Mikä oli Club Penguinin pelaajamäärä?
Club Penguin
Club Penguin (CP) oli Miniclip-sivustolla sekä omalla sivustollaan toiminut online-moninpeli. Pelissä pingviinit voivat chattailla ja pelata minipelejä lumipeitteisessä virtuaalimaailmassa. Peli julkaistiin 23. lokakuuta 2005. Kesällä 2007 Disney osti pelin oikeudet lisäten peliin animaattoreita ja tehden siitä mainoksia. Vuonna 2008 pelaajamäärä oli yli 15 miljoonaa.
NHL-kausi 1928–1929
Kausi 1928–1929 oli National Hockey Leaguen 12. kausi. Sen aikana kymmenen joukkuetta pelasi kukin 44 ottelua. Kaudelle muutettiin ottelusääntöjä, kun jatkoaika muutettiin 10 minuutin pituiseksi eräksi, joka pelattiin loppuun asti, riippumatta siitä tuleeko maalia vai ei. Boston Bruinsin George Owenista tuli NHL:n historian ensimmäinen pelaaja, joka alkoi käyttää kypärää. Kypäräpakko tuli NHL:n uusille pelaajille vasta 51 vuotta myöhemmin.
Ensimmäistä kertaa Stanley Cupin historiassa finaalissa kohtasi kaksi yhdysvaltalaista joukkuetta. Paras kolmesta -järjestelmällä pelatussa loppuottelusarjassa Boston Bruins voitti New York Rangersin voitoin 2–0. Pentti Lund
Kausina 1946–1947 ja 1947–1948 Lund pelasi Boston Bruinsin riveissä vain kolme NHL-ottelua, jotka kaikki olivat pudotuspeliotteluita. Jälkimmäisellä kaudella hän pelasi kahdessa Stanley Cup -finaalisarjan ottelussa. Calder-voittoaan seuraavalla kaudella 1949–1950 Lund ylsi loppuotteluihin New York Rangersin mukana. Hän oli tuon kauden pudotuspelien tehokkain pelaaja kerättyään 12 ottelussa 6 maalia ja 5 syöttöpistettä. Näin hänestä tuli ensimmäinen NHL:n pudotuspelien pistepörssin voittanut eurooppalainen pelaaja. Lundin joukkue kuitenkin hävisi taistelun Stanley Cupista molemmilla kerroilla, kun hän pelasi finaalisarjassa. Louisville Colonels
Vuonna 1892 joukkue AA:n lakkauttamisen seurauksena liittyi National Leagueen, jossa se pelasi vuoteen 1899 saakka. Vuonna 1900 Dreyfuss osti osuuden Pittsburgh Piratesista ja vei mukanaan 14 Colonelsin pelaajaa, mukaan lukien tulevat Hall of Fame -pelaajat Honus Wagner ja Fred Clarke. Tämä merkitsi alkuperäisen Colonels -organisaation loppua ja päätti Louisvillen ajan MLB -kaupunkina. Dave Tippett
Elokuussa 1992 Tippett teki vapaana pelaajana sopimuksen NHL-seura Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän edusti seuraa vain kauden 1992–1993. Elokuussa 1993 hän siirtyi vapaana pelaajana NHL-seura Philadelphia Flyersiin, jossa hän pelasi niin ikään yhden kauden, ja vuonna 1994 IHL-liigassa pelanneeseen Houston Aerosiin, jonka riveissä hän teki kaudella 1994–1995 66 tehopistettä, 18 maalia ja 48 syöttöpistettä, 75:ssä runkosarjaottelussa. Tippett lopetti pelaajauransa vuonna 1995. Mike Stapleton
Syyskuussa 1992 Stapleton siirtyi vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsiin, joka oli voittanut kahtena edellisenä keväänä Stanley Cupin. Stapletonin edellisen kauden joukkue Chicago Blackhawks pelasi kevään 1992 Stanley Cup -finaalissa Penguinsia vastaan, muttei Stapleton pelannut niissä. Blackhawksin jälkeen hän vakiinnutti paikkansa NHL:ssä ja pelasi siellä täysiä kausia, eikä saanut enää farmikomennuksia. Toisella Penguins-kaudellaan 1993–94 Penguins asetti Stapletonin siirtolistalle, josta Edmonton Oilers nappasi hänet helmikuussa 1994. Elokuussa 1995 Stapleton siirtyi vapaana agenttina Winnipeg Jetsiin. Kausi 1995–96 oli Jetsille viimeinen, sillä seura muutti sen jälkeen Arizonan Phoenixiin ja muutti nimensä Phoenix Coyotesiksi. Stapleton edusti Coyotesia kolme kautta kevääseen 1999 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Atlanta Thrashersiin. Koska Thrashers oli uusi joukkue NHL:ssä, niin Stapleton siirtyi sinne täydennysvarauksessa. Martin Straka
Straka valittiin numerolla 19 Pittsburgh Penguinsiin , ja hän on pelannut lukuisissa joukkueissa 15 vuotta kestäneen NHL-uransa aikana. Hänet myytiin Ottawa Senatorsiin 1995, ja alle vuoden päästä uudelleen New York Islandersiin. Hän siirtyi vapaana pelaajana 1996 Florida Panthersiin, muttei saanut kauden 1995–96 jälkeen uutta sopimusta. Hän palasi Pittsburghiin 1997, ja vuonna 2003 hänet myytiin taas pois, tällä kertaa Los Angeles Kingsiin. Vuonna 2005 hän teki sopimuksen New York Rangersin kanssa. Roman Šimíček
Šimíček varattiin Pittsburgh Penguinsiin 273. pelaajana . Hän pelasi Pittsburghissa 29 peliä kaudella 2000–2001 ennen kuin hänet kaupattiin Minnesota Wildiin vastineeksi Steve McKennasta. Hän pelasi Minnesotassa vielä 34 ottelua lisää kausien 2000–2001 ja 2001–2002 aikana. Tämän jälkeen hän palasi HIFK:n kautta takaisin kotimaahansa. Club Penguin Island
Peli oli alun perin tunnettu nimellä "Project: Super Secret", josta Club Penguinin ylläpito oli vihjaillut jo heinäkuussa 2015. Hankkeen nimeksi paljastettiin 17. marraskuuta 2016 "Club Penguin Island".Pelin ennakkorekisteröinti alkoi 17. marraskuuta, kun ylläpitäjät kertoivat blogissaan ensimmäistä kertaa uudesta pelistään. Blogissa oli linkki Club Penguin Islandin verkkosivulle, josta pystyit rekisteröimään käyttäjätunnuksen itse peliin. Ensimmäisistä rekisteröityneista valittiin testaajia suljettuun betaan.Pelin suljettu beta alkoi, kun pelin ylläpitäjät ilmoittivat asiasta pelin verkkosivulla 18. Marraskuuta ja loppui 6. joulukuuta 2016. Suljettuun beta-testaukseen valittiin ihmisiä, jotka olivat tehneet käyttäjän heti kuin ennakkorekisteröinti alkoi (17. marraskuuta). Nämä valitut henkilöt saivat kutsun peliin sähköpostitse. Suljettu beta-testaus oli yksinomaan käyttäjille, joilla oli iOS-laite.Melko yksityinen "geo-beta" pidettiin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa 15. joulukuuta 2016 sen maailmanlaajuiseen julkaisuun. Tämä beta oli pitkitetty iOS - käyttäjille Kanadassa 13. tammikuuta 2017.Alkuperäinen Flash-pelin palvelimet poiskytkettiin Club Penguin Island-pelin julkaisupäivänä, 30. maaliskuuta 2017 7:01:25 AM UTC . NHL
Ensimmäinen uusi joukkue oli Boston Bruins, joka tuli mukaan kaudella 1924–1925. Sitä seurasivat New York Americans ja Pittsburgh Pirates kaudella 1925–1926 ja New York Rangers, Detroit Cougars (nykyinen Detroit Red Wings) sekä Chicago Black Hawks (nykyinen Chicago Blackhawks) vuotta myöhemmin. Myös kaksi uutta kanadalaisseuraa, Montreal Maroons ja Hamilton Tigers, liittyivät sarjaan. Kaudella 1930–1931 liigassa pelasi 10 joukkuetta, mutta suuren laman vuoksi Pirates ja Americans joutuivat lopettamaan toimintansa. Myös Ottawa Senators kaatui taloudellisiin ongelmiin, joten NHL:n 25-vuotisjuhlavuonna liigassa pelasi kuusi edelleen toimivaa seuraa, jotka ovat saaneet lisänimen "Original Six". Nämä joukkueet ovat Montreal Canadiens, Toronto Maple Leafs, Detroit Red Wings, Boston Bruins, New York Rangers ja Chicago Blackhawks. Dustin Penner
