Miten kauan ISIS hallitsi alueita Syyriassa?
Isis (järjestö)
Isis, myös ISIS ja IS ( (IS), , ’’ad-daula al-islāmiyya’’, Islamilainen valtio) tai ISIL ja Daesh on pohjoisessa Irakissa ja Syyriassa toimiva jihadistijärjestö. Isis hallitsi osia Syyriasta ja Irakista vuosina 2014–2017. Järjestö perusti 29. kesäkuuta 2014 alueelle islamilaiseen šaria-lakiin pohjautuvan kalifaatin. Järjestöä johtaa kalifiksi nimitetty Abu Bakr al-Baghdadi. Pyhää sotaa käyvän Isisin perusta on salafismissa ja wahhabismissa. Isis tunnetaan maailmalla vastustajien julmasta kohtelusta ja terrorismista. Monet maailman valtiot pyrkivät kukistamaan Isisin, koska pitävät sitä maailmanlaajuisena uhkana.
Syyrian sisällissodan tausta
Itsenäistymistä ajanut kansallismielinen liittouma menetti valtansa 1949, kun Syyria hävisi sodan Israelille. Syyria ajautui pian sotilasvallankaappaiusten kierteeseen. Baath-puolue nousi valtaan kappauksella 1963 ja julisti maahan poikkeustilan, joka jatkui kymmeniä vuosia. Jo vuonna 1964 Haman vanhoilliset sunnalaiset maanomistajapiirit kapinoivat baathia vastaan, mutta hallitus kukisti kapinan nopeasti. Syyrian sisällissodan aikajana
Vuoden 2013 alussa sota oli ajautunut tasapeliin muun muassa Aleppon kaupungissa. Hallituksen joukot alkoivat edetä keväällä 2013. Irakista saapunut Isis alkoi toimia maassa maalis-huhtikuussa 2013. Kesällä tulivat hallituksen avuksi Hizbollah-taistelijat Libanonista. Myös eri kapinallisryhmät ja jihadistit sotivat keskenään. Syksyllä Yhdysvallat uhkasi Syyriaa ilmaiskuilla, koska maan armeija oli paikoin käyttänyt kemiallisia aseita kapinallisa vastaan. Hallitus suostui luovuttamaan maan taistelukemikaalit. Isis (järjestö)
Toukokuun puolivälissä 2016 Isis valvoi enää puolta niistä alueista, jotka oli aiemmin vallannut irakissa. Mutta Isis oli saanut jalansijaa hajanaisessa, sisällissodan repimässä Libyassa. Lähi-itä
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen monet Osmannien valtakunnalle kuuluneet alueet jaettiin Britannian ja Ranskan kesken Kansainliiton mandaattialueina. Britannian hallintaan joutuivat täten Palestiina ja Irak, Ranskan hallintaan taas Syyria. Sitä vastoin Egypti ja Saudi-Arabia itsenäistyivät muutaman vuoden kuluttua ensimmäisen maailmansodan jälkeen, samoin kuin myöhemmin mandaattialueetkin, ensimmäisenä Irak vuonna 1932. Irak
Vuodesta 1979 vuoteen 2003 Irakia hallitsi presidentti Saddam Husseinin johtama Baath-puolue. Baath oli noussut valtaan jo 1968, mutta Saddam muutti maan diktatuuriksi. Yksikamarisen, 250-paikkaisen parlamentin jäsenet valittiin neljän vuoden välein. Vain Baath-puolueen jäsenet saivat asettua ehdokkaaksi. Keväällä 2003 alkoi Irakin sota, jossa Yhdysvaltain johtama liittouma valloitti maan muutamassa viikossa. Tällöin kenties näkyvimmäksi poliitikoksi nousi tiedotusministeri Muhammad Sa’id al-Sahhaf. Huhtikuusta 2003 alkaen maa oli Yhdysvaltain johtaman liittouman joukkojen miehitysvallan alla. Hallintoa johti L. Paul Bremer. Irakilaisista koottiin väliaikainen hallintoneuvosto, jossa oli kuukausittain vaihtuvat puheenjohtajat. Neuvosto nimitti ministerit ja muut virkamiehet. 28. heinäkuuta 2004 valta luovutettiin takaisin irakilaisille, mutta Yhdysvalloilla oli edelleen sananvaltaa monissa asioissa. Syyrian sisällissodan tapahtumat 2014–2015
Syyrian sisällissodan tapahtumat vuosina 2014 ja 2015 olivat lähinnä islamilaistaistelijoiden etenemistä ja
eri ulkomaiden vastauksia tähän uhkaan. Isis valtasi suuren alueen Syyriassa ja Irakissa vuonna 2014 ollen vuoden 2015 kesällä lähellä Damaskosta ja Aleppoa. Syyrian sisällissodan tausta
Hafez al-Assadin kuoltua valtaan nousi vuonna 2000 hänen poikansa Bašar al-Assad. Baath oli ainoa sallittu puolue. Assadit olivat luoneet henkilönpalvontaan pohjautuvan järjestelmän, joka jakeli suosionsoituksia tukijoilleen ja murskasi vastustuksen kovin ottein. Assadin suvulla oli suurimmat omaisuudet Syyriassa. Vapaata tiedonvälitystä ei käytännössä ollut, ja järjestelmä oli hyvin korruptoitunut. Korruptio lisääntyi 2000-luvulla ja oli Lähi-idän pahimpia.. Syyrian sisällissodan aikajana
Vuonna 2017 Donald Trumpin Yhdysvallat iski Syyrian hallituksen kohteisiin ohjuksin. Syynä oli se, että lännen mukaan joukot olivat käyttäneet Idlibin rintamalla kiellettyjä taistelukemikaaleja. Samana vuonna kurdivetoine SDF kukisti Yhdysvaltain jne. tuella Isisin Raqqan pääkaupungin. Kaupunki raunioitui pahoin raskaassa tykkitulessa ja pommituksissa. Syyrian armeija oli voitolla eri kapinallisryhmiä vastaan. Vuonna 2018 Turkki iski Syyriaan, koska tuki joitain kislamisteja ja vastusti kurdeja. Yhdysvallat iski uudestaan Syyriaan epäillyn kemikaalien käytön takia. Myös Israel teki ilmaiskuja hallituksen kohteiin. Maalis-huhtikuussa Syyrian hallituksen joukot valtasivat kolme Damaskoksen kapinamottia. Syyria
Noustuaan kaappauksella valtaan 1970 Hafez al-Assad järjesti maahan nopeasti hallintoa ja valtarakenteita. Perustettiin 175 jäsenen parlamentti, johon baath sai enemmistön. Puoluejohtoon tuli 21-jäsenen neuvosto, jonka johtoon valittiin al-Assad. Hänet valittiin myös presidentiksi 7 vuoden kaudelle vuonna 1971. Vallan siirtoa Jadidilta Assadille pidettiin kaikkiaan maltillisena ja askeleena pois radikaalista kommunismista. Syyria
Syyria itsenäistyi toisen maailmansodan yhteydessä, mutta arabisosialistinen baath-puolue on hallinnut sitä totalitaarisesti vuodesta 1963. Vuonna 2011 maassa puhkesi arabikevääseen liittyneitä mellakoita. Nämä johtivat kesään 2011 mennessä sisällissotaan, jossa kapinalliset pyrkivät kaatamaan presidentti Bašar al-Assadin hallinnon. Deir ez Zor
Kaupungissa toimii vuonna 1977 perustettu yliopisto, kulttuurikeskus ja museo, jossa on muinaismuistoja läheisiltä kaivauksilta (Tall Birāk, Buqrus, Tall Leilan ja Ashara). Ennen sisällissotaa ranskalaisten vuonna 1924 rakentama Eufratin ylittävä riippusilta oli suosittu matkailunähtävyys. Silta romahti Syyrian hallituksen kranaatti-iskussa kapinallisia vastaan toukokuussa 2013. Ääri-islamistinen Isis-ryhmittymä valtasi osan kaupungista kesällä 2014. Sen piirittämänä oli Yhdistyneiden kansakuntien mukaan noin 200 000 kaupungin asukasta. Syyrian armeija mursi kaupungin piirityksen syyskuussa 2017 ja sen uutisoitiin vallanneen kaupungin kokonaan 3. marraskuuta samana vuonna. Kaupunki oli viimeinen Isisin hallussa ollut suuri asutuskeskus Syyriassa. Druusit
Syyrian puolella suuri osa druuseista asuu Jabal al-Duruzin alueella maan eteläosassa. Kun Syyriasta tuli Ranskan mandaattialue vuonna 1921 alueella oli oma itsehallintonsa. Vuonna 1925-27 druuseilla oli merkittävä rooli kapinassa ranskalaishallintoa vastaan ja Syyria itsenäistyi vuonna 1945 Ranskan tunnustaessa sen itsenäisyyden seuraavana vuonna. Druusit olettivat autonomiansa säilyvän, mutta vuosien 1949 ja 1954 Syyrian hallinto lähetti alueelle joukkoja mahdollisen kapinan estämiseksi. Druusien asutuskeskuksia tulitettiin ja sadat saivat surmansa.Vaikka monet druusit ovat vaikuttaneet sittemmin Syyrian hallinnossa, he menettivät paljon siitä asemasta, jonka he olivat saaneet taisteluissa Syyrian itsenäisyyden puolesta. Syyrian sisällissodassa druusit ovat pyrkineet pysymään konfliktin ulkopuolella. He ovat kuitenkin joutuneet islamistisen al-Nusran rintaman vainon kohteeksi. Azaz
Syyrian sisällissodan aikana suuri osa seudun asukkaista pakeni turvaan esimerkiksi Turkkiin, jonne perustettiin pakolaisleirejä. Keväällä ja kesällä 2012 Vapaan Syyrian armeijan (FSA) ja Turkin hallituksen joukkojen välillä käytiin raskaita taisteluja kaupungissa. Heinäkuussa FSA onnistui saamaan kaupungin haltuunsa. Syyrian armeijan vuoden 2012 taistelujen aikana ja seuraavana talvena tekemissä jatkopommituksissa ja ilmaiskuissa menehtyi runsaasti siviilejä. Alkukesällä 2015 Isis keskitti joukkojaan kaupungin läheisyyteen ja pyrki saamaan strategisesti tärkeää, Turkkiin johtavaa maantieyhteyttä haltuunsa. Elokuussa 2015 raportoitiin Turkissa koulutettujen turkmeenitaistelijoiden saapumisesta seudulle. Bašar al-Assad
Vuonna 2013 Syyriassa ja Irakissa nousi al-Qaidasta irtautunut ääri-islamilainen Isis, joka pyrki luomaan islamilaisen valtion, kalifaatin. Järjestö oli tosin toiminut Syyriassa kapinallisten liittolaisena sodan alusta asti. Isisin voittokulku johti siihen, että länsimaat ja YK ovat hieman lieventäneet Assadin vastaisia kantojaan. Isisin historia
Kesäkuun alussa 2016 Syyrian armeija, kurdit ja muut kapinalliset olivat etenemässä kohti Isisin pääkaupunki Raqqaa. Isis oli joutunut tappiolle, mutta se oli yhä taistelukykyinen. Isis oli saarrettu Fallujassa, joka oli ollut merkittävä sunnikapinakaupunki vuodesta 2003. Syyria
Syyrian presidentti on Bašar al-Assad, edellisen presidentin Hafiz al-Assadin poika. Hafiz al-Assad johti maata vuodesta 1971 kuolemaansa vuonna 2000 saakka. Perhe kuuluu šiialaisten alaviittien lahkoon. Presidentti valitsee ministerit ja pääministerin, jotka muodostavat hallinnon toimeenpanovallan. Bašar al-Assad valittiin kolmannelle kaudelleen 3. kesäkuuta 2014. Presidentin vaalikausi on seitsemän vuotta, ja vuonna 2012 hyväksytty perustuslaki sallii jatkossa enintään kaksi kautta. Syyrian sisällissodan tausta
Syyriaa 1500-luvulta alkaen miehittänyt Ottomaanien valtakunta kutistui Turkiksi ensimmäisessä maailmansodassa. Kun Ottomaanien valtakunta hajosi, Syyria jäi Ranskan mandaatiksi. Alueella asui monta etnistä ryhmää. Eräs näistä oli alaviitit. Nämä olivat vaipuneet maan alle, koska sunnalaiset määräsivät toisuskoisuudesta kuolemantuomion. Ranska tuki vähemmistökansoja enemmistönä olevien sunnien vastapainoksi, luoden alueella monia mikrovaltioita.
