Voiko myooma aiheuttaa kipuja?
Myooma
Myooma on kohdun lihaksen hyvänlaatuinen kasvain.
Myoomista ei yleensä ole potilaalle haittaa eivätkä ne ole vaarallisia. Pahanlaatuisiksi eli syöpäkasvaimiksi ne eivät muutu. Joskus ne voivat sijainnistaan ja koostaan riippuen kuitenkin aiheuttaa kipua, painon tunnetta, tihentynyttä virtsaamistarvetta, lisääntynyttä vuotoa ja jopa anemiaa. Lukuisat tai suuret myoomat voivat olla joissakin tapauksissa myös riski raskauden kululle. Myoomia suositellaan seurattavaksi säännöllisesti. Koska myoomat ovat hormoniriippuvaisia kasvaimia, ne yleensä pienenevät ja jopa häviävät menopaussin jälkeen. Vaihdevuosi-iässä ilmaantuva ja nopeasti kasvava myooma pyritään yleensä hoitamaan nopeasti, sillä kyseessä voikin olla pahanlaatuinen kasvain.
Lisämunuaisydin
Lisämunuaisydin on lisämunuaisen ydinosa, joka tuottaa adrenaliinia ja noradrenaliinia. Se ei ole välttämätön ihmisille eikä sen puuttuminen aiheuta sairautta. Nämä hormonit ovat "pakene tai taistele hormoneja". Hyvin harvoin siihen voi kehittyä kasvain nimeltä feokromosytooma. Munasarjasyöpä
Munasarjasyöpä on usein aluksi täysin oireeton, eikä potilaan kliinisessä tutkimuksessakaan välttämättä havaita mitään erityistä. Varhaisvaiheessa yleisimpiä oireita ovat vatsan alueella tunnusteltavissa oleva kasvain, vatsan turpoaminen, vatsakipu ja suolisto-oireet, kuten pahoinvointi ja ummetus. Levinnyt syöpä voi aiheuttaa myös heikotusta, kuumetta, selkäkipua ja hengenahdistusta. Kives
Tahaton tai tarkoituksella aiheutettu isku miehen herkille kiveksille aiheuttaa kovaa mutta yleensä tilapäistä kipua. Esimerkiksi tietyissä urheilulajeissa käytetään alasuojaa (puhekielellä "munarit") kivesten suojana. Kipu on elimistön tapa kertoa, että kivesten satuttamista tulee varoa. Kova osuma kiveksiin saa helposti voimaan pahoin, jopa oksentamaan. Kiveksissä olevat hermot lähettävät aivoille käskyn tuottaa kipua lievittävää endorfiinia, ja aivot tuottavatkin sitä reilusti. Liian suuri määrä endorfiinia saa hapen määrän aivoissa kuitenkin laskemaan, ja tämä aiheuttaa pahoinvoinnin. Myös alavatsassa voi tuntua kipua, sillä sen alueen ja kivesten kipureseptorit ovat yhteisiä. Kova kipu aiheuttaa hikoilua, koska sydämen lyöntitiheys kasvaa ja kehon lämpö nousee. Aortta
Tavallinen aortan laajentuma ei yleensä aiheuta oireita. Laajentuman suurentuessa se voi joskus aiheuttaa selkään säteilevää kipua. Suuri laajentuma saattaa puhjeta, mikä johtaa yleensä kuolemaan. Kuukautiskierto
Kuukautiskipujen laatu on yksilöllistä. Joillakuilla on huomattavia kipuja ja toisilla niitä ei ole ollenkaan. Kipua esiintyy yleisimmin alavatsassa, mutta se voi säteillä myös alaselkään ja jalkoihin. Porttikontrolliteoria
Muita kiputeorioita ovat muun muassa australialaisen Geoff Maitlandin kehittämä Brickwall-teoria ja englantilaisen Louis Giffordin kehittämä MOM (Mature organism model) teoria. Brickwall-teoria esittää, että potilaan lääketieteellinen diagnoosi, biomekaniikka, fysiologia, anatomia ym. teoreettiset seikat eivät useastikaan selitä potilaan vaivoja ja kliinisiä löydöksiä. MOM-teoria jakaa kivun kolmeen eri osaan: Input, Processing ja Output. Input-kipuun kuuluvat perifeeriset nosiseptiivinen kipu eli kudosvauriokipu ja neuropaattinen kipu. Processing-kipu eli sentraalinen kipu johtuu keskushermoston kivunkäsittelyjärjestelmän muutoksista. Output merkitsee kivusta johtuvia elimistön motorisia, vegetatiivisia, neuroimmunologisia, neuroendokriinisiä sekä sensorisia muutoksia. Kipupotilas kärsii usein samanaikaisesti useampia MOM-teorian kivun osista. Bikalutamidi
Tyypillisin bikalutamidin aiheuttama haittavaikutus on kuumat aallot, joita ilmenee noin puolella potilaista. Lisäksi mahdollisia haittavaikutuksia ovat gynekomastia eli rintojen suurentuminen, allergiset oireet, erektiohäiriöt ja alentunut seksuaalinen halukkuus. Ruuansulatuskanavan oireet ovat harvinaisia, mutta mahdollisia. MS-tauti
Yli puolella MS-potilaista on jossain taudin vaiheessa päivittäistä elämää haittaava kipu, ja noin neljäsosalla potilaista on MS-taudin aiheuttama tuntoratavaurioon liittyvä krooninen hermovauriokipu. Jos MS-vaurioita on paljon selkäytimessä, niistä voi seurata virtsan ja ulosteen pidätysongelmia sekä ehkä myös hankaluuksia seksuaalitoiminnoissa. Punahomeet
Punahomeet ("Fusarium") on homesienisuku, jota esiintyy yleisesti lauhkealla ilmastovyöhykkeellä. "Fusarium"-homeet eli punahomeet ovat erityisesti viljahomeita, joita esiintyy niin raakaviljassa kuin viljatuotteissakin, erityisesti kaurassa. "Fusarium"-home on yhdistetty myös kosteusvaurioituneisiin rakennuksiin: sitä voidaan siis pitää rakennuksen kosteusvauriota indikoivana mikrobina. "Fusarium"-sukuun kuuluu useita homelajeja, jotka aiheuttavat erilaisia kasvitauteja. Viljoilla ne aiheuttavat juuristo- ja tyvitauteja sekä tähkäviotusta. Joillakin niistä, kuten vehnän tähkätaudilla ja banaanien Panamataudilla on ollut lähes tuhoisat taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset maanviljelijöille ja yhteisöille, jotka ovat riippuvaisia heidän sadostaan. Monet punahomelajit kykenevät tuottamaan aineenvaihdunnassaan mykotoksiineja eli homemyrkkyjä. Maailman mittakaavalla mykotoksiineja pidetään merkittävänä tuotantoeläinten terveyteen ja tuottavuuteen vaikuttavana tekijänä. Punahomeen torjuntaan käytetään protiokonatsolia sisältävää, Proline-merkkistä torjunta-ainetta. Sisäilmasairaudet
Kosteusvaurion seurauksena syntyneen mikrobikasvuston aiheuttama selvästi yleisin oire on uupumus tai heikotus. Mikrobien itiöille ja aineenvaihduntatuotteille altistuminen aiheuttaa usein myös neurokognitiivisia oreita, lihas- ja nivelkipuja, päänsärkyä, unettomuutta, heikotusta ja pyörrytystä, ahdistuneisuuta, masentuneisuutta, ärtyisyys, ruoansulatuskanavan ongelmat, vapina, tasapainohäiriöt, sydämentykytys, verisuonitulehduksia, angioödeemaa ja keskushermoston toimintahäiriötä. Systeemiset autoinflammatoriset oireyhtymät
Systeemiset autoinflammatoriset oireyhtymät ovat harvinaisia periytyviä tauteja. Niiden oireita ovat jaksoittainen korkea kuume ja tulehdukset vatsakalvossa, keuhkopussissa, sydänpussissa ja nivelissä sekä lihassärky ja ihottuma. Potilaalle voi kehittyä myös AA-amyloidoosi, joka saattaa johtaa munuaisten vajaatoimintaan. Myooma
Myoomiin voidaan myös käyttää hormonaalista hoitoa. Lisääntynyttä kuukautisvuotoa voidaan hoitaa hormonikierukalla. Uutena lääkkeenä markkinoille on tullut ulipristaaliasetaatti, kauppanimeltään Esmya. Se vaikuttaa tehokkaasti vuotoa vähentävästi ja myös pienentää myoomia. Esmyaa on käytetty kolmen kuukauden kuurina vähentämään potilaan oireita ennen myoomien tai kohdun poistoa, mutta se näyttäisi olevan turvallinen myös toistettuina kuureina ilman leikkaushoitoa. Mykoplasmat
Jotkut mykoplasmat, kuten keuhkokuumetta aiheuttava "Mycoplasma pneumoniae", aiheuttavat ihmisille sairauksia. Soluseinän puuttumisen takia harvat antibiootit tehoavat mykoplasmoihin. Yleinen lääkitys on doksisykliini, mutta lieväoireisille ei yleensä anneta lääkitystä. Kivessyöpä
Kivessyövän yleisin ensioire on toisen kiveksen suureneminen (ilmenee myös kiveskohjussa). Kiveksessä voi olla kyhmy, tai kives voi kovettua. Usein kivessyöpään liittyy myös veren esiintyminen siemennesteessä. Yksi kivessyövän oireista on kiveskipu, vaikka kivessyöpä voi usein olla myös kivuton. Meningomyeloseele
Vaikkakin kuntoutuksella ja leikkauksilla voidaan huomattavasti vähentää MMC:n aiheuttamia ongelmia ja vaikka hoitokeinot paranevat koko ajan, täysin parantavaa hoitoa ei vielä ole kehitetty. Suomessa esimerkiksi Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin Uro-gastro-yksikkö auttaa MMC:n ja siitä johtuvien muiden sairauksien hoidossa. Lisäksi internetissä on lukuisia sivuja, joista löytyy tietoa ja tukea.
