Voiko synnytyksen jälkeinen verenvuoto alkaa kuusi viikkoa synnytyksen jälkeen?
Synnytyksenjälkeinen verenvuoto
Synnytyksen jälkeinen verenvuoto tarkoittaa useimmiten enemmän kuin 500 tai 1000 millilitran verenvuotoa ensimmäisen 24 tunnin kuluessa synnytyksestä. Diagnoosikriteeristö voi myös edellyttää alhaisen vesimäärän oireita. Alkuvaiheen oireita voivat olla sydämen tiheälyöntisyys, pyörtymisen tunne seisoessa sekä tihentynyt hengitys. Verenvuodon jatkuessa potilasta voi alkaa paleltaa, verenpaine saattaa laskea ja hänestä voi tulla levoton tai hän voi menettää tajuntansa. Synnytyksen jälkeinen verenvuoto voi alkaa jopa kuusi viikkoa synnytyksen jälkeen.
Kovakalvonalainen verenvuoto
Akuutti subduraalihematooma on yleensä aivovamman seurausta, kun taas krooninen subduraalihematooma voi tulla vanhuksille ja muille riskiryhmille pienenkin päävamman jälkeen. Vuodon oireita voivat olla päänsärky, tajunnantason vaihtelut, huimaus, sekavuus, pahoinvointi, tasapaino- ja kävelyvaikeus, dysfasia ja toispuolinen halvaantuminen. Kohtu
Kohdun limakalvo tarjoaa ympäristön alkion kiinnittymiselle ja kehittymiselle naisen murrosiästä vaihdevuosi-ikään. Kohdun limakalvo paksunee kuukautiskierron ensimmäisellä puoliskolla. Munasarjojen tuottamien hormonien vaikutuksesta limakalvoon muodostuu erittäviä rauhasia ovulaation jälkeen. Mikäli hedelmöitystä ei tapahdu tai alkio ei kiinnity, kohdun limakalvo poistuu elimistöstä emättimen kautta kuukautisvuotona ja kehittyy hitaasti uudelleen seuraavan kierron aikana. Ravistellun vauvan oireyhtymä
Ravistellun vauvan oireyhtymäksi kutsuttu vaurio syntyy, kun vauvaa ravistellaan vähintään muutamia kertoja, mutta keskimäärin kymmenen kertaa edestakaisin. Oireyhtymässä tyypillisiä löydöksiä ovat aivokalvon alaiset verenpurkaumat ("subduraalihematoomat") ja verkkokalvovuodot. Todennäköisesti osa tapauksista jää diagnosoimatta. Vammojen aiheuttaminen vaatii aikuisen voimat, eivätkä siis esimerkiksi sisarukset tai vauva itse ole voineet niitä aiheuttaa. Kohtukuolema
Kohtuun kuollut lapsi synnytetään yleensä alakautta, yleensä normaalilla synnytysosastolla. Normaaliin synnytykseen verrattuna voidaan käyttää tehokkaampaa kivunlievitystä, koska vauvan voinnista ei tarvitse huolehtia. Mikäli synnytys ei lähde spontaanisti käyntiin, se käynnistetään. Keisarileikkausta suositellaan vain äidin terveyttä tai henkeä uhkaavassa tilassa. Näitä ovat muun muassa runsas verenvuoto istukan irrottua tai hyvin vaikea raskausmyrkytys. Keisarileikkaukseen päädytään myös, jos alatiesynnytys on mahdoton esimerkiksi sikiön poikkitilan tai täydellisen eteisistukan vuoksi. Abortti
Lääkkeellisessä keskeytyksessä alavatsakivut ja pahoinvointi ovat tavanomaisia, lisäksi jälkivuoto kestää 1–3 viikkoa. Noin 2–4 prosentissa lääkkeellisesti keskeytetyissä tapauksissa kohtu ei tyhjene kokonaan, jolloin tarvitaan imukaavintaa.
Kirurgisista keskeytystavoista yleisin on imukaavinta, joka suoritetaan useimmiten kevyessä nukutuksessa. Esilääkityksenä voidaan antaa mifepristonia, joka pehmittää kohdunkaulakanavaa toimenpidettä varten. Kohdusta tyhjennetään raskausmateriaali emättimen kautta imemällä ja kaapimalla. Koko toimenpide kestää noin 15 minuuttia. Kotiin pääsee pari tuntia toimenpiteen jälkeen, ja jälkivuoto kestää muutamia päiviä. Sydäninfarkti
Ambulanssihenkilökunta voi aloittaa potilaan hoidon jo sairaalan ulkopuolella heti potilaan kohdattuaan. Ensihoitajat ottavat potilaalta sydänfilmin, minkä perusteella sydäninfarktin hoito aloitetaan lääkärikonsultaation jälkeen. Ensihoitajat avaavat potilaalle suoniyhteyden ja aloittavat happihoidon. Hoitotason ambulanssin henkilöstö voi aloittaa liuotushoidon jo potilaan kotona ja lievittää potilaan kipua suonensisäisesti annettavilla vahvoilla kipulääkkeillä sekä annostella sydämen työmäärää vähentäviä lääkkeitä, kuten nitraatteja. Lisäksi suoniyhteys on tarpeellinen potilaan jatkohoitoa ajatellen, sillä mahdollisesti tarvittavan pallolaajennuksen esilääkitys voidaan aloittaa jo matkalla sairaalaan. Verkkokalvon irtauma
Leikkauksen jälkeen määrätään asentohoitoa osin sairaalassa ja osin kotona. Potilas joutuu toistamaan tietyt makuuasennot tietyssä järjestyksessä ja aikarytmissä muutaman vuorokauden ajan. Asentohoidon asennot ja aikataulun määrittää leikkauksen suorittava lääkäri. Asentohoidon aikana vuoteessa on pysyteltävä lukuun ottamatta välttämätöntä ateriointia ja WC-asiointia. Lisäksi lääkäri saattaa määrätä hoitoon silmätippoja ja muita lääkkeitä. Sairauslomaa tarvitaan vähintään asentohoidon ajaksi, usein 3-6 viikkoa pitempäänkin. Ensimmäiseen kahteen viikkoon ei saa saunoa, eikä ensimmäiseen kolmeen viikkoon saa uida. Jos leikkauksen yhteydessä silmään on laitettu kaasua, jonka paineen ja nosteen on tehtävä auttaa verkkokalvo takaisin oikealle paikalleen, on potilaan myös vältettävä parin kuukauden ajan lentämistä ja vuoristomatkailua. Lisäksi moottoriajoneuvojen ajamista on vältettävä jonkin aikaa hoidon jälkeen. Varoaika riippuu hieman siitä, millä kaasulla potilas on hoidettu: rikkiheksafluoridi (SF6) 3-4 viikkoa, heksafluorietaani (C2F6) 4-5 viikkoa, oktafluoripropaani (C3F8) 5-6 viikkoa. Turvotus
Turvotuksella (ödeema, edeema, vesipöhö) tarkoitetaan nesteen kertymistä kudokseen soluvälitilaan. Keuhkoissa nestettä voi kertyä myös keuhkorakkuloihin. Normaalisti nestettä poistuu kudoksesta yhtä paljon kuin sinne on kertynyt, mutta erilaiset patologiset tekijät voivat häiritä tasapainoa. Turvotusta esiintyy esimerkiksi tulehdusalueella, liiallisen veden ja natriumin saannin seurauksena, raskauden aikana tai joidenkin lääkkeiden sivuvaikutuksena. Myös eräät systeemiset sairaudet aiheuttavat sitä. Lievä turvotus on yleensä vaaratonta, mutta voimakas turvotus voi aiheuttaa kudokseen hapenpuutteen, lisätä infektion riskiä ja hidastaa vaurion paranemista. Herkimmät elimet ovat keuhkot, joissa nesteen kertyminen estää kaasujenvaihtoa, ja aivot, joissa kallonsisäisen paineen kasvu heikentää verenkiertoa ja voi aiheuttaa hernioitumisen. Raskausmyrkytys
Myös pitkä raskauksien väli ja miehen korkea ikä mainitaan riskitekijöinä. Toisinaan raskausmyrkytyksen saaneella ei entuudestaan ole mitään näistä riskeistä.Raskausmyrkytys voi puhjeta milloin tahansa 20. raskausviikon jälkeen, joskus aiemminkin. Valtaosa raskausmyrkytyksistä alkaa vasta 32.-36. raskausviikolla tai vasta lähellä laskettua aikaa. Lukinkalvonalainen verenvuoto
SAV vaatii välitöntä hoitoa. Vaiva havaitaan tietokonekerroskuvauksella, potilas on siis toimitettava sairaalaan kuvattavaksi. Jos SAV todetaan, on potilas lähetettävä sairaalaan jossa neurokirurginen leikkaus on mahdollista suorittaa. 
