Mitkä ovat Totuus ja oikeus -romaanisarjan romaanien nimet?
Totuus ja oikeus
Totuus ja oikeus on virolaisen A. H. Tammsaaren vuosina 1926–1933 julkaisema viisiosainen romaanisarja, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä virolaisen kirjallisuuden klassikoista. Se on virolaisten perusteksti, jonka tapahtumat ja henkilöt on tunnettava. Sarjan osat ovat "Maan lupaus" (1926), "Koulutie" (1929), "Surmatulet" (1931), "Kuolemantanssi" (1932) ja "Kotiinpaluu" (1933). Tammsaare itse kuvaili, että "Totuuden ja oikeuden" ensimmäinen osa kuvaa ihmisen kamppailua maan, toinen osa Jumalan, kolmas osa yhteiskunnan, neljäs oman itsen ja elämänonnen hankinnan kanssa, viides ja viimeinen alistumista. Tammsaare tähdensi, että romaanisarja yrittää tavoittaa ihmiskunnan yleisen kehitystarinan.
Läntisen rannan aikakirjat
Läntisen rannan aikakirjat ( tai "The Chronicles of the Western Shore") on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin luoma nuorille aikuisille suunnattu fantasiakirjasarja. Kirjasarjaan kuuluu yhteensä kolme kirjaa, "Näkemisen lahja", "Sanan mahti" ja "Muistamisen taito", jotka julkaistiin alun perin vuosina 2004–2007. Jokaisella kirjalla on eri päähenkilöt ja päätapahtumapaikat, mutta niitä yhdistävät jotkin samat sivuhahmot ja paikat. "Läntisen rannan aikakirjat" on kääntänyt suomeksi Kristiina Rikman, joka on kääntänyt myös Le Guinin muita teoksia kuten "Maameren tarinat" -kirjasarjaa. Kirjat kustansi WSOY. Kirjasarjaa julkaistiin suomeksi vuosina 2005–2008. Sarjan ensimmäinen osa "Näkemisen lahja" oli Locus-palkintoehdokkaana vuonna 2005. Kolmas osa "Muistamisen taito" voitti vuoden 2008 Nebula-palkinnon parhaasta romaanista.Ylämaiden hajanaisilla tiluksilla sinnittelee sukuja, joilla on hallussaan syntyperäisiä erityislahjoja. Heillä on sekä elämää ylläpitäviä kykyjä että tuhoisia voimia vääntää sijoiltaan raajoja, halvaannuttaa tai tehdä vihamiehensä kuuromykiksi. Keskenään torailevat valtapiirit joutuvat elämään alituisessa pelossa, että sukuhaarat käyttäisivät voimiaan naapuria vastaan. Nuori Orrec kieltäytyy isänsä, Caspromantin valtarin Canocin pettymykseksi harjoittamasta tappamisen taitojaan. Surmattuaan viattomia luontokappaleita tahattomasti pelkän katseensa voimalla Orrec pyytää isäänsä sitomaan sokaisevan siteen hänen silmilleen; siihen saakka, kunnes poika oppisi hallitsemaan villiä lahjaansa. Totuus ja oikeus
Tammsaaren pilkka osuu 1920-luvun Viron uuden liikemiespolven nousukasmaisuuteen. Autojen takapenkit sopivat miesten ja naisten kohtaamisille, puhelin pitää ihmiset jatkuvassa valmiudessa. Funktionalistista tyyliä edustavia valkoisia, tasakattoisia uudistaloja, joita voi edelleen ihailla Tallinnan Nõmmen kaupunginosassa, Tammsaare kuvaa lumipalatseiksi. Naiset tarkkailevat omaa ja toistensa ulkomuotoa ja miehet innostuvat urheilusta, yhteistä molemmille on nuoruuden palvonta. Rouvat viihtyvät kahviloissa ja heidän sivistyksensä ohuus selviää viimeistään silloin, kun rouvat puhuvat loitsimisesta ja rukoilusta sairaan lapsen parantamisessa. Tammsaare vihjaa happamasti, että modernisaatio on tuhonnut naisten äidinvaiston ja tilalle on tullut palvelijoiden määräily sekä narsistinen usko seurapiirilääkäreiden hemmotteluihin. Oikeus ja kohtuus
Oikeus ja kohtuus ("The Practice") oli yhdysvaltalainen ABC:n draamasarja, jota tehtiin kaikkiaan kahdeksan tuotantokautta. Yhdysvalloissa sen ensiesitys oli 4. maaliskuuta 1997 – 16. toukokuuta 2004. Se sai parhaan draamasarjan Emmy-palkinnon vuosina 1997 ja 1998. Sarjan tuotti David E. Kelley. Sen tapahtumat keskittyvät bostonilaiseen lakiasiantoimistoon. Siitä tehtiin myös spin-off-sarja "Boston Legal", joka alkoi vuonna 2004. Ellen G. White
Adventistien parissa Whiten kerrotaan saaneen elämänsä aikana satoja näkyjä, joiden perusteella hän kirjoitti kirjoja. Myös yhden tärkeimmistä kirjoistaan, "Suuren taistelun", hänen on sanottu kirjoittaneen näyn inspiroimana. Whiten teoksia ovat muun muassa evankelioiva kirjanen "Tie Kristuksen luo" sekä hyvän ja pahan välistä ristiriitaa käsittelevä ja Raamattua selittävä "Aikakausien taistelu" -kirjasarja, joka on ilmestynyt suomeksi nimellä "Alfa ja Omega". Sarjaan kuuluu viisi teosta "Patriarkat ja profeetat", "Profeetat ja kuninkaat", "Aikakausien toivo", "Apostolien teot" ja "Suuri taistelu". Alfa ja Omega -sarjassa näiden viiden teoksen teksti on jaettu kahdeksaksi osaksi. White on tälläkin hetkellä maailman yksi luetuimmista kristillisistä naiskirjailijoista. Hänen teoksensa "Tie Kristuksen luo" on maailman yksi laajalevikkisimmistä hartauskirjoista, aivan viiden levinneimmän joukossa. Thomas Covenant Epäuskojan aikakirjat
Thomas Covenant Epäuskojan aikakirjat () on Stephen R. Donaldsonin kirjoittama, vuonna 1977 ilmestynyt fantasiatrilogia. Sarja jatkui 1980-1983 toisella trilogialla "The Second Chronicles of Thomas Covenant", ja myöhemmin 2004-2013 tetralogialla "The Last Chronicles of Thomas Covenant", joka saattoi sarjan päätökseen. Sarjan ensimmäinen osa on julkaistu suomeksi Pentti Isomursun kääntämänä. Sarjan päähenkilö, Thomas Covenant, on menestyvä kirjailija, joka sairastuu spitaaliin. Lääkärit eivät anna Covenantille toivoa: hän ei koskaan paranisi taudistaan. Hänellä on kuitenkin mahdollisuus elää vielä pitkään, mutta koska spitaali on tuhonnut hermoradat hänen käsistään, jaloistaan ja kasvoistaan, hänen olisi koko ajan valvottava, ettei ole saanut haavoja. 1970-luvun Amerikassa tauti oli paljon nykyistä arvoituksellisempi ja pelottavampi, joten sairauden puhjettua Covenant menettää vaimonsa ja lapsensa ja kotikaupungin asukkaat alkavat karsastaa häntä. Koska yhteisö on täysin hylännyt hänet, Covenant alkaa inhota itseään sairautensa takia. Tilanne on kehittymässä aina vain huonompaan suuntaan ja kulminoituu siihen, kun Covenantiin törmää ylinopeutta ajava auto. Totuus ja oikeus
"Totuuden ja oikeuden" neljäs osa, "Kuolemantanssi" ilmestyi vuonna 1932. Ajallisesti siinä hypätään 1920-luvulle, ensimmäinen maailmansota on muuttanut ihmisten elämän ja Viro on itsenäinen tasavalta. Boston Legal
Boston Legal on vuosina 2004–2008 ensiesitetty yhdysvaltalainen draamakomediasarja, joka on spin-off vuosien 1997–2004 sarjasta "Oikeus ja kohtuus". "Boston Legalia" tehtiin viisi tuotantokautta. Ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 3. lokakuuta 2004 ja viimeinen 8. joulukuuta 2008. Sarjan jaksojen pituus on noin 42 minuuttia. The Railway Series
The Railway Series on Tuomas Veturista ja hänen ystävistään kertova kirjasarja. Sarjan 26 ensimmäistä kirjaa kirjoitti Wilbert Awdry ja loput hänen poikansa Christopher. Totuus ja oikeus
Teoksen päähenkilö Indrek on reputtanut ylioppilaskirjoituksissa ja ajelehtii miettien mitä tekisi. Yhdessä vuokraisäntänsä tyttären Kristin kanssa hän innostuu sosialismista ja vallankumouksesta. Työläiset lakkoilevat, kaupungissa on mielenosoituksia ja vallankumouksellisia kokouksia. Kasakat hajottavat mielenosoituksia väkivalloin, sotilaat ampuvat väkijoukkoa ja ihmisiä menehtyy. Indrekin saa ruoskaniskun kaulaansa ja on mukana mielenosoituksessa, missä ihmisiä kuolee. Lopulta hallitus suostuu mielenosoittajien ja lakkolaisten vaatimuksiin. Noituri