Ranska rohkaisi alaviitteja liittymään armeijaan, jotka tätä tekivätkin. Alaviittien asema parani asteittain 30-luvulla. Vuonna 1938 Turkin armeija tappoi tuhansia alaviitteja. Mutta Ranskan siirtomaavalta tuki alaviitteja ja nosti nämä poliittiseen eliittiin. Alaviittivaltiot yhdistyivät Syyriaa ennen itsenäistymistä 1946. Abu Bakr al-Baghdadi
Abu Bakr al-Baghdadi (s. 1971 lähellä Samarraa Irakissa) on irakilainen jihadistijohtaja ja Isis-järjestön Irakiin ja Syyriaan perustaman islamilaisen kalifaatin kalifi. Hän käyttää nykyisin nimeä kalifi Ibrahim. Ennen Isisiä hän toimi Irakin al-Qaida-terroristijärjestössä. Hän toimi Isisin emiirinä vuosina 2010–2014 ja on kesäkuun lopusta 2014 lähtien toiminut sen ylimpänä johtajana. Jaish al-Fatah
Liittouma on vallannut alueita Idlibin maakunnassa mukaan lukien maakunnan samannimisen pääkaupungin maaliskuun lopulla 2015. Idlibin valloitukseen osallistui arvolta noin 6 000 kapinallista ja heistä noin 1 200 al-Nusrasta. Noin kuukausi Idlibin kukistumisen jälkeen liittouma valtasi tärkeän Jisr al-Shughourin kaupungin ja etenivät Bašar al-Assadin tärkeällä tuki- ja alaviittien sydänalueella Latakian maakunnassa. Liittouma on taistellut hallitusta vastaan myös Aleppossa, jossa sen vastustajana on lisäksi Isis. Syyrian asevoimat
Vuonna 1967 Syyria kävi kuuden päivän sodan Israelia vastaan, minkä myötä se menetti Golanin kukkulat, jotka ovat edelleen Israelin hallinnassa. Tämän jälkeen Suezin kanavasodan yhteydessä Syyria koki raskaita tappioita Israelin-vastaisella rajallaan kesällä 1970. Saman vuoden syyskuussa Syyria teki rajoitetun sotilaallisen intervention Jordaniaan sen sisällissodan aikana. Vuonna 1973 Syyria osallistui arabiliittolaistensa kanssa Israelin-vastaiseen Jom Kippur-sodan aloittaneeseen hyökkäykseen, joka tuli Israelin taholta vain juuri ja juuri torjutuksi. Tästä lähtien voimassa ollut maiden välinen aselepo on pitänyt pintansa aina Syyrian sisällissodan alkamiseen vuonna 2011 asti. Syyrian sisällissodan aikajana
Syyriassa on monia etnisiä ryhmiä, joista merkittävimmät ovat sunnit, alaviitit ja kurdit. Ranskan siirtomaavalta nosti alaviitit merkittävään asemaan Syyriassa. Maassa tapahtui lukuisia sotilasvallankaappauksia 1950- ja 1960-luvuilla. Yhdessä näistä valtaan nousi Assadien suku, joka suosi alaviitteja. Assadit hallitsivat maata poikkeustilalain turvin kymmeniä vuosia. Irakin kriisi
Isisin edeltäjän JTJ:n Jama'at al-Tawhid wal-Jihad perusti vuonna 1999 Jordaniassa Abu Musab al-Zarqawi. Siellä JTJ pyrki kaatamaan luopioina pitämänsä hallinnon. Takfir-aatetta tukevaa islamin suuntausta edustava JTJ alkoi taistella shiioja vastaan.
JTJ levittäytyi Irakiin ja liittyi al Qaidaan. Kun Yhdysvallat valtasi Irakin, järjestö alkoi puolen vuoden sisään tehdä pommi-iskuja shiiojen moskeijoihin.
Irakin al Qaida yhdistyi muutaman muun jihadistijärjestön kanssa "Irakin islamilaiseksi valtioksi" ISI. Vuonna 2011 ISI tunkeutui Syyriaan. Järjestö kiihdytti pommi-iskujaan vuonna 2012. Isis valtasi kapinakaupunki Fallujan vuoden 2013 lopussa. Syyrian sisällissota ja Venäjä
Venäjä aloitti ilmasikut kapinallisia vastaan 30. syyskuuta 2015. Näiden tarkoituksena oli auttaa Assadin hallitusta. Ilmaiskut kohdistuivat enimmäkseen muihin kapinallisiin kuin Isis-järjestöön. Miinpä monet 
länsimaat ja muut kapinallisten tukijamaat vaastustivat iskuja. Niiden meielstä iskut pitkittivät sotaa ja tuottivat siviiliuhreja. Mutta venäläisten mielestä lännen omat ilmaiskut Syyriassa Isisiä vastaan olivat tehottomia, koska länsi vain teeskenteli taistelevansa Isisiä vatsaan. Venäjä anoi lokakuun alussa 2015, että iskut kestävät ainakin kolme-neljä kuukautta ja kovenevat. Peshmerga
Vuoden 2014 puolella ääri-islamilainen Isis-järjestö otti haltuunsa suuria alueita Pohjois-Irakissa, mukaan lukien alueen suurimman kaupungin Mosulin. Irakin armeijan vetäytyessä Isisin taistelijoiden tieltä peshmerga otti haltuunsa alueita varsinaisen Irakin Kurdistanin ulkopuolella. Näihin alueisiin kuului esimerkiksi Kirkuk, joka on ollut pitkään kurdien ja arabien aluekiistojen lähde. Sittemmin peshmergan jäsenet ovat taistelleet Isisiä vastaan Irakissa ja heitä on osallistunut myös taisteluihin Syyrian kurdijoukkojen eli YPG:n puolella esimerkiksi Kobanen taistelun aikana. Isis (järjestö)
Lokakuussa 2014 egyptiläinen Siinain provinssi (aiemmalta nimeltään Ansar Bait al-Maqdis) julisti uskollisuutensa kalifaatille. Ryhmä toimii Egyptin Siinailla. Damaskos
Vuonna 2011 alkaneet Syyrian presidentti Bašar al-Assadin vastaiset mielenosoitukset kärjistyivät lopulta sisällissodaksi ja vuonna 2012 hallitus menetti osia Damaskoksesta kapinallisille. Kapinallisten tukialueisiin Damaskoksen lähistöllä kuuluivat esimerkiksi Länsi- ja Itä-Ghoutan alueet. Iranin ja Venäjän tukema hallitus alkoi kuitenkin vallata menettämiään alueita takaisin eri puolilla Syyriaa. Armeija sai vallattua Ghoutan alueen takaisin vuoden 2018 huhtikuussa ja saman vuoden toukokuussa vallattiin myös Isis-järjestön käsissä ollut Jarmukin pakolaisleiri ja Hajar al-Aswadin kaupunginosa. Valloituksen myötä hallitus hallitsi jälleen koko Damaskoksen kaupunkia ja sitä ympäröivää aluetta. Taistelut alueella olivat kestäneet kuusi vuotta. Isisin historia
Irakin armeija, puolisotilaalliset joukot ja kurdien taistelijat hyökkäsivät Isisin valvomaan Mosuliin 17. lokakuuta. Kurdien peshmergat ja Irakin erikoisjoukot etenivät kaupungin itälaidalle parissa viikossa. Yhdysvaltain ja Irakin ilmavoimat auttoivat Irakin ja kurdien maajoukkoja. Isis otti suuren määrän siviilejä ihmiskilviksi. Isisin vastainen hajanainen rintama alkoi suunnitella myös Raqqan valtausta. Irakin joukot valtasivat Mosulin itäosan tammikuun loppuun 2017 mennessä. Halmikuussa he hyökkäsivät etelästä kaupungin itäosaan. Isis joutui
alakynteen sielläkin. Isisin joukot sinnittelivät pitkään Vanhassa kaupungissa. Mutta kesäkuussa isisin puolustus luhistui sielläkin. Saarretuila alueilla oli pitkään pulaa ruuasta, vedestä ja lääkintätarvikkeista. Liittouman ilmaiskut verottivat myös siviilejä. Tuhansia Isis-taistelijoita ja noin 10000 siviiliä kuoli. Ilmaiskut ja raskaiden aseiden käyttö vaurioittivat kaupunkia pahoin. Isisin käyttämät ihmiskilvet, lennokit jne osittautuivat malko tehottomaksi ylivoimaista armeijaa vastaan. Irakin al-Qaida
Abu Bakr al-Baghdadi jälleenrakensi Irakin islamilaisen valtion toimintakykyjä. Vuoteen 2013 mennessä järjestö teki jälleen lukuisia iskuja Irkaissa ja otti osaa myös Syyrian sisällissotaan perustamalla Syyrian puolelle al-Nusran rintama-nimisen järjestön. Huhtikuusa 2013 al-Baghdadi julisti al-Nusran ja Irakin islamilaisen valtion liittyvän keskenään Irakin ja Levantin islamilaisen valtion nimellä (ISIL). Tämä johti al-Baghdadin välirikkoon Al-Nusran rintaman ja al-Qaidan johtaja Ayman al-Zawahirin kanssa. Vuoden 2014 alussa al-Qaida julkisti tiedotteen, jonka mukaan al-Baghdadin järjestö ei kuulu al-Qaidaan ja Isis on sittemmin toiminut al-Qaidasta itsenäisesti. Syyrian sisällissota
Syyrian armeija valtasi maaliskuussa 2016 Palmyran takaisin Isisiltä. Isis oli heikentynyt liittouman tekemissä ilmaiskuissa. Kesäkuun alussa Syyrian armeija eteni lähelle Raqqaa, joka oli Isisin pääkaupunki. Myös kurdit ja muut kapinalliset valtasivat alueita Isisiltä. Turkki alkoi kesäkuussa 2016 tehdä ilmaiskuja Isisin ja kurdien asemiin. Elokuussa maa lähetti myös maajoukkoja Turkkiin. Yhdysvallat tuomitsi Turkin toimet kurdeja vastaan. Kurdit ja islamilaiskapinalliset hyökkäsivät marraskuussa 2016 kohti Raqqaa. Yhdysvallat iski 6.huhtikuuta 2017 kymmenin risteilyohjuksin Syyrian lentotukikohtaan, koska sen mukaan maan armeija oli tehnyt Idlibin alueella kaasuiskun.. Kurdijoukot voittivat Raqqan taistelun. Isisille jäi vain pienehköjä taskuja Syyriaan. Keväällä 2018 länsivallat iskivät Syyriaan uuden kaasuiskun takia. Näihin aikoihin Syyrian hallitus valtasi Damaskoksen kapinallisalueet. Syyrian armeija näytti pyrkivän valtaamaan erillisiä kapinallisalueita yksi toisensa jälkeen. Syyrian sisällissota
