Miten määritellään tulovirta?
Kannattavuus
Sijoitetun ja oman pääoman tuottolaskelmia sovelletaan toteutuneen toiminnan tarkasteluun. Asetelma on periaatteessa samanlainen, kun tarkastellaan investointisuunnitelman kannattavuutta. Investointilaskelmat ovat tärkeitä kaikessa sellaisessa toiminnassa, jonka halutaan olevan kannattavaa. Investoinnin kannattavuudessa on kyse kyvystä ansaita rahaa uhraamalla rahaa. Kannattava toiminta siis sitoo aluksi rahaa, mutta vapauttaa sitä myöhemmin sitoutunutta määrää enemmän. Alku-uhraus eli investointi on luonteeltaan varantosuure, jonka toteuttamisen jälkeen alkaa syntyä tulovirtaa eli kassavirtaa. Investointilaskelman tarkoitus on tehdä päätelmiä investoinnin kannattavuudesta vertaamalla investoinnin suuruutta sen aikaansaamiin kassavirtoihin.
Velka
Tavaravelka on kyseessä silloin, kun velvoite käsittää tavarasuorituksen, joka on yksilöity vain laatunsa ja määränsä suhteen. Tavallisimmin kyseessä on rahasuoritus. Tällöin velka muodostuu esimerkiksi siten, että rahaa lainannut velkoja haluaa lainatun rahamäärän takaisin velalliselta. Velan lähtökohtana on siten tulevaisuuden ostovoiman käyttäminen nykyajan ostohetkellä. Pistetulo
Tämä käsite voidaan yleistää jatkuville funktiolle. Samoin kuin vektorien sisätulo lasketaan
vastaavien komponenttien tulojen summana, funktion sisätulo määritellään integraalina jonkin välin "a" < "x" "b"
yli, jolle välille käytetään myös merkintää ["a","b"]: Maatalouden tuloverotus Suomessa
Pääomansiirrot, tavallisin pääoman siirto on lainananto sekä pääoman sijoittaminen yhtiöön. Lainanottajan kuin pääoman saaja ei ole velvollinen maksamaan veroa lainasta ja pääomasta. Tulovero
Henkilöverotuksessa tulot jaetaan kahteen "tulolajiin". Tulolajit ovat ansio- ja pääomatulo. Pääomatuloa ovat tulot, joita varallisuuden voidaan katsoa kerryttäneen. Muut tulot, esimerkiksi palkka ja eläke, ovat ansiotuloa. Yrittäjien verotuksessa yrityksestä saatu tulo jaetaan verotuksessa ansiotulo-osuuteen ja pääomatulo-osuuteen. Jako koskee yksityisiä elinkeinonharjoittajia, avoimen yhtiön ja kommandiittiyhtiön yhtiömiehiä, maatalouden harjoittajia ja tietyissä tilanteissa myös osakkeenomistajien osinkotuloja. Lämpövirta
Lämpövirta (tunnus H) kuvaa lämpömäärän muutosta aikayksikössä eli lämpömäärän muutosnopeutta tai lämmön virtausnopeutta. Kaavana ilmaistuna suureilla on seuraava yhteys: H = dQ/dt. Lämpövirran yksikkö on joulea sekunnissa eli watti (J/s = W). Tulopolitiikka
Tupolla eli tulopolitiikalla tarkoitetaan tulonjaosta ja siihen liittyvistä työehdoista sopimista keskitettyjen työmarkkinajärjestöjen kesken. Suomessa keskusjärjestöjen lisäksi usein myös hallitus osallistuu neuvotteluihin osapuolena. Vuonna 2008 sopimusta ei tehty. Työnantajia edustava Elinkeinoelämän (EK) Keskusliitto halusi, että työehtosopimukset neuvotellaan jatkossa toimialakohtaisesti. Kolmivaihevirta
Puhekielessä kolmivaihevirtaa kutsutaan myös nimellä "voimavirta". Vastaavasti yksivaiheista virtaa kutsutaan "valovirraksi" tai "seinävirraksi". Kaikki nämä käsitteet viittaavat ensi sijassa tyypilliseen käyttötarkoitukseen, eivätkä niinkään sähkön "voimallisuuteen". Voimavirran kohdalla viitataan historiallisesti siihen, että kolmivaihevirralla on helpompi pyörittää mekaanista voimaa tuottavia moottoreita. Se on usein "voimallisempaa" kuin valovirta, kun sen tyypillinen käyttötarkoitus niin vaatii, mutta esimerkiksi laajat valaistusverkostot usein myös toimivat suuremmilla tehoilla valovirrasta kuin yksittäinen ns. voimavirtamoottori. Siksi nykykäytännössä on toivottavaa puhua nimenomaan kolmivaihevirrasta, ja tarpeen vaatiessa täsmentää erikseen jännite sekä virransietokyky, lopullisen tehon määreinä. Tasavirta
Näiden avulla voimme esimerkiksi laskea, että jos käytämme 12 V:n ja 60 W:n hehkulamppua esimerkiksi ajoneuvon 12 voltin sähköjärjestelmässä, saamme hehkulampussa kulkevan virran kaavalla P = U·I, mutta joudumme vähän muuttamaan kaavaa, koska haluamme tietää virran määrän ja tiedämme jännitteen ja tehon. Uusi kaava on I = P/U eli esimerkissämme I = 60 W / 12 V, josta saamme 5 A:n virran. Toimitusketju
Materiaalivirran ylävirtaan liittyy hankinta. Yrityksen ylävirtaan kuuluvat sen tavaratoimittajat ja mahdollisesti niiden tavara-/raakamateriaalitoimittajat. Kuljetuksien lisäksi materiaalivirran luonnollisena osana on varastointi. Varsinkin ylävirrassa toimitukset ovat varastojen välisiä kuljetuksia. Tuloslaskelma
Tuloslaskelma on tilinpäätöksen dokumentti, joka esittää tilikaudelle kuuluvat tulot eli tuotot ja tilikaudelle kuuluvat menot eli kulut vähennyslaskumuotoisena laskelmana. Tuloslaskelmasta nähdään sekä tulojen määrä että se, mihin rahaa on kulunut. Tuloslaskelmassa on myös tilikauden tulos, joko voitto tai tappio. Tulolähde
Tulolähdejaon olemassaolo juontuu verotuksen historiasta. Sen merkitys pieneni vuoden 1993 verouudistuksessa. Nykyiseen verokertymään tulolähdejaon merkitys on suhteellisen vähäinen. Yritysverotuksessa tulo verotetaan usein samalla tai lähes samalla tavalla riippumatta siitä, kuuluuko tulo elinkeino- vai henkilökohtaiseen tulolähteeseen. Maatalouden tuloverotus Suomessa
Maatalouden tulos lasketaan vähentämällä maatalouden puhtaasta tulosta maataloudesta johtuneen velan korot sekä indeksi- ja kurssitappiot. Maatalouden puhtaaseen tuloon luetaan maatalouden harjoittajan kaikkien maatilojen maatalouden puhtaitten tulojen yhteismäärä. Metsätalouden puhtaaseen tuloon luetaan metsätalouden harjoittajan kaikkien maatilojen metsätalouden puhtaitten tulojen yhteismäärä. Tuloverolaki