Ennen 1900-luvun puoliväliä vammautuneiden vastasyntyneiden selviytymisennuste oli erittäin huono, sillä kunnollisia hoitokeinoja oireiden lievittämiseen ei ollut keksitty. Spina bifidasta aiheutuu ongelmia likvorin eli aivo-selkäydinnesteen kiertoon. Sen seurauksena nestettä saattaa synnytyksen tai selän sulkemisen yhteydessä kertyä aivokammioihin aiheuttaen hydrokefalian, joten paineen tasaamiseksi joudutaan käyttämään sunttia. Pian kunnollisen paineläpän keksimisen jälkeen 1950-luvulla sunttia alettiin käyttää laajalti, ja vammautuneiden vastasyntyneiden kuolleisuus väheni sen ansiosta yhdeksästäkymmenestä prosentista kahteenkymmeneen. Suntin käyttöön liittyi kuitenkin pitkään useita lasten myöhemmälle terveydelle vaarallisia ongelmia, sillä sen toimintahäiriöillä on joskus vakavia seurauksia. Suntin käyttö myös lisää infektioiden riskiä. Nykyään noin 90 prosenttia MMC-vammautuneista vastasyntyneistä tarvitsee suntin ennemmin tai myöhemmin, jos heitä ei ole leikattu jo sikiövaiheessa. Tymooma
Tymooma on kateenkorvasta lähtevä yleensä hyvänlaatuinen kasvain. Se on harvinainen, mutta liittyy erityisen kiinteästi tiettyihin sairauksiin, kuten myasthenia gravikseen. Hyvänlaatuisen tymooman ennuste on erinomainen. Myös pahanlaatuisia tymoomia tavataan. Joskus kateenkorvan syöpä ei aiheuta lainkaan oireita. Mahdollisia merkkejä ovat jatkuva yskä, rintakipu ja hengitysvaikeudet. Tyypillisin hoitomuoto on leikkaus. Dysmenorrea
Dysmenorrea (joskus algomenorrea) tarkoittaa kivulloisia kuukautisia. Sairaudeksi se katsotaan, jos kipu on niin kova, että se häiritsee normaalia elämää. Myelooma
Plasmasolusyöpä eli myelooma on plasmasoluihin liittyvä syöpä. Plasmasoluja on veressä ja luuytimessä. Tämä syöpä ei yleensä muodosta yhtä yhtenäistä kasvainta. Myelooma voi levitä myös luustoon ja aiheuttaa luiden haurastumista ja murtumia. Sitä hoidetaan lääkkeillä. Talidomidia voidaan käyttää myelooman hoitoon. Suomessa myeloomaan sairastuu vuosittain 150-200 henkeä. Tyypillisesti potilaat ovat 50-70-vuotiaita. Meningomyeloseele
Muista spina bifida -tyypin vammoista meningomyeloseele erottuu siinä, että osa selkäytimestä ja hermoista on pullistunut selkään muodostuneeseen kohjuun ja siten osittain vaurioitunut. "Spina bifida occultan" ja "meningoseelen" tapauksissa taas selkäydin ja hermot eivät yleensä vaurioidu, koska kohjua ei muodostu tai se sisältää vain aivo-selkäydinnestettä. Hammassärky
Hammasmädän (karies) ja hammasytimen tulehduksen (pulpiitin) ohella hammassäryn tai hampaiden vihlomisen syynä voi olla hampaan paikan vuotava sauma, hampaan mikromurtuma tai hampaan kaulaosan paljastuminen ienten vetäytyessä liian rajun harjaamisen tai hammasrautojen johdosta. Kipua voivat aiheuttaa myös hampaiden tukikudosten sairaudet (parodontiitti), hammastapaturman jälkitila tai hampaiden mekaanisen tai kemiallisen kulumisen seuraukset. Mekaanisen harjausvaurion voi aiheittaa liian kova hammasharja tai raskaskätinen, liian pitkäkestoinen harjaus. Paljon happamia juomia tai ruokia sisältävä ravinto voi puolestaan kuluttaa hampaita kemiallisesti. Joskus harvemmin suun seudulla tuntuva kipu ei ole peräisin hampaistossa tai suun seudulla sijaitsevasta kivunaiheuttajasta. Tälöin kyseessä voi olla myös ei-hammasperäinen heijastekipu. Mianseriini
Mianseriinin haittavaikutuksina mainitaan väsyttävyys varsinkin lääkehoidon alkuvaiheissa (sedaatio), harvinaiset, mutta mahdolliset veriarvojen vaaralliset muutokset (agranulosytoosi, veren valkosolujen tuotannon vähentyminen) sekä joskus huimaus, ihottumat, turvotukset, nivelkipu, lihasspasmit ja krampit. Painnonnousu on myös mahdollista mianseriinilla tapahtuvan hoidon aikana. Sedaatio saattaa vaikuttaa koneiden ja laitteen käsittelykykyyn alentavasti. Muskimoli
Vahingollisia muskimolia sisältävien sienten aiheuttamia myrkytyksiä tiedetään ja jotkin harvat tapaukset ovat johtaneet kuolemaan. Nykyään ennuste lääketieteellisesti hoidetuissa myrkytystapauksissa on hyvä. Elimellisiä vaurioita muun muassa maksaan tai munuaisiin ei ole kuvailtu. Tosin sienten iboteenihappo on hermomyrkyllinen aine ja voi teoriassa aiheuttaa aivoihin vaurioita. Myöskään tahdosta riippumattoman hermoston toiminnot, kuten hengittäminen ja sydämen syke, eivät merkittävästi häiriinny muskimolin vaikutuksesta. Myrkytykset kestävät tavallisesti enimmillään päivän, mutta eräässä tapauksessa punakärpässienten tahattoman syönnin aiheuttama psykoosi kesti viisi päivää. Toipuminen myrkytyksestä oli kuitenkin täydellinen. Seksiväline
Eturauhanen on miehen erogeenisesti herkkä sisäelin. Yksistään sen hierominen riittää aiheuttamaan monille miehille orgasmin, joka on usein paljon voimakkaampi kuin normaali penisorgasmi ja useimmilla muillakin miehillä eturauhasen painaminen vahvistaa huomattavasti peniksen kautta saavutetun orgasmin voimakkuutta. Hieromista käytetään seksin lisäksi myös hoitomuotona eturauhasen tulehdusta hoidettaessa. Eturauhas-stimulaattoreita ovat erilaiset anuksen kautta käytettävät, tarkoitusta varten erikseen muotoillut tapit, vibraattorit ja niin edelleen. Niitä käytettäessä on kiinnitettävä aina huomiota riittävään liukastamiseen, ettei suolen pinta vaurioidu. Kipu
Monet sedatiivisen sivuvaikutuksen omaavat lääkeaineet heikentävät verenkiertoa, joten ne voivat aiheuttaa idiopaattista kipua. Fibromyalgia
Fibromyalgia ei aiheuta tavanomaisissa laboratorio- tai kuvantamistutkimuksissa (esimerkiksi röntgenkuvaus, ultraäänitutkimus, MRI-magneettikuvaus) havaittavia muutoksia. Merkittävällä osalla potilaista on kuitenkin autoimmuniteettiin viittaavia tumavasta-aineita (ANA), ja lähes kaikilta FM-potilailta on löydettävissä XMRV-viruksen vasta-aineita Fibromyalgiapotilailla on tavattu muun muassa muutoksia kipua ja tuntoa aistivissa pienissä ääreishermoissa. Homeopatia
Miasmat voidaankin kuvata tukoksena tai vääristymänä elinvoimassa, mistä voi seurata krooniseksi kehittyvä sairaus, joka voi saada alkunsa mm.Miasmat eivät liity yksioikoisesti tauteihin, joista niiden nimet näyttäisivät olevan johdetut, vaikka niillä oma yhteytensä niihin onkin. Miasmoille Hahnemann luokitteli kolme eri vaihetta: dormantti, latentti ja aktiivinen. Hahnemannia seuranneet homeopaatit lisäsivät miasmakatraaseen vielä tuberkuliittisen ja karsinosiinisen eli syöpämiasman. Tuberkuliittisen miasman ajatellaan olevan psoriittisen ja syfiliittisen miasman yhdistelmä. Syöpämiasmassa yhdistyy edellä mainituista vähintään kolme, toisinaan jopa kaikki neljä. Hahnemannin aikalaiset ja seuraajatkin ovat kritisoinnet oppia miasmoista. Luokituksen ajateltiin sotivan yksilöllistä oirekuvaa vastaan rajoittamalla kroonisten sairauksien määrää vain muutamaan. Monet kuulut homeopaatit esim. Constantine Hering, (1800–1880) ja James Tyler Kent, (1849–1916) ovat ylistäneet miasmojen käytön hyödyllisyyttä hoitotyössä. Myooma
