Mikä suku on Ruotsin nykyinen hallitsija?
Bernadotte
Bernadotte on ranskalaista alkuperää oleva hallitsijasuku, joka on hallinnut Ruotsia vuodesta 1818 alkaen ja Norjaa vuosina 1818–1905. Suvun nykyinen päämies on kuningas Kaarle XVI Kustaa. Kuningashuoneen perustaja oli Ranskan marsalkka Jean-Baptiste Bernadotte, jonka Ruotsin valtiopäivät valitsi kruununperijäksi kuningas Kaarle XIII:n jälkeen. Bernadottet ovat olleet hallitsijoina parisataa vuotta, ja sinä aikana Ruotsi on siirtynyt itsevaltaisesta perustuslaillisesta monarkiasta seremonialliseen kuninkuuteen.
Albrekt Mecklenburgilainen
Albrektin valtaannousun myötä päättyi Bjälbo-suvun pitkä valtakausi Ruotsissa. Uuden kuningashuoneen perustaminen oli monin tavoin hankalaa, myös siksi, ettei Albrektilla ollut valmiina käyttökelpoista nimeä tai tunnusta suvulleen – Mecklenburgin saksalaisen herttuasuvun nimi tai vaakuna eivät Ruotsiin sopineet. Albrekt otti käyttöön Tre kronor -vaakunan, joka edelleenkin on Ruotsin valtion vaakuna. Tanskan hallitsija
Tanska on kuningaskunta, jonka nykyinen hallitsija on Margareeta II. Tanskan hallitsijoilla ei käytännössä juurikaan ole poliittista valtaa. Sigismundin ja Kaarlen valtataistelu
Ruotsin kuningas Juhana III kuoli 17. marraskuuta 1592. Laillinen kruununperijä oli Puolan kuningas Sigismund (vuodesta 1587, Puolassa nimellä Sigismund III), Juhana III:n poika. Sigismund saapui Ruotsiin syksyllä 1593 ja hänet kruunattiin Ruotsin kuninkaaksi, jolloin syntyi periaatteessa voimakas persoonaunioni Ruotsin ja Puola-Liettuan välille.
Sigismund oli kasvatettu katoliseksi, koska hänen äitinsä oli katolinen. Ruotsi oli ollut protestanttinen vasta Kustaa Vaasan uskonpuhdistuksesta lähtien. Ruotsalaiset halusivat Sigismundilta vakuutuksen, että Ruotsi pysyisi protestanttisena maana, eikä katolinen Sigismund ryhtyisi ajamaan vastauskonpuhdistusta. Sigismund allekirjoittikin helmikuussa 1594 Uppsalan julistuksen, jossa hän lupasi Ruotsin pysyvän protestanttisena. Vaasa (suku)
Vaasa-suku (ruots. "Vasa" tai "Vase") oli ruotsalainen aatelinen, sittemmin kuninkaallinen suku, joka hallitsi Ruotsia vuosina 1523–1654 ja Puolaa vuosina 1587–1668. Victoria (Ruotsin kruununprinsessa)
Victoria (koko nimeltään Victoria Ingrid Alice Désirée, s. 14. heinäkuuta 1977 Tukholma) on Ruotsin kruununprinsessa ja Länsi-Götanmaan herttuatar. Hänen vanhempansa ovat Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaa ja Ruotsin kuningatar Silvia. Ruotsin poliittinen järjestelmä
Nykyään Ruotsin lainsäädännössä on neljä perustuslakia, josta tärkein on vuonna 1974 annettu Hallitusmuotolaki, sillä siinä määritellään poliittisen elämän perusteita sekä kansalaisten perusoikeuksia ja -vapauksia. Vuonna 1809 annettu Laki kruununperimysjärjestyksestä on sopimus silloisten säätyvaltiopäivien ja Bernadotte-kuningassuvun välillä, ja se säätelee suvun jäsenten oikeuksia nousta Ruotsin valtaistuimelle. Ruotsin poliittinen järjestelmä
Ruotsi on nykyaikainen parlamentaarinen monarkia, jossa muodollisena valtionpäämiehenä on kuningas, mutta ylin poliittinen valta on pääministerillä. Kuningas on ollut vuodesta 1973 Kaarle XVI Kustaa ja pääministeri vuodesta 2014 Stefan Löfven. Ruotsin kruununperimyslaki
Kruununperimyslaki määräsi alkujaan, että kuninkaan arvon voivat periä Kaarle XIV Juhanan miespuolisten jälkeläisten miespuoliset lapset, eli perimysjärjestys oli agnaattinen primogenituuri, mutta vuodesta 1980 lähtien kaikki Kaarle XVI Kustaan jälkeläiset sukupuolesta riippumatta, eli järjestys on nykyään absoluuttinen primogenituuri. Friedrich Karl
Hessen-Kasselin sukuun oli kuulunut aiemmin yksi Suomen hallitsija, Ruotsin kuninkaana vuosina 1720–1751 ollut maakreivi Fredrik I (1676–1751), joka oli Friedrich Karlin isoisän isoisän isosetä. Tosin Vapauden aikana kuninkaalla ei Ruotsin valtakunnassa ollut paljoakaan valtaa. Stenbockin palatsi
Stenbockin palatsi () on palatsimainen rakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Birger Jarls torgin laidalla Riddarholmenilla. Se on rakennettu vuoden 1640 tienoilla Fredrik Stenbockille ja tämän puolisolle Katarina De la Gardielle. Arkkitehti Nicodemus Tessin vanhempi suunnitteli palatsiin vuosina 1666–1671 tehdyt muutokset. 1730–1740-lukujen kunnostustöissä palatsiin jätti kädenjälkensä myös arkkitehti Carl Hårleman. Vuonna 1865 rakennukseen muutti Ruotsin valtionarkisto, joka toimi siellä vuoteen 1968 asti. Wallenberg (suku)
Wallenbergin suku on yksi Ruotsin ja koko Skandinavian elinkeinoelämän vaikutusvaltaisimmista ja varakkaimmista suvuista. Suku on peräisin Itä-Götanmaalta, ja se tunnetaan pankkiiri-, tehtailija- sekä diplomaattisukuna. Suvun esi-isänä pidetään vuosina 1670-1741 elänyttä Per Hanssonia. Kaarle Fredrik
Kaarle XII:n kuollessa lapsettomana vuonna 1718 Ruotsia hallinnut pfalzilainen suku sammui mieslinjalta, jolloin nuoresta Kaarle Fredrikistä tuli ehdokas uudeksi hallitsijaksi. Kun Ruotsin säätyvaltiopäivät kuitenkin valitsivat hallitsijaksi Kaarle XII:n nuoremman siskon Ulriika Eleonooran, Kaarle Fredrik lähti maasta toukokuussa 1719 ja muutti vuonna 1721 Venäjälle tsaari Pietari Suuren kutsumana. Samaan aikaan Ruotsin valtiopäiville syntyi niin sanottu holsteinilainen puolue, joka kannatti Kaarle Fredrikiä vuoden 1720 uudessa kuninkaanvaalissa, mutta kuninkaaksi valittiin Ulriika Eleonooran puoliso, Hessenin prinssi Fredrik. Holsteinilaiset saivat vuonna 1723 valtiopäivillä läpi päätöksen, jolla Kaarle Fredrikille myönnettiin ”kuninkaallisen korkeuden” arvonimi ja 50 000 taalarin vuotuinen eläke. Venäjän avoin tuki alkoi kuitenkin vähentää hänen suosiotaan Ruotsissa ja holsteinilaisen puolueen kannatus romahti vuoden 1727 valtiopäivillä. Rollo
Vilhelm Valloittaja polveutuu suoraan Rollosta ja Britannian nykyinenkin kuninkaallinen perhe on siten hänelle etäistä sukua. Ruotsin kirkko
Ruotsin kirkko () on Ruotsin suurin kirkko. Se tunnustaa luterilaisuutta. 6,0 miljoonalla jäsenellään se on yksi maailman suurimmista luterilaisista kirkoista. Vuonna 2000 kirkko menetti asemansa Ruotsin valtionkirkkona. Vuonna 2017 Ruotsin kirkkoon kuului 59,4 prosenttia ruotsalaisista. Se on alhaisin luterilaiseen kirkkoon kuuluvuusprosentti Pohjoismaissa. Kirkon johtaja on Uppsalan arkkipiispa Antje Jackelén. Bonaparte
Bonaparte (alun perin di Buonaparte) on juuriltaan italialais-korsikalainen aatelissuku sekä ranskalainen keisarillinen että eurooppalainen kuninkaallinen hallitsijasuku. Historiassa on useita tunnettuja Bonaparten sukuun kuuluvia henkilöitä, joista tunnetuin on korsikalainen Ranskan keisari Napoléon I, joka hallitsi Ranskaa 1800-luvun alussa. Bonaparten sukuun on kuulunut myös Espanjan, Napolin, Hollannin ja Westfalenin kuninkaita sekä Ranskan toinen keisari Napoléon III. Bonaparten sukua ja sen oikeutta Ranskan hallitsemiseen kannattavia henkilöitä kutsutaan "bonapartisteiksi". Sverkerin suku
Sverkerin suvuksi kutsutaan sukua jonka jäseniä oli Ruotsin kuninkaina 1100- ja 1200-luvulla. Suku on saanut nimensä sen kantaisästä Sverker vanhemmasta. Sverkerit taistelivat vallasta Eerikin suvun kanssa. Suvun valta-aluetta oli erityisesti Itä-Götanmaa ja he saivat usein apua Tanskasta käsin.
