Mikä on unihalvaus?
Unihalvaus
Unihalvaus on unen ja valveen rajalla esiintyvä tila, johon liittyy kyvyttömyys liikkua sekä kokemuksia pahuuden läsnäolosta, hallusinaatioita, paineen tunnetta rintakehän päällä ja hengitysvaikeuksia. Sängyssä makaava ihminen on tietoinen ympäristöstään mutta ei pysty liikkumaan, mikä aiheuttaa hänessä pelkoa. Tila aiheutuu aivojen valvetilaa säätelevään mekanismiin tulleesta häiriöstä, minkä seurauksena tietoisuus herää ennen REM-uneen liittyvän lihashalvauksen päättymistä. Tila ei ole vaarallinen, mutta siihen liittyvän pelon takia se on monissa kulttuureissa liitetty aaveisiin, demoneihin ja ufosieppauksiin.
Unihalvaus
Unihalvaus on seurausta aivojen valvetilaa säätelevään mekanismiin tulleesta häiriöstä. Ihmisen nähdessä REM-unta hänen luurankolihaksensa ovat halvautuneet, jotta hän ei liikkuisi ja satuttaisi itseään. Jos aivorungon vireystilaa säätelevät mekanismit aiheuttavatkin sen, että tietoisuus herää ennen lihashalvauksen päättymistä, henkilö kokee unihalvauksen. Tilaan liittyvän pelon aiheuttaa kyvyttömyys liikkua, vaikka ihminen on hereillä, sekä kokemus pahansuovan läsnäolosta. Vulkaaninen salamointi
Vulkaaninen salamointi eli tulivuorisalamointi on sääilmiö, jossa tulivuoren purkauspilvessä esiintyy ukkosta. Tuhkasta ja kiviaineksesta muodostuvan purkauspilven hiukkasiin muodostuu sähkövaraus samoin kuin ukkospilven jääkiteisiin. Kun varaus kasvaa tarpeeksi suureksi, se purkautuu salamointina, kuten ukkospilvessäkin. Vulkaaninen salamointi esiintyy yleensä purkauspilven sisäisinä pilvisalamoina, eikä ulotu purkauspilvestä maahan. Unettomuus
Noin 15 prosentissa tapauksista unettomuuden syynä on muista syistä johtumaton, ns. primaarinen unettomuus. Vähintään kuukauden jatkuva unettomuus, jonka syy ei ole mielenterveyden häiriö eikä elimellinen sairaus voi olla primaarista unettomuutta. Primaarinen unettomuus alkaa yleensä jo lapsuusiässä ja jatkuu muuttumattomana, mutta se voi myös vaikeutua. Jos uni-valverytmin säätely on synnynnäisesti niin puutteellista, että ihminen on kärsinyt jatkuvasta unettomuudesta lapsuudestaan asti myös suotuisissa olosuhteissa, puhutaan idiopaattisesta unettomuudesta. Primaarista unettomuutta on erittäin vaikea hoitaa. Huojunta
Huojunta on kahden taajuudeltaan vain hieman erilaisen aallon välisestä interferenssistä aiheutuva ilmiö. Tunnetuin se on ääniaalloilla, jolloin huojunta havaitaan kuullun äänen voimakkuuden jaksollisena vaihteluna. Ilmiö esiintyy samanlaisena kuitenkin myös muiden kuin ääniaaltojen tapauksessa. Untuvapilvi
Untuvapilvet eivät pysty muodostamaan suuria ja tasaisia pintoja sen vuoksi, että ne ovat 7–10 kilometrin korkeudessa suihkuvirtausten vaikutusten alaisia. Virtausten aiheuttavat untuvapilville tyypillisen kuitumaisen ulkonäön. Untuvapilvi uusiutuu muodostamalla yläpuolelleen jatkuvasti uutta pilveä samalla kun alaosa sublimoituu vesihöyryksi täyttäen alla olevaa kuivempaa ilmaa. Pilvisuvun lajeja ovat jalasmainen, kuituinen, tiheä, kokkareinen ja harvemmin tavattava vallinharjamainen. Lisäksi pilvelle tyypillisiä muunnoksia ovat kalanruotomainen, säteittäinen, kietoutunut ja kahden kerroksen muodot. Hetkellisesti untuvapilvet voivat esiintyä pieninä laikkuina, mutta pitkäkestoisempina jopa koko taivaankannen ylittävinä säteittäisinä juovina. Unihäiriö
Hyvin harvinainen unettomuuden syy on 1970-luvulla löydetty FFI-tauti (fataali familiaalinen insomnia), jossa potilaalle autosomin kautta dominantisti periytynyt aivosairaus estää unensaannin. Tavallisesti kyseinen prionitauti puhkeaa keski-iässä ja aiheuttaa kuoleman muutaman kuukauden tai parin vuoden sisällä sairastumisesta. Uniapnea
Koska 2/3 uniapneetikoista on ylipainoisia ja ylipaino selvästi lisää apneoita, tulee painon hallinnan olla aina osa uniapnean kokonaisvaltaista hoitoa. Laihdutus onnistunee parhaiten laihdutusryhmissä, joista on saatu hyviä tuloksia. Jos vaikeasti ylipainoinen (BMI > 35) henkilö onnistuu pudottamaan painoaan tasolle BMI alle 30, saattaa uniapnea parantua täysin. Jo 10 prosentin laihdutus merkitsee huomattavaa vähennystä uniapneoiden lukumäärässä ja kestossa. Laihtumisella on suuri merkitys myös muiden sairauksien ja terveysriskien kannalta, kuten esimerkiksi kohonnut verenpaine, diabetes, masennus ja tulehdusvaivat. Parhaita esimerkkejä ovat henkilöt, jotka ovat voineet luopua laihdutuksen avulla CPAP-laitehoidosta. Laihdutuksen asiantuntijat painottavatkin, että jokainen osaa laihduttaa, mutta saavutetun painon säilyttäminen on vaikeaa. Tulisikin puhua painon hallinnasta, mikä edellyttää aina ruokailu- ja liikuntatapojen pysyvää muuttamista. Hypokaleeminen periodinen paralyysi
Heikkous tai halvaus ilmenee yleensä olkapäissä ja lanteissa, mutta voi koskettaa myös käsivarsia, sääriä, silmien lihaksia sekä lihaksia, jotka auttavat hengittämään ja nielemään. Kohtaukset esiintyvät yleensä hereillä ollessa, tavallisimmin unen tai levon jälkeen. Kesken liikunnan kohtauksia esiintyy vain harvoin. Kohtausten tyypillinen kesto on 3–24 tuntia, ja niiden puhkeamisen saattaa laukaista runsaan hiilihydraatti- ja suolapitoinen ruoka tai alkoholinkäyttö. Cirrus spissatus
Cirrus spissatus on yläpilviin kuuluva tiheä untuvapilvi. Pilvi on ulkonäöltään silkinhohteisen valkoinen tai lievästi harmahtava, jonka läpi ei erotu sinistä taustataivasta. Ominaista pilvelle on, että se muodostaa taivaalle selvärajaisia laikkuja tai alueita. Ulkonäöltään pilven voi mahdollisesti sekoittaa vastaavanlaisiin keski- tai alapilviin, vaikkakin tiheä untuvapilvi sijaitsee näitä huomattavasti korkeammalla. Uniapnea
Uniapneaa sairastaa yli 100 000 suomalaista. Sitä on Suomessa ruvettu tutkimaan ja diagnosoimaan vasta 1970-luvun alussa. Sitä oletetaan sairastavan 30–60-vuotiaista miehistä noin 4 prosenttia ja naisista 2 prosenttia eli lähes 120 000–200 000 suomalaista kärsii tästä unihäiriöstä. Uni
Unien näkemisen oletetaan olevan miljoonia vuosia sitten kehittynyt biologinen ominaisuus, koska ihmisen lisäksi niin monien eläinlajien oletetaan näkevän unia. Unien näkemisen tehtävää ei eläimillä eikä ihmisellä tiedetä varmasti. Oletettavasti unia näkevät lähes kaikki tutkitut nisäkkäät ja linnut, mutta tästä voidaan tehdä vain epäsuoria päätelmiä, ja vaarana on antropomorfismi. Muiden eläinten unennäkemisestä ei ole juuri tietoa. Uniapnea
