Missä Markku Kataja on opiskellut fyysikoksi?
Markku Kataja
Markku Kataja opiskeli fysiikkaa Turun yliopistossa ja valmistui sieltä maisteriksi. Hänen pro gradunsa käsitteli suuria yhtenäisteorioita. Katajan akateeminen ura käynnistyi varsinaisesti Jyväskylän yliopistossa vuonna 1984, kun professori Vesa Ruuskanen pestasi hänet jatko-opiskelijaksi työryhmäänsä. Ydinfysiikka oli pitkään merkittävin tutkimusala Jyväskylän yliopistossa, mutta sen rinnalle syntyi 1990-luvulla hiukkasfysiikan tutkimus. Professori Ruuskanen oli avannut Jyväskylässä uuden teoreettiseen fysiikkaan luettavan tutkimusalan, joka on suurienergiaisten raskaiden ionien törmäyksiin liittyvän fysiikan tutkimus. Ohjaajansa vaikutuksesta Kataja suuntautui itsekin aluksi hiukkasfysiikkaan ja raskaiden ionien törmäysten tutkimukseen. Hänen lisensiaattityönsä ja väitöskirjansa liittyivät toki näihin teemoihin, mutta niissä hahmottui jo hänen tuleva oma erikoisalansa hydrodynamiikka eli virtausopin tutkimus. Kataja oli valinnut hydrodynamiikan tutkimusalaksi professori Ruuskasen suosituksesta. Virtausopin tutkimusta tehtiin Jyväskylän yliopistossa 1980-luvulla tietokoneavusteisilla menetelmillä ja vuonna 1986 työtä helpotti se, että tietokonegrafiikka oli jo otettu käyttöön. Kuvia ei enää tarvinnut piirtää käsin. Katajasta kehittyi Jyväskylässä nopeasti taitava hydrodynaamisten mallien simulaatioiden koodien kirjoittaja. Katajan aloittama hydrodynamiikan tutkimus on jatkunut Jyväskylän yliopistossa myöhemminkin ja sitä ovat vuorollaan tehneet jo useat tohtoriopiskelijat. Markku Kataja
Tohtoriksi Kataja väitteli vuonna 1989 fysiikan alalta Jyväskylän yliopistossa. Hänen väitöskirjansa ("Hydrodynamics in high-energy nuclear collisions", ) liittyy hydrodynamiikan alaan. Väitöskirjan ohjasi professori Vesa Ruuskanen. Väitöstutkimuksessaan Kataja laajensi jo lisensiaattitutkielmassa aloittamaansa tutkimusaihetta eli raskaionitörmäyksien hydrodynamiikan tarkastelua hiukkasfysiikan kontekstissa. Kataja viimeisteli Jyväskylässä aloittamansa väitöstutkimuksen Massachusettsin Teknillisessä Korkeakoulussa (MIT). Väitöskirjaprojektin aikana hän laati neljä tieteellisiä artikkeleita yhteistyössä ohjaajansa (Ruuskanen), professori Keijo Kajantien sekä amerikkalaisen Larry McLerranin kanssa. Artikkelit ilmestyivät sarjajulkaisuna vuonna 1986. Markku Kataja
Kataja valmistui Jyväskylän yliopistosta fysiikan alalta filosofian lisensiaatiksi vuonna 1986. Lisensiaattitutkimus (nimeltään "Viskositeetti ja faasitransitio suurienergisten raskasionitörmäysten yksiulotteisessa hydrodynaamisessa mallissa") käsitteli raskasionitörmäyksien virtausominaisuuksia, kuten viskositeettia. Lisensiaattityö kuuluu virtausopin alaan, mutta se käsittelee olennaisesti myös hiukkasfysiikkaa.
Markku Laukkanen
Markku Matti Laukkanen (s. 20. joulukuuta 1950 Valkeala) on kouvolalainen toimittaja. Koulutukseltaan Laukkanen on yhteiskuntatieteiden maisteri. Pekka Kujamäki
Kaupallisen saksan opintojen myötä hän päätyi hakemaan eri yliopistoihin opiskelemaan saksaa. Hän valitsi lopulta opiskelupaikakseen silloisen Joensuun yliopiston Savonlinnan kääntäjänkoulutuslaitoksen. Siellä Kujamäki pääsi tutkimusapulaiseksi vuonna 1988. Vuonna 1989 Kujamäki valmistui Joensuun yliopistosta (nyk. Itä-Suomen yliopisto) filosofian maisteriksi pääaineenaan saksan kielen kääntäminen ja sivuaineenaan englannin kielen kääntäminen. Kun Kujamäki oli kirjoittanut pro gradu -tutkielman, hän palasi joksikin aikaa leipomoon. Vuoden 1990 alkupuolella hän pääsi töihin kääntäjäksi silloiseen Telenokian asiakaspalveluyksikköön, jossa hän käänsi teknisiä käsikirjoja ja asennusohjeita suomesta ja englannista saksaksi sekä teki sanastotyötä ja DTP-taittoa. Käännöstieteilijä Pauli Roinila soitti Kujamäelle alkusyksystä 1990 ja tarjosi tälle yliassistentin määräaikaista työpaikkaa ja jatko-opintomahdollisuutta Joensuun yliopistossa. Kujamäki suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon saksan kielen kääntämisestä vuonna 1993, ja filosofian tohtoriksi hän valmistui vuonna 1998. Markku Kuittinen (professori)
Fyysikkona Kuittinen on tutkinut mm. mikro-optiikkaa, nanofotoniikkaa, diffraktiivista optiikkaa ja polarisaatiota. Lisäksi hän on valmistanut erilaisia mikro- ja nanorakenteita. Nykyisin professori Kuittinen johtaa mikro- ja nanofotoniikan tutkimusryhmää ja hän toimii sen lisäksi laitoksellaan puhdaslaboratorion johtajana. Markku Salomaa
Salomaa opiskeli Tampereen yliopistossa lehdistöoppia ja taloushallintoa. Hän väitteli valtiotieteen tohtoriksi 1992 Helsingin yliopistossa aiheenaan suomalaiset Neuvostoliitossa koulutuksensa saaneet punaupseerit. Salomaa on ollut tutkijana Tampereen yliopistossa ja Leicesterin yliopistossa sekä Suomen Akatemiassa. Hän on nykyisin Itä-Suomen yliopiston sotahistorian dosentti ja Ulkopolitiikan tutkimuksen säätiön johtaja. Salomaa työskenteli aiemmin uutistoimittajana Ilta-Sanomissa ja päätoimittajana yli 20 vuoden ajan Rakennusliiton Rakentaja-lehdessä ja puolen vuoden ajan 2007–2008 Turun Sanomissa. Marimekko
Jukka Rintala on työskennellyt Marimekolle kahteen otteeseen. Ensimmäisen kerran vuosina 1986–1988 ja toistamiseen 1991-2008. Hän on suunnitellut muun muassa "Karjalan marjat" -malliston. Jaana Parkkila (1993–2007) on suunnitellut Marimekolle vaatteita ja laukkuja, joiden värimaailmassa on paljon mustaa ja voimakkaita värejä. Erja Hirven ura Marimekolla alkoi 1995. Hänen suunnittelemiaan kankaita ovat muun muassa "Päiväntasaaja", "Kaarna" ja Japanissa suosittu "Kaktus". Vaatesuunnittelija Mika Piirainen on suunnitellut yhtiölle vuodesta 1994 alkaen, aluksi täysipäiväisesti ja sitten freelancerina. Hän on suunnitellut naisten, miesten ja lasten vaatteita sekä erilaisia asusteita, kuten laukkuja, hattuja, puukenkiä ja sateenvarjoja. Ritva Falla on ollut Marimekon vakituinen suunnittelija vuodesta 1997. Bisnesnaiselle suunnitellusta "Ritva Falla" -mallistosta tuli hitti ja Fallalle myönnettiin muotoilun valtionpalkinto. Muotoilun taiteilijaprofessorina 2000-luvun alussa toiminut Matti Seppänen tuli Marimekkoon 1999. Hänen käsialaansa on Marimekon miestenvaatemallisto, joka kantaa nimeä "Matti". Samu-Jussi Koski aloitti Marimekolla vaatesuunnittelijana 2004 ja hänet nostettiin vaatetustuotelinjan taiteelliseksi johtajaksi 2008. Seuraavana vuonna hän erosi voidakseen keskittyä enemmän luovaan työhön. Hänen johdollaan uudistettua vaatemallistoa oli kuitenkin jo ehditty kehua.. Juhani Katainen
Katainen syntyi opettajien Reino Katainen ja Hilkka Pasanen perheeseen. Hän avioitui 1998 Anne Jarvan kanssa. Ylioppilaaksi Katainen tuli 1959, arkkitehdiksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1965. Kataisella on ollut oma suunnittelutoimisto vuodesta 1968. Teknillisen korkeakoulun tuntiopettaja hän oli 1968–1969 ja erikoisopettaja 1969–1972. Katainen toimi Tampereen teknillisen korkeakoulun rakennussuunnittelun professorina 1988–2005 ja arkkitehtuurin osaston johtajana 1992–2005. Hänellä on ollut useita kansallisia ja kansainvälisiä alansa luottamustehtäviä, kuten Euroopan arkkitehtien järjestön varapuheenjohtajuus ja puheenjohtajuus. Hän on myös Yhdysvaltojen, Etelä-Korean ja Meksikon arkkitehtiliittojen kunniajäsen. Teknillisten tieteiden akatemian jäsen Katainen on ollut vuodesta 2002. Mikko Kujala