Myoomien syntymekanismi on toistaiseksi tuntematon, mutta tiedetään, että niitä ilmaantuu erityisesti hedelmällisyysiässä. Näin ollen hormoniperäisten syiden epäillään olevan ilmiön takana. Myoomia on jossain elämänvaiheessa yli 20 prosentilla naisista. Myoomien ilmaantumisessa geneettinen alttius näyttelee tärkeää osaa. Suomesta tunnetaan "myoomasukuja", joissa naisilla esiintyy lukuisia myoomia kohdussa nuoremmalla iällä kuin keskimäärin. Myös rotu vaikuttaa myoomien esiintyvyyteen. Mustilla myoomia esiintyy enemmän kuin valkoisilla, ne ilmaantuvat usein nuoremmalla iällä, ovat harvemmin yksittäisiä ja vaativat useammin hoitoa oireisuutensa takia. Porttikontrolliteoria
Kivun kokeminen riippuu keskushermoston ja ääreishermoston monimutkaisista vuorovaikutuksista. Kipuviesti saa alkunsa, kun ääreishermoston nosiseptiiviset eli kipuviestiä havainnoivat ja välittävät hermot stimuloituvat. Jotta kipuviesti välittyisi havaittavaksi aivoihin, sen täytyy ”kulkea portista” edetessään ääreishermostosta ensin selkäytimeen ja sitten aivoihin. ”Portti” tarkoittaa ääreishermostoon kuuluvan afferentin eli keskushermostoon viestiä tuovan hermosolun ja keskushermostoon kuuluvan, viestiä aivoihin jatkavan, projektioneuronin välistä synapsia selkäytimen takasarven substantia gelatinosa -nimisessä kerroksessa. Takykiniini substanssi P:tä pidetään kyseisen synapsin kivun välittäjäaineena. Kipuviestiä vahvistavat muun muassa muut takykiniinit ja eksitoivat aminohapot, esimerkiksi glutamaatti. Sen sijaan muun muassa opioidipeptidi enkefaliini heikentää kipuviestiä vähentämällä substanssi P:n vapautumista hermopäätteestä. Kipuhermosolujen, aistihermosolujen ja projektioneuroneiden lisäksi substantia gelatinosan synapseihin vaikuttavat selkäytimen interneuronit, jotka voivat olla joko eksitatorisia tai inhibitorisia. Meningomyeloseele
MMC-henkilölle saattaa kehittyä selkäytimen liekaantuminen eli selkäytimen vapaan liikkumisen estyminen, jos selänsulkuleikkausta ei tehdä. Selkäytimen liekaantuminen voi kuitenkin johtua myös selän sulkuleikkauksen aiheuttamista arvista. Liekaantumisessa johonkin kohtaan jumiin jäänyt selkäydin ja siitä lähtevät hermot eivät pääse liikkumaan MMC-potilaan selkäydinkanavassa vapaasti selkärangan asennon muuttuessa. Jos selänsulkuleikkaus tehdään jo sikiövaiheessa, sen myönteiset vaikutukset ovat voimakkaampia eikä liekaantumista välttämättä tapahdu. Liekaantumisen aiheuttavat ongelmat tulevat esille erityisesti murrosiässä, jolloin kasvu on nopeaa. Hermojen venyminen voi aiheuttaa esimerkiksi virtsarakon toimintakyvyn heikkenemistä. Syanidi
Afrikassa yleinen ruokakasvi maniokki ("Manihot esculenta") tuottaa niin paljon syanidia, että käsittelemätön mukula on tappavan myrkyllinen. Maniokin voi tehdä vaarattomaksi jauhamalla sen hienoksi vedessä, jolloin hajonneista soluista vapautuva entsyymi pilkkoo syanogeeniset glykosidit syanidiksi, ja heittämällä myrkyllisen veden pois. Pienemmät mukulat voi yksinkertaisesti keittää. Jäljelle jääneen syanidin takia lievä krooninen syanidimyrkytys on yleinen Afrikassa. Syanidi on myrkyllistä kilpirauhaselle ja aiheuttaa struumaa. Vakavampi seuraus on pysyvä ataksinen neuropatia, jossa hermovaurio aiheuttaa koordinaatio- ja kävelyvaikeuksia. Kuivuuden aikana kasvaneet kasvit ovat myrkyllisempiä, joten kuivuudesta johtuvien nälänhätien aikana esiintyy epidemioittain halvauttavaksi asti etenevää neuropatiaa ("konzo"), joka voi olla kohtalokas. Neuropatiaa esiintyy on jopa 3 %:lla väestöstä joillakin alueilla. Maniokista on myös vähemmän myrkyllisiä lajikkeita, mutta viljelijät suosivat myrkyllisiä lajikkeita, koska ne pystyvät paremmin torjumaan tuholaisia. Mukormykoosi
Taudin ilmenemismuodot ja fyysiset oireet ovat riippuvaisia infektion kohteena olevasta alueesta. Kraniofasiaalinen eli rinoserebraalinen mukormykoosi alkaa nenän sivuonteloista ja leviää sieltä silmäkuoppaan, kasvoihin ja aivoihin. Sen oireita ovat toispuoleinen päänsärky, kipu kasvoissa, kuume sekä nenän tukkoisuus. Myöhemmässä vaiheessa ilmenee myös tajunnan heikkenemistä, kaksoiskuvien näkemistä tai näön katoamista. Keuhkojen mukormykoosilla ei ole ominaisia ulkoisia ilmentymiä, vaan sen oireita ovat kuume, hengenahdistus ja yskä. Erityisesti palovammapotilailla esiintyvä ihon mukomykroosi ilmenee selluliittina, tartunnan saaneen ihoalueen kuolioina sekä tummina rupikudoksina. Muita oireita voivat olla kuume, turvotus ja värimuutokset. Mahalaukkuun ja suoleen liittyvässä mukomykroosissa ei keuhkojen mukomykroosin tapaan ole ominaisia fyysisiä ilmentymismuotoja. Se voi kuitenkin aiheuttaa alavatsan kipua, pahoinvointia ja oksentamista sekä joissain tapauksissa veriulostetta. Neuropaattinen kipu
Anatomisesti neuropaattinen kipu voidaan jaotella sentraaliseen eli keskushermostoperäiseen kipuun ja perifeeriseen eli ääreishermostoperäiseen kipuun. Jaottelu voidaan tehdä myös vaurioituneiden hermojen lukumäärän perusteella: mononeuropatiassa yksi hermo on vaurioitunut ja polyneuropatiassa monet hermot. M-Kresoli
Pieninä määrinä m-kresoli ei ole haitallista, mutta on suurempina pitoisuuksina hyvinkin myrkyllistä. Yhdisteelle altistumisesta seuraavia oireita voivat olla huonovointisuus, johon liittyy oksentamista, hengityksen vaikeutuminen ja yskä ja pahimmillaan tajuttomuus. Iholle joutuessaan m-kresoli voi aiheuttaa ihovaurioita. Yhdiste voi myös vahingoittaa keuhkoja, maksaa tai munuaisia, jos sille altistuu toistuvasti tai pitemmän aikaa. Synty (mytologia)
Samaan tapaan, pahasta eukosta, syntyivät myös kivut. Toisaalta kipujen kerrotaan aiheutuvan siitä, että kipu-tyttö, Tuonen neitsyt, vääntää ja jauhaa kipukiveä kipuvuorta vasten. Tämä ei välttämättä tapahdu myyttisenä alkuaikana vaan juuri silloin kun kipu tuntuu. Loitsussa kipu-tyttöä käsketään keräämään aiheuttamansa kivut, ja palauttamaan ne kiven sisään, sillä "ei kivi kipuja itke, paasi vaivoja valita". Lyijydioksidi
Kuten monet muut lyijy-yhdisteet, myös lyijydioksidi on myrkyllistä. Aineen nielemisestä aiheutuvan lyijymyrkytyksen oireita ovat huonovointisuus ja kivut vatsassa sekä oksentaminen. Pitkäaikainen altistuminen aineella voi aiheuttaa vaurioita luuytimessä ja hermostossa. Lyijydioksidi voi olla karsinogeeninen ja aiheuttaa perimävaurioita. Luonnossa yhdiste kertyy ravintoketjussa erityisesti nisäkkäisiin. Keuhkoklamydia
Keuhkoklamydian oireita ovat hitaasti alkava ja pitkään jatkuva yskä, lihassäryt ja usein myös keuhkokuume. Tartunta tapahtuu hengitysteitse. Arvioiden mukaan jokainen suomalainen sairastaa pari kertaa elämänsä aikana keuhkoklamydiainfektion. Hoitona käytetään antibiootteja. Haimasyöpä
Haimasyöpä on usein alkuvaiheessaan oireeton. Myöhemmin voi esiintyä muun muassa kipua vatsassa ja selässä, laihtumista sekä ihon kellastumista. Joskus esiintyy myös ripulia ja oksentelua. Meningomyeloseele