Suomeksi sarjaa julkaisee WSOY ja sitä kääntää Tapani Kärkkäinen. Sarjasta on suomennettu tähän mennessä kaikki seitsemän alkuperäistä osaa, joihin kuuluu kaksi novellikokoelmaa sekä viisi romaania. Ensimmäinen osa Viimeinen toivomus voitti Tähtifantasia-palkinnon vuonna 2011. Toinen osa Kohtalon miekka oli ehdolla Tähtifantasia-palkinnon saajaksi ja voitti 12 osumaa -tunnustuspalkinnon vuonna 2012. Jouko Turkka
Turkan romaani "Häpeä" oli Finlandia-palkintoehdokkaana vuonna 1994. Hänen esseistisiä kirjojaan ovat "Aiheita" (1982) ja "Selvitys oikeuskanslerille" (1984). Pietarsaaren teloitukset
Cronvallin, Bondestamin ja Westerlundin tutkimuksen lisäksi Pietarsaaren teloitukset esiintyvät myös kaunokirjallisuudessa. Anna Bondestam käsitteli tapausta vuonna 1946 ilmestyneessä romaanissaan "Kuilu". Teloitukset esiintyvät myös kirjailija Kaarlo Haapanen 1980-luvulla ilmestyneessä "Skata"-trilogiassa sekä sivujuonteena Kjell Westön vuoden 2000 romaanissa "Isän nimeen". Lisäksi Solveig Emtö käsittelee teloituksia lyhyesti 1987 julkaistussa romaanissaan "Pihlajanmarjoja ja krookustalo". Sirpa Kähkönen
Ensimmäiset kaksi Kähkösen kirjaa olivat nuortenromaaneja. Varsinaisen läpimurtonsa kirjailijana hän teki historiallisella romaanisarjallaan "Mustat morsiamet" (1998), "Rautayöt" (2002), "Jään ja tulen kevät" (2004), "Lakanasiivet" (2007), "Neidonkenkä" (2009), "Hietakehto" (2012), "Tankkien kesä" (2016). Kähkösen romaanit "Lakanasiivet" (2007), "Graniittimies" (2014) ja "Tankkien kesä" (2016) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina. "Graniittimies" oli ehdolla myös Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2016. Kähkösen tietokirja "Vihan ja rakkauden liekit" (2010) oli vuoden 2010 Tieto-Finlandia-palkintoehdokas. Totuus ja oikeus
"Totuuden ja oikeuden" kolmas osa "Surmatulet" sijoittuu vuoteen 1905. Koko Venäjän valtakuntaa ja siihen kuuluneita Suomea ja Viroa ravisteli vallankumous. Vallankumouksen syyt olivat moninaiset, mutta hävitty Japanin sota oli kansalle viimeinen pisara. Markku Vuorinen
Vuorinen on kirjoittanut 20 kirjaa, joista tunnetuimpia ovat Ritu, huumetytön tarina, Rundi, rikollisen tarina, sekä kirjaset Anne Pohtamosta, Sari Essayahista, ja Salomaan sisaruksista. Vuorisen uusin kirja on: Mediapastori Markku Vuorinen MATKA JATKUU. Totuus ja oikeus
Suomalainen Maria Jotuni kirjoitti samoihin aikoihin sijoittuvan avioliittoromaaninsa "Huojuva talo". Siinä mies on syyllinen perheen vaikeuksiin. Tammsaaren romaanissa asiat ovat toisin, syyllinen on vaimo. Karin on lapsellinen, häilyväinen ja mustasukkainen. Indrek säilyttää kaikissa riidoissa malttinsa ja yrittää elää oman totuutensa ja oikeutensa mukaan. Toisaalta Karinin tempoilussa voi nähdä myös oikeudettoman ihmisen nousun peräämään oikeuksiaan, hän on sentään perijätär ja perheen kotitalon omistaja. Toisaalta hän jotenkin aina päätyy pohdinnoissaan syyttämään Indrekiä kaikesta kurjasta, mitä hänen elämässään on. Riitelyyn kyllästynyt Indrek päättää muuttaa takaisin Vargamäelle. Virossa on vuosien varrella paljonkin pohdittu sitä, miten paljon Tammsaare on käyttänyt romaaninsa aineistona omaa suhdettaan puolisoonsa Kätheen. Phoenix Wright: Ace Attorney – Trials and Tribulations
Peli on sarjan kolmas ja samalla viimeinen osa, jossa Phoenix Wright toimii päähenkilönä. Neljännessä osassa () päähenkilönä toimii aloitteleva asianajaja Apollo Justice. Trials And Tribulations kietoo aikaisempien pääjuonen kannalta oleellisten osien juonet yhteen ja ympyrä sulkeutuu. Totuus ja oikeus
Kesärenki Ott ja kaupungista piikomaan tullut, Indrekin entinen lastenhoitaja, Tiina aiheuttavat Vargamäellä hämmennystä ja ikäviä tilanteita. Ott on urheilullinen nuorimies johon tytöt ja nuoret naiset ihastuvat. Tytöt kadehtivat Tiinan kaupunkilaista olemus ja kaikki pojat aina Orun Eediä myöden ihastuvat häneen, mutta kehen Tiina on oikeasti rakastunut ja mitä hän tekee Vargamäellä? Nuorten suhteet ajautuvat lopulta umpikujaan ja aiheuttavat tragedian. Juhani Mustonen
Mustonen kirjoitti viisi romaania "Miehet" (1960), "Kunnian kukko" (1962), "Vihollinen kaupungissa" (1964), "Oudot onnen lahjat" (1966) ja "Tulipunaruusut" (1970) sekä neljä omakustannerunokokoelmaa "Vapaus" (1976), "Ihmisyys" (1978), "Veljeys" (1979) ja "Avoimien ovien ilta" (1983). Hän kirjoitti myös sukututkimuksen "Kiukoonniemen tilan ja suvun vaiheita vuodesta 1621" (julk. 2004). Ann Brashares
Opiskeltuaan filosofiaa Brashares työskenteli kustannustoimittajana, vaikka hänen oli alun perin tarkoitus jatkaa opintojaan pidemmälle. Muutaman vuoden kustannustoimittajana työskenneltyään hän ryhtyi kirjoittamaan itse. "Neljä tyttöä ja maagiset farkut" (alkup. "The Sisterhood of the Travelling Pants") ilmestyi 2003 vuonna ja on menestynyt eri puolilla maailmaa. Sarjassa on sen jälkeen ilmestynyt neljä teosta. "Neljä tyttöä ja maagiset farkut" muokattiin samannimiseksi elokuvaksi vuonna 2005. Sittemmin Brashares on kirjoittanut romaanin myös aikuisille, "The Last Summer (of You and Me)", joka ilmestyi vuonna 2007. Totuutta ja tehtävää (albumi)
Totuutta ja tehtävää on Maija Vilkkumaan viides albumi ja ensimmäinen kokoelma-albumi. Levyllä on kolme suurinta hittiä kaikilta Vilkkumaan studioalbumeilta sekä neljä uutta kappaletta. Mukana ovat myös "Ei"-levyltä pois jäänyt ”Ne jotka tyytyy” ja "Säkenöivää voimaa – tribuutti Sielun Veljille" -kokoelmalla ilmestynyt ”Pohjois-Amerikka”. Aiemmin julkaistuja kappaleita ei äänitetty uudelleen, vaan niistä on levyllä alkuperäiset versiot. Totta
Teoksen pohjalta dramatisoitu näytelmä sai ensi-iltansa KOM-teatterissa marraskuussa 2011. Romaanin elokuvasovitusoikeudet myytiin Vertigo Production -tuotantoyhtiölle kesällä 2011. Elokuvan ohjaa Aku Louhimies. Pekka Hiltunen
Viides romaani "Onni" ilmestyi loppukesällä 2016. Se on aikalaisromaani median ja toimittajantyön muutoksista sekä homojen oikeuksien edistymisestä Suomessa. August Jakobson
Toisen maailmansodan aikana Jakobson julkaisi kertomuskokoelmat "Tules ja veres" (”Tulessa ja veressä”, 1942) ja "Hiiglaste tee" (”Jättiläisten tie”, 1944). Viron yhteiskunnallisia ristiriitoja kuvaavat näytelmät "Elu tsitadellis" (”Elämä linnoituksessa”) ja " Võitlus rindejooneta" (”Taistelu ilman rintamaa”, molemmat 1946) palkittiin Stalin-palkinnolla. Kansainvälistä ideologista taistelua käsittelevät "Kaks leeri" (”Kaksi leiriä”, 1948), "Öö ja päeva piiril" (”Yön ja päivän rajalla”, 1950) ja "Šaakalid" (”Šakaalit”, 1951). Näytelmä "Vana tamm" (”Vanha tammi”, 1954) on suunnattu vanhentuneita perinteitä vastaan. Jakobsonin muita sodanjälkeisiä teoksia ovat draamakronikka "Tormisõlmed" (”Myrskyn solmuja”, 1962), kertomuskokoelmat "Kasvutung" (”Kasvunhalu”, 1949), "Tulikuum päev" (”Kuuma päivä”, 1949) sekä satukokoelma ”Satakieli ja vaskikäärme” ("Ööbik ja vaskuss", 1947). Jakobsonin teoksia käännettiin aikanaan useille Neuvostoliiton kielille. Vuonna 1947 hän sai Viron SNT:n kansankirjailijan arvonimen. Totuus ja oikeus
