaan. Vuodesta 1907 hän keskitti toimintansa Kiovaan, jossa hän perusti samana vuonna Ukrainan tiedeseuran. Hän perusti seuraavina vuosina useita ukrainankielisiä tieteellisiä julkaisuja ja talonpojille suunnattuja kansantajuisia lehtiä sekä julkaisi poliittisia kirjoja Ukrainan kansallisesta kysymyksestä. Hruševskyi säilytti myös oppituolinsa Lvivin yliopistossa vuoteen 1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Venäjän hallituksen karkottamana Simbirskissä, Kazanissa ja Moskovassa. Helsingin yliopiston valtiotieteellinen tiedekunta
Tiedekunta perustettiin heti toisen maailmansodan jälkeen 9. toukokuuta 1945 siirtämällä siihen historiallis-kielitieteellisestä osastosta (nykyinen humanistinen tiedekunta) yhteiskuntatieteelliset professuurit eli käytännöllisen filosofian, finanssi-opin, valtio-opin sekä kaksi kansantaloustieteen professuuria. Tiedekunnan vanhin oppituoli, käytännöllisen filosofian professuuri (aiemmin etiikan ja filosofian professuuri), oli yksi vuonna 1640 perustetun Turun akatemian alkuperäisestä yhdestätoista oppituolista. Pekingin yliopisto
Yliopisto perustettiin 1898 yhtenä Kiinan ensimmäisistä nykyaikaisista yliopistoista Qing-dynastian sadan päivän reformin aikaan, ja sitä tunnettiin aluksi Keisarillisena Pekingin yliopistona tai nimellä Suurkaupunkiyliopisto (). Vallankumouksen aikaan 1912 se nimettiin Pekingin yliopistoksi. Maineikas oppinut Cai Yuanpei nimitettiin sille rehtoriksi 1917 ja hänellä oli suuri vaikutus siihen, että Pekingin yliopisto kasvoi Kiinan suurimmaksi korkeakouluksi. Vuonna 1919 sen opiskelijat muodostivat merkittävän osan toukokuun neljännen päivän liikkeestä. Samoihin aikoihin siitä tuli myös ensimmäisiä kiinalaisia korkeakouluja, joka hyväksyi naisopiskelijoita. Ukraina
Ortodoksisuus on jakaantunut tällä hetkellä kolmeen kilpailevaan kirkkoon. Jaon taustalla on ukrainalainen nationalismi ja halu irrottautua myös kirkollisesti Venäjän vaikutusvallasta. Mielipidekyselyn mukaan Ukrainan suurin uskonnollinen yhdyskunta on Ukrainan ortodoksinen kirkko – Kiovan patriarkaatti. Se on vuonna 1992 perustettu, patriarkka Filaretin johtama kirkkokunta. Filaret oli vuoteen 1991 asti Moskovan patriarkaatin alaisen Ukrainan ortodoksisen kirkon "Kiovan ja koko Ukrainan metropoliitta", mutta menetti pappisvihkimyksen ja suljettiin ehtoollisyhteydestä vuonna 1997 "skismaattisesta toiminnasta". Muut ortodoksiset kirkot eivät ole tunnustaneet Filaretin johtamaa Kiovan patriarkaattia. Ukrainan ortodoksinen kirkko – Moskovan patriarkaatti on Venäjän ortodoksisen kirkon eli Moskovan patriarkaatin alainen, vuodesta 1990 lähtien autonomisesti toiminut kirkko. Kolmas ortodoksinen kirkkokunta on Ukrainan autokefalinen ortodoksinen kirkko, joka syntyi 1920-luvulla Ukrainan lyhyen itsenäisyyden aikana ja selvisi Neuvostoliiton aikana diasporassa ulkomailla. Ukrainan itsenäistymisen jälkeen se on aloittanut uudelleen toiminnan Ukrainan alueella. Keskustelua Kiovan patriarkaatin ja Ukrainan autokefalisen ortodoksisen kirkon yhdistymisestä heräteltiin keväällä 2015. Jyväskylän yliopisto
Uno Cygnaeus perusti Jyväskylään vuonna 1863 ensimmäisen suomenkielisen opettajankoulutusseminaarin, joka vuonna 1934 muuttui Kasvatusopilliseksi korkeakouluksi ja edelleen vuonna 1966 Jyväskylän yliopistoksi. Viimeiset kansakoulunopettajat valmistuivat Jyväskylän seminaarista vuonna 1937. Wienin yliopisto
Wienin yliopisto () on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva yliopisto. Se on saksankielisen maailman suurin ja vanhin yliopisto. Erotukseksi muista Wienin yliopistoista sitä kutsutaan usein nimellä "Hauptuni" eli "pääyliopisto". Wienin yliopisto perustettiin vuonna 1365. Perustaja oli Rudolf IV, ja yliopistoa kutsutaan hänen mukaansa latinaksi nimellä ”Alma Mater Rudolphina Vindobonensis”. Harkovan kansallinen yliopisto
Harkovan kansallinen yliopisto () on Ukrainan Harkovassa sijaitseva kansallinen yliopisto. Se on nimetty Sloboda-Ukrainassa syntyneen valtiomiehen, kansan kouluttamista edistäneen Vasili N. Karazinin (1773-1842) mukaan. Yliopiston päärakennus sijaitsee Harkovan vapaudenaukion (maidan Svobody) laidalla. Itsenäisyydenaukio
Maidan Nezaležnosti (, "Itsenäisyydenaukio"), puhekielessä Maidan, on Ukrainan pääkaupungin Kiovan keskusaukio. Kaupungin pääkatu H’reštšatyk kulkee aukion kautta koillisesta lounaaseen.
Aukion ensimmäinen nimi 1800-luvun puolivälissä oli H’reštšatykin aukio, sittemmin vuodesta 1871 Duumanaukio, neuvostovallankumouksen jälkeen maaliskuusta 1919 Neuvostoaukio, vuodesta 1935 Kalinininaukio, vuodesta 1977 Vallankumousaukio ja Ukrainan itsenäistyttyä Neuvostoliitosta 1991 Itsenäisyydenaukio. Se kunnostettiin itsenäistymisen 10-vuotispäiväksi 2001. Australian kansallinen yliopisto
Australian kansallinen yliopisto (, ANU) on yliopisto Canberrassa, Australiassa. Yliopisto perustettiin vuonna 1946 ja se on aikaisistaan Australian ainoa yliopisto, jonka on perustanut liittovaltion hallitus. Nykyisin yliopistossa on 13 487 opiskelijaa ja 3 600 työntekijää.
Yliopistoa johtaa professori Ian Chubb. Kiovan kansallinen yliopisto
Yliopisto suljettiin 1918, mutta avattiin uudelleen 29. maaliskuuta 1919. Yliopiston nimi muutettiin 23. huhtikuuta 1919 Kiovan yliopistoksi. 1920 yliopisto organisoitiin uudelleen jakamalla se ylimmän kansanopetuksen Mihai Petrovits Dragomanoville nimetyksi instituutiksi, yhteiskunnallisen opetuksen instituutiksi, ammatillisen opetuksen instituutiksi sekä fysiikan, kemian ja matematiikan instituuttiin. Vytautas Suuren yliopisto
Yliopisto pohjaa historiansa ja nimensä sotien välillä vuonna 1922 perustetun Liettuan yliopiston perinteisiin. Tämä yliopisto perustettiin, koska maassa ei Ensimmäisen maailmansodan ja rajamuutosten tuloksena tuolloin ollut toimivaa yliopistoa. Kaunas toimi tällöin maan pääkaupunkina. Yliopiston nimi vaihdettiin vuonna 1930 Liettuan suuruuden ajan suurherttuan ja kansallissankarin mukaan Vytautas Suuren yliopistoksi. Vilnan palauduttua osaksi Liettuaa, yliopisto oli auttamassa Vilnan yliopiston uudelleenkäynnistämistä aktiivisesti. Neuvostomiehityksen aikana 1940 kansallissankaria korostava yliopiston nimi jouduttiin muuttamaan joksikin aikaa Kaunasin yliopistoksi. Saksalaismiehityksen aikana 1943 Vytautas Suuren yliopisto suljettiin. Yliopisto jatkoi toimintaansa vuonna 1944, mutta hajotettiin vuonna 1949 Filosofisen tiedekunnan Vilnaan siirtämisen seurauksena. Jäljelle jääneet tiedekunnista muodostettiin "Kaunasin polytekninen instituutti" ja "Kaunasin lääketieteellinen instituutti", joista ovat sittemmin kehittynynyt Kaunasin teknillinen yliopisto ja Liettuan terveystieteiden yliopisto. 