Kujala aloitti jalkapallon pelaamisen Ilveksen junioreissa ja pelasi korkeimmillaan Kakkosessa. Vuonna 2005 hän siirtyi Tampere Unitedin valmennukseen, jossa hän työskenteli vuoteen 2009 asti vastaten ensin fysiikkavalmentajan ja myöhemmin apuvalmentajan tehtävästä. TamU:ssa Kujala oli voittamassa Veikkausliigaa kahdesti ja Suomen Cupia kerran. Tämän jälkeen hän työskenteli liikunnan ja terveystiedon opettajana Akaan kaupungin palveluksessa Hirvialhon yläasteella ja Akaan lukiossa sekä personal trainerina. Vuonna 2013 Kujala aloitti Iranin maajoukkueen fysiikkavalmentajana. Hän oli joukkueen mukana MM-lopputurnauksessa 2014 ja hänen sopimuksensa kattaa myös vuoden 2018 MM-kilpailut. Marko Ahtisaari
Marko Ahtisaari suoritti siviilipalveluksen työministeriön maahanmuutto-osastolla hänen isänsä toimiessa puolustusvoimain ylipäällikkönä, mikä herätti keskustelua. Ahtisaari on opiskellut Columbian yliopistossa New Yorkissa filosofiaa, taloustieteitä ja musiikkia. Hän on ollut ammattimuusikko (basistina ja säveltäjänä) sekä luennoitsijana Columbian yliopistossa. Mikko Salovaara
Salovaara aloitti kitaransoiton 12-vuotiaana. Hän opiskeli musiikkia seitsemän vuotta Espoossa. Sen jälkeen hän siirtyi Pop & Jazz konservatorioon. Salovaara on myös opiskellut musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa kolme vuotta. Hän opettaa kitaransoittoa Musiikkikoulu Taukossa Espoossa. Markku Seppälä
Markku Tapio Seppälä (s. 1936, Helsinki) on suomalainen synnytys- ja naistentautien erikoislääkäri. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1964 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1965. Seppälä on vuonna 1962 alkaneen tutkimustoimintansa aikana julkaissut n. 500 vertaisarvioitua tutkimusta kansainvälisissä sarjoissa, mukana yhteistöitä kahden lääketieteen tai fysiologian Nobelin palkinnon saajan kanssa (Frederick Chapman Robbins ja Robert G. Edwards). Markku Seppälälle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto vuonna 1981 sikiön kehitysproteiineja koskevista tutkimuksistaan. Markku Pääkkönen
Markku Pääkkönen (s. 21. kesäkuuta 1955 Kuhmo) on suomalainen taidemaalari. Hän on valmistunut Vapaasta taidekoulusta vuonna 1981. Viime vuosina Pääkkönen on keskittynyt arkkitehtuuriin sijoittuviin taideteoksiin. Pääkkösen töitä on mm. arkkitehti Juha Leiviskän suunnittelemissa Männistön kirkokssa Kuopiossa ja Hyvän paimenen kirkossa Helsingin Pakilassa.Taiteilijakoti Lallukassa asuva Pääkkönen on opettanut useissa taidekouluissa ja on yksi Taidekoulu Maan perustajajäsenistä. Taiteilijalle on myönnetty valtion viisivuotinen apuraha vuosiksi 2006–2010. Markku Pääkkösen veljiä ovat näyttelijät Seppo ja Antti Pääkkönen ja näyttelijä Jasper Pääkkönen on hänen veljenpoikansa.
Hänellä on myös kaksi muuta veljeä, Jukka ja Matti. Markku Linnoila
Hän opiskeli Helsingin yliopistolla suorittaen korkeakoulututkinnon biokemiasta ja farmaseuttisesta kemiasta. Hän valmistui Helsingissä lääkäriksi (LL) ja väitteli tohtoriksi farmasian alalta. Vuonna 1974 hän siirtyi - aiemmin Suomen Akatemialle ja Helsingin yliopistolle työskenneltyään - Yhdysvaltoihin Duke Universityn Medical Centeriin Durhamiin (NC, USA). Hän loi menestyksekkään tutkijanuran Yhdysvalloissa ja piti yhteyttä Helsingin yliopistoon kuolemaansa saakka, vaikkei sittemmin palannutkaan enää pysyvämmin Suomeen. Markku Arantila
Markku Arantila (s. 1960 Espoo) on suomalainen kuvataiteilija. Nykyään Orivedellä asuva Arantila on opiskellut Vapaassa taidekoulussa vuosina 1978–1982. Jyväskylän yliopiston fysiikan laitos
Fysiikan alalla voi Jyväskylän yliopistossa suorittaa luonnontieteiden kandidaatin (alempi korkeakoulututkinto) ja filosofian maisterin (ylempi korkeakoulututkinto) tutkinnot sekä filosofian lisensiaatin ja filosofian tohtorin jatkotutkinnot. Luonnontieteiden kandidaatin tutkintoon kuuluvat opinnot voidaan suorittaa kolmessa vuodessa, ja ne muodostavat pohjan maisteriopinnoille, jotka voidaan suorittaa kahdessa vuodessa. Kandidaatin tutkinnon pääaine on fysiikka. Maisterin tutkinnon pääaine on fysiikka, soveltava fysiikka tai teoreettinen fysiikka. Fysiikan opettajan maisterin tutkinnon pääaine on fysiikka. Marjukka Kaminen
Kaminen tuli ylioppilaaksi Seinäjoen tyttölyseosta 1968, opiskeli sitten hetken Suomen Taideakatemian koulussa syksyllä 1969, mutta muutti Yhdysvaltoihin ja jatkoi opintojaan New Yorkin Phoenix School of Design -oppilaitoksessa kevällä 1969 ja sitten School of Visual Artsissa 1970-72. Debyyttinäyttelynsä Kaminen piti Helsingissä vuonna 1973. Yhdysvalloissa hän toimi kaiken kaikkiaan yli 30 vuotta, Suomessa hän on asunut pysyvästi vuodesta 2003 alkaen. Kaminen on osallistunut lukuisiin ulko- ja kotimaisiin näyttelyihin ja hänen teoksiaan on sekä yksityisissä että julkisissa kokoelmissa. Hän on saanut muun muassa Pohjoismaisen kulttuurirahaston apurahan. Kaminen oli yksi Ruotsin television vuonna tuottamassa "Neljä suomalaista New Yorkissa" -TV-ohjelmassa esitellyistä henkilöistä. Yhdysvalloissa Kaminen hankki myös konservaattorin ammatin ja työskenteli Metropolitan Museum of Art -taidemuseon egyptiläisen taiteen osaston konservoijana yli kymmenen vuotta. Antti Litja
Litja kävi kansakoulua Tervakoskella viisi vuotta. Hänen keskikoulutodistuksensa keskiarvo oli 7,27, johon hän ei ollut tyytyväinen. 16-vuotiaana hän muutti Helsinkiin. Hän ihaili kovasti James Deania ja otti tästä mallia muun muassa hiustyylissä. Litja yritti tehdä uraa muun muassa autonasentajana, sähkömiehenä ja pölyimuritehtaalla työskennellen. Nuorena hän oli mukana Helsingin kaupungin ylläpitämässä Nuorisoteatteri Klitsussa. Pääsykokeissa teatteriin hän imitoi James Deania. Taisto Raunemaa
Raunemaa kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1959 Lahden Kannaksen yhteislyseosta. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1965 pääaineenaan fysiikka, lisensiaatiksi vuonna 1970 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1975 ydinfysiikan alalta. Hän teki opintomatkan Yhdysvaltoihin Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampusyliopiston (Lawrence Berkley -laboratoriossa) vuosina 1973–1974, jona hän teki valtaosan väitöskirjaansa johtaneesta tutkimuksesta. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1975) käsitteli teknetium-105:n beetahajoamista. Työ oli otsikoitu "Studies on the decay of Tc to low lying states in Ru". Hän oli Helsingin yliopiston fysiikan dosentti vuodesta 1983 lähtien. Siilinjärven lukio
Siilinjärven lukio on Siilinjärvellä Pohjois-Savossa toimiva lukio. Sen kanssa samassa rakennuksessa on myös vuosiluokat 7–9 käsittävä Ahmon koulu. Entinen pääministeri Jyrki Katainen kirjoitti itsensä ylioppilaaksi Siilinjärven lukiosta vuonna 1990. Opiskelijoita vuosittain koulussa on reilut 300. Siilinjärven lukio tekee myös yhteistyötä Pohjois-Savon urheiluakatemian kanssa. Katja Taimela
Taimela valmistui suurtalouskokiksi Loimaan ammattikoulusta vuonna 1993. Hän on työskennellyt keittiöapulaisena Huittisten ammatti- ja yrittäjäopistossa (1993–1994) ja Salon keskuskeittiössä (1998–2005) sekä ruokapalveluvastaavana Salon lukiossa (2005). Hän on toiminut myös SMD-operaattorina Nokian Salon tehtaalla (1994–1998) ja kansanedustaja Jukka Roosin eduskunta-avustajana (2005–2007). Markku Nurminen