Sukuun kuuluvat kuninkaat: Sibylla (Ruotsin prinsessa)
Sibylla Calma Marie Alice Bathildis Feodora (18. tammikuuta 1908 Friedensteinin linna, Gotha, Thüringen, Saksan keisarikunta – 28. marraskuuta 1972 Tukholma, Ruotsi) oli syntyjään Saksi-Coburg-Gothan prinsessa ja avioiduttuaan Ruotsin perintöprinssin Kustaa Aadolfin kanssa vuonna 1932, hänestä tuli Ruotsin prinsessa ja Länsipohjan herttuatar. Vuodesta 1965 lähtien hän oli Ruotsin ensimmäinen nainen, kun kuningatar Louise kuoli ja kuningas Kustaa VI Aadolf jäi leskeksi. Prinsessa Sibylla oli kuningas Kaarle XVI Kustaan äiti. Suomen kuningaskuntahanke
Sukututkija Kim Sjöström huomautti vuonna 2013 Suomen Kuvalehdessä, että erillisen kruununperimysjärjestyksen puuttuessa olisi periaatteessa ollut voimassa vuoden 1772 hallitusmuodon mukainen dynastinen perimysjärjestys eli primogenituuri. Tällöin Wolfgangin perillinen Suomen kuninkaana olisi ollut Philippin vanhin poika, maakreivi Moritz von Hessen. Hänen kuoltuaan vuonna 2013 suvun päämiehenä on hänen vanhin poikansa Henrik Donatus von Hessen. Bernadotte
Adoptiosta lähtien Bernadotte toimi Ruotsin sijaishallitsijana. Vuonna 1813 hän katkaisi loputkin siteensä Ranskaan, kun Ruotsi liittyi Napoleonin vastaiseen liittoumaan. Kesällä 1814 Ruotsi hyökkäsi Bernadotten johdolla Norjaan, jonka se onnistui pakottamaan personaaliunioniin. Kun Kaarle XIII kuoli 5. helmikuuta 1818, loppui samalla Ruotsia vuodesta 1751 lähtien hallinneen Holstein-Gottorp-suvun dynastia. Bernadotte kruunattiin Ruotsin kuninkaaksi hallitsijanimellä Kaarle XIV Juhana ja Norjan kuninkaaksi hallitsijanimellä Kaarle III. Hän hallitsi kuolemaansa 8. maaliskuuta 1844 asti. Caroline Berg
Caroline Beatrice Palaemona Mörner Berg (o.s. "Mörner", ) on ruotsalainen yritysjohtaja. Hän edustaa Axel Johansonin vuonna 1873 perustaman Axel Johnson -konsernin omistajien viidettä sukupolvea. Hän toimii konsernin tukholmalaisen tytäryhtiö Axel Johansson AB:n hallituksen puheenjohtajana ja on usean muun konsernin tytäryhtiön hallituksessa. Axel Johansson AB pitää hallussaan 50 prosentin osuutta Tukholman pörssissä noteeratusta vähittäis- ja tukkukauppayhtiöstä Axfoodista.
Hänen äitinsä on Ruotsin rikkain nainen, miljardööri, ja Axel Johnson -konsernin suurimman omistuksen isänsä kuoltua vuonna 1982 perinyt Antonia Ax:son Johnson (s. 1943). Ax:son Johanson toimi konsernin hallituksen puheenjohtajana maaliskuuhun 2015 saakka, jolloin konsernin hallituksen puheenjohtajuus siirtyi Bergille. Hänen isänsä on yritysjohtaja, kreivi Nils Mörner. Oldenburg (suku)
Oldenburg on pohjoissaksalaista alkuperää oleva ruhtinassuku ja eräs Euroopan merkittävimmistä kuningassuvuista. Suku on hallinnut Tanskaa yhtäjaksoisesti vuodesta 1448 ja Norjaa vuodesta 1905. Se on hallinnut aiemmin myös muun muassa Ruotsia, Venäjää ja Kreikkaa. Saksassa sijaitsevaa Oldenburgia suku hallitsi noin vuodesta 1100 aina vuoteen 1918. Von Troil
von Troil [fontru'iːl] on Södermanlandista lähtöisin oleva aatelissuku Ruotsissa ja Suomessa. Vanhin tunnetuin kantaisä on talonpoika Lars Larsson Hyltingenin pitäjästä 1500-luvun keskitienoilta. Hänen jälkeläisensä viidennessä polvessa oli arkkipiispa Samuel Troilius, jonka lapset hänen ansioiden takia kuningas Aadolf Fredrik aateloitti vuonna 1756 Tukholman linnassa nimellä von Troil. Vapaaherrallinen haara joka kotiutui Suomeen 1800-luvun alussa on vaikuttaneet erityisesti korkeissa hallinnollisissa ja virkatehtävissä. Peter Hultqvist
Carl Anders Peter Hultqvist (s. 31. joulukuuta 1958) on ruotsalainen journalisti ja Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Ruotsin puolustusministerinä 3. lokakuuta 2014 alkaen. Hultqvist on istunut valtiopäivillä vuodesta 2006 ja johtanut valtiopäivien puolustusvaliokuntaa vuosina 2011–2014. Hultqvistin äiti oli kotoisin Kuusamosta. Hänet vietiin sotalapsena Ruotsiin, jonne hän jäi pysyvästi. Hultqvist on selittänyt tämän olevan taustatekijänä hänen erityissuhteelleen Suomeen ja suomalaisiin niin henkilökohtaisella kuin poliittisella tasolla. Kaarle XVI Kustaa
Kaarle Kustaa nousi Ruotsin valtaistuimelle 19. syyskuuta isoisänsä kuoltua 15. syyskuuta 1973. Yli hypätyn sukupolven vuoksi hän oli kuninkaaksi tullessaan vain 27-vuotias. Kaarle XVI Kustaan kansainvälisesti tunnetuin edustustehtävä on Nobel-palkintojen jako, minkä lisäksi hän jakaa Tukholmassa vuosittain myös Polar Music Prize -palkinnon. Kuninkaan nimipäivä 28. tammikuuta ja syntymäpäivä 30. huhtikuuta ovat Ruotsissa virallisia liputuspäiviä. Kaarle XVI Kustaan motto on "För Sverige – I tiden". Wittelsbach
Wittelsbachit olivat kahdesti Ruotsin (ja samalla myös Suomen) hallitsijasukuna. Ensin vuosina 1440–1448 koko Kalmarin unionia hallitsi Kristoffer Baijerilainen, joka nimestään huolimatta kuului suvun pfalzilaiseen eikä baijerilaiseen haaraan. Vuonna 1654 Ruotsin kuninkaaksi tullut Kaarle X Kustaa oli myös Wittelsbachien pfalzilaisesta haarasta. Hänen sukunsa hallitsi Ruotsia vuoteen 1720. Bertil (Ruotsin prinssi)
Tämän takia Bertil ei mennyt naimisiin walesilaisen aatelittoman Lilian Daviesin kanssa, sillä avioliitto olisi estänyt kuninkaaksi tulemisen. Sen sijaan he elivät hienovaraisesti yhdessä. Tämä järjestely oli kaikkien tiedossa ja sen tarkoituksena oli säilyttää kruununperimys kunnes kruununperillinen olisi riittävän vanha. Silloinen rouva Davies oli yksityisesti osa kuningasperhettä, mutta ei virallisesti. Bertilin isä eli kuitenkin riittävän kauan, jotta Bertilin veljenpoika prinssi Kaarle Kustaa pystyi seuraamaan häntä valtaistuimelle. Oltuaan yli kolmekymmentä vuotta epävirallisesti yhdessä, uusi kuningas hyväksyi Bertilin ja Lilianin avioitumisen, joka tapahtui 7. joulukuuta 1976. Yhä ensimmäisenä kruununperimysjärjestyksessä (kruununprinssi Carl Philipin syntymään asti 1979) Bertil jatkoi tarvittaessa toimimista kuninkaan sijaisena. Hänen leskensä tunnettiin nimellä prinsessa Lilian, Hallannin herttuatar, prinsessa Lilian kuoli maaliskuussa 2013. Bertil oli Tanskan edesmenneen kuningattaren Ingridin (entisen Ruotsin prinsessa Ingridin) veli, Ingridin ollessa nykyisen Tanskan kuningattaren Margareeta II:n äiti. Ruotsin vallan aika Suomessa
Kuningatar Kristiinan hallituskaudella 1632–1654 Ruotsissa ja Suomessa annettiin laajoja alueita läänityksiksi aatelistolle. Aatelistolla oli veronkanto-oikeus läänityksillään, mikä vaikeutti kruunun taloudellista asemaa. Kristiinan luovuttua kruunusta nousi valtaan Kaarle X Kustaa, joka hallitsi Ruotsin valtakuntaa 1654–1660. Hänen hallituskaudellaan Ruotsi kävi sotia sekä Puolaa, Venäjää, että Tanskaa vastaan. Kaarle X kuoli 1660 ja hänen seuraajakseen valtaistuimelle nousi Kaarle XI, jonka hallituskaudella 1660–1697 Ruotsissa ja Suomessa toteutettiin "suuri reduktio" eli läänitysten laajamittainen peruuttaminen kruunulle. Kaarle XI vähensi aatelin valtaa ja hallitsi valtakuntaa itsevaltaisesti. Suomelle Kaarle XI:n hallituskausi merkitsi pitkällistä rauhaa. Protestanttinen papisto vastasi lukutaidon opettamisesta kansalle ja kirkollista elämää hallitsi puhdasoppisuus. 1695–1697 Suomea koettelivat tuhoisat katovuodet, joiden seurauksena huomattava osa väestöstä kuoli nälkään ja tauteihin. Ruotsin hallitsija