Jyrkän islamilainen Isis eteni vuonna 2014 merkittävästi Syyrian kapina-alueella. Kurdit ajoivat Isisin pois Kobanesta. Yhdysvallat ja YK lievensivät ISIS:n takia Assadin vastaista linjaansa Sunnitaistelijat etenivät maalis-toukokuussa vuonna 2015 Assad ilmoitti heinäkuussa 2015, että armeija keskittyy miespulan takia puolustamaan vain tärkeitä alueita. Venäjä ja Iran alkoivat tukea näkyvästi Assadia syksyllä 2015. Hallitus aloitti liittolaistensa ja Venäjän ilmaiskujen tukemana suurhyökkäyksen kapinallisia vastaan. Hyökkäys eteni melko hitaasti ja kapinalliset käynnistivät paikoin vastahyökkäyksiä. Isis (järjestö)
Venäjän ilmaiskujen avulla Syyrian armeija valtasi Palmyran takaisin Isisiltä 25. maaliskuuta 2016. Yhdysvaltalaiset surmasivat Isisin kakkosmiehen. Isis menetti huhtikuussa 2015 merkittävän huoltoreittinsä Turkkiin. Syyrian sisällissodan tausta
Muslimiveljeskunta oli tärkein oppositioryhmä. Se alkoi vuonna 1979 käydä sissisotaa hallitusta vastaan . Hallitus kukisti Muslimiveljeskunnan verisesti, kun armeija piiritti ja pommitti Haman vanhan kaupungin raunioiksi vuonna 1982. Tämän jälkeen protestit hiljenivät, kun Assad pönkitti valtaansa muun muassa salaisen poliisin avulla entisestään. Hafiz al-Assad
Hafez al-Assad (arabiaksi حافظ الأسد) (s. 6. lokakuuta 1930 – 10. kesäkuuta 2000) oli syyrialainen valtiomies, joka toimi Syyrian presidenttinä vuosina 1970–2000. Hän toimi puolustusministerinä vuodet 1966–1970 ennen kuin otti vallan sotilasvallankaappauksella. Virallisesti al-Assad valittiin presidentiksi vuonna 1971. Hänen valtansa pohjautui Baath-puolueen vahvaan asemaan Syyrian poliittisessa elämässä. Isisin historia
Joulukuun 2014 lopulla Irakin kurdien peshmerga-taistelijat valtasivat Isisiltä osan strategisesti merkittävää Sinjarin kaupunkia. Tammikuun lopussa Irak ilmoitti vapauttaneensa Diyalan maakunnan Isisin hallinnasta. Syyrian hallituksen joukot valtasivat Isisiltä Deir al-Zorin maakunnan alueita ja kurdijoukot valtasivat Isisiltä alueita Koillis-Syyrian Hasakassa Irakin rajan läheisyydessä. Syyrian asevoimat
Vuonna 1963 arabisosialistisen Ba'ath-puolueen Syyrian-haaran sotilasneuvosto suunnitteli kaappavansa vallan perinteisellä sotilasvallankaappauksella. Sotilasneuvosto tiesi, että sen tulisi ottaa haltuun al-Kiswahin ja Qatanan varuskunnat, 70. panssariprikaati al-Kiswahissa, Homsin sotilasakatemia ja Damaskoksen radioasema. Vaikka kaappauksen suunnittelijat olivat nuoria, tavoite ei ollut mahdoton. Hallitus oli hajoamistilassa ja perinteinen valtaeliitti oli menettänyt otteensa maasta. Lopulta pieni joukko nuoria upseereita, mukaan lukien Hafez al-Assad, kaappasi vallan 8. maaliskuuta 1963. Sotilasvallankaappauksen jälkeen kenraali Amin al-Hafiz erotti useita sunniupseereita syyttäen näitä arabien yhtenäisyyden vastaisuudesta. Tämä mahdollisti ylemmän upseeriston täydentämisen sadoilla alawiiteilla. Tämä käänsi vaa'an alawiittiupseerien hyväksi, jotka sitten vuonna 1966 kaappasivat vallan. Kyse oli ensimmäisestä kerrasta, kun Damaskos joutui alawiittien käsiin. Irakin–Iranin sota
Molemmat sodan osapuolet tukivat vihollisen alueella toimivaa sissiliikettä. Irak tuki sodan alussa Khuzestanissa toimivaa MEK:iä, minkä toiminnan iranilaiset kukistivat kovalla kädellä vuosina kesäkuussa 1981 - syyskuussa 1982 ja lopullisesti sodan lopussa. Samoihin aikoihin Irakin kurdit alkoivat joissain kaupungeissa taistella Irakin hallitusta vastaan. Turkin armeija toimi Irakin hallituksen luvalla hävittäen kurdipuolue KDP:n tukikohtia jo vuonna 1983, ja lokakuussa Irakin ulkoministeri Tariq Aziz matkusti Turkkiin neuvotellakseen kurdien vastaisista toimista. Toisaalta Saddam yritti neuvotella kurdialueen eteläosaa hallinneen Jalil Talabanin johtaman PUK:n kanssa. Loppujen lopuksi vuonna 1985 kaikki kurdit kääntyivät Saddamia vastaan, ja saivat aseita Iranista, Syyriasta ja Libyasta. Pohjoisessa toimi myös shiiojen al Daawa. Vuonna 1987 Iran ja kurdit toimivat irakilaisia vastaan yhdessä. Syyrian sisällissota
Alaviitit olivat alkujaan Syyriassa vähemmistölahko. Ranskan siirtomaavalta edisti alaviittien nousua valtion johtoon.
Syyrian sotilasvallankaappaus vuonna 1963 synnytti maahan baath-puolueen diktatuurin. Yksipuoluejärjestelmä piti vuosikymmeniä yllä poikkeustilaa. Vuodesta 1970 vallassa olleet Assadit suosivat alaviitteja. Tämän hintana oli sunnien tyytymättömyys. Muslimiveljeskunta kapinoi Hamassa 1982. Hallitus kukisti rajoitetun kapinan pian ja verisesti. Syyrian sisällissodan aikajana
Jyrkän islamilainen, kalifaatin perustamiseen pyrkivä Isis levittäytyi. Se irtautui al-Qaidasta ja alkoi sotia sen sisarjärjestöjä vastaan Syyriassa. Isis eteni voimakkaasti Syyriassa vuosina 2014-2015. Yhdysvallat aloitti sitä vastaan ilmaiskut 2014 ja Venäjä 2015. Syyrian armeija hyökkäsi syksyllä 2015 Venäjän ilmaiskujen tuella kaikkia kapinallisjärjestöjä vastaan. Iso-Britannia ja Saksa liittyivät Isisin vastaisiin sotatoimiin marras-joulukuussa 2015. Tal Afarin taistelu
Isis miehitti Tal Afarin vuonna 2014. Hieman ennen vuotta 2014 kaupungissa oli noin 200 000 asukasta, joiden valtaosa on sunnalaisia turkmeeneja. Osa turkmeeneista oli šiialaisia ja vuoteen 2017 mennessä sen koko asukasluku oli arviolta 10 000–50 000. Islamilaisilla ääriliikkeillä oli historiaa Tal Afarissa myös jo ennen Isisin saapumista. Amerikkalaisten miehittäessä Irakia Irakin sodan aikana vuosien 2004 ja 2006 välillä kaupunkia hallitsi käytännössä Irakin al-Qaida, joka on nykyisen Isis-järjestön edeltäjä. Jotkin turvallisuuslähteet ovat myös katsoneen paikallisten liittyneen Isisin riveihin huomattavissa määrin ja sen suhteellisen pienestä asukasluvusta huolimatta monet talafarilaiset vaikuttivat Isisin johtoasemissa, tuomareina ja uskonnollisen poliisin jäseninä. Kaupungilla oli strateginen sijainti huoltoreitillä Isisin hallitsemasta Mosulista Irakissa Raqqaan Syyriaan, joka toimi pitkään Isisin pääkaupungin tapaan. Syyrian sisällissota ja ulkomaat
Isis hyökkäsi Irakissa kesällä vallaten siellä laajoja alueita, ja uhaten pirstoa koko maan. Osin Isisin menestys Irakissa perustui Syyriasta tulleisiin taistelijoihin. Vaikka suurvallat ja Lähi-idän valtiot kiistelivätkin Syyrian kohtalosta, ne kaikki vastustivat Isisiä.. Länsimaat alkoivat 2014-2015 hyökätä Isisiä vastaan ilmasta ja erikoisjoukkojen operaatioin. Venäjä aloitti oman hallitusta tukevan ilmaoperaation, joka kohdistui myös Isisiin. 2010-luku
Vuonna 2013 ISIS-järjestö sai merkittävän jalansijan Syyrian sisällissodassa. Kesäkuussa 2014 ISIS eteni Irakissa lähelle Bagdadia ja julisti 29. kesäkuuta 2014 hallitsemilleen alueilla islamilaisen kalifaatin. ISISin julmuudet ja avoin provokaatio, kuten panttivankien mestaus ja tämän videointi ja julkaisu saivat Yhdysvallat lähettämään joukkoja Irakiin 2014 aloittamaan laajamittaiset ilmaiskut elokuussa Irakin asevoimien ja kurditaistelijoiden avuksi. Venäjä ilmoitti 30. syyskuuta 2015 tulleensa Syyrian hallituksen tueksi sisällissodassa. Barack Obama
Helsingin Sanomien kolmisivuisen artikkelin mukaan Obama epäonnistui ulkopolitiikassaan monin tavoin. Yhdysvaltojen maajoukot vedettiin Irakista, jolloin äärijärjestö Isis tuli tilalle. Vuonna 2012 Obama uhkasi Syyrian Bashar al-Assadia seurauksilla, jos al-Assad käyttäisi kemiallisia aseita, mutta ei tehnyt mitään, kun tämä käytti (2013). Varapresidentti Joe Biden, Obaman läheinen ystävä, arvosteli tätä: ”suurvallat eivät bluffaa”. Jo kuusi vuotta kestänyt sota on tuottanut miljoonia pakolaisia ja nyt Syyriassa toimii Yhdysvaltojen sijaan Venäjä. Syyrian sisällissodan tausta
Kun Neuvostoliitto romahti, presidentti Hafez al-Assad aloitti Syyriassa
markkinoiden osittaisen vapauttamisen. 2000-luvulla yksityinen sektori kasvoi, mutta vapaista liiketoimista hyötyivät monesti eniten vain hallitusta lähellä olevan ihmiset ja näiden sukulaiset. Presidentin serkku Rami Makluf omisti jopa 60% Syyrian taloudesta. Hän kontrolloi kotimaisten ja ulkomaisten yritysten liikesopimuksia ja veti oman osansa näiden kaupoista välistä. Virkamiesten lapset pyrkivät saamaan täysin vapaan yksityisen sektorin tuotannon ja kaupan käsiinsä.