Potilaista noin neljännes kuolee seuraavan vuoden sisällä vuodosta, mutta SAV:sta toivutaan myös täysin ja onnistuneen leikkauksen jälkeen ei uusiutumisvaara ole oletettu. Ydinonnettomuus
Vakava onnettomuus eli sydämen sulamisonnettomuus voi alkaa esimerkiksi täydellisestä jäähdytysjärjestelmien sähkönmenetyksestä. Vaikka primääripiirissä ei olisi vuotoa, jälkilämpö johtaisi veden kiehumiseen, paineen nousuun ja höyryn purkautumiseen varoventtiilien kautta suojarakennukseen. Jos reaktorin jäähdytys ei onnistu, reaktorin polttoaine ylikuumenee jälkilämmön takia. Tällöin vaurioituvat ensin zirkoniumista tehdyt polttoainesauvojen suojakuoret, ja kaasumaiset tai helposti höyrystyvät fissiotuotteet, kuten ksenon, jodi ja cesium, voivat vapautua. Jos kuumeneminen jatkuu pidempään, uraanidioksidista tehty polttoaine sulaa ja myös siihen sitoutuneita vaikeasti höyrystyviä fissiotuotteita vapautuu. Radioaktiivisten aineiden pääsyn ympäristöön estää kuitenkin vielä suojarakennus. Suojarakennuksen eheyttä voi uhata mm. höyryn aiheuttama paineen nousu tai onnettomuudessa syntyvän vedyn räjähtäminen. Vetyä syntyy, kun kuuma zirkonium reagoi kemiallisesti vesihöyryn kanssa. Synnytyksenjälkeinen verenvuoto
Verenhyytymisen edistämiseen käytettyä traneksamiinihappoa voidaan myös käyttää, mutta näyttö ei ole vielä vahva. Kohtukuolema
Kotiutuessaan kohtukuolleen lapsen äiti on oikeutettu 105 päivän äitiysvapaaseen, joka alkaa viimeistään synnytyksestä. Jälkitarkastuksessa käyminen on edellytys äitiysrahan koko määrän saamiselle. Jos lapsi syntyy kuolleena tai kuolee synnytyksessä, voidaan isyysrahaa maksaa enintään 18 arkipäivältä lapsen kuolinpäivästä lukien. Jos isä ei pysty heti jäämään pois työstä, voidaan isyysraha myöntää myöhemmästäkin ajankohdasta, mutta vain siihen saakka, kunnes lapsen kuolinpäivästä on kulunut 18 arkipäivää. Raskausmyrkytys
Raskaudenaikaisen korkean verenpaineen hoidon tavoitteena on estää sydämen ja verenkiertoelimistön, munuaisten sekä aivoverenkierron komplikaatioita. Verenpaineen tavoitearvoiksi on ehdotettu 140–160 mmHg (yläpaine) ja 90–105 mmHg (alapaine), vaikka yksimielisyyttä niistä ei ole saavutettu. Raskausmyrkytys
Lievä raskausmyrkytys ei yleensä vaaranna äidin henkeä. Verenpaine kohoaa vain hieman ja virtsassa on vain vähän valkuaista. Mitä korkeampi verenpaine ja enemmän valkuaista virtsassa, sitä vakavampi tilanne on. Raskausmyrkytys voi pahentua nopeasti, joten on tärkeää pitää oireita tarkoin silmällä. Tila vaatii usein lisäseurantaa, jopa sairaalahoitoa, jossa sikiön vointia voidaan seurata. Sikiön alkoholioireyhtymä
Elinten muodostumisen kannalta tärkein raskauden vaihe ovat viikot 2–8. Ongelmallisin vaihe on raskauden ensimmäisten 2–10 viikon aikana, aikana jolloin raskautta ei ole aina vielä tiedostettu. Tämän organogeneesin aikana epämuodostumien syntymisen riski kasvaa äidin käyttämän alkoholimäärän suuretessa, ja vaara lisääntyy huomattavasti, kun äiti nauttii yli viisi alkoholiannosta päivässä. Tuoreen tanskalaistutkimuksen mukaan toisaalta jo muutama alkoholiannos, kuten viinilasillinen viikossa voi lisätä epämuodostumariskin ohella teratogeenisyydellään raskauden keskeytymisen vaaraa raskauden alkuvaiheissa. Riski myös kasvaa mitä enemmän alkoholia juo. Aivoverenvuoto
Aivoverenvuodot on käytännöllistä jakaa sijainnin perusteella erityisesti aivokalvojen suhteen, koska näiden riskitekijät poikkeavat toisistaan ja hoito suoritetaan eri tavalla.Varsinaisesta aivoverenvuodosta eli intraserebraalivuodosta käytetään useimmiten lyhennettä ICH (intracerebral hemorrhage). Tällöin vuoto syntyy johonkin aivokudoksessa kulkevaan verisuoneen ja veri purkautuu aivokudokseen (kuten nimikin viittaa). Intraserebraalivuodot voivat olla kooltaan millimetreistä aina useisiin senttimetreihin. Ventrikkeleiden (aivokammioiden) lähelle syntyneet tai suuremmat vuodot purkautuvat usein ventrikkeleihin (intraventrikulaarinen vuoto) ja aiheuttavat näin ollen usein aivo-selkäydinneste- eli likvorkierron häiriöitä. Äitiyspakkaus
Oikeus äitiyspakkaukseen alkaa, kun äidin raskaus on kestänyt vähintään 154 päivää ja hän on käynyt terveystarkastuksessa lääkärissä tai neuvolassa ennen neljännen raskauskuukauden päättymistä. Äitiyspakkausta haetaan verkkopankkitunnuksilla Kelan verkkosivuilla. Synnytyksenjälkeinen verenvuoto
Kehittyvissä maissa noin 1,2%:iin synnytyksistä liittyy synnytyksenjälkeinen verenvuoto ja kun sitä esiintyi, noin 3% naisista kuolee. Koko maailmassa tämä johtaa vuosittain 44 000 - 86 000 kuolemaan ja on raskaudenaikaisten kuolemien pääasiallinen syy. Yhdistyneessä Kuningaskunnassa 100 000 synnytystä kohden kuolee noin 0,4 naista synnytyksenjälkeiseen verenvuotoon, kun vastaava luku on noin 150 Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa. Yhdistyneessä Kuningaskunnassa nämä luvut ovat laskeneet merkittävästi ainakin 1800-luvun jälkipuoliskolta alkaen. Synnynnäinen sairaus
Synnynnäiset vaivat voivat johtua geenivirheestä, kohdunsisäisestä ympäristöstä, elinten morfogeneesin virheestä, infektiosta tai kromosomaalisesta virheestä. Vaivan vakavuus riippuu raskauden aikaisen ja jälkeisen tilojen välisestä monimutkaisesta vuorovaikutuksesta. Tutkimukset eläimillä osoittavat, että äidin (ja mahdollisesti isänkin) ruokavaliolla, vitamiineilla, glukoosin saannilla jo ennen ovulaatiolla ja raskautta on vaikutus sikiön kehitykseen, kasvuun ja mahdollisiin vaivoihin. Synnynnäistä sairautta aiheuttavaa ulkoista ainetta kutsutaan teratogeeniksi. Äitiyskuolleisuus
Osana Kestävän kehityksen tavoitteita maailmanlaajuisesti tavoitellaan äitiyskuolleisuuden laskua alle tason 70 kuollutta 100 000 elossa syntynyttä lasta kohden vuoteen 2030 mennessä.
Osa äitiyskuolleisuuteen vaikuttavista tekijöistä on tunnettu jo pitkään. Esimerkiksi unkarilainen lääkäri Ignaz Semmelweis osoitti jo vuonna 1847, että puhtaus ja infektioilta suojautuminen on keskeistä. Hän havaitsi, että koulutettujen kätilöiden ja kätilöharjoittelijoiden avustamia synnytyksiä seuranneiden viikkojen äitiyskuolemien (lapsivuodekuolleisuus) riski oli oleellisesti vähäisempi verrattuna synnytyksiin, joissa avustajina olivat käsiä pesemättömät, usein synnytystä ennen ruumiinavauksiin osallistuneet lääketieteen ylioppilaat ja lääkärit. Vastaavasti esimerkiksi vuonna 2018 Maailman terveysjärjestö (WHO) raportoi tutkimustuloksesta, että synnytyksen jälkeiseen verenvuotoon kuoli vuosittain noin 70 000 naista, joista tuhansia voitaisiin pelastaa verenvuotoa hillitsevällä ja pitkään trooppisissakin oloissa käyttökelpoisena säilyvällä lääkityksellä (karbetosiini). Sikiö
Sikiö saa happea ja ravinteita äidin verenkierrosta istukan kautta, ja samalla tavoin siirtyy kuona-aineita ja hiilidioksidia sikiön verenkierrosta äidin verenkiertoon. Sikiön verenkierrosta suurin osa ohittaa pienen verenkierron, koska keuhkot eivät vielä hengitä. Pienen verenkierron ohituskohtia on kaksi. Toinen on keuhkovaltimorungon ja aortan välissä oleva valtimotiehyt. Toinen sijaitsee sydämen eteisten välillä, ja sitä kutsutaan soikeaksi aukoksi. Sikiön niukkahappinen veri kulkee sisempien lonkkavaltimoiden kautta oikeaan ja vasempaan napavaltimoon, joista veri kulkee istukkaan. Istukasta runsashappinen ja ravintoainepitoinen veri kulkee paritonta napalaskimoa pitkin maksan ohi ja laskimotiehyttä pitkin alaonttolaskimoon. Alaonttolaskimosta veri kulkee sydämen oikeaan eteiseen, josta osa verestä kulkee soikean aukon kautta vasempaan eteiseen, sieltä vasempaan kammioon, josta veri jatkaa aorttaan. Aortasta veri kulkee päähän ja yläraajoihin meneviin valtimoihin, kuten solisvaltimoihin ja nikamavaltimoihin. Osa oikean eteisen verestä kulkee oikean kammion kautta keuhkovaltimorunkoon. Keuhkovaltimorungossa veri ohittaa pienen verenkierron kulkemalla aorttaan valtimotiehyttä pitkin. Valtimotiehyt tulee aortan siihen kohtaan, jonka yläpuolelle jää päähän ja yläraajoihin menevät valtimot. Raskauskouristus