Vytautas Suuren yliopisto on noussut uudelleenperustamisen jälkeen jo ainakin joissain luokitteluissa maailman 700 parhaan yliopiston rankinglistalle, vaikka on nykyään aiempaa toimintaansa kapeampialaisempi yliopisto. Pristinan yliopisto
Pristinan yliopisto on vuonna 1970 perustettu Kosovon historiallisesti ainut yliopisto. Vuonna 1999 Kosovon sodan myötä yliopisto jakaantui kahdeksi täysin erilliseksi samannimiseksi yliopistoksi. Nykyisen Kosovon tasavallan pääkaupungissa sijaitseva Prishtinan yliopisto ( tai "Univerzitet u Prištini") on albaanien, kun taas Mitrovican pohjoisosassa sijaitseva Prištinan yliopisto () on serbien. Jälkimmäinen sai kansainvälisen tunnustuksensa, kun UNMIK ja Euroopan yliopistojärjestö (EUA) tunnustivat sen nimellä Mitrovican yliopisto vuonna 2002, mutta kumpikin kansallisuusryhmä kutsuu yliopistoaan Pristinan yliopistoksi ja pitävät sitä alkuperäisenä. Serbian sosialistinen tasavalta perusti alkuperäisen Prištinan yliopiston lukuvuodelle 1969–1970. Vilnan yliopisto
Kun Vilna ja sen alue liitettiin Puolaan, yliopisto toimi Puolan suojeluksessa toiseen maailmansotaan saakka ja se puolalaistui. Yliopiston opiskelijoiden joukossa oli noina aikoina myös tuleva Nobel-voittaja Czelaw Milosz. Liettualaiset siirtyivät puolalaiskaudella Kaunasin Vytautas Suuren yliopiston suojiin. Vilnan palattua osaksi Liettuaa, liettualainen opetus Vilnan yliopistossa käynnistettiin jälleen. Aluksi Vytautas Suuren yliopiston tiedekunnat toimivat vuorotellen osan vuotta Vilnassa. Toisen maailmansodan aikana natsit sulkivat yliopiston 1943, mutta se jatkoi toimintaansa seuraavan vuoden syksyllä. Bohomoletsin kansallinen lääketieteellinen yliopisto
Tsaari Nikolai I allekirjoitti aihetta koskevan määräyksen vuonna 1840. Vuonna 1841 perustettiin nykyään Kiovan kansallisena yliopistona tunnetun, aluksi "Pyhän Vladimirin yliopistoksi" nimetyn yliopiston lääketieteellinen laitos ja aloitettiin lääketieteellinen opetus. Tästä kasvoi lääketieteellinen tiedekunta. 1920 sen pohjalta perustettiin erillinen terveystieteen instituutti. Seuraavana vuonna tämä muutti nimensä Kiovan lääketieteelliseksi valtionakatemiaksi, tai Kiovan lääketieteelliseksi valtioninstituutiksi. Siitä kasvoi oma lääketieteellinen korkeakoulu ja yliopisto. Vuonna 1946 se nimettiin ukrainalaisen patofysiologin, Ukrainan tiedeakatemian johtajan O.O. Bohomoletsin (1881–1946) mukaan. Puolan–Ukrainan sota
1897 puolalainen hallinto vastusti ukrainalaisia parlamenttivaaleissa. Toinen näkyvä tapahtuma toteutui 1903-1908 Lvivin yliopistossa, jossa ukrainalaiset ylioppilaat vaativat erillistä ukrainalaista yliopistoa puolalaisten ylioppilaisen ja tiedekunnan yrittäessä tukahduttaa ukrainalaisten ylioppilaiden vaatimukset. 1903 pitivät kansallisuudet erilliset kokoukset, puolalaiset toukokuussa ja ukrainalaiset elokuussa Lvivissä, jolloin sekä puolalainen että ukrainalainen kansallisliike erosivat toisistaan. Drevljaanit
Drevljaanit taistelivat pitkään Kiovan Venäjään liittämistä vastaan. Useiden kronikoiden mukaan aina Kyin, Štsekin, Horivin ja Lybedin (Nestorin kronikan kuvaamat Kiovan perustajasisarukset) ajoista lähtien drevljaaneilla on ollut oma ruhtinaskunta, joka kävi jatkuvia sotia polaanien kanssa. Vuonna 883 Novgorodin prinssi Oleg Viisas alisti drevljaanit ja he rupesivat maksamaan veroja Kiovalle. Vuonna 907 drevljaanit osallistuivat Kiovan sotaretkelle Bysantin valtakuntaa vastaan. Vilnan historia
Vuodesta 1569 Vilna oli osa Puola-Liettuaa ja kasvavan puolalaisen vaikutuksen alaisena Puolan viimeiseen jakoon 1795 asti. Siitä muodostui varsinkin 1597 perustetun yliopistonsa ansiosta valtakunnan johtava kulttuurikeskus. Kalifornian yliopisto
Kalifornian yliopisto on perustettu Oaklandissa vuonna 1868. Aluksi yliopistolla oli kymmenen opettajaa ja opiskelijoita 38. Nykyisin yliopistoon kuuluu kymmenen kampusyliopistoa, viisi lääketieteellistä tiedekuntaa ja sairaalaa, kolme oikeustieteellistä tiedekuntaa sekä maatalouteen ja luonnonvaroihin keskittynyt kansallinen yksikkö. Yliopistosta käsin hallinnoidaan myös kolmea kansallista laboratoriota. Kiovan kansallinen yliopisto
Neuvostoliiton liittymiseen toiseen maailmansotaan mennessä 1941 oli Kiovan valtionyliopisto Neuvostoliiton kolmanneksi suurin yliopisto Moskovan valtionyliopiston ja Leningradin valtionyliopiston jälkeen. Sodan aikana se yhdistettiin joksikin aikaa Harkovan valtionyliopiston kanssa Ukrainan yhdistetyksi valtionyliopistoksi, joka evakuoitiin Kazahstanin Qızılordaan. Ukrainan kansallinen televisioyhtiö
Yhtiön historia kuvaa tv-toiminnan alkaneen Ukrainassa 1. helmikuuta 1939 Kiovassa suoritetulla koelähetyksellä. "Ukrainan televisio" perustettiin kuitenkin vasta 20. tammikuuta 1965. Jälkimmäistä päivämäärää pidetään kansallisen televisioyhtiön perustamisajankohtana. Neuvostovuosina perustetun Ukrainan television toimintaa nykyisin jatkava kansallinen televisioyhtiö on Ukrainan hallituksen (ministerineuvoston) valvonnassa Ukrainan valtiollisen televisio- ja radiokomitean () välityksellä. Wolmar Schildt
Wolmar Schildt haaveili jo 1800-luvun puolivälissä ensimmäisen suomenkielisen yliopiston saamisesta Jyväskylään. Suunnitelma ei saanut laajempaa kannatusta, mutta Schildt uskoi toiveensa toteutumiseen. Tulevan yliopiston tarpeisiin hän perusti 7. maaliskuuta vuonna 1860 Jyväskylän Yliopistorahaston, joka kasvoi lähinnä hänen omien lahjoitustensa ja hänen ystäviensä tuella. ”Perustetaan myös Yli-opiston rahasto tulevina jaukaisina aikoina ehkä saatavalle Suomen kieliselle Yli-opistolle Jyväskylän kaupuntiin”. Rahasto, jossa oli perustusvaiheessa 1 rupla (Schildt) ja 50 kopeekkaa (A.F. Tawastsjerna) eli noin kuusi markkaa, oli Schildtin kuollessa suuruudeltaan 70 000 silloista markkaa, mikä vastannee arvoltaan noin 288 000 euroa. Schildtin ideoima yliopisto perustettiin Jyväskylään vuonna 1966. Kiovan kuvernementti
Kiovan kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan hallintoalue nykyisen Ukrainan alueella. Kuvernementti perustettiin vuonna 1708 tsaari Pietari Suuren ukaasilla. Kuvernementti lakkautettiin 1775, jolloin perustettiin "Kiovan käskynhaltijakunta" ("Kijevskoje namestnitšestvo"). Kuvernementti perustettiin uudelleen vuonna 1796 ja lakkautettiin lopulta vuonna 1923.
Kuvernementin pääkaupunki oli Kiova. Kuvernementtiä ympäröivät 1900-luvulle tultaessa Minskin, Tšernigovin, Pultavan, Hersonin, Volynian ja Podolian kuvernementit. Liettua
Yliopistoista vanhin ja Liettuan historiassa keskeisin on vuonna 1579 perustettu Vilnan yliopisto. Sen taustalla oli 1569 Vilnan katolisen piispan kutsumien jesuiittojen vuonna 1570 käynnistämä jesuiittakollegio. Jesuiitat kutsuttiin maahan uskonpuhdistuksen vastavoimaksi. Maahan oli jopa yritetty perustaa protestanttista yliopistoa. Jesuiittakoulussa sadat aatelisperheiden lapset (1587 jo 700 opiskelijaa) saivat katolisen pohjakoulutuksen. Tämän täydentämiseksi jesuiitat kysyivät Puolan kuningas ja Liettuan suuriruhtinas Stefan Batoryltä luvan yliopiston perustamiseen. Paavi vahvisti kuninkaan luvan ja Vilnan yliopisto sai alkunsa. Kiovan kansallinen yliopisto
Perustamisvaiheessaan yliopistolla oli 62 opiskelijaa filosofisessa tiedekunnassaan, joka jakautui historiallis-filosofiseen ja fyysillis-matemaattiseen laitokseen. 1835 perustettiin oikeustieteellinen tiedekunta ja 1847 lääketieteellinen tiedekunta. Filosofisen tiedekuntien laitoksista tuli myöhemmin itsenäisiä tiedekuntia, missä kokoonpanossa yliopisto toimi 1920-luvulle saakka suuritta organisatorisitta muutoksitta. 1900-luvun alussa yliopiston opiskelijoiden keskuudessa vallitsi myös yhteiskunnallista radikalismia. Bohomoletsin kansallinen lääketieteellinen yliopisto
Kansallinen lääketieteellinen yliopisto O. O. Bohomoletsin mukaan (NMU) eli Bohomoletsin kansallinen lääketieteellinen yliopisto () on Ukrainan Kiovassa sijaitseva, perustamisajakseen syyskuun 1841 ilmoittava (opetustoiminnan aloitus) lääketieteellinen yliopisto. Kosovon kansalliskirjasto
Kansalliskirjaston taustana on joulukuussa 1944 Prizrenissä perustettu Kosovon autonomisen provinssin kirjasto. Kirjasto siirtyi nykyisen, kroatialaisen arkkitehti Andrija Mutnjakovićin (s.1929) suunnitteleman kirjastorakennuksen valmistuttua vuonna 1982 Pristinan yliopistoalueelle. Rakennus käyttää elementteinään bysanttilaisen ja ottomaaniperinteen kupoleita ja kuutiomuotoa; rakennuksessa on 73 pientä kupolia. Harkovan kansallinen yliopisto
Yliopisto kuuluu maan arvostetuimpiin ja nykyään siinä on 20 tiedekuntaa, joissa on yhteensä 125 eri tieteenalan laitosta. Se antaa opetusta 61 eri pääaineessa. Opiskelijoita on noin 15 000 ja jatko-opiskelijoita 600. Opetusta antaa yli 300 professoria (dosenttitaso) ja noin 800 muuta tohtoritason opettajaa. Vuonna 2013 suoritetussa ukrainalaisten yliopistojen vertailussa Harkovan kansallinen yliopisto pisteytettiin Ukrainan kolmanneksi parhaaksi yliopistoksi. Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta
Bolsevikkien vakiinnutettua valtansa Ukraina yhdessä Venäjän, Valko-Venäjän ja Transkaukasian kanssa muodostivat Neuvostoliiton vuoden 1922 lopussa. Neuvostoliitossa pakolla toteutetun maatalouden kollektivisointin myötä aiheutui Ukrainan nälänhätä 1932–1933.