Meningomyeloseele on vakavin spina bifida -tyyppisiin hermostoputken sulkeutumishäiriövammoihin kuuluvista vammoista. Vamma syntyy sikiölle yksilönkehityksen varhaisessa vaiheessa, ja siihen liittyy aina osittainen selkäytimen vaurioituminen. Vamma ilmenee ulkoisesti vastasyntyneellä lapsella selässä aivokalvojen kokonaan tai osittain peittämänä kohjuna. Vamman oireita pystytään jossain määrin lievittämään heti syntymän jälkeen tehdyllä kohjun kirurgisella leikkauksella. Yleisimmät vammasta aiheutuvat ongelmat ovat jonkinasteinen jalkojen halvaustila, tunnottomuus, suoliston ja virtsarakon toimintahäiriöt ja kognitiiviset toimintahäiriöt. Vatsakipu
Vatsakipu on vatsan seudulla ilmenevää kipua. Oireet voivat olla tilapäisiä tai pidempiaikaisia. Kivun syyt voivat olla vaikeita selvittää, koska monet sairaudet voivat aiheuttaa oireita. Aina syytä ei löydetä. Aortta
Suonen sisäkalvon repeämässä tuntuu äkillinen voimakas ja repivä kipu, yleensä rinnan ja selän alueella. Jos tällaista kipua tuntuu, on syytä hakeutua välittömästi hoitoon. Sädehoito
Keuhkosyövän sädehoidoissa 10 % potilaista saa 1–4 kuukauden sisällä sädehoidon sivuvaikutuksena voimakasoireisen sädepneumoniitin. Lieväoireisempana sädekeuhkokuume on melko tavallinen. Keuhkokuumeen oireita voidaan lievittää kortisonilla. Valtaosalla potilaista kehittyy lisäksi vuoden aikana sädehoitoalueelle fibroosi, jonka seurauksena kyseisen alueen hengitystoiminta huononee tai sammuu. Fibroosiin ei ole tehokasta hoitoa. Lisäksi akuutteina haittavaikutuksina keuhkojen alueen sädehoitoon sisältyy nielemisvaivoja ja lievää väsymystä, jos ruokatorvi sisältyy sädetettävään alueeseen. Myyräkuume
Myyräkuume eli epideeminen nefropatia ("nephropathia epidemica", NE) on munuaisoireisiin verenvuotokuumeisiin kuuluva sairaus. Myyräkuumetta aiheuttaa hantaviruksiin, Bunyaviridae-heimoon kuuluva Puumala-virus, joka leviää ihmiseen useimmiten hengitysteitse, kun metsämyyrän ulostetta joutuu hengitysilmaan aerosolina pölyn kautta. Usein näin tapahtuu esimerkiksi puuliitereissä tai ladoissa. Fibromyalgia
Fibromyalgiapotilailla esiintyy laaja-alaista, neuropaattista kipua muistuttavaa kroonista kipua. Fibromyalgiakipua esiintyy lihaksissa, jänteissä ja nivelissä. Fibromyalgiapotilaiden uni on yleensä virkistämätöntä, minkä vuoksi he kärsivät jo herätessä alkavasta uupumuksesta. FM-potilailla todetaankin usein non-REM-unen aikana alfa-deltapoikkeavuutta aivosähkökäyrässä. Muita yleisiä oireita ovat kognitiiviset eli henkisen suorituskyvyn ongelmat, kuten keskittymiskyvyttömyys, uuden oppimisen vaikeus ja muistin huononeminen, meluyliherkkyys, puutuminen, turvotuksen tunne ja masentuneisuus tai ahdistuneisuus, joka korreloi kivun voimakkuuden kanssa. Kystinen fibroosi
CFTR-liittyviin häiriöihin kuuluvat kystinen fibroosi (CF) ja CBAVD (congenital bilateral absence of the "vas deferens"). CF vaikuttaa hengitysteiden, eksokriinisen haiman, suoliston, miesten sukupuolielimien, maksan ja eksokriinisten hikirauhasten epiteeliin, mikä tekee siitä kompleksin multisysteemisen sairauden. Oireet johtuvat epänormaalin paksusta ja sitkeästä limasta eri elimissä, joista seuraavat hengitysongelmat ovat vakavin oire. Keuhkosairaudet ovat suurin syy sairastumisiin ja kuolemiin. Lima voi tukkia ilmatiet, mikä saa aikaan bakteeri-infektioita
(yleisimmin "Staphylococcus aureus" ja "Pseudomonas aeruginosa") keuhkoissa ja aiheuttaa kroonisen yskän, hengityksen vinkumisen ja tulehduksia. Ajan myötä liman kerääntyminen ja infektiot voivat johtaa pysyvään keuhkovaurioon, mm. arpikudoksen, fibroosien ja kystien muodostumiseen. 92 %:lla potilaista on haiman vajaatoiminta ja siihen liittyviä imeytymishäiriöitä. Lima voi tukkia haiman tiehyet kokonaan estäen ruuansulatusentsyymien pääsyn ohutsuoleen. Myrkky
Useat levät voivat aiheuttaa ihmisille toksisia reaktioita, kuten ihoreaktioita, silmien ärsytystä ja hengityshäiriöitä. Varsinainen myrkytystila edellyttää kuitenkin myrkyn joutumista elimistöön veden tai hengitysilman mukana. Myrkyllisiä lajeja tunnetaan panssarilevistä, punalevistä, piilevistä, tarttumalevistä mutta varsinkin sinilevistä.
Mykotoksiinit ovat myrkyllisten homesienten sekundaarisia aineenvaihduntatuotteita, jotka voivat aiheuttaa haittaa tai kuoleman ihmisessä tai eläimessä. Mykotoksiinien farmakologisten ominaisuuksien takia joitakin mykotoksiineja käytetään antibiootteina, kasvunedistäjinä sekä lääkkeinä. Sydänlihastulehdus
Suuri osa myokardiiteista on oireettomia tai hyvin lieväoireisia. Oireinen infektiomyokardiitti muistuttaa sydäninfarktia oireiltaan. Tyypillisesti potilaat kuvaavat kaulalle tai yläraajaan säteilevää rintakipua, ei kuitenkaan erityisesti rasituksessa ilmaantuvaa rintakipua. Jos mukana on myös perikardiumin tulehdus voi kipu olla myös pistävää erityisesti sisäänhengityksessä pahenevaa. Lisäksi oireina voi olla hengenahdistusta ja rasituksensiedon heikentymistä. Oireet alkavat  yleensä infektion alkuvaiheessa. Myös rytmihäiriötuntemuksia voi esiintyä - näitä potilaat kuvaavat yleensä sydämen muljahduksina. Vaikeassa taudinkuvassa oireet ovat sydämen vajaatoiminnan oireita. Myokardiitti voi aiheuttaa myös kardiomyopatian taudinkuvan. Opioidiepidemia
Yksi ongelman syy on ollut se, että vaikka ohjesuosituksissa pitkäkestoista opioidilääkitystä krooniseen kipuun ei ole suositeltu masennuksesta kärsiville, näin silti usein on lääkäri määrännyt. Masennuksesta kärsivien on tiedetty käyttävän opioideja suurempina päiväannoksina sekä pidempään ja väärinkäytön riski on korkeampi. Tätä vielä tekee vaikeammaksi se, että krooninen kipu ja masennus ovat sidoksissa toisiinsa: niillä on 40–60 prosentin komorbiditeetti eli ne esiintyvät usein samanaikaisesti. Masennus voimistaa kipua ja aivojen välittäjäaineet ja hermoradat ovat samoja. Jotkut tutkijat ovat nimittäneet näitä usein komorbiditeetteja tiloja kipu-masennus-oireyhtymäksi tai kipu-masennus-dyadiksi. Myooma
Lopullinen ja tehokkain myoomien hoitovaihtoehto on kohdunpoisto. Lymphogranuloma venereum
Tauti aiheuttaa miehille noin 2–4 viikon, joskus vasta muutamankin kuukauden, kuluttua tartunnasta imusolmukkeiden tulehduksen ja suurenemisen toisessa tai molemmissa nivustaipeissa. Imurauhaset erittävät märkää hyvin pitkään ja voivat puhjeta iholle. Hitaan paranemisen aikana tulehtuneet imusuonet ja -solmukkeet arpeutuvat tukkoon ja tulehtuneen alueen ihon nestekierto hidastuu tai lakkaa kokonaan. Tämän seurauksena peniksen ja kivesten alueella voi ilmetä hyvinkin voimakasta turvotusta. Fibromyalgia