Tuloverolaki (, ) on Suomessa yhteiskunnallinen laki, jonka säännöksillä eduskunta päättää, miten tulonsaajia verotetaan saamastaan tulosta. Tulon derivoimissääntö
ja Tuloslaskelma
Tuotot ovat tilikaudelle kuuluvia tuloja. Suoriteperusteisesti laadittavassa tuloslaskelmassa tulon katsotaan olevan tilikaudelle kuuluvaa tuottoa, jos suorite on luovutettu asiakkaalle tilikauden aikana. Tuotot ovat lisäys omistajien omaisuuteen. Tuotanto
"Yritystasolla" tuotantotoiminnan laajuuden muutoksista raportoidaan normaalisti liikevaihdon luvuin. Liikevaihto ilmaistaan nimellishintaisena, joten se voi poiketa paljonkin tuotantofunktion tuotoksesta, joka on aina reaalinen arvo. Liikevaihto on siis tuotoksen karkea indikaattori. Liiketoiminnan tehokkuutta raportoidaan kannattavuuden avulla. Kannattavuus on tosiasiassa tulonjaon suure, sillä se kertoo sen tuloksen, jonka yritys saa pitää, kun tuottavuuden muutoksesta on jaettu sidosryhmille niiden saamat osuudet. Korko
Korkotulo on usein veronalaista tuloa. Suomessa yksityishenkilön saamasta korkotulosta peritään tavallisesti lähdevero. Jos lähdeveroa ei ole peritty, korkotulo on pääomatuloa. Eräät korot ovat verovapaita. Tulovero
Lähdevero peritään talletuksista ja joukkovelkakirjalainoista saaduista "korkotuloista" sen sijaan, että ne verotettaisiin pääomatulona. Kulutusvero
Kulutusvero on verojen luokittelussa käytetty käsite. Tällainen vero kohdistuu tavaroiden tai palvelujen kuluttamiseen, ei esimerkiksi tuloihin, varallisuuteen tai omaisuudensiirtoihin. Kulutuksella tarkoitetaan nimenomaan loppukäyttäjän suorittamaa hyödykkeiden kuluttamista, ei niinkään tuotannossa tapahtuvaa kuluttamista. Rahavaranto
Rahavaranto on makrotaloudellinen käsite, joka viittaa rahan määrään taloudessa. Koska raha on periaatteessa mitä tahansa mitä voidaan käyttää velan kuittaamiseen, rahavarannolle on useita määritelmiä. Kannattavuus
Liiketoiminnassa pääoman tuottoon perustuvat tarkastelut antavat lisätietoa kannattavuudesta. Pääoman tuottolaskelmissa tuotto lasketaan virtasuureena ja se kertoo tietyn ajanjakson aikana, kertyneen tuoton. Kun näin laskettua tuottoa verrataan pääomaan, joka on luonteeltaan varantosuure, saadaan pääoman tuotto määritetyksi. Kun tuoton kertymäajaksi valitaan yksi vuosi, voidaan tarkastelun lopputuloksena laskea pääoman tuottoprosentti. Pääoman tuottoprosentti on hyvin käyttökelpoinen kannattavuuden mittari, koska sen avulla voidaan tehdä vertailuja markkinoilla vallitsevaan pääoman hintaan ja pääoman tuottoihin muilla aloilla. Pääoman hinta ja tuotto ilmaistaan vuotuisena korkona, jonka mittayksikkö on prosenttia vuodessa. Nettonykyarvo
Nettonykyarvo (NPV, ) on toiminnan kannattavuuden mittari. Se on tulo- ja menovirtojen nykyarvojen erotus:NPV = PV(tulovirta) - PV(menovirta)Kun nettonykyarvo on käytetyllä laskentakorolla positiivinen, tulovirta on korotkin huomioiden menovirtaa arvokkaampi. Investointi on silloin kannattava. Operaatiovahvistimen kytkennät
Ei-kääntävässä vahvistimessa tulojännite Vin lisätään suoraan ei-kääntävään positiiviseen tuloon, mikä tarkoittaa sitä, että lähtöjännite on positiivinen toisin kuin kääntävässä vahvistimessa. Lähtösignaali on siis samanvaiheinen tulosignaalin kanssa. Kysynnän tulojousto
Kysynnän tulojousto kertoo, miten paljon tietyn hyödykkeen kysyntä kasvaa ostajan tulojen kasvaessa. Jos kysynnän tulojousto on 0,7, se tarkoittaa, että tulojen kasvaessa 10 % henkilö ostaa tuota hyödykettä 7 % (= 10 % kertaa 0,7) enemmän. Kaupunkitaloustiede
Tuotannontekijöistä "maa" ja "luonnonvarat" ovat sellaisia, joita ei voida tuottaa lisää. Lisäksi niille on ominaista paikkasidonnaisuus. Maa tuottaa taloudellisessa käytössä "palveluvirran", jota voidaan myydä. Myyjä saa sitä vastaan "tulovirran". Jos "maanomistaja" vuokraa maan, antaa hän "vuokraajalle" oikeuden palveluvirtaan ja perii korvaukseksi "maanvuokraa". Valovirta
Valovoima kuvaa valon lähteen intensiteettiä eli voimakkuutta ja sen yksikkö on kandela ("cd"). Kandela on luumenia steradiaania kohti eli cd = lm / sr. Suora summa
Suoraan summaan liittyvä käsite on suora tulo, joka on joskus sama asia kuin suora summa, mutta joskus se voi olla aivan erilainen. Tuottavuus
Laskentaa voidaan ymmärtää parhaiten soveltamalla taloustieteen ceteris paribus -sääntöä, jonka mukaan esitellään kerrallaan vain yhden tekijän muutoksen vaikutuksia tutkittavaan ilmiöön. Laskenta voidaan tästä syystä esittää vaiheittain etenevänä prosessina. Ensiksi lasketaan tulonjakoprosessin vaikutukset ja sen jälkeen reaaliprosessin vaikutukset tuotantoprosessin kannattavuuteen. Pääomatuloverotus
Suomen tuloverolain mukaan pääomatuloa ovat omaisuuden tuotto, omaisuuden luovutuksesta saatu voitto ja muu sellainen tulo, jota varallisuuden voidaan katsoa kerryttäneen. Pääomatuloa ovat esimerkiksi vuokratulo, voitto-osuus, henkivakuutuksen tuotto, metsätalouden pääomatulo-osuus, maa-aineksesta saadut tulot ja luovutusvoitto. Toimeentulotuki
Jos taloudessa on yksi tai useampi työssäkäyviä tai omaishoitajina toimivia henkilöitä, toimeentulotuki on mitoitettava siten, että talouden yhteenlaskettuihin kokonaisnettotuloihin jää toimeentulonormin ylittävä ylimääräinen rahasumma, niin kutsuttu kannustusraha, jonka suuruus on vähintään 20 senttiä jokaista ansaittua euroa kohden, kuitenkin enintään 150 euroa taloutta kohti. Tämä ei kuitenkaan koske työvoimahallinnon osoittamaa palkatonta pakkotyötä tekeviä henkilöitä, vaan heidän kannustuslisänsä ulosmitataan täysimääräisenä toimeentulotuesta.