Pääkaupungiksi Harkovan sijaan tuli Kiova vuonna 1934 ja neuvostotasavallan nimi muuttui 1936 muotoon . Pääkaupungin pitäminen Kiovan sijaan oli johdonmukaista siksi, että se oli perustaltaan teollisempi ja sosialistisempi kuin Kiova, jossa Venäjän sisällissodan aikana oli muita hallituksia. Näin ollen vasta Ukrainan maatalouden kollektivisoinnin ja nälänhädän lopussa pääkaupunki palautettiin Harkovasta Kiovaan. Kiovan luolaluostari
Luostari tuhoutui vuonna 1240 mongolien valloituksen yhteydessä, mutta se nousi uuteen kukoistukseen 1300- ja 1400-luvuilla Puola-Liettuan alaisuudessa. Brestin unionin jälkeen luostaria oltiin liittämässä Kiovan uniaattikirkon alaisuuteen, mutta luostarin veljestön vastustuksesta johtuen se pysyi ortodoksisen kirkon yhteydessä. Luostari sai vuonna 1598 ensimmäisenä venäläisenä luostarina "lavran" (pääluostarin) arvonimen. Neuvostovallan aikana luostari toimi museona, mutta se avattiin uudelleen alkuperäiseen tarkoitukseensa 1988. KYN – Kauppakorkeakoulun Ylioppilaskunnan Naislaulajat
KYN perustettiin vuonna 1981, kun joukko Helsingin kauppakorkeakoulun naisopiskelijoita kaipasi lauluharrastusta opiskelujensa vastapainoksi. Koska ylioppilaskunnalla oli jo mieskuoro, oli naiskuoron perustaminen luonteva valinta. KYN:n ensimmäiseksi taiteelliseksi johtajaksi valittiin Heikki Saari. Hänen johdollaan KYN keskittyi suomalaiseen kansanmusiikkiin, musikaalisävelmiin sekä iskelmämusiikkiin. Valmistuneet ekonomikuorolaiset perustivat vuonna 1986 Helsingin Ekonomit ry:n alaisen KYN-ekonomien kerhon tukeakseen KYN:n toimintaa sekä taloudellisesti että auttamalla konsertti- ja muissa järjestelyissä. Vuonna 1988 KYN julkaisi ensimmäisen levynsä "Kissa vieköön". Kasimir III Suuri
Kasimir Suuri loi Puolan suurvalta-aseman, jonka talous nojasi suurelta osin Krakovan lähistöllä Wieliczkassa sijaitseviin suolakaivoksiin. Rauhoittaakseen maan oloja hän lopetti pitkään jatkuneet taistelut saksalaisen ritarikunnan kanssa vuonna 1343. Kasimirin aikana julkaistiin Puolan ensimmäisen lakikokoelma ja perustettiin Krakovan yliopisto. Kiteen Evankelinen Kansanopisto
Kansanopiston ensimmäinen työkausi alkoi joulukuussa 1946. Opiston ensimmäiselle talvikurssille hakijoita oli 36. Kiovan kansainvälinen koulu
Kiovan kansainvälinen koulu ( eli KIS) perustettiin syyskuussa 1992. Koulussa noudatetaan amerikkalaista koulujärjestelmää ja englannin kielen oppimiseen panostetaan paljon kaikilla luokka-asteilla. Koulu sijaitsee puistoalueella noin 15 minuutin päässä Kiovan keskustasta. Eteläinen liittoyliopisto
Rostovin yliopisto syntyi, kun osa Varsovan keisarillisesta yliopistosta siirrettiin ensimmäisen maailmansodan aikana Rostoviin vuonna 1915. Keisarillinen yliopisto oli perustettu Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Varsovassa 1869 ja se lakkautettiin 1917. Donetskin kansallinen lääketieteellinen yliopisto
Donetskin kansallinen lääketieteellinen yliopiston pohjana on 12. kesäkuuta 1930 Ukrainan SNT:n keskuskomitean tekemä päätös Stalinon lääketieteellisen instituutin perustamisesta. Stalino oli nykyisen Donetskin tuonaikainen nimi. Opetus alkoi saman vuoden marraskuussa; ensimmäiselle vuosikurssille oli valittu 200 opiskelijaa. Vuonna 1994 instituutti sai yliopiston aseman ja vuonna 2007 se nimettiin kansalliseksi lääketieteelliseksi yliopistoksi. Se on nimetty Maksim Gorkin mukaan. Padovan yliopisto
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Padovan yliopisto ylsi vuonna 2016 sijaluvulle 151–200 ja oli vertailussa Italian paras tai toiseksi paras yliopisto Rooman Sapienza-yliopiston ohella. THE-yliopistorankingissa 2017 yliopisto ylsi sijaluokkaan 301–350.
Yliopiston perustivat vuonna 1222 Bolognan yliopistosta lähteneet opettajat ja opiskelijat, jotka kaipasivat laajempaa akateemista vapautta. Nikolaus Kopernikus opiskeli Padovassa lääketiedettä vuosina 1501–1503; Galileo Galilei opetti yliopistossa fysiikkaa liki sata vuotta myöhemmin. Ukrainan kansantasavalta
Bolševikit yrittivät kaapata Kiovan haltuunsa 12. joulukuuta 1917, mutta Radalle uskolliset joukot kukistivat heidät helposti. Seuraavaksi bolševikit kokoontuivat Harkovassa 24.–25. joulukuuta ja julistivat neuvostovallan pystytetyksi myös Ukrainassa. He julistivat Kiovan hallituksen olevan ”kansanvihollisten hallituksen” ja pyysivät apua Venäjältä. Pian puhkesi Ukrainan ja Neuvosto-Venäjän välinen sota. Ukrainalaisten sotamenestys oli heikkoa, osittain siksi, että ihmisiä kiehtoivat kommunistien lupaukset rauhasta ja maanjaosta. Keskellä sotaa, 25. tammikuuta 1918 Rada antoi julistuksen Ukrainan kansantasavallan täydestä itsenäisyydestä. Asiakirja oli allekirjoitettu kuitenkin jo 22. tammikuuta, mutta julkistettiin vasta kolme päivää myöhemmin. Ukrainan kansantasavalta
Huhtikuussa 1917 Kiovassa kokoontui Yleisukrainalainen kansalliskongressi joka nimitti Radan Ukrainan korkeimmaksi valtioelimeksi. Myöhemmin saman kuukauden aikana 100 000 mielenosoittajaa vaati Kiovassa Ukrainalle välitöntä autonomiaa ja jopa Helsingin ukrainalaiset pitivät oman mielenosoituksensa. Oleg Viisas
Oleg Viisas () oli Novgorodin ruhtinas vuodesta 879 ja Kiovan suurruhtinas vuodesta 882 lähtien. Tarinan mukaan viikinki Rurik perusti Novgorodin vuonna 862. Rurikin seuraajaksi tuli hänen sotapäällikkönsä Olav eli Oleg Viisas. Hän halusi laajentaa valtakuntaansa ja sen vuoksi hän järjesti sotaretken vuonna 882. Varjagit alistivat valtaansa koko seudun väestön ja surmasivat paikallisruhtinaat. He valloittivat Smolenskin, Ljubetsin ja sitten etenivät kohti Kiovaa. Sitä hallitsivat varjagiruhtinaat Askold ja Dir. Oleg saapui joukkoineen Kiovan luo. Hän kutsui viekkaudella paikalle Askoldin ja Dirin, jotka surmattiin joenrantaan ja hän otti haltuunsa Kiovan,josta tehtiin Kiovan Venäjän pääkaupunki. Varjagit keräsivät slaaveilta veroina hunajaa, humalaa ja turkiksia, ja vastineeksi tarjosivat suojelusta. Kiovan kansallinen yliopisto
Kiovan kansallinen yliopisto, virallisesti "Taras Ševtšenkolle nimetty Kiovan kansallinen yliopisto" (), on arvostettu ukrainalainen yliopisto Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa. Tsinghua-yliopisto