Penner, jota ei koskaan varattu NHL:ään, pääsi pelaamaan Mighty Ducks of Anaheimissa 19 runkosarjan ottelua kaudella . Pelit sujuivat hyvin ja tehopisteitä kertyi tulokkaalle seitsemän. Pudotuspeleissä hän oli yksi Ducksin tehokkaimpia hyökkääjiä, mutta joukkue putosi jatkosta konferenssifinaalissa. Kausi oli Pennerin läpimurtokausi. Hän oli Ducksin toiseksi paras maalintekijä 29 osumallaan. Hän pelasi kaikki runkosarjan 82 ottelua. Kauden päätteksi Penner pääsi juhlimaan Stanley Cup -mestaruutta. Philadelphia Athletics (1882–1890)
Kuolinisku Athleticsille ja muutamille muille American Association -joukkueille oli Players Leaguen perustaminen vuonna 1890. Nousukasliiga vei pelaajia vanhoista liigoista, pelaajien palkat nousivat, eikä yleisöä ollut tarpeeksi kolmen liigan tukemiseen. Vaikka Players League lopahti yhden kauden jälkeen, se oli vaatinut veronsa. Syyskuussa 1890 Athletics alkoi myydä pelaajiaan pois ja hävisi viimeiset 21 peliään. Athletics poistettiin liigasta kauden päätteeksi ja korvattiin Players Leaguessa pelanneella Philadelphia Quakers -joukkueella, joka otti Athleticsin nimen ja palkkasi Sharsigin managerikseen. Pierre McGuire
Valmennusurallaan McGuire on voittanut Stanley Cupin kahdesti, toimiessaan Pittsburgh Penguinsin apuvalmentajana 1990-luvun alussa. Lisäksi McGuire toimi Hartford Whalersin päävalmentajana 67 ottelun ajan kaudella 1993–1994. Michel Brière
Brière varattiin Pittsburgh Penguinsiin kolmannella varauskierroksella (numerolla 26 kaikkiaan) vuoden 1969 NHL-varaustilaisuudessa. Junioriurallaan Shawinigan Bruinsissa keskushyökkääjänä pelannut Brière teki 129 maalia ja keräsi 191 syöttöä (320 pistettä) 100 ottelussa. Chris Pronger
Kaudella Pronger pelasi 51 runkosarjaottelua, koska hän oli loukkaantunut yli 30 ottelun ajan. Tästä huolimatta hän teki 47 tehopistettä. Pronger kärsi rannevammasta ja pelasi vain viidessä runkosarjaottelussa. hän pystyi jälleen pelaamaan, ja pelasikin hyvän kauden; hän teki 54 tehopistettä 80:ssä runkosarjaottelussa ja kauden jälkeen hänet nimettiin NHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Pronger edusti St. Louisia yhdeksän kautta, vuodesta 1995 vuoteen 2005. Hän on joukkueen historian toiseksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja Al MacInnisin jälkeen ja kaikkiaan kymmenenneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 598 runkosarjaottelua, joissa hän teki 356 tehopistettä, 84 maalia ja 272 syöttöpistettä, ja 85 pudotuspeliottelua, joissa hän teki 51 tehopistettä. Pronger oli vuosina 1997–2003 St. Louisin kapteeni. Mark Recchi
Pittsburgh Penguins varasi Recchin vuoden 1988 neljännellä kierroksella. Hänen varauksensa jäi vasta neljänteen kierrokseen, sillä NHL-joukkueiden kykyjenetsijät pitivät häntä liian pienenä NHL:ään, mutta Pittsburgh halusi miehen. Recchi aloitti NHL-uransa kaudella Pittsburghissa. Ensimmäisellä kaudellaan hän kuitenkin pelasi pääsääntöisesti IHL-joukkue Muskegon Lumberjacksissa. IHL:ssa Recchi valittiin kauden päätteeksi sarjan kakkostähdistöön ja oli auttamassa Muskegonin sarjan mestaruuteen. Toisen ammattilaiskautensa Recchi aloitti farmissa todella tehokkaasti ja sai pian noston Pittsburghiin. Hänet laskettiin vielä tulokkaaksi ja oli 30 osumallaan lopulta tulokkaiden maalitilaston kakkonen. Michael Rupp
Kahden Penguinsissa vietetyn kauden jälkeen Rupp teki heinäkuussa 2011 kolmivuotisen ja 4,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen New York Rangersin kanssa. Hän joutui marraskuussa 2011 viikoiksi sivuun polvivamman vuoksi, jonka takia Rupp pelasi runkosarjan aikana vain 60 ottelua. Hän teki kauden aikana neljä maalia, joista kaksi syntyi kahdella laukauksella 2. tammikuuta 2012 pelatussa NHL:n talviklassikossa vieraissa Philadelphia Flyersiä vastaan. Rupp ratkaisi Rangersille 2-3-voiton ja palkittiin ottelun ykköstähtipelaajana. Hän pelasi talviklassikossa myös vuotta aiemmin Pittsburgh Penguinsin paidassa. Rupp ei pelannut lyhennetyllä kaudella 2012–2013 työsulun aikana missään. Hän pelasi NHL-kauden alettua Rangersissa seitsemän ottelua, kunnes Rupp kaupattiin helmikuussa 2013 Minnesota Wildiin vaihdossa Darroll Poween ja Nick Palmieriin. NHL Winter Classic
Molemmat joukkueet pelasivat tilaisuutta varten suunnitelluilla Reebokin peliasuilla. Red Wingsin paitamalli muistutti Detroit Cougarsin peliasua kaudelta 1926–27 ja Blackhawksin peliasu mukaili kauden 1936–37 versiota tosin vasta 1940-luvulla käyttöön tulleella logolla. Ottelun tehomiehinä toimivat kolmella pisteellään muun muassa Henrik Zetterberg (0+3), Marian Hossa (0+3), Jiri Hudler (2+1), Martin Havlat (1+2), sekä Brian Rafalski (1+2). Katsojia paikan päällä ottelussa oli 40 818. Winnipeg Jets (1972–1996)
Koska NHL laajentui 1990-luvulla Yhdysvalloissa, käyttökustannukset ja pelaajapalkat kasvoivat nopeasti, ja tämä oli Kanadan joukkueille kova takaisku. Kun valuuttakurssi lähestyy 1,40 Kanadan dollaria Yhdysvaltain dollarista vuonna 1996, Kanadan joukkueet joutuivat maksamaan palkkoja Yhdysvaltain dollareina ja keräämään edelleen Kanadan tuloja. Koska Winnipeg oli liigan toiseksi pienin joukkue markkinoilla (lopulta pienin Quebec Nordiquesin muutettua Denveriin vuonna 1995), ei Jets voinut pitää parhaita pelaajiaan omassa organisaatiossaan. Joukkueen kannattajat tekivät paljon hyväntekeväisyystyötä keräten varoja, jotta joukkue voitaisiin säilyttää Winnipegissä, mutta paikallisen omistajan löytäminen osoittautui toivottomaksi. Lopulta joukkueen omistaja Barry Shenkarow myi joukkueen yhdysvaltalaisille liikemiehille Richard Burkelle ja Steven Glucksternille, joiden oli alun perin tarkoitus siirtää joukkue Minnesotaan, joka oli menettänyt NHL-seura Minnesota North Starsin vuonna 1993. Lopulta seura pääsi sopimukseen, ja liikemies Jerry Colangelo halusi joukkueen siirtyvän Arizonaan ja sen nimi muutettaisiin Phoenix Coyotesiksi. Winnipeg Jets pelasi viimeisen ottelunsa NHL-jäällä 28. huhtikuuta 1996 Detroit Red Wingsiä vastaan pudotuspeleissä kotiareenallaan, jonka vierasjoukkue vei kuitenkin lukemin 4-1. Norm Maciver teki joukkueen seurahistorian viimeisen maalin. 