Ylläpitokorvaus on kokonaisuudessaan tuloa jota ei oteta huomioon kun toimeentulotukea lasketaan. Yleensä kunnat ottavat myös matkakulut menoina huomioon. Verotus Suomessa
Suomessa asuvaa tai oleskelevaa henkilöä koskee asumisperusteinen verovelvollisuus. Lisäksi ulkomailla asuvan henkilön Suomesta saadut tulot verotetaan Suomeen. Valtion tulovero on progressiivinen, eli enemmän tienaavat maksavat suhteellisesti enemmän veroja. Verolajeja ovat ansiotuloista maksettavien kunnallisveron ja valtion tuloveron lisäksi mm. kiinteistövero, arvonlisävero, pääomatulovero, lähdevero, varainsiirtovero ja kirkollisvero, jota maksavat vain kirkon jäsenet. Massavirta
Massavirta (tunnus ṁ, lue: "m-piste") on fysiikassa ja tekniikassa käytettävä suure, joka kuvaa aineen massan kulkeutumista tietyn tarkkailupinnan läpi aikayksikössä. Massavirran SI-yksikkö on kilogramma per sekunti. Massavirta määritellään tarkasteltavan pinnan läpi kulkeutuvan massan derivaattana ajan suhteen: Käytettävissä oleva tulo
- maksetut tulonsiirrot = käytettävissä oleva tulo. Pistetulo
Kun kerroinkuntana ovat kompleksiluvut, kahden vektorin sisätulo on yleensä kompleksiluku, ja sisätulo on seskvilineaarinen, ei bilineaarinen. Sisätuloavaruus on normitettu vektoriavaruus, ja vektorin sisätulo
itsensä kanssa on positiivis-definiittinen. Tulolähde
Elinkeinotoiminnalla tarkoitetaan liike- ja ammattitoimintaa. Maataloutena pidetään maa- ja metsätalouteen liittyvää toimintaa kuten viljelyä ja tuotantoeläinten kasvatusta. Ne toiminnot, jotka eivät kuulu elinkeino- tai maataloustulolähteisiin, kuuluvat henkilökohtaiseen tulolähteeseen ja verotetaan tuloverolain mukaan. Kellä tahansa verovelvollisella voi olla kaikki kolme tulolähdettä, sillä lähdejako ei riipu yhtiömuodosta. Yksityishenkilöllä henkilökohtaiseen tulolähteeseen kuuluvat esimerkiksi eläke- ja palkkatulot. Sijoitetun pääoman tuottoaste
Jakoviivan alapuolella oleva sijoitettu pääoma tarkoittaa omaa pääomaa ja korollista velkaa. Molemmat on sijoitettu yritykseen tuottamaan tuottoa. Koronta velkaa ei katsota sijoitetuksi pääomaksi, koska se saadaan yritykseen muilla tavoilla: ostovelat kaupan aikaansaamiseksi, verovelat veroteknisistä syistä ja siirtovelat suoriteperusteen vuoksi. Rahoituslaskelma
Kassavirtalaskelma voidaan laatia kahdella tavalla. Perinteinen tapa on muokata tuloslaskelmasta ja taseesta kassavirtalaskelma. Toinen on pitää kassavirtakirjanpitoa ja laatia sen perusteella kassavirtatilinpäätös. Periaatteessa kassavirtalaskelmassa korjataan tuloslaskelman lukuja siten, että niistä eliminoidaan laadintaperiaatteista johtuvien jaksotuserien vaikutus. Kirjapitolautakunnalla (KILA) on yleisohje rahoituslaskelman laadinnasta. International Accounting Standards Committeen (IASC) IAS 7 Cash Flow Statements -standardi on merkittävä. Yritystutkimusneuvottelukunnalla (YTN) on suositukset kassavirtalaskelman laatimisesta. Tulosmatriisi
Ensimmäinen menestystekijä tuotettu määrä kertoo jonkinlaisesta pullonkaulatekijästä, koska aikaansaadun tuotannon määrää arvostetaan. On selvää, että tuotosmäärä vaikuttaa tuottavuuteen. Seuraavassa tekijässä halutaan varmistaa, ettei määrää tehdä laadun kustannuksella. Vajaalaatu on selvä tuottavuuden osatekijä ja sitä on yleensä helppo mitata. Sähkön ja höyryn kulutukset – niin kuin kaikki kulutusluvut – ovat tuottavuuden käänteislukuja ja sellaisena paljon käytettyjä liiketoiminnassa. Raaka-ainehukka on suoraan tuottavuutta samoin kuin työn tuottavuuskin. Tulosmatriisin avulla voidaan yksinkertaisesti havaita, mikä on tuottavuuden kannalta tärkeää. 
Tulosmatriisi on mittausväline, mutta se on myös ohjausväline. Ohjaus on prosessi, jonka tarkoitus on saada halutut asiat tehdyiksi. Ohjausprosessi koostuu erilaisista osaprosesseista. Tulosmatriisiohjauksessa eri vaiheiden kuvaamiseksi ohjaus jaetaan neljään peräkkäiseen osaprosessiin seuraavasti: Resurssiviisaus
Materiaalihäviöt-indikaattori kuvaa, miten hyvin materiaalit pysyvät kierrossa. Indikaattorissa otetaan huomioon sekä yhdyskuntajäte että [teollisuusjäte|teollisuuden jätevirrat]]. Materiaalihäviöt lasketaan kolmesta ainevirrasta, jotka lasketaan massayksikköinä yhteen. Nämä kolme ainevirtaa ovat: jätevirrat kaatopaikoille, jätteiden poltto (uusiutumattomat materiaalit) ja loppusijoitettavien jätteiden vienti. Jätteiden polton osalta huomioidaan vain uusiutumattomien materiaalien poltto, toisin sanoen biopohjaisten materiaalien polttoa ei oteta mukaan (esim. puun poltto). Jätteiden viennissä tarkastellaan kaupungin ulkopuolelle vietävien loppusijoitettavien jätevirtojen määrää. Virrat lasketaan tonneina ja summataan yhteen ilman painotuksia. Tämä tarkoittaa, että eri virtojen oletetaan olevan keskenään samanarvoisia. Nelivektori
Sähkövirtaa kuvaava nelivektori, "nelivirta", määritellään seuraavasti: Kannattavuus
Tuloslaskelman kaava on annettu kirjanpitoasetuksessa. Yritykset voivat tehdä kululajikohtaisen tai toimintokohtaisen tuloslaskelman. Molempien tuloslaskelmien pääkohdat esitetään alla. Kululajikohtainen tuloslaskelma on yleisimmin käytetty tuloslaskelma. Kirjanpitoasetuksessa annetaan tuloslaskelman kaavat myös seuraaville yhteisöille: aatteellinen yhteisö, säätiö, kiinteistö, ammatinharjoittaja.