Japanin hyökättyä Kiinaan vuonna 1937 pääkaupunkialueen kolme yliopistoa, Tsinghua, Peking ja Tianjinissa oleva Nankai, yhdistettiin väliaikaisesti ja siirrettiin sotaa pakoon maan lounaisosiin, mistä ne palasivat toisen maailmansodan jälkeen vanhoille paikoilleen. Kiinan sisällissota jakoi maan ja sen päätyttyä kommunistien voittoon osa Tsinghua-yliopistosta siirtyi kansallismielisten mukana Taiwaniin, jossa siitä muodostettiin oma yliopistonsa vuonna 1955. Kansantasavalta puolestaan yritti uudistaa koulutusjärjestelmäänsä Neuvostoliiton mallin mukaiseksi, minkä seurauksena 1952 Tsinghua menetti useita tiedekuntiaan, ja siitä tehtiin pelkkä monitieteellinen ammattikorkeakoulu. Kulttuurivallankumouksen aikaan 1966–1976 minkäänlainen normaali koulutus ei juuri ollut mahdollista. Kaaoksen ajan päätyttyä vuonna 1977 Tsinghua palasi kuitenkin nopeasti entiselleen, ja heti vuosikymmenen vaihteessa tehdyt uudistukset tekivät laajemmankin koulutuksen kirjon jälleen mahdolliseksi. 1980-luvulta alkaen yliopisto on valtion voimakkaan tuen avulla laajentunut ja kehittynyt hyvin korkeatasoiseksi oppilaitokseksi. Kiovan Venäjä
Kiovan Venäjä eli "Kiovan Rusj" oli Itä-Euroopassa 880-luvulta 1100-luvun puoliväliin olemassa ollut valtakunta. Valtakunta oli pääasiassa itäslaavilainen. 800- ja 900-luvuilla skandinaavisilla ruseilla oli kuitenkin Kiovan Venäjän kehittymisessä huomattava joskin kiistelty rooli . Valtakuntaan kuului merkittäviä suomalais-ugrilaisia ja turkinsukuisia kansoja. Valtiota voidaan historiallisesti pitää Venäjän, Valko-Venäjän ja Ukrainan edeltäjänä, joskaan suoraa yhteyttä ei ole. Nykyinen historiantutkimus ei halua liioitella Kiovan Venäjän samankaltaisuutta myöhemmän venäläisyyden kanssa. Tästä syystä professori Jukka Korpela on suositellut valtakunnan suomalaiseksi nimeksi aiempien historiankirjoittajien antaman nimen Kiovan Venäjä sijaan muotoa Kiovan Rusj. Ateenan yliopisto
Vuonna 1862 yliopisto nimettiin "Kansalliseksi yliopistoksi" (Εθνικόν Πανεπιστήμιον). Vuosina 1911–1932 yliopisto toimi kahtena eri yksikkönä, joiden nimet olivat "Kapodistrinen yliopisto" (humanistiset tieteet; nimetty itsenäisen Kreikan perustajan ja ensimmäisen valtionpäämiehen Ioánnis Kapodístriaksen kunniaksi) ja "Kansallinen yliopisto" (luonnontieteet). Vuonna 1932 yksiköt yhdistettiin ja yliopisto nimettiin virallisesti nykyiselle nimelleen "Ateenan kansalliseksi ja kapodistriseksi yliopistoksi". Kiova
Teatterit ovat tärkeä osa Kiovan kulttuuria. Näitä ovat Kiovan oopperatalo, Lesja Ukrainkan kansallinen venäläisen draaman akateeminen teatteri, Lokakuun palatsi ja Ukrainan kansallinen musiikkitalo. Kaupungissa sijaitsevat myös Povženkon elokuvastudiot ja Kiovan sirkus. Tärkeimpiä museoita ovat Kiovan historiallinen museo, Suuren Isänmaallisen sodan museo ja Kansallinen taidemuseo. Huomattavia nähtävyyksiä ovat myös Salut-hotelli ja Chimaerasin talo sekä Tuntemattoman sotilaan patsas.
Kiovasta sanotaan, että sen halki voi kesäisin kävellä poistumatta hetkeksikään sen tuhansien puiden varjosta. Tyypillinen kaupunkipuulaji on hevoskastanja. Krakovan vapaakaupunki
Krakovan vapaakaupunki luotiin Napoleonin sotien jälkeen järjestetyssä Wienin kongressissa. Ennen sotaa kaupunkia oli pitänyt hallussaan Itävalta Puolan kolmannen jaon tuloksena vuonna 1795. Vuonna 1809 kaupunki oli liitetty Napoleonin johtaman Ranskan perustamaan Varsovan herttuakuntaan. Wienin kongressissa päätettiin Euroopan rajojen uudeelleenjärjestelystä Ranskan voittaneiden valtioiden kesken. Itävalta ei ollut valmis luovuttamaan kaupunkia Venäjän keisarikunnan alaiselle Kongressi-Puolalle, eikä Venäjä puolestaan halunnut sen päätyvän Itävallalle. Preussi oli puolestaan tyytyväinen tilanteeseen, jossa Itävalta ja Venäjä kilpailivat alueen hallinnasta. Lopulta 3. toukokuuta 1815 perustettiin Krakovan vapaakaupunki, joka oli näiden kolmen valtion suojeluksessa, mutta samalla "vapaa, itsenäinen ja puolueeton". Vuonna 1818 käyttöön tulleen perustuslain mukaan vapaakaupunki sai liberaalin kaksikamarisen parlamenttijärjestelmän. Parlamentin eli sejimin ylähuoneen puhemies oli kaupungin presidentti, jonka toimeenpanevat päätökset tuli vahvistuttaa Itävallan, Venäjän ja Preussin edustajilla vapaakaupungissa. Ukrainan yhdistetty valtionyliopisto
Ukrainan yhdistetty valtionyliopisto, () oli toisen maailmansodan aikana 1942–1943 Kiovan valtionyliopiston ja Harkovan valtioyliopiston muodostama tilapäinen yliopisto, joka evakuoitiin saksalaisten miehityksen vuoksi Kazakstanin eteläosassa sijaitsevaan Qızılordaan (tuolloiselta nimeltään Kyzyl-Orda). Kazimierz Kuratowski
Kuratowski toimi aluksi Varsovan yliopiston apulaisprofessorina vuodesta 1923. Hänet nimitettiin Lwówin yliopistoon (nyk. Lvivissä Ukrainassa) varsinaiseksi professoriksi vuonna 1927. Vuonna 1934 hän sai professuurin Varsovan yliopistosta. Hän oli Venäjän tiedeakatemian ja useiden muiden tieteellisten seurojen jäsen. Kazanin federaatioyliopisto
Vuonna 1918 yliopiston nimeksi tuli Kazanin valtionyliopisto ja Leninin kuoltua (1924) se nimettiin V. I. Uljanov-Leninin Kazanin valtionyliopistoksi (КГУ имени В. И. Ульянова-Ленина) vuonna 1925. Tämä nimi yliopistolla oli Neuvostoliiton hajoamisen jälkeenkin vuoteen 2010. Harkovan kansallinen yliopisto
Harkovan yliopisto perustettiin marraskuussa 1804 Karazinin aloitteesta keisari Aleksanteri I:n antamalla asetuksella ja avattiin 1805. Se on Lvivin kansallisen yliopiston (1661) jälkeen Ukrainan toiseksi vanhin yliopisto. 1800-luvulla yliopistoon kuului neljä tiedekuntaa: fysiikan-matematiikan, historian-filologian, lainopin ja lääketieteen tiedekunnat. Vuonna 1839 lääketieteen opetuksen rinnalle käynnistetty eläinlääketieteen tiedekunta eriytyi itsenäiseksi instituutiksi jo 1850. Ukrainan kansantasavalta
Ukrainan kansantasavalta (ukrainaksi Українска Народня Республіка, "Ukrajinska Narodna Respublika") oli Ukrainan itsenäiseksi 22. tammikuuta 1918 julistettu tasavalta, joka käsitti periaatteessa Ukrainan lukuun ottamatta Länsi-Ukrainan kansantasavallan aluetta. Ukrainan kielen sana "”Narodna”" voidaan kääntää suomeksi kahdella tavalla: joko "kansan "tai "kansallinen".
