Kuinka monta henkilöä kuoli Lahden pommituksissa talvisodassa?
Talvisodan pommitukset Lahdessa
Talvisodan pommitukset Lahdessa tapahtuivat 36 pommituskertana, joihin sisältyi 373 konesuoritusta. Pudotettujen pommien määrä oli noin 2 600. Pommituspäivät olivat 1. joulukuuta, 2. joulukuuta, 21. joulukuuta ja 27. joulukuuta 1939 sekä 6. tammikuuta, 13. tammikuuta, 20. tammikuuta, 13. helmikuuta, 26. helmikuuta, 2. maaliskuuta ja 3. maaliskuuta 1940. Pommituksissa kuoli 26 ihmistä sekä haavoittui vakavasti 23 ja lievästi 33. Rakennuksia tuhoutui täysin neljäkymmentä. Viisikymmentä rakennusta paloi ja 414 vaurioitui muin tavoin. Hävittäjäpuolustuksesta vastasi pääasiassa Lentorykmentti 2:n Lentolaivue 24.
Jaakko Vuorela
Talvisodassa Vuorela toimi hävittäjälentäjänä Lentolaivue 24:ssa, osallistuen ilmataisteluihin Viipurin läheisyydessä ja Kannaksella. Hänen nimissään olivat laivueen kaksi ensimmäistä voittoa sodassa, 1. joulukuuta 1939 kello 12.05 (Perojoki) ja kello 12.20 (Vammeljärvi), molemmat Fokker D.XXI-koneella alas ammuttuja venäläisiä Tupolev SB-2-pommikoneita. Tammikuun 30. päivänä 1940 Vuorela törmäsi Ruokolahden Kietävän kylässä kovassa sumussa laskeutuessaan puiden latvoihin, kone tuhoutui ja Vuorela sai surmansa. Talvisodan pommitukset Lahdessa
Ilmahälytyksistä vastasi ilmapuolustusaluekeskus 14. Suomen sisällissota
Toukokuussa 1918 vankileireillä kuoli noin 600–700 vankia. Kesäkuussa kuolema korjasi 2 900 vankia ja heinäkuussa menehtyneitä oli 4 800–5 250. Elokuussa luvut olivat alenevat, mutta edelleen korkeat, 2 200 henkeä ja syyskuussa 1918 noin 1 000 uhria. Syinä laskuun lienevät olleet sekä hallituksen herääminen katastrofiin että tutkinnan edistyminen niin, että niin sanottuja vaarattomia vankeja voitiin vapauttaa ehdonalaistuomioilla. Kaikkiaan kesän 1918 aikana vankileireissä arvioidaan menehtyneen nälkään ja tauteihin 11 000–13 500 suomalaista. Heistä noin 5 000 eli lähes 40 % oli 15–24-vuotiaita. Tunnettua on, että useat nälkiintyneet vangit, noin 600–700, menehtyivät vielä vankileiristä päästyäänkin ”vapauden huumassa” liian varhain nautittuun vahvaan ateriaan. Korkein vankileirikuolleisuus oli Tammisaaren vankileirissä: lähes 34 prosenttia vangeista. Hämeenlinnassa ja pienemmässä Lappeenrannan vankileirissä kuolleisuus oli noin 20 prosenttia. Muissa leireissä kuolleisuus oli pääosin 5–15 prosenttia. Taudeista varsinkin espanjantauti sekä erilaiset rokko-, kuume- ja suolistosairaudet aiheuttivat tuhoa leiriolojen heikentämissä vangeissa. Leireillä eri syistä ammuttujen punavankien määrä oli korkea; Lahdessa ammuttiin yli 500 vankia, Lappeenrannassa yli 400, Tampereella 330 ja Viipurissa 250 vankia. Punavankileirit ja niiden olosuhteet herättivät kansainvälistäkin huomiota. Asiaa käsiteltiin muun muassa Ruotsin ja Englannin lehdistössä. Talvisodan pommitukset Lahdessa
Lahden kaupunkia auttoi talvisodan pommitusten aikana ilmavalvonnan onnistuminen, koska suomalaiset torjuntahävittäjät kyettiin lähettämään ajoissa neuvostoliittolaisia pommituslentokoneita vastaan ennen kuin ne ennättivät monissa tapauksissa kohteisiinsa. Lahden seudulla alkukeväällä 1940 sijoitettiin torjuntahävittäjiä nykyiseen Teivaan satamaan Vesijärven jäälle moottorirannan kohdalle. Sen jälkeen avattiin Hollolan Pyhäniemeen Pyhäniemen jäälentokenttä helmi-maaliskuun vaihteeksi 1940. Välirauhan aikana rakennettiin maalentokenttä Hollolan Hälvälään. Hälvälän sorapäällysteistä lentopaikkaa kutsutaan nykyäänkin Hollolan lentokentäksi. Talvisodan pommitukset Helsingissä
Talvisodan ensimmäisenä päivänä 30. marraskuuta 1939 Neuvostoliiton sotilaskoneet tekivät Helsingin alueella useita pommituslentoja. Ensimmäinen ilmahälytys annetiin klo 9.15 ja viisi minuuttia myöhemmin kolmen koneen muodostelma SB-2 pommikoneita saapui Helsingin ylle kohteenaan Malmin lentoasema.Helsingin Reservin Sanomat, s. 10–11. Ensimmäiset pomminsa koneet pudottivat Santahaminaan lähelle kansakoulua. Pilvisen ilman takia koneet eivät kuitenkaan osuneet kohteeseensa, vaan pommit putosivat Malmille, Pasilan ratapihalle ja Tikkurilaan; kolme Pasilaan pudonneista pommeista jäi suutareiksi. Talvisodan pommitukset Kuopiossa
Talvisodan pommitukset Kuopiossa tapahtuivat 6. tammikuuta, 2. helmikuuta, 3. helmikuuta ja 5. maaliskuuta 1940. Pommihyökkäyksistä tuhoisin tapahtui 3. helmikuuta 1940. Silloin kuoli 34 ihmistä. Yhteensä viidessä pommituksessa kuoli laskentatavasta riippuen 41 tai 43 ihmistä, lisäksi sosiaaliministeriön mukaan rakennuksista vaurioitui tai tuhoutui 116. Täysin tuhoutuneita rakennuksia oli vain kymmenen. Kuopiossa annettiin yhteensä 24 ilmahälytystä. Lammin taistelu
Taistelussa kaatuneiden punaisten tarkka lukumäärä ei ole selvillä, mutta heitä oli noin 20–35. Joidenkin lähteiden mukaan kaatuneita olisi jopa parisataa, mutta luku on suuresti liioiteltu. Heidät haudattiin joukkohautaan taistelupaikalle Konnarin kylään, jonne myöhemmin siirrettiin myös muualle aikaisemmin haudattuja sekä Lammilla teloitettuja punaisia. Kirkkoherra Gustaf Eugen Airila olisi vielä samana vuonna halunnut siirtää vainaat kirkkomaalle, mutta tuomiokapituli ei antanut siihen lupaa. Paikalle pytytettiin muistomerkki vuonna 1951 ja Tampereen hiippakunnan piispa Juha Pihkala siunasi joukkohaudan vainajat lopulta elokuussa 1998. Talvisota
Suomen hallitus ja ulkoasiainvaliokunta hyväksyivät Neuvostoliiton laatiman rauhansopimuksen 11. maaliskuuta ja Moskovan rauhansopimus allekirjoitettiin illalla 12. maaliskuuta 1940. Taistelutoiminta rintamilla päättyi seuraavana päivänä asteittain klo 11 alkaen. Kello 10:45 neuvostojoukkojen tykistö ja kranaatinheittimistö avasivat yllättäen tulen suomalaisten asemiin. Keskityksillä ei ollut mitään suoraa sotilaallista päämäärää, ja ne olivatkin puhdas kostotoimi. Tulituksen johdosta satoja suomalaisia kuoli tai haavoittui. Sallan rintamalla loppuhetken tykistökeskitys oli ankaraa ja vielä kello 12 neuvostolentokoneet pommittivat suomalaisten asemia. Rintamavastuussa olleesta ruotsalaisten vapaaehtoisten yksiköstä kaatui kymmenen ja haavoittui 30 miestä. Suomen sisällissodan naiskaartit
Tutkija Tuulikki Pekkalaisen mukaan suurimmat teloitukset Lahdessa nähtiin 9. toukokuuta, jolloin ammuttiin ainakin 100 naista. Saksalaisen upseerin Hans Tröbstin vuonna 2008 löytyneen sotapäiväkirjan mukaan heidät ammuttiin konekiväärillä silmät liinalla peitettyinä Mustankallion hautausmaan viereisessä metsikössä. Teloituksista Tröbstille kertonut lääkintäkersantti mainitsi, miten puut olivat täynnä aivojen roiskeita. Lahja Oksanen
Oksanen osallistui talvisotaan pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 14:ssä ja osallistui taisteluihin Muolaalla, Summassa, Viipurissa, ja Viipurinlahdella. Välirauhan aikana hän jatkoi samassa tehtävässä, kunnes hänet siirrettiin päälliköksi Lahden suojeluskuntapiirin I alueelle. Hugo Ilmari Kautto
Suomen sotasurmat 1914–1922 tutkimusten ja arkistojen mukaan Kautto murhattiin 19.1.1918 arkistotietojen perusteella. Saksalaiset aloittivat samana päivänä Lahden valtaamisen Pennalasta käsin Renkomäen kautta. Talvisodan merisotatoimet