Historiansa aikana Jets jäädytti kaksi pelinumeroa: Bobby Hullin pelinumeron 9 ja Thomas Steenin numeron 25. Kummankin pelaajan numerot ovat edelleen poissa käytöstä myös Coyotesin seuraorganisaatiossa. Myös Jetsissä kahdeksan kautta ja Phoenixissa seitsemän kautta pelanneen puolustajan, Teppo Nummisen pelipaita on jäädytetty myöhemmin vuonna 2010. Club Penguin
Pinssi on pelin pikkukuva, joka asetetaan pelaajakortin vasempaan yläreunaan. Se vaihtuu kahden viikon välein perjantaisin. Pinssit ovat piilotettuina alueille, ja ne voivat olla lähes mitä tahansa esineitä tai kuvia. Pinssit ovat valkoreunaisia ja pienikokoisia. Joskus pinssin tuleminen näkyviin vaatii useamman esineen klikkailemista. Niitä voi olla myös piilossa jonkun esineen sisällä. Nykyään kaikki voivat ostaa eri maiden lippukuvioisia pinssejä vaatekauppakatalogin takasivuilta. Joitain pinsseja voi saada vain jäsenyydellä (engl. "member" tai "membership") Ville Nieminen
Stanley Cupin voitettuaan Nieminen jatkoi Coloradossa myös kaudella 2001–2002. Hän pelasi Coloradossa 53 ottelua pistein 10+14=24, ennen kuin hänet kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin. Pittsburghissa Nieminen kiekkoili kauden loppuun 13 runkosarjan ottelussa, joissa hän teki pisteet 1+2=3. Heikon kauden pelannut Pittsburgh jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle seurahistoriassaan ensimmäistä kertaa 12 vuoteen Tyler Kennedy
Kennedy pelasi Penguinsissa lopulta 372 NHL:n runkosarjaottelua ja teki kaudella 2010–2011 parhaimmillaan 21 maalia. Yhteensä hänen Penguins-aikansa toi 168 tehopistettä runkosarjassa ja 27 pudotuspeleissä. Kennedy siirtyi kesällä 2013 San Jose Sharksiin, joka hankki hänet Penguinsista vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon. John Cullen
John Cullen varattiin NHL:ään vuoden 1986 . Hän on yksi harvoista täydennysvarauksista, jotka ovat pelanneet yli 100 ottelua NHL:ssä. Vaikka Buffalo Sabres varasi Cullenin, hän kuitenkin aloitti NHL-uransa Pittsburgh Penguinssissa kaudella 1988–1989. Pascal Dupuis
26. helmikuuta 2008 Dupuis siirtyi Pittsburgh Penguinsiin ja oli auttamassa Pittsburghia Stanley Cup -finaaleihin, joissa Detroit Red Wings oli kuitenkin parempi voitoin 4–2. Kaudella 2008–2009 Dupuis pääsi juhlimaan Stanley Cupin voittoa Pittsburghissa kun finaaleissa kaatui edelliskauden finaalivastustaja Detroit voitoin 4–3. Paul Laus
Lausin NHL-pelaajaoikeudet siirtyivät kesäkuussa 1993 tulokasseura Florida Panthersille laajennusvaraustilaisuuden kautta, minkä jälkeen hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa NHL:ssä. Hän edusti Florida Panthersia koko yhdeksänvuotisen NHL-uransa, kaudesta kauteen . Hän oli kovaa työtä tekevä ja taklaava pelaaja, ja osallistui urallaan myös lukuisiin jääkiekkotappeluihin. Hän sijoittui kausina ja NHL:n jäähytilaston viiden kärkeen ja yhteensä hänelle kertyi liigassa 1 702 jäähyminuuttia, mikä on Florida Panthersin seuraennätys. Hänet tunnettiin myös johtajuudestaan. Hän toimikin kaudella 2001–2002 Panthersin kapteenina yhdessä Pavel Buren kanssa. Daniel Sprong
Pittsburgh Penguins varasi Sprongin ensimmäisellä varausvuorollaan toisella kierroksella 46. pelaajana . Hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen NHL:ään varattu alankomaalaispelaaja. Saman vuoden elokuussa Sprong teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Penguinsin kanssa. Hän otti heti harjoitusleirin päätteeksi pelipaikan NHL:stä ja teki NHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 8. lokakuuta 2015 vieraissa Dallas Starsia vastaan. Sprong sai ottelussa jääaikaa 8.59 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki kauden neljännessä ottelussa 15. lokakuuta 2015 Ottawa Senatorsia vastaan. Sprong valittiin ottelun ykköstähdeksi. Hän ehti pelata NHL:ssä 18 ottelua tehden kaksi maalia, kunnes Penguins lähetti Sprongin joulukuussa takaisin QMJHL:ään. QMJHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2016 hän siirtyi loppukevääksi vahvistamaan Wilkes-Barre/Scranton Penguinsia AHL:n pudotuspeleihin. Sprong teki siellä kymmenessä ottelussa tehot 5+2=7. Hän oli joukkueensa paras maalintekijä Tom Kostopoulosin ja Jake Guentzelin kanssa. Jean-Sébastien Aubin
Aubin aloitti uransa QMJHL:ssä, josta monet muutkin kanadalaiset maalivahdit ovat nousseet NHL:ään. Hän pelasi kolmessa joukkueessa, joista eniten Sherbrooke Fauconsissa. Hänen ammattilaisuransa alkoi ECHL:ssä, jossa hän pelasi Pittsburgh Penguinsin farmijoukkueessa Dayton Bombersissa. Penguins oli valinnut hänet numerolla 76 vuonna 1995. NHL-kausi 1991–1992
Kausi 1991-1992 oli National Hockey Leaguen historian 75. kausi. Sarjaan kuului 22 joukkuetta, joista jokainen pelasi runkosarjassa 80 ottelua. Stanley Cupin voitti Pittsburgh Penguins, joka saavutti historian toisen mestaruutensa. Loppuottelussa Penguins voitti Chicago Blackhawksin otteluvoitoin 4-0. Nick Spaling
27. kesäkuuta 2014 rajoitetusti vapaa pelaaja Spaling kaupattiin yhteydessä yhdessä Patric Hörnqvistin kanssa Pittsburgh Penguinsiin, joka antoi tilalle James Nealin. Penguins vältti välimieskäsittelyn 31. heinäkuuta 2014, kun teki Spalingin kanssa kaksivuotisen sopimuksen, josta Spaling saa 2,2 miljoonaa dollaria vuodelta. Ennen siirtymistä Penguinsiin hän pelasi Nashvillessa kuusi kautta. Penguin Cafe Orchestra
Penguin Cafe Orchestra toimi 1970-luvulta aina vuoteen 1995 saakka, jolloin Jeffes kuoli. Jeffes oli ainut vakituinen jäsen yhtyeessä, loput soittajista koottiin aina eri projekteihin erikseen. PCO:n kappaleissa kuullaan hyvin useita soittimia, erilaisista lyömäsoittimista ukeleleihin, viuluihin, haitareihin, äänitehosteisiin ja syntetisaattoreihin (tavanomaisempien soittimien lisäksi). Scott Young
Youngista tuli ammattilainen, kun hän solmi sopimuksen Hartfordin kanssa kaudeksi . Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi vain 13 ottelua, mutta jo seuraavalla kaudella Young pelasi miltei täyden kauden. Ammattilaisuransa kolmas kausi oli hänen ensimmäinen yli 20 maalin kautensa, ja samalla hän nousi Hartfordin luottopelaajiin. Kausi ei kuitenkaan alkanut odotetusti, ja Young sai 34 ottelussa aikaan vain 6 maalia ja 9 syöttöä. Hartford myikin Youngin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Rob Browniin. Pittsburgh voitti tuolla kaudella Stanley Cupin, jolloin Young pääsi juhlimaan ensimmäistä mestaruuttaan. Club Penguin Island
Pelattavuus on samanlainen kuin alkuperäinen "Club Penguin", vaikka se toimii kolmiulotteisella pelimoottorilla, toisin kuin Club Penguin, joka toimi Adobe Flash playerilla. Peli sisältää opastavan tehtävä järjestelmän, sekä pakollisen opetusohjelman kun pelaajat ensin liittyvät. Jeremy Roenick
Roenick on pelanut yhteensä 1363 NHL-ottelua, tehnyt yhteensä 513 maalia, syöttänyt yhteensä 703 ja kerännyt tehopisteitä 1216 kappaletta. Häntä pidetään yhtenä parhaista pelaajista, jotka eivät ole voittaneet Stanley Cupia. Roenick pelasi yhden kerran Stanley Cupin finaaleissa kaudella 1991–92, jolloin Chicago hävisi Pittsburgh Penguinsille. Ryan Lannon
Lannon aloitti kaudella 2001–2002 Harvardin yliopistojoukkueessa. NHL-seura Pittsburgh Penguins varasi hänet kahdeksannella kierroksella 239. pelaajana . Hän jatkoi Harvardissa vielä kolme kautta ennen siirtymistä Pittsburgh Penguinsin organisaatioon. Hän pelasi seuran AHL-joukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa kolme kautta. Antti Palojärvi