Ruotsi on kuningaskunta, jonka nykyinen kuningas on Kaarle XVI Kustaa. Ruotsi on nykyään vahvasti parlamentaarinen maa, eikä sen kuninkaalla vuoden 1975 perustuslain astuttua voimaan ole ollut enää edes muodollista toimeenpanovaltaa, vaikkakin hän on ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja. Kuitenkin monarkialla on Ruotsissa voimakas suosio, kuninkaalla on laaja vaikutusvalta ja hän on perustuslain mukaan kansakunnan yhtenäisyyden ja perinteiden elävä symboli. Ruotsin hallitsijalle on annettu perustuslain nojalla täysi koskemattomuus eikä hallitsijaa voi syyttää mistään rikoksesta. Ylin poliittinen vallankäyttäjä Ruotsissa on pääministeri. Luettelo Ruotsin hallitsijoista
Sverkerin ja Eerikin suvut taistelivat Ruotsin kruunusta yli vuosisadan ajan, lopulta valtaan nousi jaarli Birgerin poika Valdemar. Knuut II Pitkään asti eri kuninkaiden valtakausien ajoituksissa on pientä epävarmuutta. Runeberg (suku)
Runeberg on Ruotsissa ja Suomessa vaikuttanut sivistyssuku. Suvun kantaisä oli ruotsalainen Jämtlandin rykmentin rakuuna Erik Larsinpoika Rönberg (eli Runneberg), joka asui 1600-luvun lopulla Jämtlandin Rävsundissa, Pilgrimstadin torpassa. Osa hänen pojanpojistaan asettui 1700-luvulla asumaan Suomeen. Runeberg-suvun suomalaisen haaran kantaisä on maanmittari Ludvig Anton Runeberg (1725–1803), kansallisrunoilija Johan Ludvig Runebergin isoisä. Myöhemmät Suomessa tunnetut Runebergit ovat enimmäkseen J. L. Runebergin jälkeläisiä. Kustaa V
Kustaa V ("Oscar Gustaf Adolf", 16. kesäkuuta 1858 – 29. lokakuuta 1950) oli Ruotsin kuningas vuosina 1907–1950. Hän oli Ruotsin ja Norjan kuningas Oskar II:n vanhin poika. Syntymässä hän sai Värmlannin herttuan arvonimen. Hän nousi Ruotsin valtaistuimelle 8. joulukuuta 1907 isänsä seuraajana. Norja oli erotettu kuningaskunnasta kaksi vuotta aiemmin. Vuoden 1772 hallitusmuoto
Vuoden 1772 hallitusmuoto on Ruotsin valtion yksinvaltainen hallitusmuoto, jonka Ruotsin kuningas Kustaa III esitteli ja säädyt yksimielisesti hyväksyivät 21. elokuuta 1772. Hallitusmuoto siirsi valtaa säädyiltä kuninkaalle ja päätti siten yli puoli vuosisataa kestäneen parlamentaarisen aikakauden. Hallitusmuodon voimaansaattamista on pidetty verettömänä vallankaappauksena. Vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirja sinetöi kuninkaan yksinvaltiuden. Hallitusmuoto oli voimassa Ruotsissa vuoteen 1809 asti, jolloin Ruotsin kuninkaaksi valittiin ranskalainen Jean-Baptiste Bernadotte. Sen sijaan Suomessa vuoden 1772 hallitusmuoto oli voimassa aina vuoteen 1919 asti, jolloin itsenäiselle Suomelle saatiin oma hallitusmuoto. Vuoden 1772 hallitusmuoto sekä yhdistys- ja vakuuskirja olivat voimassa koko Suomen suuriruhtinaskunnan olemassaolon ajan, koska ne tukivat Venäjän keisarin yksinvaltaista hallintotapaa. Hannover (suku)
Ison-Britannian kruunun peri Vilhelm IV:n veljentytär Viktoria (1819–1901), joka jäi samalla myös maansa viimeiseksi Hannover-sukuiseksi hallitsijaksi. Saksi-Coburg-Gothan prinssi Albertin kanssa solmimansa avioliiton seurauksena kuningatar Viktorian jälkeläiset kuuluvat tämän aviomiehen sukuun. Tosin ensimmäisen maailmansodan aikana kuningas Yrjö V vaihtoi liian saksalaiselta kalskahtavan sukunimensä brittiläisemmäksi Windsoriksi, joka on edelleen kuningassuvun virallinen nimi. Ruotsi
Toisen maailmansodan jälkeen vallassa on ollut pääasiassa sosiaalidemokraattinen puolue. Sen johtoon ja pääministeriksi tuli 1969 hyvinvointivaltion rakentajana ja maailmanpolitiikan ”omanatuntona” tunnettu Olof Palme. Vuodesta 1976 vuorottelivat lyhytaikaiset kansanpuolueen ja keskustapuolueen hallitukset. Palme palasi valtaan 1982. Hänet murhattiin 1986. Seuraavaksi pääministeriksi tuli Ingvar Carlsson. Vuoden 1991 laman aikaan pääministeriksi tuli Carl Bildt keskusta-oikeistolaisen kokoomuksen, liberaalien ja kristillisdemokraattien hallituksen johdossa. Carlsson palasi pääministeriksi 1994 vaalien jälkeen. Hän luopui virasta 1996, josta lähtien pääministerinä oli Göran Persson. Vuoden 1998 vaaleissa sosiaalidemokraatit menettivät kannatustaan ja liittoutuivat vasemmistopuolueen ja ympäristöpuolueen kanssa. Hallitusratkaisu jatkui vuodesta 2002. Sosiaalidemokraatit kärsivät tappion vuoden 2006 valtiopäivävaaleissa, ja pääministeriksi tuli kokoomuspuolueen Fredrik Reinfeldt. Hän jatkoi pääministerinä myös vuoden 2010 valtiopäivävaalien jälkeen. Reinfeldtin hallituksen puolustusministeri Sten Tolgfors erosi Saudi-Arabian kanssa tehtyjen asekauppojen vuonna 2012 aiheuttaman kohun vuoksi. Seuraajaksi tuli huhtikuussa 2012 Karin Enström. Luettelo Ruotsin hallitsijoista
Kalmarin unioni oli Ruotsin, Norjan ja Tanskan valtioliitto vuosina 1389–1521. Mailla oli usein yhteinen kuningas, mutta suuren osan ajasta Ruotsi kieltäytyi tunnustamasta itsevaltaisia tanskalaisia kuninkaita ja valitsi johtoonsa valtakunnan päämiehen ("rikshövitsman"), valtionhoitajan ("riksföreståndare") tai kansallisen kuninkaan. Palme (suku)
Palme on ruotsalainen suku. Se on kotoisin Alankomaista ja tuli Ruotsiin noin vuonna 1600. Luettelo Ruotsin kuningattarista
Jako hallitsijasukuihin menee hallitsevan puolison syntyperän mukaan. Luettelossa eivät ole mukana valtionhoitajien puolisot, jos valtionhoitajasta ei myöhemmin tullut kuningasta. Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Perintöprinssi Kustaa Aadolfin suhtautumista natsi-Saksaan ja natseihin on joskus väitetty myönteiseksi. Perintöprinssi oli naimisissa saksalaisen Saksi-Koburg-Gothan prinsessan Sibyllan kanssa. Hänen isänsä prinssi
Charles Edward oli Saksan kansallissosialistinen työväenpuolueen jäsen toimissa lukuisissa natsi-Saksan tehtävissä mm. Saksan Punaisen Ristin puheenjohtajana. Asia herätti mm. maaliskuussa 2006 paljon keskustelua ja sai jopa Ruotsin hovin kiistämään väitteet. Hovin edustajan mukaan Kustaa Aadolf hoiti natsi-Saksassa ainoastaan diplomaattisia asioita. Ruotsin historia
Viikinkiajalla skandinaavinen, talonpoikainen elämäntapa ulottui pohjoisessa suurin piirtein Merenkurkun tienoille, Ångermanlandiin saakka. Pohjoisempana asui väestöä, josta käytettiin nimeä kveenit ja tunturialueilla oli toinen kiertävää paimentolaiselämää elävä ryhmä, saamelaiset. Pysyviä rajoja näillä ryhmillä ei ilmeisesti ollut. Pohjanmaalla, merenkurkun molemmin puolin asunut kveeneiksi kutsuttu väestö on ilmeisesti nykyisten Tornionjokilaakson asukkaiden edeltäjiä. Adam Bremeniläinen mainitsee saamelaisten hallitseman Hälsinglandin sijaitsevan Ruotsin ja Norjan välissä. Paavi Innocentius II ja keisari Fredrik I Barbarossa mainitsevat Hälsinlandin Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan, Färsaariin ja Grönlandiin verrannollisena alueena. Norjalaisessa Historia Norvegiæ 1100-luvun jälkipuolelta Ångermanlandin (Angaria) katsotaan olevan Norjan rajanaapuri. Pohjoisen Ruotsin väestöjen tuolloisista kielisuhteista ei tiedetä. Ajan kanssa nämä alueet ovat ruotsalaistuneet pohjoista kohden. Luettelo Suomen hallitsijoista ja valtionpäämiehistä