Talouden vapauttaminen johti 2000-luvulla ennennäkemättämään korruptioon, kun
virkamiestan palkat pysyivät pienenä. Oikeuslaitos oli läpeensä korruptoitunut, tuomarit lahjottavissa. Hallinto vastusti julkisesti korruptiota kampanjoin joita oli silloin tällöin. Omar al-Bashir
Al-Bashir valittiin maan presidentiksi huhtikuussa 2006 järjestetyissä ensimmäisissä presidentinvaaleissa sitten vuoden 1986. Bashirin hallitus on tukenut islamistista aktiviteettia ympäri maailmaa. Se tuki Algerian sisällissotaan osallistuneita islamistiryhmiä. Khartoumista tuli islamistiryhmien turvapaikka ja avunantaja. Muun muassa Osama bin Laden asui Sudanissa 1991–1996. Vuonna 1996 YK asetti Sudanille pakotteita epäillystä osallistumisesta Egyptin presidentti Mubarakin salamurhayritykseen. Syyrian sisällissota ja länsimaat
Vuoden 2015 alussa Yhdysvallat ja YK pehmensivät hieman Assadin vastaisia kantojaan. Maaliskuussa Yhdysvaltain ulkoministeri Kerry sanoi, että kriisistä on neuvoteltava Assadin kanssa, eikä maa vaatinut enää Assadin syrjäyttämistä. Tämä johtui siitä, että ääri-islamilainen kovan linjan Isis-järjestö oli vallannut suuria alueita Syyriasta. Myös YK:n rauhanvälittäjä Staffan de Mistura sanoi Assadin olevan osa kriisin ratkaisua. Silti YK tuomitsi yhä Assadin hallituksen toimet siviiliväestöä vastaan, muun muassa yhä jatkuneet paikoittaiset kemikaali-iskut. Syyrian sisällissota
Kesällä 2018 Syyrian hallituksen joukot suunnittelivat massiivista ilmahyökkäystä Idlibiin, joka on viimeinen opposition hallitsema maakunta. YK on varoittanut, että tämä tietäisi humanitaarista katastrofia, koska alueella on kolme miljoonaa ihmistä, monet muualta saapuneita. Oppositiota tukeva Turkki ja hallitusta tukeva Venäjä sopivat syyskuussa demilitarisoidun vyöhykkeen muodostamisesta osapuolten välille lokakuussa. Isisin historia
Zarqawi halusi kiihkeästi perustaa islamilaisen kalifaatin, mutta al-Qaidan johto toppuutteli häntä ja kehotti Zarqawia hakemaan ensin kansan tuen ja välttämään liiallisia väkivaltaisuuksia. Zarqawi oli juuri aikeissa julistaa islamilaisen valtion, kun Yhdysvallat surmasi hänet 7. kesäkuuta 2006. Irakin al-Qaida julisti islamilaisen valtion lopulta 15. lokakuuta 2006 ja toteutti näin johtajansa viimeisen toiveen. Nimelliseksi johtajakseen he nimittivät Abu Omar al-Baghdadin, joka oli siihen asti ollut jopa jihadisteille tuntematon. Järjestön todellinen johtaja oli kuitenkin Irakin al-Qaidaa Zarqawin kuoleman jälkeen johtanut Abu Ayyub al-Masri. Isisin historia
Vuoden 2014 alkupuolella Isis vakiinnutti otteensa Itä-Syyriasta ja oli hankkinut jo valtavan sotakassan valloittamistaan öljykentistä, veroista ja sotasaaliista. Al-Nusran taistelijat ja ulkomaalaiset taistelijat liittyivät siihen tuhansittain. Syyrian hallitsija Bašar al-Assad oli jättänyt Isisin rauhaan, sillä se uhkasi Assadin omia vastustajia. Myöskään kansainvälinen yhteisö ei puuttunut vielä vuosina 2012–2014 Isisin kasvuun, mikä edesauttoi sen laajenemista ja vahvistumista. Esimerkiksi Ulkopoliittisen instituutin ohjelmajohtaja Mika Aaltolan mukaan Barack Obaman haluttomuus puuttua Syyriaan tuki Isisin nousua. Irakin al-Qaida
Irakin al-Qaida muodostui Abu Musab al-Zarqawin johtamasta järjestöstä vuonna 2004 ja siitä tuli paljon julkisuutta saaneiden iskujen myötä yksi tunnetuimmista Irakin vastarintaliikkeistä Irakin sotaa seuranneen Yhdysvaltojen johtaman miehityksen aikana. Järjestöä johtaneen al-Zarqawin kuolema vuonna 2006 ja onnistuneet terrorismin vastaiset operaatiot johtivat järjestön suosion laskuun vuoden 2007 jälkeen. Järjestö toimi myöhemmin nimellä Irakin islamilainen valtio ja jatkoi iskujen tekemistä. Irakin islamilaisen valtion emiiriksi vuonna 2010 noussut Abu Bakr al-Baghdadi perusti Isis-järjestön, johon Irakin al-Qaida sulautui al-Baghdadin ja al-Qaidan välien rikkouduttua vuonna 2013. Venäjän asevoimat Syyrian sisällissodassa
Syyrian hallitus aloitti 1. lokakuuta 2015 suuren maaoperaation Haman ja Idlibin maakunnissa pyrkien valtaamaan takaisin alueita kapinallisilta. Venäjä tuki tätä ilmaiskuilla.
Venäjän tultua mukaan sotaan hallituksen joukot etenivät Idlibin maakunnassa ja Haman seuduilla. Kapinallisia vastaan käytettiin nyt myös rypälepommeja. Ilmaiskut auttoivat hallitusta valtaamaan Aleppoa ja Damaskosta yhdistävän M5-moottoritien ympäristöä, mutta myös Isistä etenemään.
Hallituksen suurhyökkäys eteni hitaasti lokakuussa. 
Venäjä kiihdytti ilmaiskujaan Syyriassa 
16. marraskuuta reaktiona siihen, että Isis räjäytti ilmassa venäläisen matkustajakoneen Siinailla. Venäjä myös ampui ristelyohjuksia.Venäjäkin pyrki iskemään Isisin valvomiin öljynjalostuskohteisiin. Maa pyysi Libanonia muuttamaan Beirutin-lentojen reittejä.. Irakin kriisi
Irakin joukkojen avuksi tuli šiiamilitian lisäksi iranilaisia ja maan sisäisiä shiiataistelijoita.
Vaikka Isis menetti jonkin verran tukialueitaan vuoden 2015 ensimmäisellä puoliskolla, se hallitsi yhä laajaa aluetta. Mutta vuonna 2017 Isisin valvoma alue kutistui huomattavasti Irakissa ja sen naapurimaassa Syyriassa. Michel Aflaq
Tilanne Baath-puolueessa kiristyi myös Syyriassa. Puolueen sotilallinen- ja siviiliosasto kävivät valtakamppailua ja Aflaqin siviiliosasto hävisi kamppailun. Hafez al-Assadin kaapattua Syyriassa vallan 23. helmikuuta 1966 oli Aflaqin pakko lähteä maanpakoon. Tämä merkitsi myös Baath- puolueen hajoamista Irakin puolueeseen ja Syyrian uus-Baathilaiseen puolueeseen. Aflaq ei enää koskaan palannut syntymämaahansa. 
