Milloin Rolls-Royce Motors perustettiin?
Rolls-Royce (automerkki)
Rolls-Royce Motor Cars Limited on maailman arvostetuimpia automerkkejä. Rolls-Royce on tunnettu luksus-autoistaan. Se on saanut nimensä Sir Frederick Henry Roycelta, joka valmisti ensimmäisen, kymmenhevosvoimaisen autonsa vuonna 1904, sekä autokauppias-kilpa-ajajalta Charles Stewart Rollsilta. 
Rolls-Royceja valmistaa Rolls-Royce Motor Cars, joka on BMW:n tytäryhtiö ja on vastannut Rolls-Royce-autoista vuodesta 1996.
Rolls-Royce Merlin
Rolls-Royce Merlin on Rolls-Roycen 1930-luvulla kehittämä lentokonemoottori. Merlin-moottoreita käytettiin paitsi monessa brittiläisessä konemallissa, myös muutamassa yhdysvaltalaisessa konemallissa. C. A. Parsons and Company
Nykyään yhtiö on osa teknologiajätti Siemensin energiantuotanto-osastoa. Yhtiö hankki sen Rolls-Roycelta vuonna 1997. Vuosina 2002–2004 Siemens vähensi Heatonin työntekijämäärää 700:sta kolmeensataan ja keskittyi siellä laitteiden huoltoon. Syyksi se ilmoitti maailmanmarkkinoiden laskun syyskuun 11. päivän iskujen ja Enron-skandaalin jälkeen. Yhtiö keskitti tuotannon Budapestin-tehtaalle, jossa tuotanto on halvempaa. Rolls-Royce Silver Ghost
Vuonna 1925 autoon suunniteltiin uusi moottori, ja Rolls-Royce päätti nimetä auton Phantomiksi. Rogers Locomotive and Machine Works
Thomas Rogers perusti yrityksen vuonna 1832 yhdessä Morris Ketchumin ja Jasper Grosvenorin kanssa nimellä Rogers, Ketchum and Grosvenor. Rogers toimi yrityksen johdossa kuolemaansa saakka vuoteen 1856. Tämän jälkeen hänen poikansa Jacob S. Rogers nousi yhtiön johtoon. Jacob S. Rogers jäi eläkkeelle vuonna 1893. Tämän jälkeen pääjohtajaksi nousi Robert S. Hughes ja yrityksen nimeksi muutettiin Rogers Locomotive Company. Airbus A330
Uusiin moottoreihin liittyvien kehitysriskien välttämiseksi Airbus päätti käyttää A330:ssa vain olemassa olevia ja koeteltuja lentomoottoreita, ja tarjosi asiakkaille moottorivaihtoehdon kaikilta kolmelta merkittävältä lentomoottorinvalmistajalta, Rolls-Roycelta, General Electriciltä ja Pratt & Whitneyltä. Rolls-Roycen tarjoama moottori on Trent 772, General Electricin CF6-80E1 ja Pratt & Whitneyn PW4168. Kaikkien moottorimallien työntövoima asettuu välille 300-320 kN. Suosituimmaksi moottorivaihtoehdoksi on osoittautunut Rolls-Royce, jonka osuus on noin 58 %. Rolls-Royce Armoured Car
Charles Samsonin saatua vakuutettua esimiehensä panssariautoja päätettiin rakentaa 60 kappaletta. Autot suunnitteltiin laivastoministeriön ilmailu-osastossa, ja suunnitelmat hyväksyi Winston Churchill. Ensimmäinen versio ei saavuttanut sotilaiden suosiota. Sen matalan panssaroinnin takia ainut miehistön suojattu jäsen oli ajaja, ja muiden piti tulen alla suojaa saadakseen käydä makuulle. Ensimmäiset autot olivat keskenään erilaisia. Useimpiin tehtiin muutoksia taistelukentällä. Ensimmäiset autot järjestettiin 15 auton vahvuisiksi neljäksi ryhmäksi, jotka olivat taisteluvalmiita lokakuussa 1914. Samaan aikaan auton jatkokehittely jatkui. Tykkitornillisen mallin valmisti William Beardmore and Company Glasgow’ssa. Autoissa oli 8 millimetrin panssarointi, joka teki siitä läpäisemättömän saksalaisten panssaria läpäiseville ammuksillekin. Näissäkin autoissa oli tosin joitakin eroja toisiinsa nähden. Ensimmäiset tykkitornilliset autot luovutettiin Royal Naval Armoured Car Divisionille 15. marraskuuta 1914. John D. Rockefeller
Vuonna 1865 öljynjalostamo alkoi kehittyä Rockefellerin ollessa 26-vuotias. Clarkin veljekset olivat tyytyväisiä, mutta Rockefellerin mielestä kehitys oli liian hidasta. Hän halusi laajentaa yritystä lainarahalla. Yksimielisyyteen ei päästy, koska Clarkin veljekset pelkäsivät liian suuria sitoumuksia. Sisällissotakin jatkui kaiken lisäksi. Teknikko Andrews ei ottanut kantaa asiaan, mutta puolusti aina Rockefellerin mielipiteitä. John antoi suunnitelmansa mukaan sanomalehdelle tiedon, että yhtiön jäsenet aikoisivat erota. Seuraavana aamuna veljekset huomasivat uutisen lehdestä. John kielsi kaiken, kun Clarkin veljekset syyttivät häntä jutusta. Seuraavana aamuna veljekset tulivat töihin lakimies mukanaan; he olivat päättäneet huutokaupata yhtiön Rockefellerin ja heidän kesken. Näin Rockefeller oli ajatellut alusta asti. Andrews oli Rockefellerin puolella. Huutokauppa alkoi 500 dollarista. 72 500 dollarilla yritys siirtyi Rockefellerille. Sitten Clarkit lähtivät omille teilleen, eivätkä tavanneet enää häntä. Yrityksen nimi oli tästä lähtien Rockefeller & Andrews. Yhtiökumppaniksi tuli vielä Rockefellerin nuorempi veli William. Yritys hankki omistukseensa lukuisia uusia öljynjalostamoita ja laajeni nimellä Rockefeller, Andrews & Flagler. REO
Yrityksen perusti Ransom Eli Olds (1864 - 1950), joka oli ollut myös yhtenä perustajana ja osakkaana Oldsmobile-autotehtaassa. REO oli vuonna 1897 perustettu nimellä R. E. Olds Motor Car Company, mutta Oldsin aiemman yrityksen Olds Motor Worksin uusi omistaja ei hyväksynyt nimen käyttöä. Olds Motor Works muutti myöhemmin nimensä valmistamansa automerkin mukaan Oldsmobileksi. Olds oli myös edelläkävijä autojen sarjavalmistuksessa ennen Fordia. Rolls-Royce Silver Ghost
Vuonna 1906 Rolls-Royce valmisti neljä koria esiteltäväksi Olympian autonäyttelyssä, näistä kaksi oli uutta 40/50 h.p. -mallia. Malli oli tällöin niin uusi, että autot eivät olleet vielä edes täysin valmiita eikä niitä annettu lehdistölle testattavaksi ennen vuotta 1907. Sisu Auto
Suomen Autoteollisuus on tuonut Suomeen myös Rolls-Royce-henkilöautoja vuonna 1946 ja Leyland-kuorma-autoja vuonna 1955. 
Sisu KB-112 (1962) on ensimmäinen sarjatuotantoon päässyt eurooppalainen kuorma-auto, jossa on hydraulisesti eteenpäin kipattava ohjaamo. Rolls-Royce Phantom (2003)
Auton kori valmistetaan BMW:n tehtaalla Dingolfingissa, Saksassa ja moottori Münchenissä. Sieltä osat kuljetetaan Isoon-Britanniaan ja lopullinen yksilöllisesti tapahtuva kokoonpano tehdään Goodwoodissa, Englannissa. Kahta käytössä oleva robottia lukuun ottamatta työ Englannissa tapahtuu kokonaan käsin. Jokaisen kappaleen kokoonpano vaatii noin 350 tunnin työn. Auto on valmistettu erittäin kevyen, alumiinisen korirakenteen (spaceframe) ympärille. Rakenteen kokonaispaino on vain 550 kg, mutta se on silti erittäin luja ja kestävä. Keulalla on aikaisempien mallien mukaisesti Charles Sykesin vuonna 1911 suunnittelema keulakoriste. Tesla (yritys)
Tesla, Inc. (aikaisemmin Tesla Motors) on yhdysvaltalainen muun muassa sähköautoja valmistava yritys. Teslan päämaja sijaitsee Piilaaksossa ja tehdas samoin Kaliforniassa. Tesla Motorsin perustivat kesällä 2003 insinöörit Martin Eberhard ja Marc Tarpenning. Yrityksen toimitusjohtaja on Elon Musk. 31. maaliskuuta 2016 mennessä Tesla oli myynyt lähes 125 000 sähköautoa autovalmistuksen aloitettuaan. Rover
Vuoden 1940 alussa hallitus otti yhteyttä Roveriin pyytäen yhtiötä auttamaan Frank Whittleä kaasuturbiinimoottorin kehityksessä. Whittlen yrityksellä, Power Jetsillä ei ollut tuotantolaitoksia ja tarkoitus oli, että Rover jatkaisi kehitystä ja toisi moottorin massatuotantoon. Whittle ei ollut tyytyväinen tähän eikä pitänyt suunnittelumuutoksista, jotka oli tehty ilman hänen lupaansa. Ensimmäiset W2B-testimoottorit rakennettiin käyttämättömässä puuvillamyllyssä Barnoldswickissa, Lancashiressa, lokakuussa 1941. Rolls-Royce kiinnostui uudesta teknologiasta ja vuonna 1942 päästiin sopimukseen, jonka mukaan Rolls-Royce sai oikeuden moottoreihin ja Barnoldswickin tehtaaseen ja Rover oikeuden valmistaa Rolls-Royce Meteor -tankinmoottoreita. Tätä tuotantoa jatkettiin vuoteen 1964 asti. Charles Tennant
Vuonna 1800 Tennant perusti St. Rolloxin kemiantehtaan. Kalsiumhypokloriitin lisäksi tehdas valmisti muun muassa rikkihappoa, saippuaa ja natriumkarbonaattia. John Tennant & Co. oli viktoriaanisella aikakaudella maailman suurin kemian teollisuuden yhtiö. . Tennantin jälkeen yrityksen toimintaa jatkoi hänen poikansa John Tennant. Myöhemmin yritys yhdistettiin United Alkali Companyyn. Austin 7
Austin Seven Swallow -mallien suuren kysynnän vuoksi Lyons katsoi vuonna 1928 parhaaksi siirtää autojen valmistuksen Blackpoolista uusiin tehdastiloihin Coventryyn, lähemmäs Englannin autoteollisuuden ydinalueita. Swallow-mallin kaupallinen menestys loi omalta osaltaan sen hyvän perustan, jolle Jaguar Cars perustettiin vuonna 1945. Rolls-Royce Merlin