Kannattavuustarkastelun yleisin periaate on vertailla syntyviä tuottoja syntyneisiin kustannuksiin. Tuotot ja kustannukset ovat virtasuureita ja kertovat sellaisina tuotantoprosessin tulojen ja menojen kertymisen määristä tietyn ajanjakson aikana. Ansiotuloverotus
Ansiotulo ei ole sama asia kuin palkka tai palkkatulo. Palkansaajan ansiotuloon sisältyvät peruspalkka ja kaikki mahdolliset palkan lisät (vuorolisät, lomarahat, bonukset jne.) sekä myös kaikki muut tulot, jotka eivät ole pääomatuloa. Tuottavuus
Markkinatuotannon prosessi koostuu kahdesta prosessista eli tulon tekemisen ja tulon jakamisen prosessista. Tulon tekeminen tapahtuu tuottavuuden ja tuotantovolyymin yhteisvaikutuksesta ja aikaansaadut tulot jaetaan tulon jakamisen prosessissa tuotannon sidosryhmille ja omistajille. Vakavaraisuus
Tulorahoituksen riittävyyttä voi arvioida myös käyttämällä kassavirtaa. Positiivinen kassavirta ei kuitenkaan ole takuu siitä, ettei yritys olisi lähellä maksukyvyttömyyttä. Sijoitetun pääoman tuottoaste
Jakoviivan yläpuolella ovat lainanantajille, verottajalle ja omistajalle kuuluvat tuottoerät. Liiketuloksen lisäksi otetaan huomioon rahoitustuotot sen vuoksi, että niidenkin syntyyn tarvitaan pääomia. Sekä liiketulos että rahoitustuotot lasketaan 12 kuukauden ajanjaksolta. Jos tilikausi on tätä pidempi tai lyhyempi, luvut korjataan vastaamaan 12 kuukauden jaksoa. Toimeentulotuki
Tuloina otetaan tietyin poikkeuksin huomioon kaikki henkilön tai perheenjäsenten käytettävissä olevat tulot ja tuet. Vähäisimmätkin avustukset kuten armeijan päivärahat saatetaan ottaa kokonaisuudessaan huomioon. Myös nostetut lainat ja vanhempien, sukulaisten tai ystävien suorittamissa tilillepanoissa näkyvät lainat tai myydyistä tavaroista saadut tilillepanot vähentävät toimeentulotuen määrää, koska ne katsotaan tuloiksi. Takaisin maksettuja rahoja ei kuitenkaan lasketa menoiksi, ellei kyseisestä lainasta ole tehty virallista velkakirjaa. Ulosmitattua palkanosaa ei kuitenkaan lasketa tuloksi. Perheiltä tuloina vähennetään lapsilisät ja elatustuki. Rahoituslaskelma
Rahoituslaskelmalla ei ole yleisesti vakiintunutta muotoa. Käytännössä esiintyy sekä Suomessa että ulkomailla useita eri muotoja. Kassavirtalaskelman loppusumma voi olla positiivinen tai negatiivinen. Kassavirtalaskelman loppusumma osoittaa kasvoivatko vai vähenivätkö kassavarat ja kuinka paljon. Suomessa kassavirtalaskelma kuitenkin laaditaan merkitsemällä loppusumma nollaksi, ja laskelmassa osoitetaan täten liiketoiminnan, investointien ja rahoituksen kassavirtojen menevän tasan. Kassavirtalaskelmassa keskeisiä kassavirtaan vaikuttavia eriä ovat myyntisaamisten, ostovelkojen ja varaston muutokset. Pistetulo
Sisätulo on määritelty vektoreille, joilla on äärellinen määrä komponentteja. Koska vektorit voidaan esittää lukujonoina, voidaan "n"-vektori käsittää myös diskreetiksi funktioksi, joka on määritelty joukossa formula_51, jolloin "u" eli vektorin "i":s komponentti on funktion arvo argumentin arvolla "i". Liikevaihto
Kirjanpitolain mukaan liikevaihtoon luetaan kirjanpitovelvollisen varsinaisen toiminnan myyntituotot, joista on vähennetty myönnetyt alennukset sekä arvonlisävero ja muut välittömästi myynnin määrään perustuvat verot. Varsinainen toiminta on yrityksen tarkoitusta toteuttavaa jatkuvaa ja suunnitelmallista tuotteiden tai palveluiden yleensä voitolliseksi tarkoitettua myyntitoimintaa. Varsinaiseksi toiminnaksi katsotaan myös toiminta, joka on tosiasiallisesti vakiintunut kirjanpitovelvollisen varsinaiseen toimintaan liittyväksi, vaikka se ei alkujaan olekaan ollut varsinaista toimintaa. Virtavesien kunnostus
Virtavesillä tarkoitetaan laajasti ottaen virtaavan veden (vesistö)kokonaisuuksia, joilla on omaleimainen eliöstönsä. Erityspiirteinä ovat kosket ym. muut virtapaikat. Lisäksi virtavesissä voi olla myös järvimäisiä piirteitä, kuten myös järvissä voi olla jokimaisia osia 
(esim. salmet). Vesilaki määrittelee joeksi virtaavan veden vesistön joka on soutukelpoinen tai jonka keskivirtaama on vähintään 2 m3 / s. Virtavesityyppeihin kuuluvat myös
niin sanotut pienvedet eli purot ja norot. Virtavedet ovat usein Suomessa uhanalaisia. Tilinpäätösanalyysi
Tilinpäätösanalyysissä maksuvalmiutta mitataan varantoperusteisilla ja virtaperusteisilla tunnusluvuilla. Varantoperusteiset eli staattiset tunnusluvut quick ratio ja current ratio mittaavat likvidien varojen riittävyyttä. Virtaperusteiset eli dynaamiset tunnusluvut mittaavat tulorahoituksen riittävyyttä. Sähkövirta
Jos elektrolyytti, esimerkiksi ruokasuolaliuos, jossa on positiivisesti varautuneita natriumioneja (Na)ja negatiivisesti varautuneita kloridi-ioneja (Cl) liikkuu, ei kyseessä ole sähkövirta. Tämä ymmärretään niin, että kun positiiviset varaukset aiheuttavat veden liikkeen suuntaisen virran, aiheuttavat negatiiviset saman suuruisen, mutta vastakkaisen virran. Näiden arvot ovat yhtä suuret, mutta suunnat päinvastaiset, joten ne kumoavat toisensa. Kokonaisvirta on siten nolla. Tulospalkkaus
Tulospalkkaus on palkkaustapa, jossa henkilön saama palkka määräytyy henkilön, ryhmän tai koko organisaation aikaansaaman työtuloksen perusteella. Tulos tarkoittaa tässä toiminnan tavoitteen toteutumaa käytännössä eli toteutunutta tulosta. Käsitteet tulosjohtaminen, tulosvastuu, tulosmatriisi ja tulospalkkaus muodostavat käsiteperheen, jossa tulos tarkoittaa samaa asiaa. Tulos on keskeinen käsite johtamisessa. Johtaminen on toimintaa, jossa on tarkoitus saada aikaan tuloksia ihmisten avulla ja ihmisten kanssa. Tulovero
Kansainvälinen konsensus tuloverotuksen periaatteista alkoi muotoutua 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä: veron tuli olla progressiivinen ja sitä tuli periä kokonaistuloista (työtulot ja pääomatulot). Tällaisen järjestelmän uskottiin jakavan verotaakan oikeudenmukaisesti ja tehokkaasti. Kokonaistulot määrittivät veronmaksukyvyn. Tulo- ja varallisuuseroja voitiin tasoittaa progression avulla. Tuotannontekijätulot