Teoksen lopussa Andres näkee haaveensa toteutuvan, joen perkaaminen aloitetaan. Toteutuuko vanhuksen elämässä viimein totuus ja oikeus? Indrekille selviää, että Tiina on koko ajan ollut rakastunut häneen, sillä juuri Tiina on se tyttö, jolle Indrek "Koulutiessä" teki aidon ihmeen. Indrek lähtee yhdessä Tiinan kanssa muualle lapsuusmaisemistaan. Onko Indrekin levoton elämä viimein saanut rauhan? Romaani ei vastaa kumpaankaan kysymykseen, vaan jättää lukijansa miettimään niitä. Annikki Suni
Sunin suomentamia tunnettuja teoksia ovat muun muassa Simone de Beauvoirin "Toinen sukupuoli" ja saman tekijän "Perhetytön muistelmat", Milan Kunderan romaanit "Kiireettömyys", "Identiteetti" ja "Tietämättömyys" sekä vuoden 2008 kirjallisuuden nobelistin Jean-Marie Gustave Le Clézion "Alkusoitto", "Kaupunki nimeltä Onitsha" ja "Harhaileva tähti". Lisäksi Suni suomensi Tahar Ben Jellounin, Andreï Makinen ja Nancy Hustonin teoksia. James Ellroy
L.A. -kvartetti on neljän romaanin sarja, joka sijoittuu 1940–1950-lukujen Los Angelesiin. Päähenkilöt ovat kaikissa L.A. -romaaneissa poliiseja, mikä erottaa ne perinteisestä kovaksikeitetystä rikoskirjallisuudesta, jossa päähenkilö on yleensä yksityisetsivä. Kvartetin maailma on äärimmäisen korruptoitunut: poliisilla ja alamaailmalla on tuskin mitään eroa. Mafia, sarjamurhaajat, huumeet ja Los Angelesin paikallispolitiikka ovat teoksesta toiseen toistuvia aiheita. Kukin sarjan romaani on itsenäinen teos, mutta niissä esiintyy yhteisiä henkilöitä ja asioita, kuten psykopaattipoliisi "Dudley Smith" ja "Hush Hush" -juorulehti ja yhteen limittyviä tapahtumia. Curtis Hanson ohjasi L.A. Confidential -romaanin pohjalta samannimisen elokuvan (1997), jonka juonikuvio kuitenkin poikkeaa kirjasta selvästi. Musta dahlia -romaanin elokuvaversio sai Suomen ensi-iltansa jouluna 2006."Alamaailma"-trilogiassa Ellroy laajentaa aihepiirinsä Los Angelesista Yhdysvaltain valtionpolitiikkaan. "Amerikan tabloidi" käsittelee 1950–1960-luvun vaihdetta, Mafian sekaantumista politiikkaan, CIA:n Fidel Castron syrjäyttämisyrityksiä, FBI:n ja Robert Kennedyn välistä valtataistelua ja lopulta John F. Kennedyn murhaa. Romaanissa esiintyy paljon todellisia henkilöitä, kuten John F. ja Robert Kennedy, Jimmy Hoffa, Howard Hughes ja J. Edgar Hoover. "Cold Six Thousand – Verirahat" kuvaa John F. Kennedyn murhan jälkeisiä tapahtumia, kuten Martin Luther Kingin ja Robert Kennedyn murhia. Trilogian kolmas osa "Levoton veri" ilmestyi vuonna 2009, ja se tapahtumat sijoittuvat vuosille 1968–1972. A. H. Tammsaare
Tammsaaren varsinainen luomiskausi alkoi vuonna 1922, jolloin ilmestyi hänen maaseudusta kertova romaaninsa "Korpiojan isäntä". Suuren romaanisarjan "Totuus ja oikeus" ("Tõde ja õigus") ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1926. Kirja herätti huomiota, ja Tammsaarta kutsuttiin esiintymään eri tilaisuuksissa ja vierailemaan Suomessa, mutta heikkoon terveyteen vedoten hän kieltäytyi. "Totuus ja oikeus" -romaanin toinen osa ilmestyi vuonna 1929, samana vuonna kuin ilmestyi hänen virontamansa Dostojevskin "Rikos ja rangaistus". Kolmas osa "Surmatulet" ilmestyi vuonna 1931. Totuus ja oikeus
Teoksesta käy ilmi Tammsaaren kirkonvastainen asenne. Hänen mielestään kirkko oli pölyttynyt ja jäykistynyt organisaatio. Uskonnon sijasta Indrek taistelee itsensä Jumalan kanssa ja aivan lopussa Indrekille tapahtuu todellinen ihme. Totuuden rakastaminen
Totuuden rakastaminen: Tieteenfilosofisia esseitä on vuonna 2003 ilmestynyt Ilkka Niiniluodon kirjoituskokoelma, jonka tekstit käsittelevät yleistajuisesti tieteen luonnetta ja asemaa. Kirjan johtoajatuksena on kriittisen tieteellisen realismin puolustaminen. Niiniluoto arvostelee erilaisia relativistisia, konstruktivistisia ja postmodernistisia ”tieteenvastaisia” käsityksiä. Dylan McDermott
Hänen kuuluisin roolinsa on Bobby Donnellin rooli lakisarjassa "Oikeus ja kohtuus". Dylan McDermott on sen lisäksi näytellyt runsaasti myös elokuvissa kuten Julia Robertsin tähdittämässä elokuvassa "Teräskukat" (1989), Clint Eastwoodin tähdittämässä elokuvassa "Tulilinjalla" (1993), "Joulu Manhanttanilla" (1994), Neve Campbellin ja Matthew Perryn tähdittämässä elokuvassa "Tango kolmelle" (1999), "Texas Rangers" (2001), "Pahan sanansaattajat" (2007) ja "Olympos on valloitettu" (2013). Troikka (Jari Tervon romaani)
Troikka on suomalaisen kirjailija Jari Tervon vuonna 2008 julkaistu romaani. Teos käsittelee kolmen Suomen sisällissodassa punaisten puolella taistelleen miehen vaiheita sodan jälkeen. Romaani on Suomen itsenäisyyden ajan poliittista historiaa käsittelevän trilogian kolmas osa. Sen aiempia osia ovat "Myyrä" (2004) ja "Ohrana" (2006). Narnian tarinat
Kaikki Narnian tarinat on julkaistu suomeksi Otavan kustantamina. Ensimmäiset neljä kirjaa ("Taikurin sisarenpoika", "Velho ja leijona", "Prinssi Kaspian" ja "Kaspianin matka maailman ääriin") julkaistiin vuosina 1959–1963 Kyllikki Hämäläisen kääntäminä. 1970-luvun alussa Otava harkitsi koko sarjan uudelleenjulkaisua uusin käännöksin ja ehdotti työtä Kaarina Helakisalle, mutta esikoistaan odottanut kääntäjä otti vastaan vain kolmen aiemmin suomentamatta jääneen osan ("Hevonen ja poika", "Hopeinen tuoli" ja "Narnian viimeinen taistelu") kääntämisen. Ne ilmestyivät vuosina 1976–1979. Diana Gabaldon
Clairen ja Jamien vaiheista kertovien romaanien ohella Gabaldon on kirjoittanut myös teoksen "Lordin yksityisasia", joka nostaa päähenkilöksi aiemmin pelkkänä sivuhenkilönä vilahtaneen englantilaisen lordin John Greyn. Romaania voisi pitää rikosromaanina, sillä siinä lordi John selvittää rikosta ja yrittää samalla selviytyä omista perheongelmistaan. Samalla teos käsittelee seksuaalisuutta 1700-luvun Englannissa, erityisesti koska päähenkilö on homoseksuaali. Vuonna 2007 ilmestyi kaksi romaania, "Lordi John ja veitsenterän veljeskunta" sekä "Lordi John ja paholaisen korttipakka". Jälkimmäinen sisältää pienoisromaanin ”Hellfire” sekä novellit ”Lordi John ja riivajatar” ja ”Lord John and the Haunted Soldier”. Victoria Holt
Suomessa hän on tunnettu ja rakastettu ennen kaikkea Victoria Holtina; kaikki vuodesta 1960 lähtien ilmestyneet 32 Holtin romaania on suomennettu ja julkaistu useina painoksina. Hibbertin muita kirjailijanimiä ovat Philippa Carr, jonka tuotantoa on 18-osaiseksi ehtineet Daughters on England -sarja sekä Jean Plaidy, jonka kymmenien romaanien henkilöinä ovat Englannin kuningassukujen jäsenet ja muut historialliset henkilöt. Vuonna 1989 Eleanor Hibbertille myönnettiin Golden Tresure Award -palkinto ansioista romanttisen kirjallisuuden alalla. Annamari Marttinen