Istukan verenkierron vähentyminen liittyy mahdollisesti immunologisten seikkojen aiheuttamaan epätyypilliseen sikiön ja äidin rajapintaan istukassa,  jota tromboplastit eivät  näytä läpäisevän täydellisesti. Istukka tuottaa normaalisti voimakkaasti verisuonia laajentavaa adrenomeduliinia, jonka tuotanto vähenee raskausmyrkytyksessä ja -kouristuksessa. Myös toisia verisuonia laajentavia aineita erittyy vähemmän. Niihin kuuluvat prostasykliini, thromboksaani A2, typpioksidi ja endoteliinit. Tuloksena on verisuonten supistuminen. Monet tutkimukset viittaavat siihen, että kyseessä olisi äidin alentunut immunologinen kyky sietää vauvan isää, jonka geenejä on sikiössä ja istukassa. Synnytyksenjälkeinen verenvuoto
Suonensisäisesti annettu oksitosiini on ensisijainen hoito synnytyksenjälkeisen verenvuodon hoidossa. Myös ergotamiinia voidaan käyttää. Kuukautiskierto
Kuukautiskierron alussa tulevat kuukautiset. Munarakkula alkaa kypsyä ja puhkeaa (ovulaatio) noin kierron puolivälissä, jolloin kypsä munasolu irtoaa ja hedelmöittyminen on mahdollista. Munasolun irtoamisesta kuluu melkein aina 14 vuorokautta kuukautisten alkamiseen, jolloin kuukautiskierto alkaa alusta. Lukinkalvonalainen verenvuoto
SAV:n syynä on synnynnäisesti oleva heikko kohta aivovaltimossa. Valtimon sisällä oleva korkea paine aiheuttaa verisuonen seinämän heikkoon kohtaan pullisituman. Pullistuma voi olla valtimossa useita vuosia, monesti koko elämän, eikä se aiheuta mitään oireita. Joissain tilanteissa se saattaa kuitenkin revetä jolloin veri leviää aivokalvon alle. Likimäärin 100 000 suomalaisella on aivovaltimoissa pieni pullistuma, mutta suurimmalle osalle se ei aiheuta mitään oireita. Kohtukuolema
Noin 5–12 viikkoa synnytyksen jälkeen tapahtuvassa jälkitarkastuksessa käsitellään äidin toipumisen lisäksi vauvan kohtukuolemaan johtaneet syyt. Kuolinsyytutkimuksen tulosten läpikäymisen lisäksi vanhemmille tulisi antaa mahdollisuus kysyä kaikki heitä askarruttavat vauvan kuolemaan liittyvät kysymykset. Myös seuraavan raskauden suunnittelusta ja riskien kartoituksesta voidaan keskustella. Tarvittaessa synnyttäjälle ja hänen puolisolleen voidaan järjestää neuvonpito perinnöllisyyslääkärin kanssa. NASG-pukine
1 442 naista käsittävässä analyysissä tutkittiin NASG-pukineen vaikutusta synnytykseen tai raskauteen liittyvästä verenvuodosta kärsiviin naisiin. Siitä huolimatta, että heidän tilansa oli huonompi ennen tarkkailun alkamista, huonot hoitotulokset vähentyivät merkittävästi NASG-vaiheessa: mitattu verenmenetys aleni keskimäärin runsaat 200 ml (444 ml - 240 ml) (p<0.001), äitikuolleisuus alentui (6.3 % - 3.5 %) (RR 0.56, 95 % CI 0.35-0.89), vakavat vammat vähenivät ( 3.7% - 0.7%) (RR 0.20, 95 % CI 0.08-0.50) ja hätätoimenpiteenä tehtyjen kohdunpoistojen tarve aleni (8.9 % - 4.0 %) (RR 0.44, 0.23-0.86). NASG-vaiheen aikana kuoleman todennäköisyys väheni 55 % (aOR 0.45, 0.27-0.77). Keskimäärin 18 potilasta (12-36) hoidettiin onnistuneesti ennen kutakin seuraavaa kuolemaa tai vakavaa vauriota. Kohtukuolema
Synnytyksestä toipuvat vanhemmat tulisi sijoittaa sairaalassa omaan huoneeseen. Vastasyntyneiden näkeminen ja itkun kuuleminen aiheuttaa lapsensa menettäneille vanhemmille suurta tuskaa. Äidin maidon eritys lopetetaan prolaktiinin estäjillä. Raskausmyrkytys
Maailman terveysjärjestö WHO suosittelee, että raskaudenaikaisesta vakavasti kohonneesta verenpaineesta kärsiviä naisia hoidettaisiin verenpainetta laskevilla lääkeaineilla. Verenpainetta pidetään vakavana, kun yläpaine on vähintään 160 tai alapaine vähintään 110. Tutkimustulokset eivät kuitenkaan tue minkään lääkeaineen valintaa toista tehokkaampana tässä yhteydessä. Valinnan pitäisi perustua hoitavan lääkärin kokemukseen lääkeaineiden tehosta, niiden hintaan ja saatavuuteen. Diureetteja ei suositella raskausmyrkytyksen tai sen komplikaatioiden ennalta ehkäisemiseen. Labetololi, hydralatsiini ja nifedipiini ovat yleisesti käytettyjä lääkeaineita raskaudenaikaisen verenpaineen hoitamiseen. ACE-estäjiä ja lääkkeitä, jotka vaikuttavat verenpaineen ja nestetasapainon hormonaalisen säätelyyn ei voida käyttää, sillä ne haittaavat sikiönkehitystä. Synnytys
Synnytys on raskauden päätösvaihe, jossa nisäkkäillä naaraan kohdussa kasvanut poikanen siirtyy ulkomaailmaan naaraan emättimen kautta tai keisarileikkauksella. Ihmisillä synnytys tapahtuu keskimäärin noin 38 viikon (9 kk) kuluttua hedelmöittymisestä. Raskaus on täysiaikainen, kun se on kestänyt vähintään 37 ja enintään 42 viikkoa. Synnytys voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen, joita ovat avautumisvaihe, ponnistusvaihe ja raskausjäännösten poistuminen. 
Synnytyksen käynnistämiseen voidaan lääkeaineista käyttää esimerkiksi oksitosiinia tai dinoprostonia. Verenvuototauti
Von Willebrandin tauti on useimmiten lievä, autosomaalisesti dominantisti periytyvä verenvuototauti, mutta taudin keskivaikea ja vaikea muoto periytyvät yleensä resessiivisesti. Sitä esiintyy yhtä paljon molemmilla sukupuolilla. Se aiheutuu mutaatiosta, jonka aiheuttama vika on hyytymistekijä VIII:ssa, kuten verenvuototauti A:ssakin. Potilailla on yleensä oireena nenäverenvuodot sekä mustelmataipumus. Naisilla lisäksi erittäin runsaat kuukautiset ja synnytyksessä ilmenee normaalia enemmän verenvuotoa. Pahimmillaan tila voi naiselle olla hengenvaarallinen. Von Willebrandin tautia sairastaa noin 1 700 suomalaista. Taudin kuvasi ensimmäisenä suomalainen lääkäri Erik von Willebrand ahvenanmaalaisella tytöllä vuonna 1924. Kuukautiskierto
Progesteroni aiheuttaa kohdun limakalvon muuttumisen erittävään tilaan. Ellei hedelmöittymistä tapahdu, progesteroni- ja estradiolitasot putoavat johtaen keltarauhasen surkastumiseen ja kohdun limakalvon irtoamiseen. Tästä seuraa kuukautisvuoto. Vähentynyt inhibiinitaso aiheuttaa kohoavan FSH:n määrän, joka puolestaan aloittaa uuden kuukautiskierron. Dysmelia
Dysmeliaa esiintyy eriasteisina, se voi esiintyä yhden nivelen puutoksena esimerkiksi sormessa ja pahimmillaan näkyä kaikkien raajojen puuttumisena. Vammautuminen syntyy nykytiedon mukaan raskauden ensimmäisten viikkojen aikana joko verenkierrollisten häiriöiden, perinnöllisen taipumuksen (kromosomihäiriö) tai ilmansaasteissa olevien pienhiukkasten vaikutuksesta. Vanheneminen
Naisilla merkittävin vanhenemiseen liittyvä ilmiö on vaihdevuodet. Tällöin nainen menettää lopullisesti kyvyn saada omia jälkeläisiä kuukautisten päättymisen myötä sekä hänen ruumiissaan tapahtuu monia muutoksia, esimerkiksi alun perin kiinteä rintarauhaskudos surkastuu hyvin lyhessä ajassa ja korvautuu rasvakudoksella, mikä johtaa rintojen riippumiseen. Sukupuolielinten luontainen kosteutusjärjestelmä heikkenee, mikä johtaa emättimeen kuivuuteen. Myös luukato kiihtyy naisilla vaihdevuosista alkaen, johtuen luita vahvistavien naishormonien vähentymisestä elimistössä. Vaihdevuosien ensioireet tulevat yleensä jo 45 vuoden ikään saavuttaessa, mutta varsinaiset vaihdevuosioireet nainen kokee yleensä vasta noin 48-53-vuotiaana, viimeiset kuukautiset tulevat 51-52-vuotiaana. Aikaiset vaihdevuodet ovat myöhäisiä yleisempi ilmiö, aikaisimmillaan naisen vaihdevuodet voivat alkaa jo 35-vuotiaana. Tämä on kuitenkin äärimmäisen harvinaista. Naisen munasoluvarastot eivät uusiudu, ja niiden tuhoutuminen alkaa jo lapsuudessa. Kuukautisten yhteydessä munasoluista irtoavat nuorella naisella yleensä kaikkein laadukkaimmat yksilöt, viallisimmat yleensä tuhoutuvat. Noin 35 vuoden iästä vaihdevuosiin keho pyrkii korjaamaan menetettyä hedelmällisyyttään kypsyttämällä satunnaisesti useamman kuin yhden munasolun. Tämän vuoksi todennäköisyys kaksosraskauksiin kasvaa iän myötä hieman niilläkin naisilla vanhemmiten, joilla ei nuorena yleensä irtoa kuin yksi munasolu kuukaudessa. Todennäköisyys synnytysten vaarallisiin komplikaatioihin lisääntyy iän myötä, samoin sikiövauriot. Yleensä naisella ei ole enää lainkaan munasoluja hänen täyttäessään 60 vuotta. Kuitenkin raskaaksi tulemisen mahdollisuus on kadonnut jo kauan tätä aiemmin. Alkoholijuomien käyttö