Kun tuotannontekijätuloihin lisätään kotitalouksien saamat tulonsiirrot (esimerkiksi eläkkeet, työttömyysturva, sosiaaliavustukset) saadaan bruttotulot. Vähentämällä niistä kotitalouksien maksamat tulonsiirrot (esimerkiksi valtion ja kuntien tuloverot ja veronluonteiset maksut), saadaan kotitalouksien käytettävissä olevat tulot. Yksityissijoittajan verotus Suomessa
Verotuksessa keskeistä on erottaa velkapääoma ja korkosuoritus toisistaan. Velkapääomasta saatu voitto tai tappio on luovutusvoittojen ja -tappioiden säännöksien alaista. Korko-osa on joko korkotulon lähdeverosta annetun lain (KLähdeVL) eli lähdeverolain mukaan tai tuloverolain (TVL:n) mukaisena pääomatulona. Lähdeverolakia voi soveltaa vain Suomessa yleisesti verovelvollisten luonnollisten henkilöiden ja kuolinpesien osalta kotimaasta saatuihin korkotuloihin. Edellytyksenä on myös että joukkovelkakirjalaina on tarkoitettu yleisön merkittäväksi. Lähdeveroa ei peritä, jos lainasta ei ole laadittava esitettä arvopaperilainsäädännön mukaan. Tämä on tilanne yleensä instituutiosijoittajiin kohdistetuissa tarjouksissa, joissa arvopapereita tarjotaan yksinomaan kokeneille sijoittajille tai alle 150 sijoittajalle kutakin ETA-valtiota kohden. Myös tilanteessa jossa arvopaperia hankitaan vähintään 100 000 eurolla sijoittajaa kohden, ei lähdeveroa peritä. Lähdeverotus ei tule sovellettavaksi, vaikka edellä mainituissa tilanteissa tarjottaisiin lainaa Finanssivalvonnan tai muun vastaavan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän esitteen alla. Suomen valtiontalous
Suomen valtiontalous tarkoittaa Suomen valtion tulojen ja menojen määrää ja rakennetta. Tuloja valtio saa lähinnä keräämistään veroista ja jonkin verran myös esimerkiksi keräämistään maksuista ja omistamiensa osakkeiden tuotoista. Jos tuloja on enemmän kuin menoja, valtiontalous on ylijäämäinen, ja jos tuloja on vähemmän kuin menoja, talous on alijäämäinen. Valtiontalouden alijäämää voidaan pienentää esimerkiksi karsimalla menoja tai keräämällä riittävästi veroja tai muita tuloja. Jos näin ei tehdä, valtion on otettava alijäämän verran lainaa. Sijoitetun pääoman tuottoaste
Sijoitetun pääoman tuottoaste (tuottoprosentti) eli pääoman tuottoaste (ROI, "Return on Investment") on yrityksen tuottavuuden mittari. Tuottoaste kertoo, kuinka paljon yritykseen sijoitettu, tuottoa vaativa pääoma on tuottanut. Markkina-arvo
Isompien kaupallisesti toimivien kohteiden, esimerkiksi ostoskeskusten tms. arviointiin käytetään myös mm. kassavirta-analyysiä, eli arvioita kohteen tuottamasta nettotulosta (10 vuoden kassavirtamenetelmä). Tässä menetelmässä lopputuloksena annetaan koko kiintestökannan velaton markkina-arvio, joka voi olla jopa miljardeja euroja. Maatalouden tuloverotus Suomessa
Suomessa veroista säädetään laissa. Tuloverotus on nettotulon verotusta eli vero maksetaan puhtaasta tulosta. Puhdas tulo saadaan, kun veronalaisesta tulosta vähennetään sen hankkimisesta ja säilyttämisestä aiheutuneet menot. Puhdas tulo lasketaan erikseen kolmelle tulolähteelle: elinkeinotulolähde, henkilökohtaisen tulon lähde ja maatalouden tulolähde. Maataloustulon verotuksesta säädetään "Maatilatalouden tuloverolaissa" (MVL). Henkilökohtaisen tulon verotuksesta säädetään tuloverolaissa (TVL) ja elinkeinotulon verotuksesta elinkeinoverolaissa (EVL). Tuotantofunktio
Tämän yksinkertaisen esimerkin perusteella voidaan havainnollistaa minkälaisia muotoja tuotantofunktio voi saada. Oletetaan, että taulukon luvut kuvaavat henkilömäärän (tuotantopanos X) ja tuotoksen (Q) välistä riippuvuutta pienessä ravintolassa ja tarkastellaan sitä, mitä yhden panosyksikön (henkilön) lisäyksellä saadaan aikaan. Tätä yhden panosyksikön lisäyksellä aikaansaatua tuotoksen lisäystä kutsutaan rajatuotokseksi. Pääoman määrä oletetaan tarkastelussa kiinteäksi, eli ravintolan kalustus, laitteet ja asiakaspaikkojen määrä pysyvät muuttumattomana. Kun yksi henkilö hoitaa kaikki ravintolan toiminnot eli hankinnat, keittiön, salin ja markkinoinnin on tuotos 12. Henkilömäärän lisääminen kahteen kasvattaa tuotosta 16 yksiköllä ja kolmannen henkilön mukaantulo kasvattaa tuotosta 20 yksiköllä. Huomataan, että tuotos kasvaa suhteellisesti enemmän kuin panoksia lisätään suhteellisesti. Rajatuotos eli yhdellä panosyksikön lisäyksellä saadaan aikaan tuotoksen kasvu, joka on suhteellisesti suurempi kuin panoksen suhteellinen lisäys. Kysymys on kasvavasta tuotoksesta ja esimerkkitapauksessa selitys on lisähenkilöiden välillä tapahtuvassa erikoistumisessa ja työnjaossa. (Rajasuureista käytetään myös monikkomuotoa rajatuotot, kasvavat, vähenevät ja negatiiviset tuotot). Maksuvalmius
Rahoituspuskuri ja tulorahoitus ovat toisiaan täydentäviä maksuvalmiuden tekijöitä. Tulorahoitus ei ole ratkaiseva, jos yrityksellä on sillä hetkellä riittävä rahoituspuskuri. Toisaalta yritys voi joutua maksuvalmiusvaikeuksiin, jos rahoituspuskuri on puutteellinen eikä tulorahoitus kata vajetta. Tuotanto
Yrityksen kirjanpidossa erilaiset kertymät ovat tyypillisesti varantosuureita ja ne kirjataan taseeseen. Kannattavuus ja sen osatekijät ovat virtasuureita ja ne kirjataan tuloslaskelmaan. Reynoldsin kuljetusteoreema
missä termi formula_16 on summa ulosvirtauskanavien läpi kulkeneiden virtojen massanopeuksista ja formula_17 sisään virtauskanavien läpi kulkeneiden virtauksien massanopeuksien summa. Kannattavuus
Sijoitetun pääoman tuottoprosentti on yksi tärkeimmistä tilinpäätösanalyysin tuottamista tunnusluvuista. Se mittaa sitä tuottoa, joka on saatu yritykseen sijoitetulle korkoa tai muuta tuottoa vaativalle pääomalle. Tuottotason tulisi olla vähintään yrityksen vieraan pääoman käytöstä maksaman korvauksen suuruinen. Sijoitettuun pääomaan kuuluvat omat varat ja korolliset velat. Sijoitettu pääoma lasketaan tunnuslukuun tilikauden alun ja lopun keskiarvona.