1980-alussa japanilainen lääkäri Fujita kehitti pehmeän suulaen typistykseen perustuvan leikkauksen (UPPP = Uvulopalatofaryngoplastia tai LUPPP, jossa käytetään laseria leikkauksessa). UPPP:sta kehittyikin maailmanlaajuisesti tavallisin kirurginen hoitomuoto. Stanfordin yliopistossa unihäiriöiden tutkimusyksikössä kirurgit, joista eräillä oli myös hammaslääkärikoulutus ja kokemusta suulakihalkioleikkauksista, huomasivat uniapneetikoilla alaleuan ja usein myös alakasvojen olevan huomattavasti lähempänä nielun takaseinää kuin ”terveillä”. He kehittivät leikkausmenetelmiä, joilla alaleukaa siirretään eteenpäin ja näin lisätään ilmatilaa nieluun. Näitä leikkauksia toteutetaan Suomessa vuosittain muutama sata. Uniapneetikoilla kieli kuitenkin usein valuu nukkuessa tukkimaan nielun, ja sen estämiseksi kehitettiin ns. box-leikkauksen, jossa alaleukaan leikataan ”laatikko” (engl. box) kohtaan, johon kielen lihakset ovat kiinnittyneet, ja se vedetään leukaluun ulkopuolelle, käännetään 90 astetta ja kiinnitetään kahdella titaaniruuvilla leukaluun ulkopuolelle. Tällä operaatiolla kieli ei enää laskeudu ahtauttamaan nielua. Uusin menetelmä nielun avarrukseen on RFA-hoito (Radio-frequency Thermal Ablation), jolla saadaan laajennusta nieluun. Kummastakaan viimeksi mainituista leikkauksista ei ole vielä pitkäaikaisia seurantatutkimuksia, mutta subjektiivisesti saadut tulokset ovat rohkaisevia. Unissapuhuminen
Unissapuhuminen on unen aikana tapahtuvaa puhumista. Sitä tapahtuu yleensä NREM-unen aikana. Ihminen ei välttämättä itse ole tietoinen unessa puhumisestaan, mutta vieressä nukkuva voi herätä tähän puhumiseen. Puhuminen voi olla epäselvää mongerrusta tai selkeämpää puhumista. Puheen aihe saattaa liittyä edellisen päivän tapahtumiin.
Joskus unissapuhuja voi avata silmänsäkin ja puhua jollekin huoneessa hereillä olevalle mutta ei itse huomaa sitä.
Puheesta voi erottaa sanoja ja lauseita, joskus jopa pitkiäkin monologeja, vaikka se voi yhtä hyvin olla vain epäselvää mongerrusta ja muminaa. Muminan äärimuoto on unenaikainen korina ja vaikerrus eli katatrenia. Suuruusharha
Suuruusharha on yksi harhaluuloista. Suuruusharha saattaa sisältyä esimerkiksi skitsofrenian tai harhaluuloisuushäiriön oireisiin, mutta suuruusharhoja ei esiinny näissä sairauksissa läheskään aina. Suuruusharha on yleinen oire kaksisuuntaisen mielialahäiriön maanisessa vaiheessa. Sydänhalvaus
Sydänhalvaus eli sydämenpysähdys on sydämen pysähtymisestä johtuva äkkikuolema. Syynä voi olla sydäninfarkti tai paha rytmihäiriö eli nk. kammiovärinä. Termi sydänhalvaus on epätäsmällinen, ja sen käyttö on vähentynyt. Ruumiinlämpö
Hypotermia eli liian alhainen kehon lämpötila liittyy tilanteeseen, jossa ihminen on ollut pitkään kylmässä ja sen vuoksi ruumiinlämpö reilusti laskee. Vastaavasti lämpöhalvauksen aiheuttaa ulkoinen tekijä, joka nostaa kehon lämpötilaa. Tämä ei kuitenkaan ole sama kuin kuume, joka taas aiheutuu siitä, että elimistön oma lämmönsäätely on poikkeava esimerkiksi viruksen tai bakteerin aiheuttaman tulehduksen vuoksi. Aivosilta
Aivosilta () on aivorungossa keskiaivojen ja ydinjatkeen välissä sijaitseva aivojen osa. Muut aivorungon osat ovat väliaivot, keskiaivot ja ydinjatke, mutta väliaivoja ei aina lueta mukaan. Aivosillan kautta kulkee useita aivohermoja. Väliaivoista ydinjatkeeseen ulottuva, harmaan ja valkean aineen muodostama aivoverkosto säätelee vireystilaa ja unirytmiä. Sen tiedetään liittyvän REM-uneen, jonka puolestaan tiedetään liittyvän unen näkemiseen. Univelka
Lapsen nukkumisvaikeudet voivat johtua somaattisista sairauksista, kuten esimerkiksi infektiosta. Myös äidin raskauden aikainen infektio saattaa altistaa lapsen myöhemmin unihäiriöille. Psyykkisten ja neurologisten sairauksien vaikutus voi olla kaksisuuntainen. Ne altistavat unihäiriöille, joka aiheuttaa puolestaan erityisesti masennusta. Masentuneista lapsista yli puolella on univaikeuksia. Merkittävä osa unihäiriöistä on kuitenkin itsenäisiä oireita, joihin ei välttämättä ole yhtä syytä tai selitystä. Jos lapsi voi hyvin ja jaksaa käydä koulussa, voidaan aika turvallisesti ajatella, että unihäiriö on lievä ja hyvänlaatuinen tila, joka itsestään korjaantuu ajan myötä. Mutta jos päiväaikaisia ongelmia on, silloin asiaan olisi hyvä paneutua tarkemmin. Lannehalvaus
Lannehalvauksen taustalla on yleisimmin liikuntaan nähden liian runsas väkirehuruokinta. Varsinkin lepopäivän jälkeen hevonen tulisi verrytellä rauhallisesti, jottei lihasten maitohappotaso nousisi liian korkeaksi. Nukkalisäke
Nukkalisäkkeet eli villukset ovat ohutsuolen sisäpinnan limakalvon pieniä, sormimaisia lisäkkeitä. Nukkalisäkkeiden sisällä kulkee imusuonia ja hiussuonia. Niiden pinta koostuu pääosin enterosyyteiksi kutsutuista epiteelisoluista, joiden välissä on harvassa limaa erittäviä pikarisoluja. Enterosyyttien ulkopinnalla on pieniä ulokkeita, joita nimitetään mikrovilluksiksi. Unitauti (täsmennyssivu)
Unitauti voi tarkoittaa seuraavia sairauksia:Katso myös: Unettomuus
Yleisesti käytetään myös unensaantia edistäviä unilääkkeitä eli hypnootteja. Unilääkkeet ovat yksi maailman käytetyimmistä lääkeryhmistä ja Suomessa käytetään unilääkkeitä enemmän kuin muualla Euroopassa. Unilääkkeet eivät kuitenkaan tarjoa pysyvää ratkaisua unettomuuden hoitoon, koska ne menettävät yleensä tehonsa elimistön tottumisen seurauksena. Unilääkkeiden teho alkaa heiketä usein jo kuukauden käytön aikana. Yli 60-vuotiaiden unettomuutta ei suositella hoidettavaksi lääkeaineilla. Toisaalta vanhoilla henkilöillä käytetään usein nukahtamislääkkeitä vuosia koska lopettaminen tuo enemmän haittaa kuin hyötyä. Hallusinaatio
Jotkut neurologiset ja aineenvaihdunnan häiriöt sekä korkea kuume, myrkytykset, dementia ja hoitamaton kuppa voivat aiheuttaa aistiharhoja. Aistiharhat ovat myös Huntingtonin taudin eräs harvinaisempi oire. Tauti johtuu glutamiinia koodaavan emäsjakson liiallisesta toistumisesta eräässä geenissä. Skitsofrenian ja muiden todellisuudentajua heikentävien sairauksien kohdalla aistiharhojen uskotaan johtuvan useiden keskushermoston välittäjäaineiden, kuten glutamaatin tai dopamiinin toiminnan liiallisesta vilkkaudesta.