Bjälbo-sukua kutsutaan myös Folkunga-suvuksi. Hallituskaudet ovat osittain päällekkäisiä, koska suvun jäsenet toimivat ajoittain toistensa hallitsijakumppaneina. Alaikäisten kuninkaiden hallituskaudella hallitsemisesta vastasi käytännössä holhoojahallitus. Bjälbo-sukuun kuulumaton Matias Kettilmundinpoika johti Ruotsia valtakunnan päämiehenä ("rikshövitsman") vuosien 1318 - 1319 välillä. Von Axelson
Von Axelson on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 2022 ja vapaaherrallinen suku numero 259. Suku on lähtöisin Skånesta, missä Axel Axelsson eli 1600-luvulla. Hänen poikansa Nils Axelsson (1682-1762) oli sotakomissaari ja hänen pojat Axel (1720-1790) ja Carl (1742-1795) aateloitiin nimellä von Axelson. Carl von Axelson oli eversti ja hän otti vapaaehtoisena osaa Pommerin sotaan. Vapaaherraksi nimitetty Axel von Axelson auskultoi Svean hovioikeudessa ja antautui sen jälkeen sotilasuralle. Hän osallistui Pommerin sotaan sekä toimi 1760 Tukholman linnan komendanttina. Ruotsin valtakunta
Ruotsin valtakunta oli eurooppalainen suurvalta, joka hallitsi muun muassa pitkälti koko Suomea ja Baltian maiden aluetta 1600-luvulta 1700-luvulle. Valtakunnan katsotaan yleensä alkaneen Kustaa II Aadolfin valtaistuimelle noususta vuonna 1611 ja päättyneen suuren Pohjan sodan aluemenetyksiin vuonna 1721. Viktoria (Iso-Britannia)
Nykyajan monarkeista Viktorian jälkeläisiä ovat Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsija Elisabet II, Tanskan Margareeta II, Norjan Harald V, Ruotsin Kaarle XVI Kustaa ja Espanjan Felipe VI. Grimaldi (suku)
Grimaldi on alkujaan genovalainen aatelissuku, joka hallitsee Monacoa. Ensimmäistä kertaa se pääsi Monacon valtiaaksi 1200-luvulla. Vuonna 1613 luotiin titteli Monacon ruhtinas, joka on aina ollut Grimaldi-suvulla. Alkuperäinen suku sammui mieslinjalta vuonna 1731, minkä seurauksena nimi ja Monacon valtaistuin siirtyivät viimeisen miespuolisen Grimaldin vävylle Jacques Goyon de Matignonille (hallitsijanimi Jaakko I). Hänestä polveutuneen suvun viimeinen miespuolinen jäsen oli Monacon ruhtinas Ludvig II (1870–1949), jonka jälkeen ruhtinaaksi tuli hänen tyttärenpoikansa Rainier III, isänsä puolelta ranskalaista Polignacin aatelissukua. Monacon hallitsijasuku käyttää silti edelleen Grimaldin nimeä. Nykyinen hallitsija on Rainier III:n poika Albert II. Sture
Kaksi Natt och Dag -suvun haaraa on käyttänyt nimeä Sture. Sture-suvuilla on ollut suuri vaikutusvalta Ruotsin historiassa, ja ne ovat olleet tunnettuja keskiajalta saakka. Ikivanha aatelissuku Åsin kihlakunnasta. Sukuun kuulunut Rörik Sture, yksi Erik Magnussonin miehistä, tunnetaan jo vuodesta 1310. Ruotsin historia
Juhana oli naimisissa puolalaisen, katolisen prinsessan, Katariina Jagellonican kanssa. Kuningas kuoli vuonna 1592. Hänen pojastaan Sigismundista tuli sekä Puolan että Ruotsin kuningas. Ruotsin aateli suhtautui torjuvasti katoliseen kuninkaaseen. Ruotsin kirkko saattoi nyt uskonpuhdistuksen päätökseen julistautumalla evankelis-luterilaiseksi. Kustaa Vaasan nuorin poika Kaarle sai Ruotsissa valtionhoitajan aseman. 1590-luvulla Sigismundin yritys valloittaa Ruotsi Puolasta käsin torjuttiin. Suomessa kuitenkin pitivät valtaa Sigismundin kannattajat Klaus Flemingin johdolla. Kun nuijasotana tunnettu epätoivoinen talonpoikaiskapina ei onnistunut suistamaan Flemingiä vallasta, Kaarle otti Suomen haltuunsa asevoimin. Vuonna 1604 hänestä tuli kuningas Kaarle IX. Kuninkaan vanhuudenpäivät kuluivat vastoinkäymisten merkeissä. Baltian valloittaminen Puolalta ei edennyt, uusi sota Tanskaa vastaan päättyi tappioon. Löfvenin II hallitus
Löfvenin II hallitus () on Ruotsin nykyinen hallitus, joka astui virkaansa 21. tammikuuta 2019. Pääministeri Stefan Löfvenin johtama vähemmistöhallitus muodostuu sosiaalidemokraateista ja ympäristöpuolueesta, mutta se saa tukea myös liberaaleilta ja keskustapuolueelta. Walther Sommerlath
Walther Sommerlath (22. tammikuuta 1901 Heidelberg, Saksa – 21. lokakuuta 1990) oli saksalainen liikemies sekä Ruotsin kuningattaren Silvian isä. Vuonna 2002 "Arbetaren"-lehti paljasti hänen olleen Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen. Ilmeisesti hän liittyi puolueeseen vuoden 1934 lopulla ja oli sen jäsen kunnes se kiellettiin. Hänen väitetään vuonna 1939 ottaneen haltuunsa juutalaisen Efim Wechslerin omistaman tehtaan Berliinissä. Vuonna 1976 antamassaan haastattelussa Sommerlath kiisti olleensa missään tekemisissä natsien kanssa. Ruotsin kuningasperhe on kieltäytynyt kommentoimasta hänen taustojaan, mutta kuningatar Silvia ryhtyi tutkimaan isänsä väitettyjä natsikytköksiä vuonna 2011. Hänen teettämänsä selvityksen mukaan Sommerlath auttoi Wechsleriä pakenemaan natseja Etelä-Amerikkaan. Holsteinilainen puolue
Puolue hävisi vuoden 1727 jälkeen. Kaarle Fredrikin serkku Aadolf Fredrik valittiin hattujen sodan jälkeen Ruotsin kruununperijäksi ja hänestä tuli vuonna 1751 kuningas, minkä jälkeen Holstein-Gottorpin suku nousi joka tapauksessa Ruotsin valtaistuimelle. Kaarle Fredrikin pojasta puolestaan tuli myöhemmin Venäjän keisari Pietari III. Gabriel (Ruotsin prinssi)
Prinssi Gabriel, Taalainmaan herttua (koko nimi Gabriel Carl Walther; s. 31. elokuuta 2017 Danderydin kunta, Ruotsi) 2017 on Ruotsin prinssi Carl Philipin ja prinsessa Sofian toinen lapsi ja prinssi Alexanderin nuorempi veli. Hänet kastettiin 1. joulukuuta 2017 Drottningholmin linnan kirkossa. Kaarle XVI Kustaa
Kaarle XVI Kustaa on pisimpään Ruotsia hallinnut kuningas; vuonna 2016 hän ohitti lähes 43 vuotta hallinneen Kustaa V:n ja vuonna 2018 yli 44 vuotta hallinneen Maunu Eerikinpojan. Bernadotte
Ruotsin ja Norjan personaaliunioni kesti vuoteen 1905 asti. Tuolloin itsenäisen Norjan kuningaskunnan kuninkaaksi valittiin Haakon VII, joka oli Kaarle XV:n lapsenlapsi ja Kaarle XIV Juhanan lapsenlapsenlapsenlapsi. Näin ollen Ruotsin ja Norjan kuningashuoneet ovat keskenään sukua, vaikka jälkimmäinen kuuluukin saksalaiseen Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg-sukuun, johon sekä Tanskan kuningashuone että Holstein-Gottorp-suku kuuluvat. Fornjótrin suku
"Fundinn Noregrin" mukaan Gothlandia, Finnlandia ja Kvenlandia hallinnut kuningas. Alkuperäisissä myyteissä ilmeisesti muinainen jättiläinen, maan elementin henkilöitymä sekä tulen, veden ja ilman isä. 