Rolls-Royce antoi moottoreilleen päiväpetolintujen nimiä. Nimi ”merlin” tarkoittaa englanniksi ampuhaukkaa ("Falco columbarius"). Rockwell International
Yhtiön perustaja Willard Rockwell kuoli vuonna 1978 ja hänen poikansa joutui luopumaan yhtiön johdosta samana vuonna. Yhtiö laajeni Reaganin hallinnon asevarustelukautena tullen suurimmaksi puolustusministeriön, jolle yhtiö kehitti mm. B-1-pommikoneen, ja NASAn, jolle yhtiö kehitti Avaruussukkulan, toimittajaksi 1980-luvulla. Vuonna 1985 yhtiö osti Allen-Bradley Companyn laajentaen toimintaansa rautateiden elektroniikkaan. Lotus Cars
Lotuksen logo, jossa ovat kirjaimet A, B sekä kaksi C:tä, muodostuvat Lotuksen perustajan Colin Chapmanin koko nimestä Anthony Colin Bruce Chapman. Hänen ensimmäinen kilpa-autonsa 1950-luvulla oli parikymmentä vuotta vanhasta Austin Sevenistä rakennettu erikoisauto. (Tätä autoa ei vielä kutsuttu nimellä Lotus).Lotus on myös tehnyt yhteistyötä Fordin ja Opelin kanssa. Mainekkaimpana näistä ovat 1990-luvulla Opelin kanssa syntynyt Lotus Omega ja 2000-luvun Opel Speedster. Vickers (yritys)
Vickers säilyi itsenäisenä, kunnes Rolls-Royce plc osti sen 1999. Samassa yhteydessä puolustusajoneuvoteollisuus siirrettiin Alvis plc:lle, josta tuli Alvis Vickers. Rolls-Roycelle siirtyneet Vickers plc ja sen tytäryhtiöt nimettiin maaliskuussa 2003 Vintersiksi. Vickersin nimi säilyi Alvis Vickersissä, kunnes yhtiö liitettiin 2004 BAE Systemsiin muodostettaessa BAE Systems Land Systemsiä. Rolls-Royce Wraith (2013)
Rolls-Royce Wraith on nelipaikkainen, ylellinen coupé, jota brittiläinen Rolls-Royce Motor Cars on valmistanut vuodesta 2013 lähtien. Rauma
Rauma on perinteinen laivateollisuuskaupunki. Raumalla sijaitsee potkurilaitteita valmistava Rolls-Royce Oy Ab. Satama-alueella toiminut Rauman telakka myytiin maaliskuussa 2014 Rauman kaupungille STX Finlandin lopettaessaan toimintansa telakalla. Rauman kaupunki perusti entisen telakan alueelle raskasteollisuuden alueen, Seaside Industry Park Rauman. Kaupungissa on myös sellu- ja paperiteollisuutta; UPM:n Rauman paperitehdas on Euroopan toiseksi suurin. Forchemin mäntyöljytislaamo on alansa suurin maailmassa. Kaupungissa toimiva Oras Group on merkittävä eurooppalainen talotekniikan vesikalustetoimittaja. Raumalla sijaitsee myös maailmanlaajuisesti materiaalinkäsittelyjärjestelmiä toimittava Raumaster Oy. Lisäksi Rauman lähellä, Eurajoella sijaitseva Olkiluodon ydinvoimalaitos työllistää myös raumalaisia teollisuuden alan yrityksiä ja työntekijöitä. Alvis Vickers
Alvis Vickers oli vuosina 1999–2004 toiminut brittiläinen puolustusvälineyhtiö, joka valmisti muun muassa kevyitä panssarivaunuja, kuten Scorpion ja taistelupanssarivaunuja. Alvis Vickers muodostui, kun Vickers-yhtiön (vuosina 1927–1977 nimellä Vickers-Armstrong) ostanut Rolls-Royce plc myi Vickersin asetuotannon edelleen Alvisille vuonna 2002. Alvis Vickers myytiin 2004 BAE Systems Land Systemsille, nyk. BAE Systems Land & Armaments. Rolls-Royce Merlin
Rolls-Royce kehitti aluksi Kestrelin pohjalta 22-litraisen ahdetun 750 hv teholuokan Peregrine-moottorin sekä 44-litraisen 24-sylinterisen 1 500 hv teholuokan Vulturen, joka koostui kahdesta X-muotoon yhdistetystä Peregrinestä. Whippet (auto)
Willys-Overlandilla ymmärrettiin myös ajoneuvojen viennin merkitys myynnille. John Willysin ostettua vuonna 1908, viisi vuotta aiemmin perustetun "Overland Automobile Companyn", oli pienestä alusta kasvanut Yhdysvaltojen kolmanneksi suurin autojen valmistaja, jolla oli oma tuotantoyksikkö Kanadassa sekä vientiä 37 maahan ympäri maailman. Willys-Overland osti vuonna 1915 kanadalaisen Russell Motor Car Companyn Torontossa sijainneet tuotantolaitokset, tämän luovuttua autojen valmistuksesta. Willys-Overland valmisti autoja näillä tehtailla vuodesta 1916 vuoteen 1933, lukuun ottamatta I-maailmansodan ajanjaksoa, jolloin tehdas valmisti lentokoneiden moottoreita. Toronton tuotantolaitoksilla valmistettiin autoja sekä vasemman- että oikeanpuoleisilla ohjauslaitteilla, Russell oli jo aiemmin vienyt autoja maihin joissa on vasemmanpuoleinen liikenne, joten heillä oli kokemusta autojen muuttamisesta eri markkina-alueille sopiviksi. Locomobile Company of America
Locomobile Companyn kulta-aika alkaa vuodesta 1902 ja kiteytyy kahteen henkilöön; nuoreen ja lahjakkaaseen suunnittelijaan "Andrew Lawrence Rikeriin" joka istui myös yhtiön hallituksessa sekä Barberin vävyyn "Samuel Todd Davisiin", joka toimi mm. yhtiön talousjohtajana. Davis näki että tulevaisuuden autojen voimanlähteenä olisi polttomoottori ja hänen kehotuksestaan yhtiö alkoi siirtymään höyrykoneista ottomottoreihin. Yhtiöön palkattiin alalla jo hyvin tunnettu Riker, jolla oli jo 18-vuotiaana kaksi patenttia bensiinimoottorisiin autoihin ja joka oli valmistanut sähköautoja aiemmin omistamassaan "Riker Electric Motor Company" -yhtiössä. Tämä yhtiö oli Rikerin patenteilla valmistanut myös kaksi ottomottorista autoa, vuoden 1901 2-sylinterisen ja 8-hevosvoimaisen "Model A:n" sekä 4-sylinterisen ja 12-hevosvoimaisen "Model B:n".
Vuoden 1902 ottomoottorinen Locomobile oli siis Rikerin "Model C". Se oli viiden hengen tonneau-korilla varustettu oikea auto, ja muutos yhtiön aiemmin valmistamiin kevyisiin, höyrykoneisiin kärryihin "(buggy)" oli melkoinen. Auto oli rakennettu ranskalaisen Panhard & Levassorin luoman "Système Panhard" -mallin mukaisesti. Nelisylinterinen, nestejäähdytetty moottori sijaitsi auton keulalla pituussuuntaisesti, sen jatkeena oli kolmeportainen siirtopyörävaihteisto sekä voimansiirto taka-akselille ketjun välityksellä. Moottorin teho oli 12 hevosvoimaa. Auton runko oli teräsprofiilipalkkia ja auto painoi 2200 paunaa eli lähes tonnin. Rolls-Royce Phantom (2003)
Rolls-Royce Phantom on Rolls-Royce Motor Cars -yhtiön vuodesta 2003 vuoteen 2016 valmistama loistoauto. Kyseessä on ensimmäinen BMW:n omistuksen aikana esitelty uusi Rolls-Royce. Vaikka nimi on yhteinen aikaisempien Phantom-mallien kanssa, on kyseessä täysin uusi auto niihin verrattuna. William C. Durant
Vuonna 1905 Durant vei Buickin automallin, joita oli siihen mennessä valmistettu kourallinen, New Yorkin autonäyttelyyn ja palasi sieltä mukanaan 1100:n auton tilaukset. Durant teki lujasti töitä ja vuoteen 1908 saavuttaessa Buick oli Yhdysvaltain eniten myyty automerkki, ohittaen aiemmin markkinoita hallinneet Fordin, Cadillacin ja Oldsmobilen. Vuonna 1907 Durant solmi 15-vuotisen yhteistyösopimuksen kanadalaisen liikemiehen ja hevosvaunuja valmistaneen "McLaughlin Carriage Company of Canada Ltd:n" johtajan Robert Samuel McLaughlinin kanssa. Sopimuksen mukaisesti Kanadaan perustettiin McLaughlin Car Company of Canada, valmistamaan vuoden 1908 Buickin Malli F:n moottoreita ja voimansiirtolaitteita. Nämä myytäisiin Buickille omakustannehintaan. "General Motors of Canada" perustettiin 20. marraskuuta vuonna 1907. Durant perusti Detroitiin 16. syyskuuta 1908 "General Motors Holding Companyn", Durantin vaihdettua Buick Motor Co:n osakkeita McLaughlin Car Co:n osakkeisiin. McLaughlin puolestaan vaihtoi omistamiaan Buickin osakkeita GM Holding Co:n osakkeiksi ja näin Robert Mclaughlinista tuli GM:n suurin osakkeenomistaja sekä johtokunnan jäsen. Durant alkoi aktiivisesti laajentaa General Motorsin toimintaa. Erilaisin osakejärjestelyin Durant yhdisti General Motorsin alaisuuteen Oldsmobilen vuonna 1908 ja vuonna 1909 Cadillacin ja Oaklandin josta myöhemmin tuli Pontiac. Kaikkiaan GM hankki omistukseensa parin vuoden aikana yli kaksikymmentä autoja valmistavaa ja niiden valmistusta tukevaa tehdasta. Jukka-Pekka Mattila
Mattila johti suomalaisen Pronssivalu Oy:n 1996 perustamaa Robotic Technology Systems -yhtiötä vuodesta 1996 vuoteen 2000 ja oli mukana listaamassa sitä Lontoon pörssin Ofex-listalle ja myöhemmin AIM listalle. Vuonna 1999 RTS PLC siirtyi Lontoon pörssin AIM-listalle ja samana vuonna konsernin internetsovelluksia tuottanut RTS Networks listautui erillisenä yhtiönä Lontoon pörssiin. RTS PLC -konsernista tuli vuonna 1999 yksi tuotantoautomaatioalan suurimmista yrityksistä maailmassa, kun se osti amerikkalaisen Wright Industries-konsernin koko osakekannan. Vuonna 2000 konsernilla oli palveluksessaan yli 1800 työntekijää joista noin 500 Suomessa ja samana vuonna Mattila asetettiin ensimmäisenä Pohjoismaalaisena ehdolle Lontoon pörssin vuoden yritysjohtajaksi. Yhtiön osakkeiden markkina-arvo ylitti miljardin euron rajan samana vuonna. RTS Konsernin suurimpia asiakkaita ovat Astra Zeneca, Pfizer, Nokia, Rolls-Royce, Volvo Aerospace ja Pilkington. RTS PLC:n tytäryhtiö RTS Networks meni konkurssiin 2002. RTS PLC:n toiminta jatkuu edelleen, Locomobile Company of America