NHS arvioi, että lasi pari kerran pari viikossa ei olisi ongelma, mutta sanoo, että voi silti olla hyvä odottaa pari tuntia lasillisen jälkeen ennen imetystä tai pumpata maitoa vauvalle valmiiksi [tuttipulloon] ennen kuin juo alkoholia. Levomepromatsiini
Lääkehoitoa ei suositella raskauden tai imetyksen aikana. Raskauden kolmen viimeisen kuukauden aikana levomepromatsiinille altistuneella vastasyntyneellä saattaa esiintyä esimerkiksi hengitysvaikeuksia, syömisvaikeuksia, vapinaa, lihasten jäykkyyttä tai heikkoutta, uneliaisuutta tai levottomuutta. Verenvuototauti
Verenvuototautia pystytään usein hoitamaan antamalla suonensisäisesti tarvittavaa hyytymistekijää, joka on maksassa syntyvä proteiini. Veriryhmä
Kun äiti on Rh-negatiivinen ja sikiö Rh-positiivinen, ensimmäinen positiivinen lapsi on kunnossa, mutta toisen Rh-positiivisen lapsen kohdalla äiti kehittää vasta-ainetta, joka aiheuttaa lapsessa hemolyyttisen taudin. Hemolyyttinen tauti voi pahimmillaan johtaa lapsen kuolemaan, mutta yleisimmästä, Rh(D)-immunisaatiosta aiheutuvaa hemolyyttistä tautia voidaan ehkäistä ennalta. Raskausmyrkytys
Fysiologian suhteen raskausmyrkytys on liitetty seuraaviin muutoksiin: äidin immuunivasteen ja istukan yhteistoiminnan muutokset, istukkavauriot, endoteelisolujen vaurioituminen, muuttunut verisuoniston reaktiivisuus, hapetusstressi, vasoaktiivisten aineiden epätasapaino, alentunut verimäärä suonistossa ja veren hyytyminen pienissä verisuonissa. Aivoverenvuoto
Vuoto alkaa usein valveilla ollessa. Päässä voi tuntua äkillinen humahdus, kipu tai risahdus. Alkuoireita seuraa voimakas päänsärky, johon liittyy pahoinvointia ja oksentelua. Ylä- ja/tai alaraajojen halvaantuminen joko tois- tai molemminpuolisesti on tavallinen oire. Se voi ilmetä pelkästään lihasten halvaantumisena tai siihen voi liittyä tuntohäiriöitä. Keuhkoveritulppa
Keuhkoveritulpan riski kasvaa iän myötä. Kaksi kolmesta keuhkoveritulpasta todetaan yli 65-vuotiailla ja vain yksi kymmenestä alle 25-vuotiailla. Erityisen suuri keuhkoveritulpan vaara on leikkauksista toivuttaessa ja lapsivuoteella. Keuhkoveritulpan syntymistä voidaan pyrkiä ehkäisemään potilaan saattamiselle pian jaloittelemaan, mikä aiheuttaa verenkierron vilkastumista ja tätä myötä vähentää verenhyytymisriskiä. Keuhkoveritulppaa hoidetaan hyytymistä aiheuttavia kalsiumioneja sitovilla antikoagulanteilla. Lävistys
Hyvä ammattilävistäjä antaa aina suulliset ja/tai kirjalliset hoito-ohjeet, mutta vastuu jää asiakkaalle. Kaikkien lävistystyyppien pitkäaikaisvaikutuksia ei vielä tunneta. Lävistysten tulehtumiseen vaikuttavat paitsi steriili ja asianmukainen työskentely lävistystä tehtäessä myös alueen verisuonitus, kudoksen paksuus ja paranemiskyky sekä lävistysympäristön puhtaus. Kielilävistyksessä kieli saattaa turvota vaikeuttaen puhetta ja ruokailua, mutta turvotus laskee yleensä 1-2 viikon kuluessa. Hoitamaton tulehdus voi johtaa sairaalahoitoa vaativaksi koko kehon tulehdukseksi. Teoriassa lävistys voi aiheuttaa hermovaurioita, mutta yhtään tällaista tapausta ei ole Suomessa rekisteröity. Epäammattimainen ja kouluttamaton lävistäjä voi vaarantaa lävistettävän terveyden. Synnytys
Sikiön pään laskeuduttua lantionpohjalle se alkaa painaa supistusten aikana äidin peräaukkoa, mikä saa äidille aikaan voimakkaita ponnistuksia. Ponnistusvaiheessa, joka kestää parista minuutista useaan tuntiin, sikiö syntyy normaalisti pää edellä kasvojen ollessa äidin selkää kohden. Liian nopea pään ulostulo saattaa aiheuttaa välilihan repeämiä. Pään synnyttyä kätilö avustaa ensin vuorotellen sikiön olkapäät ja sitten lopun kehon ulos äidistä. Ponnistusvaihe päättyy lapsen syntymään. Epiduraalivuoto
Akuutti epiduraalihematooma on hengenvaarallinen, ja se pitää diagnosoida ja poistaa viipymättä. Jos potilas on tajuton, on kyseessä hätätilanne, johon neurokirurgin tai muun päivystävän kirurgin on puututtava heti. Koska verenvuoto tulee valtimosta, alkaa usein aivojen pinnalle kasaantumaan minuuteissa - tunneissa mittava verikertymä. Kertymä painaa sen alla olevia aivoja aiheuttaen aivopaineiden nousun takia usein kuoleman, jos verenkertymää ei hätäleikkauksella poisteta. UNFPA
Äitiyskuolleisuuden alentaminen ja äitiysterveyden edistäminen ovat avainasemassa UNFPA:n toiminnassa. Arvioiden mukaan noin 830 naista maailmassa kuolee päivittäin raskauden tai synnytyksen komplikaatioihin. Lisäksi raskauden ja synnytyksen aikana vammautuneiden naisten määrä on yli kaksikymmenkertainen tähän lukuun verrattuna. Yhteensä raskautta tai synnytystä seuraaviin komplikaatioihin kuolee maailmassa vuosittain yli 300 000 naista , joista 99 prosenttia kehitysmaissa. Pääsyitä äitiyskuolemiin ovat muun muassa runsas verenvuoto synnytyksen jälkeen, infektiot ja vaaralliset abortit. Lisäksi äitinsä synnytyksessä menettäneet pikkulapset ovat muita suuremmassa vaarassa menehtyä kahden ensimmäisen elinvuotensa aikana. Pyörtyminen
Pyörtyminen johtuu aivoverenkierron häiriöstä, joka puolestaan aiheutuu tavallisesti verisuonten jänteystason alenemisesta. Tällöin verellä on taipumus pakkautua kehon alempiin osiin, jolloin aivojen verenkierto ja hapensaanti jää riittämättömäksi. Myös verenpaineen tai veren hiilidioksidipitoisuuden äkilliset muutokset voivat aiheuttaa pyörtymisen. Pyörtymisen välillisesti aiheuttavat verenkierron muutokset saattavat johtua muun muassa seuraavista syistä:Välittömästi pyörtymistä edeltäviä oireita voivat olla huojuminen tai epävarma olo, pahoinvointi, hikisyyden tunne, kalpeus, näön hämärtyminen ja näkökentän kaventuminen. Äkillisen pyörtymisen jälkeen henkilö voi tuntea itsensä säikähtäneeksi. Myös väsymys on tyypillinen tuntemus pyörtymisen jälkeen. Muisti katkeaa yleensä vain kehon lysähtäneisyyden ajaksi, ja tavallisesti pyörtyjä muistaa hyvin vielä aivan pyörtymistä edeltävät oireet. Haava
Haava on ihossa oleva pintarikko. Syntyessään haava vuotaa yleensä verta. Valtimohaava ulottuu ihon pinnalta verisuoniston valtimoon. Valtimohaava voi olla vaarallinen, jos haava on osunut kehon suuriin valtimoihin, sillä verenvuodon aiheuttama verenhukka voi aiheuttaa šokkitilan ja sitä kautta kuoleman. Kun haavan verentulo on tyrehdytetty, haavan verimassa hyytyy pienen ajan kuluttua. Näin ei kuitenkaan tapahdu, jos henkilö sairastaa hemofiliaa eli verenvuototautia. Antigoakulaatiohoito eli veren hyytymiseen vaikuttava lääkehoito, esimerkiksi Marevan-hoito, voi vaikuttaa veren hyytymiseen ja siten haavan verenvuoron tyrentymiseen. Marevan-hoidon lisäksi myös monet muut lääkkeet vaikuttavat veren hyytymiseen. Hyytymä muodostaa haavaan suojaavan ruven. Ruven alle muodostuu uutta pintaihokudosta, ja aikanaan rupi irtoaa. Tämän yhteydessä esiintyy usein kutinaa. Rupea ei pidä repiä pois, sillä se voi aukaista haavan uudelleen. Raskausmyrkytys
Raskausmyrkytysta esiintyy selvästi useammin ensiraskauksissa. Jos naisella on todettu raskausmyrkytys yhdessä raskaudessa, hänen todennäköisyytensä kokea se uudelleen seuraavilla kerroilla on muita suurempi. Raskausmyrkytys on yleisempi naisilla, joilla on jo ennestään korkea verenpaine, liikalihavuutta, sokeritauti, autoimmuunitauti, kuten punahukka, erilaisia perinnöllisiä verenhyytymishäiriöitä kuten Factor V Leiden -mutaatio, krooninen munuaistauti, monikkoraskaus (kaksoset), useampia lapsia ennestään, tai korkeampi ikä. Raskausmyrkytyksen esiintyvyyttä eri teollisuusmaissa asuvissa etnisissä ryhmissä on tutkittu. Se on muita yleisempää naisilla, jotka ovat taustaltaan afro-amerikkalaisia tai joiden sukujuuret ovat Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, latinalaisessa Amerikassa, afrikkalaisperäisellä Karibialla tai Filippiineillä. Lasten isän vaihtuminen peräkkäisissä raskauksissa on yhdistetty uusiutumisriskiin, paitsi silloin, kun raskausmyrkytykseen on sukurasite. Abortti