Hallusinaatioita esiintyy hallusinogeenisten huumeiden, kuten LSD:n tai DMT:n vaikutuksen alaisena. Hallusinogeenisten harhojen katsotaan johtuvan aineen vaikutuksesta keskushermoston välittäjäaineiden serotoniini- ja dopamiinijärjestelmiin. Useimmat hallusinogeeniseksi luokitellut huumeet eivät aiheuta voimakkaita hallusinaatioita kuten olemattomien ihmisten, eläinten tai esineiden näkemistä, vaan lähinnä lieviä hallusinaatioita kuten näkökentän huojuntaa, vääristymiä tai välkkymistä. Henkilö ymmärtää ne melkein aina päihteen vaikutuksista johtuviksi. Liikaunisuus
Narkolepsia on yksi yleisimmistä syistä liikaunisuudelle. Lähes puolella liikaunisuudesta kärsivillä on jokin sen aiheuttava mielenterveydellinen ongelma, kuten mielialahäiriö. Myös tulehdussairauksiin, hengityselinten sairauksiin, diabetekseen, kilpirauhasen vajaatoimintaan, anemiaan, MS-tautiin ja muihin neurologisiin sairauksiin sekä aivovammoihin liittyy usein liikaunisuutta. Unissakävely
Unissakävelijöitä on 1–15 prosenttia väestöstä, ja yleensä kävely alkaa 4–8 vuoden iässä. Unissakävely on yleistä nuoressa lapsuusiässä, ja se saattaa usein liittyä painajaisiin. Lapsista jopa neljännes saattaa kävellä unissaan, mutta kävely vähenee iän myötä niin, että aikuisista enintään pari prosenttia harrastaa yöllistä kävelyä. Lasten unissakävelyn taustalla ei yleensä ole psyykkisiä häiriöitä, mutta aikuisilla siihen voi liittyä psyykkisiä ongelmia, vaikka myös täysin terveillä aikuisilla voi väsymyksen myötä esiintyä unissakävelyä. Unissakävely ei siis ole sairaus, eikä se ole merkki mielenterveysongelmista, mutta aikuisen kannattaa kuitenkin kääntyä lääkärin puoleen, jotta mahdolliset elimelliset sairaudet voidaan sulkea pois. Unissakävely voi joskus johtua korkeasta kuumeesta. Aikuiset unissakävelijät ovat yleensä kävelleet unissaan myös lapsena. Unissakävely on usein perinnöllistä. Nukkuminen
Unihäiriöt johtuvat aikuisilla useimmiten elämäntilanteen muutoksista, stressistä, päihteiden käytöstä tai mielenterveyden häiriöistä kuten masennuksesta. Nuorilla unettomuuden yleisimpiä syitä ovat liian myöhäinen nukkumaanmeno, epäsäännöllinen nukkumisrytmi, liiallinen alkoholin tai kofeiinipitoisten juomien käyttö ja niukka liikunta. Uniapnea
Terveys 2000 -tutkimuksen mukaan miehistä 13 prosentilla ja naisista kolmella prosentilla oli viikoittain hengityskatkoksia unen aikana. Bellin halvaus
Bellin halvaus on äkisti puhkeava kasvohermon halvaus, joka näkyy kasvojen toispuolisena halvauksena. Se on yleisin (>80%) akuutin mononeuropatian aiheuttaja, ja arviolta jopa yksi 65:stä ihmisestä sairastuu elinaikanaan. Hallusinaatio
Äänet voidaan jakaa yksinkertaisiin ja monimutkaisiin. Yksinkertaiset kuuloharhat ovat esimerkiksi kellonsoittoa, hälyääntä tai sellaista puhetta, josta ei saa selvää: puheensorinaa, kuiskauksia tai suhauksia. Ne ovat erittäin tavallisia ja kuuluvat yleensä unenpöpperössä. Esimerkiksi väsynyt vanhempi saattaa kuulla lapsensa itkevän. Poikimahalvaus
Poikimahalvaus on yksi lehmien yleisimmistä sairauksista. Sen esiintyvyys karjassa on 5-10 prosenttia. Yleisimmin halvauksia esiintyy lehmillä, jotka ovat poikineet 5-6 kertaa. Univelka
Liian vähän tai huonosti nukkuvilla lapsilla on tavanomaista enemmän masennusoireita, keskittymisvaikeuksia, ylivilkkautta, käytöshäiriöitä ja kouluongelmia. Lasten unihäiriöt ja unenpuute voivat ilmetä toisin kuin aikuisilla eli väsymyksen sijaan psyykkisinä oireina. Univaikeuksia hoidettaessa pitää kysyä myös lapsen omaa mielipidettä. Lasten unihäiriöiden taustalla voi olla myös sairaus. Ohimenevä aivoverenkiertohäiriö
Tilanne on tyypillisesti sellainen, että siihen liittyy toisen puolen halvausoireisto ja mikäli se on oikealla myös afasia eli puhekyvyn menetys. Samalla vastakkaisen puolen kasvohermoissa esiintyy halvaus. Kasvohermot ovat aivojen kannalta samalla puolella kuin aivopuolisko, muu ruumiin hermotus eri puolella. Myös hermotunnossa on samanlaiset häiriöt kuin pysyvässä aivohalvauksessa. Uneen vaivuttaminen
Uneen vaivuttaminen eli palliatiivinen sedaatio on lääketieteellinen menetelmä, jossa potilas vaivutetaan uneen saattohoidon viimeisessä vaiheessa. Hoitomenetelmässä käytetään kipulääkkeitä (opioideja), joiden vaikutuksesta keskushermosto lamaantuu (sedaatio) ja potilas kokee hyvänolontunteen. Yöllinen kauhukohtaus
Yölliset kauhukohtaukset eroavat painajaisista monin tavoin. Kauhukohtaus tapahtuu, kun nukkuja ei ole täysin unessa, eivätkä yölliset kauhukohtaukset liity uniin, vaikka kokija saattaakin nähdä hallusinaatiota. Kauhukohtauksesta herääminen jättää uhrin rajumman hämmennyksen valtaan kuin tavallinen painajaisuni. Heräämistä saattaa seurata lyhytaikainen muistihäiriökohtaus, jolloin uhri ei muista esimerkiksi omaa nimeään, ikäänsä tai sitä, missä on. Uneen vaivuttaminen
Uneen vaivuttaminen on saattohoidon viimeinen potilaan kivun lievitykseen ja kuolemanpelkoon liittyvä hoitomuoto. Potilaalle taataan mahdollisuus kivuttomaan kuolemaan viimeisten tuntien ja päivien aikana. Potilaan ruokinta yleensä lakkautetaan uneen vaivuttamisen aikana, mutta potilas on mahdollista herättää ruokintaa ja juomista varten. Unettomuus
Hyvin harvinainen unettomuuden syy on 1970-luvulla löydetty FFI-tauti (fataali familiaalinen insomnia), jossa potilaalle autosomin kautta dominantisti periytynyt aivosairaus estää unensaannin. Tavallisesti kyseinen prionitauti puhkeaa keski-iässä ja aiheuttaa kuoleman muutaman kuukauden tai parin vuoden sisällä sairastumisesta. Unihalvaus