Locomobile Company of America oli amerikkalainen, vuonna 1899 perustettu ajoneuvoja valmistanut yhtiö. Kaksi ensimmäistä vuottaan yhtiön toimipaikka sijaitsi Massachusettsin Watertownissa, mutta vuoden 1900 aikana se siirtyi Connecticutin Bridgeportiin, jossa se pysyi tuotantonsa lopettamiseen. Locomobile Company valmisti pienikokoisia ja edullisia höyryautoja vuoteen 1902 asti, tämän jälkeen mallisto laajeni ja vaunujen varustelu muuttui kalliimpaan suuntaan. Yhtiö esitteli ensimmäisen ottomoottorisen mallinsa vuonna 1904, höyryautojen valmistus jatkui rinnan näiden kanssa, lähdetiedon mukaan yhtiö kauppasi höyryautojen edustusta vielä vuonna 1905. Vuonna 1922 Locomobile Company siirtyi Durant Motorsin omistukseen mutta sen toiminta lakkautettiin jo vuonna 1929. Osana Durant Motorsia Locomobile oli oma itsenäinen merkkinsä, valmistaen autoja yhtiön tuotelinjaston huipulle. Morris Motors
Vuonna 1932 W. R. Morris nimitti Lordin Morris Motors Ltd:n pääjohtajaksi, hänen tehtävänään oli käydä läpi ja ajanmukaistaa Morriksen tehtaiden tuotanto ja luoda euroopan suurin yhtenäinen autojen tuotantolaitos. Tässä vaiheessa Morris ja Lord riitaantuivat rajusti ja Lord lähti Morrikselta vuonna 1936, 15:n palvelusvuoden jälkeen. Riita oli niin syvä ja sovittamaton, että Austinin palvelukseen siirryttyään Lord vannoi "repivänsä ( Morriksen ) Cowleyn tehtaat palasiksi tiili tiileltä". Lord ja Morris, nyt Lordi Nuffield, tulisivat työskentelemään samassa yhtiössä vasta vuonna 1952, BMC.n luomisen jälkeen. Ensimmäisenä yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimi Morris, Lord seurasi häntä tässä tehtävässä . Freestylerullaluistelu
Ensimmäiset inline-tyyppiset rullaluistimet patentoi John Joseph Merlin englannissa 1760-luvulla. Italialainen urheiluvälinevalmistaja Roces julkaisi vuonna 1981 ensimmäisen kaupallisen inline-rullaluistimen, missä renkaat olivat peräkkäin. 1980-luvun alussa yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat halusivat harrastaa lajiaan kesäisin, joten he perustivat oman yrityksen ja lisensoivat Rocesilta inline-rullaluistimen. Uudenlaista rullaluistinta markkinoidakseen Scott and Brennan Olson perustivat yhtiön nimeltä Ole's Innovative Sports, minkä nimeksi vaihtui yrityksen myymisen jälkeen Rollerblade. Vuonna 1988 julkaistiin maailmanlaajuisesti ensimmäisen kaupallinen freestylerullaluistin nimeltä Rollerblade Lightning TRS. Lajin kehitys jatkui voimakkaasti 1990-luvulla, jolloin alettiin järjestää ensimmäisiä virallisia tuomaroituja urheilukisoja. Freestylerullaluistelu oli mukana ensimmäisissä X-Games-kilpailuissa vuonna 1995 vertti- ja parkkiluistelun muodossa. Suomessa järjestetään lajin SM-kisat vuosittain. Rolls-Royce Silver Seraph
Rolls-Royce Silver Seraph on ylellinen sedan, jota Rolls-Royce valmisti vuodesta 1998 vuoteen 2002. Georges Richard
Kilpa-ajaja Georges Richardin perusti autotehtaan vuonna 1897 veljensä Maxime Richardin kanssa. Nämä ottivat vuonna 1901 liikekumppanikseen Charles-Henri Brasier'in, mutta hänen vaikutuksestaan seuraavana vuonna 1902 automerkki nimettiin uudestaan ja nimi Georges Richard katosi automerkkinä. Jätettyään perustamansa autotehtaan Georges Richard perusti 1906 Unic-autotehtaan, viralliselta nimeltään "Société anonyme des automobiles UNIC". Reeves &amp; Co
Indianassa, Rushin piirikunnan alueella asunut, maatilalta syntyisin ollut veljeskolmikko Marshall, Girney ja Milton Reeves olivat oman aikakautensa maatalouden ja ensiaskeleitaan ottavan moottereilla liikkuvien vaunujen saralla todellisia multilahjakkuuksia. Perheen nimiin on kirjattu kaikkiaan 140 patenttia. Marshall Reeves oli vuonna 1869 kehittänyt maissipeltojen muokkausta varten tehokkaan auralaitteen ja vuonna 1875 hän perusti yhdessä isänsä ja setänsä kanssa maatalouden koneita valmistaneen "Hoosier Boy Cultivator Companyn". Vuonna 1879 tämän yhtiön nimeksi muutettiin "Reeves and Co". Samoihin aikoihin, vuoden 1895 tienoilla, kun Reevesin veljeksistä Milton kehitteli ensimmäistä moottorivoimalla liikkuvaa ajoneuvoaan, Reeves & Co. alkoi valmistamaan höyrykoneita ja höyrykonevoimalla liikkuvia traktoreita. Durant Motors
Durant Motors oli amerikkalainen, vuosina 1921 – 1931 toiminut ajoneuvoja valmistanut yhtiö. Durant Motors toimi emoyhtiönä, jonka alaisuudessa oli eri merkeillä autoja valmistaneita tytäryhtiöitä, sekä Yhdysvalloissa että Kanadassa. Durant Motorsin perusti aiemmin General Motors Corporationin johtajana toiminut William C. Durant. Corsair Components
Corsair perustettiin alun perin Kaliforniassa vuonna 1994, ja se valmisti COASt-moduuleiksi kutsuttuja L2-välimuisteja OEM-valmistajille. Yhtiö joutui kuitenkin pian siirtymään DRAM-muistien valmistukseen, kun Intel integroi L2-välimuistin Pentium Pro -prosessoreihinsa ja lopetti näin ulkoisten COASt-moduulien tarpeen. Vuonna 2002 yhtiö alkoi toimittaa tietokoneharrastajille suunniteltuja DRAM-moduuleita, jotka sopivat harrastajien keskuudessa yleiseen ylikellottamiseen. Muistimoduuleiden lisäksi Corsair alkoi valmitaa vähitellen myös muita tietokoneiden komponentteja. Rolls-Royce Armoured Car
Kun tykkitornillisia Rolls-Roycen autoja alkoi saapua Flanderiin, asemasota juoksuhautoineen esti jo niiden tehokkaan käytön. Samson kutsuttiin vuonna 1915 lentokoneineen takaisin Britanniaan, ja takaisin tuotiin myös suurin osa panssariautoista. Ranskaan jääneitä autoja käytettiin lähinnä tykkien vetämiseen. Britanniassa autot järjestettiin uudelleen neljän auton pattereihin, ja niistä kolme palasi Ranskaan maaliskuussa 1916. Autoja yritettiin käyttää ainakin Sommessa ja Guillemountissa, mutta on jäänyt epäselväksi, missä määrin niitä taisteluissa lopulta käytettiin. Arrasin taistelussa kahdella panssariautolla varustettu osasto valtasi saksalaisten miehittämän Roiselin kylän. Autojen tarkemmasta toiminnasta ei tiedetä juuri mitään, paitsi että ne on valokuvien perusteella sijoitettu melko lähelle etulinjoja. Autot vedettiin jälleen takaisin Britanniaan lokakuussa 1917. Rolls-Royce Armoured Car
Sähköiset käynnistysmoottorit tulivat Rolls-Roycen panssariautoihin vuonna 1919. Sitä ennen moottori käynnistettiin käynnistyskahvalla. Rolls-Roycen 8 mm:n panssarointi peitti auton sisätilat ja sen moottorin. Auton etuosan jäähdytintä suojasi kaksi saranallista panssarilevyä, jotka suljettiin ja avattiin vivulla ajajan paikalta käsin. Ne suljettiin vain auton ollessa tulen alla, sillä ne häiritsivät ilman ottoa. Auton renkaat olivat kokonaan suojaamatta. Aseistuksena oli ensin vesijäähdytteinen Maxim-konekivääri ja sittemmin Vickers-konekivääri. Konekivääri oli auton tykkitornissa. Bristol Aeroplane Company
Vuonna 1956 yhtiö jakautui kahteen osaan: tuloksena oli Bristol Aircraft ja Bristol Aero Engines, joista jälkimmäinen fuusíoitui Armstrong Siddeleyn kanssa muodostaen Bristol Siddeley -moottoritehtaan, joka sulautui Rolls-Royce-yhtiöön vuonna 1966. Durant (automerkki)
Durant oli vuosina 1921-1926 ja 1928-1932 valmistettu yhdysvaltalainen automerkki. New Yorkissa sijaitsevan Durant Motors -autotehtaan perusti William C. Durant jouduttuaan eroamaan General Motorsin toimitusjohtajan paikalta. Durant Motors -yhtiön valmisti Durant-autojen lisäksi myös Rugby, Locomobile, Flint ja Star -merkkisiä autoja sekä Mason-merkkisiä kuorma-autoja. Star-autoja myytiin vientimaissa kuten Englannissa.
Durant-autoissa oli 1921-1926 nelisylinterinen moottori ja sen lähimpiä kilpailijoita oli Oakland. Aluksi Durant Motors -tehdas menestyi hyvin William Durantin kokemuksen ja valmistamiensa monien automerkkien ansiosta. William C. Durant
Jouduttuaan jättämään luomansa yhtiön johtajan paikan jo toistamiseen, Billy Durant alkoi rakentaa imperiumiaan vielä kerran.