Suomen merivoimat kärsi pahimmat tappionsa 13. tammikuuta, kun saattoalus "Aura II" upposi oman syvyyspomminsa räjähdykseen. Aluksen miehistöstä kuoli 26 henkeä ja selviytyi 15. 18. tammikuuta jäänmurtaja "Tarmo" joutui 22 SB-2-pommikoneen hyökkäyksen kohteeksi Kotkan satamassa ja sai suoran osuman pommista. 39 miestä kuoli ja 11 haavoittui. Alus ei kuitenkaan uponnut ja sitä käytettiin operaatioissa maaliskuussa. Lahden sotilassairaala
Lahden sotilassairaala perustettiin vuonna 1914 kehotuksesta ensimmäisen maailmansodan haavoittuneita venäläisiä sotilaita varten. Aloitteen sairaalan perustamisesta teki Hollolan kunnan aloitteesta Hollolan kihlakunnan ja Jämsän kihlakunnan kunnat. Sairaalaan liittyviä asioita käsiteltiin kuntien yhteisissä kuntakokouksissa. Suomen Senaatti päätti Lahden sotilassairaalan lakkauttamisesta 1. syyskuuta 1916 alkaen. Saksan poliittisen kasvatuksen keskusvirasto
Todellista uhrien määrää ei tiedä kukaan. Monista englantilaisten pommikoneiden iskun kohteeksi joutuneista ihmisistä ei jäänyt tulipätsissä mitään jäljelle. Historioitsijoiden arvioiden mukaan pommituksissa kuoli 25 000 - 250 000 dresdeniläistä ja kaupunkiin neuvostoarmeijan jaloista Sleesiasta paennutta saksalaista evakkoa. Suomen sisällissota
Terrorin huippukautena, huhtikuun lopun ja toukokuun alun 1918 välisenä kahtena viikkona teloituksia oli noin 200 päivässä, ja yhteensä surmattiin 2 500–3 000 henkeä. Hans Kalmin joukot ampuivat Lahdessa 1. toukokuuta–31. toukokuuta 1918 välisenä aikana 150–200 punaisiin lukeutunutta naista. Teloituksissa menehtyi kaikkiaan 300–600 naishenkilöä. Talvisodan pommitukset Lahdessa
Ilmapuolustusaluekeskus keräsi tiedot valvontatorneista aisti-ilmavalvonnan tuloksista, muodosti tilannekuvaa ja lähetti tiedot edelleen ilmatorjuntaan, hävittäjälaivueiden osille sekä väestönsuojeluun ilmahälytystä varten. Talvisodan pommitukset Lahdessa
IPAK 14:n sotapäiväkirjat on sota-arkistossa kansallisarkistossa. Fiat G.50
Talvisodan päättymiseen 13. maaliskuuta 1940 mennessä LLv 26 saavutti torjuntalennoilla yksitoista ilmavoittoa. Fiateilla LLv 26:ssa lentäneet luutnantti Olli Puhakka ja kersantti Lasse Aaltonen ampuivat kumpikin kaksi konetta alas talvisodassa. Valtion Lentokonetehtaan koelentueen päällikkö, kapteeni Erkki Ehrnrooth ampui talvisodassa Tamperetta pommittaneista vihollispommittajista 2 konetta alas ”Fiiulla”. Tappioina talvisodassa oli yksi ilmataistelussa menetetty Fiat. Lapin sota
Lapin sodassa Suomi menetti 774 miestä kaatuneina ja 262 kadonneina (näistä jäi 164 vangeiksi), ja 2 904 haavoittui. Kolmasosa suomalaisista kaatuneista kuoli jalkaväkimiinoihin. Saksalaisten tappiot olivat lähes 1 000 kaatunutta, yli 2 000 haavoittunutta sekä 1 300 vangiksi joutunutta.
Suomalaisten saamat vangit luovutettiin Neuvostoliittoon, josta henkiin jääneet palautettiin kotimaahansa 1950-luvun mittaan. Saksalaisten ottamat suomalaisvangit kuljetettiin Norjaan, josta useimmat vapautettiin keväällä 1945. Lahden taistelu
Lahdessa oli asukkaita 5 236. Strateginen merkitys perustui sijaintiin rautateiden ja maanteiden risteyspaikassa: Lahdesta oli suora Kouvolan kautta kulkeva ratayhteys Pietariin ja kapearaiteinen rautatieyhteys Loviisaan. Maantiet yhdistivät kaupungin Hämeenlinnaan ja Tampereelle. Talvisodan pommitukset Sortavalassa
Neuvostoliittolaisten tietojen mukaan 2. helmikuuta 1940 tapahtuneen pommituksen olisi suorittanut everstiluutnantti I. Pjatjuhinin komentama "15. pikapommittajaprikaati" 150 lentokoneen voimalla. Leningradin sotilaspiirin tilannekatsauksen (2. helmikuuta 1940) mukaan "Ilmavoimamme ovat pommittaneet menestyksellisesti vihollisen sotilaallisia kohteita." Päivän pommituksissa kuoli 15 ihmistä ja 44 haavoittui. Sortavalan luterilainen kirkko tuhoutui. Lahti
Suomen sisällissodassa Lahdessa käytiin ratkaisevia taisteluja. Lahden punakaarti otti vallan kaupungissa tammikuussa 1918 ja piti sitä hallussaan kolme kuukautta, kunnes Loviisassa maihinnousseet saksalaiset joukot valloittivat kaupungin huhtikuussa. Lahden länsipuolelta Venäjälle pakenevat punaiset antautuivat rajujen taistelujen jälkeen. Lahden keskustan tuntumassa olleelle Fellmannin pellolle pystytettiin väliaikainen vankileiri johon koottiin noin 20 000 antautunutta punaista. Yli puolet näistä siirrettiin myöhemmin Hennalan vankileirille, josta muodostettiin yksi suurimmista sisällissodan vankileireistä. Entisen pellon paikalla on nykyisin Fellmannin puisto jossa paljastettiin vuonna 1978 suuri punavankien muistomerkki. Allan Lahtinen
Talvisotaan Lahtinen osallistui 1. Prikaatin A-kolonnan johtajana 2. Armeijakunnan alueella, josta hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi Kuormastokorjauskomppaniaan. Välirauhan ja Jatkosodassa hän toimi samassa tehtävässä.
Sotien jälkeen hän toimi tilapäistehtävissä 2. Divisioonassa ja vuodesta 1945 alkaen työnjohtajana Autovarikolla sekä samoissa tehtävissä Keskusvarikko 9:ssä vuosina 1945 – 1946. Hän sai Korkeimmalta oikeudelta tuomion vuonna 1947 ja rangaistuksen kärsittyään hän toimi erilaisissa rakennus-, metsä- ja maanviljelystöissä. Hänet on haudattu Helsinkiin. Hennalan vankileiri
Punaisten antauduttua Lahdessa 1. toukokuuta 1918 siirrettiin kaupunkiin noin 22 000 punakaartilaista ja itää kohti pyrkinyttä pakolaista. Heitä sijoitettiin aluksi kouluihin ja teollisuuslaitoksiin. Niiden täytyttyä vangit koottiin Fellmanin kartanon maille, jonne syntyi Fellmanin pelloksi kutsuttu väliaikainen leiri. 15.5.1918 mennessä vangit siirrettiin toisille paikkakunnille ja Hennalan vankileirille. Lahdessa kirjattiin Marjo Liukkosen lisensiaatintyön mukaan pidätyskortit yli 2200 naisesta ja 289 alle 15-vuotiaasta lapsesta. Saman tutkimuksen mukaan Lahdessa teloitettiin ampumalla 218 naista, joista nuorin oli 14-vuotias, ilman oikeudenkäyntiä ja myös lapsista monet kuolivat leirillä. Suomen sisällissodan naiskaartit
Mittavimmat teloitukset nähtiin Lahdessa ja Hollolassa, jossa huhti–toukokuun aikana ammuttiin ainakin 180–220 naiskaartilaista. Lapin yliopistossa vuonna 2016 hyväksytyn lisensiaattityön mukaan Hennalan vankileirillä teloitettiin yhteensä 218 naista, mutta todennäköisesti heitä oli vielä paljon enemmän. Suomen sotasurmat -tietokannassa on ainoastaan 103:n Hennalassa teloitetun tiedot, mutta vastaavasti Työväen Arkiston terroritilaston mukaan teloitettuja oli jopa 600. Leirillä oli nykytiedon mukaan kaikkiaan yli 2 200 naista, vaikka vanhemmat luvut mainitsivat vain 341 naisvankia. Leirillä oli myös lähes 300 lasta äitiensä kanssa, vaikka aikaisemmassa tutkimuksessa on väitetty, että naiset ja lapset lähtettiin kotiin jo Fellmannin pellon kokoamisleiriltä. Talvisodan pommitukset Lahdessa
Tuhoutuneita rakennuksia korvasi osin Västeråsin kaupunki lahjoittamalla tehdasvalmisteisia taloja: 69 kaupunkioloihin suunniteltua ja 27 maaseutuoloihin suunniteltua. Lahteen tuli kaupunginosa, jonka nimi on Västerås. Sinne sijoitetut lahjatalot olivat tyyppiä C1. 27 maaseudulle tarkoitettu taloa sijoitettiin Tapanilaan. Tanja Savitševa