Pittsburgh Penguins varasi Palojärven kuudennella kierroksella 186. pelaajana . Hän harjoitteli samana kesänä Lukon SM-liigajoukkueen kanssa. Palojärvi pelasi kauden 2017–2018 vielä kokonaan seuran A-nuorissa. Ondřej Němec
Pittsburgh Penguins varasi Němecin toisella kierroksella 35. pelaajana . Hän vietti kolme seuraavaa kautta pääasiassa VHK Vsetínin vahvuudessa, mutta loppukaudella 2003–2004 Němec kävi AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin vahvuudessa pelaamassa seitsemän sekä runkosarja- että playoff-ottelua. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi HC Karlovy Varyn riveihin. Kaudella 2008–2009, kevään 2009 pudotuspeleissä Němec oli kuudella osumallaan Extraligan eniten maaleja tehnyt puolustaja ja hän jakoi lukemalla +8 Karlovy Varyn sisäisen tehotilaston voiton Josef Řezníčekin kanssa. Němec voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Kaudella 2000–2010 hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+19=26, joilla Němec jakoi Karlovy Varyn sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Marek Melenovskýn kanssa ja Extraligan puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan HC Vítkovicen Vladimír Sičákin kanssa. Kurtis McLean
Syyskuussa 2005 McLean teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin kanssa. Kaudesta 2005–2006 reilut puolet eteni kuitenkin ECHL-joukkue Wheeling Nailersissa. Syyskuussa 2006 hän teki NHL-sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. McLean vietti kauden 2006–2007 suurimmaksi osaksi farmijoukkue Wilkes-Barre/Scrantonissa ja sai tililleen otteluita myös Nailersista. Kauden 2007–2008 hän pelasi kokonaan Wilkes-Barre/Scrantonissa, jonka toiseksi paras pistemies McLean oli Tim Brentin jälkeen tehoilla 22+32=54. Sidney Crosby
Crosby teki kaudella 22 ottelussa tehot 8+29=37. Pittsburgh Penguins ei päässyt kaudella NHL:n pudotuspelien ensimmäistä kierrosta pidemmälle vaan tippui Philadelphia Flyersille otteluvoitoin 4–2. Pudotuspeleissä Crosby teki kuudessa ottelussa tehot 3+5=8. Kesällä 2012 Crosby teki 12 vuoden jatkosopimuksen Pittsburgh Penguinsiin. Sopimuksen arvo on 104,4 miljoonaa dollaria, caphitin ollessa 8,7 miljoonaa dollaria. New York Giants (PL)
Lyhytikäiseen Players Leagueen kuului joukkue nimeltään New York Giants. Joukkuetta johti myöhemmin Baseball Hall of Fameen valittu Buck Ewing ja he sijoittuivat liigan ainoalla kaudella 1890 kolmanneksi saldolla 74-57. Ewingin, joka toimi myös joukkueen siepparina, lisäksi rosteriin kuului useita National Leaguen New York Giantsin entisiä jäseniä, kuten Hall of Fameen valitut Roger Connor, Jim O'Rourke, Hank O'Day, ja Tim Keefe. Valtteri Filppula
Seuraavalla kaudella Kaudella 2007–2008 Filppula pelasi koko kauden Red Wingsin kokoonpanossa. Pisteitä syntyi edelliskautta selvästi enemmän, ja hän voitti joukkueensa mukana Stanley Cupin. Pittsburgh Penguins kaatui otteluvoitoin 4–2. Kauden jälkeen mies solmi Detroitin kanssa viiden vuoden jatkosopimuksen, jonka arvo on 15 miljoonaa USA:n dollaria. Daniel Carcillo
Kaudeksi 2005–2006 Carcillo siirtyi Pittsburgh Penguinsin organisaatioon. Hän pelasi lähes koko kauden farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, AHL:ssä, mutta pelejä kertyi myös viisi sarjatasoa alempaa ECHL-joukkue Wheeling Nailersista. Carcillon AHL-tulokaskausi toi 57 runkosarjaottelussa tehot 11+13=24 sekä 311 jäähyminuutia, joilla hän sijoittui koko liigan jäähypörssissä neljänneksi. Kaudella 2006–2007 Carcillo oli 21 osumallaan Penguisin kolmanneksi paras maalintekijä. Helmikuussa 2007 Pittsburgh Penguins kuitenkin kauppasi hänet ja vuoden kolmannen kierroksen varausvuoron Phoenix Coyotesiin vaihdossa Georges Laraqueen. Carcillo pelasi Coyotesissa ensimmäisen NHL-ottelunsa 3. maaliskuuta 2007 ja vietti siellä loppukauden ilman farmikomennuksia tehden 18 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7. Pittsburgh Penguins
Pittsburgh Penguins on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Pittsburghista, Pennsylvanian osavaltiosta. Joukkue on pelannut National Hockey Leaguessa kaudesta 1967–1968 lähtien. Sen tunnetuimpia pelaajia ovat olleet Mario Lemieux, Jaromír Jágr, Sidney Crosby, Paul Coffey, Ron Francis ja Jevgeni Malkin. Olli Määttä
Tammikuussa 2012 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Määtän kuudenneksi lupaavimmaksi varattavaksi Pohjois-Amerikassa pelaavaksi kenttäpelaajaksi. Huhtikuussa 2012 hän putosi sijalle kahdeksan. Varaustilaisuuden isäntäjoukkue Pittsburgh Penguins varasi Määtän lopulta ensimmäisellä kierroksella, 22. pelaajana. Hän oli joukkueen toinen varaus Derrick Pouliot’n jälkeen. Jo saman vuoden syyskuussa Määttä teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Penguinsin kanssa. Hänet siirrettiin harjoitusleirin päätteeksi vielä OHL:ään kaudeksi 2012–2013. Määtästä tuli London Knightsin varakapteeni ja hän oli tehoilla 8+30=38 joukkueen tehokkain puolustaja. Määtän OHL-kausi päättyi taas mestaruuteen. OHL-kauden päätyttyä, toukokuun 2013 lopulla hän siirtyi vahvistamaan Wilkes-Barre/Scranton Penguinsia AHL:n pudotuspeleihin, joissa Määttä pelasi kolme ottelua. Club Penguin Island
Pelin tiedotus, alkuperäisen Club Penguinin sulkemisen ohella, järkyttää monia alkuperäisen Club Penguinin pelaajia. Club Penguin Island on kerännyt enimmäkseen negatiivisia käyttäjien arvosteluja sen maailmanlaajuisen julkaisun jälkeen, ja monet pelaajat ovat kyseenalaistaneet Disneyn valinnan lopettaa alkuperäinen Club Penguin. Barry Pederson
Kesäkuussa 1986 Pederson siirtyi Vancouver Canucksiin pelaajakaupassa, jossa Bruins sai vaihdossa Cam Neelyn ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron . Canucksissa hän pelasi kolme täyttä kautta ja osan kaudesta . Kaudella Pederson oli Canucksin toiseksi paras pistemies Tony Tantin jälkeen ja seuran sisäisen syöttöpörssin kärkinimi tehtyään 79:ssä runkosarjaottelussa tehot 24 maalia ja 52 syöttöpistettä, ja seuransa kolmanneksi paras pistemies sekä jälleen sisäisen syöttöpörssin kärkinimi tehtyään 76:ssa ottelussa tehot 19 maalia ja 52 syöttöpistettä. Kolmen Canucks-kauden jälkeen Pederson siirtyi kesken kauden 1989–1990 Pittsburgh Penguinsiin kuuden pelaajan kaupassa, jossa Penguins sai hänen lisäkseen Tony Tantin sekä Rod Buskasin, ja jossa Canucks sai Dave Capuanon, Andrew McBainin ja Dan Quinnin. Penguinsia edustaessaan hän sai vuonna 1991 nimensä Stanley Cup -pokaaliin, vaikkei pelannutkaan tuolloin yhtään pudotuspeliottelua. Hän oli pelannut kauden aikana kuitenkin riittävän monessa runkosarjaottelussa. Mark Eaton (jääkiekkoilija)
Kesällä 2006 Eaton siirtyi vapaana pelaajana Pittsburgh Penguinsiin. Kaudella 2006–2007 hän kärsi loukkaantumisista ja pelasi vain 35 ottelua. Sama tahti jatkui myös seuraavalla kaudella, jolloin hän pelasi saman verran otteluita runkosarjassa. Kaudella 2008–2009 hän pelasi 68 ottelua runkosarjassa. Eaton teki pudotuspeleissä tehot 4+3=7 ja voitti Penguinsin kanssa Stanley Cupin. Kaudella 2009–2010 hän teki ennätystehonsa 16 tehopistettä NHL:ssä. Kausi jäi seurassa hänen viimeisekseen. The Guinea Pig Club