Oman pääoman tuottoprosentti kuvaa yrityksen kykyä huolehtia omistajien yritykseen sijoittamista pääomista. Tuottotasovaatimus määräytyy pitkälti omistajien asettamien tavoitteiden mukaisesti, joihin tavoitteisiin sijoituksen riskisyys osaltaan vaikuttaa. Tuottotason alaraja määritellään yleensä markkinoilta saatavan riskittömän sijoituksen tuoton perusteella. Omat varat lasketaan tunnuslukuun tilikauden alun ja lopun keskiarvona. Nelivektori
missä "ρ" on aikakomponenttia vastaava toden­näköisyyden tiheysfunktio ja vektori "'j" on "toden­näköisyys­virta". Epärelativistisessa kvantti­mekaniikassa tämä virta on aina hyvin määritelty, koska tiheyden ja virran lausekkeet ovat positiivisia ja ne voidaan tulkita toden­näköisyyksinä. Rela­ti­visti­sessa kvantti­mekaniikassa ­ja kvanttikenttäteoriassa ei aina ole mahdollista määritellä virtaa, varsinkaan kun vuorovaikutukset otetaan huomioon. Tuottavuus
Tuotannon tulonjakoprosessi tarkoittaa tapahtumasarjaa, jossa laadultaan ennallaan pysyvien tuotteiden ja panosten yksikköhinnat muuttuvat aiheuttaen muutoksen tulonjaossa tuotteiden vaihdantaan osallistuvien kesken. Tulonjaon muutoksen suuruus on suoraan verrannollinen tuotosten ja panosten hintojen muutokseen ja niiden määriin. Tuottavuushyödyt jaetaan esimerkiksi asiakkaille alhaisempina tuotehintoina tai henkilöstölle suurempina palkkoina. Tulovero
Tuloverotus on Suomessa nettoverotusta. Tämä tarkoittaa sitä, että bruttotuloista saadaan vähentää verovähennyksinä tulon hankkimisesta ja säilyttämisestä aiheutuneet menot. Käytettävissä oleva tulo
+ saadut tulonsiirrot = bruttotulot Käytettävissä oleva tulo
Käytettävissä olevat tulo on tulonjakotilaston keskeisin tulokäsite. Sitä käytetään myös kulutustutkimuksessa. Toimitusketju
Rahavirta voidaan näkökulmasta riippuen nähdä myös informaatiovirtana. Logistiikkakustannukset ovat keskimäärin 11,5% suomalaisten yritysten liikevaihdosta, ja 17% bruttokansantuotteesta. Rahavirta siis on huomattava, joten sen reaaliaikaisuus on erityisen tärkeää. Informaatiovirran hyödyntäminen mm. materiaalivirran seuraamisen osalta on oleellista. Rahavirta voi kulkea toimittajalta asiakkaalle esimerkiksi myös hyvitysten tai vahingonkorvausten muodossa. Lämpövirta
Lämpövuo on vastaavasti lämpövirta pinta-alayksikköä kohden. Virtaama
Keskivirtaamia ilmoitetaan kolme, ja niiden laskemista varten kerätään tietoa tarkasteluajanjakson eli esimerkiksi kalenterivuoden ajan. Ne ovat: Liikevaihto
Tuloslaskelman kaava on annettu kirjan­pito­asetuksessa. Yritykset voivat tehdä kululajikohtaisen tai toimintokohtaisen tuloslaskelman. Molempien tuloslaskelmien pääkohdat esitetään alla. Kululajikohtainen tuloslaskelma on yleisimmin käytetty tuloslaskelma. Kirjanpitoasetuksessa annetaan tuloslaskelman kaavat myös seuraaville yhteisöille: aatteellinen yhdistys, säätiö, kiinteistö, ammatinharjoittaja.
Liiketoiminnan muiden tuottojen erää on yleensä tulkittava varsin laajasti. Siihen luetaan kaikki sellaiset tuottoerät joilla on yhteyttä kirjanpitovelvollisen varsinaiseen suoritetuotantoon kuulumatta kuitenkaan siihen. Jos tietty liiketoiminnan muu tuottoerä sen sijaan on toistuvaa ja jo budjetoinnissa ennakoitavissa, tuottoerän luonne lähestyy jo varsinaista suoritetuotantoa ja tulee siten kirjata liikevaihtoon. Huomataan, että muiden tuottojen määrittely ei ole mitenkään yksiselitteinen. Maatalouden tuloverotus Suomessa
Maatalouden verovuoden puhdas tulo on maataloudesta rahana tai rahanarvoisena etuutena verovuonna saatujen tulojen ja tulon hankkimisesta tai säilyttämisestä johtuneiden menojen erotus. Maatalouden veronalaiseksi tuloksi ei lueta verovelvollisen ja hänen perheensä yksityistaloudessa käytettyjen tilalta saatujen varsinaisen maatalouden tuotteiden ja puutarhatuotteiden luovutushintaa. Maatalouden puhdas tulo lasketaan maatalouden tuloverolain (MVL) mukaan. Verovelvollisen kaikki maatalous käsittää yhden tulolähteen. Maatalouden tulos jaetaan pääoma- ja ansiotuloksi verotettaessa, pääomatuloa voi olla 0%, 10% ja 20% varojen ja velkojen erotuksena eli nettovarallisuudesta. Ansiotuloverotus
Ansiotuloverotus tarkoittaa Suomen henkilöverotuksessa muiden tulojen kuin pääomatulojen verottamista. Ansiotulojen perusteella määrätään tuloverot, joita ovat valtiolle maksettavan tuloveron lisäksi kunnallisvero ja kirkollisvero. Ansiotuloverotuksen kohteena ovat mm. palkka- ja eläketulot. Kahdenkertainen kirjanpito
Kirjanpitoon merkittävät liiketapahtumat luokitellaan seuraavasti:Kahdenkertaiseen kirjanpitoon kirjattava meno syntyy samalla hetkellä kun yrityksen tuotannontekijä otetaan vastaan. Esimerkiksi ravintolalle syntyy meno samalla hetkellä kun se vastaanottaa keittiöön vihanneslähetyksen. 