Itsenäistymiseen johtaneen kehityksen taustalla oli kansallisuusliikkeen synty Ukrainassa 1800-luvulla. Puolan kapinat ja Venäjän Puolaan kohdistamat tukahdutustoimet saivat myös ukrainalaiset ottamaan kantaa heitä koskeviin asioihin. Venäjän Puolan vastaiseen politiikkaan kuului myös ukrainalaisten maaorjatalonpoikien puolustaminen puolalaista aatelistoa vastaan. Kiovan luolaluostari
Luostari on eräs vanhimmista ja merkittävimmistä itäisistä slaavilaisista luostareista, ja se sijaitsee Kiovan eteläosassa Dneprjoen varrella. Historiallisten kirjoitusten mukaan luostarin perusti Athos-vuorelta palannut munkki Antoni vuonna 1051. Luostarista muodostui pian Kiovan Venäjän merkittävä kulttuurinen keskus. Kuopio
Vuonna 1966 annettiin laki korkeakoulun perustamisesta Kuopioon ja sen toiminta aloitettiin vuonna 1972. Uusi korkeakoulu toi mukanaan paljon nuoria ihmisiä ja uusia mahdollisuuksia kaupungin kehitykseen. Korkeakoulusta tuli Kuopion yliopisto vuonna 1984. Vuoden 2010 alussa Kuopion ja Joensuun yliopistot yhdistyivät Itä-Suomen yliopistoksi. Kiovan kansallinen yliopisto
Yliopisto nimettiin alun perin pyhän Vladimirin, Vladimir Suuren mukaan. Hän oli Kiovan Rusjn hallitsija 980–1015 ja liitti maansa lopullisesti ortodoksisen kirkon piiriin. Tunnuslauseensa ja päärakennuksensa punamustat värit yliopisto on saanut 1782 perustetun pyhän Vladimirin sotilaskunniamerkin punamustasta nauhasta. Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto
Harkovan lääketieteellinen yliopisto pohjautuu Harkovan yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan ja lukee aloitusvuodekseen 1805, jolloin lääketieteellinen opetus alkoi Harkovan yliopistossa. Harkovan yliopiston lääketieteellinen tiedekunta rakensi vuonna 1887 opetustilat anatomialle ja 1896 seurasi neljä uutta yliopiston klinikkaa. Nämä rakennukset ovat nykyisin Harkovan kansallisen lääketieteellisen yliopiston käytössä. Vuonna 1910 perustettiin naisille ylempää opetusta antanut Naisten lääketieteellinen instutuutti. Tämä yhdistettiin vuonna 1920 lääketietellisen tiedekunnan kanssa Harkovan lääketieteelliseksi akatemiaksi, joka uudelleennimettiin 1921 Harkovan lääketieteelliseksi instituutiksi. Vuonna 1994 Ukrainan hallitus päätti perustaa Harkovan lääketieteellisen valtionyliopiston aiemman lääketieteellisen instituutin pohjalta. Vuonna 2007 tälle myönnettiin kansallisen yliopiston asema ja yliopisto sai nykynimensä. Valkovenäjän kieli
Kieltä alettiin tutkia 1830-luvulla, ja ensimmäisen valkovenäjän kieliopin kokosi etnografi Špilevski vuonna 1846 kyrillisiä kirjaimia käyttäen Minskin alueen kansanmurteiden pohjalta. Venäjän tiedeakatemia kieltäytyi kuitenkin julkaisemasta sitä. Kansankieleen perustuva kirjallinen traditio alkoi lähinnä Vintsent Dunin-Martsinkjevitšin teosten pohjalta. 1860-luvulta lähtien sekä Puola että Venäjä joutuivat vetoamaan valkovenäjänkielisiin talonpoikiin. Valkovenäjän kielellä alettiin tuottaa propagandaa, kuten venäläis-, tsaarin- ja ortodoksisuuden vastainen "Manifest" ja Konstanty Kalinowskin tuottama "talonpojan totuus", joka oli puolalaisvastainen, vastavallankumouksellinen ja ortodoksimielinen. Myös narodnikkiliike herätti kiinnostusta valkovenäjän kieleen. Keisari Nikolai I kielsi Venäjällä valkovenäjänkielisten kirjojen julkaisemisen. Kielto oli voimassa vuoteen 1904. Ukrainan itsenäisyyssota
Länsi-Ukrainan kansantasavalta perustettiin Kiovan seudulle joulukuussa 1918, mutta sen asema muodostui hankalaksi, sillä suuret sotilasvoimat liikehtivät alueella sekä idästä että lännestä. Ukrainalaiset eivät halunneet Puolaan liittymistä, sillä he pelkäsivät talonpoikien aseman heikentyvät puolalaisen feodalismin takia. Viimeisenä keinona länsiukrainalaiset yrittivät liittoutua muun Ukrainan kansallismielisiin, mutta jo alkuvuonna 1918 uusi kansantasavalta oli menettänyt mahdollisuutensa. Venäjän lokakuun vallankumous lisäsi bolševikkien kannatusta. Britannia ja Ranska taas olivat voittaneet Saksan maailmansodassa ja tukivat aseellisesti bolševikkien vastustajia Odessassa ja Krimillä. Tämän vuoksi koko Ukraina joutui sotatilaan. Neuvosto-Venäjän joukot miehittivät Kiovan ja maa julistettiin neuvostotasavallaksi vuonna 1919. Valko-Venäjän kansallinen tasavalta
Monien muiden Euroopan kansojen tapaan myös valkovenäläisissä alkoi kansallinen herääminen 1800-luvun jälkipuoliskolla. Vuonna 1863, Puolan kapinan aikoihin aatelismies Konstantin Kalimowski kirjoitti kansallista kysymystä käsitteleviä pamfletteja valkovenäjäksi. Vuonna 1905 alkoi ilmestyä ensimmäinen aikakauslehti, joka keskittyi kansallisiin kysymyksiin. Ajatusta Valko-Venäjän valtiollisesta itsenäisyydestä ei julkisuudessa lausuttu ennen vuotta 1914 Kansallinen teknillinen yliopisto
Kansallinen teknillinen yliopisto () on julkinen yliopisto, joka sijaitsee Quitoin kaupungissa Ecuadorissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1869, ja sen tiedekunnat ovat pääosin teknisiä, niin kuin tietotekniikka ja insinöörikoulutus. Kiovan kansallinen yliopisto
1. tammikuuta 1933 Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan opetusasiainkansankomissariaatin kollegion asetuksella muodostettiin Ukrainaan valtionyliopistot, joista yksi oli Kiovan valtionyliopisto, jossa oli seitsemän tiedekuntaa. Yliopisto nimettiin Ukrainan kansallisrunoilija Taras Ševtšenkon mukaan 1939, joka oli Pietarin akatemian suoritettuaan toiminut maantieteellis-arkeologisessa komissiossa 1845–1846 yliopistolla. Ševtšenko jouduttiin erottamaan yliopiston palveluksesta Pyhän Kyrilluksen ja Metodiuksen veljeskuntaan kuulumisensan vuoksi. 1939 oli tullut kuluneeksi 125 vuotta kansallisrunoilijan syntymästä. Riika
Koko Latvian koulujärjestelmä sai alkunsa vuonna 1211 perustetusta Riian tuomiokirkon koulusta. 1200–1500-luvuilla opetusta annettiin lähinnä saksan kielellä. 1500-luvun puolenvälin jälkeen myös latviankielistä opetusta kehitettiin. Itsenäistymisen jälkeen, vuoden 1919 lopulla, 8–14-vuotiaille lapsille tuli oppivelvollisuus. Samana vuonna Riikaan perustettiin Latvian yliopisto, maan ensimmäinen yliopisto. Helsingin yliopisto
Helsingin yliopisto sai nykyisen nimensä 18. helmikuuta 1919 Suomen itsenäistymisen jälkeen. Vuonna 1924 sille myönnettiin uudet statuutit, joissa määriteltiin sen asema Suomen tasavallassa. Aiemmin keisarille kuuluneen ylimmän määräysvallan otti valtioneuvosto, jossa yliopistoasiat liitettiin opetus- ja kirkkoasiain ministerin toimialaan. Yliopisto säilytti kuitenkin hallinnollisen autonomiansa, joka vahvistettiin vuoden 1919 hallitusmuodossakin. Siinä säädettiin myös, että yliopistoa koskevista laeista ja asetuksista on yliopiston konsistorin annettava lausuntonsa. Kanslerista tehtiin yliopiston ja valtionhallinnon välinen yhdyshenkilö, jolla on oikeus osallistua valtioneuvoston istuntoon yliopistoa koskevia asioita käsiteltäessä. Pristinan yliopisto
Kosovon ja Metohijan autonomisen maakunnan edustajainkokous hyväksyi 18. marraskuuta 1969 lain Pristinan yliopiston perustamisesta ja Serbian sosialistinen tasavalta hyväksyi sen. Lain ensimmäisessä artiklassa määriteltiin yliopisto oikeussubjektiksi ja toisessa artiklassa sen määrättiin koostuvan filosofisesta tiedekunnasta, oikeus- ja taloustieteellisestä tiedekunnasta, teknillisestä tiedekunnasta ja lääketieteellisestä tiedekunnasta. Yliopiston perustava kokous pidettiin 13. helmikuuta 1970 ja juhlallinen perustamiskokous kaksi päivää myöhemmin. Näin ollen 15. helmikuuta julistettiin Pristinan yliopiston päiväksi. Ensimmäiseksi yliopiston rehtoriksi valittiin professori Dervish Rozhaja. Valko-Venäjän kansallinen tiedeakatemia
Valko-Venäjän kansallinen tiedeakatemia (, ) on vuonna 1929 toimintansa aloittanut, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskissä sijaitseva tiedeakatemia, maansa johtava tiedekeskus. Kiovan kansallinen yliopisto