Marttiselta on ilmestynyt kahdeksan romaania: "Valkoista pitsiä, mustaa pitsiä" (2002), "Mistä kevät alkaa" (2005), "Veljeni vartija" (2007), "Kuu huoneessa" (2009), "Ero" (2011) "Mitä ilman ei voi olla" (2013), "Vapaa" (2015) ja "Törmäys" (2016). Esikoisromaanin kustansi Otava, muut on julkaissut Tammi. Marttisen kirjojen päähenkilöt ovat yleensä naisia, jotka joutuvat etsimään omaa identiteettiään ulkopuolelta tulevien paineiden puristuksessa. Oikeuden Puolustajat
Kuten jokaisella supersankarilla tai supersankariryhmällä, myös Oikeuden Puolustajilla on monia vihollisia varsinkin, kun se koostuu maailman mahtavimmista sankareista. Tässä on muutamia superroistoja, jotka määritellään usein Oikeuden Puolustajien vihollisiksi.Alun perin Warner Bros. palkkasi Michele ja Kieran Mulroneyn tekemään käsikirjoituksen Oikeuden Puolustajat -elokuvalle. Samoihin aikoihin peruttiin Joss Whedonin suunnittelema elokuva Ihmenaisesta sekä David S. Goyerin suunnittelema elokuva Salamasta. Käsikirjoitus elokuvalle, jolle annettiin nimi "Justice League: Mortal", sai positiivista palautetta. Koska "Superman Returnsin" tuotto jäi alhaiseksi, Brandon Routhia ei pyydetty uusimaan Teräsmiehen roolia, eikä elokuvassa "Batman Begins" näyteltyä Christian Balea pyydetty Batmanin rooliin. Riikka Pulkkinen
Pulkkisen toinen romaani "Totta" ilmestyi vuonna 2010. Teoksen julkaisi Otava, jonka kirjailijaksi Pulkkinen oli siirtynyt. "Totta" oli ehdolla vuoden 2010 Finlandia-palkinnon saajaksi. Se sai myös kansainvälistä huomiota ja on ilmestynyt 14 kielellä. Romaanista julkaistiin myöhemmin lisäpainos, johon Pulkkinen kirjoitti kuuden sivun mittaisen uuden luvun. Salaisuuksia ja valheita (televisiosarja)
Salaisuuksia ja valheita (engl. "Secrets and Lies") on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jota esitettiin ABC-kanavalla 1. maaliskuuta 2015 – 4. joulukuuta 2016. Sarja perustuu samannimiseen australialaiseen sarjaan. Totuus ja oikeus
"Totuus ja oikeus" -romaanin ensimmäinen osa "Maan lupaus" alkaa 1870-luvulla. Mäen Andres on juuri ostanut Vargamäen tilan ja saapuu sinne vaimoineen. Maatila on vielä täysin raivaamaton ja kaikki on aloitettava aivan alusta; suo ojitettava, pellot raivattava ja rakennukset rakennettava alusta alkaen. Näin teos on samankaltainen kuin Väinö Linnan "Täällä Pohjantähden alla". Taustalla on tilanne, jossa virolaiset on juuri vapautettu maaorjuudesta ja tilojen ostaminen on tullut mahdolliseksi. Yritteliäisyys ja raivaajahenki elävät nousukauttaan. Samalla sivistyneistö aloittaa kansallisen herättämisen ja kansalaisaktivismia alkaa esiintyä jo syrjäkylissäkin. Totuus ja oikeus
"Maan lupauksen" rakenne kuljettaa aikaa välillä pitkin hyppäyksin, välillä pysähdytään tuokiokuviin. Sävyiltään se on välillä kansankomediaa, välillä ollaan jylhän synkissä sävyissä. Toisinaan kuvaillaan luontoa runollisesti ja kerran kuvataan julmaa eläinrääkkäystä. Teokseen on vaikuttanut Raamatun Vanha Testamentti. Alussa on paratiisimainen tila, johon ihmiset saapuvat. Viattomuus särkyy ja ihmiset kokevat syyllisyyttä. Orun Pearu on kiusaaja, Mari tutkii hyvän ja pahan tiedon puuta, Mökin-Madis on profeetta, jonka suusta kuulee totuuden. Linnut ja käärme saavat osansa huomiosta. Andres sulkeutuu lukemaan Raamatustaan kertomusta hurskaasta Jobista. Andreksen elämä täyttyy kivien raivaamisella, suon ojittamisella ja peltojen viljelyllä, hän haluaa työlleen siunauksen. Lopussa Andreksen poika Indrek lähtee kaupunkiin opiskelemaan. Hän on myös teoksen seuraavien osien päähenkilö. Emmanuil Kazakevitš
Romaanit "Kevät Oderilla" ("Vesna na Odere", 1949) ja "Talo aukiolla" ("Dom na ploštšadi", 1956) kertovat yksinkertaistaen ja silotellusti sodan loppuvaiheesta ja neuvostomiehityksestä Saksassa. Niistä ensimmäinen sai toisen asteen Stalinin palkinnon. Novellin "Ystävän sydän" ("Serdtse druga", 1953) teemana on inhimillisyys sodassa. Leninistä kertovan "Sinisen vihkon" ("Sinjaja tetrad", 1960) jälkeen Kazakevitš palasi sota-aiheeseen psykologisessa kertomuksessa "Pri svete dnja" (”Päivän valossa”, 1961). Kirjailijan suurteos "Novaja zemlja" (”Uusi maa”) ja monet muut suunnitelmat jäivät keskeneräisiksi. Selvitys oikeuskanslerille
Kirjan takakannessa kerrotaan kirjan taustoista seuraavasti:Jouko Turkan, maamme kiistellyimmän ohjaajan ja varmasti Teatterikoulun historian pelätyimmän rehtorin käyttämät menetelmät aiheuttivat vuonna 1983 kantelun oikeuskanslerille, sillä seurauksella että oikeuskansleri lähetti Teatterikoululle kyselyn. Mihinkään oikeudellisiin seuraamuksiin kysely ei johtanut, mutta asia jäi Turkan mieleen.Romaanin ensimmäisille sivuille on liitetty kopiot alkuperäisestä kantelusta sekä oikeuskanslerin kyselystä. Tämän jälkeen alkaa varsinainen romaani, selvitys oikeuskanslerille, jonka Turkka aloittaa:Herra Oikeuskansleri, luulin että te ahdistitte minua lain tähden. Nyt näen että teitte sen elämän tähden. Kiitän kaikesta millä yrititte suojella minua itseltäni ja ympäristöäni minulta. Pyydän saada katua.Romaanin päähenkilöinä toimivat Turkka itse ja hänen läheisensä, mutta kirjassa fakta ja fiktio sekoittuvat vääjäämättä toisiinsa. Musta kyy
Jaksot:
Kaikkien kolmannen kauden jaksojen nimet viittaavat humoristisesti Jane Austenin romaaneihin "Järki ja tunteet" ("Sense and Sensibility") sekä "Ylpeys ja ennakkoluulo" ("Pride and Prejudice"). W.i.t.c.h.
1/2003 (12): Nyt ja aina
2/2003 (13): Tiedän, kuka olet
3/2003 (14): Harha-askelia
4/2003 (15): Vaikeita valintoja
5/2003 (16): Nerissan merkki
6/2003 (17): Pahin painajaisesi
7/2003 (18): Kesämuistoja
8/2003 (19): Toinen totuus
9/2003 (20): Will väärillä jäljillä
10/2003 (21): Hyökkäys Kandrakariin
11/2003 (22): Särkynyt sydän
12/2003 (23): Alkuja ja loppuja Totuus ja oikeus
Teoksen taustalla näkyy 1890-luvun Viro. Maassa eletään orastaneen kansallisen nousun sijasta venäläistämiskautta. Tartto tunnetaan nimellä Jurjev. Maaseudulla ponnistellaan irti feodaalisuudesta ja takapajuisuudesta, kaupungeissa väitellään loputtomasti Euroopan aatesuuntauksista, perustetaan tehtaita ja elinolot paranevat. Kuitenkin siinä kuvataan vielä sääty-yhteiskuntaa: Indrekin koulun naapurissa käsityöläismestarin leski vajoaa pyykkäriksi. Avainromaani
Muita suomalaisia avainromaaneja ovat Helvi Hämäläisen "Säädyllinen murhenäytelmä", Hannu Salaman "Finlandia-sarja" ja Kreetta Onkelin "Ilonen talo". Ulkomaisia tunnettuja avainromaaneja ovat esimerkiksi August Strindbergin "Punainen huone", Ernest Hemingwayn "Ja aurinko nousee", Simone de Beauvoirin "Mandariinit" ja F. Scott Fitzgeraldin "Kultahattu". Nora Roberts
Vuosina 1982-1984 Roberts kirjoitti 23 romaania Silhouettelle. Romaanit julkaistiin useiden Silhouetten nimikkeiden alla: Silhouetten sensaatio, Silhouetten erikoispainos ja Silhouetten toive sekä Silhoutten kiinnostavin. Suuresta kirjamäärästä huolimatta Roberts alkoi menestyä vasta vuonna 1985, jolloin hän julkaisi kirjan "Kasinon kultatukka" ("Playing the Odds"), ensimmäisen MacGregor-sarjan romaanin. Kirjasta tuli välittömästi bestseller. A. H. Tammsaare