Vuonna 1941 McIndoen 39 potilasta perusti "The Guinea Pig Clubin". Sen ensisijainen tarkoitus oli piristää pahoin vammautuneita potilaita. Tämä olikin tarpeen sillä itsemurhat olivat plastiikkakirurgisilla osastoilla varsin yleisiä. Dominik Simon
Pittsburgh Penguins varasi Simonin viidennellä kierroksella 137. pelaajana . myös Lokomotiv Jaroslavl varasi hänet koko KHL:n varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana. Simon teki jo saman kesänä heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Penguinsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin vahvuudessa. Simon pelasi joukkueessa suurimman osan kaudestaan. Hänen tulokaskautensa AHL:ssä toi 68 runkosarjaottelussa tehot 25+23=48 ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Simon oli runkosarjassa joukkueensa paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Hän kauden aikana myös ssa. Simon teki NHL-debyyttinsä Pittsburgh Penguinsissa 13. maaliskuuta 2016 vieraissa New York Rangersia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.55 minuuttia ja keräsi yhden syöttöpisteen Matt Cullenin tekemään Penguinsin 3–5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliin. Simon pelasi kauden aikana kolme NHL-ottelua. Tom Kühnhackl
Kaudella 2009–2010 Kühnhackl pelasi neljä DEL-ottelua Augsburger Pantherin riveissä. Hän oli joukkueen kaikkien aikojen nuorin pelaaja. Kühnhacklin kautta pilasi loukkaantuminen. Pittsburgh Penguins varasi hänet neljännellä kierroksella numerolla 110 . Kris Beech
Beech pelasi ennen NHL:ää juniorisarja WHL:n Calgary Hitmenissä. Keväällä 1999 hän oli voittamassa WHL:n mestaruutta. Washington Capitals varasi hänet koko varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana. Kaudella 2000–2001 Beech pelasi neljä NHL-ottelua Capitalsin riveissä, mutta hän pelasi loput kaudestaan vielä WHL:ssä. Kesällä 2001 Beech kaupattiin Michal Sivekin ja Ross Lupaschukin kanssa Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Jaromír Jágriin ja František Kučeraan. Kaudella 2001–2002 hän pelasi täyden 79 ottelun mittaisen kauden ja teki tehot 10+15=25. Kaksi seuraavaa kautta kului kuitenkin lähinnä farmin puolella. Kausina 2003–2004 ja 2004–2005 Beech valittiin Penguinsin farmijoukkueen Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Noista ensimmäisellä kaudellaan hän toimi joukkueen kapteenina. Pennsylvania
Pennsylvaniassa on seitsemän jääkiekon ammattilaisjoukkuetta. Philadelphia Flyers ja Pittsburgh Penguins pelaavat NHL:ssä. Tom Barrasso
Vuonna 2000 Barrasso myytiin Ottawa Senatorsiin, jossa hän menestyi kohtalaisesti. Kaudella 2000–2001 hän piti välivuoden ja palasi sitten Carolina Hurricanesin kokoonpanoon. Lyhyiden pestien Ottawassa, Carolinassa ja Torontossa jälkeen hän lopetti uransa vuonna 2003. Hän allekirjoitti sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa samana päivänä kuin ilmoitti lopettavansa, jotta hän voisi lopettaa uransa Penguinsin pelaajana. Scott Wilson (jääkiekkoilija)
Pittsburgh Penguins varasi Wilsonin numerolla 209 . Kaudella 2013–2014 Wilson debytoi AHL:ssä Penguinsin farmiseuran Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin paidassa pelaten yhdessä ottelussa. Kaudella 2014–2015 hän teki NHL-debyyttinsä pelaten yhdessä runkosarjan ottelussa ja kolmessa pudotuspelien ottelussa. AHL:ssä hän teki 55 pelissä tehot 19+22. Kaudella 2015–2016 Wilson sai NHL:ssä vastuuta 24 pelin verran tehden tehot 5+1. Markus Näslund
Örnsköldsvikistä kotoisin oleva Näslund edusti Ruotsissa Örnsköldsvikin kasvattajaseuraansa MODO Hockeya yhdessä ystävänsä Peter Forsbergin kanssa ja menestyi Ruotsin juniorimaajoukkueissa. Vuoden 1991 NHL:n varaustilaisuudessa Pittsburgh Penguins varasi Näslundin ensimmäisen kierroksen numerolla 16. Pittsburghiin hän siirtyi kaudeksi 1993–1994. Penguinsissa Näslund sai vaihtelevasti peliaikaa ja pääsi ajoittain pelaamaan myös Mario Lemieux'n kanssa. 20. helmikuuta 1996 Penguins myi Näslundin Vancouver Canucksiin vaihdossa kanadalaishyökkääjä Alek Stojanoviin. Kaupan jälkeen Stojanov pelasi NHL:ssä vain 45 ottelua ja lopetti jääkiekkoilun vain 29-vuotiaana vuonna 2002. Stuart Pearce
Pitkällä pelaajaurallaan Pearce ehti edustaa Wealdstonea, Coventryä, Nottingham Forestia, Newcastlea, West Hamia ja Manchester Cityä. Pelaajauransa menestyksekkäimmät vuodet "Psycho" Pearce edusti Nottinghamia, jossa pelasi yli 400 ottelua. Hän voitti seuran paidassa kaksi Full Members Cupin mestaruutta. Wilf Paiement
Viiden Quebecissä pelatun kauden jälkeen Paiement kaupattiin New York Rangersiin vaihdossa Steve Patrickiin. Paiement pelasi Rangersissa kuitenkin yhteensä vain kahdeksan ottelua. 6. lokakuuta Buffalo Sabres teki sopimuksen tuolloin ilman sopimusta olleen Paiementin kanssa. Hän pelasi yhden kauden Buffalossa ja kauden 1987-88 sekä Pittsburgh Penguinsissa että IHL:n Muskegon Lumberjacksissa ennen kuin lopetti uransa. Juventus FC
Juventuksen fanit ovat myös erittäin huonoissa väleissä kaikkien englantilaisten seurojen kanssa. Tästä esimerkkinä kaudella 2002–2003 Mestareiden liigassa Delle Alpilla vierailivat englantilaiset Manchester United FC ja Newcastle United FC, tällöin stadionilla kuultiin laulua ”English Animals” läpi otteluiden. Suurin kauna Juventuksen kannattajilta kohdistuu kuitenkin liverpoolilaisjoukkueeseen Liverpool FC:hen. Tämä vihanpito alkoi vuonna 1985 tapahtuneen surullisenkuuluisan Heysel-stadionin onnettomuuden, jossa 39 Juventus-fania kuoli, silloisen Euroopan Cupin finaalissa, kuolleiden joukossa oli myös lapsia. Lisäksi loukkaantuneita oli 450. Tapahtumasta huolimatta finaali pelattiin ja Juventus voitti pelin 1–0 Michel Platinin rangaistuspotkumaalilla. Niklas Nordgren (ruotsalainen jääkiekkoilija)
Nordgren ei jatkanut sopimuksestaan huolimatta Timråssa, sillä elokuussa 2005 hän teki vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 450 000 dollarin arvoisen sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Nordgren pelasi alkukaudella 2005–2006 kahdeksan ottelua AHL-joukkue Lowell Lock Monstersissa. Hän pelasi suurimmaksi osaksi NHL:n puolella Hurricanesissa tehden 43 runkosarjaottelussa tehot 4+2=6. Siirtotakarajalla, maaliskuussa 2006 Hurricanes kauppasi Nordgrenin, Krystofer Kolanosin ja kesän toisen kierroksen varausvuoron Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Mark Recchiin. Nordgren pelasi loppukaudella Penguinsissa 15 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Marián Hossa
Hossa jatkoi Atlantassa helmikuuhun 2008, jolloin hän siirtyi NHL:n siirtorajalla Pittsburgh Penguinsiin kaupassa, jossa Penguinsiin lähti myös Pascal Dupuis ja Thrashersiin siirtyivät Colby Armstrong, Erik Christensen, Angelo Espositon pelaajaoikeudet ja Penguinsin ensimmäisen kierroksen varausvuoro . Hossa pelasi Penguinsissa runkosarjakauden 2007–2008 lopun ja kevään 2008 pudotuspelit. Hän pääsi pelaamaan tuona vuonna ensimmäistä kertaa Stanley Cupin loppuotteluissa, mutta Detroit Red Wings vei mestaruuden voitettuaan Penguinsin otteluin 4–2. Hossa teki pudotuspeleissä 26 pistettä, 12 maalia ja 14 syöttöpistettä, 20:ssä ottelussa ja oli Penguinsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Sidney Crosbyn jälkeen. Pudotuspelien maalipörssissä hän sijoittui toiseksi Red Wingsin Henrik Zetterbergin jälkeen ja pistepörssissä kolmanneksi Zetterbergin ja Crosbyn jälkeen.