Leningradin syyskuussa 1941 alkanut piiritys aiheutti nopeasti inhimillisen katastrofin. Julkinen liikenne ja sähkönjakelu asuintaloihin keskeytyi joulukuussa 1941. Keskuslämmitys, vedenjakelu ja viemärit lakkasivat toimimasta tammikuun 1942 kovissa pakkasissa. Ruokapulan takia joulukuussa kuoli nälkään 53 000 ja tammi-helmikuussa noin 200 000 kaupunkilaista. Tammikuuhun 1943 asti jatkuneessä piirityksessä kuoli nälkään virallisten tietojen mukaan kaikkiaan 641 000 henkeä, historioitsijoiden mukaan vähintään 800 000. Pommituksissa kuoli noin 17 000 ja haavoittui 34 000 siviiliä. Suomen sisällissota Lapissa
Valkoisen terrorin aikana kevättalvella 1918 Lapissa teloitettiin ainakin 80–100 punaista tai sellaiseksi epäiltyä. Suurin osa kuolemantuomioista jaettiin maallikkojen muodostamissa Rovaniemen ja Kemin kenttäoikeuksissa, jotka olivat toiminnassa toukokuulle saakka. Ensimmäinen teloitusaalto alkoi välittömästi valkoisten saatua haltuunsa Kemin, Tornion ja Rovaniemen. K. M. Walleniuksesta tehtiin Rovaniemelle sijoitetun valkoisen armeijan Pohjois-Suomen esikunnan komentaja, jonka tehtäväksi tuli puhdistaa Lappi punaisista. Hänen johtamansa Rovaniemen sotaoikeus antoi ensimmäisen kuolemantuomion 5. helmikuuta Leo Pekkalalle. Walleniuksen lisäksi sotaoikeuteen kuuluivat ainakin varatuomari Ilmari Jyrhämä ja asianajaja Artturi Moberg. Kun Rovaniemen suojeluskuntalaisista ei löytynyt vapaaehtoisia, paikalle hälytettiin teloittajaksi Kemijärven nimismies Jussi Hagberg. Leo Pekkalan lisäksi hän ampui Kemijoen jäälle hakatun avannon reunalla nimismiehenä toimineen työväenyhdistyksen puheenjohtajan Heikki Marttilan sekä Rovaniemen punakaartin päällikön Antti Rädyn. 16. helmikuuta Hagberg teloitti vielä viisi miestä, joiden syyksi pantiin kaksi syksyn levottomuuksien aikana tehtyä surmaa. Heidän ruumiitaan ei enää upoteta avantoon, vaan kuljetetaan III hautausmaan muurin ulkopuolelle, jossa tehdään myös loput teloitukset. Kemin torilla järjestettiin 8. helmikuuta julkinen teloitus, jossa ammuttiin näytösluonteisesti Rovaniemen punakaartin päällikkö Kaarlo Kurki, sekä viisi muuta punaista, muun muassa Kemin maalaiskunnan punakaartin päällikkö Yrjö Kallinen sekä Simon punakaartin päällikkö Joonas Ahonen. Pyhäntä
Toisen maailmansodan aikana pyhäntäläisiä kuoli 98. Väkilukuun suhteutettuna luku on Suomen korkein, sillä se tarkoitti noin viittä prosenttia kunnan väestöstä. Talvisodassa kaatuneita oli 18, jatkosodassa 73 ja Lapin sodan aikana pyhäntäläisiä kaatui 7. Hatynin joukkomurha
Muistoalueella kerrotaan, että saksalaismiehityksen aikana maassa tuhottiin 209 kaupunkia tai kaupunkitaajamaa. Kyliä hävitettiin tai poltettiin noin 9 200 kappaletta. Valkovenäläisiä surmattiin sodan aikana 2 700 000 henkeä. Alueen 128 metriä pitkällä muistoseinällä luetellaan 260 Valko-Venäjällä olleen kuolemanleirin tai joukkomurhan paikkaa nimineen ja uhrimäärineen. Maan kuolemanleireillä sai surmansa yli miljoona ihmistä. Helsingin suurpommitukset
Pommituksessa sai surmansa runsaat sata ja haavoittui noin 300 henkilöä. Rakennuksia tuhoutui tai vaurioitui yli 160 kappaletta. Henkilöuhrien suuri määrä muihin pommituksiin nähden selittyy ehkä osittain sillä, että hyökkäys oli paljon voimakkaampi kuin osattiin odottaa; lisäksi pahana haittana juuri tärkeimmällä eli eteläisellä torjuntasuunnalla oli se, että Santahaminan johtopatterin tulenjohtokone oli sattumoisin korjattavana, joten patteriston täyttä tehoa ei voitu maksimaalisesti hyödyntää. Samoin etupäässä ilmajohtojen varassa olleet puhelinyhteydet katkeilivat johtojen kärsiessä pommituksista; seuraavaan hyökkäykseen mennessä viestintäjohtoja olikin saatu jo vedettyä maakaapeleina ja radiokalustoa oli pystytty saksalaisten avulla oleellisesti parantamaan. Talvisodan ilmatorjunta
Siviiliväestö kärsi myös tappioita, joiden kokonaisluku menehtyneinä oli 848 henkilöä. Malmin hautausmaa
Hautakortteli 71 on sankarihauta-alue, joka perustettiin 1939. Siellä lepää 520 suomalaista sankarivainajaa, ja viereisessä toisessa haudassa 95 vapaaehtoista virolaista sotilasta. Pro patria -muistomerkin on suunnitellut vuonna 1953 arkkitehti Arvo Muroma, joka on suunnitellut myös Hietaniemen sankarihauta-alueen. Sankarihauta-alueen vieressä on maaliskuussa 1940 tapahtuneen Iittalan junaturman uhrien yhteishauta. Naapurikorttelissa 72 on Sakari Siitosen ja Tero Aaltosen suunnittelema Helsingin sota-aikaisten ilmapommitusten uhrien muistomerkki, johon on kaiverrettu 300 pommituksissa kuolleen siviilin nimet. Muistomerkki paljastettiin talvisodan alkamisen 50-vuotispäivänä 30. marraskuuta 1989. Pommitusten kaikkiaan 347 uhrista 80 on haudattu tälle paikalle. Oulunkylän sankarihautausmaalla korttelien 91 ja 92 välissä on Ilmari Wirkkalan veistämä muistomerkki vuodelta 1950. Ilmatorjunta
Talvisodassa ilmavoimien osalta Neuvostoliitolla oli aluksi 7-kertainen ilmaylivoima, mikä kasvoi kolmen kuukauden aikana sodan loppuun mennessä 20-kertaiseksi. 700 paikkakuntaa pommitettiin. Ilmavoimien puolustushaaraan aselajina kuuluvat Suomen ilmatorjuntajoukot ampuivat alas vähintään 404 neuvostoliittolaista lentokonetta, vaurioittivat 376 konetta. 404:stä pudotuksesta 280 tapahtui sotatoimialueella kenttäarmeijan toimialueella. Ilmavoimien lentojoukot pudottivat 190 neuvostoliittolaiskonetta. Sotatalous Suomessa talvisodan aikana
Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat, asiasta laaditun tilaston mukaan, kaiken kaikkiaan 690:ä paikkakuntaa Suomen alueella talvisodan aikana. Hieman yli 2 700:n pommituksen aikana pudotettiin yhteensä noin 55 000 räjähdys- ja yli 41 000 palopommia. Pommitusten seurauksena kuoli hieman vajaa tuhat henkeä, vaikeasti haavoittui n. 540 ja lievemmin yli 1 300 henkilöä. Hennalan vankileiri
Hennalan vankileirin vartioiden esimiehenä ja kenttäoikeuden tuomarina 5.5.-21.5. toimi majuri Hans Kalm. Hänen miehistönsä koostui lähinnä Evon ja Tuomarniemen metsänvartijakoulujen oppilaista. Lahdessa ammuttiin toukokuun kolmen ensimmäisen viikon aikana yli 500 vankia. Toukokuun 9. tai 10. päivä teloitettiin 152 naisvankia Lahdessa Mustankallion hautausmaalla. Nuorin Lahdessa teloitettu naisvanki oli vain 14-vuotias. Leirillä oli myös vangittujen naisten pieniä lapsia. Punakaartien johtajista Hennalassa ammuttiin yleisesikuntapäällikkönä toiminut Ali Aaltonen, jonka Hans Kalm tiettävästi teloitti henkilökohtaisesti. Hiroshiman ja Nagasakin pommitukset
Hiroshimassa kuoli heti 70 000 ja 80 000 haavoittui. 1 km säteellä kuoli väestöstä 95 %. Joulukuuhun mennessä pommi oli tappanut jälkivaikutuksillaan 130 000–150 000, ja vuoteen 1950 mennessä 200 000. Yhteensä pommi vaikutti 310 000–320 000 ihmiseen. Talvisota (elokuva)
Pohjalaisen Pentti Orhanen näki "Talvisodassa" yhtymäkohtia Edvin Laineen yli kolme vuosikymmentä aiemmin valmistuneeseen "Tuntemattoman sotilaan" filmatisointiin. 84-vuotias Edvin Laine kuoli sattumoisin vain hieman ennen "Talvisodan" ensi-iltaa 18. marraskuuta 1989.