Vihanneslähetyksen maksaminen viikkoa myöhemmin ei enää synnytä menoa, se on rahoitustapahtuma. Kannattavuus
Tuotannon tulonjakoprosessi tarkoittaa tapahtumasarjaa, jossa laadultaan ennallaan pysyvien tuotteiden ja panosten yksikköhinnat muuttuvat aiheuttaen muutoksen tulonjaossa tuotteiden vaihdantaan osallistuvien kesken. Tulonjaon muutoksen suuruus on suoraan verrannollinen tuotosten ja panosten hintojen muutokseen ja niiden määriin. Tuottavuushyödyt jaetaan esimerkiksi asiakkaille alhaisempina tuotehintoina tai henkilöstölle suurempina palkkoina. Maassamuutto
Maan sisäinen muuttoliike voidaan jakaa kuntien väliseen ja kuntien sisäiseen muuttoon. Alue, jolta muutto tapahtuu on lähtöalue. Päämääränä oleva alue on tuloalue. Lähtö- ja tulomuuton erotus muodostaa nettomuuton, joka voi olla negatiivinen (muuttotappio) tai positiivinen (muuttovoitto). Muuttotaseella tarkoitetaan väestömäärään tai viiteryhmään suhteutettua tarkastelua; esimerkiksi muuttajien määrää tuhatta asukasta kohden tai prosenttiosuutta. Merivirta
Merivirta on valtameressä tapahtuva virtaus, jossa pintavesi liikkuu eteenpäin tai pintavesi liikkuu pystyvirtauksena painuen alaspäin. Monet merivirrat ovat suuria, satoja jollei jopa tuhat kilometriä leveitä ja melko pysyviä. Merivirrat jaetaan lämpimiin ja kylmiin merivirtoihin niiden kuljettaman veden ja vastaavalla leveyspiirillä vallitsevan meriveden lämpötilan mukaan. Valovirta
Valovirta (myös "valonmäärä", tunnus F tai Φ) on fotometrian suure, joka kuvaa, kuinka paljon näkyvää valoa valonlähde säteilee kokonaisuudessaan. Valovirran SI-järjestelmän mukainen mittayksikkö on luumen ("lm"). Valovirta kuvaa valonlähteen säteilytehoa painotettuna silmän herkkyyskäyrällä V(λ) . Verkkovirta
Verkkovirta on vaihtosähköä, jota saadaan esimerkiksi pistorasiasta. Verkkovirtaa on koti- ja liiketalouksiin jaettava sähkö, jonka voimalla toimivat pistorasiaan yhdistetyt televisiot, lamput ja keittiölaitteet. Pistotulpan eli pistokkeen standardi vaihtelee maittain, samoin jännite vaihtelee välillä 100–240 volttia. Kansallinen tulorekisteri
Tulorekisteri on kansallinen sähköinen tietokanta. Se sisältää kattavat palkka-, eläke- ja etuustiedot yksilötasolla. Tiedon tuottajat ilmoittavat tiedot ansiotuloista tulorekisteriin reaaliaikaisesti, maksukohtaisesti ja yhteisesti hyväksyttyjen vakioitujen standardien mukaisesti. Yritysverotus Suomessa
"Nettovarallisuus" saadaan, kun yrityksen varoista vähennetään yrityksen velat. Vähentämällä yrityksen tuloista yrityksen menot, saadaan yrityksen "tulos". Vain voitollisesta tuloksesta maksetaan veroja. Mahdollinen tappio siirtyy vähennettäväksi tulevien tilikausien voitosta. Pääomatulo
Verotuksessa ei välttämättä katsota kaikkea pääoman tuottoa pääomatulo-nimiseksi tuloksi. Erilaiset pääoman tuotot voidaan verottaa eri tavoin. Tuotto voi tietyissä tilanteissa olla myös verovapaata tai se voidaan verottaa kuten palkkatulo. Verotustietojen julkisuus Suomessa
Tuloverotuksessa julkista ovat kunkin verovelvollisen verotettavat tulot, verojen ja maksujen määrä, ennakoiden määrä ja maksettava tai palautettava määrä. Henkilöverotuksessa erikseen julkisia ovat verotettavan ansiotulon, pääomatulon ja kunnallisverotuksessa verotettavan tulon määrä. Julkisiin tietoihin eivät sisälly bruttotulot, verovähennykset tai verottomat tulot. Tontti
Tuotannontekijöistä "maa" ja "luonnonvarat" ovat sellaisia, joita ei voida tuottaa lisää. Lisäksi niille on ominaista paikkasidonnaisuus. Maa tuottaa taloudellisessa käytössä "palveluvirran", jota voidaan myydä. Myyjä saa sitä vastaan "tulovirran". Jos "maanomistaja" vuokraa maan, antaa hän "vuokralaiselle" oikeuden palveluvirtaan ja perii korvaukseksi "maanvuokraa". Suomi
Valtion tuloveroa maksetaan ansiotuloista, kuten palkasta, eläkkeestä ja etuuksista. Veroprosentti on progressiivinen, eli se kasvaa tulojen kasvaessa. Vuonna 2015 alle 16 500 euron tulosta ei maksettu valtionveroa lainkaan, alin veroprosentti oli 6,5 % ja ylin 31,75 %, jota sovellettiin yli 90 000 euron vuosituloihin. Yleinen arvonlisävero on 24 prosenttia, pääomatulovero 30 tai yli 40 000 euron pääomatuloista 32 prosenttia ja yritysten maksama yhteisövero 20 prosenttia. Vuonna 2013 valtionvelkaa oli noin 16 000 euroa asukasta kohti. Tulovero
Elinkeinotoiminnalla tarkoitetaan liike- ja ammattitoimintaa. Maataloutena pidetään maa- ja metsätalouteen liittyvää toimintaa kuten viljelyä ja tuotantoeläinten kasvatusta. Muut toiminnot kuuluvat henkilökohtaiseen tulolähteeseen ja verotetaan tuloverolain mukaan. Yksityishenkilöllä henkilökohtaiseen tulolähteeseen kuuluvat esimerkiksi eläke- ja palkkatulot. Kellä tahansa verovelvollisella voi olla kaikki kolme tulolähdettä, sillä jako ei riipu yhtiömuodosta. Tulovero
Verotusta varten lasketaan veronalainen ansiotulo ja veronalainen pääomatulo. Loppuosa tuloista on verovapaata tuloa. Veronalainen ansio- ja pääomatulo verotetaan toisistaan erillään. Molempia koskee nykyisin progressiivinen verotus, jossa kokonaisveroaste nousee tulojen noustessa. Ansiotulon perusteella peritään valtion tulovero, kunnallisvero sekä mahdollinen kirkollisvero. Ansiotuloon kohdistuu lisäksi veroluontoisia maksuja: sairausvakuutuksen sairaanhoitomaksu ja päivärahamaksu, sosiaaliturvamaksu, työttömyysvakuutusmaksu ja työeläkemaksu. Pääomatulon perusteella peritään pääomatulovero. Liikevaihto