"Totuuden ja oikeuden" jälkeen Tammsaarelta ilmestyivät romaanit "Elämä ja rakkaus" vuonna 1934 ja "Rakastin saksalaista" vuonna 1935. Tämän jälkeen Tammsaare uudistui: seuraavaksi ilmestyi näytelmä "Kuninkaalla on kylmä" vuonna 1936. Viimeinen teos, romaani "Hornanperän uusi paholainen" ilmestyi 1939. Sekä näytelmä "Kuninkaalla on kylmä" että viimeinen romaani antoivat ymmärtää, että Tammsaare oli löytänyt uuden tyylin kirjoittaa. Ne tulkitsivat ja ajankohtaistivat ikivanhoja myyttejä, näytelmä raamatun, romaani kansanperinteen aiheista. Uusi luomiskausi päättyi, kun kirjailija kuoli kotonaan työpöytänsä ääreen ensimmäisenä maaliskuuta 1940. Ari Behn
Behn saavutti menestystä jo ensimmäisellä kirjallaan, novellikokoelmalla "Trist som faen" (1999). Sittemmin ovat ilmestyneet romaanit "Bakgård" (2003), "Entusiasme og raseri" (2006) ja "Vivian Seving etc." (2009) sekä novellikokoelmat "Talent for lykke" (2011) ja "Tiger i hagen" (2015). Lisäksi hän on kirjoittanut lehtiartikkeleita ja yhdessä Märtha Louisen kanssa kirjan "Fra hjerte til hjerte" (2002). Milja Kaunisto
Kaunisto on kirjoittanut Olavi Maununpojasta kertovan trilogian, jonka on kustantanut Gummerus. Kauniston esikoisromaani ja trilogian ensimmäinen osa "Synnintekijä" ilmestyi vuonna 2013. Toinen osa "Kalmantanssi" ilmestyi vuonna 2014 ja päätösosa "Piispansormus" vuonna 2015. Vuonna 2016 ilmestyi Ranskaan ja vuoden vallankumoukseen sijoittuvan Purppuragiljotiini-sarjan avausteos "Luxus". Sen käännösoikeudet on myyty Puolaan. Sarjan toinen osa, Ranskan vallankumouksen terrorin vuosiin sijoittuva "Corpus — kuolema ja kurtisaani" ilmestyi vuonna 2017. Sarjan päätösosa Status (2018) sijoittuu Robespierren kaatumisen ja direktorion alkuaikaan. Rikos ja rangaistus
Rikos ja rangaistus () on Fjodor Dostojevskin tunnetuin teos. Vuonna 1866 julkaistu romaani on maailmankirjallisuuden klassikko. Teos käsittelee moraalisia ongelmia, ja siinä on myös salapoliisiromaanin ja rakkaustarinan piirteitä. Keskeisiä teemoja ovat syyllisyydentunto ja anteeksi saaminen katumisen kautta. Suomi 1930-luvulla
1930-luvun kirjallisuuden nimiä Suomessa olivat muun muassa Tatu Vaaskivi, F. E. Sillanpää ("Nuorena nukkunut", 1931, "Ihmiset suviyössä", 1934) ja vapaan runomitan käyttäjä Katri Vala, 1930-luvun alussa hiipuneen Tulenkantajat-kirjailijaryhmän keskeinen jäsen. Näytelmäkirjallisuudessa vahva nimi oli Hella Wuolijoki, joka julkaisi teoksiaan salanimella Juhani Tervapää. Nimimerkki Arijoutsi kirjoitti kepeitä kaupunkikomedioita, kuten "Syntipukki". Uuno Kailas ja Saima Harmaja olivat aikakauden lukuisten keuhkotautiin menehtyneiden kirjailijoiden joukossa. Mika Waltari kirjoitti 1930-luvulla useita Helsinkiin sijoittuvia romaaneja, kuten "Appelsiininsiemen" (1931), "Surun ja ilon kaupunki" (1936) ja trilogian "Mies ja haave" (1933), "Sielu ja liekki" (1934) ja "Palava nuoruus" (1935). Jarkko Tontti
Tontin ensimmäinen romaani "Luokkakokous" ilmestyi vuonna 2007, toinen runokokoelma "Jacasser" vuonna 2009 ja toinen romaani "Sali" vuonna 2011. Samana vuonna Tontilta ilmestyi esseekokoelma "Koti, uskonto ja isänmaa". Hän on kirjoittanut myös fantasiaromaanin "Vedeeran taru" (2012), joka voitti Lasten LukuVarkaus -kirjallisuuspalkinnon vuonna 2013. Syksyllä 2013 häneltä ilmestyi romaani "Lento", vuonna 2016 esseekokoelma Viisastuminen sallittu ja syksyllä 2018 romaani "Perintö". Vuonna 2018 ilmestyi myös Tontin toinen fantasiaromaani Vedeera vaarallisilla vesillä. Pohjoisen noidat
Pohjoisen noidat – Oikeus ja totuus 1600-luvun Ruotsissa ja Suomessa on historiateos, jonka on kirjoittanut historiantutkija Mirkka Lappalainen. Teos perustuu tekijän väitöskirjaan. Se on ilmestynyt 2018, ja sen on kustantanut Otava. Lappalainen kuvaa 1600-luvun lopulla Ruotsissa roihahtaneita noitavainoja, joissa tuomittiin syyttömiä ihmisiä kuolemaan. Teos kertoo myös suomalaisten noitien maailmasta, tosin noitavainoja ei Manner-Suomessa ollut. Roope Ankan elämä ja teot
Roope Ankan elämä ja teot () on Don Rosan kirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarinoiden sarja Roope Ankan elämän eri vaiheista. Sarja on myöhemmin julkaistu sarjakuvaromaanin muodossa. Alkuperäiset kaksitoista lukua muodostivat 212-sivuisen kokonaisuuden, mutta Rosa on jälkeenpäin lisännyt lukuihin ylimääräisiä ruutuja ja jopa luonut kokonaan uusia lukuja, niin sanottuja ”b-osia”. Nämä ”b-osat” julkaistiin syksyllä 2007 omana kirjanaan "Roope Ankan elämä ja teot 2". Totuuden anatomia
Totuuden anatomia ("Body of Proof") on yhdysvaltalainen draama­sarja, jota tehtiin kolme tuotantokautta vuosina 2011–2013. Sarjan päähenkilö on Dana Delanyn esittämä kuolinsyytutkija Megan Hunt, joka saa aina uusia murhia tai kuolemia selvitettäväkseen. Diana Gabaldon
"Sudenkorento", "Matkantekijä", "Syysrummut", "Tuliristi", "Lumen ja tuhkan maa" sekä "Luiden kaiku" jatkavat Clairen ja Jamien tarinaa, ja tapahtumapaikat laajenevat niin Ranskaan kuin aina Yhdysvaltoihin asti. Sarja vie lukijan skotlantilaisten epäonnistuneen kapinaliikkeen kautta Yhdysvaltojen vapaussotaan yli kolmenkymmentä vuotta kestävänä ajanjaksona. Sarjan kahdeksas osa "Written in My Own Heart's Blood" (Sydänverelläni kirjoitettu) ilmestyi englanninkielisenä kesäkuussa ja suomeksi lokakuussa 2014. Vuonna 2010 julkaistiin kirjasarjan ensimmäiseen romaaniin "Muukalainen" perustuva sarjakuvaromaani "The Exile". Outoja tarinoita 3
Outoja tarinoita 3 on Markku Sadelehdon toimittama ja Jalavan vuonna 1991 julkaisema kauhunovellien antologia. Sen teemana ovat vihamieliset kohtaamiset ihmisen ja vieraiden elämänmuotojen kanssa."Aikakoneen" arviossa Juhani Hinkkanen pitää kirjaa kohtuullisen onnistuneena kokoelmana, joka sisältää ”jopa muutamia klassikoita”. Antologian muistettavimmat novellit ovat Theodore Sturgeonin ”Se” ja John W. Campbellin ”Olento”. Näistä ”Olento” on Hinkkasen mukaan pätevä kauhunovelli, mutta kuitenkin aikansa lapsi, joka muistetaan ennen kaikkea siitä tehtyjen elokuvaversioiden ansiosta ("’Se’ toisesta maailmasta" ja "”Se” jostakin"). Sturgeonin novelli sen sijaan seisoo omilla jaloillaan ja ”menee suoraan kauhun ytimeen”. Uudemmista novelleista ovat Hinkkasen mielestä parhaita Tom Reamyn ”Umpikujassa” ja Michael Shean ”Ruumiinavaus”. Sen sijaan kokoelman päättävä Guy N. Smithin ”Äyriäisten kosto” on hänestä ”yksinkertaisesti huono”. Myös Jari Rasin ”Olentoa” kuvittava kansitaide on hänestä halvan näköinen, ja siinä esiintyvä helikopteri on selvä anakronismi 1930-luvulle sijoittuvassa tarinassa. Totuus ja oikeus
Romaanin taustalla näkyy Viron maaseudun vähittäinen nykyaikaistuminen. Ihmiset lukevat sanomalehtiä ja keskustelevat niiden kirjoituksista, nuoret harrastavat urheilua, poliisi ja pappi liikkuvat autolla. Puhutaan itsenäistyneen Viron politiikasta, siitä mikä puolue on vallassa Toompealla. Mika Waltari