Heinäkuussa 2008 Hossa siirtyi vapaana agenttina Detroit Red Wingsiin. Detroit eteni kaudella 2008–2009 lopulta Stanley Cupin finaalehin asti ja vastaan asettui toistamiseen Pittsburgh Penguins. Hossa oli epäonninen ja hävisi jälleen mestaruuden, kun entinen seura Penguins juhli Stanley Cupia. Runkosarjassa hän oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies Pavel Datsjukin ja Henrik Zetterbergin jälkeen sekä joukkueensa paras maalintekijä tehtyään 71 tehopistettä, 40 maalia ja 31 syöttöpistettä, 74:ssä ottelussa. NHL:n maalipörssissä hän oli jaetulla sijalla viisi. Hossa nimettiin kauden päätteeksi NHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Manse United
Ensimmäinen Suomen Mestaruuskausi 1986–1987 oli äärimmäisen tiukka. Punaisessa paidassa ja valkoisissa housuissa pelannut ManU keräsi 18 ottelussaan 30 pistettä. SC Dalmacin sijoittuessa toiseksi 29 pisteellä ja RuRu:n kolmanneksi niin ikään 29 pisteellä. Mestaruus ratkesi viimeisessä ManU:n ja Dalmacin 0-0 päättyneessä ottelussa. Vesa Rinne laati otteluun erityisen puolustusvoittoisen taktiikan. Tarkoituksena oli, että Dalmacin pelätty kaksikko Vienola-Perttilä ei pääsisi laukomaan kertaakaan. Kokoonpanovalinnoissa painotettiin kurinalaiseen puolustamiseen pystyviä pelaajia. ManU:n salaisuus oli joukkueen tasaisuus. Joukkueen pelaajista neljä sijoittui pistepörssissä kärkikymmenikköön: Vesa Rinne oli neljäs (10+5=15), Pekka Loikkanen kuudes (9+5=14), Jari Pajunen seitsemäs (12+1=13) ja Sakari Uutela yhdeksäs (5+5=10). Pistepörssin voitti ylivoimaisesti RuRu:n Antti Tuominen (18+10=28), SC Dalmacin Heikki Vienola oli toinen (11+9=20) ja Turbon Pallon Orjo Kolu kolmas (13+6=19). Samaa seuraa edustanut Ari Kaperi oli viides ja Dalmacin Jarmo Perttilä kahdeksas. Sarjan puolustajien pistepörssin taisi voittaa ManU:n liukkaasti noussut Timo Jantunen (5+3=8). Tomáš Vokoun
Yhden Washington Capitalsissa pelatun kauden jälkeen Vokoun siirtyi kesäkuussa 2012 Pittsburgh Penguinsiin. Penguins antoi Capitalsille vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoron . Vokoun teki Penguinsin kanssa kaksivuotisen, neljän miljoonan dollarin arvoisen pelaajasopimuksen. Pavel Skrbek
Skrbek on HC Kladnon kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset pääsarjaottelunsa kaudella 1994–1995, jolloin vain 17-vuotias Skrbek pelasi 13 runkosarjaottelua Tšekin Extraligassa. Pittsburgh Penguins varasi Skrbekin 28. pelaajana . Kolmas kausi 1996–1997 toi Kladnossa 47 runkosarjaottelua tehoilla 4+10=14 sekä 134 jäähyminuuttia, joilla hän sijoittui runkosarjan jäähypörssissä kolmanneksi. Jarome Iginla
Boston Bruinsia ja Iginlaa yhdistävistä huhuista huolimatta Iginla päätyi siirtotakarajan alla Pittsburgh Penguinsiin pelaajakaupassa, jossa Calgary sai Kenneth Agostinon ja Ben Hanowskin sekä ensimmäisen kierroksen varausvuoron . Iginla sanoi, että Pittsburghiin siirtymisen taustalla vaikutti mahdollisuus päästä pelaamaan yhdessä Sidney Crosbyn ja Jevgeni Malkinin kanssa. Pittsburgh kohtasi Boston Bruinsin vuoden 2013 pudotuspelien itäisen konferenssin loppuottelusarjassa, jonka Boston voitti suoraan neljässä ottelussa. Iginla sekä Pittsburghin tähtipelaajiin lukeutuneet Crosby, Malkin, James Neal ja Kris Letang eivät tehneet ottelusarjassa lainkaan pisteitä, ja Iginla siirrettiin 6-1 -tappioon päättyneen toisen ottelun jälkeen pelaamaan joukkueen kolmosketjuun. Bostonin hyökkääjä Milan Lucic sanoi ottelusarjan päätyttyä, että Iginlan tapa torjua siirto Bostoniin oli vaikuttanut ottelusarjan peliin psykologisesta näkökulmasta: ”Kun joku valitsee toisen joukkueen oman joukkueesi sijasta, se tuo mukaan tulisuutta.” Ross Lupaschuk
Lupaschuk ei pelannut Washingtonissa otteluakaan, sillä viimeisen juniorikautensa jälkeen kesällä 2001 hänet kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin. Lupaschukin lisäksi Pittsburgh sai kaupassa Kris Beechin ja Michal Sivek, kun Washingtoniin siirtyivät Jaromír Jágr ja František Kučera. Penguinsin farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa hän pelasi neljä kautta. Pittsburghissa hän pelasi vain kolme NHL-ottelua kaudella 2002–2003. Teemu Selänne
Kaudella 1996–1997 Selänne oli koko NHL:n parhaimmistoa. Hän teki 51 maalia ja 109 tehopisteellään ja oli NHL:n pistepörssin toinen Pittsburgh Penguinsin Mario Lemieux’n jälkeen. Selänteen ja 99 tehopistettä tehneen Paul Kariyan johdolla Anaheim ylsi ensimmäistä kertaa NHL:n pudotuspeleihin, mutta joukkue tippui jatkosta läntisen konferenssin välierissä, kun Detroit Red Wings murskasi joukkueen otteluvoitoin 4–0. Club Penguin
Pelissä pystyi myös liittymään PSA -agenttiryhmittymään jossa pystyi suorittamaan tehtäviä. 
"The Penguin Times" on Club Penguinin oma lehti. Se ilmestyy joka torstai, ja kertoo viimeisimmistä tapahtumista kuten kilpailuista, juhlista, uusista alueista ja peleistä. Lehdessä on myös vitsejä, arvoituksia sekä sarjakuvia, joita voi itse lähettää lehteen. Lehden kirjoittaja on Aunt Arctic, josta on myös postimerkki. Cleveland Spiders
Vuonna 1899 Robinsonin veljekset ostivat konkurssikypsän St. Louis Brownsin ja vaihtoivat sen nimeksi Perfectos. Kuitenkin he pitivät myös Spidersin omistuksessaan. Uskoen Perfectosin vetävän enemmän väkeä tiheämmin asutussaa St. Louisissa , Robinsonit siirsivät suurimman osan Clevelandin tähdistä, mukaan lukien tulevat Baseball Hall of Fame -jäsenet Cy Young, Jesse Burkett ja Bobby Wallace St. Louisiin. 
Spidersin yleisömäärät romahtivat eivätkä muut joukkueet suostuneet pelaamaan League Parkilla, koska niiden osuus tuloista ei kattanut edes joukkueen majoitus- ja matkakuluja. Joukkueen oli siis pakko pelata valtaosa peleistään vieraissa. Joukkueen 42 kotipelin yleisökeskiarvo oli vain 145 katsojaa per peli 9000 -paikkaisella League Parkilla. 101 vierastappiota lienee ennätys, jota ei koskaan tulla rikkomaan. Vieraspeleistään joukkue voitti 11. Tomáš Surový
Surový on HC Banská Bystrican kasvatti. Hän pelasi ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueessa Slovakian Extraliigassa kaudella 1997–1998 kolmen ottelun verran. Seura putosi Slovakian kakkostasolle, jossa Surový teki seuraavalla kaudella 41 ottelussa 57 tehopistettä. Kaudeksi 2000–2001 Surový siirtyi pääsarjaseura HK ŠKP Popradiin, jossa hän teki 53 ottelussa tehot 22+28=50. NHL-seura Pittsburgh Penguins varasi Surovýn neljännellä kierroksella 120. pelaajana . Surový siirtyi Penguinsin organisaatioon, mutta pelasi kauden 2001–2002 AHL:ssä Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Surový debytoi NHL:ssä 14. helmikuuta 2003 ottelussa New York Rangersia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki seuraavassa ottelussaan New Jersey Devilsiä vastaan. Surový ei vakiinnuttanut missään vaiheessa paikkaansa NHL:ssä ja pelasi Penguinsissa lähinnä kolmosketjussa. Kaudella 2005–2006 Surový teki 53 ottelussa NHL:ssä tehot 12+13=25. NHL-kausi 1936–1937