Fibromyalgian oireita voidaan lievittää jonkin verran lääkkeillä. Tavanomaisimpia ovat masennuslääkkeet (erityisesti trisykliset masennuslääkkeet ja serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjät eli SNRI-lääkkeet), antikonvulsantit eli epilepsialääkkeet, lihasrelaksantit, NMDA-reseptorin salpaajat, kipulääkkeet ja unilääkkeet, mutta myös monia muunlaisia lääkkeitä on käytetty. Yhdysvalloissa on epilepsian ja hermovauriokivun hoitoon käytetty pregabaliini hyväksytty myös fibromyalgiahoidoksi. Fysioterapiasta ja joistakin liikuntamuodoista voi olla apua. Jos tavanomaiset kipulääkkeet auttavat, kyse ei ole fibromyalgiasta, mutta itse taudissa ne ovat vain haitaksi. Kipu
Kipua välittävän hermoston palautuvasta toimintahäiriöstä johtuvaa neurogeenista kipua voi esiintyä bentsodiatsepiineihin kuuluvien lääkeaineiden käytön lopettamisesta tai vähentämisestä johtuvana vieroitusoireena. Tällainen vieroitussärky voi jatkua pahimmillaan useampia vuosia lääkeaineen käytön lopettamisen jälkeen. Syvä tai polttava kipu raajoissa on tyypillinen bentsodiatsepiinin käytön lopettamiseen liittyvä pitkittynyt vieroitusoire. Kipu
Kipua voi aiheuttaa myös hermovaurio. Mieli–ruumis-ongelma
Huolimatta sen lähtökohtaisesta vakuuttavuudesta, identiteettiteoria kohtaa ongelmia monitoteutuvuuden, jonka muotoili ensimmäisenä Hilary Putnam, muodossa. On selvää, että ihmisten lisäksi myös monet muut eläinlajit voivat esimerkiksi tuntea kipua. On kuitenkin epätodennäköistä, että kaikki nämä moninaiset organismit olisivat kipua tuntiessaan samassa aivotilassa. Tällöin vaikuttaa siltä, ettei kipu voi vastata jotain tiettyä aivotilaa. Näin identiteettiteorialla ei ole empiiristä pohjaa. Bartholinin rauhaset
Tulehduksen jälkitilana voi rauhaseen kehittyä kysta. Tämä puolestaan voi aiheuttaa uuden tulehduksen. Kysta voi myös haitata yhdyntää aiheuttamalla kipuja. Kysta voidaan tarvittaessa tyhjentää lääkärin vastaanotolla lievissä tapauksissa paikallispuudutuksessa. Vaikeammissa tapauksissa potilas leikataan yleisanestesiassa. Afta
Aftat saattavat olla niin kipeitä, että ne häiritsevät ruokailua. Niihin ei ole kuitenkaan parannuskeinoa, mutta ne paranevat yleensä muutamassa viikossa. Aftojen oireita voidaan kuitenkin lievittää kipulääkityksellä tai aineilla, jotka muodostavat aftan päälle suojakalvon. Neuropaattinen kipu
Neuropaattinen kipu voi esiintyä spontaanisti tai eri ärsykkeiden laukaisemana. Kipu voi olla jatkuvaa, useimmiten jäytävää tai polttavaa kipua tai sähköiskumaisia kiputuikkauksia. Myös kihelmöinti ja puutuminen ovat tyypillisiä oireita. Skistosomiaasi
Skistosomiaasi saattaa aiheuttaa esimerkiksi kuumetta, suolioireita ja virtsatiemuutoksia. Sairaudesta kärsivät sadat miljoonat ihmiset tropiikin kehitysmaissa. Suomessa todetaan vuosittain muutama tapaus matkailijoilla ja maahanmuuttajilla. Meningomyeloseele
Koska selkäytimen liekaantuminen eli jumiutuminen aiheuttaa osalle MMC-henkilöistä ongelmia pituuskasvun myötä, selkäydin voidaan vapauttaa leikkauksella. Leikkaus aiheuttaa kuitenkin aina lisää arpia, jotka saattavat myöhemmin aiheuttaa uudelleenliekaantumista. Jos leikkaus tehdään aikuisiällä, uudelleenliekaantumisen vaara on pienempi. Arviolta 25 prosentille vammautuneista on tällainen leikkaus tarpeen helpottamaan liekaantumisen pahentamia chiari-epämuodostuman oireita. Leikkaus on parasta suorittaa ennen kuin oireet ovat pahoja, koska silloin toimenpiteeseen liittyvät lisävaurioriskit ovat pienempiä. Myöhemmin hermot ovat jo voimakkaassa jännitystilassa ja katkeavat helposti. Leikkaus ei kuitenkaan voi palauttaa jo menetettyä toimintakykyä. Herkimmin liekaantumisesta vaurioituu rakon toiminta. Munuaissyöpä
Munuaissyövän oireita ovat muun muassa verivirtsaisuus, ruokahaluttomuus, laihtuminen ja joskus kuume. Sairaus on vaikeasti hoidettava, sillä sen alkuvaiheissa oireita ei yleensä juuri esiinny. Munuaissyöpään ei aina liity samankaltaista kipua, kuten useimpiin muihin syöpiin. Noin 33 % munuaissyövistä tuntuu möykkyinä kylkikaaren alla. Munuaissyöpä lähettää etäpesäkkeitä useimmiten keuhkoihin, aivoihin tai luustoon. Jos potilaalla on etäpesäkkeitä, myös ne aiheuttavat erilaisia oireita. Ympärileikkaus
Ympärileikkaus kehittää peniksen päähän kovettuman, joka saattaa vähentää tuntoherkkyyttä. Se saattaa mieheltä kovempia ponnisteluja orgasmin saavuttamiseksi ja voi aiheuttaa kipuja naiselle. Toisaalta jotkut naiset saattavat pitää kovemmista työnnöistä ja pidemmästä yhdynnästä. Koska miehellä ei ole esinahan liukuvaa liikettä suojana saattavat ympärileikatut miehet joutua käyttämään yhdynnässä liukuvoidetta leikkaamattomia useammin. Yksi syy ympärileikkauksen vastustukselle on sekin, että se hieman pienentää penistä. Lisäkiveskysta
Pieni, oireeton kysta ei vaadi hoitoa. Oireiset hoidetaan yleisimmin leikkauksella. Toimenpide on pieni ja tehdään yleensä päiväkirurgisesti selkäydinpuudutuksessa. Näin hoidettuna kysta ja siitä aiheutuva kipu paranevat yli 90 %:lla potilaista. Komplikaatioita, kuten leikkausalueen verenvuotoa ja jälki-infektioita, esiintyy paljon, jopa 10 %:lla leikatuista. Kysta voidaan hoitaa myös polikliinisesti kuivauksella samaan tapaan kuin hydroseele. Vaikka tulosten on yleensä arvioitu olevan hydroseelen hoitoon verrattuna hieman huonompia, kysta kuitenkin häviää tai pienenee 60–90 %:lla hoidetuista, ja hoitoon tyytyväisten potilaiden osuus on suunnilleen samaa luokkaa. Hoito voidaan tarvittaessa uusia. Mahdollisesti kysta sinänsä mutta myös sen leikkaus- tai kuivatushoito voivat vaurioittaa lisäkivestä ja siten huonontaa hedelmällisyyttä, mikä tulee huomioida nuoria miehiä hoidettaessa. Myooma
Myoomia hoidetaan, jos ne aiheuttavat naista häiritseviä oireita. Yksittäisiä kohtuonteloon pullistuvia ja vuoto-oireita aiheuttavia myoomia voidaan poistaa kohduntähystyksessä höyläämällä ne pois sähkövirran avulla (resektoskopia). Myös kohdun lihaskerroksessa tai ulkopinnalla olevia myoomia voidaan poistaa leikkauksella, mikäli kohtu halutaan säilyttää esimerkiksi raskaustoiveen takia, mutta pelkkien myoomien poistaminen ei estä niiden ilmaantumista uudelleen. Kohtuvaltimoiden tai myooman syöttöverisuonien tukkimista läpivalaisussa (ns. embolisaatio) on myös käytetty pienentämään myoomia ja vähentämään vuoto-oireita. Embolisaation jälkeen raskautta ei yleensä suositella, koska kohdun verenkierto ei ole enää ennallaan ja vakavia istukan kiinnittymishäiriöitä on tavattu. Myoomaembolisaatioita tehdään kaikissa yliopistollisissa sairaaloissa. Uutena hoitovaihtoehtona on magneettiohjattu ultraääni (MRg-HIFU: magnetic resonance-guided high-intensity focused ultrasound), jolla myoomia voidaan tuhota. HIFU-hoito säilyttää hedelmällisyyden, vaikkakaan raportoituja raskauksia ei vielä ole kovin paljon ja lisää tutkimusta tarvitaan. HIFU-hoitomuoto on Suomessa saatavilla Turun yliopistollisessa sairaalassa. Iskias