Unihalvauksessa ihminen makaa sängyssään pystymättä liikuttamaan muita ruumiinosia kuin silmiään. Samalla hän kokee jotain pelottavaa. Unihalvaukset voidaan jakaa tilastollisesti kolmeen luokkaan. "Tunkeutujakokemuksessa" makuuhuoneessa tuntuu olevan jokin paha olento. Siitä seuraa voimakas pelkotila ja joskus hallusinaatioita. "Incubus-kokemuksessa" henkilö kokee hengitysvaikeuksia ja painon tunnetta rinnan päällä, minkä hän usein tulkitsee kehon päällä olevaksi tai sen sisään tunkeutuvaksi olennoksi. "Tasapainohallusinaatiossa" henkilö voi kokea esimerkiksi sängyn keinumista, leijumista, nousemista tai putoamista, joskus kehostapoistumiskokemuksia. Uniapnea
Uniapnean diagnosointi tapahtuu joko suppealla yöpolygrafialla tai laajalla unipolygrafialla. Suppeassa yöpolygrafiassa tutkittavalle asetetaan akuilla toimiva tutkimuslaite, joka rekisteröi ja tallentaa muistiinsa yön aikana eri anturien avulla mitattavat pulssin, veren happikylläisyyden (oksimetri), nenän ja suun kautta kulkevan ilmavirran vaihtelun, potilaan asennon (selällään/kyljellään/mahallaan) sekä rintakehän liikkeen (keuhkojen liike). Laitteen asettaminen tapahtuu unilaboratoriossa (ja/tai sille annetaan käyttökoulutus, jolloin asettaminen kotona) ja itse tutkimusyön tutkittava saa yleensä nukkua kotona. Yön jälkeen laite palautetaan laboratorioon, jossa tiedot ladataan tutkimuslaitteesta lääkärin tulkittavaksi. Unettomuus
Unilääkkeet aiheuttavat pitkäaikaiskäytössä myös riippuvuutta, joka ilmenee käytön lopettamisen yhteydessä ilmaantuvina vieroitusoireina kuten rebound-unettomuutena. Tällöin unihäiriö palaa takaisin aiempaa voimakkaampana. Holvaus (tietotekniikka)
Holvaus on prosessi, jossa muutetaan tieto (selkoteksti, eng. "plaintext") diffuusioalgoritmin sekä informaation entropia-bittejä poistavan algoritmin avulla lukukelvottomaksi muille kuin sallituille käyttäjille. Diffuusioalgoritmina käytetään useimmiten tavallista salausalgoritmia (kuten 256-bittistä Advanced Encryption Standardia). Menetelmässä pääsy salattuun tietoon ei perustu käyttäjän salasanoihin. Mahahaava
Mahahaavatauti eli ulkustauti on sairaus, jossa esiintyy yksi tai useampia maha- tai pohjukaissuolihaavoja. Sitä sairastaa noin 10 % ihmisistä jossakin elämänvaiheessa. Syynä voi olla suolahapon liikaerittyminen tai limakalvon alentunut vastustuskyky sitä vastaan. NREM-uni
Unen ensimmäinen vaihe NREM-1 on lyhytkestoinen valvetilan ja unen rajatila, jossa voidaan kokea hallusinaatioita. Sitä seuraava NREM-2-vaihe on ensimmäistä vaihetta syvempi ja kestää yhteensä noin puolet yöstä. Kolmas vaihe NREM-3 on syvän unen vaihe, joka kestää noin puoli tuntia, ja sen aikana on hyvin vaikea herätä. Siirtyvä unijakso
Siirtyvä eli hypernyktemeraalinen unijakso (diagnoosikoodi G47.24) on elimellinen unihäiriö, joka aiheuttaa sen, ettei potilaan uni-valverytmi pysy 24 tunnin pituisena. Häiriötä voidaan yrittää hoitaa melatoniinilla ja oikea-aikaisella kirkasvalohoidolla, mutta hoito toimii valitettavasti vain osalle potilaista. Melatoniinin teho katoaa säännöllisesti käytettynä viimeistään puolessa vuodessa. Hallusinaatio
Yleisimmin hallusinaatioita esiintyy puoliunessa, erittäin väsyneenä ja unihalvauksessa. Tällöin hypnagogisia hallusinaatioita, tavallisesti näköharhoja, esiintyy yleensä henkilön ollessa nukahtamaisillaan tai juuri äkillisesti herännyt. Ilmiön on kertonut kokeneensa jopa kolmannes ihmisistä. Joka kolmannella narkoleptikolla esiintyy joko unihalvausta tai hypnagogisia harhoja. Harhat voivat olla ahdistavia. Unettomuus
Keston mukaan unettomuus ryhmitellään kolmeen luokkaan: lyhytaikaiseen, akuuttiin ja krooniseen unettomuuteen.Otsalohkon harmaan aivoaineen pienen määrän on todettu korreloivan voimakkaasti vaikean unettomuuden kanssa ja on todennäköistä, että aivoaineen kato aiheuttaa unettomuutta eikä toisin päin. Aivojen harmaata ainetta voivat vähentää muun muassa päihteiden käyttö, traumaattiset lapsuusajan kokemukset, lihavuus ja ykköstyypin diabetes. Myös masennusta, skitsofreniaa, Alzheimerin tautia, MS- ja ME-tautia sairastavilla tavataan harmaan aivoaineen katoa. Somnolenssi
Somnolenssi tarkoittaa voimakasta uneliaisuuden tunnetta, tilaa, jossa henkilö on nukahtamisen partaalla tai hänellä on tarve nukkua erittäin pitkiä aikoja. Somnolenssista kärsivä henkilö voi kokea mikrounia. Unihalvaus
Unihalvauksessa koettuja hallusinaatioita ja läsnäolon tunnetta on käytetty eri kulttuureissa perusteena esimerkiksi aaveiden, demonien, ufojen ja erilaisten myyttisten olentojen olemassaololle. Unihalvauksia aiheuttavaa demonia on kutsuttu incubukseksi tai succubukseksi, ja sen tavoitteena on pelotella nukkujaa tai vietellä tämä näkemään seksuaalisia unia. Ufosieppauskokemukset on usein selitetty unihalvauskohtauksiksi, sillä niissä esiintyy sama halvaantumisen tunne, oudot havainnot ja leijaileminen kuin unihalvauksessakin. Ihmiset ovat kautta aikain pohtineet myös sitä, miksei kohtauksen aikana lähellä koettu läsnäolo voi koskaan olla hyvä, ja pahuudelle on yritetty löytää niin paranormaalia kuin uskonnollistakin selitystä. Suomen kielen sana ’painajainen’ saattaa alun perin olla kuvannut unihalvauksessa rinnan päällä istuvaa pahaa olentoa. Univelka
Unihäiriöt liittyvät usein neurologisiin ongelmiin, kuten autismin kirjon oireyhtymiin ja ADHD:hen, sekä psykiatrisiin ongelmiin, kuten masennukseen. Näissä univajeen vaikutus on kaksisuuntainen. Neuropsykiatrinen oire aiheuttaa univajetta, joka puolestaan lisää lapsilla mm. ylivilkkautta ja haastavaa käytöstä. Nukkuminen