Markku Ilmari Nurminen (s. 1943) on suomalainen matemaatikko. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston tietojenkäsittelyopin professori vuodesta 1988. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet systemointi ja tietojärjestelmät. Toshihide Maskawa
Maskawa opiskeli Nagoyan yliopistossa valmistuen 1967 filosofian tohtoriksi. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli Nagoyan yliopistossa tutkijana. Hän sai professorin viran Tokion yliopiston ydintutkimuksen instituutista (INS), ja vuodesta 1980 hän työskenteli Kioton yliopiston teoreettisen fysiikan Yukawa-instituutin (YITP) professorina. Vuodesta 1997 alkaen hän oli myös Yukawa-instituutin johtaja, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2003. Sen jälkeen hän on työskennellyt emeritusprofessorina yksityisessä Kioto Sangyo -yliopistossa. Markku Saarinen (rumpali)
Markku Saarinen (s. 6. maaliskuuta 1990 Helsinki, Suomi) on Smak-nimisen yhtyeen rumpali. Saarinen valmistui 2008 Sibelius-lukiosta Helsingissä. Markku on täysin itse oppinut rumpali. Vaikutteita ovat olleet mm. The Used, Deftones Blindside Markku Mannila
Mannila valmistui ylioppilaaksi vuonna 1958, filosofian kandidaatiksi vuonna 1964 ja filosofian lisensiaatiksi vuonna 1971. Hän opetti Tampereen yliopistossa yli 30 vuoden ajan saksan kielen kääntämistä ja tulkkausta. Mannilan suomennoksiin kuuluu yli 70 kauno- ja tietokirjallisuuden teosta. Hän on kääntänyt useimmiten saksasta tai ruotsista, mutta toisinaan myös englannista. Hän tuntee omien sanojensa mukaan olevansa kotonaan erityisesti saksan kielessä ja saksalaisessa kulttuurissa. Marko Tervaportti
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1988 ja opiskeli sen jälkeen matematiikkaa, germanistiikkaa ja filosofiaa Helsingin yliopistossa sekä Paavillisessa Angelicum-yliopistossa Roomassa. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan koulutuspoliittisena sihteerinä sekä suunnittelijana opetusministeriön rahoittamassa Opetusaineistot verkossa -projektissa Helsingin yliopiston opiskelijakirjastossa. Hänen luottamustoimiinsa ovat kuuluneet muun muassa Helsingin yliopiston konsistorin jäsenyys, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsenyys (kansainväliset asiat), Kokoomuksen opiskelijaliitto Tuhatkunnan liittohallituksen jäsenyys ja eurooppalaisen Erasmus Student Network -lehden päätoimittajan virka. Liu Gang
Liu aloitti 1984 fysiikan opinnot Pekingin yliopistossa, jossa hän osallistui demokraattiseen opiskelijaliikkeeseen 1985–1989. Siirryttyään Yhdysvaltoihin vuonna 1996 hän täydensi vuosina 1996–1998 opintojaan Columbian yliopistossa. Sen jälkeen Liu työskenteli Wall Streetillä. Markku from Finland
Markku from Finland (oikealta nimeltään Antti Toivonen) on MySpacen kautta julkisuuteen noussut suomalaista ”junttia” esittävä internethahmo. Mikahäkkispaitaan pukeutuva Markku on karikatyyri suomalaisesta formulaturistista, joka Suomen vuoden 2007 Euroviisu-isännyydestä hullaantuneena tekee ulkomaalaisille suunnattuja esittelyvideoita Suomesta. Markku on 46-vuotias mies, koulutukseltaan teknikko, naimaton ja kertoo harrastavansa avantouintia, sauvakävelyä, sudokua ja karaoken laulamista. Hänet tunnetaan ulkonäöllisesti silmälaseista ja tekoviiksistä. Markun Suomi-aiheisia videoita on katsottu YouTubessa yli puoli miljoonaa kertaa. Matti Manninen (fyysikko)
Vuodesta 1988 Manninen työskenteli Jyväskylän yliopistossa. Aluksi hän toimi siellä 1988–1997 fysiikan apulaisprofessorina. Hänen aloittaessaan fysiikan laitoksella työskentelivät professorit Kalevi Valli, Juhani Kantele ja Pertti Lipas sekä apulaisprofessoreina Ahti Pakkanen, Vesa Ruuskanen ja Jorma Hattula. Nämä kaikki olivat erikoistuneet joko hiukkas- tai ydinfysiikkaan. Koska Manninen oli ainoa muunlaisen fysiikan alan (teknillinen fysiikka) edustaja, hän sai vastuulleen materiaalifysiikan tutkimuksen ja opetuksen. Alkuaikoina hän teki teoreettisen tutkimuksen ohessa myös kokeellista materiaalintutkimusta. Manninen ohjasi 1990-luvun alussa neljä kokeellisen materiaalifysiikan väitöskirjaa. Eräs Mannisen oppilaista oli myöhemmin Jyväskylän yliopistossa professorina aloittanut Hannu Häkkinen. Kaja Kallas
Kallas on valmistunut Tarton yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta, missä hän opiskeli 1995–1999. Valmistuttuaan hän työskenteli asianajajana Virossa lakitoimisto Tarkin palveluksessa ja oli viimeksi toimiston osakkaana vuosina 2004–2006. Kallas on ollut urallaan myös lyhyen aikaa vuonna 2001 asianajajana Courtois Lébelillä Pariisissa ja vuonna 2003 Hannes Snellmanilla Helsingissä. Tarkin jälkeen Kallas on toiminut asianajajana, kilpailuoikeusosaston johtajan ja osakkaana lakitoimisto Luiga Mody Hääl Boreniuksella 2006–2011. Kallas on suorittanut myös MBA-tutkinnon Estonian Business Schoolissa 2007–2009. Matti Herola
Herola opiskelee fysiikkaa Itä-Suomen yliopistossa. Markku Kataja
Fyysikkona Kataja on erikoistunut kokeellisen fysiikan tutkimukseen, vaikka hän aloittikin uransa aikanaan teoreettisen fysiikan parissa. Professori Katajan erikoisalaa ovat varsinkin paperinvalmistusteknologian virtausilmiöt. Hän on tutkinut oman erikoisalansa virtausfysiikan ohella erilaisia käytännön sovellutuksia ja tehnyt teollisuusfysiikan tutkimusta. Teollisuusfysiikan pääalat Jyväskylän fysiikan laitoksella ovat olleet pehmeän ja epäjärjestyneen aineen fysiikka, monifaasivirtaukset sekä erilaisten teollisten prosessien mallinnus. Markku Jalonen
Jalonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1979, yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1986 ja lisensiaatiksi vuonna 1996 Tampereen yliopistosta. Hänen pääaineensa oli valtio-oppi. Vuosina 1985–1989 Jalonen työskenteli assistentin viransijaisena projektitutkijana Tampereen yliopistossa. Sampsa Kataja
Kataja suoritti oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1998. Lisäksi hän on suorittanut kansainvälisen oikeuden opintoja Uppsalan yliopistossa vuonna 1997. Hänestä tuli varatuomari vuonna 1999 auskultoituaan Porin käräjäoikeudessa sekä hovioikeudessa vuosina 1998–1999, minkä jälkeen Kataja työskenteli asianajajana. Asianajajatutkinnon hän suoritti vuonna 2002. Markku Lehto
Lehto on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori, pääaineenaan sosiaalipolitiikka. Hän väitteli tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1971. Samana vuonna alkoi hänen uransa sosiaali- ja terveysministeriössä, jossa hän ehti toimia erikoistutkijana, suunnittelupäällikkönä ja osastopäällikkönä ennen nimitystään kansliapäälliköksi vuonna 1994. Lehto seurasi tehtävässä Heikki S. von Hertzeniä, jonka sijaisena hän oli jo aiemmin toiminut. Markku Kataja
Vakinaiseksi fysiikan professoriksi Jyväskylän yliopiston fysiikan laitokselle Kataja nimitettiin vuonna 2006. Hän aloitti toimessa huhtikuussa 2006. Professuurin alaksi määriteltiin virtausdynamiikka ja sen teolliset sovellukset. Uransa aikana professori Kataja on johtanut laajoja kansallisia tutkimusprojekteja. Niissä yhteistyökumppaneina on ollut mm. yrityksiä. Hän on lisäksi tehnyt tutkimusyhteistyötä useiden kotimaisten ja kansainvälisten tutkimuslaitosten kanssa. Fyysikko