Durant Motors rakennettiin Billy Durantin oppien mukaisesti yhtiöksi, jolla olisi General Motorsin tavoin tarjota auto useaan eri hintaluokkaan. Yhtiön merkkejä olivat Flint, Durant ja Star, joilla yhtiö kilpaili GM:n Buickia, Oldsmobilea, Oaklandia ja Chevroletia vastaan. William Durant hankki yhtiönsä omistukseen Connecticutin Bridgeportista kotoisin olleen, loistoautoja valmistaneen Locomobile Company of American konkurssipesän. Tämä hankinta loi Durant Motorsille mahdollisuuden kilpailla eksklusiivisten loistoautojen markkinoilla, Rolls-Royce- ja Pierce-Arrow -merkkejä vastaan. Durant Motorsilla oli läheiset suhteet Dort-, Frontenac- ja De Vaux-automerkkeihin. Star-nimellä valmistetut autot saivat vientiversioina nimen "Rugby". Vuosina 1928 – 1931 yhtiö myi hyötyajoneuvoja Yhdysvaltain ja Kanadan markkina-alueilla "Rugby Trucks" -brändin alla. Lisäksi yhtiöllä oli suunnitelmat "Princeton"-nimellä valmistettavasta autosta, joka kilpailisi Packardia ja Cadillacia vastaan, sekä "Eagle"-merkistä, joka sijoittuisi halvimman Starin ja Durantin väliin. Kumpaakaan merkkiä ei kuitenkaan laitettu tuotantoon. Airbus A300
Syyskyyssa 1967 Ison-Britannian, Ranskan ja Saksan hallitukset allekirjoittivat aiesopimuksen 300-paikkaisen Airbus A300 -koneen kehittämisestä. Myöhemmin loppuvuonna sekä Ranskan että Ison-Britannian hallitukset epäilivät hankkeen totetumista, sillä pulmia oli ilmennyt muun muassa moottoreiden kanssa. Moottoritoimittaja Rolls-Roycen olisi pitänyt suunnitella ja toteuttaa kokonaan uusi RB207-moottori hanketta varten. Joulukuussa 1968 300-paikkaisesta konehankkeesta luovuttiin: ratkaisuksi oli valittu 250-paikkainen Airbus A250, joka ei vaatisi uusia moottoreita. Malli uudelleennimettiin A300B:ksi, ja potentiaalisten yhdysvaltalaisten asiakkaiden houkuttelemiseksi moottoritoimittajaksi valittiin yhdysvaltalainen General Electric brittiläisen Rolls-Roycen sijaan. Tämä johti välirikkoon ja brittihallitus vetäytyi hankkeesta, joskin Hawker-Siddeley jatkoi yhä alihankkijana kehittäen muun muassa koneen siipiratkaisuja. Austin Motor Company
Austin Motor Company Limited oli brittiläinen moottoriajoneuvojen valmistaja, jonka perusti Herbert Austin vuonna 1905. Austin ja sen kilpailija Morris Motors Limited yhdistyivät vuonna 1952 yhtiöksi British Motor Corporation Ltd (BMC), jossa Austin ja Morris olivat omat erilliset automerkkinsä. Austin oli automerkkinä käytössä vuoteen 1987. Nykyisin oikeudet nimeen ja tuotemerkkiin omistaa Shanghai Automotive Industry Corporation (SAIC), jolle ne siirtyivät fuusiossa Nanjing Automobilelta, joka taas oli hankkinut ne MG Rover Groupilta heinäkuussa 2005. Cunningham (loistoauto)
Jas. Cunningham & Son oli 1815 Pohjois-Irlannin Down-kreivikunnassa syntyneen James Austin Cunninghamin vuonna 1831 vanhemman veljensä perässä Yhdysvaltoihin muutettuaan vuonna 1838 yhdessä työkavereidensa James W. Kerrin ja Blanchard Deanin kanssa laadukkaiden vaunujen valmistamista varten perustamasta "Kerr, Cunningham & Company"-yhteisyrityksestä syntynyt perheyritys. Cunningham otti kantaakseen talouslaman vuoksi vararikkoon ajautuneen yhteisyrityksen velat, jatkoi toimintaa, ja pystyi 1840-luvun aikana sitkeällä työllään nostamaan sen taas tuottavaksi. Yrityksen nimi vaihtui 1868 "Jas. Cunningham & Son":iksi, kun James Cunninghamille oli vuonna 1842 syntynyt poika Joseph Thomas Cunningham. Käännerikkaiden tapahtumien kautta korkealaatuisia vaunuja, sitten myös korkealaatuisia automobiileja valmistaneesta perheyrityksestä syntyi monilla muillakin saroilla toiminut monialayritys. Suvun käsissä vuoteen 1968 asti säilynyt yhtiö jatkoi yrityskaupan jälkeen Rochesterissa myös toimineen "Gleason Works"-yrityksen Cunningham Corporation-nimisenä divisioonana mm. kytkentätaulujen valmistusta vuoden 1977 lakkauttamiseensa asti, jolloin tekninen edistys digitaalisiin laitteisiin syrjäytti sen sähkömekaaniset tuotteet. Rover
Rover Company oli brittiläinen autonvalmistaja. Yhtiö aloitti toimintansa Coventryssa, mutta siirtyi Solihulliin toisen maailmansodan jälkeen. Liityttyään Leyland Motors -konserniin vuonna 1967 Rover Company säilytti identiteettinsä British Leylandin tytäryhtiönä aina 1980-luvulle asti. Rover-merkki selvisi British Leylandin hajoamisesta, ja oli sen jälkeen Rover Groupin päämerkki joutuen ensin British Aerospacen käsiin, ja sitten BMW:n omistukseen. Vuonna 2000 BMW myi suuren osan Rover Groupin autotuotannosta Phoenix Consortium -liikemiesryhmälle, joka jatkoi toimintaa MG Rover Group -nimellä. BMW kuitenkin piti itsellään oikeudet Rover-nimeen, sallien MG Roverin käyttää sitä lisenssillä. Huhtikuussa 2005 Rover-merkkisten autojen tuotanto päättyi MG Roverin joutuessa vararikkoon. Heinäkuussa 2005 Nanjing Automobile osti MG Roverin fyysisen omaisuuden, vaikka SAIC jo omisti osan MG Roverin henkisestä omaisuudesta, suunnitellen MG Roverin automallien tuotannon jatkamista Kiinassa ja Longbridgessä vuonna 2007. BMW myi oikeudet Rover-nimeen Ford Motor Companylle 18. syyskuuta 2006 noin 6 miljoonan punnan hintaan. Ford halusi sen suojatakseen Land Rover -merkkiään. Ford oli saanut option Rover-nimen ostoon ostaessaan Land Roverin BMW:ltä vuonna 2000. Maaliskuussa 2008 Ford pääsi Tata Motorsin kanssa sopimukseen, jonka mukaan Tata saa oikeudet Rover-nimeen yhdessä Jaguar- ja Land Rover -tuotannon kanssa. Eugene Turenne Gregorie
Loppuvuodesta 1928 Gregorie siirtyi, tuolloin Yhdysvaltain markkinoilla myytävien Rolls-Royce:ien korinvalmistuksesta vastanneen, Brewster & Companyn palvelukseen ja työskenteli yhtiössä noin vuoden. Tämän jälkeen hän muutti Detroitiin ja työskenteli muutaman kuukauden ajan General Motorsin design-studiossa, yhtiön pääsuunnittelija Harley Earlin alaisuudessa. Vuoden 1929 Wall Streetin pörssiromahduksen seurauksena autojen myynti romahti ja myös Gregorie irtisanottiin. Menetettyään työnsä GM:llä hän sai kontaktiensa avulla paikan detroitilaisen Lincoln Motor Companyn palveluksessa. Huomionarvoisia seikkoja tässä kohtaa ovat ne, että Gregorien pestasi Edsel Ford, joka sai Lincoln-yhtiön johtajana toteuttaa visioitaan vapaammin kuin Fordin johtajana. Tämä yhtiö ja kaikki siellä tapahtuvat asiat olivat "de facto" Henry Fordin peukalon alla. Vaikka Gregorie palkattiinkin Lincolnille, Edsel teetti hänellä myös Fordin suunnittelutöitä. Airbus A330
Airbus neuvotteli eri moottorivalmistajien kanssa uudesta moottorista, ja neuvottelujen jälkeen teki Rolls-Roycen kanssa yksinoikeussopimuksen, jolloin uuden koneversion ainoaksi moottorintoimittajaksi tuli Rolls-Royce uudella Trent 7000 -moottorilla. Yksinoikeussopimus kattaa varmemmin moottorintoimittajan riskin kehityskulujen takaisin saamisesta tulevien kauppojen myötä. Trent 7000 -moottorissa on 50:1 painesuhde, 2,8 metrin läpimittainen puhallin ja 10:1 ohivirtaussuhde. Nykyisessä Trent 700 -moottorissa on 36:1 painesuhde, 2,47 metrin läpimittainen puhallin ja 5:1 ohivirtaussuhde. Rolls-Royce Silver Ghost
Vuonna 1913 vaihteisto muuttui nelivaihteiseksi. McLaren Automotive
McLaren Automotive (aiemmin McLaren Cars) on brittiläinen yritys, jonka Ron Dennis perusti vuonna 1990 kehittämään ja valmistamaan Formula 1 -kilpa-autoihin perustuvia katuautoja. McLaren Automotive on fuusioituma aiemmista yhtiöistä McLaren Cars ja McLaren Composites (komposiittirakenteiden suunnittelua ja tuotantoa). Yhtiö toimii läheisessä yhteistyössä kuuluisan Team McLaren -F1-kilpatallin kanssa ja on osa laajempaa McLaren Group -yritysryhmää. Yhtiön tunnetuin tuote on 1990-luvun superauto McLaren F1. Rover
Vuoteen 1986 mennessä Austin Rover oli siirtynyt yhden merkin strategiaan käyttäen ainoastaan Rover-merkkiä, ja sen emoyhtiö British Leyland sai nimen Rover Group ja autoja valmistava osa nimen Rover Cars. Vuonna 1986 Rover SD1:n korvasi Rover 800, joka kehitettiin yhdessä Honda Legendin kanssa. Austin-malliston autot olivat nyt periaatteessa Rovereita, vaikka nimi "Rover" ei koskaan esiintynyt itse autoissa – sen sijaan autoissa oli Roverin logoa muistuttava merkki, ilman nimeä. Nämä autot korvasi Rover 400-sarja ja Rover 600-sarja, jotka perustuivat Hondan Concerto- ja Accord -malleihin. Moore (autonvalmistaja)
Moore oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja, jonka perusti entinen kilpa-ajaja Lou Moore. Tallin autot osallistuivat Formula 1:n Indianapolis 500 -osakilpailuun kausilla 1950, 1951 ja 1959. Lee Wallard ja Henry Banks toivat auton kuudentena maaliin kahdesti, mutta siihen aikaan vain 5 parasta saavuttivat pisteitä. Vuoden 1959 kilpailussa Bob Veith oli 12. Formula 1 -kausien lisäksi autot kilpailivat jo Indianapolis 500 -kilpailussa 1930-1940-luvuilla, jolloin niillä voitettiin viisi kilpailua (vuosina 1947-49 kolme peräkkäistä voittoa samalta radalta samalle tallille, jonka toisti uudelleen Penske Racing vuosina 2001-03). Norman Whitfield
Motownin Whitfield jätti vuonna 1973. Tuon jälkeen hän saavutti menestystä vuonna 1976 elokuvan "Car Wash – pesujengi" ääniraidalla, jolla soitti Whitfieldin uusi suojattiyhtye Rose Royce, jota Whitfield tuotti usean vuoden ajan. The Temptationsin kanssa Whitfield teki yhteistyötä uudestaan vielä yhtyeen singlellä ”Sail Away”, joka julkaistiin vuonna 1984. Austin Motor Company
Vuonna 1952 Austin Motor Company Ltd fuusioitiin pitkäaikaisen kilpailijan Morris Motors Ltd:n kanssa uudeksi British Motor Corporation Ltd:ksi. Austinin toimitusjohtajana oli tuolloin Leonard Lord, joka oli toiminut myös Morrisin toimitusjohtajana 1932–1938. Uuden yhtiön ensimmäinen hallituksen puheenjohtaja oli lordi Nuffield, mutta hän vetäytyi pian tehtävästä. Hänen tilalleen nimettiin 1954 Leonard Lord, joka oli aikoinaan riitaantunut Morrisin kanssa ja Austinille siirryttyään vannonut ”repivänsä [Morrisin] Cowleyn-laitokset palasiksi tiili tiileltä”. Lord pyrki varmistamaan, että Austin olisi BMC:n hallitsevampi osapuoli ja että sen hiljattain kehitetyt OHV-moottorit tulivat valtaosan tuotteista voimanlähteeksi. Yhtiössä jatkettiin jo Morrisin omaksumaa käytäntöä markkinoida samaa autoa kosmeettisin muutoksin ja eri nimellä. Tuolloin käytössä oli hivenen halventava englanninkielinen termi "badge-engineering"; nykyisin puhuttaisiin brändäyksestä, ja käytäntö on autoteollisuudessa hyvin yleinen.