Uni jaetaan karkeasti kahteen luokkaan: vilkeuneen eli REM-uneen ja muuhun uneen eli NREM-uneen. Nukkuja siirtyy yön aikana monta kertaa yhdestä NREM-vaiheesta toiseen ja takaisin. Unen ensimmäinen vaihe NREM-1 on lyhytkestoinen valvetilan ja unen rajatila, jossa voidaan kokea hallusinaatioita. Sitä seuraava NREM-2-vaihe on ensimmäistä vaihetta syvempi ja kestää yhteensä noin puolet yöstä. Kolmas vaihe, NREM-3, on syvän unen vaihe, joka kestää noin puoli tuntia, ja sen aikana on hyvin vaikea herätä. Unen neljäs vaihe on muista poikkeava REM-uni. Silloin aivojen toiminta muistuttaa ensimmäisen vaiheen kevyttä torkkumista, mutta nukkujassa tapahtuu monenlaisia fyysisiä muutoksia, kuten hengityksen ja sydämen sykkeen kiihtymistä sekä nopeita silmänliikkeitä. REM-uni vie enemmän energiaa kuin syvä uni. Liikaunisuus
Liikaunisuus eli hypersomnia (G47.1) on päiväsaikaan ilmenevää arkea haittaavaa uneliaisuutta. Liikaunisuudesta kärsivä potilas kärsii päiväaikaisesta väsymyksestä siitä huolimatta, että nukkuu yleensä keskimääräistä pidempiä yöunia. Liikaunisuus huonontaa usein ihmisen toimintakykyä. Unitauti
"Trypanosoma"-loinen tuottaa aineenvaihduntatuotteenaan tryptofolia, joka aikaansaa unen ihmisillä. Guy de Maupassant
Kauhutarinoista kaikkein tunnetuin, "Le Horla", on joko merkillinen vampyyritarina tai kuvaus hulluudesta. Tarinassa on yksi fiktion vaikuttavimmista unihalvauksen kuvauksista. Hallusinaatio
Aistiharha voidaan kokea minkä tahansa aistin välittämäksi: Silloin ihminen näkee, kuulee, tuntee, maistaa tai haistaa jotakin, jolle ei ulkoisesta, yhdessä havainnoidusta maailmasta löydy vastinetta. Yleisimpiä hallusinaatioita ovat näkö- ja kuuloharhat. Hallusinaation kokeminen sinänsä ei ole vaarallista eikä sairasta. Nukkuminen
Unen eri vaiheiden aikana aivoissa esiintyy eritaajuuksisia aaltoja. Valveilla esiintyy alfa-aaltoja, joiden taajuus on 8–12 hertsiä (Hz). Kevyessä unessa esiintyy theeta-aaltoja (4–7 Hz), seuraavassa vaiheessa beeta-aaltoja (12–16 Hz), syvässä unessa delta-aaltoja (1–3 Hz) ja REM-unessa samanlaisia aaltoja kuin valvetilan ja kevyen unen aikana eli alfa- ja theeta-aaltoja. Uniargumentti
Uniargumentti on filosofisessa skeptismissä hyödynnetty argumentti ihmisen aistimusten epäluotettavuudesta. Unessa ihminen harvemmin tajuaa uneksivansa (pois lukien selkounet). Tämä on johtanut arveluihin, voisiko ihminen olla jatkuvasti unessa valveillaolon sijaan (tai ettei hän ainakaan voi olla varma uneksiiko vai ei). Uniapnea
Uniapneaa on perinteisesti pidetty ylipainoisten keski-ikäisten miesten sairautena. Sitä todettiin 1990-luvulla myös naisilla, mutta vähemmän kuin miehillä. Tuoreiden tutkimusten perusteella uniapnea vaivaa vaihdevuosi-iän ohittaneita naisia yhtä paljon kuin miehiä. Unilääkkeet
Unilääkkeet aiheuttavat pitkäikaiskäytössä myös riippuvuutta, joka ilmenee käytön lopettamisen yhteydessä ilmaantuvina vieroitusoireina, kuten rebound-unettomuutena. Tällöin unihäiriö palaa takaisin aiempaa voimakkaampana. Unihalvaus
Nykyaikainen tieteellinen selitys unihalvaukselle, sen yleisyydelle ja harmittomuudelle muotoutui vasta 1980-luvun alussa ja vahvistui sitä seuranneissa lukuisissa tutkimuksissa. Hallusinaatio
Hallusinaatio on eri asia kuin illuusiohavaintovirhe, jossa on kyse todellisen ulkoisen ärsykkeen virheellisestä havainnoinnista tai tulkinnasta. Illuusioita ovat esimerkiksi ulkomaailmasta peräisin olevat ”harhanäyt” kuten optiset harhat ja kangastukset. Hallusinaatio eroaa myös eideettisestä muistista, eli kyvystä palauttaa mielikuvia elävästi mieleen. Uniapnea
Apnealla tarkoitetaan yli 10 sekunnin katkosta nukkuvan hengityksessä. Hengityskatkos voi kestää jopa parikin minuuttia. Vakavissa tapauksissa yli 10 sekunnin katkoksia voi esiintyä yön aikana satoja. Tästä aiheutuu aivojen happivajeesta johtuva vireystilan aleneminen - nukahtelutaipumus, jatkuva voimakas väsymys. Muita vaikutuksia ja seurauksia ovat muun muassa päänsärky, muistivaikeudet, aggressiivisuus, henkisen ja ruumiillisen toimintakyvyn alentuminen ja ylipaino. Uniapnealla on yhteys muun muassa diabetekseen, aivo- ja sydäninfarktiin sekä verenpainetautiin. Unilääkkeet
Unilääkkeitä ei voida pitää unettomuuden perushoitona, vaan niitä suositellaan vain tilapäiseen käyttöön (esimerkiksi korkeintaan 3–4 iltana viikossa, kunnes unettomuus korjaantuu). Unilääkkeiden jatkuvaan kuukausia kestävään käyttöön tulisi olla selvä syy. Kyseessä voi olla esimerkiksi niin sanotun idiopaattisen unettomuuden hoito. Oikea diagnoosi perustuu huolellisiin unilääketieteellisiin tutkimuksiin. Anovulaatio
Anovulaatio tarkoittaa kuukautiskiertoa, jonka aikana munasarjat eivät vapauta munasolua eli ovulaatiota ei tapahdu. Tila tunnetaan myös munasolun irtoamishäiriönä. Ovulaation puuttuminen kuukautiskierrosta ei välttämättä tarkoita, että naisella olisi vaihdevuodet. Krooninen anovulaatio on yleinen hedelmättömyyden aiheuttaja. Hedelmättömyyden lisäksi kroonisen anovulaation aiheuttamia ongelmia ovat muun muassa osteoporoosi ja kehon liian korkea androgeenitaso. Nukkuminen
Unilääkkeet voivat helpottaa unettomuuden oireita, mutta niillä on sivuvaikutuksia, ja ne voivat keventää unenlaatua haitallisesti. Unihalvaus