Libanonissa ja Brasiliassa vietetyn maanpakolaisuuden jälkeen Aflaq muutti vuonna 1968 Irakiin. Siellä hän syytti sikäläistä Baath- puoluetta siitä, että he eivät tukeneet palestinalaisia heidän kamppailussaan. Irakin johto ei halunnut avointa konfliktia Israelin kanssa ja Aflaq siirtyi vapaaehtoisesti Libanoniin vuonna 1971 välttääkseen suuremmat riidat Irakin johdon kanssa. Samana vuonna Syyrian johtaja Hafez al-Assad ilmoitti, että Aflaq on tuomittu poissaolevana kuolemaan. Aflaq palasi Irakiin jälleen vuonna 1974. Hama
Ranskan vallan aikana Syyriassa Haman kaupungin rajat käsittivät itse kaupungin lisäksi myös 114 kylää. Suurinta osaa niiden maista hallitsi pari suurta maanomistajaperhettä. Tämä synnytti jännitteitä eri sosiaaliluokkien välillä. 1940-luvulla paikallinen Akram Hawrani alkoi kampanjoida maauudistusten puolesta ja hän perusti sittemmin Baath-puolueeseen liittyneen arabisosialistisen puolueen. Baath-puolue nousi valtaan itsenäisessä Syyriassa vallankaappauksella maaliskuussa 1963, mikä merkitsi uhkaa maanomistajille Hamassa. Syyrian vanhoilliset ainekset kapinoivat keväällä 1964 ja Hama oli tämän kapinan keskus. Syyrian hallinto lähetti kaupunkiin panssarivaunuja ja sotilaita kapinan kukistamiseksi. Hafiz al-Asad nousi valtaan vallankaappauksella vuonna 1970 ja Hamassa kapinoitiin taas vuonna 1982. Hallinto vastasi jälleen armeijan voimin ja kaupunki kärsi suuria tuhoja. Kuolleita tapauksen johdosta tuli 10 000-25 000. Syyrian sisällissota ja ulkomaat
Syyrian kansannousu alkoi Tunisian ja Egyptin esimerkkien innoittamana. Länsimaat tuomitsivat kapinan alussa Syyrian hallituksen käyttämät voimatoimet. Kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt syyttivät molempia sodan osapuolia erilaisista ihmisoikeusrikoksista.
Arabiliitto yritti 2011 tuloksetta sovitella sotaa, samoin kuin myöhemmin YK. Nämä tahot kallistuivat enemmän kapinallisten puolelle.
Eri kapinallistahoja ovat tukeneet lähinnä arabimaat, Turkki ja länsimaat. Assadin johtamaa hallitusta ovat tukeneet näkyvimmin Iran, Venäjä ja Hizbollah-järjestö ja myös Kiina. Isis-järjestöä ei ole virallisesti tukenut yksikään ulkomaa.
Syyrian sisällissota on aiheuttanut levottomuuksia Libanonissa ja edistänyt niitä Irakissa. Pakolaisongelma on näkynyt eniten arabimaissa, mutta myös Euroopassa. Syyriaan on lähtenyt länsimaistakin taistelemaan lähinnä islaminuskoisia kapinallisten riveihin. Länsi aloitti vuonna 2014 Isisin vastaiset ilmaiskut, Venäjä 2015 ilmaiskut kaikkia kapinallisia vastaan. Ath-Thaura
Syyrian sisällissodan aikana kaupunki ja sen pohjoispuolinen vesivoimala joutui alkuvuodesta 2013 Syyrian hallitusta vastaan taistelevien voimien haltuun. Sittemmin ääri-islamistisen Isis-järjestön kerrottiin rajoittaneen merkittävästi veden pumppaamista Assadinjärvestä Aleppoon ja Raqqaan. Lokakuussa 2015 esimerkiksi Syyrian hallintoa tukevan Venäjän on raportoitu pommittaaneen ilmaiskuillaan kaupunkia tai sen lähistöä. Isis (järjestö)
Syyrian ja Irakin kurdijoukot jatkoivat loka-marraskuuta hyökkäyksiään Isisin alueelle eri tahojen ilmavoimien tuella. 3. marraskuta luhistui Syyrian puolella deir Ez-Zorin ja Irakin puolella aivan rajan tuntumassa sijainnut al-Qaimin kaupunki. Tämä enteili Isisin luhistumista tai painopisteen siirtymistä Irakin ja Syyrian kalifaatista terrorismiin ja
mahdollisesti muille maailman alueille. Irakin pääministeri julisti joulukuussa 2017 sodan Isisiä vastaan päättyneeksi. Isis (järjestö)
Isis hallitsee merkittäviä öljykenttiä ja öljynjalostamoja valtaamillaan alueilla, ja se onkin yksi historian vauraimmista terroristijärjestöistä. Syyskuussa 2014 arvioitiin että Isis vaurastuu öljytulojensa kautta yli miljoonalla eurolla päivittäin. Organisaatiolla sanottiin olevan öljyvaroja hallussaan kahden miljardin dollarin edestä. Isisin hallitsemilla öljykentillä Pohjois-Irakissa pumpattiin tuolloin öljyä päivittäin 25 000 – 40 000 barrelia. Isis salakuljettaa Irakista pumpattua öljyä Saddam Husseinin ajoilta lähtien alueilla sijainneita salakuljetusreittejä pitkin Syyriaan, Turkkiin, Irakin Kurdistaniin ja Iraniin. Isisin pääasiallinen öljyntuotantoalue sijaitsi marraskuussa 2015 Irakin Qayyarrassa ja Syyrian itäosassa Deir ez-Zorin maakunnassa. Tuolloin Financial Times arvioi järjestön öljytulojen olevan 1,4 miljoonaa dollaria päivässä. Vuodessa öljytuloja kertyy lähes 470 miljoonaa euroa. Yhdysvaltain johtama liittouma on kohdistanut pommituksia Isisin hallussa oleviin öljylaitoksiin. Öljyn maailmanmarkkinahinnan romahtaminen on laskenut järjestön tuloja. Aijubidit
Saladinin kuolema johti valtakamppailuun, mutta hänen veljensä Al-Adil onnistui lopulta vuonna 1200 yhdistämään valloitetut alueet valtakunnaksi. Aijubidivaltio oli suhteellisen vahva, kunnes mamelukit murhasivat viimeisen sulttaanin ja kaappasivat vallan Egyptissä vuonna 1250. Syyriassa aijubidit hallitsivat vielä 10 vuotta, kunnes mongolikaani Hülegü voitti heidät. Syyrian sisällissota
Kesällä ja syksyllä 2016 hallitus ja islamistit taistelivat verisesti Aleppossa ja lähialueilla. Hallituksen armeija saarsi Aleppon. Syyskuun puolivälissä oli taas uusi tulitauko, joka rikkoutui alettuaan. Joulukuun alussa hallitus oli vallannut suurimman osan Aleppon kapinallisalueesta. Samaan aikaan Isis valtasi Palmyran uudestaan. Kapinalliset ja hallitus sopivat kapinallisten poistumisesta Alepposta. Evakuointi alkoi 15. joulukuuta 2016. Syyrian sisällissota ja länsimaat
Syyrian sisällissota ja länsimaat käsittelee länsimaiden suhtautumista ja asennetta Syyrian sisällissotaan sekä Syyrian sisällissodan vaikutusta länsimaihin. Länsivallat Yhdysvallat, Englanti, Ranska, Saksa jne ovat vastustaneet presidentti Bašar al-Assadin hallintoa tämän hallinnon harjoittamien ihmisoikeusrikkomusten takia. Ne ovat myös vastustaneet radikaaleina, terroristisina pitämiään jihadistijärjestöjä, kuten al-Nusran rintama ja Isis. Länsi onkin tukenut eniten Syyrian 
maltillisen opposition poliittista siipeä ja maltillisena pitämäänsä FSA:ta. Yhdysvallat on kouluttanut ja aseistanut kapinallisia. Lisäksi länsimaat ovat tehneet vuodesta 2014 ilmaiskuja Isisiä vastaan. Länsimaiden ongelmia ovat esimerkiksi aseavun joutuminen jihadistien käsiin ja vaikeus löytää kyllin suurta "maltillisten" taistelijoiden ryhmää.
Jotkut lännen liittolaiset, muun muassa Saudi-Arabia, tukevat jihadisteja, vaikkei länsi näitä suoraan tuekaan. Lännen Assadia vastustavan politiikan takana on myös nähtävissä kamppailu Lähi-idässä Venäjän ja Iranin kanssa vaikutusvallasta.
Syyrian sisällissodan pakolaisvirta on kohdistunut enenevissä määrin myös länsimaihin. Ansar al-Islam
Yhdysvallat vetäytyi Irakista vuonna 2011 ja Ansar al-Islam jatkoi toimintaansa. Se toteutti suurimman osan hyökkäyksistään Mosulin ja Kirkukin alueilla. Syyrian sisällissodan puhjettua vuonna 2011 järjestö laajensi toimintaansa Syyrian puolelle. Syyriassa se taisteli al-Nusran rintaman ja Islamilaisen rintaman puolella Syyrian hallitusta, sekä paikallisia kurdeja vastaan. Isis-järjestön noustua vuosina 2013-2014 Ansar al-Islam teki vaihtelevasti yhteistyötä sen kanssa, mutta ajoittain myös taistellen sitä vastaan. Ansar al-Islam syytti Isis:tä yrityksistä alistaa tämä oman valtansa alle. Alkuvuodesta 2014 Isis otti vastuun Ansar al-Islamin tuolloiseen johtoon kuuluneen Abu Ahmadin salamurhasta. Huhtikuussa samana vuonna Ansar al-Islam julisti sodan Isis:tä vastaan, mutta jo saman vuoden elokuussa 50 järjestön johtoon kuulunutta vannoivat valan Isis-järjestölle. Irakin Ansal al-Islamin taistelijoista noin 90 % liittyi tämän myötä Isis-järjestöön, mutta sen Syyrian haara ei hyväksynyt liitosta ja se tunnetaan nykyisin nimellä Al Syria. Syyrian sisällissodan tapahtumat 2014–2015
Venäjä sijoitti Syyriaan ilmavoimia ja laivastoa sekä näitä suojelevia pieniä maajoukkoja syyskuussa 2015. Venäläiset koneet aloittivat Assadia tukevat ilmaiskut 30. syyskuuta 2015. Isis jatkoi silti etenemistään. Ilmaiskujen painopiste oli selvästi pohjoiseen ei-Isis-kapinallisaluiella. Aleppon lähellä oli näkyvissä hallituksen suurhyökkäyksen enteitä lokakuun puolivälissä. Hallituksen joukot olivat parin ensimmäisen ilmaiskuviikon jälkeen edenneet suurin tappioin, mm monia panssareita tuhottiin.