Vuonna 1952 Austin teki tuotantosopimuksen tunnetun autosuunnittelija Donald Healeyn kanssa. Sopimuksen perusteella aloitettiin uuden merkin, urheiluauto Austin-Healeyn valmistus. Charles W. Nash
Heinäkuussa 1916 Charles Nash hankki omistukseensa Wisconsinin Kenoshassa sijainneen autonvalmistaja Thomas B. Jeffery Companyn tehtaat ja vuonna 1917 muutti niiden nimeksi Nash Motors Company. Jeffery Company oli aloittanut Chicagossa polkupyörien valmistuksella, mutta muutettuaan Kenoshaan yhtiö haistoi tulevat tuulet ja siirtyi valmistamaan automobiileja. Yksi heidän mallejaan oli "Rambler"-runabout, tämä nimi tulisi elämään vielä vuosikymmeniä eteenpäin AMC:n mallistossa. Yksi ensimmäisiä pääomasijoittajia yhtiöön oli GM:n tuleva pääjohtaja Alfred P. Sloan. Nash Motors alkoi laajentaa toimintaansa, ostaen hallintaansa muden Wisconsiniin sijoittuneiden autonvalmistajien toimintoja. Vuonna 1923 Nash Motors osti Racinessa toimivan Mitchell Motors Companyn ja vuonna 1924 milwaukeelaisen LaFayette Motors Corporationin ja aloitti näillä tehtailla omien autojensa tuotannon. Kymmenessä vuodessa Nash Motorsin vuosituotanto nousi yli 130 000 autoon vuodessa ja ongelmana olikin valmistuskapasiteetin riittämättömyys. Nashin autot oli myyty jo kuukausia aiemmin kuin ne olivat rullanneet linjalta. Menestyksen takana oli Nash Motorsin hintaluokassaan keskimääräistä korkeampi laatu, yhtiön tunnuslauseena oli: "Anna asiakkaalle enemmän kuin mistä hän on maksanut." Charles Nash oli keskikokoisten ja taloudellisten autojen puolestapuhuja, nämä arvot siirtyivät hänen seuraajansa myötä eteenpäin, kun Nash Motors 1950-luvulla fuusioitui Hudson Motor Car Companyn kanssa ja muodosti American Motors Corporationin. Ilmor
Ilmor on brittiläinen moottoriurheilutekniikkaa valmistava yritys. Ilmorin perustivat Mario Illien ja Paul Morgan vuonna 1984 Roger Pensken rahoituksella. Roger Penske sai 50 prosenttia yrityksen osakkeista, ja myi myöhemmin 25 prosenttia yrityksestä Chevroletille. Yritys kehitti aluksi IndyCar-moottoreita, ja kaudella se tuli F1-sarjaan toimittaessaan moottorit Leyton House-tallille. Kaudella se toimitti moottorit Marchille ja Tyrrellille. Kaudeksi Mercedes-Benz tilasi Ilmorin moottorit Sauber-tallille. Myöhemmin vuonna 1993 Mercedes osti Chevroletin osuuden Ilmorista, ja seuraavalla kaudella Sauberin Ilmor-moottoreiden nimi oli Mercedes-Benz, Pacific Grand Prix'n moottoreiden kantaessa edelleen Ilmor-nimeä. Kaudesta Ilmor toimitti Mercedes-moottorit McLaren-tallille, joka on saavuttanut Ilmorin moottoreilla paljon menestystä: kausilla 1995 ja 1996 sijoituttiin useita kertoja palkintokorokkeelle, kaudella 1997 voitettiin kolme kilpailua ja kausilla 1998 ja 1999 Mika Häkkinen voitti kuljettajien maailmanmestaruuden. Paul Morganin kuoltua lento-onnettomuudessa vuonna 2001 Mercedes kasvatti omistustaan 55 prosenttiin vuonna 2002, ja nimesi yrityksen Mercedes-Ilmoriksi. Vuonna 2005 Mercedes osti loputkin Ilmorin osakkeista, ja yhtiön nimeksi tuli Mercedes-Benz High Performance Engines. Bristol Aerospace
Vuonna 1967 Rolls-Royce osti emoyhtiö Bristol Aeroplanen, kun Bristolin englantilainen lentokoneteollisuus oli vuonna 1960 fuusioitu British Aircraft Corporationiin (BAC). Yhtiö sai uuden nimen Bristol Aerospace ja pysyi Rolls-Roycen osana sen sosialisointi- ja yksityistämissykleissä. 
Vuonna 1997 Rolls-Royce myi Bristolin 62,5 miljoonalla dollarilla Magellan Aerospacelle, joka on yhdysvaltalais-kanadalainen yritys, joka kokosi useita heikompia ilmailuyhtiöitä kokonaisuudeksi. Rolex
Yhtiön perusti saksalainen Hans Wilsdorf vuonna 1905 Lontoossa nimellä "Wilsdorf and Davis". Yhtiö toimi maahantuojana ja hankki kellokoneistot sveitsiläiseltä Hermann Aeglerilta mutta suunnitteli itse kotelot. Rolex-tuotemerkki rekisteröitiin vuonna 1908. Vuonna 1919 yhtiö siirsi Englannin korkeiden tuontitullien vuoksi pääkonttorinsa Geneveen, jolloin nimeksi tuli "Montres Rolex SA". Wilsdorf keskittyi varhaisessa vaiheessa kaukonäköisesti rannekelloihin, vaikka taskukellot olivat vielä 1920-luvulla yleisempiä. Vuonna 1931 yhtiö kehitti painovoimaan ja käyttäjän käden liikkeeseen perustuvan "Rotor"-mekanismin, josta kehittyi Perpetual-automaattikoneisto. Britannian autoteollisuus
Morris Motorsin perustaja William Morris, nyt arvoltaan Lordi Nuffield, yhdisti ajoneuvoteollisuutensa vuonna 1938 Nuffield Organisation -nimiseksi konserniksi. Siihen kuuluivat Morris Motorsin lisäksi MG, Wolseley ja vuonna 1890 perustettu Riley. 1930-luvun lopulla Morrisilla oli 27 prosenttia markkinoista, Austinilla 24, Fordilla 15, Standard Motor Companylla 15 prosenttia, Rootes Groupilla 11 prosenttia (merkkeinä Humber ja Sunbeam) ja General Motorsin vuonna 1925 ostamalla Vauxhallilla 10 prosenttia. Rover Group
Suurissa taoudellisissa vaikeuksissa ollut MG-Rover Group neuvotteli fuusiosta Shanghai Automotive Industry Corporationin (SAIC) kanssa. Neuvottelut kuitenkin kariutuivat, ja alkuvuodesta 2005 MG Rover Group joutui selvitystilaan. Konkurssipesän selvityksen valmistuttua SAIC:llä oli oikeudet Rover 75 -mallin tekniikkaan muttei merkkiin. SAIC sai omistukseensa myös oikeudet Austin-, Morris- ja Wolseley-merkkeihin. Kiinalainen Nanjing Automobile Corporation (NAC) osti oikeudet MG-nimen käyttöön. Joulukuussa 2007 NAC ja SAIC ilmoittivat fuusiostaan, mikä tarkoittaa että aiemmat BL:n Austin-Rover Groupin merkit ovat taas yhdessä.Vaikka Rover 800 tuli markkinoille valmistajanimen Rover Group alla, se oli kuitenkin suunniteltu BL:n Austin-Rover yksikössä. Itse asiassa se oli BL:n viimeinen uusi auto, suunnittelu oli tehty yhteistyössä Hondan kanssa. Varustelunsa ja kokonsa puolesta malli oli sunnattu ylempään keskiluokkaan (executive car), jossa sen myynti veti hyvin. Vuonna 1991 annettu kasvojenkohotus piti auton tuoreen näköisenä. 