Stressin, masennuksen ja ahdistuneisuuden ei suoraan ole havaittu lisäävän unihalvausten riskiä, vaikka ne vaikuttavatkin uniin ja unenlaatuun. Altistavia tekijöitä ovat stressin ohella univaje, voimakas ruumiillinen rasitus, alkoholi ja selällään nukkuminen. Viimeksi mainittu saattaa aiheuttaa kielen valahduksen taaksepäin ja sitä kautta hengityskatkoksen, johon ihminen herää, vaikka osa hänen aivoistaan ovat yhä REM-unessa. Narkoleptikoilla unihalvaus on tavallisempi kuin muilla ihmisillä, sillä narkoleptikon lihashalvausmekanismi ei toimi kunnolla. On arvioitu, että noin 40–60 prosenttia narkoleptikoista kärsii myös unihalvauksista. Nukkuminen
Parasomniat ovat unen erityishäiriöitä, joiden yhteydessä esiintyy sensorisia, motorisen tai autonomisen hermoston toiminnan muutoksia. Parasomnioita ovat esimerkiksi unissakävely, unissapuhuminen, unihalvaus, yöllinen kauhukohtaus, painajaisunet ja yökastelu. Humalatila
Humalatila eli juopumus on alkoholin nauttimisen aiheuttama päihtymys. Humalan vahvuutta mitataan yleensä sillä, kuinka monta promillea veressä on alkoholia. Unilääkkeet
Unilääkkeet eli hypnootit ovat yksi maailman käytetyimmistä lääkeryhmistä. Suomessa käytetään unilääkkeitä enemmän kuin muualla Euroopassa. Bentsodiatsepiinia tai niiden johdannaisia sisältävät unilääkkeet eivät kuitenkaan tarjoa pysyvää ratkaisua unettomuuden hoitoon, koska ne menettävät yleensä tehonsa elimistön tottumisen seurauksena. Unilääkkeiden teho alkaa heiketä usein jo kuukauden käytön aikana. Yli 60-vuotiaiden unettomuutta ei suositella hoidettavaksi lääkeaineilla. Toisaalta vanhoilla henkilöillä käytetään usein nukahtamislääkkeitä vuosia, koska lopettaminen tuo enemmän haittaa kuin hyötyä. Peräaukon haavauma
Peräaukon haavauma tai anaalifissuura on peräaukossa sijaitseva haavauma tai halkeama. Sen aiheuttaa tavallisimmin ummetus, jossa uloste on niin kovaa, että ulostettaessa limakalvo venyy liikaa ja halkeaa. Myös jatkuva ripuli tai runsas pyyhkiminen sen yhteydessä saattaa aiheuttaa haavauman. Haavauma voi olla akuutti ja itsestään paraneva mutta saattaa myös muuttua krooniseksi. Krooninen haavauma saattaa vaatia jopa leikkaushoitoa. Mahahaava
Mahahaava on sairaus, jossa vatsan mahalaukun tai pohjukaissuolen limakalvo on syöpynyt puhki vatsan suolahapon vaikutuksesta. Mahahaavan yleisin syy on helikobakteeri. Myös tulehduskipulääkkeet aiheuttavat mahahaavaa. Unilääkkeet
Suomessa ovat jotkut unettomat käyttäneet myös disykloveriinihydrokloridia (disykloveriini, disykloamiini, disyklamiini). Yleensä lääkettä on annettu nestemäisessä muodossa. Kyseessä on keskushermoston, lihasten ja sydämen kolinergisiä reseptoreja salpaava lääkeaine. Disykloveriinin haittoja ovat muun muassa muistihäiriöt, sydämen rytmihäiriöt, sekavuus, harhojen näkeminen, väsymys, lihasheikkous, hengityskatkokset, ummetus ja virtsaamishäiriöt. Disykloveriini rentouttaa lihaksia, ja uneton saattaa kokea sen myönteiseksi. Lääkkeen haitat ovat kuitenkin selvästi suuremmat kuin sen edut. Disykloveriinin kehittyy myös riippuvuutta. Usein disykloveriinin kanssa käytetään samanaikaisesti klonatsepaamia (kauppanimeltään "Rivatril"). Nukkuminen
Univajeella ja univelalla on monia haitallisia vaikutuksia elimistön toimintaan ja aineenvaihduntaan. Ne voivat aiheuttaa väsymisen ja torkahtelun lisäksi esimerkiksi lihomista sekä keskittymis- ja oppimisvaikeuksia. Kasvuhormonin tuotanto estyy, stressihormonien eritys lisääntyy, vastustuskyky heikkenee sekä sairastavuus ja onnettomuusalttius kasvaa. Lapsilla univaje lisää muun muassa ylivilkkautta ja haastavaa käytöstä. Ikääntyneillä hitaiden aivoaaltojen hallitseman unen väheneminen on yhteydessä muistin heikkenemiseen. Harhaluulo
Harhaluulo eli "ajatusharha" ("deluusio") on todellisuutta koskeva käsitys tai ajatus, jota henkilö pitää totena, vaikka se on todistettavasti epätosi. Ajatusharha perustuu henkilön virhepäätelmiin, eikä sitä voida horjuttaa järkiperusteilla. Harhaluuloa sellaisenaan ei kuitenkaan pidetä sairautena. Salaliittoteorioiden vuoksi voi olla myös vaikeaa päätellä, milloin henkilö puhuu faktaa. Halla
Halla tarkoittaa tilannetta, jossa lämpötila laskee maan kasvillisuuskerroksessa kasvukauden aikana niin alas, että kasvit, etenkin viljelyskasvit tai sato, vaurioituvat tai tuhoutuvat. Suomen olosuhteissa tämä tarkoittaa pakkasta. Jos tavanomaisella sääaseman lämpötilanmittauskorkeudella eli kahdessa metrissä on myös pakkasta, puhutaan yöpakkasista. Unihäiriö
Dyssomniat Neliraajahalvaus
Neliraajahalvaus johtuu aivoihin tai selkäytimeen kohdistuneesta vauriosta, jonka vuoksi henkilö menettää osittain tai kokonaan kykynsä liikuttaa käsiään ja jalkojaan. Selkäydinvamman saattavat aiheuttaa muun muassa liikenteessä, urheilussa tai kotioloissa sattuneet tapaturmat mutta myös tietyt sairaudet. Univelka
Koska univaje aiheuttaa useita epäedullisia muutoksia myös verenpaineessa, sisälmyshermoston toiminnassa, sokeriaineenvaihdunnassa ja hormonierityksessä, unenpuute voi olla myös diabeteksen riskitekijä. Kroonisen univajeen yleisimmät syyt ovat nykyisin työstressi ja epäsäännölliset työajat. Läpi vuorokauden käynnissä oleva yhteiskunta on lisännyt vuoro- ja yötöitä, jotka näyttävät aiheuttavan terveyshaittoja. Uni tulisi nostaa terveyskasvatuksessa samaan asemaan liikunnan ja terveellisen ravinnon kanssa, ja työterveyshuollossa tulisi työaikojen kuormittavuutta arvioida nykyistä enemmän. Hallusinaatio
Hallusinaatiolla eli aistiharhalla tarkoitetaan todentuntuista aistikokemusta, joka kuitenkin on mielen tuottama. Tällöin aistialueiden aivosolut aktivoituvat spontaanisti ilman ulkoista ärsykettä tai viestiä aistinelimiltä. Hallusinaatiot alkavat ja loppuvat tahdosta riippumatta. Untuvapilvi