Myöhäinen raskaudenkeskeytys tehdään yleensä osastolla valvotuissa olosuhteissa. Lääkitys aloitetaan kuten varhaisessa lääkkeellisessä keskeytyksessä, mutta prostaglandiini-lääkitystä jatketaan, kunnes raskaus keskeytyy. Kuollut sikiö synnytetään tai voidaan joutua tekemään kaavinta. Jälkivuoto voi kestää muutaman viikon, kaavinnan jälkeen 5–7 päivää. Teratogeneesi
Teratogeneesi on lääketieteellinen termi, joka on johdettu kreikan kielestä ja tarkoittaa suoraan käännettynä "hirviön luomista". Teratogeneesillä viitataan raskaudenaikaisten epämuodostumien syntymiseen, joista tavallisimpia ovat keskushermoston, sydämen ja virtsateiden epämuodostumat. Suurin osa raskaudenaikaisista epämuodostumien syntymisistä johtaa raskauden keskenmenoon ja vastasyntyneillä epämuodostumia havaitaan noin 2–3 prosentilla. Suurin herkkyys epämuodostumien syntymiselle on sikiönkehityksen varhaisvaiheessa viikkojen 1–8 välillä, jolloin tapahtuu blasto- ja organogeneesiä. K2-vitamiinit
Raskauden loppuvaiheessa K2-vitamiinia on elimistössä vähemmän kuin normaalisti. Vastasyntyneille voidaan antaa K-vitamiinipistos synteettisen K1-vitamiinin muodossa verenvuotovaaran vuoksi. Nuorillakin on todettu K-vitamiinin vajausta. Tähän voi olla syynä pikaruuan myötä vähentynyt K-vitamiinin saanti. On myös pidettävä mielessä, että osteokalsiini, joka kiinnittää kalsiumia luustoon, on jopa kymmenen kertaa aktiivisempi kasvuiässä kuin aikuisena. Sen toiminta edellyttää runsasta K2-vitamiinin saantia. Yli 40-vuotiailla aktivoitumattoman osteokalsiinin määrä veressä vähenee, mitä pidetään merkkinä K-vitamiinin puutteesta. Sitä voidaan kompensoida K2-vitamiinivalmisteilla. Merkittävää tämän vitamiinin vajetta on todettu Crohnin taudissa ja Alzheimerin taudissakin. Raskausmyrkytys
Seuraavaan raskauteen on yleensä hoitona verta ohentava lääkitys (Klexane tai muu hepariinivalmiste), jota äidin tulisi piikittää itseensä päivittäin heti positiivisesta raskaustestistä alkaen. Toisena lääkityksenä tämän lisäksi käytetään pientä annosta asetyylisalisyylihappoa päivittäin. Näiden pitäisi ehkäistä infarktien ja tukoksien syntymistä ja täten myös itse raskausmyrkytyksen puhkeamista. Raskausarvet
Raskausarvet eli venytysjuovat (lat. "striae") ovat arpia, joiden syynä ovat ihon verinahan venyminen ja hormonaaliset tekijät. Yleensä ne ovat seurausta joko raskaudesta tai lihomisesta, mutta niitä voi syntyä myös murrosiässä ja lihasten kasvaessa nopeasti. Arvet ovat tavallisesti pitkittäisiä, ja ne sijaitsevat rinnakkain iholla. Raskausarvet ovat väriltään sinertävänpunaisia, mutta ne vaalenevat ajan mittaan. Kokonaan ne eivät kuitenkaan katoa. Siunaus
Varsinainen kaste ja mirhavoitelun sakramentti tapahtuvat kotona, jos synnytyksestä on alle 40 päivää; yhä suositummaksi on tullut tapa, että lapsi kastetaan hiukan tätä vanhempana, koska hänet voidaan sen jälkeen liittää seurakuntaan ja hän pääsee ensi kerran ehtoolliselle. Näin myös lapsen äiti vapautuu 40 päivää kestäneestä, synnytyksestä johtuneesta kiellostaan saapua kirkkoon. Tämä ikiaikainen juutalaisuudesta periytyvä kielto on eräs yhteisiä molemmille katolisille ja useimmille protestanttisille kirkoille. Kierukka
Kierukka asennetaan mieluiten seitsemän päivän kuluessa kuukautisvuodon alkamisesta lääkärin vastaanotolla. Tällä saavutetaan monia etuja; nainen ei todennäköisesti ole raskaana, ja kohdunsuu on tuolloin hieman auki, joten kierukan vieminen kohtuun on kivuttomampaa. Myös tulehdusriski on vuodon aikana alhaisempi. Haluttaessa voidaan asennus suorittaa paikallispuudutuksen alaisena, mutta on yleisesti suositeltavaa nauttia tulehduskipulääkettä noin tuntia ennen asennusta.
Käyttäjäkokemusten perusteella kierukan asennus ei yleensä satu kohtuuttomasti, useimmat tuntevat kipua sen parin sekunnin aikana kun kierukka viedään kohtuonteloon ja kokevat muun asennusrutiinin lähinnä epämiellyttävänä. Asennus kestää joitain minuutteja ja koko toimitukseen on syytä varata aikaa noin puoli tuntia. Myös verenvuotoa voi esiintyä muutama tunti asennuksen jälkeen. Raskauskouristus
Istukka on kouristuksen edellytys ja sen poistaminen estää kouristuksen. Istukkaan suuntautuvan verenvirtauksen väheneminen on avainasemassa. Sen mukana seuraa äidin verenkiertoelimistön lisääntynyt herkkyys pienten verisuonten supistumiselle ja tämä johtaa verenkierron vähentymiseen useissa elimissä. Myöskin veren hyytymistekijöiden aktivoituminen voi johtaa edelleen mikrotulppien muodostamiseen, joka saattaa vielä entisestään huonontaa verenvirtausta. Kolmanneksi, verisuonten lisääntynyt läpäisevyys johtaa veren nesteiden tihkumiseen suonten läpi, joka edelleen vähentää veren virtausta ja johtaa turvotukseen. Nämä aiheuttavat verenpaineen nousun, munuaisten, keuhkojen ja verenkiertoelimistön toimintahäiriön sekä aivojen turvotusta ja toimintahäiriön ja tätä kautta vartalon ja raajojen kouristelua. Ennen oireiden ilmentymistä saatetaan havaita verihiutaleiden määrän ja endoteelisen aktiviteetin lisääntyminen. Endometrioosi
Endometrioosi eli kohdun limakalvon pesäkesirottumatauti on usein kivulias sairaus, joka voi aiheuttaa muun muassa lapsettomuutta. Taudinkuvaan kuuluu kohdun limakalvon kaltaisen kudoksen sirottuminen pesäkemäisinä esiintyminä kohdun ulkopuolelle, esimerkiksi emättimeen ja vatsaonteloon. Koska kohdun limakalvo reagoi naisen hormonitason muutoksiin esimerkiksi kuukautiskierron mukaan, kuukautiset ovat yleensä erittäin kivuliaat. Kuukautisvuotoa esiintyy myös kohdun ulkopuolella, ja se vuotaa onteloihin, joista veri ja limakalvojäänteet eivät pääse poistumaan vaan syntyy tulehdusreaktio. Endometrioosi aiheuttaa arpeutumista ja kiinnikkeitä, jotka omalta osaltaan aiheuttavat lapsettomuutta. Tauti on tunnettu 1800-luvulta alkaen, mutta sen syntymekanismi on vieläkin tuntematon. Vulvodynia eli ulkosynnyttimien kosketusherkkyys on usein oire endometrioosista. Synnytyspelko
Paranemista auttaa moni asia, kuten synnytyssuunnitelman luonnostelu ja myös pelkkä asiasta puhuminen. Synnytyspelosta kärsiville on olemassa synnytyspelkopoliklinikkoja, neuvolaneuvoloita sekä tukiryhmiä, joissa puhutaan raskauteen ja vanhemmuuteen liittyvistä asioista. Siellä harjoitellaan rentoutumista ja saadaan tietoa synnytyksestä. Jos synnytyspelko on erittäin voimakas, joissain tapauksissa voidaan tehdä keisarinleikkaus. Raskausmyrkytys
HELLP-oireyhtymä määritellään tilaksi, jossa yhdistyy hemolyysi (pienissä verisuonissa), kohonneet maksaentsyymiarvot (maksan toimintahäiriö ja vähän verihiutaleita (trombosytopenia). Oireyhtymä voi kohdata 10–20%:a vaikeaa raskausmyrkytystä tai raskauskouristusta potevaa ja siihen liittyy kohonnut riski sekä äitien että lasten hengen suhteen. 50% HELLP-tapauksista kehittyy ennen laskettua aikaa, joista 20% myöhäisillä viikoilla. 30% tapauksista kehittyy synnytyksen jälkeen. Infibulaatio
Leikatun naisen kuukautiset voivat olla hyvin kivuliaat, virtsaamisvaikeuksia voi esiintyä. Tulehduksia virtsateissä ja synnytinelimissä voi esiintyä, jopa lapsettomuus voi olla seurauksena. Synnytykseen voi liittyä vakavia riskejä niin äidille kuin lapsellekin leikkauksen seurauksena. Seksuaalielämän vaikeudet ovat tavallisia, seksuaalisen mielihyvän tunteminen on vaikeaa. Raskausmyrkytys
Raskausmyrkytys alkaa yleensä raskauden viimeisellä kolmanneksella ja etenee raskauden kestäessä. Vakaviin tapauksiin voi liittyä punaisten verisolujen hajoamista, liian alhainen verihiutalemäärä, maksan toimintahäiriö, munuaisten toimintahäiriö, turvotusta, hengästyminen keuhkoihin kerääntyneen nesteen vuoksi tai näköhäiriöitä. Raskausmyrkytys heikentää sekä äidin että vauvan selviytymismahdollisuuksia. Jos se jätetään hoitamatta, seurauksena voi olla kohtauksia, jotka tunnetaan nimellä raskauskouristus eli eklampsia.