Yliopiston punaisen korpuksen lähellä on toinen klassista tyyliä edustava rakennus, keltainen korpus, joka aikaisemmin oli toiminut lukiona. Keltainen rakennus on 1800-luvulta, mutta se ei sisällä sisäpuutarhaa, vaan on arkkitehtuuriltaan neliön muotoinen. Kiteen Evankelinen Kansanopisto
Kiteen Evankelinen Kansanopisto eli KEKO on Kiteellä vuodesta 1946 alkaen toiminut kansanopisto. Oppilaitoksessa on sekä lukuvuoden kestäviä linjoja että lyhyempiä kursseja. Geneven yliopisto
Geneven yliopisto ("Université de Genève") on yliopisto Genevessä, Sveitsissä. Sen perusti Jean Calvin vuonna 1559 teologisena seminaarina, jossa opetettiin myös oikeustiedettä. Yliopiston alkuperäinen nimi oli latinankielinen "Schola Genevensis". Opetuskielenä on ranska. Ivan Šuvalov
Šuvalov perusti vuonna 1755 Moskovan yliopiston ja hänestä tuli sen ensimmäinen kuraattori. Hän perusti samalla myös yliopiston kirjapainon, joka alkoi julkaista "Moskovskije vedomosti" -lehteä. Keisarillinen taideakatemia perustettiin yliopiston yhteyteen Moskovaan vuonna 1757 ja Šuvalov toimi sen johtajana vuoteen 1763. Hänet tunnettiin muutenkin suuresta taidekokoelmastaan ja taiteilijoiden tukemisesta. Hän lainasi laajan kirjastonsa taideakatemian käyttöön, ja kun taideakatemia vuonna 1763 erotettiin yliopistosta ja siirrettiin pääkaupunkiin Pietariin, se toimi aluksi Šuvalovin palatsin tiloissa. Šuvalovin aloitteesta perustettiin myös Kazanin kymnaasi vuonna 1758. Lisäksi hän tuki Mihail Lomonosovin tieteellistä toimintaa ja antoi Voltairelle idean tämän Venäjän historiaa käsitelleeseen teokseen "Histoire de l'empire de Russie sous Pierre le Grand". Moskovan valtionyliopisto
Moskovan yliopisto perustettiin vuonna 1755. Yliopistossa opiskelee runsas 38 000 opiskelijaa, joista noin 22 500 suorittaa alempaa korkeakoulututkintoa ja 15 500 ylempää korkeakoulututkintoa tai jatkotutkintoa. Opiskelijoista vajaa 4 000 on kansainvälisiä, eli tulee muualta kuin Venäjältä. Lukukausimaksun suuruus on 7 500 euroa vuodessa, ja se on sama niin koti- kuin ulkomaisille opiskelijoille. Yliopiston henkilökuntaan kuuluu runsas 10 500 henkeä. Joka vuosi yliopisto ottaa noin 2 000 kansainvälistä opiskelijaa ympäri maailmaa opiskelemaan tiloihinsa. Komin tasavalta
Akateemista koulutusta annetaan yhteensä 23 eri yliopistossa, korkeakoulussa tai niiden sivutoimipisteessä. Lukuvuonna 2009/2010 näissä opiskeli yhteensä 35,5 tuhatta opiskelijaa. Keskeisimpiin Komin tasavallan pääkaupungissa Syktyvkarissa toimiviin korkeakouluihin lukeutuvat Komin kasvatustieteellinen valtioninstituutti, Syktyvkarin valtionyliopisto (SytkGU, perustettu 1972) ja Syktyvkarin metsäinstituutti (perustettu 1952). Vuonna 1932 perustettu Komin kasvatustieteellinen valtioninstituutti on alueen ensimmäinen korkeakoulu. Syktyvkarin valtionyliopiston Humanististen tieteiden instituutissa toimii Komin ja suomalais-ugrilaisen filologian osasto (oppituoli). Syktyvkarin metsäinstituutti on Pietarin S. M. Kirovin mukaan nimetyn Metsäteknisen akatemian sivutoimipiste. Uhtan teknillinen valtionyliopisto antaa teknisen alan korkeakouluopetusta Uhtassa, Vorkutassa ja Usinskissa. Vorkutassa toimii myös aiemmin Pietarin valtiollisena kaivosinstituuttina tunnetun Kansallisen mineraalivarojen yliopiston (Pietari) sivutoimipiste, Vorkutan vuori-instituutti. Myh’ailo Hruševskyi
Akateemiseen ukrainalaisperheeseen syntynyt Hruševskyi vietti lapsuutensa Kaukasuksella ja kävi koulunsa Tiflisissä (nyk. Tbilisi) Georgiassa. Hän opiskeli Kiovan yliopistossa historioitsija Volodymyr Antonovytšin johdolla ja valmistui vuonna 1890. Samana vuonna hän julkaisi ensimmäiset tutkimuksensa Ukrainan keskiajasta. Antonovytšin suosituksesta Hruševskyi nimitettiin vuonna 1894 Lvivin yliopistoon perustettuun uuteen Ukrainan historian professuuriin. Hruševskyi vaikutti seuraavan vuosikymmenen ajan Lvivissä ("Lwów"), joka muun Galitsian tavoin kuului Itävalta-Unkariin. Hän uudelleenorganisoi Ševtšenko-seuran toiminnan, jolloin se kehittyi tieteellisestä seurasta käytännössä epäviralliseksi Ukrainan kansalliseksi tiedeakatemiaksi. Hän toimi vuodesta 1897 seuran puheenjohtajana ja vuosina 1895–1913 sen lehden päätoimittajana. Hän perusti myös muita tieteellisiä aikakauskirjoja, jotka julkaisivat Ukrainan historiaan liittyneitä lähdeaineistoja, sekä vuonna 1898 yhdessä Ivan Frankon ja Volodymyr Hnatjukin kanssa merkittävän "Literaturno-naukovyi vistnyk" -kulttuurilehden. Hruševskyi edisti myös ukrainankielisen koululaitoksen luomista Itävallan Galitsiassa. Hän osallistui vuonna 1899 Galitsian ja Venäjän Ukrainan yhdistämistä ajaneen Ukrainan kansallisdemokraattisen puolueen perustamiseen, mutta erosi muutamaa vuotta myöhemmin puolueesta. Lev Vygotski
Tämän rinnalla Vygotski hakeutui vuonna 1914 Moskovassa Šanjavskin kansanyliopistoon, joka oli epävirallinen oppilaitos. Se oli perustettu 1911 opetusministeriön karkottaessa suurimman osan oppilaista ja yli sata tiedekunnan henkilöstöstä anti-tsaristisen liikkeen tehoiskussa. Suurin osa Moskovan parhaista professoreista joutui tämän karkotuksen uhreiksi, jonka vuoksi Šanjavskin yliopisto näyttäytyi tähän aikaan paljon mielenkiintoisempana laitoksena kuin Moskovan yliopisto. Vygotskin pääaineet Šanjavskissa olivat historia ja filosofia. Tarton yliopisto
Venäjän vallan aikana Tarton yliopiston toiminta päättyi ja korkeamman asteen koulutusta haluavat suuntasivat Saksaan. Venäjän keisarinna Katariina II:n tultua valtaan yliopistokysymys heräsi uudelleen henkiin. Kiistaa syntyi siitä pitäisikö uuden yliopiston sijaita Pärnussa vai Tartossa. Liivinmaan ritarikunta esitti vuonna 1768 suunnitelman yliopiston perustamiseksi Tarttoon, mutta suunnitelmien toteutus lykkääntyi rahan puutteen vuoksi. Vuonna 1798 keisari Paavali I antoi luvan yliopiston avaamiselle Baltiassa. Päätös johtui uhkaavasta akateemisen työvoiman pulasta. Venäjän keisarikunnassa toimi vain Moskovan yliopisto ja yliopiston kaltainen suurherttuan koulu Liettuassa. Lisäksi antaessaan luvan yliopiston perustamiseen keisari oli samalla kieltänyt Ranskan vallankumouksen takia opiskelun muissa yliopistoissa. Kuurinmaalaisten vaikutuksesta yliopisto avattiinkin Jelgavassa Tarton sijasta. Vuonna 1801 Paavali murhattiin ja valtaan noussut Aleksanteri I määräsi yliopiston sijoitettavaksi Tarttoon. Hän varmisti sille rahoituksen, joka oli riippuvainen ritarikuntien tuesta. Tarton yliopistosta tuli "Landesuniversität". Aateli painotti kyseessä olevan oppilaitoksen Viron- ja Liivinmaan ritarikuntien jäsenille, vaikkakin opistoon oltiin valmiita ottamaan myös ulkomaalaisia aatelisia. Yliopisto avattiin keväällä vuonna 1802.
Aluksi yliopistossa oli seitsemän professoria ja 19 ylioppilasta. Professoreita ei miellyttänyt riippuvuussuhde ritarikunnista ja vararehtori Georg Friedrich Parrot onnistuikin saamaan Aleksanterin muuttamaan mieltään ja allekirjoittamaan uuden perustamiskirjan, jolla yliopisto siirrettiin kansainvalistusministeriön alaisuuteen. Vuoden 1802 yliopisto perustettiin uudelleen keisarillisena valtakunnanyliopistona "Kaiserliche Universität zu Dorpat". Pian perustamisen jälkeen valmistuivat Johan Wilhelm von Krausen suunnittelemat yliopistorakennukset. Uudelleen perustetussa yliopistossa oli jälleen neljä tiedekuntaa, teologinen, filosofinen, oikeustieteellinen ja lääketieteellinen. Oppilaita oli ensimmäisellä viisivuotiskaudella 118 ja vuonna 1809 jo 193. Enemmistö oppilaista oli liivinmaalaisia ja vähemmistö tuli Kuurin- ja Vironmaalta. 1810-luvulla opiskelijoista vain kymmenen oli virolaisia. Maaorjat saivat kirjautua yliopistoon vain kartanoherran suostumuksella. Alkuvaiheen tunnettuja oppilaita olivat muun muassa Benjamin Jäsche, Karl Friedrich Burdach ja Ferninand Giesen.