"Tuulen" henkilöitymä. Jättiläinen, Fornjotrin poika. Kristfried Ganander kertoo Mythologia Fennicassa kyrelaisten ja karjalaisten polveutuvan Karesta. 
"Pakkasen" henkilöitymä. Karin poika. Taitava velho, joka taisteli ruotsalaisia vastaan ja jolla oli yliluonnollisia voimia. 
"Lumen" henkilöitymä. Drifa-tyttären nimi taas tarkoittaa lumisadetta. Frostin poika. Taisteli ruotsalaisia vastaan. Lopulta antoi tyttärensä Drifan Ruotsin kuninkaan Vanlanden vaimoksi vastineeksi rauhanteosta. Drifa tapatti Vanlanden petollisuuden vuoksi. Drifan ja Vanlanden lapsista jatkui Ruotsin kuningassuku. 
Thorri tarkoittaa "jäätynyttä lunta", luonnonilmiön henkilöitymä. Snaerin poika. "Fundinn Noregrin" mukaan Finnlandia ja Kvenlandia hallinnut kuningas. 
Thorrin poika, Norjan perustaja ja Norjan kuningassuvun esi-isä. Norjan ensimmäinen "suuri" kuningas. Lähti Kvenladista hiihtäen länteen etsiessään kadonnutta Gói-siskoaan. Ylitti vuoret, ja löi matkalla lappalaiset. Saapui Trondheimin vuonoon, jossa peittosi kaiken vastarinnan. Hänen joukkonsa "levittäytyivät pelloille kulovalkean tavoin", ja ottivat maan haltuunsa. Siskoa ei kuitenkaan löytynyt. Sinne Nórr kuitenkin jäi ja perusti Norjan kuningaskunnan. Nórr on luultavasti kuviteltu esi-isähahmo, joka on johdettu Norjan nimestä.
Thorrin toinen poika, merikuningas. Englannin kuninkaiden esi-isä. Lähti vastaavasti etsimään Góita meritse. Valtasi myös osan nykyistä Norjaa.
Gói tarkoittaa "ohutta lunta". Thorrin tytär. Eerikin suku
Eerikin suvuksi kutsutaan sukua, jonka jäseniä oli Ruotsin kuninkaina 1100- ja 1200-luvulla. Suku on saanut nimensä sen kantaisästä Eerik Pyhästä. Eerikit taistelivat vallasta Sverkerin suvun kanssa. Suvun valta-aluetta oli erityisesti Uplanti. 
Sukuun kuuluvat kuninkaat: Ruotsin vapaussota
Ruotsissa alkoi kansannousu reaktiona Tukholman verilöylyyn. Kansannousun johtoon nousi tanskalaisten vankeudesta paennut Kustaa Vaasa, jonka isä ja lanko oli teloitettu. Hän johdatti Taalainmaan talonpojat tanskalaisten vastaiseen kapinaan. Kansannousu laajeni, kun Kustaa saavutti menestystä. Hän eteni Uppsalan kautta piirittämään Tukholmaa. Valtiopäivät julistivat Kustaan Ruotsin vapauttajaksi ja hallitsijaksi elokuussa 1521. Vuonna 1523 Kristian menetti asemansa Ruotsin ja Tanskan kuninkaana. Kustaa nousi Ruotsin kuninkaaksi ja Kalmarin unioni hajosi. Aadolf Fredrik
Vuonna 1727 Aadolf Fredrik peri Lyypekin ruhtinaspiispan viran, mutta Ruotsin kruununprinssi hänestä tuli vasta vuonna 1743. Ruotsi ja Venäjä solmivat tuolloin Turun rauhansopimuksen, jossa oli yhtenä ehtona, että Aadolf Fredrik valitaan Ruotsin kruununprinssiksi. Venäjän keisarinna Elisabet halusi näin varmistaa, että Ruotsin hallitsijaksi tulisi Venäjälle myötämielinen mies. Aadolf Fredrikin uskottiin olevan tällainen mies: hän oli sukua Elisabetille ja toimi myös Venäjän kruununprinssi Karl Peter Ulrikin (myöhempi keisari Pietari III) holhoojana. Ruotsin kuningassukuun Aadolf Fredrikin liitti se, että hän oli Ruotsia 1599–1611 hallinneen Kaarle IX:n jälkeläinen. Antonia Johnson
Antonia Margaret Ax:son Johnson, usein muodossa Antonia Ax:son Johnson (Ax:son luetaan ja on väestökirjoissa virallisesti "Axelson"; s. , New York, Yhdysvallat) on ruotsalainen liikenainen, perheyrittäjä ja Axel Johnson -konsernin neljännen sukupolven perijätär. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudeksen 6,3 miljardia dollaria. Hän on rikkain Ruotsissa asuva nainen. Madeleine (Ruotsin prinsessa)
Prinsessa Madeleine (koko nimeltään Madeleine Thérèse Amelie Josephine, lempinimi Madde, s. 10. kesäkuuta 1982) on Ruotsin prinsessa sekä Hälsinglandin ja Gästriklandin herttuatar. Hän on Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaan ja kuningatar Silvian nuorin lapsi ja toinen tytär. Kruununperimysjärjestyksessä Madeleine on seitsemäs. Kaarle IX
Kaarle IX (, 4. lokakuuta 1550 – 30. lokakuuta 1611) oli Ruotsin hallitsija 1599–1611, kuningas virallisesti vuodesta 1604. Hän oli yksi kuningas Kustaa Vaasan pojista. Kaarlesta on käytetty myös nimitystä Kaarle-herttua viitattaessa tapahtumiin ennen hänen kuninkuuttaan. Stefan Löfven
Kjell Stefan Löfven (oik. Löfvén, s. 21. heinäkuuta 1957 Tukholma) on Ruotsin nykyinen pääministeri, sosiaalidemokraattien puheenjohtaja ja entinen ammattiyhdistysjohtaja. Holstein-Gottorp (suku)
Vuonna 1751 Ruotsin kuninkaaksi valittu Aadolf Fredrik edusti suvun erästä nuorempaa haaraa. Hänen sukunsa hallitsi Ruotsia vuoteen 1818, jolloin kruunu siirrettiin Bernadotten suvulle. Ruotsalaisen sukuhaaran viimeinen miespuolinen edustaja oli vuonna 1877 kuollut Kustaa IV Aadolfin poika, Vaasan prinssi Kustaa. Vuosina 1814–1818 suku hallitsi myös Ruotsin kanssa personaaliunionissa ollutta Norjaa. Wrede af Elimä
Wrede af Elimä on vanha ruotsalainen ja suomalainen vapaaherrallinen aatelissuku, baltiansaksalaista alkuperää. Ruotsissa sukuun on historiallisesti kuulunut paljon sotilaita, Suomessa eri alojen vaikuttajia. Suku elää edelleen sekä Ruotsissa että Suomessa. Ynglinga-suku
Ruotsissa on laadittu useita, keskenään yhteen­sopimattomia luetteloita maan muinaisista kuninkaista. "Vanha ruotsalainen kronikka" () 1400-luvulta sisältää kuningasluettelon, joka ajalle tyypilliseen tapaan ulottuu Vanhan testamentin henkilöihin saakka. Olaus Petri laati oman luettelonsa, hyläten goottilaisen historian­kirjoituksen. Olaus Petrin luettelo ei kuitenkaan ollut kenenkään mieleen ja se painettiin ensimmäisen kerran vasta 1800-luvulla antikvaarisena erikoisuutena. Oman hallitsija­luettelonsa laati myöhemmin myös goottilaiseen historian­kirjoitus­perinteeseen nojautuen Johannes Magnus teoksessaan "Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus" vuodelta 1539. Tämän teoksen perusteella Ruotsin kuningas Eerik XIV ottikin järjestysnumerokseen XIV, vaikka Ruotsissa ei edes Ynglinga-sukua koskevien vanhempien lähteiden mukaan ollut näin monta Erik-nimistä kuningasta, joskin Johannes Magnuksen luettelo osittain perustuu Saxo Grammaticuksen antamiin niukkoihin tietoihin aiheesta. Friedrich Karl
Sukututkija Kim Sjöström huomautti vuonna 2013 "Suomen Kuvalehdessä", että erillisen kruununperimysjärjestyksen puuttuessa olisi periaatteessa voimassa vuoden 1772 hallitusmuodon mukainen dynastinen perimysjärjestys eli primogenituuri. Tällöin Wolfgangin perillinen Suomen kuninkaana olisi ollut Philippin vanhin poika, maakreivi Moritz von Hessen. Hänen kuoltuaan vuonna 2013 suvun päämiehenä on hänen vanhin poikansa Henrik Donatus von Hessen. Mikäli Suomen kruununperimysjärjestys olisi muiden Pohjoismaiden tavoin säädetty sukupuolineutraaliksi, Moritzin seuraaja olisi tämän vanhin lapsi Mafalda von Hessen. Nicolas (Ruotsin prinssi)