Suomessa fyysikoksi voi opiskella suorittamalla yliopistossa filosofian maisterin tutkinnon fysiikan alalta, tai diplomi-insinöörin tutkinnon teknillisen fysiikan alalta. Muiden luonnontieteellisten alojen tapaan perustutkinnon suorittaminen etenee siten, että noin kolmessa vuodessa suoritetaan luonnontieteen kandidaatin tutkinto ja noin kahdessa vuodessa tämän jälkeen filosofian maisterin tutkinto. Uralle tyypillistä on myös filosofian lisensiaatin tai tavallisemmin filosofian tohtorin jatkotutkinnon suorittaminen, mikä on myös välttämätöntä useimpiin yliopistovirkoihin sekä Suomessa että ulkomailla. Tohtorintutkinnon suorittaminen Suomessa kestää noin neljä vuotta, mutta esimerkiksi Saksassa tohtoriksi valmistutaan yleensä kolmessa vuodessa. Maaretta Tukiainen
Tukiainen opiskeli opettajaksi Helsingin yliopistossa. Opiskeluaikana hän teki sijaisuuksia, ja 4 vuotta opiskeltuaan hän kävi vuoden verran Voionmaan opiston näyttelijälinjalla, minkä jälkeen hän kirjoitti gradunsa ja valmistui kasvatustieteen maisteriksi tammikuussa 1993.. Tämän jälkeen hän hakeutui Turun yliopistoon opiskelemaan elokuva- ja tv-tiedettä, kotimaista kirjallisuutta ja tiedotusoppia. Opiskeluaikanaan hän kirjoitti leffakritiikkejä Turun ylioppilaslehteen ja työskenteli harjoittelijana Turku-TV:llä, johon hän teki viikottaista ohjelmaa Turun kulttuurielämästä toimittajan ja tuottajan rooleissa. Vuonna 1997 Tukiainen valmistui elokuva- ja tv-tieteen kandiksi, muutti takaisin Helsinkiin ja aloitti työt Tammen kustannustoimittajana. Hänen vastuualueelleen kuuluivat ala-asteen ja esiopetuksen oppimateriaalit. Reilun vuoden jälkeen hänestä tuli A-lehtien uuden Leffa-lehden elokuvakriitikko ja toimitussihteeri.. Tukiainen on työskennellyt myös Katso-lehdessä ja Moon TV:ssä. Timo Sajavaara
Timo Sajavaara opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja valmistui maisteriksi 1997. Akateemisen uransa hän aloitti lehtorina Helsingin yliopistossa. Sittemmin hän työskenteli yliassistenttina. Markku Ketola
Hän opiskeli urkujensoittoa Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosastolla professori Tauno Äikään johdolla. Kanttori-urkuriksi hän valmistui keväällä 1968, urkujensoiton diplomitutkinnon hän suoritti 1971 korkeimmalla pistemäärällä 25/25, ja musiikinjohtajan tutkinnon 1974. Hän jatkoi opintojaan useilla mestarikursseilla Suomessa ja ulkomailla, opettajinaan muun muassa Ferdinand Klinda, Guy Bovet, Margaret Irwin-Brandon ja Lionel Rogg. Mark Rothko
Rothko emigroitui Yhdysvaltoihin juutalaisen perheensä mukana vuonna 1913. Hän opiskeli Yalen yliopistossa vuodesta 1921 alkaen englantia, ranskaa, Euroopan historiaa, matematiikkaa, fysiikkaa, biologiaa, kansantaloustiedettä, filosofian historiaa ja psykologiaa. Rothko suunnitteli insinöörin tai asianajajan uraa, mutta lopetti opintonsa vuoden 1923 syksyllä ja muutti New Yorkiin. Siellä hän opiskeli maalausta Max Weberin johdolla, joka rohkaisi häntä maalaamaan Paul Cézannen tyyliin. Jukka Kataja
Jukka Johannes Kataja (s. 13. huhtikuuta 1982 Forssa) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Pituudeltaan 197-senttinen Forssan Koripoikien kasvatti Kataja valittiin koripallon SM-sarjan vuoden tulokkaaksi kaudella 2001–2002. Hän saavutti pelaajaurallaan kaksi SM-mitalia ja kahdesti Suomen cupin hopeaa. Suomen maajoukkueessa Kataja pelasi 13 maaottelua. FoKoPon lisäksi Kataja edusti pääsarjassa kolmea muuta joukkuetta, muun muassa Salon Vilpasta. Kimmo Kainulainen
Lukion jälkeen Kainulainen opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi 1987. Hänen opettajiaan oli mm. tuleva Jyväskylän yliopiston fysiikan professori Jukka Maalampi. Kainulaisen teoreettisen fysiikan alaan kuuluva gradututkimus käsitteli Higgsin tuottoa e+e- -törmäyksissä. Markku Luolajan-Mikkola
Markku Luolajan-Mikkola (s. 1957) on suomalainen sellisti ja musiikinopettaja. Hän on opiskellut sellon soittoa Sibelius-Akatemiassa ja Hollannissa, missä hän opiskeli myös viola da gamban soittamista. Hän opettaa Sibelius-Akatemiassa. Markku Kangaspuro
Markku Kangaspuro on Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutin tutkimusjohtaja. Kangaspuro toimii Suomen Rauhanpuolustajat ry:n puheenjohtajana. Kangaspuro valmistui filosofian tohtoriksi Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2000. Hän suhtautuu kielteisesti Suomen Nato-jäsenyyteen. Ilari Maasilta
Ilari Maasilta kirjoitti 1987 ylioppilaaksi Vehkalahden lukiosta. Lukion jälkeen hän opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui 1993 diplomi-insinööriksi. Tohtoriksi Maasilta väitteli 1998 materiaalifysiikasta Stony Brookissa Yhdysvalloissa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli post doc-tutkijana Michiganin osavaltionyliopistossa vuodet 1999–2000. Maasilta palasi Suomeen 2001 ja aloitti tutkimusuransa kotimaassa. Hän työskenteli 2001–2003 Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella fysiikan erikoistutkijana. Hän toimi vuonna 2001 myös fysiikan yliassistenttina. Markku Kulomaa
Markku Kulomaa opiskeli biotieteitä Turun yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1977 ja lisensiaatiksi 1982. Vuosina 1977–81 hän opiskeli jatko-opiskelijana Tampereen yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi 1982 Turun yliopistossa. Markku Wilenius
Wilenius valmistui ylioppilaaksi Helsingin Steinerkoulusta 1981 ja suoritti perustutkintonsa Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 1992 hän toimi tutkijana Suomen Akatemian ilmastonmuutoksen tutkimusohjelmassa ja valmistui vuonna 1995 yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi ollessaan jatkotutkija Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 1996 Wilenius aloitti Turun kauppakorkeakoulun tulevaisuuden tutkimuskeskuksen koordinaattorina Suoman Akatemian "Citizenship and Ecomodernization in the Information Society: Futures Approach" -tutkimushankkeessa. Hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1997 yhteiskuntatieteelliseen ympäristötutkimukseen liittyvällä väitöskirjallaan "Faust on Wheels: Conceptualizing Modernization and Global Climate Change". Markku Kivikoski
Tutkijanuransa Kivikoski on tehnyt Tampereen teknillisellä yliopistolla, josta hän on valmistunut sekä diplomi-insinööriksi että tekniikan tohtoriksi. Tutkimuksessaan Kivikoski on keskittynyt kuluvalla vuosikymmenellä pääasiassa mikroaaltoalueen antennitekniikkaan. Tutkimuksen vilkkaudesta antaa viitettä se, että Kivikoski on vuoden 2000 jälkeen osallistunut 22 vertaisarvioidun kansainvälisen julkaisun kirjoittamiseen. Ennen nimitystään elektroniikan professoriksi vuonna 1994 hän toimi kuitenkin Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen koneautomaation laboratorion johtajana. Elektroniikan laitoksen johtaja Kivikoski on ollut vuodesta 1996, aiemman sähkötekniikan osaston johtaja vuosina 1998–2002. Vuosina 2002-2008 hän toimi, professorintoimensa ohella, yliopistonsa vararehtorina. Rehtorina Kivikoski seuraa Jarl-Thure Erikssonia, toista sähkötekniikan professoria, joka jäi eläkkeelle heinäkuun 2008 lopussa. Markku Johansson
Markku Johansson aloitti trumpetinsoiton 13-vuotiaana. Hän suuntautui aluksi klassiseen musiikkiin. Johansson opiskeli Lahden musiikkiopistossa vuosina 1965–1968 pääaineena trumpetin soitto. Hän jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa 1970–1972. Vuosina 1976–1977 Johansson opiskeli New Yorkissa opettajinaan Thad Jones, Lew Soloff sekä Carmine Caruso. Yrjö Matsi
Matsi opiskeli Humanistisessa ammattikorkeakoulussa Äänekosken kampuksella Suolahdessa yhteisöpedagogiksi. Hän valmistui vuonna 2009.