Tarton yliopiston toiminta vaikeutui Nikolai I:n valtakaudella. Tarttoa pyrittiin sitomaan lähemmin venäläisiin kouluihin ja opetuskieleksi aiottiin ottaa asteittain venäjän kieli. Venäläistämistä ajoi voimakkaasti kansanvalistusministeri Sergei Uvarov. Hänen vaikutuksestaan Nikolai antoi muun muassa määräyksen, jonka mukaan kaikkien professorien tuli osata venäjää. Uvarov joutui kuitenkin perääntymään suunnitelmistaan ritarikuntien voimakkaan vastustuksen takia. 1840-luvulla yhteenotot hallitusvallan ja yliopiston välillä johtivat useiden professorien erottamiseen ja eroamiseen. Vuoden 1848 eurooppalaisen vallankumousliikehdinnän takia yliopiston rehtori määrättiin valvomaan professorien luentoja. Vuodesta 1850 kansainvalistusministeri nimitti suoraan yliopiston rehtorin, eikä tämän tarvinnut olla professori. Aleksanteri II:n vapaamielisempi hallinto helpotti alkuun Tarton yliopiston toimintaa. Vuonna 1865 laadittiin uusi perustuskirja, jonka mukaan yliopisto saisi valita rehtorin itsenäisesti. Tilanne muuttui vuonna 1866 kun kansanvalitusministeriksi tuli Dmitri Tolstoi. Venäläistämispolitiikka ja valvonta voimistuivat ja Aleksanteri III:n valtaantulo merkitsi näiden toimien kiihtymistä entisestään. Vuonna 1884 Venäjän yliopistojen autonomia lakkautettiin, mutta Tarton yliopisto menetti itsehallintonsa vasta 1889. Vuonna 1892 Tarton yliopiston pöytäkirjakieleksi tuli yksinomaan venäjä. Vuonna 1893 yliopiston nimi muutettiin Tarton uuden nimen mukaan Jurjevin yliopistoksi. Vuodesta 1894 oppilaiden tuli siirtyä venäläisten univormujen käyttöön. Professorikunta venäläistyi: vuonna 1889 saksalaisia oli 86,9 % professoreista, mutta vuonna 1900 enää 19,4 %, kun taas venäläisiä oli 75,5 %. Yliopiston tieteellinen taso heikkeni Saksan tiedemaailman yhteyksien katketessa. 1890-luvun alusta lähtien professorien enemmistö tuli Moskovan ja Pietarin yliopistoista. Kiovan Venäjä
Vladimir kuoli vuonna 1015, ja 1019 valtaan nousi Svjatopolkin hetkellisen kauden jälkeen Jaroslav. Jaroslavin aikana valtakunta ja erityisesti sen pääkaupunki vaurastuivat. Kauppa ja käsityötaito kukoistivat. Myös ensimmäinen venäläinen lakikokoelma, "Russkaja pravda", julkaistiin. Jaroslavin kaudella venäläinen identiteetti alkoi kehittyä, ja valtakunta sekä kirkko etääntyivät Bysantista. Bysantilta on kuitenkin peräisin venäläisille ominainen valtakäsitys, jolle on olennaista kirkon ja valtion yhteenkuuluvuus. Tarton yliopisto
Neuvostoaikana Tarton yliopisto avattiin uudelleen nimellä "Tartu Riiklik Ülikool" eli Tarton valtionyliopisto. Opettajia jouduttiin tuomaan idästä, koska suurin osa opettajakunnasta oli paennut länteen tai kyyditetty. Pakollisiksi aineiksi yliopistossa tuli marxismi-leninismin perusteet, dialektinen ja historiallinen materialismi ja poliittinen taloustiede. Nomenklatuuraan kuuluivat rehtori, vararehtorit, puoluekomitean sihteeri ja joidenkin oppituolien johtajat. Kommunistisella puolueella, Komsomolilla ja ammattiyhdistyksillä oli omat elimensä yliopistossa. Teologinen tiedekunta oli suljettu jo vuonna 1940 ja taloustieteellinen tiedekunta siirrettiin Tallinnaan. Tarttoon perustettiin vuonna 1950 Viron maatalousakatemia, johon siirrettiin maataloustieteiden ja eläinlääketieteen opetus. Ruotsin aika häivytettiin yliopiston historiasta ja vuonna 1952 vietettiin yliopiston "150-vuotisjuhlaa". Kuitenkin jo vuonna 1982 vietettiin yliopiston 350-vuotisjuhlaa. Vuonna 1946 Tartossa aloitti Viron SNT:n tiedeakatemia, josta tuli yliopistoa enemmän rahoitettu tutkimustoiminnan ja tieteen valvonnan keskus. Tämä vähensi Tarton yliopiston merkitystä, josta tuli lähinnä akateemisen perusopetuksen jakaja. Tartto oli pitkään opiskelijamäärältään suurin korkeakoulu Virossa, mutta se menetti asemansa Tallinnan polytekniselle instituutille, jossa oli 1981–1982 9 872 ylioppilasta, kun Tartossa samaan aikaan opiskeli 7 701 ylioppilasta. Vuonna 1975 tuli voimaan määräys, jonka mukaan kandidaatin- ja tohtorinväitöskirjat tuli julkaista venäjäksi. Vuosina 1989–1992 yliopistossa suoritettiin rakenteellisia muutoksia, joilla palautettiin vanhoja akateemisia oppiaineita ja tapoja. Viro itsenäistyi jälleen vuonna 1991. Chicken Kiev -puhe
Chicken Kiev -puhe oli Yhdysvaltain silloisen presidentin George H. W. Bushin Kiovassa 1. elokuuta 1991 pitämä puhe, jonka oli kirjoittanut Bushin hallinnon Neuvostoliiton ja Itä-Euroopan suhteista vastannut Condoleezza Rice ja jossa Bush varoitti ukrainalaisia itsenäistymishaaveista. Puhe "itsemurhanationalismista" raivostutti Ukrainan nationalistit ja Yhdysvaltain konservatiivit. The New York Timesin kolumnisti William Safiren mielestä kyseessä oli kolossaalinen virhearviointi joten hän nimesi Bushin ulosviestinnän "Chicken Kiev" eli "Kiovan kana" -puheeksi. Chicken tarkoittaa englannin kielessä myös pelkuria. Ukraina itsenäistyi joulukuussa 1991, kun Neuvostoliitto luhistui. Lvivin polytekninen yliopisto
Lvivin polytekninen yliopisto () on Ukrainan länsiosissa, Lvivin kaupungissa sijaitseva teknillinen yliopisto, jolla on kansallisen yliopiston asema. Se pohjautui aiempaan teknilliseen kouluun, joka vuonna 1844 nostettiin asemaltaan teknilliseksi akatemiaksi. Tuolloin siitä tuli eräs itäisen Euroopan ensimmäisiä teknillisiä korkeakouluja. Myh’ailo Hruševskyi
Hruševskyin merkittävin tieteellinen työ oli vuosina 1898–1937 kymmenosaisena julkaistu "Istorija Ukrajiny-Rusi" (”Ukraina-Rusin historia”), ensimmäinen laaja Ukrainan historian yleisesitys, joka ulottui lopulta vuoteen 1658 saakka. Sillä oli suuri merkitys ukrainalaisen kansallismielisen historiakäsityksen muotoutumiselle. Hruševskyi julkaisi myös ukrainaksi ja venäjäksi useita tiiviimpiä esityksiä Ukrainan historiasta 1800-luvulle saakka. Hänen ympärilleen Lvivissä syntyi uusi ukrainalaisen historiantutkimuksen koulukunta, johon kuuluivat muun muassa Myron Korduba ja Ivan Krypjakevytš. Hruševskyi nosti Ukrainan historiassa keskeiseksi kansan eikä valtion historian, ja kuvasi tarkasti talonpoikien aseman kehitystä. Vuonna 1904 hän julkaisi Venäjän tiedeakatemian lehdessä kohua herättäneen artikkelin, jossa hän kyseenalaisti venäläisen historiankirjoituksen vallitsevan tulkinnan esittämällä, että sydänkeskiaikainen Kiovan Rusin valtakunta ei itse asiassa ollut Venäjän valtion vaan Venäjästä erillisen ukrainalaisen kansakunnan historiallinen edeltäjä. Ukrainalainen kansakunta oli hänen mukaansa ollut olemassa yhtäjaksoisesti siitä alkaen. Venäläiset historioitsijat eivät hyväksyneet tätä tulkintaa, mutta ukrainalaiset historioitsijat omaksuivat sen. Jyväskylä
Jyväskylän sivistys- ja koulukaupunkimaine synnytti aikoinaan kaupungille lempinimen "Suomen Ateena". Kaupungissa oli jo ensimmäisten koulujen perustamisen aikoihin haaveiltu yliopiston saamisesta kaupunkiin. Ensimmäinen merkki haaveen täyttymisestä saatiin, kun kaupunkiin perustettiin vuonna 1912 Suomen ensimmäinen kesäyliopisto. Opettajaseminaari muuttui 1934 Kasvatusopilliseksi korkeakouluksi, jolla oli jo oikeus myöntää tohtorin tutkintoja. Varsinaista yliopistoa saatiin odottaa vuoteen 1966 asti, jolloin Kasvatusopillinen korkeakoulu monialaistui ja sen nimeksi muutettiin Jyväskylän yliopisto. Jyväskylä on edelleen merkittävä opiskelukaupunki ja sen asukkaat keskimääräistä korkeammin koulutettuja. Jyväskylä kuitenkin menetti varsinaisen erityisasemansa itsenäisyyden ajan alulla koulutuksen ja kirjasivistyksen koko Suomen laajuisen edistymisen vuoksi. Navarran yliopisto
Korkeakoulu perustettiin avaamalla oikeustieteen tiedekunta 17.10.1952 nimellä "Estudio General de Navarra". Perustaja on pyhä Josemaría Escrivá, katolisen sielunhoitoyhteisön Opus Dein perustaja ja vielä nykyäänkin yliopisto perustuu kristillisille arvoille ja toimii vahvasti Opus Dein apostolaatista. Alkuun kahdeksan professoria opetti 48 lakitieteen opiskelijaa. Kun vuonna 1955 oli avattu myös filosofian ja vuonna 1958 Business School IESE, vakiinnutti Pyhä istuin koulun Navarran yliopistona. Escrivá, joka oli itsekin oikeustieteen tohtori, nimettiin yliopiston suurkansleriksi. Vuonna 1954 yliopistoon perustettiin lääketieteellinen tiedekunta, jolle avattiin vuonna 1960 yliopistollinen sairaala. Lääketieteelliseen tiedekuntaan kuuluu myös lääketieteellinen tutkimuskeskus (CIMA). Espanjan valtio hyväksyi paavillisen yliopiston viralliseksi yliopistoksi 8.9.1962. Kiovan kana
Kiovan kanan valmistusmenetelmä ei ole alun perin ukrainalainen, vaikka ruokalaji onkin nimetty Ukrainan pääkaupungin mukaan. Kiovan kana kehitettiin Neuvostoliitossa 1950-luvulla, kun Moskovassa avattiin uusi Hotelli Ukraina. Itse reseptin alkuperä ajoittuu kuitenkin jo 1900-luvun alkupuolen Pietariin. Ukrainan kansantasavalta
Ukrainalaismielinen liikehdintä oli alkanut huolestuttaa Aleksanteri II: sta ja hän asetti vuonna 1875 komission pohtimaan sitä. Komissio totesi mietinnössään, että kansallisuusaate ja ukrainan kielen vahvistuminen erottaa lopulta Ukrainan Venäjästä. Seuraavana vuonna tsaari antoi ukaasin, jossa ukrainaa ei saanut käyttää enää mihinkään muuhun kuin kaunokirjallisuuteen ja historiallisiin dokumentteihin. Lisäksi kiellettiin näytelmät ja nuotinnetut laulut. Välillä ukaasia noudatettiin väljemmin ja sitä tiukennettiin vuonna 1895 kieltämällä myös ukrainankieliset lastenkirjat.