Kotimaan menestyksen rohkaisemana "Talvisota" vietiin alkuvuonna 1990 Saksaan Berliinin elokuvajuhlille; innokkaimmat väläyttelivät jopa Oscar-kilpaan osallistumista. Karu totuus paljastui kuitenkin nopeasti. Euroopassa elettiin Berliinin muurin murtumisen nostattamassa huumassa ja puolen vuosisadan takaisista tapahtumista kertoneen "Talvisodan" vastaanotto Berliinissä jäi varsin laimeaksi. Asiaa ei auttanut sekään, että tekijät lupasivat elokuvasta olevan tulossa myös alkuperäisestä 125 minuuttiin lyhennetty kansainvälinen versio. Talvisodan merisotatoimet
Suomi menetti näiden sota-alusten lisäksi viisi rahtilaivaa. Ensimmäinen oli Wilpas (775 tn), jonka sukellusvene Štš-311 upotti 29. joulukuuta 1939 Pohjanlahdella. Tämä oli ainoa neuvostoliittolaisten sukellusveneiden upottama suomalainen alus, sillä muut neljä upotettua kauppalaivaa upposivat pommituksissa. Leo (1 243 tn) upposi 1. tammikuuta 1940 Turun satamaan, Kaija (398 tn) upposi Koivistolle 19. tammikuuta 1940, Notung (1 133 tn) upposi 24. tammikuuta 1940 ja viimeisenä Rigel (3 779 tn) upposi Mäntyluodon satamaan 18. helmikuuta 1940. Näiden viiden kauppalaivan yhteinen kantavuus oli 7 328 tonnia. Raudun taistelu
Kaatuneiden punaisten lisäksi myös arviot vangiksi jääneiden lukumäärästä vaihtelevat. Jääkärimajuri Lennart Oeschin mukaan heitä oli noin 800. Myöhemmistä tutkijoista Jyrki Loiman mukaan suomalaisia vankeja oli 584 ja venäläisiä 287 eli yhteensä 871, kun taas Jaakko Paavolainen arvioi määräksi 400 suomalaista ja 200 venäläistä. Kansallisarkiston hallussa olevan Raudun valtauksessa vangittujen lista käsittää 320 nimeä, joista 112 on lapsia. Vangeiksi jääneitä venäläisiä teloitettiin joidenkin tietojen mukaan jopa satoja. Suurin yksittäinen teloitus tehtiin 14. huhtikuuta, jolloin 99 Raudussa vangittua venäläistä ammuttiin Joensuun teloituksissa. Lempäälän taistelut
Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan Lempäälän taisteluissa kaatui yhteensä 143 valkoista, joista 43 Vesilahdella. Joukossa oli myös kaksi ruotsalaista vapaaehtoista. Punaisia on merkitty kaatuneiksi 249, joista 188 Lempäälässä ja 61 Vesilahdella. Punaisten joukoissa kaatui muun muassa Suomea Tukholman olympialaisissa edustanut painija Tatu Kolehmainen, joka kuului Helsingin punakaartin kuuluisaan Jyryn komppaniaan. Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Kolmas ja viimeinen kuljetuserä saapui Loviisaan 14. huhtikuuta. Se ehti neljä päivää myöhemmin Lahden seudulle, jossa osasto kohtasi ankaraa vastarintaa Orimattilan Pennalassa, kunnes punaiset perääntyivät Simolan kylään. Saksalaiset menettivät taistelussa neljä kaatunutta ja punaiset noin 20. Kaikkiaan punaisten tappioiksi 12.–15. huhtikuuta on arvioitu kaatuneina ja haavoittuneina noin pari sataa miestä. Talvisodan pommitukset Oulussa
Ensimmäisen kerran Neuvostoliiton sotilaskoneet pommittivat Oulua tammikuun ensimmäisenä päivänä. Kaksi lentolaivuetta, yhteensä 18 kaksimoottorista pommikonetta lensi kaupungin yli koillisesta lounaaseen pudottaen noin 80 kappaletta 50 kilon räjähdyspommeja. Pommit osuivat kaupungin ruutukaava-alueen pohjois-osiin, Intiöön ja Nuottasaareen sekä asumattomalle alueelle rautatien länsipuolelle Limingantullissa. Puistolan A-portaan ylimmät kerrokset tuhoutuivat pommituksissa ja yksi asukas kuoli. Lahden taistelu
Punaisten antauduttua noin 22 000 saarroksiin jäänyttä lännestä saapunutta pakolaista siirrettiin yhdessä punakaartilaisten kanssa Fellmanin pellolle, jonne oli perustettu väliaikainen vankileiri. Sieltä osa vangeista siirrettiin myöhemmin Hennalan vankileirille. Jatkosota
Kesäkuun 25. päivänä 1941 Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat Helsinkiä, Turkua ja Porvoota sekä tusinaa muuta paikkakuntaa noin 500 koneella, joista ammuttiin alas Suomen alueelle 27 konetta. Näiden pommitusten ja aiempien tapahtumien perusteella eduskunnalle antamassaan tiedonannossa hallitus oli tehnyt sen johtopäätöksen, että maa oli joutunut sotatilaan. Tämän kannanoton eduskunta hyväksyi . Vielä samana päivänä 25.6 pääministeri Jukka Rangell totesi radiossa että Suomi oli jälleen sodassa Neuvostoliiton kanssa. Suomen sisällissodan naiskaartit
Teloitettujen naiskaartilaisten määrästä ei ole tarkkaa tietoa, vaan luvut vaihtelevat eri lähteissä. Yleisesti teloitettuja naisia arvellaan olevan ainakin 420–460, jotka ammuttiin joko heti taistelujen jälkeen tai myöhemmin vankileireillä ennen sodan päättymistä toukokuun puolivälissä. Teloituksia suoritettiin yleisesti Tamperetta lukuun ottamatta kaikilla muilla paikkakunnilla, missä naiskaartilaisia jäi vangeiksi. Tampereella tiedetään ammutun ainoastaan kolme naista välittömästi taistelun jälkeen, mutta myöhempiä teloituksia ei kaupungissa päällystön kiellosta johtuen tehty. Ylivoimaisesti eniten naisia teloitettiin Lahdessa ja Hollolassa, joissa parin viikon aikana ammuttiin ainakin parisataa naiskaartilaista. Tunnettu joukkoteloitus tapahtui myös 1. toukokuuta Hauholla, jossa ammuttiin ainakin 20 pari päivää aikaisemmin vangittua Valkeakosken naiskaartin jäsentä. Joidenkin tietojen mukaan naiset raiskattiin teloitusta edeltäneenä yönä. Lisäksi laajoja massateloituksia oli ainakin Viipurissa. Reino Lehväslaiho
Lehväslaiho osallistui talvi- ja jatkosotaan sekä Lapin sotaan. Hän haavoittui kolmesti: ensimmäisen kerran 17-vuotiaana talvisodassa ja kahdesti jatkosodassa. Hän palveli Ruben Laguksen panssaripataljoonassa kolmannessa panssarivaunukomppaniassa ja toimi muun muassa T-34-panssarivaunun ampujana. Todistettavasti hän on pysäyttänyt seitsemän vihollisen panssarivaunua, kymmeniä kuorma-autoja ja muutaman torjuntatykin. Lehväslaihon sotilasarvo on reservin vääpeli ja hänellä on 30 sotilaan kunniamerkkiä. Myrskylän ilmavalvonta-asema
Talvisodan aikana Lahtea pommitettiin 36 kertaa. Pommituksissa kuoli 26 henkeä, haavoittui vaikeasti 24 henkeä ja haavoittui lievästi 33 henkilöä. Kaupungissa 40 rakennusta tuhoutui täysin, 50 paloi ja 414 vaurioitui jollain tavoin. Lahtea vastaan hyökkäsi 373 lentokonetta, jotka pudottivat noin 2 600 pommia. Talvisodan merisotatoimet
Talvisodan aikana upposi yhteensä 17 alusta, vaurioitui kuusi ja kaapattiin yksi. Suurin osa uponneista aluksista oli kauppa-aluksia. Tonnistomäärässä mitaten Suomi ja Neuvostoliitto kärsivät suunnilleen yhtä paljon tappioita. Kauppalaivoja Suomelta kuitenkin upotettiin huomattavasti enemmän kuin Neuvostoliitolta. Yhteensä sodassa upotettiin kaikkia aluksia noin 22 000 tonnin edestä. Vertailun vuoksi saksalainen taistelulaiva Bismarck painoi tyhjänä yli 40 000 tonnia, eli kaksi kertaa enemmän kuin kaikki talvisodan aikana upotetut alukset.