Rover Groupille merkittävän automallin esittely tapahtui lokakuussa 1989, uuden Rover 200 R8-korimallin myötä. 200 Mk II oli ensimmäinen Rover Groupin nimen alla suunniteltu malli. Toisin kuin edeltävä korimalli SD3, joka oli ollut neliovinen porrasperä, uusi malli oli viisiovinen luukkuperä. Mallisto koki elinkaarensa aikana kolme kasvojenkohotusta, lisäksi mallistoon kuuluivat coupe- ja avomalli. Rover 200 Mk II:n myynti oli menestyksekästä ja myöhempien versioiden tultua markkinoille suunta pysyi hyvänä. Rover Group
Rover Group muodostettiin 1986 uudelleennimeämällä BL-yhtiö. Se tapahtui pian sen jälkeen, kun Britannian pääministeri Margaret Thatcher oli nimennyt yhtiön johtoon kanadalaisen ammattijohtajan ja lakimiehen Graham Dayn. Yhtiö hankkiutui eroon hyötyajoneuvoja ja linja-autoja valmistaneista yksiköistä, ja se koostui tämän jälkeen henkilöautoja valmistavista Austin Rover Groupista ja Land Rover Groupista. Tämän jälkeen yhtiö yksityistettiin ja myytiin vuonna 1988 British Aerospacelle (BAe) 150 miljoonan punnalla. Vuonna 1989 Rover Group vaihtoi jälleen nimeä, nyt Rover Group Holdingsiksi. Rover
Vuonna 1967 Rover liittyi Leyland Motor Corporationiin (LMC), joka jo omisti Triumphin. Seuraavana vuonna LMC yhdistyi British Motor Holdingsin (BMH) kanssa, jolloin muodostui British Leyland Motor Corporation -konserni. Tämä oli lopun alkua itsenäiselle Rover Companylle, kun yhtiön perinteet hukkuivat brittiläistä autoteollisuutta 1970-luvulla vaivanneiden ongelmien alle. Rover oli välillä osa Specialist Divisionia (josta tulee mallinimi SD1 ensimmäiselle yhtymän valmistamalle mallille), Rover-Triumphia ja Jaguar Rover Triumphia. Jensen Motors
Jensen on brittiläinen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1935–1976. Valmistaja Jensen Motors -tehdas perustettiin edellisenä vuonna 1934. Nimen autolle antoivat veljekset Alan ja Richard Jensen. Tehdas tuli tunnetuksi urheilullisista autoista sekä vuonna 1966 esitellystä ensimmäisestä nelivetoisesta urheiluautosta Jensen FF. Se oli myös ensimmäisiä autoja, jossa oli lukkiutumattomat jarrut (Dunlop Maxaret). Airbus A380
Rolls-Roycen uuden moottoritekniikan avulla lähtötilanteessa syntyvän lentomelun sanotaan puolittuvan, jos konetta verrataan Boeingin vastaavaan. Uudet moottorit ovat myös huomattavasti taloudellisempia, sillä ne käyttävät noin 13 prosenttia vähemmän polttoainetta kuin 747:n moottorit tällä hetkellä kuluttavat. Näiden Rolls-Roycen uusien Trent 900 -moottoreiden on sanottu kuluttavan suhteessa suunnilleen saman verran polttoainetta kuin modernin henkilöauton dieselmoottori. Rockwell International
Willard Rockwell teki vuonna 1919 kuorma-autojen laakereihin liittyvän keksinnön, jonka avulla hänen Wisconsinissa toimiva Timken-Detroit Axle Company kehittyi. Timken-Detroit sulautui vuonna 1953 Standard Steel Spring Companyn kanssa, jolloin syntyi Rockwell Spring and Axle Company. Toisen maailmansodan vaikutus yhtiön kasvuun oli merkittävä. Henry Rollins
Vuonna 1980 Rollins liittyi punk-yhtyeeseen S.O.A. ja seuraavana vuonna laulusolistiksi Black Flagiin. Lihaksikkaan ja tatuoidun Rollinsin energiset lavaesiintymiset herättivät huomiota. Black Flagin hajottua vuonna 1986 Rollins perusti Rollins Bandin, jonka musiikissa oli myös hiukan jazz- ja heavyelementtejä. Rollins Bandin suurin menestyslevy oli "Weight" (1994), joka pääsi Billboard-listan top-40:een. Morris Motors
Morris Motors Limited oli brittiläinen moottoriajoneuvojen valmistaja, jonka perusti vuonna 1912 William Richard Morris. Morris ja sen kilpailija Austin Motor Company Ltd yhdistyivät vuonna 1952 yhtiöksi British Motor Corporation Ltd ( BMC ), jossa Morris, kuin myös Austin, olivat omat erilliset merkkinsä. Automerkkinä Morris oli käytössä vuoteen 1984. Nykyisin oikeudet nimeen ja tuotemerkkiin omistaa Shanghai Automotive Industry Corporation ( SAIC ), jolle ne siirtyivät fuusiossa Nanjing Automobilelta, joka taasen oli ne hankkinut MG Rover Groupilta heinäkuussa 2005. Nash (automerkki)
Nash Motors Company valmisti Nash-merkkisiä autoja Yhdysvalloissa vuosina 1917–1937. Vuosina 1937–1954 Nash-autoa valmisti Nash-Kelvinator Corporation ja viimeiset kolme vuotta 1954–1957 American Motors Corporation. American Motors Corporation (AMC) syntyi 1954 Nash- ja Hudson-autotehtaiden yhdistyessä. AMC kuitenkin lopetti 1957 sekä Nashin että Hudsonin valmistuksen ja valmisti 1958–1965 vain Rambler-merkkisiä autoja. Rolls
Rolls on Jokes Family Oy:n omistama, vuonna 1988 Seinäjoelle perustettu hampurilaisravintolaketju. Franchising-toiminta aloitettiin vuonna 1993. Rolls Express -ravintolat toimivat pääosin shop-in-shop-konseptilla. Rolls-Royce Armoured Car
Ensimmäinen Rolls-Royce-panssariautoista oli yksityisomistuksessa. Royal Naval Air Servicen Dunkerqueen sijoitetu lento-osaston komentaja Charles Rumney Samson täydensi miestensä lentopalvelusta autoilla tehdyillä tiedusteluretkillä saksalaisia partioita vastaan. Näihin tehtäviin käytettiin lentäjien omia autoja. Kolmeen näistä päätettiin 4. syyskuuta 1914 asentaa panssarointi. Ajatuksen taustalla oli Charles Samsonin veli Felix, ja Charles puolestaan ajoi ajatuksen hallinnollisesti läpi. Ensimmäiset kolme autoa olivat merkiltään Mercedes, Rolls-Royce ja Wolseley. Alkuperäisenä panssarointina oli vain kuuden millimetirn paksuinen metallilevy, joka kesti kiväärin ammuksen 500:n jaardin päästä. Charles Samsonin mukaan panssaroinnin suunnitteli Felix, mutta käytännössä se oli hyvin samanlainen kuin belgialaiset panssariautot. Aseistuksena oli ensin Lewis-pikakivääri ja sittemmin Maxim-konekivääri. Ensimmäiset autot valmisti dunkerquelainen laivanvalmistaja Forges et Chantiers de France. British Racing Motors
BRM:n perustivat Raymond Mays ja Peter Berthon toisen maailmansodan aikoihin. Mays oli rakentanut useita moottoripyöriä ja kilpa-autoja ERA-brändille ennen sotaa. Berthon oli Maysin pitkäaikainen yhteistyökumppani. Maysin menestys ennen sotaa innoitti häntä rakentamaan kokonaan brittiläisen Grand Prix -auton sodan jälkeiselle aikakaudelle. Projektia avusti brittiläisen moottoriteollisuuden ja sen yhteyksien luottamusrahasto. Tämä osoittautui kömpelöksi tavaksi organisoida ja rahoittaa hanketta. Jotkut tukijoista vetäytyivät hankkeesta syrjään pettyneinä tallin hitaaseen edistymiseen ja ensimmäisiin kunnollisiin tuloksiin. Luottamuksellisen osakkaan, Alfred Owenin, osaksi tuli ottaa tiimi kokonaisuudessaan hoitaakseen. Berthon ja Mays jatkoivat tallin pyörittämistä hänen puolestaan 1960-luvulle asti. Locomobile Company of America
"Locomobile Company of America" perustettiin vuonna 1899, kun amerikkalainen liikemies ja Cosmopolitan-lehden omistaja "John Brisben Walker" osti Stanleyn veljeksiltä höyrykäyttöisen vaunun suunnitelmat ja oikeudet. Kaksosveljekset "Francis Edgar" ja "Freelan Oscar Stanley" olivat valmistaneet vuosien 1898 – 99 aikana höyrykäyttöisiä vaunuja jo parisataa kappaletta, mikä oli huomattavasti enemmän kuin minkään muun amerikkalaisen höyryautovalmistajan tuotanto. Walker myi puolet yhtiöstä katujen ja maanteiden asfaltoinnilla vaurastuneelle "Amzi L. Barberille", mutta heidän yhteistyönsä lakkasi jo ennen kuin se oli kunnolla alkanutkaan. Heidän erottuaan Walker perusti New Yorkin Tarrytowniin, entisiin Stanleyn veljesten toimitiloihin, uuden höyryautoja valmistavan yhtiön nimeltä Mobile Company of America ja Barber jatkoi Locomobile Company of American kanssa. Stanleyn veljekset palkattiin Locomobile Companyn johtoon. Stanleyille sopimus Locomobile Companyn kanssa oli todella tuottoisa, ensin he olivat myyneet patentit ja suunnitelmat Locomobile Companylle tähtitieteelliseen hintaan ja sen jälkeen he voivat saman yhtiön palkkalistoilla suunnitella ja kehittää heidän omiin suunnitelmiinsa pohjautuvaa höyryautoa teknisesti paremmaksi, kunnes vuonna 1902 he perustivat höyryautoja valmistavan Stanley Motor Carriage Companyn. Yhtiöstä tuli Locombilen pahin kilpailija ja Stanleyn veljekset sekä Barber kävivät vuosia kestäneitä patenttioikeudenkäyntejä. Patenttikiistat loppuivat kun Stanleyn autojen suunnittelu muuttui radikaalisti, moottorin siirryttyä auton keulalle ja Locomobilen lopetettua höyryautojen valmistuksen. Continental Mark II
Vuoden 1957 lopulla Ford Motor Company päätti lopettaa Continental Mark II:n valmistuksen ja unohtaa ajatukset "Amerikan Rolls-Roycesta". Mark II:n seuraajaksi tuli Continental Mark III-mallisarja, joka oli edeltäjäänsä paljon edullisempi, ja jota myytiin Lincolnina. The Rolling Stones