Venäjän ensimmäinen vallankumous tapahtui vuonna 1905. Sen johdosta poistettiin ukrainankielistä kirjallisuutta koskeneet julkaisurajoitukset. Venäjän tiedeakatemia tunnusti ukrainan omaksi kielekseen. Tällöin alkoivat ilmestyä myös ensimmäiset ukrainankieliset sanomalehdet. Lvivin yliopisto
Lvivin kansallinen yliopisto kuuluu maan arvostetuimpiin. Vuonna 2013 suoritetussa kahdensadan ukrainalaisen yliopiston vertailussa Lvivin yliopisto pisteytettiin Ukrainan 14. parhaaksi yliopistoksi. Espanjalainen Webometrics luokitteli yliopiston puolestaan sijaluvulle 11. Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta
Kulttuurielämän kohentaminen ei suinkaan sujunut ongelmitta. Kehittyneitä kulttuuri-instituutioita ei aluksi ollut, valtaosa väestöstä asui maalla, valkovenäjän kieltä aliarvostettiin ja valkovenäläisten osuus maan hallinnossa oli aluksi pieni. Käynnistettiin mittava kulttuuri-instituutioiden rakennustyö. Aluksi perustettiin 4 000 koulua. Sen jälkeen perustettiin tiedeakatemia, kansallinen kulttuuri-instituutti, kansalliskirjasto ja yliopisto. Vuonna 1926 todettiin lukutaitoisen aikuisväestön osuudeksi 53 % ja vuonna 1927 Valko-Venäjälle hyväksytty oma perustuslaki antoi kaikille kielille tasa-arvoisen aseman. Jagellon yliopisto
Jagellon yliopisto () on Krakovassa, Puolassa toimiva yliopisto. Sen perusti Puolan kuningas Kasimir III Suuri vuonna 1364 Akademia Krakowska -nimisenä, ja se on siten Puolan vanhin ja yksi niin Euroopan kuin koko maailmankin vanhimmista yliopistoista. Vuonna 2006 yliopistossa opiskeli 44 214 opiskelijaa. Kiova
Yhdessä muutamien Puolan ja Ukrainan kaupunkien kanssa Kiova järjesti UEFA:n vuoden 2012 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut, jolloin kolme lohko-ottelua, neljännesfinaali ja finaali pelattiin Kiovan olympiastadionilla.
Kiovassa on yli 30 yliopistoa tai korkeakoulua, joista tärkeimpiin kuuluvat kansallinen tekninen yliopisto Kiovan polytekninen instituutti, Kiovan kansallinen yliopisto, kansallinen yliopisto Kiovan Mohyla-akatemia ja Bohomoletsin kansallinen lääketieteellinen yliopisto. Kiovassa sijaitsee myös Ukrainan valtiollinen sirkusakatemia. Komin tasavallan kansalliskirjasto
Ensimmäinen jäsenmaksullisten kirjastojen jälkeen perustettu julkinen kirjasto avattiin 1. elokuuta 1902 Syktyvkarissa (tuolloiselta nimeltään Ust-Sysolsk). Neuvostovallan alkaessa vuonna 1918 kirjastojen, koulujen ja muiden tahojen kokoelmia yhdistettiin Ust-Sysolskin kihlakunnan kirjastoksi. Sanomalehdissä kansalaisilta pyydettiin kirjalahoituksia. Kokoelman laajuus oli lisäysten jälkeen 20 000 volyymiä. 1920- ja 1930-luvulla kirjasto muutti kahdesti. Niukat määrärahat rajoittivat kirjakokoelman kartuttamista. Vuonna 1945 kokoelmissa oli kuitenkin jo 72 874 kirjaa. Vuoteen 1960 mennessä oli kokoelma saatu suurella työllä kasvatetuksi 378 000 nimikkeeseen. Aineiston saantia helpotti säännös vapaakappaleoikeudesta Komin ASNT:n alueen julkaisuihin ja oikeus saada maksua vastaan kopio mistä tahansa Neuvosoliitossa julkaistusta painotuotteesta. Krakova
Vuonna 1364 kuningas Kasimir Suuri perusti Krakovaan yliopiston, joka on Euroopan kolmanneksi vanhin yliopisto. 1400-luvun lopulla yliopistossa opiskeli muun muassa Nikolaus Kopernikus. Yliopiston piirissä alkoi 1700-luvun lopulla toimia myös ensimmäinen säännöllinen puolalainen sanomalehti Gazeta Krakowska. Kiovan kansallinen yliopisto
Suomi ja Neuvostoliitto solmivat valtiosopimuksen tieteellis-teknis-taloudellisesta yhteistyöstä, minkä seurauksena suomalaisille korkeakoulu- ja yliopisto-opiskelijoille sekä tutkijoille avautui mahdollisuuksia opiskella neuvostoliittolaisissa korkeakouluissa, yliopistoissa ja instituuteissa. Kiova oli yksi Neuvostoliiton ulkomaisten opiskelijoiden opintojen keskuksista Leningradin ja Moskovan ohella. Kaukoidän federaatioyliopisto
Yliopiston juuret ovat vuonna 1899 Vladivostokiin perustetussa Idän instituutissa ("Vostotšnyi institut"), joka oli Kaukoidän ensimmäinen korkeakoulu. Vuonna 1920 sen nimeksi tuli Valtiollinen kaukoidän yliopisto ("Gosudarstvennyi dalnevostotšnyi universitet"). Stalinin aikana yliopisto kuitenkin lakkautettiin (1930–1956). Sen sijaan perustettiin Kaukoidän polytekninen instituutti. Vuonna 1956 toiminta alkoi uudelleen Kaukoidän valtionyliopiston nimellä ("Dalnevostotšnyi gosudarstvennyi universitet"). Konstantin Arabažin
Vuonna 1891 Arabažin muutti Pietariin, jossa hän työskenteli venäjän kielen ja kirjallisuuden opettajana ja 1890-luvun lopusta lähtien myös journalistina. Varsinkin 1900-luvun alussa hänet tunnettiin kirjallisuutta ja teatteria käsitelleenä luennoitsijana ja esitelmöitsijänä. Arabažinin ainoa varsinainen kirjallisuustieteellinen monografia käsittelee puolalaista runoilijaa Kazimierz Brodzińskia. Hänen erittäin runsas artikkelituotantonsa on luonteeltaan populaaritieteellistä tai kirjallisuuskriittistä. Sen aiheena on ukrainalainen ja venäläinen kirjallisuus ja teatteri. Arabažin perusti Pietariin vuonna 1898 kaupungin ensimmäisen kansanyliopiston, joka tarjosi yleissivistävää opetusta tavallisille kansalaisille. Hän perusti myös Venäjän yleisen kansanyliopistoyhdistyksen vuonna 1904. Kioton yliopisto
Yliopiston edeltäjä oli Kemian ja fysiikan oppilaitos, joka perustettiin Osakaan vuonna 1869. Se toimii kolmella kampuksella, joista kaksi on Kiotossa ja kolmas Ujissa. Kiova
Toisen maailmansodan aikana 19. syyskuuta 1941 Saksa valloitti Kiovan ja otti motista yli 650 000 puna-armeijan vankia. Neuvostoarmeija valtasi kaupungin takaisin 6. marraskuuta 1943. Vuonna 1991 Kiovasta tuli itsenäisen Ukrainan valtion pääkaupunki. Vuonna 2004 Kiovan Maidan Nezaležnosti, Itsenäisyyden aukio, oli Ukrainan presidentinvaaliin liittyneen oranssivallankumouksen keskuspaikka konsertteineen ja mielenosoituksineen. Kiova-luokka
Kiova-luokka oli Neuvostoliiton laivaston lentotukialusluokka. Tunnetaan myös nimellä Projekti 1143 ”Kretšet” eli Tunturihaukka. Alusluokka nimettiin nykyisen Ukrainan pääkaupungin Kiovan mukaan. Valko-Venäjän kasvatustieteellinen valtionyliopisto
Korkeakoulun juuret ovat vuonna 1914 perustetussa Minskin opettajankoulutuslaitoksessa. Vuodesta 1931 se oli itsenäinen valtiollinen opettajankoulutusinstituutti. Valko-Venäjän itsenäistyttyä se sai 1993 vuonna yliopiston statuksen, ja vuonna 1995 aiemmin Maksim Gorkille nimetty korkeakoulu nimettiin valkovenäläisen runoilijan Maksim Tankin mukaan. Kasvatustieteellisen yliopiston päärakennus sijaitsee nyt Minskin ydinkeskustassa Itsenäisyyden aukiolla. Vuonna 1990 valmistuneen rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit G. Zaborski (1909–1999), V. Nikitin, I. Martšenko ja insinööri G. Basinkevitš. Monet muut yliopiston rakennukset sijaitsevat toisaalla Minskissä.