Untuvapilvi ("Cirrus, Ci") on kuitumainen yläpilvi. Untuvapilvi muodostuu jääkiteistä. Se saa kuitumaisen muotonsa suihkuvirtausten vaikutuksesta, joka estää tasaisen pilven syntymisen. Untuvapilvet voivat olla lyhytikäisiä laikkuja tai pitkäikäisiä, koko taivaankannen ylittäviä säteittäisiä juovia. Untuvapilvissä voi olla sadejuovia. Ne eivät sada maahan saakka, mutta ne kiihdyttävät sateen muodostumista alemmissa pilvissä. Untuvapilvi kasvaa koko ajan yläosastaan ja haihtuu alaosastaan. Nukkuminen
Yleisin unihäiriö on unettomuus. Siitä kärsii vuoden aikana ainakin joka kolmas aikuinen, ja joka kymmenes kärsii siitä yhtäjaksoisesti vähintään kuukauden ajan. Kun ihminen nukkuu vähemmän kuin hänen unentarpeensa edellyttää, syntyy ensin univajetta ja sen jatkuessa univelkaa. Muita unihäiriöitä ovat esimerkiksi uniapnea ja kuorsaus. Hyperakusia
Hyperakusia () eli sairaalloinen herkkäkuuloisuus tarkoittaa sietämättömyyttä normaaleille äänille. Sitä ilmenee normaalikuuloisilla ja niillä, joilla on kuulon alenema. Sitä esiintyy yleisesti yhdessä tinnituksen kanssa, vaikkakin näiden sairauksien toimintamekanismien arvellaan olevan erilaisia. Hyperakusiaa esiintyy myös esimerkiksi jalustinlihasheijasteen puuttuessa kasvohermohalvauksen jälkeen ja harvinaisen yläkaarikäytävän luupuutoksen yhteydessä. Unettomuus
Jos unen saanti on hankalaa ja yölliset heräilyt ovat toistuvia, on syytä tarkistaa, voiko unta parantaa elintapojen muutoksilla (alkoholin, kahvin ja tupakan käyttö sekä liikunta). Kannattaa myös selvittää, onko unihäiriön taustalla jokin elimellinen sairaus, jonka hoito voisi parantaa unta. Levottomien jalkojen aiheuttamassa nukahtamisvaikeudessa mahdollinen kudosraudan puute tulee korjata rautalääkityksellä. Makuuhaava
Makuuhaava eli painehaava ("decubitus") on ihovaurio, joka syntyy sellaisiin potilaisiin, jotka joutuvat makaamaan tai istumaan pitkiä aikoja eivätkä kykene vaihtamaan asentoa. Painehaavoja esiintyy sellaisissa ruumiinalueilla, joissa luut ovat pinnassa ja joutuvat paineen alaisiksi, kuten esimerkiksi ristiluu, lantio sekä olka- ja kantapäät. Painehaavat ovat yleisiä myös pyörätuolia käyttävillä. Unitauti
Taudin ensimmäiset oireet ovat kuume, päänsärky, kutina ja nivelkivut. Oireilu alkaa viikosta kolmeen viikkoa pureman jälkeen. Taudin toinen vaihe alkaa viikkoja tai kuukausia myöhemmin, ja sen oireita ovat sekavuus, huonovointisuus, puutuneisuus ja univaikeudet. Diagnoosi voidaan tehdä löytämällä loinen sivelyvalmisteesta tai imusolmukenesteestä. Ensimmäisen ja toisen vaiheen erottamiseksi tehdään usein selkäydinpunktio. Edetessään sairaus voi vaurioittaa sydäntä ja munuaisia. Unitauti on erittäin vakava sairaus ja saattaa ilman kunnollisia hoitotoimenpiteitä johtaa kuolemaan verrattain nopeastikin. Aivolisäke
Aivolisäke eli hypofyysi () on umpirauhanen, jonka erittämät hormonit osallistuvat elimistössä kasvun, verenpaineen ja nestetasapainon, seksuaalitoimintojen, raskauden, synnytyksen, maidontuoton, lämpötilan ja kivun säätelyyn. Aivolisäke on ihmisellä noin herneen kokoinen (15 mm · 9 mm · 6 mm), puolen gramman painoinen isoaivojen pohjaosasta ulkoneva rakenne, jota ympäröi kitaluun syvennys eli turkinsatula. Uni
Pahaa tai ahdistavaa unta sanotaan painajaiseksi. Unta, jossa unennäkijä tiedostaa unensa olevan unta, sanotaan selkouneksi. Unettomuus
Unettomuus jaetaan ilmenemisaikansa perusteella vaikeuteen nukahtaa, vaikeuteen pysyä unessa (katkonainen uni) sekä liian varhaiseen heräämiseen. Uniapnea
CPAP ("Continuous Positive Airway Pressure") -laite on puhaltimesta, nenän tai nenän ja suun peittävästä maskista ja letkusta koostuva laite, joka pitää nielun ylipaineen avulla avoimena nukuttaessa. Tavallisin maski on nenän peittävä, jolloin puhutaan nenän kautta annettavasta ylipaine-hoidosta, eli nenä-CPAP-hoidosta ja -laitteesta. Suomessa on tällä hetkellä julkisen sektorin puolella käytössä yli 10 000 CPAP-laitetta ja henkilökohtaisesti ostettuja lienee jo useita satoja. Suomessa arvioidaan olevan kymmenkertainen määrä CPAP-hoitoa tarvitsevia. CPAP-hoito antaa yleensä välittömän avun oireisiin. Lopullinen tulos riippuu potilaan hoitomyönteisyydestä, laitteen aiheuttamista epämukavuuksista ja laitteen soveltuvuudesta yleensä potilaalle. CPAP-hoidon etuna leikkaushoitoon verrattuna on se, että ylipainehoito auttaa koko hengitysmatkalla, kun taas leikkaukset kohdistuvat tiettyyn alueeseen ja ahtaumat voivat tulla muualle leikkauksen jälkeen. Leikkaustulos ei ole aina pysyvä, ja leikkaushoito soveltuu vain pienelle osalle potilaita. Ihmisen ruoansulatus
Ruoansulatukseen voi tulla myös häiriöitä. Tunnetuin ruoansulatukseen liittyvä häiriö on mahahaava. Sen aiheuttaa yleensä bakteeri-infektio, mutta myös tupakoinnilla, suolalla ja stressillä voi olla vaikutus mahahaavan synnyssä. Muita mahalaukussa esiintyviä ongelmia ovat mahalaukun umpi ja mahasyöpä. Tavallisin ohutsuolen sairaus on pohjukaissuolihaava, joka on haavauma pohjukaissuolen limakalvostossa. Ohutsuoleen voi ilmestyä myös erilaisia tulehdussairauksia. Paksusuoleen liittyviä sairauksia ovat paksusuolen tukos, syöpä, polyypit ja umpipussit, erilaiset tulehdus- ja tartuntataudit ja megacolon eli laajentunut paksusuoli. Suutauteja ovat hampaisiin liittyvät tulehdukset, kuten ientulehdus ja muun muassa suusyöpä. Unettomuus