Ruotsin prinssi Nicolas, Ångermanlandin herttua (Nicolas Paul Gustaf Bernadotte; s. 15. kesäkuuta 2015 Danderydin kunta) on Ruotsin prinsessa Madeleinen ja Christopher O'Neillin poika ja prinsessa Leonoren nuorempi veli. Kruununperimysjärjestyksessä hän on yhdeksäs. Kustaa IV Aadolf
Kustaa IV Aadolf (1. marraskuuta 1778 Tukholma, Ruotsi – 7. helmikuuta 1837 Sankt Gallen, Sveitsi) oli Ruotsin kuningas 1792–1809. Hän oli viimeinen Suomea hallinnut Ruotsin kuningas. Carl Gustaf Emil Mannerheim
Mannerheimin suku on lähtöisin Saksasta, mistä suvun kantaisä siirtyi 1640-luvulla Ruotsiin. Suvun luultiin pitkään olevan kotoisin Alankomaista. Ruotsin kuningas Kaarle XI aateloi Augustin Marheinin vuonna 1693 ja samalla alkuperäinen sukunimi muutettiin muotoon "Mannerheim". Gustaf Mannerheimin isoisän isä Carl Erik oli ensimmäinen Suomeen muuttanut Mannerheim. Hän oli yksi huomattavimpia Venäjän vallan alkuajan poliitikkoja. Hän oli kaksi kertaa Suomen hallituksessa, muun muassa 1809–1816 hallituskonseljissa ja senaatissa 1820–1825. Hän sai vuonna 1824 kreivin arvon, joka periytyy suvussa vanhimmalle pojalle. Ulf Kristersson
Ulf Hjalmar Kristersson (s. 29. joulukuuta 1963 Lund) on ruotsalainen poliitikko ja Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja. Kristersson toimi Ruotsin sosiaalivakuutusministerinä vuosina 2010–2014, minkä jälkeen hänet valittiin puolueensa talouspoliittiseksi edustajaksi. Kristersson sai 2. lokakuuta 2018 tehtäväksi hallituksen muodostamisen. Sverker vanhempi
Hän oli ehkä aiemman kuningas Blot-Svenin pojanpoika. Sverker on Sverkerien suvun perustaja. Sverkerin asema oli aluksi vahva ainoastaan Itä-Götanmaalla, mutta vähitellen hänestä tuli koko Ruotsin kuningas hänen ajettuaan tanskalaiset maasta. Sverker murhattiin, kun hän oli menossa joulukirkkoon vuonna 1156. Riddarholmskyrkan
Kirkkoon on haudattu 17 kuninkaallista perheineen eli kaikki Ruotsin hallitsijat vuonna 1632 kuolleesta Kustaa II Aadolfista aina vuonna 1950 kuolleeseen Kustaa V:en asti, lukuun ottamatta Roomaan haudattua kuningatar Kristiinaa. Sittemmin Ruotsin kuninkaallisten hautapaikkana on toiminut Kungliga begravningsplatsen Solnassa. Vuosisatojen ajan on uskottu, että kirkossa on vuonna 1290 kuolleen Maunu Ladonlukon hauta, mutta haudan avanneet tutkijat ovat todenneet, että kyseessä on 1400-1500-luvulla eläneen ihmisen ruumis. Onkin arveltu, että 1500-luvulla hallinnut kuningas Juhana III nimesi vainajat uudestaan vahvistaakseen omaa valtaansa. Tutkimuksia on tarkoitus jatkaa, ja lupahakemus muiden hautojen avaamiseksi on jätetty. Kirkkoon on haudattu myös joitakin kolmikymmenvuotisessa sodassa taistelleita sotilaita. Adelsköld
Adelsköld on Ruotsin ritarihuoneeseen kuuluva aatelissuku numero 2029. Suku on Skotlannista kotoisin, mistä Anders Hansson muutti vanhempien veljiensä kanssa 14-vuotiaana Skåneen. Matkalla vanhemmat veljet hukkuivat, mutta Anders sai suojan muurarimestari Hansin luota, jonka tyttären hän myöhemmin nai. Pariskunnan pojasta Thomasista (k. 1692) tuli Ousbyn kirkkoherra ja tämän jälkeläisistä Johan Christian Thomèe (jonka sukunimi oli muokattu edellä mainitun Thomasin etunimestä) aateloitiin vuonna 1773 nimellä Adelsköld ansioistaan Bohusin maaherrana. Norjan hallitsija
Norjan kuningas (, ) on Norjan valtionpäämies. Nykyinen Norjan kuningas on Harald V. Windsor (suku)
Windsor on Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsijasuku. Se on osa Saksi-Coburg-Gotha-sukua, joka vuorostaan on osa vanhaa saksalaista Wettinin hallitsijasukua. Ensimmäisen maailmansodan ja silloisen saksalaisvastaisuuden myötä kuningashuoneen alkuperäinen saksalaistyylinen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa, joka tulee kuninkaallisen perheen omistamasta Windsorin linnasta. Saksalaisperäinen nimi oli tullut suvulle kuningatar Viktorian avioliiton kautta. Hän oli naimisissa prinssi Albertin kanssa, joka oli Saksi-Coburg-Gothan herttuan poika. Nimi muutettiin Yrjö V:n aikana, joten hänet voidaan lukea kuuluvaksi kumpaankin hallitsijasukuun. Hänen kaukainen esi-isänsä, Englannin kuningas Edvard III, joka tunnetaan sukkanauharitarikunnan perustajana, tunnettiin nimellä Edvard III Windsorilainen. Hän eli keskiajalla ennen ruusujen sotia. Tanskan hallitsija
Tanskan kuningaskunta on nykyisistä Euroopan kuningaskunnista vanhin ja Oldenburgin hallitsijasuku on myös vanhin edelleen vallassa oleva hallitsijasuku Euroopassa. Talonpoikaislevottomuudet Ruotsin valtakunnassa
Vuoden 1435 syksyllä piispa Maunu Tavast ja Krister Nilsson saapuivat Ruotsiin, jossa järjestetyissä neuvotteluissa he vaikuttivat Engelbrekt Engelbrektinpojan kapinana tunnetun liikkeen johtajien syrjäyttämiseen ja kompromissin aikaansaamisen. Drotsiksi tuli Krister Nilsson ja marskiksi nousi Kaarle Knuutinpoika Bonde. Ensiksi mainitun palattua saman vuoden syksyllä Suomeen alkoi kapinaliikehdintä Ruotsissa jälleen. Lopulta kuningas erotettiin vuonna 1439, minkä jälkeen Ruotsia hallitsi aristokraattien valtaneuvosto. Se koostui piispoista ja johtavista ylimyksistä. Tästä joukosta mahtavimmaksi nousi Kaarle Knuutinpoika, joka valittiin 1438 valtionhoitajaksi. Norjan politiikka
Norja on perustuslaillinen monarkia, jonka muodollinen päämies on kuningas. Nykyinen kuningas on Harald V. Poliittista valtaa kuninkaalla ei ole. Ylin valta on parlamentilla eli Suurkäräjillä (), johon valitaan 169 edustajaa 19 maakunnasta, sekä pääministerin johtamalla hallituksella. Vuoden 2009 Suurkäräjävaalit voitti 64 paikkaa saanut Työväenpuolue. Edistyspuolue (Framstegspartiet, FrP) sai 41 paikkaa, konservatiivipuolue (Hoyre, H) 30 paikkaa ja sosialistinen vasemmistopuolue SV ja keskustapuolue Sp kumpikin 11 paikkaa. Ruotsin kruununperimyslaki
Ruotsin kruununperimyslaki on vanhin Ruotsin neljästä voimassa olevasta perustuslaista. Se hyväksyttiin vuoden 1810 valtiopäivillä Örebrossa ja saatettiin voimaan 26. syyskuuta samana vuonna. Laissa säädetään valtaistuimen kruununperimysjärjestys, eli se, kenestä saa tulla Ruotsin kuningas tai hallitseva kuningatar. Lain voimaantulon myötä oikeuden valtaistuimeen sai Bernadotten suku. Alströmer
Alströmer oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1938 ja vapaaherrallinen suku numero 302.