Vuosina 1933–1935 Waltari kirjoitti kolme romaania – "Mies ja haave" (1933), "Sielu ja liekki" (1934) ja "Palava nuoruus" (1935) – jotka ilmestyivät myöhemmin hieman lyhennettyinä yhteisteoksena nimellä "Isästä poikaan" (1942). Kuva kolmen sukupolven Helsingistä piirtyy pitkälti Waltarin oman suvun vaiheiden kautta. "Surun ja ilon kaupunki" (1936) on yhdenpäivänromaani, joka esittää katkelmia 1930-luvun Helsingin asukkaiden elämästä. Markku Envall on arvioinut sen herätteiden tulleen niin F. E. Sillanpään "Ihmiset suviyössä" -maalaiskuvauksesta kuin Euroopassa tuohon aikaan tunnustetusta unanimismin aatteestakin. Sen vaikutuksesta Waltari tarkastelee kaupunkia eräänlaisena henkisenä yhteisönä, jossa ihmiskohtalot koskettavat toisiaan. Helsinki-romaanien sarjallaan Waltari nosti suomalaisessa kirjallisuudessa esille kaupungin ja nousevan keskiluokan kuvausta. Rhona Mitra
Mitran tunnetuimmat roolit ovat oikeusavustaja Tara Wilson oikeussalidraamassa "Oikeus ja kohtuus" ("The Practice") ja sen spin-off-sarjassa, "Boston Legalissa", hän on myös vieraillut sarjassa "Muodon vuoksi" ("Nip/Tuck"). Hän toimi Lara Croft -mallina vuosina 1994–1996. Tultuaan valituksi Lara Croftiksi hän hankki silikonirinnat muistuttaakseen enemmän esikuvaansa. Michael Cunningham
Maailmanmaineeseen Cunningham kohosi neljännellä romaanillaan "Tunnit" (1998). Romaani liikkuu kolmella aikatasolla, joita yhdistää salaisesti Virginia Woolfin romaani "Mrs Dalloway"; itse asiassa Woolf suunnitteli romaanilleen alun perin nimeä "Tunnit". Ensimmäinen taso sijoittuu vuoden 1923 Lontooseen, jossa Virginia Woolf aloittelee romaaninsa kirjoittamista. Toisella tasolla vuoden 1949 Los Angelesissa kotirouva pakenee arjen paineita hotelliin lukemaan Woolfin romaania. Kolmannella aikatasolla juhlia mielellään järjestävä Clarissa Vaughan asuu 1900-luvun lopun New Yorkissa. Hän on saanut lempinimensä ”Mrs Dalloway” Woolfin samaisen romaanin mukaan. Cunningham sai teoksestaan Pulitzer- ja PEN/Faulkner-palkinnon. Stephen Daldry on vuonna 2002 ohjannut romaanin pohjalta elokuvan "Tunnit", jonka pääosissa ovat Nicole Kidman, Julianne Moore ja Meryl Streep. Postuumi
Kirjan julkaisu postuumisti tarkoittaa, että julkaiseminen tapahtuu kirjailijan kuoleman jälkeen. Kuuluisia postuumisti ilmestyneitä kirjoja ovat muun muassa Franz Kafkan "Oikeusjuttu", Mihail Bulgakovin "Saatana saapuu Moskovaan", Anne Frankin "Nuoren tytön päiväkirja", Stieg Larssonin "Millennium-trilogia", Mika Waltarin "Nuori Johannes" ja J. R. R. Tolkienin "Silmarillion". Sota ja rauha
Teoksessa on yli 580 henkilöhahmoa, joiden joukossa on sekä historiallisten henkilöiden muotokuvia että kuviteltuja hahmoja. Monet henkilöhahmot perustuvat Tolstoin perheeseen, sukulaisiin ja häneen itseensä. Tarinan runko muodostuu viiden venäläisen aatelisperheen – Bezuhovien, Bolkonskien, Rostovien, Kuraginien ja Drubetskojen – elämänvaiheista Pietarin ja Moskovan salongeissa ja maatiloilla vuosina 1805–1813. Moskova ja sen maalaisaateli edustaa aitoa venäläisyyttä, muodikas Pietari läntisen Euroopan vaikutusta. Jari Tervo
Tervo on kirjoittanut 19 kaunokirjallista teosta, muutaman elokuvakäsikirjoituksen ja kuunnelmia. Aluksi hän kirjoitti runoja, mutta alkoi myöhemmin kirjoittaa romaaneja ja novelleja. Hän on kirjoittanut uusia kirjoja nopeaan tahtiin ja niitä on kertynyt 80-luvulla neljä, 90-luvulla kymmenen ja 2000-luvulla viisi. Tervon ensimmäinen kirja on runokokoelma "Tuulen keinutuoli" vuodelta 1980. Vuonna 1989 Tervo kirjoitti ensimmäisen "Julkkiskirjan" yhdessä Jukka Kuikan kanssa.
1990-luvulla tulivat kuvioihin romaanit ja novellit. Vuonna 1990 Tervo kirjoitti vielä runokokoelman "Muistoja Pohjolasta". Vuonna 1992 hän kirjoitti ensimmäisen romaaninsa, "Pohjan hovi". Sen tapahtumat sijoittuvat ensimmäistä kertaa Rovaniemelle. Tervo julkaisi 90-luvulla myös muun muassa kirjallisen cd-levyn "Elävänä Bulevardilla" (1995), "Toisen julkkiskirjan" Jukka Kuikan kanssa (1998), novellikokoelman "Taksirengin rakkaus" (1998) ja valikoiduista runoista kootun runokokoelman "Intialainen lippalakki" (1999). "Poliisin poika" -romaanista tehtiin TV-näytelmä (1998), ja romaanin "Pyhiesi yhteyteen" pohjalta Pekka Milonoff ohjasi elokuvan, nimellä "Rikos & Rakkaus" (1999). Mike Leigh
Leigh on ollut seitsemästi ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi, viidesti parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen sarjassa ("Salaisuuksia ja valheita", "Vera Drake", "Topsy-Turvy – mullin mallin", "Happy-Go-Lucky" ja "Vuosi elämästä") ja kahdesti parhaan ohjauksen sarjassa ("Salaisuuksia ja valheita" ja "Vera Drake"). "Vera Draken" pääosan esittäjä Imelda Staunton palkittiin naispääosasta Venetsian elokuvajuhlilla. Myös "Happy-Go-Luckyn" naispääosan esittäjä Sally Hawkins palkittiin lukuisilla palkinnoilla, muun muassa Berliinin elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän Hopeinen karhu -palkinnolla sekä parhaan naispääosan Golden Globella. Sodan muisto
"Sodan muisto" perustuu Herman Woukin romaaneihin, jotka on alun perin julkaistu suomeksi vuosina 1979–1981 nimillä "Hyvästi huominen, Maailmanpalo, Sodan mainingit" ja "Tulipilven takana". Vuonna 1991 romaanisarja julkaistiin uudelleen televisiosarjan mukaisella nimellä "Sodan muisto". Truths &amp; Rights
- Basso.fi Scott Turow
Hänen kirjoistaan on suomennettu "Kunnes toisin todistetaan" (1987), "Todistamisen taakka" (1991), "Uhreja ei ole" (1993), "Isiemme lait" (1998), "Keinoja kaihtamatta" (1999), "Kumottu tuomio" (2002), "Identtiset" (2014) ja "Todistaja" (2017). Henrik Tikkanen
Kirjailijana Tikkanen muistetaan parhaiten vuonna 1975 alkaneesta muistelmasarjastaan. Sarja tunnetaan osoitetrilogiana, joka koostuu teoksista "Kulosaarentie 8" (1975), "Majavatie 11" (1976) ja "Mariankatu 26" (1977). Myöhemmin sarjaa jatkoivat vielä teokset "Yrjönkatu" (1980) ja "Henrikinkatu" (1982). Kukin muistelmateos on saanut nimensä osoitteesta, joka on ollut Tikkaselle keskeinen kuvattuna aikana. Wolf Haas
1996–2003 hän kirjoitti seitsemän rikosromaania, joista kuudessa päähenkilö on yksityisetsivä Simon Brenner. Neljästä niistä on tehty elokuva, "Komm, süßer Tod", "Silentium", "Der Knochenmann" ja "Das ewige Leben". Viimeinen on tulossa ensi-iltaan 2015. Romaanissa "Ausgebremst" Brenner ei esiinny, ja sen aihepiiri liikkuu Formula 1 -maailmassa. Vuonna 2009 hän palasi jälleen rikosromaanin pariin teoksella "Der Brenner und der liebe Gott", päähenkilönä Brenner. Palace Springs
"Assault And Battery (Part I)" ("Lives of the Great Man") ja "The Golden Void (Part II)" ("Void of the Golden Light") on nimetty uudelleen tekijänoikeudellisista syistä. Nimet ovat menneet kuitenkin väärinpäin uudelleennimeämisessä. Realismi (kirjallisuus)
Leo Tolstoin (1828–1910) ensimmäinen mestariteos oli "Sota ja rauha" (1869), jossa ei ylistetä suuria johtohahmoja, vaan Venäjän kansaa. Samaa moralismia ja kriittistä suhtautumista yläluokan elämään näkyy myös Tolstoi romaanissa "Anna Karenina" (1877). "Sodan ja rauhan" tavoin se pyrkii osoittamaan yksinkertaisen maalaiselämän arvon. Tolstoi kehitti realistista kerrontaa ja oli romaanin rakenteen mestari – "Sodassa ja rauhassa" on 539 eri henkilöä.