Lisäksi Matsi toimii laulajana Katutaiteilija -bändissä ja hänellä on akustinen duo nimeltään DuoDa. Markku Silén
Silén aloitti uransa Helsingin yliopiston psykologian laitoksen laboratorioinsinöörinä suunnittelemalla aivotutkimuksen teknisiä järjestelmiä ja analyysiohjelmistoja (1978–1980). Hänen ensimmäinen työpaikkansa yritysmaailmassa oli Digital Equipment Corporation Oy:n kouluttajana, koulutusjohtajana ja tietohallintojohtajana (1980–1987). Markku Pakkanen
Markku Veli Pakkanen (s. 31. tammikuuta 1960 Sippola) on suomalainen kuljetusyrittäjä ja poliitikko. Pakkanen on koulutukseltaan maatilateknikko ja on toiminut Suomen Keskustan kansanedustaja vuosina 2007–2011 Kymen vaalipiiristä. Pakkanen tippui eduskunnasta vuoden 2011 vaaleissa. Hän sai 4755 ääntä, mikä oli 308 vähemmän kuin vuoden 2007 vaaleissa. Hän palasi eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa. Vuodesta 2015 hän on ollut myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Markku Laakso
Laaksolla on kolme lasta ja hän on toista kertaa naimisissa. Hänen vaimonsa on Itä-Suomen yliopiston professori Johanna Kuusisto. He tutustuivat noin 20 vuotta sitten, kun Laakso ohjasi Kuusiston väitöskirjan. Sittemmin Kuusisto on ollut mukana lukuisissa Laakson tutkimuksissa. Markku Koski (toimittaja)
Markku Koski (s. 22. marraskuuta 1945 Lahti) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on
yhteiskuntatieteiden tohtori, freelance-toimittaja ja Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutin tuntiopettaja sekä "Filmihullu"-lehden toimituksen jäsen. Hän on kirjoittanut esseitä ja artikkeleita muun muassa "Parnassoon", "Etelä-Suomen Sanomiin", "Helsingin Sanomiin", "Uuteen Suomeen", "Journalistiin" ja "Pakkaus"-lehteen. Hän on myös toiminut "City"- ja "Apu"-lehtien kolumnistina. Koski asuu Lahdessa. Markku Nurmi
Nurmi väitteli tekniikan tohtoriksi tuotantotaloudesta ja erikoistui ympäristö- ja energiatutkimukseen. Hän työskenteli Kilpailuvirastossa, elinkeinohallituksessa ja opetusministeriössä ennen kuin vuonna 1994 siirtyi ympäristöministeriöön. Hän oli viimeisenä projektinaan johtokunnan puheenjohtajana kumppanuusohjelmassa, jolla pyritään edistämään energian tuottamista uusiutuvista lähteistä ja torjumaan ilmastonmuutosta Väli-Amerikassa. Aleksi Laine
Laine opiskelee fysiikkaa Turun yliopistossa. Jaakko Hintikka
Hintikka sai ensi kosketuksensa filosofiaan koululaisena Eino Kailan teosten välityksellä. Hän valmistui ylioppilaaksi Keravan yhteiskoulusta 1947. Jaakko Hintikka opiskeli Helsingin yliopistossa matematiikkaa, mutta Georg Henrik von Wrightin luennot saivat hänet kiinnostumaan filosofiasta. Matematiikassa ja fysiikassa hänen opettajiaan olivat muun muassa Gustav Elfving, Erkki Laurila ja Rolf Nevanlinna. Vuosina 1948–49 Hintikka opiskeli Yhdysvalloissa Williams Collegessa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja filosofian lisensiaatiksi Helsingin yliopistossa vuonna 1952. Markku Kivinen
Kivinen valmistui ylioppilaaksi Tapiolan yhteiskoulusta vuonna 1970. Hän opiskeli sosiologiaa ja filosofiaa Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui maisteriksi vuonna 1977. Hänen pro gradu -tutkielmansa aiheena olivat valtion käsitteellisen tutkimisen ongelmat. Lisensiaatitutkielma työn autonomiasta keskiluokan määrittämisen lähtökohtana valmistui 1986. Tohtoriksi Kivinen väitteli vuonna 1989. Kivinen promovoitiin valtiotieteellisen tiedekunnan priimustohtorina vuoden 1990 promootiossa. Stephen Hawking
Koulussa Hawkingin matematiikanopettaja sai hänet kiinnostumaan matematiikasta, jota hän viimeisinä vuosina koulussaan erikoistui opiskelemaan. Hänen isänsä olisi halunnut poikansa jatkavan opiskeluja Oxfordin yliopiston University Collegessa, jossa hän oli itse aikaisemmin opiskellut. Nuori Hawking halusi tulevia yliopisto-opintojaan ajatellen ottaa pääaineikseen fysiikan ja matematiikan jatkokurssin. Frank Hawking toivoi kuitenkin pojastaan itsensä tavoin lääkäriä ja vaati tätä ottamaan myös kemian pääaineekseen. Niinpä lopulta Stephen Hawking valitsi pääaineikseen matematiikan, fysiikan ja kemian. Tässä vaiheessa hänen ei kuitenkaan tarvinnut tehdä vielä päätöksiä yliopistoa ajatellen. Janne Kataja
Kataja syntyi Kuusankoskella, mutta hänen ollessaan kahden viikon ikäinen hänen perheensä muutti Riihimäelle. Hän opiskeli kaksi vuotta ilmaisutaitopainotteisessa Kallion lukiossa, mutta lopetti opinnot kesken, koska ansiotöitä oli riittävästi. Syksyllä 2000 hän aloitti teatteri-ilmaisun ohjaajan opinnot Turun ammattikorkeakoulun Taideakatemiassa. Huhtikuussa 2007 lopputyö on vielä suorittamatta. Jyrki Katainen
Katainen on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1998 pääaineenaan valtio-oppi. Arnold Matteus
Matteus aloitti vuonna 1918 opinnot Tarton yliopistossa fyysis-matemaattisessa tiedekunnassa. Vuosina 1919–1920 hän osallistui Viron vapaussotaan. Hän opiskeli 1921–1925 Karlsruhen teknillisessä korkeakoulussa arkkitehtiosastolla. Pantse Syrjä
Vuonna 1977 Syrjä aloitti fysiikan opiskelun Helsingin yliopistossa. Hän kuitenkin keskeytti opinnot kolmantena vuotena, kun yhtye vei koko mielenkiinnon ja ajan. Hän on ollut Eppujen nokkamies, säveltäjä ja tuottaja, joka on määrännyt yhtyeen tahdin. Yhtyettä rautaisin ottein johtanutta Syrjää on pidetty ujona, itseriittoisena ja analyyttisenä täydellisyyden tavoittelijana. Osin hänen kriittisyytensä tuottamansa musiikin suhteen pysäytti Eppujen levyjulkaisut 90-luvulla. Mikko Syrjä on asunut pienessä torpassa maaseudulla Ylöjärvellä. Markku Soikkeli
Markku Soikkeli (kirjailijanimi M. G. Soikkeli, s. 1963) on suomalainen kirjallisuudentutkija, kriitikko ja tieteiskirjailija. Koulutukseltaan Soikkeli on filosofian tohtori ja hän on työskennellyt Tampereen yliopistossa Suomen kirjallisuuden assistenttina ja lehtorina. Lisäksi Soikkeli on toiminut Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden lehtorina ja myös vastaavana professorina. Soikkeli toimii myös kriitikkona ja arvostelee elokuvia sekä kirjallisuutta. Soikkeli oli mukana Yle TV1:n ohjelmassa "Kirja A & Ö" vuoteen 2000 asti. Markku Kuitunen
Kotimaan lisäksi Kuitunen on työskennellyt ulkomailla. Hän on tehnyt tutkimustyötä Unkarissa vuosina 1984, 1985 ja 1986, Yhdysvalloissa vuosina 1996 ja 2005 sekä Australiassa vuonna 2006.