Suku on kotoisin Alignäsistä, jossa Thore Carlsson (1652-1702) oli köyhä porvari. Ruotsin kruunu
Perinteisesti yhden kruunun kolikoiden etupuolella on Ruotsin kulloisenkin kuninkaan kuva. Kääntöpuolella on Ruotsin vaakuna. Yhden kruunun kolikon malli on kuvioinnin yksityiskohtia lukuun ottamatta pysynyt hyvin pitkään samanlaisena: jo edellisen hallitsijan (Kustaa VI Aadolf) aikana lyödyt, hänen kuvallaan varustetut, kuten myös kaikki muutkin yhden kruunun kolikot vuodesta 1875, ovat edelleen käypiä maksuvälineitä. Myös nykyisen 10 kruunun kolikon etupuolella on hallitsijan kuva (vuodesta 1973 alkaen Kaarle XVI Kustaa). Ruotsin historia
Kaarle XII:n sisar Ulrika Eleonora kruunattiin Ruotsin kuningattareksi Uppsalan tuomiokirkossa v. 1719, kun hän oli ensin hyväksynyt kuninkaan valtaa rajoittavan lain. Seuraavana vuonna 1720, hän kuitenkin jo luovutti kruunun miehelleen, Hessenin Fredrikille, josta tuli hallitsijana Fredrik I (1720–1751). 
Hänen mukaansa on Suomessa nimetty Haminan kaupunki (). Fredrikiä ei juuri hallitseminen kiinnostanut, ja tämä johti kuninkaanvallan heikkenemiseen entisestään.
Vapaudenajalla valta oli säätyvaltiopäivillä ja kansliapresidentti, kreivi Arvid Hornilla, joka hoiti Ruotsin ulkopolitiikkaa, ja naapuruussuhteita valtaneuvostossa vuoteen 1738, jolloin hän joutui syrjään, ja vallan ottivat poliitikkoryhmät, joita kutsuttiin hatuiksi ja myssyiksi. Kun hattupuolue oli päässyt valtaan v. 1738, se alkoi valmistella Ranskan tuella sotaa Venäjää vastaan. Ruotsin kruununperimyslaki
Laki korvasi aiemman kruununperimysjärjestyksen ja otettiin käyttöön, kun Jean Baptiste Bernadotte (Kaarle XIV Juhana) valittiin Ruotsin kuninkaaksi. Siksi se lähti alun perin liikkelle hänestä. Vuonna 1980, kun kruununperimysoikeus laajennettiin koskemaan myös naispuolisia jälkeläisiä, laki kuitenkin muutettiin alkamaan silloisesta ja yhä vallassa olevasta Kaarle XVI Kustaasta. Näin estettiin sellaisia naispuolisia Kaarle XIV Juhanan jälkeläisiä vaatimasta kruunua, jotka muutoin olisivat voineet uuden säännön mukaan olla siihen oikeutettuja. Lakiin myös tehtiin erityinen siirtymäsääntö, jolla säilytettiin kuninkaan sedän, prinssi Bertilin perimysoikeus kruunuun (näin mahdollistettiin myös se, että Bertil voisi toimia sijaiskuninkaana Kustaa XVI Kustaan alaikäisille perijöille). Sääntö kumoutui, kun Bertil kuoli vuonna 1997. Arvonimi
Ruotsin nykyinen kuningas Kaarle XVI Kustaa puolestaan päätti vuosisatoja vanhan perinteen ja valitsi arvonimekseen yksinkertaisesti "Kaarle XVI Kustaa, Ruotsin kuningas" (""Carl XVI Gustaf, Sveriges konung""). Ruotsi
Ruotsi on perustuslaillinen, parlamentaarinen monarkia. Ruotsin vuonna 1975 voimaan tulleen nykyisen valtiosäännön mukaan kuningas ei enää käytä edes muodollista toimeenpanovaltaa. Kuningas hoitaa valtionpäämiehelle kuuluvia edustustehtäviä sekä toimii ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana, mutta yleisesti ottaen kuninkuus on nykyään hyvin symbolista ja ylin poliittinen valta on pääministerillä. Silti kuninkaalla on laaja vaikutusvalta ja useimmat ruotsalaiset haluavat säilyttää monarkian. Nykyinen kuningas on Kaarle XVI Kustaa ja pääministeri Stefan Löfven. Engelbrekt Engelbrektinpoika
Engelbrekt Engelbrektinpoika (1390-luku—4. toukokuuta 1436) oli ruotsalainen kapinanjohtaja ja valtakunnan päämies. Hän aloitti vuonna 1434 ns. Engelbrektin kapinan Kalmarin unionia hallinnutta kuningas Eerik Pommerilaista vastaan.
Engelbrekt Engelbrektinpoika kuului rälssimies-sukuun ja omisti kaivoksia Ruotsin Taalainmaan maakunnan Bergslagenin alueella. Hänen perheensä, joka oli alun perin kotoisin Saksasta, oli siirtynyt Ruotsiin 1360-luvulla. Perheen vaakunassa kolme puoli-liljaa muodosti kolmion. Engelbrektin puolisona oli Kaarina Laurintytär, jonka isä oli ilmeisesti rikas maanomistaja Lauri Peterinpoika Ramsta. Tämä omisti paljon maita Västmanlannissa ja Uplannissa. Avioliitto lienee solmittu noin vuonna 1428. Pariskunnalla ei tiedetä olleen ainakaan aikuiseksi eläneitä lapsia. Bjälbo-suku
Sukuun kuuluvat Ruotsin kuninkaat: Bjälbo-suku
Folkunga-suku on perinteinen nimitys tälle ruotsalaiselle keskiaikaiselle mahtisuvulle. "Folkung" tarkoittaa "folkelaista", "Folken väkeä olevaa", ja tarinan mukaan nimi on saatu esi-isä Folke Filbyteriltä, jonka historiallisuudesta ei kuitenkaan ole varmuutta; Folke Filbyterin nimi esiintyy vain yhdessä 1500-luvulta olevassa tekstissä. Suvun nimeksi Folkunga on keksitty vasta 1600-luvulla. Lisäksi nimitys Folkunga-suku on omiaan aiheuttamaan sekaannusta, sillä aikalaiset kutsuivat folkungeiksi erästä saman suvun jäseniä sisältänyttä poliittista ryhmittymää, joka vieläpä oli pääosin huonoissa väleissä Bjälbo-suvun kuninkaitten kanssa. Näin ollen Bjälbo-suku, suvun Itä-Götanmaalla sijainneen pääkartanon Bjälbon mukaan, on käytännöllisempi nimitys, jota enemmistö ruotsalaisista historioitsijoista nykyään suosii. Kysymys nimestä herättää kuitenkin Ruotsissa tunteita, koska Folkunga-nimitys on vanhastaan useimmille ruotsalaisille tuttu Ruotsin valtakunnan syntyvaiheiden historiasta. Lilian (Ruotsin prinsessa)
Prinsessa Lilian (s. Lilian Davies, ent. Craig, 30. elokuuta 1915 Swansea, Wales – 10. maaliskuuta 2013 Tukholma) oli Ruotsin prinsessa ja Hallandin herttuatar. Hän avioitui nykyisen kuninkaan Kaarle XVI Kustaan sedän Prinssi Bertilin kanssa 7. joulukuuta 1976 Drottningholmin linnan kappelissa ja liittyi näin virallisesti Ruotsin nykyiseen kuningasperheeseen. Hän ja Bertil olivat kuitenkin ennen tätä eläneet yhdessä kolme vuosikymmentä, jolloin Lilian kuului epävirallisesti kuningasperheeseen. Ruotsin silloinen kruununperimysjärjestys esti prinssi Bertiliä avioitumasta aatelittoman kanssa. Kuningas Kaarle Kustaa antoi sedälleen luvan mennä naimisiin vuonna 1976, omien häidensä jälkeen. Prinssi Bertil kuoli 5. tammikuuta 1997. Hessen (suku)
Hessen on saksalainen hallitsijasuku, joka hallitsi nykyisen Hessenin aluetta keskiajalta 1900-luvun alkuun saakka. Kyseessä on alkujaan Brabant-suvun haara. Hessenin sukuun kuului myös yksi Ruotsin kuningas, yksi Bulgarian ruhtinas ja yksi Suomen kuninkaaksi valittu henkilö. Eerik
Nykyisten tietojen mukaan Eerik Voittoisa oli ensimmäinen tämän niminen Ruotsin kuningas. Johannes Magnus kirjoitti kuitenkin 1500-luvulla Ruotsin muinaishistoriaa käsittelevän, nykyisin näennäishistoriana pidetyn teoksen, jonka mukaan Ruotsissa olisi jo aikaisemmin hallinnut muun muassa seitsemän Eerik-nimistä kuningasta. Tämän vuoksi Kustaa Vaasan seuraaja Eerik otti hallitsijana järjestysnumeron XIV, ja myös aikaisemmista Eerik-kuninkaista on siitä lähtien käytetty sen mukaisia järjestysnumeroita. Bernadotte