Iskias eli lonkkahermosärky on selkäytimestä lähtevän lonkkahermojuuren ärtymisestä johtuvaa heijastus- eli projektiokipua alaraajoissa. Hermoärsytys voi johtua mekaanisesta puristuksesta (kasvain, piriformissyndrooma, välilevyn pullistuma) tai siitä, että esiin luiskahtaneen välilevyn keskustan hyytelömäinen ja erittäin hapan aine ärsyttää hermoa kemiallisesti. Iskiassärkyä voi esiintyä myös raskauden loppuvaiheessa, jolloin kohtu saattaa painaa iskiashermoa. Elohiiri
Elohiiri tai faskikulaatio tai myokymia on yksittäisen lihaksen ei-tahdonalaista supistelua. Useimmin elohiiri esiintyy silmän ympäristössä, kuten toisessa alaluomessa. Elohiiri voi esiintyä myös nenänpielessä tai suun seudulla, ja joskus samanlaista nikutusta esiintyy käsivarressa tai reidessäkin. Fibromyalgia
Fibromyalgian diagnoosikoodi sijoittuu tuki- ja liikuntaelinten sekä sidekudossairausten luokkaan, vaikka sairautta pidetään nykyisin neurologisena. Amerikan reumatologinen yhdistys (ARA) julkaisi vuonna 1990 fibromyalgian diagnostiset kriteerit. Niiden mukaan potilaalla on oltava laaja-alaista kipua, joka on kestänyt ainakin kolme kuukautta. Lisäksi kipua on esiinnyttävä yhdessätöista kahdeksastatoista tutkitusta fibromyalgiapisteestä. Edellä mainittujen kriteereiden diagnostinen herkkyys on lähes 90 prosenttia ja spesifisyys kahdeksankymmentä prosenttia. Tämä merkitsee sitä, että noin kymmenellä prosentilla tutkituista voi olla fibromyalgia, vaikka diagnostiset kriteerit eivät täyttyisi tutkimushetkellä, ja kahdellakymmenellä prosentilla diagnoosin saaneista voi todellisuudessa jokin muu sairaus, joka selittää heidän oireensa. Kyy
Pureman saaneen henkilön on syytä välttää liikkumista sekä erityisesti puremakohdan liikuttamista. Purtu raaja on hyvä lastoittaa. Henkilöä kannattaa rauhoittaa, ja raajaan purtu voidaan kantaa hoitoon. Puremakohtaan ei saa koskea. Tulehduskipulääkkeitä ei tule käyttää, eikä myrkkyä kannata yrittää imeä ulos haavasta. Puremaa voi helpottaa kyypakkaus, joka sisältää tulehdusreaktiota lievittävää hydrokortisonia eli kortisolia. Koska kyypakkauksen ottamisesta ei ole kuitenkaan tieteellisesti osoitettu olevan hyötyä, se ei poista lääkärissä käynnin tarvetta, eikä siitä ole hyötyä allergiselle henkilölle. Lääkärissä henkilölle voidaan antaa käärmeseerumia sekä muita hoitoja. Mikrobivaurio
Mikrobivaurioituneessa rakennuksessa oleskelevilla henkilöillä esiintyy usein silmien, ihon ja hengitysteiden limakalvojen ärsytysoireita. Rakennuksen käyttäjillä voi esiintyä myös yleisoireita, kuten kuumeilua, väsymystä ja pahoinvointia. Mikrobivaurioille altistuminen voi aiheuttaa myös hengitystie- ja allergiasairauksia sekä keskittymiskyvyn ja muistin heikentymistä. Osan kosteusvauriomikrobeista on todettu olevan myrkyntuottokykyisiä eli toksisia. Ihmisten
vastustuskyvyssä mikrobien aiheuttamia terveyshaittoja vastaan vaikuttaa kuitenkin olevan paljon
eroja. Munuaispaise
Munuaispaise on munuaisten märkäpesäke. Se voi tulla esimerkiksi munuaistulehduksen yhteydessä. Munuaispaiseen oireita ovat mm. kuume, kipu vatsassa, painon menetys ja pahoinvointi. Potilaalla virtsaaminen voi tuntua kivuliaalta, ja virtsa voi sisältää verta. Munuaispaise hoidetaan suonensisäisillä antibiooteilla. Myooma
"Transmuraalinen" myooma on lihaskudoksen sisällä, "subseröösinen" myooma kohdun ulkoseinässä ja "submukoosinen" myooma kohtuontelossa. Myooma voi myös sijaita kohdun kannatinsiteissä sen ulkopuolella tai kasvaa kohdusta tulevan varren päässä. Kiertäjäkalvosin
Ongelmana on, että jänne jää olkavartta loitontaessa (kun olkavarsi nostetaan sivukautta ylös) jumiin kahden luun, olkavarren ison olkakyhmyn ja lapaluun olkalisäkkeen väliin. Tämä mekaaninen rasitus voi tulehduttaa koko kiertäjäkalvosimen, mutta yleensä pahin tulehdus syntyy ylemmän lapalihaksen jänteeseen ja sen päällä olevaan limapussiin. Oireina ilmenee olkapään kipua, joka tuntuu myös levossa, mutta erityisesti olkavartta loitontaessa. Yleensä kipu alkaa kun olkavarta on loitonnettu noin 30 astetta ja on pahimmillaan olkavarren ollessa vaaka-asennossa. Kipu voi hellittää kun olkavarsi on saatu pystyasentoon. Puhutaan niin sanotusta kipukaaresta. Lisäksi olkapäässä voi olla punoitusta, kuumotusta ja turvotusta. Tulehdus turvottaa jännettä, jolloin se jää entistä pahemmin jumiin jo ennestään ahtaassa tilassa. Trikomoniaasi
Trikomoniaasi on useimmiten oireeton tai lieväoireinen. Se saattaa johtaa esimerkiksi virtsaputki- ja emätintulehduksiin. Mahdollisia oireita ovat pahanhajuinen, runsas valkovuoto, limakalvojen kirvely ja dysuria eli kivulias tai muuten vaikeutunut virtsaneritys. Haiman pseudokysta
Pseudokysta voi olla pitkään oireeton ja oireilla vasta kasvettuaan riittävän suureksi, jolloin se vie tilaa vatsaontelossa. Oireina voivat olla muun muassa ylävatsakivut, täyttymisen tunne, pahoinvointi ja närästys. Vaarallisempia ovat pseudokystan komplikaatiot, kuten infektoituminen, verenvuoto tai repeäminen vatsaonteloon, keuhkopussiin tai suolistoon. Hammassärky
Hammas saattaa tuntua aluksi kivuliaalta vain jokin ulkoisen ärsykeen vaikutuksesta. Tällainen ärsyke voi olla kylmä tai kuuma, makea tai hapan ruoka tai juoma. Myös pureminen tai hampaan koskettelu voi kivistää ohimenevästi tai pitempikestoisesti. Mikäli tulehdus etenee, etenkin kuuma voi synnyttää voimakasta särkyä, ja kipu voi olla tykyttävää ja hammas hyvin kosketusarka. Tässä vaiheessa kivuliaisuus voi vaikeuttaa kivuliaan hampaan paikantamista ja hampaan paikkaamista. Onkosytooma
Onkosytooma on onkosyyteistä muodostuva kasvain. Se voi esiintyä missä tahansa, mutta on yleisin munuaisessa ja sylkirauhasessa. Yleensä kasvain on hyvänlaatuinen, ja tavallisin se on 70–80-vuotiailla naisilla. Etiologiaa ei tunneta. Kasvain ei aiheuta oireita, ellei ole riittävän kookas. Useimmat tapaukset havaitaankin sattumalta. Onkosytooma sylkirauhasessa voi tuntua kivuttomana kyhmynä posken tai leuan alueella. Munuaisen onkosytooma voi aiheuttaa verivirtsaisuutta ja kipua. Jos munuaiskasvain on tarpeeksi suuri, sekin voi tuntua. M-Fenyleenidiamiini
m-Fenyleenidiamiini on ärsyttävä ja myrkyllinen aine. Se voi aiheuttaa huonovointisuutta ja syanoosista johtuvaa ihon ja kynsien sinistymistä. Yhdisteen ei ole todettu olevan syöpää aiheuttava, mutta sen on todettu aiheuttavan mutaatioita bakteereille. Sydänlihastulehdus
Myokardiitti voi aiheuttaa potilaalle voimakasta kipua, jota pystytään tehokkaasti yleensä hoitamaan tulehduskipulääkkeillä. Joskus kivut voivat olla kovia, jolloin niiden hoitoon voidaan käyttää opioideja, kuten morfiinia. Vesinokkaeläimen myrkky
Vesinokkaeläimen aiheuttamia dokumentoituja myrkytystapauksia tunnetaan muutamia. Näiden perusteella tiedetään, millaisia oireita myrkytyksestä seuraa. Näitä ovat turvotus; pitkäkestoinen ja sietämättömäksi kuvailtu kipu, joka ei helpotu tavanomaisilla kipulääkkeillä morfiini mukaan luettuna; pahoinvointi; vilunväreet; imusolmukkeiden turvotus; nopea verisolujen laskeutuminen ja matala proteiinin ja albumiinin pitoisuus seerumissa.