Markku Kuitunen nimitettiin ensimmäistä kertaa ympäristötieteen professuuriin vuonna 2000 ja hän aloitti toimessaan vuonna 2001. Vuonna 2004 hänet nimitettiin vakinaiseksi ympäristötieteen professoriksi, jonka erikoisala olivat ympäristötieteet, etenkin ympäristövaikutusten arviointi ja hallinta. Hän aloitti kyseisessä virassa elokuussa 2004. Ympäristövaikutuksien tutkimus Jyväskylän yliopistossa on painottunut yhdyskuntien toimintaan sekä erilaisiin luonnon- ja maankäytön toimintoihin. Niiden ohella on selvitetty mm. ympäristövaikutusten lainmukaisen arviointiprosessin vaikuttavuutta. Velipekka Nummikoski
Ennen siirtymistään RAY:hyn Nummikoski toimi kesäkuusta 2011 pääministeri Jyrki Kataisen valtiosihteerinä. Hän oli Kataisen valtiosihteeri myös tämän valtiovarainministeriaikana vuosina 2007–2011. Nummikoski valmistui Turun yliopistosta vuonna 1987 valtiotieteen maisteriksi pääaineenaan sosiaalipolitiikka. Puoluetaustaltaan hän on kokoomuslainen. Janne Koivukoski
Koivukoski valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1983 pääaineenaan fysiikka. Hän on erikoistunut säteilyfysiikkaan. Markku Mannerkoski
Mannerkosken vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Veikko Mannerkoski ja Vieno Anttila. Hän valmistui diplomi-insinööriksi teknillisen korkeakoulun vuoritekniikan osaston metallurgian opintosuunnalta vuonna 1959 ja väitteli Teknillisestä korkeakoulusta tohtoriksi vuonna 1964. Marja Hintikka
Hintikka on koulutukseltaan medianomi. Hän opiskelee viestintää Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Ennen radio- ja televisiouraa Hintikka työskenteli tekstisuunnittelijana mainostoimistossa. Jan Rak
Jan Rak opiskeli fysiikkaa Kaarlen yliopistossa, Prahassa. Uransa alussa hän vietti kolme vuotta tutkijana Dubnassa Venäjällä. Rak väitteli filosofian tohtoriksi ydinfysiikasta tammikuussa 1995. Valmistuttuaan hän työskenteli 1995–2000 postdoc-tutkijana Max Planck -instituutissa Heidelbergissä. Sen ohella hän oli tutkijana raskasionitutkimukseen erikoistuneessa tutkimusinstituutti GSI Darmstadtissa. Heidelbergissa hän työskenteli CERES/NA45 -kokeessa CERNin superprotonisynkrotronilla (SPS, ). Hänen vastuullaan oli erityisen teleskoopin () kehittäminen. Laitteisto koostuu kahdesta säteilyilmaisimesta (SDD-ilmaisin, "Silicon Drift Detector"). Markku S. Nieminen
Markku Sakari Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteislyseosta vuonna 1968. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1974 ja väitteli vuonna 1977 sydäninfarktin laajuuden ja haittavaikutusten kartoittavasta ultraääni- eli kaikututkimuksesta. Tämä oli alkulaukaus kansainväliselle uralle. Nieminen oli kutsusta Rotterdamin Erasmus-yliopiston Thoraxcenterissä 1977 ja ASLA-Fullbright-stipendiaattina Harvardin yliopiston Peter Bent Brigham -sairaalassa 1980–1981. Markku Syrjänen
Markku Syrjänen syntyi talousjohtaja Alpo Albert Syrjäsen ja myyntipäällikkö Helvi Eriikka Sifverbergin perheeseen. Syrjäsen puoliso vuodesta 1970 oli Anja Hellevi Timonen. Syrjänen tuli ylioppilaaksi Helsingin kaksoisyhteislyseosta 1964 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1970 ja tekniikan lisensiaatiksi 1973. Tekniikan tohtoriksi Syrjänen väitteli 1976. Hän toimi Teknillisessä korkeakoulussa assistenttina ja tutkimusassistenttina 1969–1971, vs. apulaisprofessorina ja vs. professorina 1976–1988 ja vuodesta 1988 professorina. Suomen Tekoälyseuran puheenjohtaja Syrjänen oli 1990–1992. Matti Manninen (fyysikko)
Fyysikkona Matti Mannisen on tutkimusala on ollut pääasiassa teoreettinen materiaalifysiikka. Aloittaessaan Jyväskylässä (1988) teki materiaalifysiikan tutkimusta laskennallisen fysiikan ja teoreettisen fysiikan alalla sekä kokeellista materiaalifysiikan tutkimusta. Hänen kokeellinen tutkimuksensa kuitenkin loppui 1990-luvulla. Hän tutki materiaaleja ja niiden ominaisuuksia tutkimusryhmineen esimerkiksi fysiikan laitoksen hiukkaskiihdyttimen avulla. Näiden tutkimusten avulla saatiin tietoa esimerkiksi kestomagneettien säteilynkestävyydestä. Markku Tanttu
Markku Tapani Tanttu (s. 28. maaliskuuta 1944) on suomalainen kuvittaja ja kirjailija. Hän on opiskellut Vapaassa Taidekoulussa 1962, Taideteollisen Ammattikoulun yleisellä ja graafisella linjalla 1962–1965, Helsingin Yliopiston piirustuslaitoksella kolme kevätlukukautta 1963–1965 ja Taideteollisuusopiston graafisella linjalla 1965–1967. Hän on toiminut taittajana useissa lehdissa vuodesta 1966 alkaen, julkaissut kirjoja ja pitänyt näyttelyjä. Markku Kuittinen (professori)
Markku Kuittinen (s. 1962) on suomalainen fyysikko ja professori. Hänet nimitettiin vuonna 2001 fysiikan professoriksi Joensuun yliopistoon (nyk. Itä-Suomen yliopisto). Sittemmin hän on toiminut mikro- ja nanofotoniikan professorina Itä-Suomen yliopiston Joensuun toimipisteessä. Markku Kataja
Professorin toimensa ohella Kataja on toiminut erilaisissa hallinnollisissa tehtävissä tiedekunnassaan ja fysiikan laitoksella. Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaani Mikko Mönkkönen nimitti professori Katajan Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen johtajaksi. Hänen toimikautensa laitoksen johtajana alkoi vuoden 2018 alussa. Toimikausi kestää vuoden 2021 loppuun saakka. Laitosjohtajan ominaisuudessa professori Kataja osallistuu myös matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan hallintotyöhön tiedekuntaneuvostossa. Markku Kanerva
Markku Tapio Kanerva (s. 24. toukokuuta 1964 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja. Joulukuusta 2016 alkaen Kanerva on toiminut Suomen jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Hän on toiminut pelaaja- ja valmentajauriensa välissä myös peruskoulunopettajana. Lauri Markkanen
Markkanen kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2016. Hän aikoo suorittaa yliopistotason tutkinnon peliuransa kehittymisestä riippumatta. Hän on kertonut olleensa kiinnostunut erityisesti valokuvauksesta. Arizonan yliopistossa Markkanen opiskeli tähtitieteen alkeita ja ruotsia. Markku Anttila
Markku Matias Anttila on suomalainen viihdetaiteilija. Hän on esiintynyt taikurina yli 30 vuotta. Anttila on opiskellut viulunsoittoa sekä musiikin teoriaa ja ollut Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa viulunsoiton opettajana 1980-luvulta lähtien. Hän on soittanut Seinäjoen kaupunginorkesterissa. Anttila alkoi säveltää kevyttä musiikkia vuonna 1984.