19. lokakuuta kapinalliset alkoivat onnistua vastahyökkäyksissään. Hallituksen joukot valtasivat Aleppon lähellä olleen lentokentän ja etenivät seuraavina päivinä Aleppon lähellä. Turkin ilmavoimat ampuivat alas
Syyriassa tehtävissään oleen Venäjän ilmavoimien koneen, jonka sanoivat loukanneen maan ilmatilaa. Iso-Britannia aloitti 3. joulukuuta Isisin vastaiset ilmaiskut. Myös Saksa päätti osallistua Isisin vastaisiin sotatoimiin. YK:n turvallisuusneuvosto sopi rauhansuunnitelmasta, mutta ulkovallat kiistelivät yhä Assadin asemasta ja terroristijärjestöjen listastakin. Israel tappoi ilmaiskulla Damaskokseen siellä olleen merkittävän Hizbollah-johtajan. Syyrian sisällissota
Syyrian militarisoituminen 2000-luvulla ja yksipuoluejärjestelmään liittyvä korruptio ovat olleet Lähi-idän vakavimpia. Salainen poliisi on tukahduttanut aseellisesti hallitusta vastaan suuntautuneet mielenilmaukset. Näitä olivat muun muassa druusien ja kurdien protestit.Markkinatalousuudistus lisäsi osaltaan eriarvoisuutta. Sen aiheuttama polttoaineiden, lannoitteiden ym. hintojen nousu vaikeutti viljelijöiden elämää. Syyrian koillisosissa oli poikkeuksellisen kuivaa vuosina 2006–2011. Sadot romahtivat hetkellisesti 2008, minkä seurauksena 1,5 miljoonaa ihmistä muutti lyhyessä ajassa kaupunkeihin ja alueet tyhjenivät. Kaupungeissa ihmiset asettuivat laitamille slummeihin, joissa elinolot olivat heikot. Kun markkintatalous eteni, se keskitti vaurauden harvojen käsiin. Vuodesta 2000 hallitus suosi kaupunkien kehittämistä maaseudun kustannuksella. Samaan aikaan äärimmäinen köyhyys, rikollisuus, prostituutio jne lisääntyivät. Joba Bashar Assad sanoi tammikuussa 2011, että "maa ei pysty tyydyttämään kaikkia kansalaisten perustarpeita". Syyrian hallitus ei juurikaan puuttunut slummeissa velloneeseen köyhyyteen, mikä nostatti tyytymättömyyttä hallitusta kohtaan. Alaviitit
Hafez al-Assadin poika Bašar al-Assad peri vallan vuonna 2000, ja käytännössä kaikki Syyrian nykyiset sotilaalliset ja tiedusteluelinten johtajat ovat alaviitteja. Assadien aikana maan johto on välttänyt korostamasta alaviittien ja muun muslimiväestön eroja. Syyrian kansannousun yhteydessä osa alaviiteista on liittynyt opposition kannattajiin. Assyria
Kaldealaiset perivät Assyrian vallan 612 eaa., ja valtasivat Assyrian aikoinaan hallitsemat maat Syyriasta ja Palestiinasta. Kaldealaiset nostivat Babylonin alueen huomattavimmaksi kaupungiksi. Kun kirkko ja valtio erotettiin toisista, hallitsijan valta heikkeni eikä hän saanut kansaansa puolustautumaan tarpeeksi tehokkaasti persialaisia vastaan. Kyyros II Suuri valtasi Babylonin 539 eaa. Arish
1900-luvulla kaupungin aluetta ehdotettiin juutalaisten alueeksi, jonne sionistit olisi ollut mahdollista sijoittaa lähelle Pyhää maata antamatta näille kuitenkaan Palestiinaa. Hanke kaatui kuitenkin brittien Egyptin pääkonsuli Evelyn Baring Cromerin vastustukseen. Lopullisesti kaupungista tuli osa Egyptiä, kun britit ja Osmanien valtakunta sopivat Välimeren ja Akabanlahden välisen rajansa tarkasta kulusta vuonna 1906. Israel miehitti kaupungin kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967 ja tuhosi brittien aikanaan rakentaman rautatien Arishin ja Suezin välillä. Israelin miehitysaika päättyi vuonna 1979. Siinain pohjoisosissa on toiminut useita islamistisia äärijärjestöjä. Yksi niistä on vuonna 2011 perustettu Ansar Beit al-Maqdis, joka liittyi vuonna 2014 Isis-järjestöön. Egyptin armeijan tukikohdat Arishissa ja muualla Siinailla ovat olleet järjestön iskujen kohteita. Levantti
Egyptissä käyty sisällissota mamelukkien, turkkilaisten ja albaanien välillä päättyi lopulta jälkimmäisten voittoon. Albanialainen Muhammad Ali nousi Egyptin hallitsijaksi 1805, ja Turkki tunnusti hänen asemansa. Tilanteen rauhoituttua Levantti pysyi turkkilaisten hallinnassa, mutta 1820-luvulle tultaessa Libanonissa syttyi sisällissota eri uskonnollisten ryhmittymien välillä. 1831 Muhammad Ali hyökkäsi Syyriaan. Egyptin joukot valloittivat kahdessa vuodessa suuren osan turkkilaisten Aasian-puoleisista alueista, ja niiden uhatessa jo Istanbulia oli Turkin pakko luovuttaa Levantti egyptiläisille. Vuonna 1839 Egypti hyökkäsi taas Turkkiin, mutta tällä kertaa Euroopan valtiot asettuivat turkkilaisten puolelle ja Egyptin oli nyt pakko luopua Levantista vuoden 1841 rauhassa. Isis (järjestö)
Kesäkuussa 2014 Isis valloitti Mosulin kaupungin ilman suurta vastarintaa ja dominoi näin Mosulista Syyrian Aleppoon ulottuvaa aluetta. Kesäkuun lopulla järjestö julisti islamilaisen kalifaatin, jonka kalifi oli järjestön johtaja Abu Bakr al-Baghdadi. Jarmukin pakolaisleiri
Vuonna 1963 Syyriassa nousi valtaan vallankaappauksen kautta Baath-puolue. Palestiinalaisleireillä perustettiin tuolloin Israelia vastustavia järjestöjä. Monet paikalliset palestiinalaisnuoret liittyivät järjestöihin kuten Fatah ja Palestiinan vapautuksen kansanrintama. Useat sadat kuolivat sittemmin yhteenotoissa Israelin armeijan kanssa etenkin Libanonin sodan aikana vuonna 1982. 1980-luvulla myös Syyrian hallinnon asenne Jarmukin leiriin alkoi muuttua. Leiri alettiin nähdä opposition tukilinnakkeena sen jälkeen, kun presidentti Hafez al-Assad esti Fatahin ja PLO:n johtaja Jasser Arafatin pääsyn maahan vuonna 1983. PLO:n ja Fatahin jättämän tyhjiön täytti Hamas, jonka poliittinen johtaja Khaled Meshaal asui Jarmukissa Syyrian sisällissodan alkamiseen saakka. Vuoteen 2012 mennessä Hamasin poliittinen siipi oli siirtänyt toimintansa Jarmukista Egyptiin ja Qatariin. Isisin historia
Isis menetti lokakuussa 2017 Hamam al - Alilin. Irakin joukot valtasivat 3. marraskuuta al Qaimin kaupungin, joka on lähellä Syyrian rajaa. Syyrian maan armeija valtasi samaan aikaan Deir Ezzorin.
Niinpä marraskuun alussa Isisillä oli enää vain muutamia kaupunkeja lähinnä Eufratin varrella. Syyrian sisällissodan tapahtumat 2014–2015
Sodassa tapahtui uusi käänne maaliskuussa vuonna 2015. Äärisunnien taistelujärjestöt etenivät monin paikoin.
Muun muassa al-Nusran rintama valtasi Idlibin maaliskuun lopussa 2015. Kapinalliset etenivät Etelä-Syyriassa. Isis hyökkäsi Jarmukin pakolaisleiriin. Näin Isis-taistelijat etenivät pääsiäiseen mennessä noin 10 km:n päähän Damaskoksesta. Hallituksen hyökkäys Aleppossa pysähtyi, Isis valtasi Palmyran toukokuussa 2015, ja valvoi noin puolta Syyrian pinta-alasta ja koko Irakin ja Syyrian välistä rajaa. Huhtikuussa Syyria käytti ainakin yhdessä paikassa kemiallisia aseita ilman että länsivallat puuttuivat asiaan. Venäjä alkoi enemmän tukea Assadia, jonka hallitus uukasi kaatua. Isisin historia
Syyskuusta 2014 lähtien Syyrian pohjoisosassa oli käynnissä Kobanên taistelu, jossa Isis piiritti ja yritti vallata Syyrian Kurdistanissa sijaitsevaa Kobanên kaupunkia. Kaupungin strateginen merkitys Isisille oli kuitenkin kyseenalainen. Neljän kuukauden taistelujen päätteeksi kurditaistelijat pakottivat Isisin vetäytymään tammikuussa. Taisteluilla oli tärkeä symbolinen merkitys kurdeille, sillä se yhdisti hajanaiset kurdiryhmät. Syrian Observatory for Human Rights -järjestö arvioi, että jopa kaksituhatta Isis-taistelijaa kaatui Kobanêssa. Samaan aikaan kun länsimaiden huomio keskittyi Kobanêen lähellä NATO-maa Turkin rajaa, Isisin joukot valtasivat lähes kokonaisuudessa Irakin Anbarin maakunnan ja etenivät Abu Ghraibiin, joka on piirikunta ja kaupunki Bagdadin maakunnan länsiosassa. Syyrian sisällissodan rauhanvälitysyritykset