Kaikilla unilääkkeillä voi olla haittavaikutuksia, esimerkiksi päiväaikaista väsymystä, muistihäiriöitä, sekavuutta ja aamuyön heräämistä. Unilääkkeet luokitellaan lääketieteellisen puoliintumisajan mukaan lyhytvaikutteisiin nukahtamislääkkeisiin ja varsinaisiin unilääkkeisiin, joilla on pidempi puoliintumisaika. Hankalien unihäiriöiden hoito lievittää päiväaikaista oireilua varsin lyhyessä ajassa. Painajainen
Painajainen tarkoittaa unta, joka koetaan pahana tai ahdistavana. Painajaisia nähdään usein REM-unen aikana, joka lisääntyy aamua kohti. Monesti unien näkijä herääkin painajaisen lopuksi. Painajaisissa ihminen kokee ahdistusta, surua tai pelkoa. Aivastaminen
Aivastaminen on refleksi, jossa tapahtuu nopea uloshengitys. Yleisimmin aivastuksen laukaisee nenän limakalvojen ärsytys esimerkiksi pölyn vuoksi. Aivastuksessa ulos pakenevan ilman nopeus on noin 120 km/h. Ennätys mitatuista koetilanteessa on 167 km/h. Untuvapilvi
Untuvapilviä syntyy lämpimän rintaman ilman hitaasti kohotessa tai hiipuneen ukkospilven alasimesta. Myös lentokoneiden synnyttämät tiivistymisjuovat yhdistyvät untuvapilviin. Untuvapilvi on kauniin ilman pilvi, mutta etenkin jalaspilvet ("Cirrus uncinus") ennakoivat sadetta vuorokauden sisällä. Monivaiheinen unirytmi
Monivaiheinen unirytmi tai Ubermanin unirytmi on vaihtoehtoinen nukkumistahti, jossa keskimääräisten 8 tunnin yöunien sijaan tiivistetään nukkumisen tarve kahdesta viiteen tuntiin päivässä. Tähän päästään levittämällä yöunet lyhyisiin 20–45 minuutin nokosiin pitkin vuorokautta. Seurauksena on luonnollisesti valveillaoloajan lisääntyminen. Uni
Psykoanalyysin kehittäjä Sigmund Freud esitti teoksessaan "Unien tulkinta" (1900), että uni on väylä ihmisen piilotajuntaan. Hänen mukaansa unessa piilotajuiset toiveet esitetään enemmän tai vähemmän naamioituina. Freud tulkitsi monet potilaidensa unet torjuttujen seksuaalisten toiveiden ja ristiriitojen ilmauksiksi. Freudin käsityksen mukaan unissa ilmenee tiedostumattomia ja torjuttuja psyykkisiä yllykkeitä ja unen sisältöä voidaan koettaa tulkita kuin kuva-arvoitusta. Toisin kuin neurofysiologinen tutkimus, psykoanalyyttinen tutkimus tarkastelee unten sisältöä ja yksilöllistä merkitystä; unia ei siis pidetä tarkoituksettomana mentaalisena "kohinana". Psykoanalyysin asema on pysynyt kiistanalaisena, ja unien merkitykseen keskittyvää psykologista tutkimusta (niin sanottua fenomenologista tutkimusta) voitaneen pitää tieteellisenä lähinnä silloin, kun tutkija käsittelee unia vuorovaikutuksessa unennäkijän itsensä kanssa eikä torju niiden mahdollista mielekkyyttä suoralta kädeltä mutta ei toisaalta määrää jotakin tulkintaa yksipuolisesti oikeaksi. Oreksiinit
Tavallinen oreksiinineuronien tuhoutumisen aiheuttama sairaus on narkolepsia, jossa henkilö vaipuu uneen epäsopivalla hetkellä. Tyypillisesti uni siirtyy REM-vaiheeseen heti nukahtamisen alussa, minkä lisäksi potilailla esiintyy usein REM-off järjestelmän toimimattomuuden vuoksi hallusinaatioita sekä nukahtamisen että heräämisen aikana, todentuntuisia unia ja unihalvauksia hereillä ollessa ilman, että henkilö kärsisi erityisesti univajeesta. Yllättävästi narkolepsia ei ilmene pelkästään nukahteluna päiväsaikaan vaan myös yöunen katkonaisuutena, minkä uskotaan johtuvan uni-valvetilaa säätelevän kiikkusysteemin epävakaudesta. Tautiin liittyy hyvin usein myös katapleksisia kohtauksia, jossa henkilön lihasjänteys katoaa äkillisesti joko kokonaan tai osittain. Tällainen lihasten atonia ilmenee varsinkin voimakkaan tunnereaktion yhteydessä. Muuntunut tajunnantila
Muuntunut tajunnantila on tajunnan tila, joka eroaa merkittävästi saman yksilön normaalista vireästä valvetilasta. Muuntuneita tajunnantiloja ovat esimerkiksi hypnoosi, meditaation aikainen tila, hallusinaatio, transsi ja uni. Unettomuus
Alkoholin liikakäyttö on suurin yksittäinen unihäiriöriskiä lisäävä elämäntapatekijä, sillä se viisinkertaistaa unihäiriöriskin. Myös unilääkkeiden käyttö on unettomuuden yleinen aiheuttaja, sillä unilääke menettää yleensä tehoaan säännöllisessä käytössä, ja käytettävää annostusta joudutaan lisäämään. Masennuksen ja migreenin on todettu kaksinkertaistavan unihäiriön riskin.Fyysiset sairaudet voivat aiheuttaa unettomuutta joko kivun, epämukavuuden tai metabolisten häiriöiden välityksellä. Lisäksi sairastamiseen liittyvä pelko ja ahdistus voivat lisätä unettomuutta. Untuvapilvi
Luonnollisesti untuvapilvi voi syntyä kahdella tavalla. Yleisempi syntymätapa on vesihöyryn härmistyminen jääkiteiksi silloin, kun lämpimän rintaman ilma kohoaa hitaasti. Toinen syntymätapa liittyy ukkospilviin, jolloin hiipuva kuuropilvi haihtuu pois jättäen jäljelle vain yläpuolella olevan alasimen mallisen pilven. Joka tapauksessa untuvapilvet muodostuvat jääkiteistä, sillä niiden esiintymiskorkeudella lämpötila on aina kymmeniä asteita pakkasen puolella. Uniapnea
Ihmisen on periaatteessa mahdollista elää vuosikymmeniä oireiden kanssa tajuamatta sairastavansa uniapneaa. Varhainen puuttuminen on tärkeää, koska hoitamattomana uniapnea moninkertaistaa mm. verenpainetaudin, sepelvaltimotaudin ja masennuksen riskin. Työpäivän aikana uniapneaan voivat viitata voimakas päiväväsymys, muistihäiriöt, keskittymiskyvyn puute ja jopa nukahtelu. Yöaikaan tunnusmerkkejä ovat herääminen tukehtumisen tunteeseen, yöhikoilu, yöllinen virtsaamistarve ja aamupäänsärky. Myös voimakas kuorsaus on tavallinen uniapnean oire. Neliraajahalvaus
Neliraajahalvaus (myös tetraplegia, vanh. kvadriplegia) on oire, jossa ihmisen kaikki neljä raajaa halvaantuvat. Neliraajahalvaus ei välttämättä ole täysi halvaus, sillä käsissä saattaa säilyä toimintaa.