Ennen viittä viimeistä peliä joukkueen ollessa epätoivoisesti jumbosijalla Chicago Black Hawksin omistaja Frederic McLaughlin päätti toteuttaa sydäntään lähellä olevan kokeilun. Hän unelmoi päivästä, jona pelkästään yhdysvaltalaisista pelaajista koostuva joukkue pystyisi kilpailemaan NHL-tasolla. Hänellä oli jo Mike Karakas maalissa, mutta hän lisäsi Ernest Klingbeilin ja Paul Schaeferin puolustukseen sekä nopeaa luistelevan keskushyökkääjä Milt Brinkin laitureiden Al Suomi ja Bun Laprairie väliin. Ensimmäisessä testissä 11. maaliskuuta Boston Bruins voitti Black Hawksin 6–2. Yksikään uusista pelaajista ei kyennyt tekemään maalia, mutta puolustajat Klingbeil ja Schaefer olivat jäällä kaikkien Bostonin maalien aikana. Tästä seurasi valituksia Jack Adamsin, Lester Patrickin ja Art Rossin tahoilta. Heidän mukaansa moisia kokeita ei olisi saanut järjestää muiden joukkueiden taistellessa pudotuspelipaikoista. McLaughlinin suojatit eivät kuitenkaan näyttäneet lainkaan huonoilta, kun Toronto Maple Leafs oli onnekas ja pystyi voittamaan heidät 3–2 Maple Leaf Gardensissa. Yhden maalin tehnyt Klingbeil oli pelin tähti. Tulokkaat taklasivat lujaa ja järjestivät ajoittain näyttäviä hyökkäyksiä. 9 600 fania antoivat heille raikuvat aplodit. Tämän ottelun jälkeen Black Hawks voitti New York Rangersin 3–2 samojen pelaajien ollessa edelleen mukana kokoonpanossa. Lester Patrick ei voinut todeta muuta kuin yleisömäärän vähentyneen. Kokeilu oli kutakuinkin päätöksessään, kun New York Americans löylytti Black Hawksin 9–4 David ”Sweeney” Schrinerin ja Nels Stewartin tehdessä kumpikin hattutempun. Myös häviön kärsineen Chicagon Paul Thompson saalisti kolme maalia. Jonathan Ericsson
Myös kausi 2008–2009 kului Ericssonilla vielä suurimmaksi osaksi Griffinsin puolella. Hän pelasi NHL:n runkosarjassa 19 ottelua ja teki niissä tehot 1+3=4. Ericsson murtautui Red Wingsin kokoonpanoon ja kuului joukkueen vakiomiehistöön kevään 2009 pudotuspeleissä, joissa hän teki 22 ottelussa tehot 4+4=8. Red Wings eteni toisena kautena peräkkäin Stanley Cup -finaaleihin jälleen Pittsburgh Penguinsia vastaan, mutta tällä kertaa Penguins vei Stanley Cupin otteluvoitoin 4–3. Ericsson teki Stanley Cup -finaaleissa kaksi maalia. Kauden päätteeksi Detroit Sports Broadcasters Association (DSBA) palkitsi hänet Detroit Red Wingsin vuoden tulokkaana. Ron Francis
Francis varattiin ensimmäisellä kierroksella numerolla neljä Hartford Whalersiin vuonna 1981. Muutaman vuoden jälkeen hänet siirrettiin kesken kauden 1990–1991 Pittsburgh Penguinsiin, jossa hän pääsi pelaamaan yhdessä Mario Lemieuxin ja Jaromír Jágrin kanssa. Hän oli mukana voittamassa Penguinsin molemmat mestaruudet vuosina 1991 ja 1992. Ne jäivät Francisin uran ainoiksi Stanley Cup -voitoiksi. Kaudelle 1998–1999 Francis siirtyi Carolina Hurricanesiin, missä hänestä tuli joukkueen kapteeni. Hänen parhaaksi saavutuksekseen jäi Hurricanesin johdattaminen aina Stanley Cup -loppuotteluihin asti, joissa se hävisi Detroit Red Wingssille. Hurricanes siirsi Francisin maaliskuussa 2004 Toronto Maple Leafsiin, jossa tämä pelasi uransa loppuun asti. Hän lopetti uransa juuri ennen kautta 2005–2006. PPG Paints Arena
PPG Paints Arena, syksyyn 2016 asti "Consol Energy Center", on monikäyttöinen urheiluareena Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Areenaa käyttävät sekä NHL-seura Pittsburgh Penguins sekä AFL-seura Pittsburgh Power. Rakennustyöt saatiin päätökseen 1. elokuuta 2010 ja areena oli valmiina hyvissä ajoin ennen NHL-kauden alkua. AC Oulu
Ensimmäisen kauden kahdeksas sija oli AC Oululle pettymys. Toisella kaudella seura kasvatti budjettiaan ja tavoitteeksi kaudella 2004 asetettiin liiganousu. Uusina vahvistuksina joukkueeseen saapuivat mm. liigassa pelanneet Marko Koivuranta ja Jani Sipilä. ACO nostettiin kausiennakoissa jopa sarjan yhdeksi ennakkosuosikiksi yhdessä KuPS:in ja VPS:n kanssa. Kausi alkoi edelliskauden tapaan hyvin, ja kesäkuussa ACO voitti Castrenin kentällä Veikkausliigassa edellisellä kaudella pelanneen KuPS:in kauden ennätysyleisön edessä 2–0. Pelaajarinki oli kuitenkin kapea, ja joukkuetta pyrittiin vahvistamaan vielä kauden aikana. Pelaajaliikenne oli loppukauden aikana kovaa, kun useat ulkomaalaispelaajat kävivät kokeilemassa onneaan AC Oulun riveissä. Joukkue hyytyi taas loppukaudesta ja lopullinen sijoitus sarjassa oli viides. Loppukauden pelaajaliikenteen seurauksena kentällä kävi kauden aikana yhteensä 30 kenttäpelaajaa. Kauden paras maalintekijä oli edelliskauden tapaan Jeferson Pires ja seura teki toistamiseen taloudellisesti positiivisen tuloksen.AC Oulun osakeantiesite 2009 Thomas Meunier
Meunier aloitti uransa Virton-nimisessä seurassa, jossa hän pelasi vuosina 2009–2011 49 ottelua tehden 15 maalia Belgian kakkos- ja kolmosdivisioonissa. Heinäkuussa 2011 Meunier siirtyi Jupiler Pro Leaguen Club Bruggeen, jossa hän pelasi debyyttikaudellaan 35 ottelua onnistuen kolmesti maalinteossa. Kaudella 2011–2012 Meunier debytoi seuran paidassa myös Eurooppa-liigassa ja seuraavalla kaudella Mestarien liigan karsinnoissa. Kaudella 2014–2015 Meunier oli mukana saavuttamassa Bruggen ensimmäistä pokaalia kahdeksaan vuoteen, Belgian cupia. Kaudella 2015–2016 hän voitti seuran kanssa Jupiler Pro Leaguen. Hän pelasi Club Bruggessa viiden kauden aikana 149 liigaottelua, joissa teki 14 maalia. Stu Barnes
Barnesin NHL-uransa alkoi kaudella 1991–1992 Winnipeg Jetsissä. Barnes pelasi Winnipegissä runsaat kaksi kautta, joskin vietti osan ajasta myös AHL-liigassa pelanneessa farmiseurassa Moncton Hawksissa. Barnes joutui puolustavaan rooliin, eikä pystynyt keräämään juniorisarjojen pistemääriä enää NHL:ssä. Kesken kauden 1993–1994 Winnipeg kauppasi Barnesin Florida Panthersiin vaihdossa Randy Gilheniin. Barnes pelasi Floridassa neljällä kaudella, ja kesken kauden 1996–1997 Pittsburgh Penguins hankki Barnesin vaihdossa Jason Woolleyhyn ja Chris Wellsiin. Pittsburgh Penguins
Joukkue pelasi perustamisesta asti pitkään sinivalkoisissa väreissä, mutta siirtyi kaudella 1979–1980 käyttämään paikallisten NFL:n Pittsburgh Steelersin ja MLB:n Pittsburgh Piratesin kantamia mustavalkokultaisia värejä molempien joukkueista voitettua omat ammattilaissarjansa vuonna 1979. Penguins on voittanut Stanley Cup -mestaruuden viidesti vuosina 1991,1992, 2009, 2016 ja 2017. Vuonna 2008 seura pelasi myös finaaleissa, mutta hävisi Detroit Red Wingsille otteluvoitoin 4–2. Club Penguin Island
Pelin julkinen beta-testijakso tapahtui Australiassa ja Uudessa-Seelannissa alkaen 15. 