Hänen sävellyksiään on levyttänyt esimerkiksi Lea Laven. Markku Kopisto
Markku Eero Antero Kopisto (s. 18. maaliskuuta 1949) on suomalainen säveltäjä ja sanoittaja, joka teki sävellyksen lastenlauluun "Popsi popsi porkkanaa".
Kopisto opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1970-1976. Olli Ikkala (fyysikko)
Olli Tapio Ikkala (s. 15. elokuuta 1953 Helsinki) on suomalainen fyysikko. Hän on ollut Teknillisen korkeakoulun professori vuodesta 1999 ja toimii nykyään polymeerifysiikan ja molekulaaristen nanorakenteiden professorin virassa. Suomen Akatemian akatemiaprofessori hän on ollut vuodesta 2005 alkaen. Ikkala on toiminut muun muassa Suomen fyysikkoseuran puheenjohtajana ja saanut vuonna 2002 Emmanuel Merck -palkinnon. Markku Kuittinen (professori)
Joensuun yliopiston fysiikan professoriksi hänet nimitettiin 2001. Nykyisin opinahjo tunnetaan Itä-Suomen yliopistona ja Kuittinen toimii siellä professorina yliopiston fysiikan ja matematiikan laitoksen alaisessa fotoniikan instituutissa. Instituutti aloitti toimintansa vuonna 2013. Kimmo Kainulainen
Kimmo Kainulainen kirjoitti ylioppilaaksi Nurmeksen lukiosta. Hänen kanssaan samalla luokalla opiskelivat myös tulevat fysiikan professorit Markku Kuittinen ja Kari Rummukainen. Kuittinen on sittemmin toiminut mikro- ja nanofotoniikan professorina Itä-Suomen yliopiston Joensuun kampuksella (ent. Joensuun yliopisto). Rummukainen puolestaan on työskennellyt Helsingin yliopiston teoreettisen hiukkasfysiikan professorina. Markku Kataja
Professori Kataja on tutkinut myös mikrofibrilloituneen selluloosan (, MFC) virtauskäyttäytymistä paperinvalmistusprosessissa. MFC-materiaaleja on 2000-luvulla tutkittu aktiivisesti, koska niitä voidaan käyttää erilaisten biopohjaisten materiaalien valmistukseen. Kataja työryhmineen on selvittänyt MFC:n ominaisuuksia virtauksen aikana. Mittauksessa kuidut asetettiin veteen ja sen jälkeen tutkittiin syntyneen seoksen virtausta suorassa putkessa. Tutkimuksessa käytettiin tähän tarkoitukseen kehitettyä uutta nopeusprofiileja soveltavaa reometristä mittausmenetelmää. Mittausmenetelmä perustuu siihen, että suorassa putkessa virtaavaa selluloosaa mitataan samanaikaisesti käyttäen kahta eri mittausmenetelmää: Dopplerin optista koherenssitomografiaa (, DOCT) ja ultraääninopeusprofilointia (, UVP). Dopplerin optinen koherenssitomografia (DOCT) on mittausmenetelmä, jolla on mahdollista mitata reaaliaikaisesti niin kutsuttujen suspensioiden virtauksen nopeusprofiili ohuista kapillaareista häiritsemättä virtauksen kulkua. Menetelmän erotuskyky on tarkka. Riku Rantala
Rantala on suorittanut lukio-opintonsa Ressun lukiossa. Lisäksi hän on opiskellut tiedotusoppia Tampereen yliopistossa ja käynyt sitä ennen vuoden kadettikoulua.
Hän työskenteli rikostoimittajana Helsingin Sanomissa vuosien 1999–2001 aikana ja teki yhden vuoden 2001 merkittävimmistä uutisista, joka liittyi Lahdessa samana vuonna pidettyjen hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen dopingskandaaliin. Rantala paljasti Suomen Hiihtoliiton silloisen päävalmentajan, Kari-Pekka Kyrön, unohtaneen Ala-Tikkurilan Shell-huoltoasemalle lääkärinlaukun, joka sisälsi dopingaineita. Matti Manninen (fyysikko)
Professori Manninen on osallistunut erilaisiin hallintotoimiin Jyväskylän yliopistossa. Hän oli vuosina 1993–1996 Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen johtaja. (Laitoksen varajohtajana hän oli toiminut 1991–1993.) Sen jälkeen hän toimi matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaanina 1996–2009. Hänen toimikautensa aikana matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan tutkimustoiminta laajeni ja monipuolistui. Jyväskylän yliopistoon perustettiin vuonna 2002 Nanotiedekeskus. Se on poikkitieteellinen tutkimuskeskus, jossa kemian, fysiikan ja biotieteiden (solu- ja molekyylibiologian) tutkijat toimivat yhdessä samoissa tiloissa. Aluksi tiedekeskuksen tutkimustoiminta tosin tapahtui laitoksien (fysiikan laitos, kemian laitos ja bio- ja ympäristötieteiden laitos) tiloissa, mutta vuonna 2004 tutkimuskeskus sai omat toimitilansa, kun nanotiedekeskuksen rakennus ("nanotalo") valmistui. Tiedekunta teki Mannisen dekaanikaudella myös monia merkittäviä laiteinvestointeja laitoksille (kemia, fysiikka ja bio- ja ympäristötieteet). Nanotiedekeskuksen toimitalon valmistuttua (2004) hankittiin femtosekuntilaserlaitteisto, jota voidaan käyttää esimerkiksi nanotieteissä nanomateriaalien rakenteen muokkaamiseen. Laitteistolla voi tehdä myös erilaisia optisia mittauksia ja spektroskopian mittauksia näkyvän valon alueella lähellä infrapuna-aluetta sekä keski-infrapuna-alueella (). Solu- ja molekyylibiologian tutkimusta varten hankittiin vuonna 2006 uusi konfokaalimikroskooppi. Manninen toimi vuosina 2008–2009 Nanotiedekeskuksen johtajana. Markku Laukkanen
Markku Laukkanen työskenteli Yleisradion toimittajana aluetoimituksissa vuosina 1968–1982, poliittisena toimittajana TV 2:n Ajankohtaisessa kakkosessa 1983-88 ja Ylen TV 2:n toimitussihteerinä 1988-91. Hän on työskennellyt toimittajana vuodesta 2011 erikoistumisalueina rakennus- ja puutuoteteollisuus sekä energiateollisuus. Hannu Häkkinen
Hannu Häkkinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981. Filosofian maisteri (fysiikka) vuonna 1988 ja filosofian tohtori (fysiikka) Jyväskylän yliopistosta vuonna 1991. Väitöskirjan aiheena oli “Effective-Medium Studies of Dislocations and Surfaces in FCC Metals”. Dosentin arvo (Jyväskylän yliopisto) 1997. Vuosina 1998–2003 tutkijana Georgia Institute of Technologyssä Yhdysvalloissa. Nimitettiin Jyväskylän yliopiston laskennallisen nanotieteen professoriksi 2007. Vuodesta 2012 lähtien Jyväskylän yliopiston Nanotiedekeskuksen (NSC) tutkimusjohtaja. Vuodesta 2016 alkaen akatemiaprofessori. Markku Saksa
Markku Saksa valmistui Sanomien toimittajakoulusta 1967. Katra
Katra on kotoisin Tampereelta. Katra soitti lapsuutensa pianoa Pirkanmaan musiikkiopistossa ja voimisteli. 14-vuotiaana Katran vaihtoi pianotunnit laulutunneiksi. Yläasteen jälkeen Katra siirtyi ilmaisutaidon lukioon ja liittyi muutamaan bändiin keräämään esiintymiskokemusta. Samalla Katra opiskeli klassista musiikkia musiikkiopistolla. Katra lauloi taustoja Lovexille ja soitti koskettimia Essentiassa. Tällä hetkellä Katra opiskelee Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa teatterimusiikkia ja musiikkidraamaa pääaineenaan laulu. Katralla on tytär, Illusia, Lovexin kitaristin Vivianin kanssa. Nykyisin Katra on naimisissa Niko Solopuron (o.s. Virtanen) kanssa, joka esiintyi Waldon toisena tulitaiteilijana Moskovan Euroviisuissa 2009. Veikko Anttila