Liikevaihto on käsite, jolle on lakisääteinen määritelmä. Tästä syystä on ymmärrettävää, että käytössä on lähes samaa tarkoittavia käsitteitä. Samaa tarkoittava ilmaisu on myyntituotot, jota termiä on käytetty liikevaihdon määrittelyssä. Usein tuotekohtaisissa kannattavuustarkasteluissa käytetään ilmaisua tuotteen myyntituotot eikä tuotteen liikevaihto. Tuottavuustarkasteluissa käytetään yleensä termiä tuotos liikevaihdon sijasta vaikka tosiasiallisesti ne tarkoittavat samaa. Tulonsiirto
Tulonsiirto tarkoittaa politiikassa ja kansantaloudessa tulojen siirtoa tulonsaajalta toiselle. Kansantaloudessa valtion tulonsiirrot voidaan käsittää myös negatiivisena verona. Esimerkkeinä tulonsiirroista voidaan mainita eläkkeet, lapsilisät ja opintorahat. Tulonsiirrot ovat osa sosiaaliturvaa, ns. sosiaalinen vakuutus. Keskivertoihminen maksaa tulonsiirtoja yhtä paljon kuin saakin, jolloin hänen voidaan ajatella kustantavan itse oman sosiaaliturvansa. Tulonsiirrot voidaan ajatella myös temporaalisina siirroksina eliniän aikana. Esimerkiksi keskivertoihminen työssäoloaikanaan maksaa verot joilla kustannetaan hänen lapsuutensa lapsilisät, nuoruuden opintotuet, työkatkosten työttömyysturva ja vanhuuden eläkkeet. Ekonomistit erottelevat tulonsiirrot tarkasti muista valtion menoista mm. laskiessaan verotaakan rasittavuutta, kun taas tavalliselle kansalaiselle on usein epäselvää mistä verotaakka muodostuu. He saattavat käsittää julkissektorin tuottamien palvelujen nielevän kaikki verotulot, unohtaen tulonsiirrot. Tulonsiirto monimuotoisena käsitteenä voidaan laajentaa kansalaista huomattavasti laajempaankin yksikköön, kuten valtioon. Virtaama
Virtaama eli tilavuusvirta on virtauskanavan (putken, uoman, vesistöalueen tms.) poikkileikkauksen läpi kulkevan nestemäärän tilavuus aikayksikössä. SI-järjestelmässä virtaaman yksikkönä on m/s. Tuloverotuksen historia Suomessa
Elinkeinotulon verottamisesta säädettiin "elinkeinoverolaki" (EVL) vuonna 1968. Laki on edelleen voimassa ja se koskee yrittäjien ja yritysten ammatti- ja liiketoiminnan tuloja. Katsottiin, että elinkeinotulot olivat eriytyneet omaksi tulomuodokseen, eikä niitä enää voitu verottaa samojen säädöksien perusteella kuin muita tuloja. EVL:ssä otettiin käyttöön "meno-tulo -teoria", mikä merkitsi ensimmäistä irtautumista omaisuuteen pohjaavasta tulon käsitteestä. Kuitenkin sekä yrityksiä että yrittäjiä voitiin verottaa edelleen TOL:n (myöhemmin TVL:n) mukaan heidän muista kuin elinkeinotuloistaan. Pääomatuloverotus
Korkotulo voi olla pääomatuloa. Kuitenkaan talletuksista tai erikseen lähdeverotettavaksi luetuista joukkolainoista maksettu korko ei ole pääomatuloa, vaan siitä peritään lähdevero. Tulovero
Verotusta varten verovelvollisen tulot jaetaan tulolähteisiin, joista lasketaan kustakin verot erikseen. Tulolähteet ovat henkilökohtainen tulolähde (ns. TVL-tulo), elinkeinotulo (EVL-tulo) ja maataloustulo (MVL-tulo). Kunkin tulolähteen tulos lasketaan erikseen oman verolakinsa mukaisesti. Henkilökohtaisen tulon verotusta säätelee Tuloverolaki, elinkeinotulon verotusta "Laki elinkeinotulon verottamisesta" ja maataloustulon verotusta "Maatilatalouden tuloverolaki". Lafferin käyrä
Tulos voidaan ilmaista niinkin, että yhden lisäeuron hankkiminen valtiolle verottamalla ansiotuloja maksaa veronmaksajille yli 3 euroa ja verottamalla pääomatuloja yli 12 euroa. Tämän vuoksi rahan siirtämistä verottamalla julkisiin menoihin kutsutaan "vuotavalla saavilla kantamiseksi". Toisaalta monet pitävät osaa julkisista menoista niin tärkeinä, että rahaa kannattaakin kuljettaa niihin "vuotavallakin saavilla". Maksimitehonsiirtolause
Kuorman kautta kulkeva virta on tällöin 
ja kuorman yli vaikuttava jännite
Kertomalla nämä keskenään saadaan kuormaan siirtyvä teho
Merkitään nyt kuormitusresistanssin suhdetta lähteen sisäiseen resistanssiin kirjaimella formula_7. Siis Tulolähde
Tulolähde on suomalaisessa verotuksessa esiintyvä käsite. Verotusta varten verovelvollisen tulot jaetaan tulolähteisiin, joista lasketaan kustakin verot erikseen. Tulolähteet ovat: elinkeinotoiminnan tulolähde (EVL-tulo), maatalouden tulolähde (MVL-tulo) ja henkilökohtainen tulolähde eli muun toiminnan tulolähde (ns. TVL-tulo). Kunkin tulolähteen tulos lasketaan erikseen oman verolakinsa mukaisesti. Henkilökohtaisen tulon verotusta säätelee Tuloverolaki, elinkeinotulon verotusta "Laki elinkeinotulon verottamisesta" ja maataloustulon verotusta "Maatilatalouden tuloverolaki". Sähkövirta
Jos sähkövirran voimakkuus ja suunta pysyvät vakioina, on kyseessä tasavirta. Vaihtovirta on sähkövirtaa, jonka voimakkuus ja suunta vaihtuvat jatkuvasti, käytännön sovelluksissa yleensä sinimuotoisesti. Vaihtovirrassa saattaa myös sähkövirran arvo vaihdella, vaikka sen suunta säilyisikin samana.