Fjodor Dostojevski (1821–1881) sai mainetta kirjoittamalla vuonna 1846 romaanit "Köyhää väkeä" ja "Kaksoisolento". Hän kuvasi nerokkaasti ihmissielun syvyyksiä ja osoitti samalla, että romaani voi olla filosofisen keskustelun väline kadottamatta jäntevyyttään ja havainnollisuuttaan. Dostojevskin romaaneita hallitsee kahden vastakkaisen ihmistyypin välille syntyvä jännite. Dostojevski tuomittiin kuolemaan vallankumouksellisesta juonittelusta hänen liityttyään sosialistismieliseen seuraan, mutta rangaistus lieveni myöhemmin kuritushuonetuomioksi. Siitä lähtien hänen runoutensa aiheina olivat ihmisten turmellus ja marttyyrius. Dostojevskin runot liikkuvat vapauden, syyllisyyden, pahuuden ja vastuun ikuisten kysymysten parissa. Hänen ensimmäinen tunnettu mestariteoksensa on "Rikos ja rangaistus" (1867). Muita hänen kuuluisia teoksiaan ovat "Idiootti" (1868) ja keskeneräiseksi jäänyt "Karamazovin veljekset" (1880). Totuus ja oikeus
Virossa yleinen kouluromaanin laajityyppi puuttuu suomalaisesta kirjallisuudesta lähes täysin. "Koulutiellä"-teoksen lukion esikuvana oli tarttolainen Treffnerin lukio, jota Tammsaare kävi 1898–1903. Lukio näytteli merkittävää osaa Viron kansallisessa heräämisessä. Oikeuden Puolustajat
Huhtikuussa 2014 julkistettiin, että Zack Snyder ohjaisi "Justice League" -elokuvan Goyerin käsikirjoituksen pohjalta. Warner Bros. raportoi myöhemmin, että Chris Terrio uudelleenkirjoittaisi "Justice Leaguen", tehtyään vaikutuksen uudella käsikirjoituksellaan "Batman v Supermanille". Lokakuussa 2014, Warner Bros. ilmoitti, että elokuvia julkaistiin, joista ensimmäinen ilmestyisi vuonna 2017 Worlds of DC:n viidentenä elokuvana ja sen jatko-osa vuonna 2019 kymmenentenä elokuvana. Snyder ohjaa molemmat elokuvat. Ben Affleckin, Henry Cavillin ja Gal Gadotin odotetaan palaavan Batmanin, Teräsmiehen ja Ihmenaisen rooleihin, sekä "Batman v Superman: Dawn of Justicessa" vain lyhyesti esiintyneiden Ray Fisherin, Jason Momoan ja Ezra Millerin Kyborgin, Vesimiehen ja Salaman rooleihin. Daniel F. Galouye
Galouye aloitti tieteiskirjailijanuransa vuonna 1952, ja hän julkaisi runsaasti novelleja sekä viisi romaania vuosina 1961–1973. Ensimmäinen romaani "Dark Universe" oli ehdolla Hugo-palkinnon saajaksi. Galouyen romaaneista tunnetuin lienee "Simulacron-3" vuodelta 1964, sillä siitä on tehty kaksi elokuvasovitusta: Rainer Werner Fassbinderin "Welt am Draht" (1973) ja Josef Rusnakin "13. kerros" (1999). Romaani käsittelee virtuaalitodellisuutta, ja se ennakoi myöhempiä tieteiselokuvia "Tron" ja "The Matrix". Salaisuuksia ja valheita (televisiosarja)
Sarjan pääosassa on rikostutkija Andrea Cornell (Juliette Lewis). Ensimmäisellä kaudella Ben Crawfordia (Ryan Phillippe) epäillään viisivuotiaan naapurinpojan murhasta. Toisella kaudella Cornell tutkii perheensä pääomasijoitusyhtiön johtoon päässyttä Eric Warneria (Michael Ealy), jonka vaimo Kate on murhattu. Totuus ja oikeus
Vallankumouksellisen kuohunnan keskellä Indrek saa kotoaan kirjeen. Äiti on vakavasti sairaana. Vallankumoukselliset päättävät lähteä maaseudulle takavarikoimaan kartanonherrojen rahoja ja aseita sekä kertomaan aatteesta maalaisille. Indrek liittyy joukkoon, sillä hän aikoo poiketa myöhemmin reitiltä mennäkseen Vargamäelle. Retkestä tulee toisenlainen kuin mitä Indrek kuvitteli. Kaupungissa ryöstetään viinakauppa. Sitä ei polteta, sillä sen yläkerrassa asuu lapsia. Maaseudulla estot häviävät: ensimmäisen kartanon sisustus hävitetään ja rakennuksia poltetaan. Isäntäväki oli saanut vihiä ja paennut, joten alustalaiset ryöstävät tavaroita itselleen. Maalaiset toivovat, että paronien pellot, metsät ja niityt palautetaan kansalle. Eräässä toisessa kartanossa sama toistuu, täällä vain on isäntä, vanha kenraali, kotona. Vallankumoukselliset häpäisevät isäntää ja nähdessään, miten vanha ja miten vaikeaa hänen on liikkua, Indrekin valtaa suuttumus. Hänen mieleensä palautuu oma raihnas isä ja hän tajuaa, että me kaikki ihmiset, riippumatta asemastamme yhteiskunnassa olemme samanlaisia. Myös järjetön ryöstely ja hävittäminen saavat hänet suuttumaan, turhaan hän yrittää estää väkijoukon mellakoinnin. Henrik Tikkanen
Osoitetrilogiassaan Tikkanen pyrkii rehellisyyteen. Paljastavuudessaan se lähestyy niin sanottua tunnustuskirjallisuutta, jolla on vankka asemansa Suomessa nimenomaan suomenruotsalaisessa kirjallisuudessa. Sarjassa todelliset henkilöt – muun muassa runoilija Arvo Turtiainen, kirjailija Jörn Donner ja presidentti K. J. Ståhlberg – esiintyvät omilla nimillään. Tärkeimpänä taiteellisena ohjenuorana Tikkasella on kuitenkin satiirinen tyyli, mikä vaikuttaa tosiasioitten valintaan ja keskinäiseen painotukseen. Terävä ironia ja sarkasmi leimaa kaikkea kuvausta, minkä ansiosta Tikkasta on verrattu muun muassa Jonathan Swiftiin ja Voltaireen. Kirjailija myös pohtii objektiivisen muistamisen mahdollisuutta, kun kyseessä on oma, tunnesiteitten leimaama elämänhistoria. Twilight – Epäilys
Elokuvan pääosissa näyttelevät jo aiemmista elokuvista tutut Kristen Stewart, Robert Pattinson ja Taylor Lautner. "Twilight - Epäilys" oli taloudellinen menestys, mutta sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton.
"Houkutus" () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Stephenie Meyerin kirjoittama neliosainen fantasiakirjasarja. Sarja kertoo teini-ikäisestä Bella Swanista, joka rakastuu vampyyripoika Edward Culleniin. Sarjan ensimmäinen osa "Twilight" ilmestyi alkuperäiskielellä 2005 ja samana vuonna suomennettuna nimellä "Houkutus". Toinen osa "New Moon" ilmestyi 2006 ja sen suomennos "Uusikuu" 2007. Kolmas osa "Eclipse" julkaistiin 2007 ja suomeksi 2008 nimellä "Epäilys". Kirjasarjaan kuuluu lisäksi 2008 ilmestynyt "Breaking Dawn", joka ilmestyi suomeksi nimellä "Aamunkoi" lokakuussa 2009. "Houkutus"-sarjan kirjoja on myyty maailmanlaajuisesti yli 42 miljoonaa kappaletta, ja sitä on käännetty yli 37 kielelle. True Romance
True Romance on Quentin Tarantinon käsikirjoittama ja Tony Scottin ohjaama elokuva vuodelta 1993. Elokuvan pääosissa nähdään Christian Slater, Patricia Arquette ja Michael Rapaport. Elokuvan pienissä sivurooleissa nähdään monia tunnettuja näyttelijöitä kuten Samuel L. Jackson, Gary Oldman, Christopher Walken, Chris Penn, Val Kilmer, Brad Pitt, Tom Sizemore ja Dennis Hopper. Oikeusjuttu (romaani)
Oikeusjuttu () on Franz Kafkan tunnetuimpiin teoksiin kuuluva romaani. Se kertoo paikallisessa pankissa työskentelevästä 30-vuotiaasta Josef K.:sta, joka eräänä aamuna herättyään vangitaan ja asetetaan syytteeseen rikoksesta, jota ei koskaan paljasteta. Kirjan tapahtumat kestävät vuoden. "Oikeusjuttu" tulkitaan usein yhteiskunnalliseksi satiiriksi, jossa Josef K. on viaton byrokratian uhri. Kirjasta on kuitenkin tehty tulkintoja myös ”metafyysisenä romaanina”, jossa Josef K. on tosiasiassa moraalisesti syyllinen ja itsepetoksen vanki. Jotkut kirjallisuuskriitikot ovat myös väittäneet "Oikeusjuttua" formalistiseksi, sisällöltään tyhjäksi teokseksi. Colin Dexter
Morse-romaaneja on ilmestynyt kaikkiaan 13. Niitä on käännetty parillekymmenelle kielelle. Lisäksi Dexter julkaisi novellikokoelman "Viimeinen puhelu", joka koostuu yhdestätoista Morse-kertomuksesta. Dexterille myönnettiin kahdesti sekä "Kultainen" että "Hopeinen tikari", jotka ovat arvostettuja brittiläisiä rikoskirjallisuuspalkintoja. Romaanit on sovitettu suosiota saaneiksi televisioelokuviksi, Morsen pääroolissa näyttelijä John Thaw. Dexter itse esiintyi miltei jokaisessa Morse-televisioelokuvassa cameoroolissa. Hanne-Vibeke Holst