Suomen merivoimat menetti talvisodan aikana Suomenlahdella uponneena ainoastaan yhden aluksen. Tämä oli saattoalus Aura II (466 tonnia), joka upposi 13. tammikuuta 1940. Lavansaaren luona menetettiin yksi merivartiovene, jonka mukana kuoli neljä merivartijaa. Tämän lisäksi Petsamossa poltettiin kaksi alusta joulukuun 1939 alussa; Jäämeri (290 tn) ja partiovene Turja (65 tn). Laatokalla menetettiin kuljetusalus Valamon Luostari (133 tn). Merivoimien sodassa vaurioituneet alukset olivat panssarilaiva Ilmarinen (3 900 tn), jäänmurtaja Voima, kelirikkoalus Aallokas, miinanraivaaja Yrjö ja jäänmurtaja Tarmo. Kaikkiaan näiden alusten miehistötappiot olivat 71 kaatunutta ja 24 haavoittunutta. Suomen sisällissota
Kokonaismenetys oli tammikuun lopusta joulukuun loppuun 1918 laskettuna keskimäärin noin 3 300 kuollutta kuukaudessa. Uhreista valtaosa kuoli joko terrorin uhreina tai menehtyi vankileireillä, sodan taisteluissa surmansa sai vajaat 10 000 henkeä. Lisäksi sodan seurauksena noin 20 000 lasta jäi sotaorvoksi eli menetti joko toisen tai molemmat huoltajansa. Sisällissodassa tai sen jälkiselvittelyissä kuolleita kuuluisia henkilöitä ovat muun muassa säveltäjä Toivo Kuula, runoilija Juhani Siljo ja kirjailija Algoth Untola (Maiju Lassila). Talvisodan pommitukset Keuruulla
Talvisodassa Keuruuta pommitettiin 29. joulukuuta 1939 kello 13:05, kun kolme puna-armeijan pommikonetta pudotti noin 30 pommia Pihlajaveden rautatieaseman ratapihalle. Pommituksessa kolme henkilöä haavoittui kuolettavasti: asemamiehen vaimo Katri Eteläaho kuoli matkalla sairaalaan, kirjuri Lasse Raitakari seuraavana päivänä ilmeisesti leikkauksessa ja harjoittelija Aalto Harju vuoden 1940 puolella. Talvisota
Sota on tunnettu erityisen vaikeista talviolosuhteista (talvi 1939–1940 oli vuosisadan kylmimpiä), puna-armeijan valtavista miestappioista, suomalaisten mottitaktiikasta sekä ”talvisodan hengestä”. Sodan seurauksena Suomi menetti Neuvostoliitolle 11 prosenttia maa-alueistaan ja toiseksi suurimman kaupunkinsa Viipurin. Talvisodan synnyttämä revanssihenki oli osaltaan viemässä Suomea jatkosotaan. Talvisodan pommitukset
Rautatiekalustosta tuhoutui Talvisodan pommitukset Mikkelissä
Talvisodan pommitukset Mikkelissä tapahtuivat 5. tammikuuta, 20. helmikuuta, 2. maaliskuuta ja 5. maaliskuuta kymmenenä pommituskertana, joihin liittyi 110 konesuoritusta. Pommituksissa kuoli 63 ihmistä. Tuhoutuneita tai vaurioituneita rakennuksia oli 194. Ensimmäinen, 5. tammikuuta 1940 tapahtunut pommitus johti Päämajan hajasijoittamiseen. Vietnamin sota
Taistelut käytiin pääosin Etelä-Vietnamin maaperällä, mutta Yhdysvaltain pommituslennot ulottuivat myös Pohjois-Vietnamin alueelle sekä niin sanotuissa mustissa operaatioissa osittain myös Laosin ja Kambodžan alueelle. Etelän puolella taisteli Saigonin hallituksen joukkojen lisäksi Yhdysvaltain, Etelä-Korean, Thaimaan, Australian, Uuden-Seelannin ja Filippiinien joukkoja. Pohjois-Vietnamin joukkoihin kuului Hanoin hallituksen lisäksi Etelä-Vietnamissa operoinut sissiliike Etelä-Vietnamin kansallinen vapautusrintama. Pohjoinen sai sotilaallista tukea Neuvostoliitolta ja Kiinalta. Vietnamin sotaa voidaan määritellä yhdeksi kylmän sodan niin sanotuista proxy-sodista.
Etelä-Vietnamin puolella kuoli 230 000 etelävietnamilaista, 58 000 yhdysvaltalaista, 4 000 eteläkorealaista ja 500 australialaista sotilasta. Pohjois-Vietnamin puolella kuoli 1,1 miljoonaa pohjoisvietnamilaista sotilasta. Vietnamin sodassa kuoli kaksi miljoonaa siviiliä, joista selvä enemmistö maan eteläosissa. Etelä-Vietnamin kaatumisen jälkeen suuri määrä vietnamilaisia pakeni maasta veneillä, ja näin syntyi käsite "venepakolainen". Heistä tuli myös Suomeen pieni joukko, josta muodostuivat suomenvietnamilaiset. Helsingin suurpommitukset
Kolmessa pommituksessa ihmisiä kuoli yhteensä 146 ja 356 haavoittui. Kuolleista kuusi oli sotilaita. Taloja tuhoutui täysin 109. Sirpalevaurioita tuli noin 300 taloon ja 111 taloa syttyi palamaan. Eräs merkittävimpiä aineellisia tuhoja oli Yliopistoon tullut pommiosuma, joka tuhosi suuren osan Lääketieteen historian museon kokoelmista sekä vaurioitti pahasti Wäinö Aaltosen parhaana pidettyä veistosta, korkokuvaa ""Vapaus seppelöi nuoruuden"" (1940). Lahden taistelu
Polkupyöräosasto pääsi rautatieasemalle ilman, että kummallakaan puolella ammuttiin laukaustakaan ja sai juuri junasta tulleen 50 miehen punaisen joukon vangiksi. Yllätetyksi joutuneet punaiset havahtuivat ja aloittivat asemistaan Radiomäeltä, Kullankukkulalta ja Lotilanharjulta tulituksen, johon saksalaiset vastasivat tykistöllä ja konekivääreillä. Saksalaisten tykinammuksia osui keskustan rakennuksiin ja asuintaloihin. Asukkaita piiloutui kellareihin ja jotkut pakenivat kaupungista. Halabdja
Saddam Husseinin johtama Irakin armeija kaasupommitti kaupunkia vuonna 1988. Hyökkäyksessä kuoli 6000-7000 ihmistä. Edelleen sadat kaupungin asukkaat kärsivät pommitusten aiheuttamista vammoista. Tutkijoiden mukaan kemiallisissa pommeissa käytettiin sinappikaasua ja hermokaasuja, kuten sariinia, tabuunia ja VX:ää sekä ilmeisesti syanidia. Hyökänneitä joukkoja komensi Husseinin serkku Ali Hasan al-Majid, joka sai joukkomurhan vuoksi lempinimeksi "Kemikaali-Ali". Talvisodan pommitukset Lahdessa
Lahden kaupungintaloon osui pommi 27. tammikuuta 1940. Seurannut tulipalo aiheutti merkittäviä vahinkoja kaupungintalolle. Talvisodan ilmasotatoimet
Koko talvisodan aikana Neuvostoliitto pommitti suomalaisia tehtaita, kaupunkeja, rautateitä j.n.e. Pommitukset eivät aina olleet tehokkaita ja lisäksi pommikoneet kärsivät usein raskaita tappioita, talvisodan alussa koneet lähetettiin muodostelmissa tehtäville ilman hävittäjäsuojaa, jolloin ne olivat helppoja maaleja suomalaisille hävittäjälentokoneille. Vasta talvisodan loppupuolella alettiin käyttää hävittäjäsuojaa. Tärkeimpiä kaupunkeja, joita pommitettiin olivat muun muassa Viipuri, Turku (jossa sijaitsi ainoa jäistä vapaa satama), Tampere ja Helsinki. Neuvostohävittäjät olivat suomalaishävittäjiä parempia, kuten pelätyt I-16 ja I-153. Haapamäki
Talvisodan aikana Haapamäkeä pommitettiin viisi kertaa: 31. joulukuuta 1939, 20. tammikuuta 1940 sekä 19., 20. ja 29. helmikuuta 1940. Pommitukset aiheuttivat yhden kuolonuhrin ja vammautumisia sekä tuhosivat asuintaloja. Veturitalli sai osuman, mutta osa kiskotuksista pysyi jatkuvasti käytössä. Esimerkiksi 29. helmikuuta Haapamäkeä pommitettiin lähes 50 koneella ja noin 300 pommilla. Radiomäki
Sisällissodan aikana vuonna 1918 mäellä käytiin taisteluja. Sodan jälkeen vanhalle hautausmaalle haudattiin kaupungin valtauksessa kaatuneet saksalaiset sotilaat. Vuonna 1920 Lahden kaupunki pystytti haudalle punagraniittisen Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten muistomerkin (Urho Heinänen - Vila Martin), jonka jalustaan on hakattu teksti "Sankareina kaatuneille saksalaisille sotilaille - Den gefallenen deutschen Helden" sekä sotilaiden nimet. Talvisodan pommitukset Jyväskylässä
Ensimmäisissä pommituksissa 29. päivä seitsemän DB-3-konetta lähestyi matalalla rautatietä seuraillen Lievestuoreen suunnasta. Ilmahälytys annettiin klo 12.04. Pian hälytyksen jälkeen matalalla lentäneet koneet pommittivat muun muassa Kivääritehdasta, sekä Kankaan paperitehdasta tuhoten sen konttorirakennuksen. Myös Puistokadun yläpäässä olleen kolmikerroksisen kivitalon toinen pää tuhoutui. Rautpohjan Vasikkalammen läheisyydessä veturissa ollut mies sai surmansa koneesta ammutuista konekiväärin luodeista. Ilmatorjunta ei saanut yhdessä koneessa raportoitua leimahdusta kummempia vaurioita aikaiseksi. Tokion pommitukset
9.–10. maaliskuuta 1945 toteutettu "Operaatio Meetinghouse" on historian tuhoisin ilmapommitus. Siinä kuoli enemmän ihmisiä kuin Hiroshimassa, Nagasakissa tai Dresdenissä, arvioiden mukaan noin 100 000 henkeä, ja 41 neliökilometrin laajuinen alue Tokiosta tuhoutui täysin. Tokio oli maailman tiheimmin asuttu kaupunki, sen rakennukset olivat pääosin puutaloja, ja sää oli pommitusyönä hyvin tuulinen. Kaupunkiin pudotettiin 1600 tonnia palopommeja. Myrskylän ilmavalvonta-asema
Myrskylän ilmavalvonta-asema aloitti toimintansa talvisodan alkaessa 30. marraskuuta 1939. Se oli toiminta-aikanaan Kotkan, Porvoon, ja pisimpään Lahden ilmavalvonta-alueen alaisuudessa. Ilmavalvonta-aseman yksikkönumero oli Lahden ilmavalvonta-alueen alaisuudessa 1413.