Varhaisissa eläinkokeissa kaniineilla vesinokkaeläimen myrkyn raportoitiin pudottavan verenpainetta, aiheuttavan verenpurkaumia ja kuoleman. Lisätutkimuksissa havaittiin lievää proteolyyttista aktiivisuutta, histamiinin vapautumista sekä ihon anafylaksia laboratorioeläimillä. In vitro -tutkimusten mukaan myrkky rentouttaa sileitä lihaksia ja aiheuttaa proteolyysia sekä vähäistä punasolujen hajoamista. Koe-eläimissä myrkky saa aikaan turvotusta, hermopäätteiden polttelua ja kipua. Sisäilmasairaudet
Mikrobikasvustoille altistuminen saattaa aiheuttaa infektioita, mykoosia, nenä- ja sivuonteloiden tulehdusta, IgE-välitteisiä allergioita, astmaa ja muita yliherkkyyksiä, keuhkotulehduksia, immuunisuppressiota, immunomodulaatiota, autoimmuunisairauksia, mitokondrioiden toimintahäiriöitä, syöpiä, munuaissairauksia, DNA-addukteja sekä mutaatioita mitokondrioiden DNA:ssa. Lymed
Käyttöindikaatioesimerkkejä:Somaattinen hermosto on vastuussa ihmisen motorisesta toiminnasta sekä tuntohermoista, jotka vievät ja tuovat viestejä keskushermostoon ihmisen aistielimistä. Neurologisten painevaatteiden toiminta perustuu asento- ja liikeaistia voimistaviin vaikutuksiin sekä syvätuntoa herättäviin vaikutuksiin. Erilaisissa sensorisen integraation häiriötiloissa painevaatteen tuottama paine laajoilla alueilla voi auttaa sietämään tuntoaistimuksia ja pääsemään yli tuntoaistimusten aiheuttamasta ärsytyksestä sekä pahanolon tunteesta. Tällä on luonnollisesti suotuisa vaikutus keskittymiskykyyn ja yleiseen rauhoittumiseen. Painevaatteilla hoidetaan myös erilaisia kiputiloja. Neuropaattinen kipu eli hermovauriokipu tarkoittaa kiputilaa, jonka aiheuttaa somatosensorisen järjestelmän vaurio tai sairaus. Neuropaattisen kivun eri komponentit vaihtelevat potilaasta ja kiputilasta toiseen. Painevaatteet toimivat pitkäkestoisen ja vaikean kivun hallinnassa ns. stimulaatiohoitona. Tällöin jopa heikoilla ärsykkeillä voidaan lievittää koettua kipua. Kivun yhteydessä todetaan usein myös unihäiriöitä, väsymystä, mielialan laskua, ahdistuneisuutta ja lihasperäisiä oireita, joihin painevaatteen käytöllä on havaittu olevan positiivisia, subjektiivisia vaikutuksia. Interstitiaalinen virtsarakon tulehdus
Interstitiaalinen virtsarakon tulehdus eli kivuliaan virtsarakon oireyhtymä on krooninen virtsarakon sairaus, joka aiheuttaa muun muassa tiheää virtsaamistarvetta, kipua virtsatessa ja yhdyntäkipuja. Taudin aiheuttajaa ei tunneta. Naisilla on kymmenkertainen sairastumisvaara miehiin nähtynä. Esimerkiksi erilaiset ravintoaineet ja kylmyys voivat pahentaa oireita. Sairauteen ei ole parantavaa hoitoa, mutta oireita voidaan lievittää. Sairaus ei nosta potilaan vaaraa sairastua virtsarakon syöpään. Neuroblastooma
Neuroblastooma lähettää etäpesäkkeitä (metastasoi) yleisimmin hohkaluuhun ja luuytimeen. Luumetastaasit aiheuttavat kipua, jolloin lapsi saattaa vähentää sairaan raajan käyttöä. Pieni lapsi voi olla itkuinen ja kiukkuinen. Joskus luu saattaa metastaasin kasvun seurauksena jopa murtua ("patologinen murtuma"). Luuytimen tärkein tehtävä on tuottaa verisoluja. Sinne levinnyt neuroblastooma häiritsee verenmuodostusta, mistä seuraa poikkeamia verisolujen määrissä ja näistä johtuvia oireita: anemiaa, verenvuototaipumusta (nenäverenvuodot, ienverenvuoto, mustelmat) ja herkkyyttä tulehdustaudeille. Vauvojen neuroblastooma metastasoi usein ihoon sekä maksaan, joka voi kasvaa valtavaksi ja aiheuttaa vatsan pullotuksen. Ihometastaasit ovat sinertäviä, laakeahkoja patteja, jotka eivät arista. Oopiumi
Oopiumin polttaminen voi vahingoittaa keuhkoja ja pitkäaikainen käyttö muitakin sisäelimiä. Suuren annoksen ottaminen yhdellä kertaa voi aiheuttaa hallusinaatioita, vainoharhaisuutta ja ahdistusta. Oopiumi voi aiheuttaa ummetusta, ripulia, suun kuivumista, janoa ja nestehukkaa. Oopiumin vaikutuksen alaisena voi tehdä itselleen haitallisia asioita. Oopiumin käyttö voi aiheuttaa fyysisen riippuvuuden muutamassa viikossa. Vieroitusoireet voivat olla voimakkaat ja epämiellyttävät. Oopiumi ei aiheuta yleensä yliannostuskuoleman vaaraa niin kuin siitä jalostetut huumeet kuten heroiini. Dikloorietikkahappo
Dikloorietikkahappo on hyvin voimakkaasti syövyttävää ja aineen nieleminen tai ihokosketus voivat aiheuttaa vakaviakin syövytysvammoja. Aine ärsyttää hengitystietä aiheuttaen yskää ja vaikeutunutta hengitystä. Yhdiste on neurotoksista ja voi aiheuttaa neuropaattista kipua. Tiamiini pienentää dikloorietikkahapon neurotoksisuutta. Dikloorietikkahapon on todettu olevan syöpää aiheuttava eli karsinogeeninen aine. Vulvodynia
Vulvodynia on naisen hävyn sairaalloinen kiputila, eräs naisen seksuaalielämän häiriö. Tuntemukset ovat aristavia, polttavia, pistäviä tai viiltäviä kipuja, virtsatievaivoja ja yhdyntäkipuja. Muutkin ärsykkeet, kuten tamponin laitto tai pyöräily voi aiheuttaa niitä. Kipu voi olla paikallistettavissa vain kipupisteissä vaginan suuaukolla, mutta se voi olla myös muualle alaruumiiseen säteilevää kipua, joka tuntuu muutenkin kuin koskettaessa. Pelko
Pelko aiheuttaa ihmisissä erilaisia fyysisiä oireita. Moni on raportoinut pelon aiheuttavan vatsan alueella tärinää, puristusta, kuumaa palloa muistuttavaa tunnetta tai painetta. Monella pelko ilmenee sydämen tykytyksenä tai käsien hikoiluna. Joskus pelko tuntuu koko kehossa tärinänä, heikotuksena, huonona olona tai lihasten jäykkyytenä. Pelko voi jähmettää ihmisen paikoilleen. Joillakin pelko voi aiheuttaa oksennuksen, migreenin tai kylmän hien. Buruli-haavauma
Buruli-haavauma (tunnetaan myös nimellä Bairnsdalen haavauma, Searlsin haavauma tai Daintreen haavauma) on infektiotauti, jonka aiheuttaja on "Mycobacterium ulcerans". Infektion alkuvaiheessa on ominaista kivuton kyhmy tai turvonnut alue. Tämä kyhmy voi muuttua haavaumaksi. Haavauma voi olla suurempi ihon sisäpuolella kuin sen ulkopuolella, ja sen ympärillä voi olla turvotusta. Taudin pahetessa infektio voi levitä luuhun. Buruli-haavaumat esiintyvät yleisimmin käsissä tai jaloissa; kuume on harvinaista. Risperidoni
Yhdellä 10−100:sta käyttäjästä esiintyy keuhkokuumetta, keuhkoputkentulehdusta, sivuontelotulehdusta, virtsatietulehdusta, korvatulehdusta, silmätulehdusta, sidekalvontulehdusta, rintakipua, luu- tai lihassärkyä, selkäkipua, nivelkipua, kurkkukipua, hammaskipua, vatsakipua, muuta kipua, epämukavaa tunnetta vatsassa, hengenahdistusta, nenän tukkoisuutta, pakkoliikkeitä (lihasten liikkeitä, jotka voivat olla toistuvia, kouristelevia tai vääntelehtiviä liikkeitä tai nykäyksiä), liikehäiriöitä eli dystoniaa (lihasten hidasta tai pitkäkestoista supistelua yleensä kasvojen lihaksissa, mutta myös muualla, mm. silmien, suun, kielen tai leukojen poikkeavia liikkeitä, mahdollisesti asennon poikkeavuuksia), kouristuksia, kaatuilua ja huimausta, vapinaa, virtsankarkailua, näön sumenemista, prolaktiinipitoisuuden kasvua (joko oireeton tai aiheuttaa miehille rintojen turpoamista, vaikeuksia saada ja ylläpitää erektiota tai muita seksuaalisia toimintahäiriöitä, naisille taas epämukavia tuntemuksia rinnoissa, maitovuotoa, kuukautisten poisjäämistä tai muita kuukautiskierron häiriöitä), lihomista, lisääntynyttä tai vähentynyttä ruokahalua, oksentelua, pahoinvointia, ummetusta, ripulia, ruoansulatusvaivoja, kehon, käsivarsien tai jalkojen turpoamista, kuumetta, heikotusta, väsymystä, suun kuivumista, nuhakuumetta, unihäiriöitä, nopeaa sydämen sykettä, korkeaa verenpainetta, ärtyisyyttä, masennusta, ahdistuneisuutta, levottomuutta, nenäverenvuotoa, yskää, vilustumisoireita, ihottumaa ja ihon punoitusta. Neurooma