Raskausmyrkytyksen riskitekijöitä ovat: liikalihavuus, aiempi kohonnut verenpaine, äidin ikä ja sokeritauti. Se on yleisempi ensimmäisen raskauden aikana tai jos kyseessä on kaksosraskaus. Asiaan vaikuttaviin seikkoihin kuuluu muun muassa tavallisesta poikkeava istukan verisuonitus. Suurin osa potilaista tunnistetaan ennen synnytystä. Raskausmyrkytys voi kehittyä vielä synnytyksen jälkeenkin, mutta se on harvinaista. Vaikka diagnoosiin on perinteisesti riittänyt, että potilaalla on sekä korkea verenpaine että valkuaista virtsassa, mukaan kuuluvat joidenkin määritelmien mukaan myös tapaukset, joissa korkeaan verenpaineeseen yhdistyy minkä tahansa asiaan liittyvän sisäelimen toimintahäiriö. Yli 20 viikkoa raskaana olleen naisen verenpainetta pidetään korkeana, kun kahdessa vähintään neljän tunnin välein tehdyssä mittauksessa yläpaine ylittää 140 mmHg tai alapaine 90 mmHg. Raskausmyrkytyksen seulonta kuuluu neuvolan rutiineihin.
Yleinen käsitys raskausmyrkytyksestä on, että se on vain loppuraskausajan vaiva, joka aiheuttaa lähinnä verenpaineen kohoamista ja virtsan proteiinien lisääntymistä. Sairauden kehittymistä ei osata kunnolla ennakoida tai estää. Estolääkityksenä käytetään vaikeissa tapauksissa aspiriinia sekä kalsiumlisää niille, jotka saavat sitä liian vähän. Jo aiemmin alkanutta verenpainetaudin lääkehoitoa jatketaan. Raskausmyrkytyksen ainoa tehokas hoito on sekä sikiön että istukan syntyminen. Pre-eklampsia aiheuttaakin noin kuudenneksen ennenaikaisista synnytyksistä. Synnytyksen ajankohdan määrittämiseen vaikuttavat raskausmyrkytyksen vakavuus sekä raskauden kesto. Verenpainelääkkeitä, kuten labetalolia voidaan käyttää kohentamaan äidin tilaa ennen synnytystä. Magnesiumsulfaattilääkitystä voidaan käyttää vakavissa tapauksissa estämään kouristuksia. Vuodelepo tai suolan käytön rajoittaminen eivät ole osoittautuneet tehokkaiksi raskausmyrkytyksen hoitona tai sen estäjänä.
Raskausmyrkytys vaikuttaa maailmanlaajuisesti 2–8 prosenttiin raskauksista. Korkeaan verenpaineeseen liittyvät raskaushäiriöt, joihin raskausmyrkytyskin kuuluu, ovat yksi yleisimmistä äitiyskuolemien syistä. Vuonna 2013 ne aiheuttivat maailmassa 29 000 kuolemaa, kun vastaava luku oli 37 000 vuonna 1990. Raskausmyrkytys ilmenee yleensä viikon 32 jälkeen. Jos se ilmenee aikaisemmin, hoitotulokset ovat usein huonommat. Raskausmyrkytystä poteneilla naisilla on korkeampi riski saada sydäntauti ja aivoverenkiertohäiriöitä myöhemmin elämässään. Sana eklampsia on alun perin kreikkaa ja tarkoittaa "salamaa". Raskausmyrkytyksen ensimmäinen kuvauksen laati Hippokrates 400-luvulla eaa. Estrogeenit
Hedelmällisessä iässä olevan naisen elimistön estradiolipitoisuus vaihtelee luontaisesti kuukautiskierron mukaan. Kierron alussa pitoisuus on matala, huippupitoisuus on follikulaarivaiheen lopussa ja pitoisuus laskee ovulaation jälkeen. Estrogeenin määrä vähenee heti synnytyksen jälkeen ja vaihdevuosien aikana. Estradiolitason laskun on päätelty olevan kytköksissä mielialanheilahteluihin: moni nainen on ärtyisä, itkuinen tai muuten apea ennen kuukautisia. Samanlaisia oireita saattaa esiintyä vaihdevuosien alkaessa ja synnytyksen jälkeen (synnytyksen jälkeinen masennus tai "baby blues"). Imeväiskuolleisuus
Jos vauva selviää kuukauden ikäiseksi, endogeeniset riskit vähenevät ja eksogeeniset riskit kasvavat kolminkertaisiksi niihin nähden. Taudit ovat yleisimpiä eksogeenisia kuolemansyitä, etenkin keuhkokuume ja ripuli. Myös aliravitsemus, ilmansaasteet, likainen vesi tai saastunut ruoka aiheuttavat imeväiskuolleisuutta. Sota voi lisätä imeväiskuolleisuutta jopa 60 prosenttia, kun ravinnon ja terveydenhuollon saatavuus heikkenee. Synnytyksenjälkeinen verenvuoto
Käytetystä määritelmästä riippuen synnytyksenjälkeisellä verenvuodolla tarkoitetaan enemmän kuin 500 ml tai enemmän kuin 1000 ml verimäärän vuotamista synnytystä seuraavan vuorokauden aikana.
Alkuoireita voivat olla esimerkiksi sydämen tiheälyöntisyys, pyörryttävä tunne seisoessa ja tihentynyt hengitys. Kun verenvuoto jatkuu, potilasta voi alkaa paleltaa, verenpaine voi laskea ja hän voi menettää tajuntansa. Ortodoksijuutalaisuus
Aviomiehen ja vaimon kanssakäymistä säädellään ortodoksijuutalaisuudessa muun muassa tiukoilla avioparin käyttäytymissäännöillä naisten kuukautisten aikana ja niiden jälkeen. Taustalla on käsitys, jonka mukaan nainen on rituaalisesti epäpuhdas kuukautisten ja niiden loppumisen jälkeisten seitsemän päivän aikana, eli noin kahden viikon ajan kuukausittain. Tämän takia sekä avioelämää että avioparin seksuaalisuutta säädellään tiukoilla puhtaussäännöillä, ja esimerkiksi aviomies ja vaimo eivät saa lainkaan koskea toisiaan naisen rituaalisen epäpuhtauden aikana. Esimerkiksi jos vaimo sairastuu, mies voi auttaa häntä tuona aikana fyysisesti koskettamalla vain jos paikalla ei ole ketään muuta joka voisi sen tehdä.Kuukautisvuodon päätyttyä nainen laskee seitsemän päivää, jonka aikana hän tarkistaa, että vuoto on loppunut. Seitsemän päivän jälkeen hän upottautuu veteen mikvessä. Feokromosytooma
Muita oireita laukaisevia tekijöitä kuin lääkkeet voivat olla anestesia, leikkaus, fyysinen trauma ja tietyt asennot, jolloin kasvain puristuu, joskus jopa virtsaaminen. Näissä tapauksissa voivat seuraukset olla kohtalokkaita. Erityisesti jos potilas saa anestesian, leikkauksen tai muun toimenpiteen aikana vakavan verenpaine- ja tiheälyöntisyyskohtauksen, on feokromosytooman mahdollisuus syytä muistaa. Kuolleisuus tällaiseen tilaan on jopa 80 prosenttia Synnytys on ilman asianmukaista hoitoa erittäin vaarallista ja noin puolet äideistä ja sikiöistä kuolee. Osler-Weber-Rendu
Sairaudessa verenvuodot nenässä ja ruoansulatuskanavissa voivat aiheuttaa raudanpuutosanemian ja laskea hemoglobiiniarvot todella alas. Nenäverenvuodot eivät sinänsä ole vaarallisia, mutta valtimo- ja laskimo suonten oikovirtausmuutokset, joita kutsutaan AVM-muutoksiksi, voivat aivoissa, keuhkossa, maksassa ja suolistossa aiheuttaa vakavia komplikaatioita, ja lisäävät kuolleisuutta. Keuhkojen hoitamattomat oikovirtausmuutokset altistavat mm. veritulpille, sepsikelle ja aivoabsesseille. Oikovirtausmuutoksissa valtimo- ja laskimosuonten väliltä puuttuu niille tyypillinen hiussuoniverkosto, jolloinka epäpuhdas laskimoveri pääsee sekoittumaan valtimovereen.