Ensimmäisen havaintonsa Myrskylän ilmavalvonta-asema teki jo talvisodan alkamispäivänä. 30. marraskuuta 1939 kello 11:30 Myrskylästä ilmoitettiin Lahden ilmanvalvontakeskukselle, että Myrskylän yli tuli kolme pommikonetta kohti Lahtea. Koneet tavoittivat Lahden matalalla vain noin 300 metrin korkeudessa. Lennon tavoitteena oli pommittaa rautatie poikki Lahdessa, mutta pommit pudotettiinkin jo Launeella, jolloin ne tekivät tuhoa siellä ja aiheuttivat ilmeisesti viiden hengen tappiot. Ilmatorjuntaa Lahdessa ei oltu onnistuttu ryhtymään, koska asemat eivät olleet miehitetyt. Lahden taistelu
Sisällissodan alettua Etelä-Suomen tärkeimmät kaupungit siirtyivät punaisille. Sodan käännekohtana oli Tampereen taistelu maalis-huhtikuussa 1918, jossa punaiset menettivät vahvimman pohjoisen kaupunkinsa. Sen jälkeen Länsi-Suomen punaiset pyrkivät perheineen pakoon itään. Keskeinen pakoreitti kulki Lahden kautta, josta oli maantie- ja rautatieyhteys Pietariin. Talvisota
Puna-armeijan hyökkäys Suomeen alkoi 30. marraskuuta 1939. Punatykistö avasi tulen Karjalankannaksella kello 6.50. Jäämeren rannalla ja Sallassa hyökkäyksen voidaan kuitenkin katsoa alkaneen jo muutamia päiviä aiemmin. Kello 9 Viipurissa annettiin ensimmäinen ilmahälytys. Ensimmäisen päivän aikana Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat Suomessa 16 paikkakuntaa, muun muassa Helsinkiä kahdesti. Neuvostoliiton ulkoministeri Vjatšeslav Molotov piti myöhään illalla radiopuheen ja kertoi, että neuvostohallitus oli käskenyt puna-armeijaa varmistamaan Neuvostovaltion ulkoisen turvallisuuden. Suomessa presidentti Kyösti Kallio luki eduskunnan päätöksen sotatilasta radiossa kello 13.30. Kansainliitto tuomitsi hyökkäyksen ja erotti Neuvostoliiton järjestöstä 14. joulukuuta 1939. Arno Almqvist
Almqvist työskenteli sotilasuransa jälkeen kuolemaansa saakka vankilanjohtajana. Talvisodan aikana hän oli armeijan palveluksessa vapaaehtoisena ja toimi tykistöalan erikoistehtävissä. Almqvist sai surmansa virkamatkalla Mikkelissä kaupunkiin kohdistuneissa pommituksissa 5. maaliskuuta 1940. Almqvistin lisäksi kyseisen päivän ilmahyökkäys vaati neljä muuta uhria. Hangon vuokra-alue
Talvisodan aikana Hanko oli Turkuun ja Tampereelle suuntautuneiden pommituslentojen reitillä. Mikäli näihin kaupunkeihin tarkoitetut iskut eivät onnistuneet sään vuoksi, pommikoneet pudottivat lastinsa Hankoon palatessaan Virossa sijainneisiin tukikohtiin. Hankoa pommitettiin helmikuuhun 1940 mennessä kaikkiaan 72 kertaa ja se oli sodan aikana Suomen pommitetuin kaupunki. Maaliskuussa Hankoa ei enää pommitettu, koska se oli Moskovassa jo päätetty varata Neuvostoliiton omiin tarkoituksiin. Väinö Sihvonen
Sihvonen sai surmansa talvisodan alkamispäivänä Helsingin pommituksissa. Jatkosodan pommitusten aiheuttamat tuhot
Vaurioituneista Talvisodan pommitukset Jyväskylässä
Jyväskylää pommitettiin talvisodassa kaksi kertaa, 29. ja 31. joulukuuta 1939. Jyväskylässä pommituksia osattiin odottaa, sillä kaupungissa valmistettiin tykkejä (Valtion Tykkitehdas) ja jalkaväen aseita (Valtion Kivääritehdas). Lisäksi kaupungin lävitse kulki tärkeä poikkirata. Pommituksissa kuoli yhteensä 22 henkilöä ja vaurioitui 149 rakennusta. Suomen sisällissota
Merkittävä osa punaisesta terrorista toteutettiin Kouvolan-Kymenlaakson ja Toijalan seudun ns. terrorikeskuksissa. Niissä teloitettiin kaikkiaan 300–350 uhria. Punaisten huomattaviin väkivallantekoihin tammikuusta huhtikuuhun, 1918, lukeutuvat myös mm. seuraavat joukkosurmat:Valkoisessa terrorissa tuhottiin kapinaan nousseita ja heidän tukijoitaan kautta linjan. Pääpaino oli punakaartien johtajien sekä punaisten hallintoon, punaiseen terroriin ja sotatoimiin osallistuneiden rankaisussa. Suhteellisesti voimakkain jälkipuhdistus kohdistui venäläisiin sotilaisiin. Valkoisessa terrorissa menehtyneiden määrä kohosi lopulta huomattavasti korkeammaksi kuin punaisessa terrorissa kuolleiden määrä: 7 000–10 000 uhriin. Teloitukset jakaantuivat ajallisesti eri tavoin kuin vastaava punainen väkivalta. Sodan alkuvaiheessa helmikuussa 1918 surmattiin noin 350, maaliskuussa noin 500, huhtikuussa noin 1 800, toukokuussa noin 4 600 ja kesäkuussa 1918 noin 300 henkilöä. Sodan alkupuolella valkoisen terrorin merkittävin tapahtuma oli Varkauden valtauksen yhteydessä 21. helmikuuta 1918 toteutettu verilöyly, jossa teloitettiin 80–90 punaista. Tapausta on kutsuttu nimellä "Huruslahden arpajaiset". Varkaudessa teloitettiin maaliskuun puoliväliin 1918 mennessä yhteensä 100–140 henkilöä. Henkilötappioiltaan selvästi vähäisempi, 13 uhria, mutta symboliarvoltaan merkittävä terroriteko oli Harmoisten sairashuoneen veriteot 10. maaliskuuta 1918. Talvisodan ilmatorjunta
Neuvostoliiton aloittaessa sotatoimet Suomea vastaan aamulla 30. marraskuuta 1939 tapahtuivat myös ensimmäiset ilmahyökkäykset kotialuetta vastaan. Ensimmäinen ilmahälytys annettiin Viipurissa klo 9 ja Helsingissä klo 9.20. Ensimmäiset hyökkäykset tapahtuivat käytännössä yllätyksenä. Valmistautumattomuus nykyaikaiseen sodankäyntiin johti raskaisiin tappioihin: yksinomaan Helsingissä kuoli 91 henkeä, jonka lisäksi 36 vaikeaa loukkaantumista sekä pari sataa lievää haavoittumista (pääosa kuolonuhreista tuli iltapäivän hyökkäyksessä). Päivän aikana laskettiin vihollisen tehneen hyökkäyksiä yhteensä noin 140 lentokoneen voimin muun muassa Helsinkiä, Viipuria, Kotkaa, Hankoa ja Ensoa vastaan. Mainitun päivän sää oli huono sekä lentäjien että torjunnan kannalta pilviverhon ollessa alle tuhannessa metrissä. Suomeen pudotettiin 362 räjähdys- ja 172 palopommia. Kuolleita koko maassa oli kaikkiaan 110 ja haavoittuneita yli 250. Rakennuksia tuhoutui 22 ja vaurioitui 29. Talvisodan pommitukset Helsingissä
Seuraavat pommitukset ajoittuvat klo 15.00-16.20 välille. Tällöin pommit putosivat kantakaupunkiin, pääasiassa Hietalahden ja Kampin linja-autoaseman väliselle alueelle. Niitä osui muun muassa Teknillisen korkeakoulun silloiseen päärakennukseen Hietalahdentorin varrella, Neuvostoliiton silloiseen suurlähetystötaloon Bulevardin varrella sekä linja-autoaseman vieressä sijainneeseen Maanviljelijäin maitokeskuksen taloon. Nämä pommitukst jäivätkin koko talvisodan tuhoisimmiksi, ja niissä sai surmansa 91 ihmistä ja loukkaantui vaikeasti 36 henkilöä. Hans Kalm
Lahdessa ammuttujen naisten keski-iän väitetään olleen noin 20 vuotta. Tauno Tukkisen mukaan osa teloitetuista oli alle 21-vuotiaita eli silloisen määrittelyn mukaan alaikäisiä. Hän löysi surmattujen joukosta kolmekymmentä 17-vuotiasta ja 25 tätä nuorempaa tyttöä. Nuorimmat olivat 14- ja 15-vuotiaita. Lahdessa teloitettujen naisten joukossa oli nuoria äitejä, joilta jäi orpoja. Lähes kaikki naisten teloitukset osuivat toukokuun kahdelle ensimmäiselle viikolle, eli ne pantiin toimeen pian sen jälkeen, kun saksalaiset olivat vallanneet Lahden huhtikuun lopulla. Hennalan vankileirin vartiointi oli Kalmin joukkojen vastuulla. Tukkisen mukaan Lahdessa naisia teloittaneet eivät kuitenkaan olleet saksalaisia vaan suomalaisia. Luftwaffe (Wehrmacht)