Neurooma on hermokudokseen syntyvä ja enimmäkseen hermokudoksesta koostuva kasvain, jota yleensä pidetään hyvänlaatuisena. Neurooma voi kasvaa hermosolun aksoniin eli haaraan. Ne voivat olla kooltaan hyvinkin pieniä, niin että niitä ei koe tunnustelemalla muuten kuin kyseisen kohdan arkuutena. Neuroomia voi syntyä myös amputoitujen raajojen tynkiin, joihin tulevia epänormaaleja hermokudosmassoja kutsutaan amputaationeuroomiksi. Kipu
Pitkäaikainen kipu aiheuttaa usein unettomuutta, masennusta, ahdistuneisuutta, paniikkia tai stressiä. Home
Vuonna 2016 julkaistun väitöskirjan mukaan yleisesti homekohteissa esiintyvä solujen mitokondrioille vaarallinen amylosiini-niminen bakteerimyrkky aiheuttaa ihmisissä voimakkaan tulehduksen häiritsemällä immuunipuolustusta hoitavien valkosolujen toimintaa jo hyvin pieninä pitoisuuksina. Valkosolujen häiriön tiedetään aiheuttavan muun muassa kuumetta. Amylosiinin aiheuttama tulehdustila voi jäädä pitkäksi aikaa päälle. Amylosiini imeytyy huonekalujen, muiden irtaimiston ja tapettien pintoihin, josta se saattaa levitä uudestaan otollisissa olosuhteissa. Meningeooma
Pienet meningeoomat löydetään monesti sattumalta. Suuremmat kasvaimet voivat aiheuttaa erilaisia oireita koosta ja sijainnista riippuen. Tavallisimpia meningeoomat ovat keski-ikäisillä ja ikääntyvillä aikuisilla. Kives
Tyypillisessä loukkaantumisessa kipu ja pahoinvointi helpottuvat noin tunnissa. Yleensä osuma ei vahingoita kivesten kykyä tuottaa spermaa tai miehen kykyä yhdyntään. Vakavat vauriot eivät ole kovin yleisiä. Sairaalahoito voi olla tarpeen, jos kivespussi lävistyy, kipu ei ala hellittää tunnin sisällä, pahoinvointi tai oksentelu jatkuu tai nousee kuumetta. Hoitoa saattaa tarvita myös, jos kivespussit ovat mustelmilla, turvonneet tai täyttyvät nesteellä. Myös silloin jos tulee virtsaamisvaikeuksia tai virtsassa on verta. Vakavimmat vammat voivat olla kiveksen kiertyminen tai repeytyminen. Neuropaattinen kipu
Perifeerisessä hermovauriossa vaurioituneeseen hermoon kehittyy muutoksia ja se alkaa kehittää epänormaalia impulssivirtaa, joka altistaa selkäytimen takasarven projektioneuronit lisääntyneelle neuropeptidien ja eksitoivien aminohappojen vaikutukselle. Lisääntynyt neurotransmitterialtistus herkistää projektioneuronit ja mahdollistaa inhibitoristen interneuronien tuhoutumisen, mikä johtaa kivun kroonistumiseen ja kipualueen laajenemiseen, kun uusia synaptisia yhteyksiä muodostuu projektioneuronin ja muiden afferenttien eli tuovien ”nousevien” hermojen välille tuhoutuneen yhteyden tilalle. Kyynärpään limapussin tulehdus
Kyynärpään bursiittia esiintyy yleisemmin 30-60 vuotiailla miehillä, mutta sitä esiintyy sekä lapsilla että aikuisilla ja ihmisillä eri puolilla maailmaa. 
Limapussin tulehduksessa turvotus on usein ensimmäinen oire, mikä voi olla niin voimakasta, että se vaikuttaa nivelen liikkuvuuteen. Turvotuksen jatkuessa limapussi alkaa venyä, mikä aiheuttaa kipua. Kipu provosoituu yleensä suorasta paineesta olecranoniin ja kyynärnivelen taivutuksesta. Jos limapussissa on infektio, se ilmenee punoituksena ja lämmön tunteena kyynärpäässä. Mikäli infektiota ei hoideta, se voi levitä muihin käden osiin ja verenkiertoon. Kipuaisti
Kipureseptoreita eli nosiseptoreita ( = ”"vahingoittaa"”) on kipuhermopäätteissä ympäri kehon. Niitä on runsaasti ihossa, luukalvossa, sidekudoksissa sekä sisäelimiä ympäröivissä kalvoissa. Nosiseptoreista suurin osa jakautuu kahteen perustyyppiin. Ne ovat:
Jotkut ihmiset ovat syntymästään saakka kyvyttömiä tuntemaan kipua. Tilan nimi on kongenitaalinen analgesia eli synnynnäinen kiputunnottomuus. Tällaiset henkilöt voivat lapsuudessaan sairastaa huomaamattaan vakavaa tautia kuten umpilisäkkeen tulehdusta, joka korkeintaan tulkitaan vaarattomaksi vatsahäiriöksi. Seuraukset ovat luonnollisesti usein vaaralliset. Normaalisti jossakin ruumiinosassa oleva kipu on merkkinä siitä, että juuri siellä on jotakin vialla, joskin eräät sisäelinten häiriöt voivat aiheuttaa kipua aivan muualla. Esimerkiksi eräät sydäntaudit aikaansaavat kiputuntemuksia vasemmassa olkapäässä ja käsivarressa. Tällainen ns. heijastunut kipu voi olla potilaalle varsin hämmentävää. Feokromosytooma
Muita oireita laukaisevia tekijöitä kuin lääkkeet voivat olla anestesia, leikkaus, fyysinen trauma ja tietyt asennot, jolloin kasvain puristuu, joskus jopa virtsaaminen. Näissä tapauksissa voivat seuraukset olla kohtalokkaita. Erityisesti jos potilas saa anestesian, leikkauksen tai muun toimenpiteen aikana vakavan verenpaine- ja tiheälyöntisyyskohtauksen, on feokromosytooman mahdollisuus syytä muistaa. Kuolleisuus tällaiseen tilaan on jopa 80 prosenttia Synnytys on ilman asianmukaista hoitoa erittäin vaarallista ja noin puolet äideistä ja sikiöistä kuolee. Luuranko
Luu ei itsessään aisti kipua, mutta sitä ympäröivä luukalvo (periosteum) kylläkin. Luunmurtuman aiheuttama kipu syntyykin juuri luukalvon repeämisestä. Mianseriini
Samanaikaista lääkitystä MAO-estäjillä tapahtuvana ei saa olla. Tästä aiheutuu serotoniinisyndrooman vaara. Alkoholin käyttöä olisi syytä välttää mianseriini-hoidon aikana. Vilustumisen ja äkillisen kurkkukivun kaltaisten oireiden ilmaantuessa, tulisi ottaa pikaisesti yhteys lähimpään lääkäriin, tarvittaessa päivystykseen. Oireet voivat olla merkki vakavasta luuydindepressiosta eli agranulosytoosista. Mianseriini saattaa aiheuttaa tätä mirtatsapiinia useammin. Epilepsiaa sairastaville ja kouristuksista kärsiville potilaille ei mianseriinin käyttöä suositella, koska lääke alentaa kouristuskynnystä merkittävästi. Maksasyöpä
Primaarinen maksasyöpä löydetään harvoin varhaisessa vaiheessa, koska sen oireet alkavat viiveellä. Mahdollisiin maksasyövän oireisiin kuuluvat aikuisilla ikterus eli keltaisuus, laihtuminen, ruokahaluttomuus, kipu, kuume ja oksentelu. Kipua voi esiintyä ylävatsalla tai oikean kylkikaaren seudulla. Kyhmy voi olla mahdollista myös tuntea ylävatsalla. Etäpesäkkeet voivat aiheuttaa oireita; esimerkiksi luuston etäpesäkkeet ovat syöpäpotilailla yleinen kivun syy. Kipu
Jatkuva kipuärsytys johtaa hermopäätteen herkistymiseen. Aluksi hermopäätteen ärsytyskynnys madaltuu eli se reagoi aiempaa voimakkaammin kivuliaaseen ärsytykseen. Tämän huomaa esimerkiksi siitä, että auringossa palanut iho ei kestä edes vaatteen hipaisua. Jatkossa ihon kipuvaste muuttuu myös vaurioalueen ympäristössä, kun välittäjäaineita purkautuu hermosolujen väliseen tilaan. Jatkuva kudoksista tuleva kipuärsykkeiden tulva saa aikaan joskus pysyviä muutoksia kipujärjestelmän toiminnassa. Pitkäaikaisen kivun syntymiseen vaikuttavat myös esimerkiksi kipumuisti, tunnekokemukset kuten pelko, ahdistus ja toivottomuus; oppiminen, muut sairaudet, sosiaalisen tuen puuttuminen sekä kivun psykologinen merkitys.