Sairauden kanssa pystyy kyllä elämään, mutta se vaatii elinikäistä seurantaa varastoituneen raudan arvojen, aivojen, keuhkojen, suoliston ja maksan AVM muutosten suhteen. Imetys
Maidon riittävyyttä arvioidaan imetyksen turvamerkein, joita ovat: vauvalta tulee pihkakakka kahden ensimmäisen vuorokauden aikana ja sen jälkeen uloste muuttuu kellertävän ryynimäiseksi. Ensipäivien jälkeen kakkoja pitäisi tulla vähintään kaksi kahden euron kolikon kokoista vuorokaudessa, kakkaamisrytmi muuttuu viikkojen kuluttua eikä ole viikonkaan tauko ole tavantonta täysimetetylle lapselle. Pissavaippoja kastuu vähintään 5 vuorokaudessa, vauva saavuttaa syntymäpainonsa kahden viikon kuluessa, vauva käy vähintään 8 kertaa vuorokaudessa rinnalla ja saa olla niin pitkään kuin haluaa. Ensikuukausina riittäävä painonnousu on noin 170g viikossa. Lapsi
Kuulo-, tunto-, haju- ja makuaistit alkavat toimia noin 24. raskausviikon aikana. Näköaisti on toimintakykyinen 26. raskausviikon jälkeen. Syntyessään lapsi on likinäköinen, ja näkee vain 21 senttimetrin päähän, mutta tämä likinäkö korjautuu muutamassa viikossa. Jo viikon ikäisenä vauva osaa esimerkiksi väistää kohti tulevaa esinettä. Kuukauden ikäinen vauva pystyy erottamaan eri äänteet ja äänet toisistaan, ja vuoden ikäisenä vauva osaa erottaa oman äidinkielensä foneemit erittäin tarkasti. Vauva oppii erottamaan äitinsä äänen muiden ihmisten äänestä jo alle kaksikuukautisena. Säteilysairaus
4–6 Sv
"Akuutti säteilysairaus": Akuutit oireet alkavat parin tunnin kuluessa altistuksesta ja kestävät pari päivää. Tämän jälkeen seuraa 7–10 päivän oireeton vaihe, jota seuraavat edellisessä kohdassa mainitut oireet voimakkaampina. Naisen sterilisoituminen on yleistä. 4,5 Sv annoksella 60 % ja 6 Sv annoksella 90 % potilaista kuolee ilman intensiivistä hoitoa kuukauden kuluessa. Kuolinsyitä ovat infektiot ja sisäinen verenvuoto. Ehkäisylaastari
Ehkäisylaastari laitetaan paikalleen kuukautisten ensimmäisenä vuotopäivänä. Se kiinnitetään iholle kerran viikossa kolmena perättäisenä viikkona. Sen jälkeen pidetään yksi laastariton viikko, jolloin kuukautiset tulevat. Parina ensimmäisenä kuukautena tai viikkona voi tulla pientä tiputteluvuotoa, mikä on aivan normaalia. Raskausarvet
Raskausarpia syntyy usein sellaisille ihoalueille, joihin kertyy paksu rasvakudos, kuten pakarat, alaselkä, lantio, reidet, alavatsa ja rinnat. Raskausarvet ovat melko tavallisia, ja niitä muodostuukin raskausaikana 75–90 prosentille naisista. Arpien ehkäisyyn käytetään erilaisia voiteita ja jo syntyneiden arpien hoitoon muun muassa voiteita ja laserhoitoa. Sikiön alkoholioireyhtymä
Alkoholivaurioista kärsivien lasten elämään liittyy tyypillisesti paljon ongelmia ja myös kärsimystä. Lapsen ennustetta voidaan kuitenkin parantaa huomattavasti tehokkaalla kuntoutuksella ja lapsen tukitoimilla. Ilmiön ennaltaehkäisy on kuitenkin kaikkein tärkeintä. Viime aikoina muun muassa Ensi- ja turvakotien liitto on Raha-automaattiyhdistyksen tuella järjestänyt raskaana olevien äitien päihdekuntoutusta . Ongelmana siinä tosin voidaan yhä nähdä se, että toiminta on naiselle täysin vapaaehtoista, ja että ennen syntymää tapahtuvan prenataalisen lastensuojelun ja sikiön suojelua ei nähdä lastensuojeluna, ja toiminnan keskiössä, vaan näkökulma on lähinnä vain aikuiskeskeinen äidin kuntouttaminen. NASG-pukine
Puutteellisista oloissa elävät naiset synnyttävät usein kaukana terveydenhoitopalveluista. Kun verenvuoto on tunnistettu, monet kuolevat ennen hoitoon pääsemistä tai ennen riittävän hoidon saamista. NASG-pukineella voidaan edistää potilaiden mahdollisuuksia pysyä elossa, kunnes he saavat tarvitsemaansa hoitoa. Raskausmyrkytys
Raskausmyrkytyksen merkit liitetään yleistyneeseen verisuonten sisäkerrosten toimintahäiriöön, mukaan lukien verisuonten supistuminen ja iskemia raajojen ääripäissä. Tähän voi sisältyä myös verisuonten uudismuodostusta edistävien ja sitä estävien tekijöiden epätasapaino. Sekä verenkierron että istukan sFlt-1 –tasot ovat korkeampia raskausmyrkytystä potevilla äideillä kuin normaalin raskauden kuluessa. Liukeneva Flt-1 eli sFLT-1 on verisuoniston uudismuodotusta vastustava valkuaisaine, joka vastustaa verisuoniston endoteelin kasvutekijää ja istukan kasvutekijää, jotka molemmat edistävät verisuoniston uudiskasvua. Myös liukenevan solupintojen glykoproteiinin (sEng) tasojen on todettu olevan koholla raskausmyrkytyspotilailla ja tällä aineella on paljolti samanlaiset vaikutukset kuin sFlt-1:llä. Synnytyskipu
Synnytyskipu kuuluu synnytykseen. Se aiheutuu kohdun supistuksista, jotka synnytyksen edetessä tihentyvät, sekä lantion ja ulkosynnyttimien venytyksestä sikiön pään painuessa alemmas. 
Synnytyskivun voimakkuus on yksilöllistä, ja siihen vaikuttavat mm. sikiön koko ja asento, supistusten voimakkuus, kipukynnys, aiemmat synnytyskokemukset ja odotukset. Pelko ja epätietoisuus saattavat vaikeuttaa kipukokemusta. 
Synnytyksen hoitoon kuuluu synnytyskivun hallinta. Kivun lievitykseen on olemassa useita tehokkaita menetelmiä, joihin on hyödyllistä alustavasti paneutua jo ennen synnytystä. Raskausmyrkytys
Raskausmyrkytysepäily tulisi pitää vireillä jokaisessa verenpaineraskaudessa vaikka valkuaisainetta virtsasta ei löydykään. 10% muita raskausmyrkytyksen oireita saaneista äideistä ja 20% raskauskouristuksen saaneista äideistä oli vailla mitään oiretta virtsan valkuaisesta. Proteinurian puuttuessa hiljattain kohonnut verenpaine ja uutena ilmennyt yksi tai useampi seuraavista voi viitata raskausmyrkytysdiagnoosiin: Raskausmyrkytys
Raskausmyrkytys voi muistuttaa useita tauteja ja se voidaan sekoittaa niihin, mukaan lukien krooninen verenpainetauti, krooninen munuaistauti, äkilliset aivotoiminnan häiriöt, sappi- ja haimasairaudet, pysyvät tai tilapäiset häiriöt veren hyytymistekijöissä, (esimerkiksi Moschcowich-oireyhtymä ja eli Hughesin oireyhtymä) sekä hemolyyttinen anemia yhdistyneenä äkilliseen munuaishäiriöön. Sitä täytyy pitää aina yhtenä mahdollisuutena, kun potilaan raskaus on ylittänyt 20 viikkoa. Eron löytyminen on erityisen hankalaa, kun taustalla on entuudestaan verenpainetauti. Synnytysmasennus
Synnytyksen jälkeinen masennus (usein synnytysmasennus) tarkoittaa synnytyksen jälkeisten kuukausien aikana alkavaa masennusta. Se on eri asia kuin baby blues, heti synnytyksen jälkeen muutamassa päivässä alkava ja yleensä päiviä tai viikkoja kestävä alakulo. Ampallang
Terskan paraneminen kestää 3–9 vuorokautta. Lävistämisen jälkeen terska voi vuotaa verta vuorokaudenkin ajan. Raskaus
Raskauden alkamisen ensimmäinen merkki on kuukautisten pois jääminen. Raskaustestit perustuvat istukkahormonin (HCG, "human chorionic gonadotropin") osoittamiseen virtsasta tai verestä ja ne voivat olla positiivisia jo muutaman päivän kuluttua kuukautisten myöhästymisestä. Raskaustestit antavat oikean tuloksen noin 97 prosentin varmuudella, mutta tarvittaessa negatiivisen testin voi uusia muutaman päivän kuluttua vastauksen varmistamiseksi. Sikiön alkoholioireyhtymä
Tuoreen tutkimuksen mukaan vähäisistä ja osin puutteellisista tutkimuksista huolimatta, voidaan melko luotettavasti laskea lapsen veren alkoholipitoisuus imettävän äidin alkoholin nauttimisen jälkeen. Esimerkiksi 60-kiloiselle naiselle pullollisen punaviiniä aiheuttaa veren alkoholipitoisuuden huippuarvoksi noin 1,5 promillea. Tämän huippupitoisuuden aikana litrassa rintamaitoa olisi puhdasta alkoholia 1,5 ml muuntokertoimella 0,79 laskettuna. Tämän perusteella rintamaidossa olisi noin sadasosa yhdestä alkoholiannoksesta. Huippupitoisuuksista lähtien alkoholipitoisuus pienenee jokaisella imetyskerralla, rintamaidon ollessa 12 tunnin kuluttua on täysin alkoholitonta jos muuta alkoholia ei ole nautittu. Emätin
Normaalissa alatiesynnytyksessä emätin toimii synnytyskanavana. Emätin on hyvin joustava, ja siksi normaalisti syntyvä lapsi mahtuu kulkemaan emättimen läpi. Alatiesynnytyksessä joudutaan joskus tekemään välilihan leikkaus, joka tehdään emättimen aukeamisen helpottamiseksi juuri ennen lapsen pään ilmestymistä emättimen suulle. Kiinniommellun leikkaushaavan paranemiseen menee muutama viikko. Raskausmyrkytys
Sekä sFlt-1 että sEng erittyvät jonkin verran runsaammin kaikilla raskaana olevilla, ja tämä sopii ajatukseen siitä, että raskaudenaikainen verenpaineen nousu on normaali raskaussopeuma, joka on joutunut raiteiltaan. Koska luonnolliset tappajasolut kuuluvat läheisesti istukan muodostumiseen ja se taas vaatii jonkin verran sietokykyä äidin immuunipuolustukselta. Vaikuttaa siis luontevalta, että äidin puolustusjärjestelmä voi tietyissä oloissa reagoida jyrkemmin joihinkin istukka-aiheisiin, kuten sellaisiin, jotka kiinnittyvät kohtuun tavallista syvemmin. Torjuntareaktio munarakkulan ulkopintaa kohtaan raskauden alkuvaiheessa saattaa aiheuttaa huonosti muovautuneen suonituksen kohdun limakalvolle niissä tapauksissa, joissa raskausmyrkytys liittyy liian kevyeeseen istukan kiinnittymiseen. Tämä johtaa vuorostaan sikiön hapenpuutteeseen ja äidin oireiden kehittymiseen sFlt-1- ja sEng-erityksen kiihdyttyä. Valeraskaus