Kiistanalaisin liittoutuneiden pommituksista on Dresdenin pommitus sodan lopulla. Liittoutuneet pommittivat kaupunkia 1 000 pommikoneen aaltoina, joissa jokaisessa oli mukana noin neljän tonnin pommikuorma. Dresdenissä ei ollut juurikaan ilmatorjuntaa, koska siellä ei ollut strategista teollisuutta, eikä sitä ollut sodan aikana aiemmin pommitettu. 13. helmikuuta 1945 RAF aloitti pommitukset. Kaupunkiin oli kerääntynyt noin 200 000 pakolaista Saksan itäosista yli 620 000 alkuperäisen asukkaan ohella. Kolme päivää kestäneen pommituksen seurauksena kaupungin keskustan lämpötila nousi 900 celsiusasteeseen ja tulipalot söivät hapen. Kuolonuhrien lopulliseksi määräksi paikallisen poliisiviranomaisen raportissa arvioitiin noin 25 000. Yksi esitetty arvio kuolonuhrien määrästä on 450 000, jolloin sitä voitaisiin pitää modernin historian pahimpana siviileihin kohdistuneena tuhotyönä. Tämä arvio on ilmeisimmin Saksan propagandaministeriön liikkeellepanema, ja sen tarkoituksena oli motivoida saksalaisia sotimaan. Talvisodan pommitukset Porissa
Porin ja Mäntyluodon pommituksiin osallistui yhteensä 126 Neuvostoliiton Itämeren laivaston ilmavoimien pommikonetta. Ne lensivät Virossa sijainneesta Paldiskin tukikohdasta. Pommeja pudotettiin yhteensä 122 tonnia. Lapuan patruunatehtaan räjähdys
Lapuan patruunatehtaan räjähdys on yksi Suomen rauhanajan historian tuhoisimmista onnettomuuksista. Se tapahtui 13. huhtikuuta 1976 Lapualla kello 7.42. Turmassa kuoli 40 ja loukkaantui 60 henkilöä. Kuolleista naisia oli 35 ja useimmat heistä perheellisiä. Onnettomuuden seurauksena kaksi lasta menetti molemmat vanhempansa ja 64 lasta toisen vanhemman. 30 ihmistä jäi leskeksi. Onnettomuuden alkupaikkana olleessa lataamossa työskenteli räjähdyksen sattuessa 69 henkilöä. Pauli Pitkänen
Talvisodassa Pitkänen oli ensin alikersanttina Jalkaväkirykmentti 38:n hiihtojoukoissa, mutta joutui sodan ratkaisupäivinä kiväärimieheksi Laatokan rannoille ja saariin. Petäjäsaaressa hän haavoittui 4. maaliskuuta 1940 saatuaan kranaatinsirpaleen reiteensä. Kaksi päivää myöhemmin Petäjäsaaren epätoivoisessa puolustuksessa kaatui yhden päivän aikana ainakin 117 suomalaista, heistä 46 rantasalmelaisia ja 23 nilsiäläisiä. Turun historia
Turku kärsi pahoja vaurioita toisen maailmansodan pommituksissa. Talvisodassa Turku oli satamansa johdosta Suomen toiseksi pommitetuin kaupunki Viipurin jälkeen. Pommituksissa kuoli 52 ja haavoittui 151 henkeä. Talvisota
Suurimmat hyökkäyssotaan perustuneet ja merkittävää kansainvälistä huomiotakin herättäneet voitot suomalaiset saivat Suomussalmen taistelussa 27.–29. joulukuuta 1939 ja sitä seuranneessa Raatteentien taistelussa 1.–7. tammikuuta 1940. Taistelutoimista vastasi suomalaisten puolella 9. divisioona eversti Hjalmar Siilasvuon johdolla. Kamppailussa tuhottiin suhteellisen vähäisin suomalaisjoukoin Neuvostoliiton 163. ja 44. jalkaväkidivisioona sekä saatiin huomattava sotasaalis. Laatokan Karjalan ja Suomussalmen välisen alueen taistelut ovat hyviä esimerkkejä tehokkaasta maaston ja olosuhteiden hyväksikäytöstä sodassa ja mottitaktiikasta. Raskaiden tappioiden seurauksena Neuvostoliitto luopui tavoitteestaan katkaista Suomi Oulun tasalta. Lahden taistelu
Majuri Hans Kalmin komentama Pohjois-Hämeen rykmentin 1. pataljoonan osa saapui pohjoisesta Lahteen puoliltapäivin 20. huhtikuuta ja sai näin koko Suomen ensimmäisenä valkoisena osastona kosketuksen saksalaisiin. Tästä täydennyksestä huolimatta Brandensteinilla oli Lahden hallussapitämiseksi vain kaksi tai kolme pataljoonaa. Samaan aikaan kaupungin länsipuolelle kasautui tuhansia Länsi-Suomesta pakenevia punakaartilaisia, jotka yrittivät seuraavina päivinä useasti Lahden valtaamista saadakseen maantieyhteyden Kymenlaakson suuntaan auki. Punaiset yrittivät läpimurtoa ensimmäisen kerran 22.–24. huhtikuuta ja vielä uudelleen 29. huhtikuuta, mutta saksalaiset onnistuivat torjumaan hyökkäykset. Saksalaisten 30. huhtikuuta tekemä menestyksekäs vastahyökkäys ratkaisi lopullisesti kysymyksen Lahden hallinnasta. Lahden länsipuolella saarroksiin joutuneet punaiset antautuivat 1. toukokuuta. Suomen ilmavoimien historia
Ilmavoimien virallisten pudotustilastojen mukaan ilmavoimien lentokoneet ampuvat alas talvisodan aikana 218 venäläistä lentokonetta, joista seitsemän oli ruotsalaisen vapaaehtoisen Lentorykmentti 19:n alasampumia. Koneista 165 oli pommikoneita, 42 hävittäjiä ja 11 keveitä tiedustelu- ja häirintäpommikoneita. Oheisen virallisen tilaston konetyyppijakaumasta puuttuu 11 pommikonetta, mikä on selitettävissä sillä, että kokonaistilastoja on korjattu jälkikäteen vahvistetuilla pudotuksilla. Jatkosodan vapaaehtoiset
Kun suomalaiset perustivat keskitysleirejä/siirtoleirejä Aunuksen Karjalaan, leireiltä alkoi sadella vapaaehtoisilmoituksia. Keskitysleireiltä koottiin noin tuhat vapaaehtoista. Loikkarit osallistuivat Viipurinlahden suurtaisteluun saksalaisen 122. divisioonan rinnalla. Heidän yhteistyöhalunsa oli heikkoa, ja välillä saksalaiset tarkoituksellisesti tulittivat loikkareita. Loikkareita kuoli jatkosodassa 258 miestä. Suomen sisällissota Lapissa
Sisällissota vaati kaikkiaan noin 250–300 lappilaista kuolonuhria. Heistä vajaat 200 oli taisteluissa kaatuneita ja loput lähinnä valkoisen terrorin uhreja. Kevään 1918 tapahtumat muistetaan Lapissa erityisesti valkoisten toimeenpanemista osittain mielivaltaisista telotuksista, jotka herättivät vastustusta myös heidän omassa keskuudessaan. Terroripommitus
Kuuluisin oli Dresdenin pommitus helmikuussa 1945, joka vaati kymmenien tuhansien siviilien hengen. Sodan loppuvaiheessa Dresdeniin ja muihin Saksan kaupunkeihin kohdistettuja pommituksia on kritisoitu, koska niistä ei ollut enää merkittävää hyötyä sodankäynnille korkeaan siviiliuhrien määrään nähden. Samoin Yhdysvaltain ilmavoimien palopommihyökkäykset japanilaisiin kaupunkeihin, kuten Tokioon ja Kobeen vaativat satoja tuhansia ihmisuhreja. Holokausti
Yksi suurimmista vainon kohteista olivat neuvostoliittolaiset sotavangit, joiden kohtelu oli usein erittäin huonoa. Monet joko ammuttiin heti antautumisen jälkeen tai tuhottiin tuhoamisleireillä osana holokaustia. Suuri osa saksalaisten sotavangeista kuoli talvella 1941–1942, jolloin vangeiksi jäi paljon ennakoitua suurempia määriä sotilaita ja Saksan armeija ei kyennyt huolehtimaan niistä kaikista. Vankeja säilytettiin piikkilangalla eristetyillä, konekiväärein vartioiduilla, alueilla ilman suojaa luonnonvoimilta ja puutteellisesti ruokittuina. Hitlerin näkemys valloitussodasta itään vaikutti myös vankien kohteluun: suunnitelman mukaan miljoonien slaavien haluttiin kuolevan uuden imperiumin luomisessa. Hitler komensi joukkoja olemaan välittämättä piiritetyn Leningradin 3,3 miljoonasta asukkaasta ja sanoi, että Moskova ja sen asukkaat tullaan hävittämään maan päältä. Vaikka Hitler oli aluksi jyrkästi sotavankien Saksaan tuomista vastaan pitäen näitä biologisena ja poliittisena uhkana, alettiin vankeja siirtää työleireille Keski-Eurooppaan talvella 1942, mutta maaliskuuhun mennessä vasta 166 800 oli kuljetettu. Suurimittaisten kuljetusten alettua huhtikuussa, oli iso joukko vankeja jo kuollut. Saksalaiset vartiosotilaat teloittivat arviolta 600 000 sotavankia joko rodun tai kommunistiepäilyjen vuoksi. Leireillä esiintyneiden epäinhimillisten olosuhteiden vuoksi 3,3 miljoonaa neuvostoliittolaista sotavankia kuoli vankileirillä. Tämä tarkoittaa 57 % kuolleisuutta, kun vertailun vuoksi yhdysvaltalais- ja brittivangeista kuoli vain 3,6 %. Saksalaisten kuolleisuus neuvostovankileireillä oli sekin korkea, mutta sekin arviosta riippuen korkeintaan noin 14–30 %. Talvisodan merisotatoimet