Holstin romaanitrilogia televisiotoimittaja Therese Skårupista käsittelee muun muassa naisen haavoittuvuutta tilanteessa, jossa tämä on joutunut kasvamaan isättömänä. Trilogia koostuu kolmesta itsenäisestä teoksesta "Theresen valinnat" (1992), "Tosielämää" (1994) ja "Onnellinen nainen" (1998), joiden tapahtumat sijoittuvat Kööpenhaminan lisäksi Moskovaan ja Budapestiin. Arttu Tuominen
Arttu Tuominen (s. 1981) on suomalainen kirjailija, joka asuu Porissa, Paarnoorissa. Koulutukseltaan hän on ympäristöteknologian insinööri (ylempi AMK). Arttu Tuominen on julkaissut neljä jännitysromaania. Tuominen on mukana porilaisessa Säh­köi­set sa­nat -ympäristötaideteoksessa muiden satakuntalaisten kirjailijoiden kanssa. Teos koostuu sähkökaappien kylkiin teipatuista kirjailijoiden teksteistä.Tuomisen neljä ensimmäistä kirjaa kuuluvat niin sanottuun Labyrintti-sarjaan. Niissä ovat päähenkilöinä ovat ylikonstaapeli Janne Rautakorpi, sekä pituushypyn MM-kilpailujen hopeamitalisti, Liisa Sarasoja. Vuonna 2019 Tuomisen kirjojen kustantajaksi vaihtui WSOY. Neljä ensimmäistä kirjaa kustansi Myllylahti.Tuomisen novelleja on julkaistu useissa eri antologioissa. Hän on myös toimittanut yhdessä kirjailija Juha Mäntylän kanssa novelliantologiat "Koivulehto – valon ja varjon tarinoita" ja "Tulipunainen mekko – valon ja varjon tarinoita II". Sookie Stackhouse
Sarjasta on ilmestynyt 13 romaania ja useita novelleja. Ensimmäinen osa "Veren voima" ("Dead Until Dark") ilmestyi vuonna 2001. Televisiosarja "True Blood" perustuu Sookie Stackhouse -sarjaan. Kannas-sarja
Kannas-sarja (kutsutaan joissakin yhteyksissä myös "Kannakselaissarjaksi") on Laila Hirvisaaren (silloisen Hietamiehen) kirjoittama romaanisarja, joka käsittää viisi vuosina 1980–1984 ilmestynyttä romaania. Sarjan on kustantanut Otava. Totta
Teoksessa on kaksi tasoa: nykyaika ja 1960-luvun tapahtumat. Perheen vaiettu salaisuus on Martin 1960-luvulla tapahtunut suhde kodinhoitaja Eevaan, jonka tarina avautuu Annan kautta. Romaanin keskiössä ovat tunteet ja niiden käsittely, erityisesti rakkaus ja luopuminen. Teoksen nimen voi tulkita viittaavan tunteiden todentuntuisuuteen. "Kalevan" kirja-arvion mukaan ”Tunteet ovat aina totta ja ne syntyvät jokaisessa yhtä tuoreina, olivatpa niihin johtaneet tilanteet kuinka kliseisiä tahansa.” Totuus ja oikeus
"Totuus ja oikeus" -romaanisarjan osat "Maan lupaus", "Koulutie", "Surmatulet", "Kuolemantanssi" sekä "Kotiinpaluu" on suomeksi kääntänyt Juhani Salokannel, ja ne on julkaistu vuosina 2002–2013. Vuosina 1932 ja 1935 ilmestyivät "Totuuden ja oikeuden" ensimmäinen ja viimeinen osa suomeksi Erkki Reijosen suomentamina. Vaikka tuolloin elettiin heimohengen aikaa, saivat kirjat melko heikon myyntimenestyksen. Mika Waltari ja Lauri Viljanen arvostelivat ne ja totesivat Tammsaaren olevan eurooppalaista tasoa olevan kirjailijan ja kertojan. True Justice
True Justice on yhdysvaltalainen 26-osainen rikossarja, joka seuraa Elijah Kanen johtamaa poliisijoukkoa, joka yrittää pitää Seattlen kadut poissa rikollisuudesta.Kanen joukko ei kuitenkaan välitä säännöistä, vaan käyttää kaikkia mahdollisia brutaaleja keinoja pysäyttääkseen roistot. Sarjan on tuottanut ja käsikirjoittanut Steven Seagal, joka esiintyy sarjan pääosassa yhdessä William 'Big Sleeps' Stewartin, Alex Mallari Jr.'n, ja J. Anthony Penan kanssa. Jens Bjørneboe
Bjørneboen esikoisteos vuodelta 1951 on sarja "Dikt". Sitä seurasivat runokokoelmat "Ariadne" (1953) ja "Aske, vind og jord" (1968). TeoksessaI "Før hanen galer" (1952) Bjørneboe käsittelee ihmisille tehtyjä lääketieteellisiä kokeita. Romaanissa "Jonas" (1955) hän vastustaa autoritaarista koulujärjestelmää, teoksessa "Den onde hyrde" (1960) hän käsittelee kriminaalihuoltoa. Teos "Uten en tråd", vuodelta 1966 herätti kohua, ja se kiellettiin pian sen vapaan sukupuolimoraalin vuoksi. Hänen merkittävimpinä teoksinaan pidetään trilogiaa "Bestialitetens historie". Siihen sisältyvät teokset: "Vapauden hetki", "Kruttårnet" ja "Stillheten". Trilogia on mainuttu Karl Ove Knausgårdin romaanisarjassa "Min Kamp" hänen suosikkinaan. Trilogiasta on suomennettu vain ensimmäinen osa. Sota ja rauha
Romaaniin pohjautuu ainakin kolme televisiosarjaa. BBC:n kaksikymmentä jaksoa käsittävässä, vuoden 1972 televisiosarjassa pääosia näyttelivät Anthony Hopkins, Rupert Davies, Faith Brook, Morag Hood, Alan Dobie, Angela Down ja Sylvester Morand. Tätä sarjaa kehuttiin, koska se pysyi uskollisena romaanin juonelle. Vuonna 2000 romaanista tehtiin ranskalainen sovitus "La guerre et la paix", joka perustui enemmän romaaniin perustuvaan oopperaan kuin itse kirjaan. Televisiosarjan ohjasi François Roussillon. Vuoden 2007 minitelevisiosarja kuvattiin lukuisissa eri maissa, muun muassa Venäjällä, Ranskassa, Saksassa, Puolassa ja Italiassa. Minitelevisiosarjan ohjasi Robert Dornhelm. Romaanista on julkaistu neljäs, BBC:n tuottama televisiosarja vuonna 2016, ja sen on käsikirjoittanut Andrew Davies ja sarjan pääosissa ovat muun muassa James Norton, Lily James ja Paul Dano. Riikka Pulkkinen
Toinen romaani "Totta" ilmestyi vuonna 2010, oli Finlandia-palkintoehdokkaana ja sai kansainvälistä huomiota. Pulkkiselta on sittemmin ilmestynyt kolmas romaani "Vieras," vuonna 2012, neljäs romaani "Iiris Lempivaaran levoton ja painava sydän", vuonna 2014, joka pohjautui hänen aikaisemmin kirjoittamaan kolumniin, viides romaani "Paras mahdollinen maailma", vuonna 2016 ja kuudes, "Lasten planeetta", vuonna 2018. Émile Zola
Zolan myöhemmässä tuotannossa naturalismin rinnalle nousee myös symbolistisia sävyjä. Symbolismiin päin kallistuvia romaaneja ovat Les Quatres Evangiles -sarjan teokset, joista on suomennettu romaanit "Hedelmällisyys" (1905–1906) ja "Totuus" (1902–1903). Totuus Harry Quebertin tapauksesta
Totuus Harry Quebertin tapauksesta ("The Truth About the Harry Quebert Affair)" on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu sveitsiläisen Joël Dickerin samannimiseen menestysromaaniin. Sarja kertoo kuuluisasta kirjailijasta Harry Quebertistä, jonka puutarhasta löytyy 33 vuotta sitten kadonnut 15-vuotias Nola Kellergan. Dan Rhodes
Dan Rhodes (s. 1972) on brittiläinen kirjailija, joka asuu Skotlannissa. Hänen teoksiaan on käännetty 25 kielelle. Hän kirjoittaa novelleja ja romaaneja. Vuonna 2003 julkaistu esikoisromaani "Timoleon Vieta palaa kotiin" ("Timoleon Vieta Come Home") palkittiin vuoden parhaana esikoisromaanina. Kolmas romaani "Kulta" palkittiin vuoden 2007 parhaana skotlantilaisena romaanina. Jeeves
Kustannusosakeyhtiö Teos ilmoitti toukokuussa 2009 aloittavansa Wodehousen Jeeves-tarinoiden uusien suomennosten julkaisun. Syyskuussa 2009 ilmestyi sarjan ensimmäinen kirja, jonka nimi on "Kiitos, Jeeves" ja se koostuu tarinoista ”Right Ho, Jeeves”, ”Thank You, Jeeves” sekä novellista ”Jeeves Makes an Omelette”. Samaan aikaan ilmestyi sarjan toinen teos, jonka nimi on "Hiiop, Jeeves", ja se koostuu kahdesta romaanista ja yhdestä novellista. Kolmas osa "Hyvää joulua, Jeeves!" julkaistiin syyskuussa 2011. Uudet suomennokset ovat Kaisa Siveniuksen käsialaa. Gabriella Ullberg Westin
Ullberg Westinin ensimmäinen dekkari "Yksinäinen perhonen" () ilmestyi vuonna 2014 ja suomennettuna 2015 HarperCollins Nordicin kustantamana. Se oli uuden dekkarisarjan ("Murha Hudiksvallissa") avausosa. Sarjan keskeinen henkilö on rikostarkastaja "Johan Rokka", joka on palannut kotikaupunkiinsa Hudiksvalliin. Vuonna 2017 ilmestyi sarjan kolmas osa "Fixaren". Romaani
Yksi maailmankirjallisuuden merkittävimmistä romaaneista on Miguel de Cervantesin vuonna 1605 ilmestynyt "Don Quijote de la Mancha". 1800-luvulla julkaistuista romaaneista klassikkoasemassa ovat muun muassa Charles Dickensin "Oliver Twist", Fjodor Dostojevskin "Rikos ja rangaistus" ja Leo Tolstoin "Sota ja rauha", Victor Hugon "Kurjat" ja Herman Melvillen "Moby Dick". Suomenkielisen romaanin suurin klassikko on Aleksis Kiven "Seitsemän veljestä".