Keith Richards lensi tammikuussa 1989 Mick Jaggerin luokse Barbadokselle sopimaan heidän riitaansa. Tämä onnistui ja kaksikko ryhtyi heti kirjoittamaan uutta materiaalia. Kuusi päivää heidän yhteenpalaamisensa jälkeen, 18. tammikuuta, yhtye valittiin New Yorkissa Rock and Roll Hall of Fameen. Huolimatta siitä, että yhtye ei soittanut tapahtumassa, kyseessä oli kuitenkin Rolling Stonesin ensimmäinen yhteinen esiintyminen melkein kolmeen vuoteen, vaikkakin basisti Bill Wyman kieltäytyi kutsusta saapua paikalle. Saman vuoden elokuussa ilmestyi comeback-albumi "Steel Wheels", josta tuli Yhdysvalloissa listaykkönen ja Britanniassa listakakkonen. Rumpali Charlie Watts toimi sillanrakentajana, ja otti tehtäväkseen ratkoa kaikki mahdollisesti riitaan johtavat erimielisyydet. Albumin kappaleista kuuluisin on single ”Mixed Emotions”, jonka Jagger ja Richards olivat työstäneet Barbadoksella neuvotellessaan. Kappale floppasi Britanniassa, mutta nousi Yhdysvalloissa listavitoseksi. "Steel Wheelsiä" seuranneella valtavalla kiertueella Rolling Stones esiintyi muun muassa ensimmäistä kertaa Japanissa. Kyseisten Steel Wheels- ja Urban Jungle -kiertueiden äänitetystä materiaalista koostettiin livealbumi "Flashpoint", joka lisäksi sisälsi kaksi uutta studioraitaa; ”Highwire” ja ”Sex Drive”. Kyseessä oli myös yhtyeen viimeinen CBS:lle tehty levy, ja Rolling Stones – Bill Wymania lukuun ottamatta – solmi marraskuussa 1991 sopimuksen Virgin Recordsin kanssa. Rolls-Royce Wraith (1938)
Rolls-Royce Wraith oli Rolls-Roycen Derbyn tehtaallaan vuosina 1938–1939 valmistama henkilöauto, joka toimitettiin itsenäisille korinrakentajille ajokelpoisena alustana. Jaguar
Jaguar Cars on brittiläinen autonvalmistaja. Nykyisin Jaguar Cars on toinen Jaguar Land Rover Automotive PLC:n tavaramerkeistä yhdessä Land Roverin kanssa. Yhtiön perustivat William Lyons ja William Walmsley vuonna 1922 nimellä "Swallow Sidecar Company" valmistamaan moottoripyörien sivuvaunuja. Vuonna 1926 nimi vaihtui Swallow Sidecar & Coachbuilding Companyksi, ja ensimmäisten autojen valmistus alkoi. Yhtiön nimi muutettiin Jaguariksi toisen maailmansodan jälkeen, koska alkukirjaimiin SS liittyi epätoivottuja natsimielleyhtymiä. Rolls-Royce Merlin
Ensimmäiset Merlin-moottorit olivat melko epäluotettavia. Sytytysjärjestelmän magneetoissa oli vikoja ja mäntävaurioita sattui. Moottori oli myös herkkä polttoaineseoksen asetuksille. Käyttötuntien määrän kasvaessa moottorin rakenteeseen syntyi halkeamia. Tämä johtui siitä että kampikammio sekä sylinterilohkot olivat yksi valukappale. Moottorin rakenne suunniteltiin uudelleen siten, että kukin sylinterilohko ja kampikammio valmistettiin erillisinä, mikä ratkaisi ongelman. Tämä versio sai nimen Merlin II. Milton Reeves
Milton Reeves jatkoi autonsa kehittämistä ja sai vuonna 1904 suostuteltua veljensä mukaan uuteen yritykseen. Hän valmisti vuonna 1904 neljä "D"-mallin ja vuonna 1905 kuusi "E"-mallin autoa. D-mallin moottori oli 12- ja E-mallin 18 – 20 -hevosvoimainen. Vuonna 1905 Reeves valmisti ilmajäähdytteisen, läpihengittävän kansiventtiilimoottorin, joka oli varustettu roiskevoitelulla ja erillistä valua olevilla sylintereillä. Samana vuonna Reeves solmi sopimuksen toimittaa 500 kappaleen erän kyseisestä moottoria detroitilaiselle autonvalmistaja Aerocar Companylle ja vuonna 1906 moottoreita valmistui 15 kappaleen viikkovauhtia. Vuonna 1906 esiteltiin nestejäähdytteinen moottori sekä ilmajäähdytteisellä malli-"J" -moottorilla varustettu "Reeves Go-Buggy". Postimyynnistä tilattavissa ollut Sears Motor Buggy oli varustettu Reevesin ilmajäähdytteisellä "P"-mallin moottorilla. Moottoreiden kehitys jatkui aina vuoteen 1910 asti, jolloin Reevesin perhe, Autocar Companyn kaatumisen myötä, päätti jälleen vetäytyä auto- ja moottoribisneksestä. Milton Reeves itse jatkoi autojen kehitystä ja valmistusta ja hänen toimestaan valmistuivat mallit "S" ja "N". Reeves Pulley Company jatkoi variaattoreiden valmistusta omalla nimellään vuoteen 1955 saakka, jolloin yhtiön osti "Reliance Electric Company", teollisuusautomaatioon ja -voimansiirtoon erikoistuneen "Rockwell Internationalin" Power Systems -divisioona. Vuonna 2007 Rockwell myi kyseisen divisioonan Baldor Electric Companylle, joka on osa maailmanlaajuista ABB Groupia. Rolls-Royce
Historian kuluessa on lisäksi ollut useita yrityksiä, jotka ovat käyttäneet nimeä Rolls-Royce. Rolls-Royce Merlin
Kun uuden sukupolven Hawker Hurricane ja Supermarine Spitfire -hävittäjiä alettiin kehittää vuonna 1936, valittiin PV12 molempien moottoriksi. Niiden myötä PV12-projekti nousi Rolls-Roycen tärkeimmäksi moottorihankkeeksi, ja moottorille annettiin nimi Merlin. Rolls-Royce Silver Ghost
Moottorit ovat R6-sivuventtiilimoottoreita. Kampiakseli on seitsemästä kohdasta laakeroitu ja siinä on täydellinen painevoitelujärjestelmä, lisäksi keskilaakerointi on tehty erityisen suureksi tärinän poistamiseksi, samalla se jakaa moottorin kahteen kolmisylinteriseen yksikköön.
Tunnetuimpia Suomeen tulleita Rolls-Royce -autoja on vuoden 1915 mallinen Silver Ghost, joka palveli puolustusvoimien korkeinta johtoa Suomen itsenäisyyden alkuvuosina. Auton korin rakensi Barker & Co:n koritehdas ja sen ensimmäinen omistaja oli venäläis-kiinalaisen pankin johtaja, kenraalimajuri Davidoff Pietarista. Lokakuun vallankumouksen aikana auto kulkeutui tuntemattomalla tavalla Suomen puolelle. Epäillään, että pankkiiri Davidoff olisi siirtynyt Terijoen kautta Suomeen, jättänyt autonsa tänne ja jatkanut matkaansa länteen. Lahden kaupungista keväällä 1918 käytyjen taistelujen aikana auto jäi valkoisten sotasaaliiksi, minkä jälkeen se päätyi Helsinkiin ja luovutettiin maassa olleiden saksalaisten joukkojen ylipäällikön, kenraali Rüdiger von der Goltzin käyttöön. Syksyllä 1918 Rolls-Royce siirrettiin Yleisesikunnan Autokomennuskunnan alaisuuteen ja siitä tuli valtionhoitaja, kenraali Gustaf Mannerheimin henkilökohtainen virka-auto. Hyvien ajo-ominaisuuksien ja matkustusmukavuuden ansiosta Mannerheim käytti mielellään autoa pitkillä Itä- ja Pohjois-Suomeen suuntautuneilla tarkastusmatkoillaan. Rolls-Royce Armoured Car
Rolls-Royce Armoured Car (suom. ’Rolls-Royce-panssariauto’) oli brittien ensimmäisessä maailmansodassa kehittelemä panssariauto. Ensimmäiset niistä otettiin käyttöön vuonna 1914, ja ne säilyivät käytössä toiseen maailmansotaan saakka. The Peninsula Hong Kong
The Peninsula Hong Kong on hotelli Hongkongissa Kiinassa. The Peninsula Hong Kong perustettiin vuonna 1928, ja se on Hongkongin vanhin hotelli. Hotelli tunnetaan Rolls-Royceistaan, joita sillä on ollut vuodesta 1970 lähtien, kun se osti seitsemän Silver Shadow -mallin autoa. Hotellin autot ovat suosittu nähtävyys, ja ne näkyivät James Bond -elokuvassa "007 ja kultainen ase" vuonna 1974. Rolls-Royce Silver Ghost
Tasavallan presidenttiä Rolls-Royce ei enää palvellut, sillä se oli vuodesta 1919 Autopataljoonan käytössä ylimpien upseerien virka-autona. Auto oli puolustusvoimien käytössä vuoteen 1932 saakka, jolloin se poistettiin rekisteristä ja luovutettiin Sotamuseon kokoelmiin ensimmäisenä museoituna puolustusvoimien ajoneuvona. Auto lojui varastossa hoitamattomana lähes 30 vuotta ja ränsistyi pahoin, kunnes se entisöitiin Kuljetusvälinevarikolla Tampereella vuosina 1960–1962. Austin Motor Company
Oikeudet Austin-nimeen siirtyivät British Aerospacelle, ja sitten BMW:lle, sen ostettua Rover Groupin. Sittemmin oikeudet nimeen siirtyivät MG Rover Groupille, joka muodostettiin BMW:n myytyä Rover Groupin vuonna 2000. MG Roverin romahduksen ja myynnin myötä merkin oikeudet siirtyivät Nanjing Automobile Group ja edelleen sen fuusioiduttua SAIC:lle. Se omistaa nyt sekä oikeudet merkkiin että historiallisen Longbridgen tuotantolaitoksen. Shanghai Automotive Industry Corporation (SAIC) valmistaa nykyisin Kiinassa autoja MG- ja Roewe-merkeillä. Nimi Roewe otettiin käyttöön, kun SAIC ei onnistunut ostaa Rover-merkkiä BMW:ltä vuonna 2005. BMW myi sen sijaan merkin Fordille, joka taas myi sen nykyiselle omistajalle, intialaiselle Tata Motorsille vuonna 2008, osana Jaguar Land Roverin myyntiä. Morris Commercial Cars
Vuonna 1936 Morris myi henkiökohtaisessa omistuksessaan olleen yhtiön omistamalleen Morris Motorsille. Brändinä Morris Commercial jatkoi vuoteen 1968, jolloin Austinin ja Morriksen emoyhtiö British Motor Holdings (BMH) ja Leyland Motor Corporation fuusioituivat ja muodostivat British Leyland Motor Corporationin (BLMC). Lincoln Motor Company
Henry M. Leland, joka kuului Cadillacin perustajajäseniin, perusti vuonna 1917 Lincoln Motor Companyn ja aloitti lentokonemoottorien valmistuksen. Ensimmäisen maailmansodan loputtua yritys muutti tuotantolinjansa ja aloitti loistoautojen valmistuksen. Yritys ajautui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin ja vuonna 1922 Ford Motor Company osti sen. Kaupan jälkeen Lincoln kohosi nopeasti Yhdysvaltain suosituimmaksi luksusluokan automerkiksi yhdessä Cadillacin kanssa ja on säilyttänyt asemansa näihin päiviin asti. Rolls-Royce (automerkki)