Syyrian sisällissodan rauhanvälitysyritykset ovat kansainvälisiä ja Syyrian sisäisiä yrityksiä luoda rauha Syyriaan, jonka sisällissota alkoi vuoden 2011 kansannoususta. Yritykset ovat olleet kuusi vuotta kestäneessä sisällissodassa tuloksettomia. Bašar al-Assad
Assadin hallitus on menettänyt joidenkin alueiden hallinnan eri kapinallisryhmille, mutta on yhä vallassa. Assadin mukaan Syyria on sodassa lännen tukemia terroristeja vastaan. Venäjän asevoimat Syyrian sisällissodassa
Kapinalliset olivat edenneet vuosina 2014-2015 ja Isis uhkasi
Aleppoa ja Damaskosta. Syyriaa käytännössä hallitsevien alaviittien ydinalue uhkasi joutua kapinallisten hyökkäyksen kohteeksi. Syyrian armeija oli miespulassa vuosien taistelujen jälkeen ja presidentti armahti kesällä sotilaskarkurit. Tarkkailijat uskoivat Venäjän pyrkivän varmistamaan, että Syyrian hallitukselle jäisi Välimeren rannalla oleva alaviittialue, jos maa hajoaisi osiin. Syyrian sisällissodan tapahtumat 2016
Syyrian sisällissodan tapahtumat 2016 olivat pääosin hallituksen joukkojen eteneminen kapinallisia vastaan. Venäjä jatkoi ilmapommituksiaan täydellä teholla maaliskuuhun asti ja tämän jälkeenkin. Yhdysvallat ja Venäjä sopivat helmikuussa tulitauosta. Syyrian joukot valtasivat Palmyran kaupungin takaisin Isisiltä maaliskuun lopussa. Aleppon taistelu alkoi uudestaan heinäkuun lopussa. Syyrian ja Venäjän ilmavoimat pommittivat Aleppoa. Useimmat saarrettua kaupungin puoliskoa puolustaneista taistelijoista olivat islamisteja. Syyrian joukot etenivät merkittävästi Aleppossa elo-marraskuussa. Kurdien peshmergat taistelivat Isisiä vastaan. Isis (järjestö)
Isisin historia alkoi vuonna 1999, kun nuori jordanialainen jihadisti Abu Mus’ab al-Zarqawi matkusti Kandahariin, Afganistaniin tapaamaan al-Qaidan johtajia. Zarqawi halusi lietsoa vallankumousta Irakin ja Syyrian alueella ja tarvitsi tarkoitukseensa rahaa ja kannattajia. Sunnimuslimi Zarqawi inhosi erityisesti shiioja. Osama bin Laden ja muut al-Qaidan johtajat eivät kutsuneet Zarqawia jäsenekseen tämän äärimmäisten näkemysten vuoksi, mutta he aloittivat silti yhteistyön. Palmyra
Toukokuussa 2015 ääri-islamistinen Isis valtasi Palmyran ja tuhosi elokuussa 2015 siellä sijaitsevan muinaisen Baalshaminin temppelin ja oli tuhonnut jo aiemmin muita kaupungin rakennuksia ja taideaarteita. Elokuun lopussa tuhottiin myös osa Baalin temppelistä. Paikallisen asukkaan mukaan valtava räjähdys vahingoitti temppeliä merkittävästi. Ennen Syyrian sisällissotaa alueella vieraili vuosittain noin 150 000 turistia. Syyrian joukot valtasivat Palmyran takaisin maaliskuussa 2016 Venäjän ilmaiskujen tukemina. Mutta joulukuun alussa Isis hyökkäsi kaupunkiin ylivoimalla ja valtasi kaupungin takaisin. Syyrian armeija valtasi kaupungin pääosan takaisin 2.-7. maaliskuuta 2017, muutta Isis jäi yhä lähistöille. Irakin sisällissota
Irakissa kurdien itsehallinto on laajempi kuin Turkin alueella.Iranin ja Irakin sodan aikaan ja jälkeen 80-luvulla Hussein teki kosto-operaatioita kurdisiviilejä kohtaan. Pohjois-Irakin kurdialueet ovat myös merkittäviä alueen öljyesiintymien johdosta. Persianlahden sodan jälkeen 90-luvulla Yhdysvallat teki aselevon Irakin kanssa ja Irak kukisti kurdikapinan. Humanitäärinen katastrofi uhkasi kurdialuetta ja Turkin puolelle suuntavia pakolaisia. Kurdialueelle määrättiin lentokieltoalue suojaksi Irakin koneilta, ja vuonna 2006 lentokieltoalue laajeni etelä-Irakiin. Yhdysvaltojen tarkoituksen oli kaataa Saddam Husseinin hallitus, ja kurdien tuki tarvittiin tässä. Vuonna 2005 kurdeille annettiinkin itsehallinto ja kansallisuudeltaan oleva Jalal Talabani nimettiin Irakin presidentiksi. Hän toimi presidenttinä vuoteen 2014 saakka Turkin hyökkäys Syyrian Afriniin 2018
Turkki ja Kurdistanin työväenpuolue taistelivat keskenään aseellisesti 2004–2013. Syyriassa alkoi sisäinen sota vuonna 2011, kun ihmiset alkoivat vastustaa aseellisesti epäkansanvaltaista vuosikymmeniä virassa toiminutta presidenttiä Bašar al-Assadia. Vuonna 2012 kurdit perustivat myös Syyrian alueella aseistetut Ihmisten suojeluyksiköt (YPG). Syyria
Vuonna 1947 perustettiin arabisosialistinen baath-puolue. Maassa oli kolme sotilasvallankaappausta vuonna 1949, upseeri Adib al-Shishakhli nousi valtaan ja kielsi puolueet, mutta hänet syrjäytettiin uudella kaappauksella 1954. Siviilihallinto lähentyi Egyptin kanssa. Vuosina 1958–1961 maa oli valtioliitossa Egyptin kanssa nimellä Yhdistynyt arabitasavalta. Se irtautui 1961 sotilaskaappauksella, ja 1963 siirryttiin baath-puoluen siviilivaltaan Amin al-Hafez presidenttinä. Kaappaukset jatkuivat puolueen sisällä: 1966 Salah Jadid syrjäytti al-Hafezin ja 1970 Hafez al-Assad nousi valtaan ja laitatti Salad Jadidin vankilaan. Ghouta
Vuonna 2011 Ghoutassa syttyi monien muiden Syyrian alueiden tapaan Syyrian presidentti Bašar al-Assadin hallinnon vastaisia mielenosoituksia ja tilanteen kärjistyessä Syyrian sisällissodaksi alueesta tuli yksi hallinnon vastaisten kapinallisten pääasiallisista tukialueista. Hallituksen joukot alkoivat piirittää niin sanotun Itä-Ghoutan aluetta vuonna 2012. Vuonna 2013 Assadin hallintoa syytettiin kemiallisten aseiden käyttämisestä aluetta vastaan, mutta Syyrian viranomaiset syyttivät iskusta kapinallisia. Piirityksen takia paikalliset saivat kuljetettua esimerkiksi elintarvikkeita alueelle vain epävirallisten tunnelien kautta. Joitakin avustuskuljetuksia alueelle sallittiin ajoittain. Piiritetyllä alueella oli arviolta 393 000 asukasta. Hallituksen joukot valtasivat kapinallisten hallussaan pitämät alueet Itä-Ghoutassa huhtikuussa 2018. Tuhannet paikalliset ja kapinalliset taistelijat kuljetettiin Idlibin maakuntaan. Isisin historia
Islamilainen valtio menetti kaikki hallitsemansa alueet vuoteen 2010 mennessä. Huhtikuussa Yhdysvallat surmasi järjestön kaksi ylintä johtajaa ja seuraavien kuukausien aikana surmasi tai vangitsi yli 30 lisää. Järjestö valitsi uudeksi johtajakseen Abu Bakr al-Baghdadin. Abu Bakr vakiinnutti aluksi asemansa järjestön johdossa ja alkoi sen jälkeen elvyttää romahtaneen Islamilaisen valtion toimintaa. Järjestö loi strategian, johon kuului esimerkiksi jihadistien yhdistäminen saman ohjelman alle, hallittujen alueiden ihmisten elinolojen parantaminen, sekä mediastrategia. Isis (järjestö)
Vuoden 2014 alkupuolella Isis vakiinnutti otteensa Itä-Syyriasta ja oli hankkinut jo valtavan sotakassan valloittamistaan öljykentistä, veroista ja sotasaaliista. Al-Nusran taistelijat ja ulkomaalaiset taistelijat liittyivät siihen tuhansittain. Syyrian hallitsija Bašar al-Assad oli jättänyt Isisin rauhaan, sillä se uhkasi Assadin omia vastustajia. Myöskään kansainvälinen yhteisö ei puuttunut vielä vuosina 2012–2014 Isisin kasvuun, mikä edesauttoi sen laajenemista ja vahvistumista. Esimerkiksi Ulkopoliittisen instituutin ohjelmajohtaja Mika Aaltolan mukaan Barack Obaman haluttomuus puuttua Syyriaan tuki Isisin nousua.