Koiralla jälkikiiman aikana esiintyvä oireilu, joka muistuttaa raskauden oireita. Valeraskaus on koirilla melko yleistä. Oireet kestävät noin 2–3 viikkoa. Oireina voi olla maitorauhasten turpoamista ja maidon eritystä. Migreeni
Kuukautisiin liittyvä migreeni on varsin yleistä, arviot vaihtelevat 20-70 prosenttiin naispuolisista migreenipotilaista. Kuukautisiin liittyvä migreeni voi olla "menstruaalinen" eli kuukautisten aikainen tai "premenstruaalinen" eli ennen kuukautisia esiintyvä, joka alkaa 2-7 päivää ennen kuukautisia. Naisilla migreeni voi lieventyä menopaussissa. Myöskään yleensä kolmen viimeisen raskauskuukauden aikana ei esiinny migreeniä. Raskaus helpottaa kuukautisiin liittyvää migreeniä 80 prosentissa tapauksissa, mutta se voi myös pahentaa oireita. Estrogeenitason laskeminen aiheuttaa tavallisesti migreenikohtauksen 4-6 päivää synnytyksen jälkeen. Menopaussi voi aiheuttaa joillekin naisille migreenin alkamisen tai olemassa olevan migreenin oireiden vaikeutumisen. Ehkäisypillereiden käyttö voi pahentaa migreenin oireita tai laukaista hengenvaarallisen migreenikohtauksen, joskin erittäin harvoin. Lethal white -oireyhtymä
Normaalien varsojen mekonium eli ensimmäinen uloste tulee yleensä pian syntymän jälkeen, joskin joillakin terveillä varsoilla voi olla ummetusta. LWS-varsojen mekonium on juuttunut kauas suoleen, eikä koskaan tule näkyviin edes peräruiskeiden avulla. Ähkyn oireita alkaa ilmetä ensimmäisen elinpäivän aikana, ja kaikki LWS-varsat kuolevat muutaman päivän sisällä. Varsan kuoleman tuskaisuuden ja väistämättömyyden vuoksi hevosenomistajat ja lääkärit yleensä lopettavat varsan, jolla epäilevät olevan LWS:n. Synnytys
Näiden synnytysvaiheiden jälkeen äidistä poistuvat viimeisessä vaiheessa, jälkeisvaiheessa, sikiökalvot ja istukka. Synnytyksen jälkeen voi vielä tuntua jälkipolttoja, jotka johtuvat kohdun supistelusta sen palatessa normaaliin kokoonsa. Rinnat
Synnytyksen jälkeen maitorauhaset alkavat prolaktiini-hormonin erittymisen myötä tuottaa maitoa, jota vauva käyttää ravinnokseen. Rintaan varastoitunut maito vapautuu vauvan imiessä nänniä, rintapumpulla maitoa voidaan myös imeä talteen myöhempää käyttöä varten. Maito sisältää vauvan kehitykselle tärkeitä aineita, kuten rasvoja, vitamiineja, hivenaineita ja vasta-aineita taudinaiheuttajia vastaan. Imetykseen käytetty aika vaihtelee kulttuurien ja yksilöiden kohdalla, maidon tuotanto jatkuu niin kauan kuin rintoja imetään. Joissakin intiaaniheimoissa lapsia on imetetty jopa yhdeksänvuotiaiksi asti. Raskaus
Raskaus jaetaan kolmeen raskauskolmannekseen eli trimesteriin, joista ensimmäinen käsittää viikot 0–12, toinen viikot 13–24 ja kolmas 25. viikosta synnytykseen. Sikiön katsotaan yleensä olevan elinkelpoinen 24. raskausviikosta eteenpäin. Synnytyksestä puhutaan, kun raskaus on kestänyt 22 viikkoa tai, jos raskauden kesto on epävarma, sikiön paino on vähintään 500 grammaa. Keskoseksi kutsutaan ennen raskausviikkoa 37 syntynyttä lasta. Synnytyksenjälkeinen verenvuoto
Synnytykseen liittyvän verenvuodon määrän mittaamisen keinot vaihtelevat ja tämä hankaloittaa esiintyvyystietojen vertaamista. Systemaattisessa vertailussa havaittiin synnytyksenjälkeisen verenvuodon korkein esiintyvyys Afrikassa (27.5%) ja alhaisin Oseaniassa (7.2%), kun maailmanlaajuisen esiintyvyyden keskiarvo on 10.8%. Sekä Euroopassa että Pohjois Amerikassa luku on noin 13%. Luku on korkeampi monikkoraskauksissa (32.4% verrattuna 10.6%:iin yhden lapsen raskauksissa.) ja ensimmäisen lapsen saaneilla (12.9% verrattuna 10.0%:iin myöhemmissä raskauksissa). Vakavan (>1000 ml) synnytyksenjälkeisen verenvuodon esiintyvyys oli paljon alhaisempi, keskimäärin 2.8%. Luku on jälleen korkein Afrikassa.(5.1%). Verenvuototauti
Koska B-muoto periytyy X-kromosomin kautta, tätä muotoa esiintyy todennäköisemmin miehillä, sillä heillä on vain yksi X-kromosomi. Naisilla ehjä vastingeeni korvaa tällöin vioittuneen. Naiset sen sijaan ovat useimmiten taudin kantajia. Ainoastaan tilanteessa, jossa hemofilia B:tä sairastava mies ja tautia kantava tai sairastava nainen saisivat tyttären, jolla olisi viallinen geeni molemmissa X-kromosomeissaan, tyttären olisi mahdollista sairastua tautiin. Murrosikä
Noin 2,3 vuotta rintojen kehityksen ja valkovuodon alkamisesta ja noin vuosi kasvupyrähdyksen nopeimman vaiheen jälkeen alkavat yleensä ensimmäiset kuukautiset. Suomalaisilla tytöillä kuukautiset alkavat noin 13-vuotiaana, mutta ajankohta vaihtelee 10 ja 16 ikävuoden välillä. On siis täysin normaalia, jos kuukautiset alkavatkin jo alakoulussa tai vasta yläkoulun lopulla, tai vasta sen jälkeen. Ensimmäiset kuukautiset tulevat lähes aina kasvun nopeimman vaiheen mentyä, eli kuukautisten alkaminen kertoo tytön murrosiän olevan jo hidastumisvaiheessa. Kuukautisten jälkeen hidastuvaa kasvua on odotettavissa vielä noin kaksi vuotta, kuitenkin luusto vahvistuu ja vankistuu tämän jälkeenkin. FSH käynnistää kantasolun kypsymisen munasarjassa munasoluksi. Kantasolun ympärille muodostuu munarakkula, joka erittää rakkulahormonia eli estrogeeniä. LH saa valmiin munasolun irtoamaan munasarjasta (ovulaatio), ja munarakkula muuttuu keltaiseksi keltarauhaseksi. Se alkaa erittää keltarauhashormonia eli progesteronia. Kuukautiset tulevat pari ensimmäistä vuotta epäsäännöllisesti, mutta sitten ne pikkuhiljaa tasoittuvat kuukausittaiseen rytmiin, joka on jokaisella hieman eri pituinen, mutta keskimäärin 28 päivää. Synnytys
Yleensä synnytys alkaa kohdun supistuksilla, jotka ovat ensin harvempia ja tihenevät sekä voimistuvat kohti ponnistusvaihetta. Kohdun alaosa ja emätin laajenevat supistuksien johdosta synnytyskanavaksi, jolloin yleensä sikiökalvot puhkeavat ja lapsivesi poistuu emättimen kautta ulos. Lapsiveden meno voi tapahtua myös ennen supistuksien alkamista. Avautumisvaihe alkaa, kun supistuksia tulee säännöllisesti noin 10 minuutin välein. Kohdunkaula lyhenee ja kohdunsuu avautuu. Kun kohdunkaula on halkaisijaltaan 10 senttimetriä ja sikiön pää laskeutunut lantionpohjalle, avautumisvaiheen katsotaan päättyneen. Kestoltaan avautumisvaihe vaihtelee viiden ja kymmenen tunnin välillä, mutta aiemmin synnyttäneillä voi kestää vain pari tuntia. Napanuora
Synnytyksen jälkeen verenkierto napasuonissa taukoaa, mutta jälkivuodon ehkäisemiseksi se sidotaan läheltä vatsan pintaa lujasti, ennen kuin se katkaistaan. Jäänyt tynkä kutistuu, ja arpi jää napana vatsan pinnalle. Lukinkalvonalainen verenvuoto
Koska veri vuotaa aivokalvojen alle eikä suoraan aivokudoksen sisään, niin oireet poikkeavat selvästä aivoverenvuodosta. Ominainen oire on nopeasti alkava voimakas ja jatkuva päänsärky. Myös oksentelu ja pahoinvointi, silmien valonarkuus, sekä niskan jäykkyys liittyvät usein oireisiin. Kouristeluita ja tajuttomuutta saattaa myös esiintyä. Halvausoireet ovat harvinaisempia oireita. 
Oireiden voimakkuus vaihtelee laajasti aina syvästä tajuttomuudesta hyväkuntoiseen potilaaseen. Verenvuototauti
Hemofilian hoidossa käytettävät plasmasta valmistettavat lääkkeet ovat aiemmin olleet C-hepatiittiviruksen saastuttamia, ja noin puolet suomalaisista hemofiliaa sairastavista on saanut viruksen. C-hepatiitin saaneita on hoidettu hyvin tuloksin interferonilla. Nykyisin virus ei tartu, sillä valmisteiden turvallisuuteen kiinnitetään huomiota. Lasten hoitoon käytetään geeniteknisesti valmistettuja rekombinanttilääkkeitä, joissa ei ole ihmisperäisiä ainesosia. Britanniassa käytetään yksinomaan rekombinanttilääkkeitä. Virustartunnan seurauksena voi vuosikymmenien jälkeen tulla maksasyöpä. Äitiysvapaa
Suomessa vapaan kesto on 105 arkipäivää: se alkaa 30 päivää ennen laskettua synnytysaikaa ja päättyy 75 päivää lasketun synnytysajan jälkeen. Vapaa on mahdollista aloittaa jo 50 päivää ennen laskettua aikaa, mutta sen kokonaispituus säilyy silti samana. Äitiysvapaan aikana saa tehdä työnantajan suostumuksella vaaratonta työtä, mutta vapaasta pakollista ovat kaksi viikkoa ennen laskettua aikaa ja kaksi viikkoa synnytyksen jälkeen. Verenvuoto
Verenvuoto on verenhukkaa verenkierrosta. Verenvuotoa voi tapahtua sisäisesti, jolloin verisuonista tai elimistä vuotaa verta kehon sisällä tai ulkoisesti joko luonnollisen aukon, kuten vaginan tai suun, tai ihoon tulleen haavan kautta.