1990-luvun lopussa yhtiö ja sen tuotemerkit jaettiin monimutkaisten kauppojen seurauksena Volkswagenin ja BMW:n kesken. Vuoden 2003 jälkeen vain BMW saa käyttää tuotemerkkiä Rolls-Royce, kun taas Volkswagenin omistamilla entisillä Rolls-Royce-Bentley-tehtailla tehdään vain Bentley-merkkisiä autoja. BMW maksoi tuotemerkin ja RR-logon käyttöoikeudesta 40 miljoonaa puntaa. Cunningham (loistoauto)
Vuonna 1916 esitellyn, V8-moottorinsa vuoksi "Series V":ksi nimetyn mallisarjan kautta Cunningham nousi suuresti arvostetuksi merkiksi, joka oli maineeltaan Yhdysvaltain vastine Rolls Royce-autoille. V-mallisarja ei käyttänyt vuosimalleja, vaan malli edistyi sarjoina (1-10) erinäisillä koon ja tekniikan muutoksilla. Vuonna 1919 V-3:lla saavutettiin AAA:n nopeusennätysajoissa uudet merkkipaalut 6, 8 ja 10 mailin matkalla, ja ennätyksiä juhlistaakseen se valmisti 1920-luvun alussa sarjan samanlaisella aerodynaamisella veneperällä varustettuja "De Palma Speedster"-autoja, joskaan Cunningham ei muutoin osallistunut kilpailutoimintaan. Yhtiön autonvalmistus saavutti lakipisteensä vuonna 1920, kun vuosimyynti saavutti 3,2 miljoonaa taalaa. Kallein Cunningham-auto oli vuosina 1924-1925 liikemies-ilmailupioneeri, majuri M.K.Lee`lle valmistettu, 148 tuuman alustalla varustettu umpilimusiini (myös kuljettajan tila oli katettu) mallisarjasta V-4, jossa oli teknisen lisävarustelun ohella muun muassa 42 erilaista mittaria tai laitetta, ja paikallisen "Stromberg-Carlson":in autoradio. Lähde arvelee kokonaishinnan olleen aikakaudelleen uskomattomat 15 000 taalaa, joista lähes 9 000 taalaa koostui autoyksilön lisävarusteluista - tämä siis perusauton erittäin korkean ilmoitetun listahinnan (6 000-8 100 taalaa, lyhyemmillä 132-142 tuuman alustoilla) päälle. Laskimenmukaan 15 000 USD:n (1925) tulon vasta-arvo BKT/capita-kehityksen pohjalta laskettuna on nykyrahassa noin 1 140 000 US-dollaria (vuoden 2017 tiedoin). Team Lotus
Urheilu- ja F2-autojen kautta Lotus Cars eteni rakentamaan F1-autoja 1958. Ensimmäisen voittonsa Lotus sai automerkkinä Monacon GP:ssä kaudella , kun Stirling Moss löi Rob Walkerin yksityistallin Lotuksella ylivoimaisina pidetyt Ferrarit, ja Moss voitti myös Yhdysvaltain GP:n saman vuoden syksyllä. Hollming
Vuonna 1991 ainoat länsimaiden 1970–1980-lukujen telakkakriisistä ehjin nahoin selvinneet suomalaistelakat, Hollmingin ja Rauma Oy:n (entisen Rauma-Repolan) Raumalla sijainneet telakat, yhdistettiin Finnyards Oy:ksi. Vuonna 1997 raumalainen laivanrakennus siirtyi norjalaisomistukseen nimellä Aker Finnyards Oy. Hollmingin 1960-luvulta alkaen kehittämästä laivojen Aquamaster-ruoripotkurista tuli menestys. Tätä liiketoimintaa jatkaa Raumalla Rolls-Royce. Entisen Hollmingin telakan alueella toimii nykyään muun muassa toinen ruoripotkurivalmistaja Steerprop. Oldsmobile
Vuonna 1908 Oldsmobilen taloudellisiin vaikeuksiin ajautunut tehdas myytiin General Motorsille. Ransom E. Olds vetäytyi Oldsmobilen johdosta ja keskittyi vuonna 1904 perustamansa REO Motor Car Companyn johtamiseen. Oldsmobile-merkki oli General Motorsin koekenttänä: useiden erikoisempien lisävarusteiden toimivuutta kokeiltiin ensin Oldsmobilen malleissa. Dort (auto)
Vaunuja ja rattaita valmistaneen "Durant-Dort Carriage Companyn" alkuvaiheet sijoittuvat vuoteen 1886, kun Billy Durant sai koeajon ystävänsä jousivaimennetuilla rattailla. Häneen teki vaikutuksen vaunujen tasainen kyyti ja yhdessä Dallas Dortin kanssa he ostivat niitä valmistaneelta "Coldwater Road Cart Company" -yhtiöltä rattaiden valmistusoikeudet ja niiden patentit. Samana vuonna he perustivat silloiseen asuinkaupunkiinsa "Flint Road Cart Companyn". Dort toimi yhtiön johdossa ja hoiti tuotannollisen ja hallinnollisen puolen, Durantin vastatessa myynnistä ja markkinoinnista. Yhtiön ensimmäinen toimisto sijaitsi Durantin vakuutusyhtiön toimiston yhteydessä, Flintin keskustassa. Rattaiden valmistusta varten yhtiö vuokrasi entiset "Flint Woolen Mills" -yhtiön kehräämö- ja kutomotilat. Ensimmäisen toimintavuotensa aikana yhtiö myi 4000 kappaletta rattaita, ja suunta oli ylöspäin. Durantin ideoimana yhtiö laajeni, hankkien omistukseensa tytäryhtiöitä, jotka vaunujen tuotannon lisäksi valmistivat niissä tarvittavia komponenttejä. Vickers (yritys)
Yhtiön terästeollisuuden kansallistamisen ja liittämisen British Steeliin jälkeen jäljelle jääneet osat muodostivat Vickers plc:n. Yhtiö osti 1986 asetehtaan Leedsistä Royal Ordnance Factoryn, josta muodostettiin Vickers Defence Systems. Yhtiö osti lisäksi autoteollisuusyrityksen Cosworthin 1990, vesipropulsiojärjestelmiä valmistaneen Kamewan 1986 ja norjalaisen merimoottoreita valmistaneen Ulsteinin 1998. Rolls-Royce Motors ja Cosworth myytiin 1998 Volkswagenille. Russell Motor Car Company
Menestyksen myötä valmistettavien mallien määrä kasvoi. Vuonna 1907 esiteltiin 40-hevosvoimaisella moottorilla varustettu touring-korinen malli ja vuonna 1908 50-hevosvoimainen malli. Yhtiön valikoimaan kuului myös hyötyajoneuvoja tavaroiden ja ihmisten kuljettamiseen sekä sairaankuljetus- ja paloautoja. Russell halusi kuitenkin valmistaa korkeatasoisia autoja ja jättää edullisten mallien valmistamisen muille. Tällaisen korkealuokkaisen auton valmistamiseen oli hänen näkemyksensä mukaan omiaan mekaanisesti lähes äänetön, amerikkalaisen Charles Knightin kehittämä Knight-luistiventtiilimoottori. Monet tuon ajan eurooppalaiset laatuautojen valmistajat olivat ottaneet Knight-moottorin käyttöön autojensa voimanlähteenä. Näitä olivat muun muassa englantilainen Daimler Motor Company, ranskalainen Panhard-Levassor, belgialainen Minerva ja saksalaisen Daimler-Motoren-Gesellschaftin Mercedes. Tommy Russell hankki yhtiölleen Knight-moottorin Kanadan lisenssioikeudet, ja vuonna 1910 Russell esitteli ensimmäisen luistiventtiilimoottorilla varustetun autonsa, nimeltään "Silent-Knight". Pierce-Arrow
Pierce-Arrow oli amerikkalainen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1901-1938. Eurooppalaisista autoista sitä on verrattu Rolls-Royceen. Pierce-Arrow arvostettu ja kallis loistoauto, jota käyttivät kuninkaalliset ja elokuvatähdet. Yhdysvaltain presidenteillä on ollut Pierce-Arrow vuosina 1909-1938. Rolls-Royce Armoured Car
Rolls-Roycen panssariautoja lähetettiin Irlantiin vuonna 1916 pääsiäiskapinan jälkeen. Suojauksensa takia ne sopivat hyvin Irlantiin, jossa tasavaltalaiset järjestivät Irlannin vapaussodan aikana väijytyksiä brittijoukkoja vastaan. Irlannissa solmittiin aselepo vuonna 1921, ja seuraavan vuoden joulukuussa perustettiin Irlannin vapaavaltio. Britit vetäytyivät Pohjois-Irlantiin ja jättivät Irlannin armeijan käsiin yli tuhat kulkuneuvoa, niiden joukossa 13 Rolls-Roycen panssariautoa. Autot säilyivät Irlannin armeijan käytössä toisen maailmansodan lopulle saakka, mutta niiden ylläpito alkoi lopulta käydä vaikeaksi, sillä niihin tarvittuja Michelinin renkaita ei enää saatu. Sittemmin autot poistettiin käytöstä, niiden panssarointi purettiin ja ne myytiin yksityishenkilöille. Opel
Adam Opelin perustama Opel aloitti liiketoimintansa 21. tammikuuta 1862 tuottamalla kodintavaroita, kuten ompelukoneita. Autojen valmistus alkoi vuonna 1899 Opel-Lutzmann-nimellä, ja kahden vuoden jälkeen yhtiö allekirjoitti lisenssisopimuksen ranskalaisen Automobiles Darracq S.A.:n kanssa autojen valmistuksesta Opel-Darracq-nimellä. Autot rakennettiin Opelin rungoilla ja Darracqin koreilla, ja niissä oli voimanlähteenä kaksisylinterinen moottori. 1920-luvun lopussa Fritz von Opel rakensi myös rakettimoottorilla liikkuvia autoja, rakettimoottoripyörän, -lentokoneen ja -junanvaunun. Rolls-Royce Phantom I
Phantomin merkittävimpiä parannuksia Silver Ghostiin oli siirtyminen uuteen suoraan kuusisylinteriseen OHV-rivimoottoriin.
Rivimoottorin männänhalkaisija oli 4¼ tuumaa (107.9 mm) ja iskunpituus 5½ tuumaa (139.7 mm) iskutilavuuden ollessa 7,7 litraa. Moottorin männät vaihdettiin rautaisista alumiinisiin 1928, mutta tästä seurasi korroosio-ongelmia. Rolls-Royce (automerkki)
Autokauppias ja autonvalmistaja tapasivat 23. joulukuuta 1904, ja samana vuonna allekirjoitettiin Rollsin ja Roycen yhtiöiden välillä sopimus, jossa päätettiin kutsua kaikkia valmistettavia autoja nimellä Rolls-Royce ja näin Rolls-Royce-yritys perustettiin. Se, miksi yhtiön nimi on Rolls-Royce eikä Royce-Rolls, on vain sattumaa, koska nimijärjestys ratkaistiin arpomalla. Rolls-Royce Merlin
Suuri määrä Merlinejä on yhä edelleen (2014) käytössä, ja Rolls-Royce valmistaa niihin varaosia tilaustyönä.Viitteet