25. joulukuuta panssarilaivat "Ilmarinen" ja "Väinämöinen" joutuivat 25 SB-2:n ilmahyökkäyksen kohteeksi Kihdissä. Suomalaiset saivat ammutuksi neljä konetta alas, mutta "Ilmariseen" kohdistettu konekiväärituli tappoi alukselta yhden ja haavoitti seitsemää merimiestä. Talvisodan pommitukset Lahdessa
Lahden ilmavartioasema 1402 toimi aluksi Lahden kaupungintalon kellotornissa, mutta kun kaupungintaloa pommitettiin ja sen kattorakenteet paloivat, siirtyivät ilmavalvontalotat Radiomäen urheilukentän selostamon katolle saaden osakseen matalalla lentävän neuvostoliittolaisen lentokoneen konekivääritulta. Kumpikaan ilmavalvontalotista ei haavoittunut. Pysyvästi ilmavalvonta-asema siirrettiin Lahden suurmäen huipulle talvisodan loppuun. Simo Häyhä
Häyhän tarkka-ampujana kiväärillä surmaamien neuvostosotilaiden virallinen määrä perustui erityisesti nimitetyn tarkkailijan tai taistelutoverien havaintoihin. Laskuja ei tehty usean ampujan ampuessa samaa kohdetta. Häyhä teki kaikki tapponsa vain kolmen kuukauden sisällä ennen haavoittumistaan. Brandtbergin mukaan Häyhä muun muassa ampui ennätykselliset 25 neuvostosotilasta yhden päivän aikana, 21. joulukuuta 1939, minkä hän "korsuun" palatessaan saattoi ilmoittaa vain mainitsemalla luvun "kakskymmentviis". Kolmen joulunaluspäivän yhteissaldo oli 51 miestä. Osuman tulosta ei tietenkään voitu varmistaa, sillä kohteet olivat venäläisten puolella. Asiaa mutkistaa vielä se, että Häyhän saavutuksia käytettiin propagandan välineenä: lehdistö rakensi jo varhaisessa vaiheessa Häyhän ympärille sankarimyyttiä. Haukilahden historia
Valonheitinjaoksen vahvuus kasvoi yli 30 mieheen, kun se sai 15. lokakuuta täydennysjoukkoja. Miehistö sai loka-marraskuun aikana kaluston huoltokoulutusta ja suoritti valaisuharjoituksia. Valonheittimelle järjestettiin runsaasti viihdytystilaisuuksia ennen sodan syttymistä 30. marraskuuta 1939. Läntinen jaos, johon Haukilahden valonheitinpatteri kuului, ei joutunut koko talvisodan aikana pommitusten kohteeksi. Viholliskoneet sen sijaan pudottivat lentolehtisiä läheisen hiekkakuopan alueelle sodan alkupäivinä. Talvisodan ennätyspakkaset koettelivat myös Pitkänkallionmäen patteria, kun esimerkiksi 18. tammikuuta 1940 lämpötila laski −39 asteeseen mäellä. Valonheitinpatteri ei päässyt kertaakaan suorittamaan varsinaista tehtäväänsä eli viholliskoneiden valaisua, sillä viholliskoneet suorittivat vain kaksi yöpommitusta Helsinkiin talvisodan aikana. Jaoksen lottakanttiini lopetettiin Moskovan rauhan solmimisen jälkeen maaliskuun lopulla ja sen miehistö kotiutettiin 5. huhtikuuta. Tšekkoslovakia
Kesäkuussa 1942 saksalainen Böömin ja Määrin valtakunnanprotektori Reinhard Heydrich kuoli tšekkiläisten vastarintataistelijoiden iskussa saamiinsa vammoihin. Saksalaiset miehittäjät kostivat teon erittäin julmasti hävittämällä Lidicen kylän maan tasalle. Kylä valikoitui kohteeksi sen vuoksi, että eräs attentaatin tekijöistä oli yöpynyt siellä. Kaikki kylän yli 15-vuotiaat miespuoliset asukkaat ammuttiin paikan päällä ja naiset ja lapset vietiin keskitysleireihin. Toisen maailmansodan aikana sai surmansa kaikkiaan liki 365 000 tšekkiä ja slovakkia eli noin 2,4 prosenttia maan väestöstä. Lahti
Vuoden 2017 lopussa Lahdessa oli 119 573 asukasta, joista 115 349 asui taajamissa, 2 968 haja-asutusalueilla ja 1 256 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Lahden taajama-aste on 97,5 %. Lahden taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken: Lahden taistelu
Hennalan kasarmeilla ollut venäläinen varusväki kotiutettiin syksyllä 1917, minkä jälkeen Lahden Työväen Järjestyskaarti (LTJK) otti kasarmirakennukset käyttöönsä. Kaarti pyrki viimeiseen asti hankkimaan lisää aseistusta, josta oli jatkuva pula. Kaartilla oli Erkki Hämäläisen arvion mukaan 140 kivääriä, noin 65 käsiasetta ja 16 metsästysasetta. Lisäksi sillä oli 12 tykkiä, jotka olivat peräisin venäläisten jäämistöstä Hennalasta. Viimeistään sisällissodan alettua 27. tammikuuta 1918 LTJK otti virallisesti nimekseen Lahden Rykmentti. Rykmenttiin kuului Olavi Anttilan laskelmien mukaan 3 723 miestä sekä noin sata naista. Hennalan vankileiri
Hennalan vankileiri oli Suomen sisällissodan jälkeen Lahdessa Hennalan varuskunnassa toiminut vankileiri. Virallinen nimi oli Lahden Sotavankila. Nimi muuttui 15.9.1918 Vankeinhoitohallituksen alaiseksi Lahden Pakkotyölaitokseksi. Hennalassa oli vangittuna noin 13 000 punaista. Heistä kuoli Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan ainakin 1 200. Pihlajaveden rautatieasema
Pihlajaveden asemaa pommitettiin talvisodassa. Kolme puna-armeijan lentokonetta pudotti noin 30 pommia 29. joulukuuta 1939. Kolme ihmistä kuoli ja kolme raidetta vaurioitui. Aseman oven vieressä on tapausta käsittelevä muistolaatta.Lähde Dresdenin pommitukset
Dresdenin pommitukset on Yhdysvaltain ilmavoimien ja Britannian kuninkaallisten ilmavoimien toisen maailmansodan lopulla 13.–15. helmikuuta 1945 suorittama ilmapommitus, jossa suuri osa Dresdenin kaupungista itäisessä Saksassa tuhottiin. Arvioiden mukaan pommituksissa ja niitä seuranneissa tulipaloissa kuoli 25 000–40 000 ihmistä. Eräiden arvioiden mukaan jopa 200 000 ihmistä kuoli pommitusten aiheuttamassa tulipätsissä kirjaimellisesti palaen tuhkaksi. Lapinlahden kunnalliskodin tulipalo
Lapinlahden kunnalliskodin tulipalo sattui huhtikuun 22. ja 23. päivien välisenä yönä 1966 Lapinlahden kunnan kunnalliskodin mielisairasosastolla. Onnettomuudessa kuoli heti 29 henkeä, ja sairaalassa menehtyi myöhemmin kaksi henkeä palossa saamiinsa vammoihin. Rakennus ei ollut käyttötarkoitukseensa sopiva, vaan sen rakenteet olivat hyvin palonarat. Myöskään valvontaa ei ollut riittävästi, jotta potilaat olisi ehditty saada ulos. Lapinlahden kunnalliskodin tulipalo on Suomen lähihistorian eniten kuolonuhreja vaatinut tulipalo. Talvisodan pommitukset Lahdessa
Neuvostoliiton kuudennen lentorykmentin pommikoneet alkoivat yrittää tuhota Lahden radioasemaa ainakin 6. tammikuuta 1940 alkaen, jolloin lentokoneet hyökkäsivät Lahteen aikaisemmin jo noin viikon ajan viisi kertaa käytettyä, ennustettavaksi tullutta reittiä pitkin. Ollessaan paluumatkalla seitsemän koneen muodostelma purkautui, koska enintään 439 km/h lentävät DB-3:t yrittivät paeta nopeutensa turvin enintään 419 km/h lentäviä Fokker D.XXI:ia. Jorma Sarvanto ampui Fokker FR-97:llä kuusi DB-3-lentokonetta, mutta ei saanut seitsemättä ammusten loputtua. Seitsemännen DB-3:n ampui alas Per-Erik Sovelius hetkeä myöhemmin. Lahden radioasemaan radiomäellä osui pommi 12. tammikuuta, jolloin se vaikeni kymmeneksi päiväksi. Lahden radioasema oli suojattu selluloosapaalella, mutta sirpalepommi meni lähetinsaliin.