Suluissa hallitusvuodet.Nykyinen kruununperillinen on kruununprinsessa Victoria, jota perimysjärjestyksessä seuraavat prinsessa Estelle, prinssi Oscar, prinssi Carl Philip, prinssi Alexander, prinssi Gabriel, prinsessa Madeleine, prinsessa Leonore, prinssi Nicolas ja prinsessa Adrienne.Bernadotte af Wisborg -sukuun kuuluvat entiset Ruotsin prinssit ja heidän jälkeläisensä. Sukunimi kertoo Wisborgin kreivin aatelisarvosta, jonka vuodesta 1892 lähtien on myöntänyt Luxemburgin suurherttua. Bernadotte af Wisborgit eivät ole kuninkaallisia, vaan introdusoimatta jätettyjä aatelisia. Alkuperäisiä Wisborgin kreivejä on neljä ja he kaikki ovat menettäneet oikeutensa Ruotsin kruunuun morganaattisen eli epäsäätyisen avioliiton takia.Näiden neljän entisen prinssin jälkeläiset ovat perineet mieslinjassa Wisborgin kreivin arvon. Käytössä oleva puhuttelumuoto on "kreivi Bernadotte af Wisborg". Kaarle XIII
Kaarle XIII () oli Ruotsin kuningas vuosina 1809–1818 ja Norjan kuningas (hallitsijanimellä "Kaarle II") vuosina 1814–1818. Todellinen valta kuului lähes koko hänen kuninkuutensa ajan kruununprinssi Kaarle Juhanalle. Kaarle XIII oli ensimmäinen ”Pikku-Ruotsin” kuningas, sillä venäläisten miehittämä Suomi liitettiin suuriruhtinaskuntana Venäjän keisarin alaisuuteen Haminan rauhassa 17. syyskuuta 1809. Kaarle XIII oli myös viimeinen Holstein-Gottorpin hallitsijasukua edustanut Ruotsin kuningas. Oldenburg (suku)
Suvun varhaisin tunnettu kantaisä oli vuoden 1100 tienoilla elänyt kreivi Egilmar I, jonka ”vanhasta linnasta” ("Olde borg") koko Oldenburgin alueen kerrotaan saaneen nimensä. Oldenburgin kreivi Dietrich eli Didrik Onnekkaan (k. 1440) vanhimmasta pojasta Kristian I:stä tuli 1448 Tanskan, 1450 Norjan ja 1457 Ruotsin kuningas. Kristian I:n poika Hannu I ja tämän poika Kristian II toimivat myös pohjoismaisina unionikuninkaina, ja Kalmarin unionin purkautumisen jälkeen suku jatkoi vallassa Tanska-Norjassa. Oldenburgin kreivin arvo periytyi Kristian I:n nuoremman veljen Gerhard VI:n jälkeläisille, kunnes tämän sukuhaaran sammuttua vuonna 1667 se siirtyi myös Tanskan kuninkaille. Svinhufvud af Qvalstad
Svinhufvud af Qvalstad on Ruotsista peräisin oleva, myös Suomessa vaikuttanut aatelissuku. Tunnetuin sukuun kuuluneista lienee Suomen tasavallan kolmas presidentti Pehr Evind Svinhufvud. Suku elää nykyään ainoastaan Suomessa. Ruotsin sotahistoria keskiajalla
1300-luvun lopulla kuninkaan ja aateliston välinen valtataistelu johti keskusvallan heikkenemiseen. Vuonna 1389 Tanskan ja Norjan hallitsija Margareeta valittiin myös Ruotsin hallitsijaksi syrjäytetyn Albrekt Mecklenburgilaisen tilalle. Varsinainen unioni maiden välille katsotaan alkaneen vasta Eerik Pommerilaisen noustua valtaistuimelle vuonna 1397. Holstein-Gottorp (suku)
Suku polveutuu Tanskan kuningas Fredrik I:n nuorimmasta pojasta Adolfista, jolle annettiin vuonna 1544 Holstein-Gottorpin herttuan arvo. Suku jakautui myöhemmin neljään sukuhaaraan. Vanhimman sukuhaaran päämies, Holstein-Gottorpin herttua Karl Peter Ulrich, jonka äiti oli venäläinen suuriruhtinatar Anna Petrovna, valittiin vuonna 1762 Venäjän keisariksi nimellä Pietari III kun alkuperäinen Romanovin hallitsijasuku oli sammunut. Vaikka Pietari III:n hallitsijakausi jäi lyhyeksi, kaikki Venäjän keisarit vuonna 1796 valtaan tulleesta Paavali I:stä lähtien olivat hänen jälkeläisiään ja Holstein-Gottorpin suku oli siten tosiasiassa Venäjän keisarisukuna vuoteen 1917, vaikka käyttikin siellä nimeä Romanov. Kustaa VI Aadolf
Kustaa VI Aadolf ("Gustaf VI Adolf", koko nimeltään Oscar Fredrik Wilhelm Olaf Gustaf Adolf, 11. marraskuuta 1882 – 15. syyskuuta 1973) oli Ruotsin kuningas vuosina 1950–1973. Hän oli Kustaa V:n ja kuningatar Viktorian poika ja nykyisen Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan isoisä. Syntyessään hän oli Ruotsin ja Norjan prinssi vuoteen 1905 asti, jolloin Norja irrottautui Ruotsista. Prinssiarvon lisäksi hän oli Skånen herttua. Holstein-Gottorp (suku)
Holstein-Gottorp on eurooppalainen hallitsijasuku, alkujaan tanskalaisen Oldenburgin hallitsijasuvun haara. Se hallitsi Holstein-Gottorpin herttuakuntaa vuosina 1544–1773, Ruotsia vuosina 1751–1818, Oldenburgin suurherttuakuntaa (alkuaan herttuakuntaa) vuosina 1773–1918 ja Venäjän keisarikuntaa vuosina 1762 sekä 1796–1917. Louise (Ruotsin kuningatar)
Lady Louise Mountbatten ja kruununprinssi Kustaa Aadolf tutustuivat vuonna 1923 ja 2. heinäkuuta 1923 julkaistu kihlaus tuli yllätyksenä, koska vain harva oli kuullut Louisesta. Uutinen siitä, että kolme vuotta aikaisemmin leskeksi jäänyt Ruotsin kruununperijä löysi itselleen uuden elämänkumppanin, otettiin ilolla vastaan. Kuningas Kustaa V antoi hyväksyntänsä avioliitolle. Ruotsin silloinen pääministeri Ernst Trygger oli kuninkaan hyväksynnästä ilmeisen tietämättömänä aluksi vastustavalla kannalla. Ruotsin silloisen vuodelta 1810 olevan kruununperimyslain mukaan kuninkaan suostumuksella tai suostumuksetta tavallisen miehen jälkeläisen kanssa avioituva kruununperillinen menettää oikeutensa kruunuun. Pääministeri oli epäluuloinen Louisen isän saksalaistaustan takia. Britannian Yrjö V ilmoitti Louise Mountbattenin kuuluvan Britannian hallitsijasukuun ja hyväksyvänsä avioliiton – hänen oman vaimonsa isä oli saksalainen ja Espanjan kuningatar Viktoria Eugeniakin oli syntyjään Battenbergin prinsessa. Loppupäätelmänä oli, että mikä kelpaa Isolle-Britannialle ja Espanjalle, kelpaa myös Ruotsille, ja pääministeri perui epäilyksensä. Kaarle X Kustaa
Kaarle X Kustaa () oli Ruotsin kuningas 1654–1660. Hän kävi Pohjan sotaa Puolan ja Venäjän johtamaa liittoumaa vastaan, tavoitteena luoda Pohjois-Eurooppaan mahtivaltio. Kaarle X Kustaa oli ensimmäinen hallitsija niin sanotusta pfalzilaisesta suvusta, joka nostettiin Ruotsin valtaistuimelle Vaasan hallitsijasuvun sammuttua. Kaarle XVI Kustaa
Kaarle XVI Kustaa (alk. Carl Gustaf Folke Hubertus, , s. 30. huhtikuuta 1946) on ollut Ruotsin kuningas vuodesta 1973 lähtien. Kaarle XVI Kustaan vanhemmat olivat Ruotsin prinssi Kustaa Aadolf (1906–1947) ja Saksi-Coburg-Gothan suvun Sibylla (1908–1972). Kuningas Kaarle XVI Kustaalla ei vuoden 1975 perustuslakiuudistuksen jälkeen ole ollut poliittista valtaa.