Anttila kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolan yhteislyseossa 1950, valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1954, filosofian lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1964 ja väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa 1967. Työurallaan hän toimi Suomen kotiseutuliiton toiminnanjohtajana 1953–1958, pääesikunnan tiedotustoimiston toimistosihteerinä 1958–1960, Valtionrautateiden tiedotuspäällikkönä 1960–1964. Tieteellinen ura veti Anttilaa kuitenkin puoleensa ja hänestä tuli Turun yliopiston assistentti vuosiksi 1965–1968. Sieltä tie vei valtion humanistisen toimikunnan nuoremmaksi tutkijaksi 1968–1970 ja Jyväskylän yliopiston kansatieteen / etnologian apulaisprofessoriksi vuosiksi 1970–1990. Jyväskylän yliopiston humanistisen tiedekunnan dekaanina Anttila toimi 1982–1983 ja Suomen Akatemian viransijaisena tutkijaprofessorina 1980–1981. Hänen tutkimusaiheenaan akatemiassa oli paikallisyhteisöissä 1900-luvulla tapahtuneet rakenteelliset, toiminnalliset, kulttuuriset, sosiaaliset ja taloudelliset muutokset. Markku Peltonen
Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1984, lisensiatiksi 1988 ja tohtoriksi vuonna 1992 pääaineenaan yleinen historia. Tutkijanuransa aikana hän on vieraillut myös Cambridgen ja Princetonin yliopistoissa. Vuosina 2007–2019 hän toimi aatehistorian professorina ja on vuodesta 2009 lähtien ollut yleisen historian professori Helsingin yliopistolla. Akatemiaprofessuurin vuoksi hän on virkavapaalla professorin virasta 2014–2018. Tällöin hän tutkii demokratian käsitettä 1600-luvulla. Markku Puntila
Markku Puntilan isä oli L. A. Puntila. 
Hän tuli ylioppilaaksi 1955 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1960 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1970. Puntila toimi Suomen Pankissa ylimääräisenä tutkijana 1960–1969, tutkijana 1969–1970, osastopäällikkönä 1970–1971, johtajana 1972–1990 ja johtokunnan jäsenenä 1990–1991, oltuaan johtokunnan vs. jäsen jo vuonna 1983. Ns. vahvan markan politiikan kannattajana tunnettu Puntila erosi tästä tehtävästä syksyllä 1991, Suomen Pankissa hän ehti työskennellä 31 vuotta. Markku Kulomaa
Valmistuttuaan Kulomaa työskenteli tutkijana Tampereen yliopistossa. Hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1982–1984. Sen ohella hän työskenteli post doc-tutkijana Baylor College of Medicinessa Houstonissa 1982–1985. Palattuaan Suomeen 1985–1988 hän oli Suomen Akatemiassa nuorempana tutkijana. Vuodesta 1987 hän oli Tampereen yliopiston molekyylibiologian dosentti. Markku Lukka
Markku Juhani Lukka (s. 28. syyskuuta 1946 Loimaa) on Lappeenrannan teknillisen yliopiston sovelletun matematiikan professori emeritus, joka toimi pitkään yliopiston rehtorina.
Lukka syntyi Kaarlo Lukan ja Elsa Maria Liekarin perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Loimaan yhteiskoulusta 1964, suoritti Turun yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1969 ja lisensiaatin tutkinnon 1971 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1971. Sotilasarvoiltaan Lukka on reservin majuri. Eläkkeelle jäätyään Lukka innostui maalaamisesta ja on muun muassa pitänyt teoksistaan taidenäyttelyn aviovaimonsa Leena Sjöblomin kanssa. Hän oli aiemmin, vuodesta 1971 alkaen, naimisissa professori Anita Lukan kanssa tämän kuolemaan saakka. Felix Bloch
Bloch aloitti akateemiset opintonsa Zürichin kansallisessa teknologiainstituutissa "Eidgenössische Technische Hochschulessa", josta hän suunnitteli valmistuvansa insinööriksi. Vuoden opiskelujen jälkeen hän siirtyi kuitenkin opiskelemaan matematiikkaa ja fysiikkaa vaihtaen osastoa instituutin sisällä. Opiskelujensa aikana hän kiinnostui teoreettisesta fysiikasta ja osallistui muun muassa Peter Debyen, Paul Scherrerin, Hermann Weylin, ja Erwin Schrödingerin luennoille. Vuoden 1927 syksystä hän jatkoi teoreettisen fysiikan opintoja Leipzigin yliopistossa Werner Heisenbergin johdolla ja sai filosofian tohtorin tutkintonsa valmiiksi kesällä 1928. Hänen kvanttimekaniikan alan tutkimuksensa käsitteli elektronien liikettä kiteissä ja erityisesti hän kehitti teorian metallien sähkönjohtavuudesta. Luettelo televisiosarjan Salatut elämät poistuneista henkilöistä
Eemeli Tikka (es. Teemu Kataja, 2008) opiskeli samassa Päivölän opiston matematiikkalukiossa, Valkeakoskella, Niko Vainion kanssa. Hänestä tuli Nikon huonekaveri siellä. Eemeli on samaisessa matematiikkalukiossa opiskelleen Essin kaksoisveli. Arttu Tuominen
Arttu Tuominen (s. 1981) on suomalainen kirjailija, joka asuu Porissa, Paarnoorissa. Koulutukseltaan hän on ympäristöteknologian insinööri (ylempi AMK). Arttu Tuominen on julkaissut neljä jännitysromaania. Tuominen on mukana porilaisessa Säh­köi­set sa­nat -ympäristötaideteoksessa muiden satakuntalaisten kirjailijoiden kanssa. Teos koostuu sähkökaappien kylkiin teipatuista kirjailijoiden teksteistä.Tuomisen neljä ensimmäistä kirjaa kuuluvat niin sanottuun Labyrintti-sarjaan. Niissä ovat päähenkilöinä ovat ylikonstaapeli Janne Rautakorpi, sekä pituushypyn MM-kilpailujen hopeamitalisti, Liisa Sarasoja. Vuonna 2019 Tuomisen kirjojen kustantajaksi vaihtui WSOY. Neljä ensimmäistä kirjaa kustansi Myllylahti.Tuomisen novelleja on julkaistu useissa eri antologioissa. Hän on myös toimittanut yhdessä kirjailija Juha Mäntylän kanssa novelliantologiat "Koivulehto – valon ja varjon tarinoita" ja "Tulipunainen mekko – valon ja varjon tarinoita II". Markku Pohjola (Nordea)
Pohjola on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Lahja Kivinen
Koulutukseltaan Lahja Kivinen oli sosiologian maisteri. Pääasiallisen työuransa hän teki Kansaneläkelaitoksessa. Lahja ja Sulo Kivisellä oli kolme poikaa, joista tunnettuja ovat yhteiskuntatieteilijä ja kirjailija Markku Kivinen ja näyttelijä Mikko Kivinen. Katja Kallio
Kallio valmistui ylioppilaaksi Turun Klassikon lukiosta vuonna 1987. Hän on opiskellut italian ja espanjan kieltä ja kirjallisuutta sekä yleistä kirjallisuustiedettä Turun yliopistossa. Kallio on suomentanut kaunokirjallisuutta espanjasta ja englannista. Hän on työskennellyt muun muassa Liken kustannustoimittajana ja tiedottajana sekä Suomen Kuvalehden TV-maailman kolumnistina. Vuodesta 2007 hän on toiminut Image-lehden elokuvakolumnistina.