Yhdysvalloissa on ollut tiettyä haluttomuutta puuttua Isisin toimiin Syyriassa. Esimerkiksi arvovaltaisen, demokraatteja lähellä olevan The New York Timesin ulkomaankolumnisti Thomas Friedman on vuonna 2015 ehdotellut aseiden toimittamista Isisille ja kyseenalaistanut presidentti Trumpin toimet järjestöä vastaan Syyriassa. Tämän logiikan takana on se, että Isis taistelee Syyrian hallitusta, Iranin joukkoja, Hizbollahia ja Venäjää vastaan. Friedman vertaa Isisiä Afganistanin mujahideeneihin, joita USA tuki 1980-luvulla. Assyria
Seuraavien hallitsijoiden aikana Assyria kutistui Syyriassa, muttei menettänyt Niniven takaista vilja-aittaa. Seuraava hallitsija Adad-Nirari I valtasi Mitannin, josta tuli ensin vasalli, kapinan jälkeen Hanigalbat-niminen maakunta. Alkoi Assyrian 200 vuotta kestävä laajenemisvaihe. Noin 1250 eaa. kuningas Salmanassar I taisteli menestyksellä aramealaisia, heettiläisiä ja kapinoivia mitannilaisia vastaan. Salmanasser I 1273–1242 eaa. palautti Assyrian mahdin, mutta oli hyvin kovaotteinen vihollista kohtaan. Nämähän uhkasivat Assyriaa hyökkäyksillä ja kapinoilla. Mitanni kukistettiin lopullisesti. Hirmuvalta toimi myös pelotteena – kun tiedot kaupunkien hävittämisistä ja vihollisten surmaamisista levisivät, esimerkiksi heettiläiset olivat sovinnollisempia. Kalahista tehtiin pääkaupunki. Salmanassar eteni Syyriassa ja Levantissa Karkemishiin asti. Hallitsijan valta ja militarismi kasvoivat näihin aikoihin, kova kuri vallitsi koko valtakunnassa, jota johti itsevaltainen kuningas. Rikoslait määräsivät ankaria rangaistuksia, silpomisia ja seivästämisiä. Manbij
Vuonna 1921 Manbijista tuli osa Ranskan hallitsemaa Syyria. Vuonna 1932 sen asukasluku oli 2 000 ja heistä 800 oli tšerkessejä. Kaupunki kasvoi merkittävästi Tabqan padon rakentamisen jälkeen, joka johti tieverkon parantumiseen, sähkönjakelun lisääntymiseen ja keinokastelun tehostumiseen. Itsenäisessä Syyriassa vuonna 1981 kaupungin asukasluku oli 30 844. Syyrian sisällissodan alettua ääriliike Isis valtasi Manbijin vuonna 2014. Yhdysvaltojen tukema Syyrian demokraattiset voimat eli SDF uutisoi vallanneensa kaupungin Isisiltä elokuussa 2016. Manbijin taistelu oli kestänyt kaksi kuukautta. Vallanvaihdossa tärkeä rooli oli kurditaistelijoilla, mikä on puolestaan huolestuttanut Turkin hallitusta. Turkki pitää Syyrian kurdien YPG-järjestöä terroristijärjestö PKK:n osana ja Turkki on vaatinut järjestön taistelijoiden vetäytymistä Manbijista uhaten sitä sotatoimilla. Ihmisoikeudet Syyriassa
Kansainvälisen ihmisoikeusjärjestö HRW:n mukaan ihmisoikeudet ovat olleet vajaat Assadin autoritäärisen hallinnon alla. Tilanne paheni Syyrian levottomuuksien aikana vuosina 2011-2012, jolloin muun muassa hallitusta tukevat Shabiha-joukot syyllistyivät lukuisiin laittomiin pidätyksiin ja kidutuksiin. Myös Syyrian kapinalliset sieppasivat ja murhasivat ihmisiä. Mosulin valtaus 2014
Mosulin romahtaessa 10. kesäkuuta kaikkiaan neljä irakilaista divisioonaa oli luhistunut. Tuhansia sotilaita oli surmattu tai jäänyt vangiksi. Isis-järjestön taistelijat etenivät edelleen nopeasti kohti etelää, saavuttaen pian alueita vain 150 kilometrin päässä maan pääkaupunki Bagdadista. Mosul jäi kuitenkin lopulta suurimmaksi järjestön käsiin jäämistä irakilaiskaupungeista. Hieman valtauksen jälkeen Isis-järjestön johtaja Abu Bakr al-Baghdadi julistautui kalifiksi Mosulin al-Nurin moskeijassa. Irakin armeija palasi kaupunkiin vasta vuoden 2016 lopussa ja Mosulin taistelu kesti kahdeksan kuukauden ajan. Al-Qa’im
Kesäkuussa 2014 ääri-islamistisen Isisin taistelijat ottivat kaupungin hallintaansa. Muutamaa päivää aiemmin Syyrian puolelta tulleet Vapaan Syyrian armeija ja al-Nusran rintama olivat vallanneet kaupungin Irakin hallinnolta. Väkivaltaisuuksien johdosta monet seudun asukkaista ovat paenneet kotiseudultaan. Isisiä vastaan taistellessaan Yhdysvaltain johtamien Nato-maiden liittouma on tehnyt monia ilmaiskuja Qaimin seudulle. Irakin armeija uutisoi vallanneensa al-Qaimin 3. marraskuuta 2017. Kaupunki oli viimeinen Isisin hallitsema Syyrian ja Irakin välinen rajanylityspaikka. Irakin sisällissota
Ryhmä keskittyi islamilaisen lain hallinnoiman valtion, kalifaatin, perustamiseen hallitsemilleen alueille sekä sen laajentamiseen uusia alueita valloittamalla Itä-Syyriassa ja Länsi-Irakissa sodankäynnin ja terrorismin keinoin. Tavoitteena on myös islamilaisen maailman kattava kalifaatti. Islamilainen valtio on käynyt jo monta muotoa ja nimeä. Ryhmä perustettiin vuonna 1999 ja vuonna 2002 se siirtyi Irakiin. Siitä tuli vuonna 2004 al-Qaidan ensimmäinen paikallisjärjestö, joka vastusti Yhdysvaltain miehitystä maassa. Sisällissodan vuosina 2004–2006 ryhmä keskittyi pyrkimykseensä sytyttää sisällissota Irakin sunnien ja shiiojen välille. Isis (järjestö)
Marraskuussa 2015 kurdit valtasivat Isisiltä Yhdysvaltain ilmatuen turvin Sinjarin, jolloin Isisin huoltotie Mosulin ja Raqqan välillä katkesi. Isis menetti joulukuun lopussa Ramadin kaupungin Irakissa. Isis alensi Raqqassa olevien taistelijoidena palkkoja puolella. Syyrian hallitus käänsi sotatoimensa helmikuussa enemmän Isisiä vastaan, minkä järjestö kosti pommi-iskuin. Isis (järjestö)
Islamilainen valtio menetti kaikki hallitsemansa alueet vuoteen 2010 mennessä. Huhtikuussa Yhdysvallat surmasi järjestön kaksi ylintä johtajaa ja seuraavien kuukausien aikana surmasi tai vangitsi yli 30 lisää. Järjestö valitsi uudeksi johtajakseen Abu Bakr al-Baghdadin. Abu Bakr vakiinnutti aluksi asemansa järjestön johdossa ja alkoi sen jälkeen elvyttää romahtaneen Islamilaisen valtion toimintaa. Järjestö loi strategian, johon kuului esimerkiksi jihadistien yhdistäminen saman ohjelman alle, hallittujen alueiden ihmisten elinolojen parantaminen, sekä mediastrategia. Vapaan Syyrian armeija
FSA ja sen liittolaiset etenivät vuonna 2014 Etelä-Syyriassa. 2014 FSA sai vastaansa äärisunnalaisena pidetyn Isis:in, joka pyrki luomaan kalifaatin Syyriaan ja Irakiin. Ansar al-Islam
Hieman Yhdysvaltojen johtaman koalition hyökkäyksen jälkeen maaliskuussa 2003 Irakin Kurdistanin ja koalition joukot aloittivat hyökkäyksen Ansar al-Islamin joukkoja vastaan. Ennen tätä Ansar al-Islam hallitsi Biyaran ja Tawelan kaupunkeja Halabdjan eteläpuolella. Suurin osa sen jäsenistä surmattiin, vangittiin tai he pakenivat Iranin puolelle. Mullah Krekar pakeni Norjaan, jossa hän on oleskellut siitä lähtien. Järjestön johtoon hänen jälkeensä nousi Abu Abdullah al-Shafi. Järjestö toimi jonkin aikaa Iranista käsin ja muutti nimensä väliaikeisesti Ansar al-Sunnaksi. Vanha nimi otettiin taas käyttöön vuonna 2007. Vuosien 2003 ja 2007 välillä Ansar al-Islam teki iskuja Irakin hallituksen ja enenevissä määrin koalition joukkoja vastaan. Sen verisin isku tapahtui 1. huhtikuuta 2004, kun kaksi itsemurhapommittajaa räjäyttivät autonsa Kurdistanin isänmaallisen liiton toimistolla Erbilin kaupungissa. Hyökkäyksessä kuoli yli 100 siviiliä. Huhtikuuhun 2007 mennessä järjestö oli itsensä mukaan toteuttanut 1 600 iskua Irakissa. Ansar al-Islam teki yhteistyötä Irakin al-Qaidan kanssa, mutta ei liittynyt jälkimmäisen perustamaan Irakin islamilainen valtio-nimiseen kattojärjestöön. Aleppo
Asemasotaa jatkui lähes kolme vuotta. Kapinallisten etenemisen pysäytti raskaan aseistuksen puuttuminen sekä taistelut kapinallisten, Isisin ja muiden jihadistiryhmien kesken. Vastaavasti hallituksella oli ongelmia huoltaa omia joukkojaan. Helmikuussa 2016 Syyrian hallitus valtasi Venäjän ilmaiskujen tukemana useita kaupunkeja Alepposta pohjoiseen. Vuoden puoliväliin mennessä hallituksen joukot olivat piirittäneet kokonaan kapinallisten hallitseman osan Alepposta. Piiritetyllä alueella asui arviolta 250 000 henkilöä. Marraskuussa hallituksen joukot aloittivat piiritetyn alueen valtauksen, ja joulukuuhun mennessä kapinalliset hallitsivat vain muutamia kortteleita. 15. joulukuuta osapuolet sopivat kapinallisten ja näiden perheiden evakuoinnista ja hallitus julisti Aleppon olevan kokonaan sen hallussa 22. joulukuuta. Šamši-Adad I
Šamši-Adad I oli Assyrian kuningas, joka hallitsi noin 1808-1776 eaa. Hänen valtakuntaansa kuuluivat alueet aina Assyrian sydänalueilta Syyriaan saakka. Valtakunta romahti vuonna 1776 eaa., kun Šamši-Adad I kuoli taistelussa naapurivaltakuntia vastaan.
Urin III dynastian kukistumisen jälkeen vallinnut ns. Isin-Larsa aikakausi oli pienten valtakuntien aikaa. Tällä aikakaudelle oli ominaista pienet kaupunkivaltiot, jotka pyrkivät kasvattamaan valtaansa alueella. Tilanne muuttui nopeasti 1800-luvun lopulle tultaessa, kun monta kyvykästä hallitsijaa nousi eri kaupunkivaltioiden johtoon Mesopotamiassa. Kobanên taistelu
Yhdysvaltain ja Persianlahden arabimaiden lentokoneet tekivät ensimmäiset ilmaiskut ISIS-järjestöä vastaan 27. syyskuuta, jolloin islamistit olivat edenneet noin neljän kilometrin päähän kaupungista. Pommituksista huolimatta Isis onnistui jatkamaan etenemistään ja samalla myös iskemään Kobanêen tykistötulella. Kuun vaihtuessa ISIS oli enää parin kilometrin päässä kaupungista ja 2. lokakuuta he valtasivat viimeisen Kobanên ulkopuolella olevan kylän. Ristiinnaulitseminen
Islamistinen Isis-järjestö on vuonna 2014 ristiinnaulinnut ihmisiä hallitsemillaan alueilla Irakissa ja Syyriassa. Jarmukin pakolaisleiri
Yhdistyneet kansakunnat neuvotteli Syyrian hallituksen ja Isis-järjestön taistelijoiden välille sopimuksen, jonka mukaan Isis olisi vetänyt noin 2 000 taistelijaansa leiriltä ja olisi saanut takeet turvallisesta vetäytymisestä Syyrian hallitukselta. Suunnitelmaa lykättiin, kun tarkoitettua vetäytymisreittiä hallinneen kapinallisjärjestö Jaysh al Islamin johtaja Zahran Alloush sai surmansa ilmaiskussa joulukuussa 2015. Vuonna 2018 Syyrian armeija kukisti alueen kapinallisjoukot sotilasoperaatioiden ja kyydityssopimusten avulla. Viimeisenä alueella olivat Isis-järjestön taistelijat, jotka kyyditettiin armeijan ja Isis-järjestön välillä solmitun sopimuksen mukaisesti muualle toukouussa 2018. Jarmukin valtauksen myötä Syyrian armeija hallitsi koko Damaskoksen aluetta. Isis (järjestö)
Aiemmin al-Qaidaan kuulunut Isis erosi al-Qaidasta helmikuussa 2014 ja julistautui ”Islamilaiseksi valtioksi” ja kalifaatiksi. Isis menetti vuosina 2016–2017 tuntuvasti alueitaan. Joulukuussa 2017 sen Irakissa ja Syyriassa valtaamat alueet oli vallattu takaisin lähes kokonaan Isisiltä.