joulukuuta 2016 päättyen sen maailmanlaajuiseen julkaisuun. Kanadassa puolestaan beta-testijakso alkoi 13. tammikuuta 2017 päättyen myös sen maailmanlaajuiseen julkaisuun. Tommi Leinonen
Leinonen aloitti jääkiekon Kajaanin Hokissa. Hän pelasi siellä F-junioriksi asti, jonka jälkeen Leinonen muutti Ouluun ja siirtyi pelaamaan varsinaiseen kasvattajaseuraansa Kärppiin. Kaudella 2004–2005 hän oli joukkueen A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 9+11=20, joilla Leinonen sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Pittsburgh Penguins varasi hänet neljännellä kierroksella 125. pelaajana . Pittsburgh Pirates (jääkiekkoseura)
Pirates jätti kuitenkin jälkensä liigaan. Piratesin valmentaja Odie Cleghorn oli ensimmäinen, joka käytti kolmea hyökkäysketjua. Ennen tätä oli tapana antaa parhaiden pelaajien pelata niin kauan, kuin he jaksoivat. Cleghorn käytti myös ensimmäisenä niin sanottuja lentäviä vaihtoja. Piratesilla on myös yksi NHL-ennätys jaettuna New York Americansin kanssa. Eräässä heidän ottelussaan vuonna 1926 pelaajat laukoivat 141 kertaa kohti maalia. Piratesin maalivahti torjui 67 kertaa ja Americansin 70 kertaa. New York Americans voitti ottelun 3–1. Kjell Samuelsson
Helmikuussa 1992 Samuelsson kaupattiin Rick Tocchetin, Ken Wreggetin ja kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Mark Recchiin, Brian Benningiin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Hän voitti Penguinsissa heti ensimmäisen kautensa aikana Stanley Cupin keväällä 1992. Samuelsson pelasi joukkueessa kevääseen 1995 asti. Kaudeksi 1995–1996 hän palasi Philadelphia Flyersiin. Kolmen siellä vietetyn kauden jälkeen Samuelsson palasi kaudeksi 1998–1999 Eurooppaan ja siirtyi itävaltalaiseen VEU Feldkirchiin. Hän kuitenkin siirtyi lokakuussa 1998 vapaana agenttina loppukaudeksi Tampa Bay Lightningin riveihin. Samuelsson ilmoitti 40-vuotiaana pelaajauransa lopettamisesta huhtikuussa 1999. Nate Guenin
Kahden pääasiassa Phantomsissa viettämänsä kauden jälkeen Guenin siirtyi Pittsburgh Penguinsiin 3. heinäkuuta 2009. 11. helmikuuta 2010 Pittsburgh kauppasi hänet St. Louis Bluesiin vastineeksi Steven Wagnerista. Paul Kariya
Mighty Ducks of Anaheim varasi Kariyan NHL:ään ensimmäisellä kierroksella neljäntenä pelaajana. Hän edusti kalifornialaisseuraa yhdeksän kauden ajan, joista seitsemän kautta joukkueen kapteenina. Hän pelasi ensimmäisellä NHL-kaudellaan , joka oli työsulun lyhentämä, 47 runkosarjaottelua, joissa keräsi tehot 18+21=39. Hänet nimettiin kauden jälkeen NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella Kariya pelasi runkosarjassa täydet 82 ottelua tehoin 50+58=108. Kun NHL-seura Winnipeg Jets kauppasi suomalaislaituri Teemu Selänteen Anaheimiin, Kariya, Selänne sekä keskushyökkääjä Steve Rucchin muodostivat yhdessä Anaheimin tehoketjun, ja Kariya ja Selänne olivat koko liigan pelätyin ja tehokkain kaksikko. Molemmat pelasivat myös ssa vuonna 1996. Club Penguin
Pufflet ovat pingviinien lemmikkejä, joita voi ostaa lemmikkikaupasta. Niitä on kymmentä eri väriä: sinistä, punaista, mustaa, vihreää, violettia, vaaleanpunaista, keltaista, valkoista, oranssia ja ruskeaa. Lisäksi saatavilla on myös sateenkaari (läpäisemällä kaikki "Puffle Hotel"in tehtävät) ja kultainen (poraamalla "Mine Cave"lla). Rekisteröitymättömät pelaajat voivat ostaa vain sinisiä ja punaisia puffleja, niitäkin enintään kaksi. Rekisteröityneet käyttäjät voivat ostaa enintään 20. Niitä hoidetaan virtuaalilemmikin tavoin. Niitä voi taluttaa myös muualla kuin omassa iglussa. Joitakin puffleja voi ottaa mukaan peleihin. Nykyään jäsenmaksua maksavat pelaajat voivat ostaa pufleilleen hattuja. Tavalliset pingviinit voivat saada member-puffleja ja pufflehattuja koodeilla. Troy Loney
Loney oli kaksi kertaa mukana voittamassa Stanley Cupia vuosina 1991 ja 1992 Pittsburgh Penguinsin paidassa. Hän siirtyi kaudeksi 1993–1994 Anaheim Ducksiin, jossa hänet nimettiin heti joukkueen kapteeniksi. Hän jäi seuraavan työsulun vuoksi lyhyen seuraavan kauden jälkeen eläkkeelle pelattuaan molemmissa New Yorkin joukkueiden Rangersin ja Islandersin paidassa. Yhteensä hän pelasi uransa aikana NHL:ssä 624 ottelua, joissa teki 87 maalia ja yhteensä 197 pistettä. Hän istui jäähyllä 1091 rangaistusminuutin verran. Matt Murley
Kaudeksi 2002–2003 Murley siirtyi kaksivuotisella tulokassopimuksella Pittsburgh Penguinsin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden sen farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, AHL:ssä, jonka kolmanneksi paras pistemies Murley oli tehoilla 21+37=58. Kaudella 2003–2004 hän debytoi Penguinsin NHL-joukkueessa, jossa Murley pelasi 18 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Kauden 2004–2005 hän pelasi kokonaan farmissa takia. Murley teki elokuussa 2005 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Penguinsin kanssa. Hän aloitti ja pelasi koko kauden 2005–2006 ylhäällä Pittsburghissa ja teki 41 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Club Penguin
Club Penguin on syntynyt pelistä nimeltä "Penguin Chat". Toukokuussa 2013 Club Penguiniin tuli uusi Card-Jitsu Snow. Club Penguinissa järjestetään "Party" -nimisiä juhlia joista saa uuden Keräilypinssin, uusia kalusteita igluun sekä vaatteita pingviinille. (Ne vaihtuvat myös kuukausittain.) Kuuluisia Party-henkilöitä joista on postimerkki, ovat "PH" (lyhennös sanasta: Puffle Handler) "Gary" (keksijä), "Rockhopper" (merirosvo), "Cadence" (DJ), "Franky" (soittaja), "G Billy" (soittaja), "Petey K" (soittaja), "Stompin' Bob" (soittaja), "Aunt Arctic" (lehden kirjoittaja), "Sensei" (ninjojen "opettaja"), "Rookie" (EPF apuri) ja "Herbert" (jääkarhu). "Klutzy" (rapu) on Party-henkilö, josta ei saa postimerkkiä. Roberto Romano
Kaudella 1985-86 Romano pelasi koko kauden NHL:ssa ja oli Pittsburghin maalivahdeista eniten pelaava. Pelattuja otteluita kertyi 46 ja niissä 21 voittoa. Mukaan mahtui myös kaksi nollapeliä.
Kaudella 1986-87 Romano joutui taas kakkosmaalivahdin rooliin Gilles Melochen vallatessa ykkösmaalivahdin roolin. Otteluita Penguinsin paidassa kertyi 25 joista 9 voittoa. 6. maaliskuuta Penguins treidasi Romanon Boston Bruinsiin vaihdossa maalivahti Pat Rigginiin. Bostonissa ei peliaikaa Romanolle herunut kuin yhden ottelun verran. Kausi jäi sillä erää Romanon viimeiseksi NHL:ssa. Patrick Lalime
Vuonna 1995 Pittsburgh palkkasi Lalimen farmijoukkueeseensa Cleveland Lumberjacksiin IHL:ään. NHL-debyyttinsä hän teki kaudella 1996–1997, kun Pittsburghin ykkösmaalivahti Tom Barrasso loukkaantui. Lalime teki NHL:n tulokasennätyksen oltuaan voittamaton ensimmäisissä 16 ottelussaan. Lalime voitti yhteensä 21 ottelua 39 pelistään. Hänet valittiin kauden jälkeen tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudeksi 1997–1998 Lalime ei päässyt yhteisymmärrykseen Pittsburghin kanssa uudesta sopimuksesta ja pelasi kauden IHL-liigan Grand Rapids Griffinsissä. Loppukaudesta Pittsburgh kauppasi Lalimen pelaajaoikeudet Mighty Ducks of Anaheimiin vaihdossa keskushyökkääjä Sean Prongeriin. Petteri Kupiainen
Keskikenttäpelaajana ja puolustajana pelannut Kupiainen nousi Kuopion Palloseuran edustusjoukkueeseen 1978. Kahden kauden Kuopiossa vietetyn kauden jälkeen, syksyllä 1979, hän siirtyi belgialaiseen Club Bruggeen. Siirtyessään Bruggeen Kupiainen oli 19-vuotias ja siihen asti nuorin ulkomaille ammatikseen pelaamaan lähtenyt suomalainen. Kupiainen palasi Kuopion Palloseuraan kaudella 1981 ja edusti seuraa uransa päättymiseen, vuoteen 1989, asti. Hän voitti viimeisellä kaudellaan Suomen Cupin. Kaikkiaan Kupiainen pelasi Suomessa 11 kauden aikana 180 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Belgian pääsarjassa hän pelasi 18 ottelua ja teki kolme maalia. Club Penguin
Joka pelaajalla on oma iglunsa, jota rekisteröitynyt ja jäsenmaksua maksava pelaaja voi myös sisustaa. Muut pelaajat voivat mennä rekisteröitymättömän pelaajan igluun vain, jos pelaaja on merkitty ystäviin. Ainoastaan rekisteröityneet pelaajat voivat tehdä omasta iglustaan kaikille vapaakulkuisen sekä ostaa sinne tavaroita. Mikael Samuelsson
Samuelsson teki Rangersin kanssa jatkosopimuksen ja aloitti kauden 2002–2003 Rangersin pelaavassa kokoonpanossa. Helmikuussa 2003 hän siirtyi osana kahdeksan pelaajan jättikauppaa Pittsburgh Penguinsiin. Samuelssonin lisäksi Rangers lähetti Rico Fatan, Joel Bouchardn, Richard Lintnerin ja rahaa Penguinsille vaihdossa Aleksei Kovaljoviin, Dan LaCoutureen, Janne Laukkaseen ja Mike Wilsoniin. Hän teki kaudella yhteensä 80 ottelussa tehot 10+14=24. American Association (1800-luku)
Yksikään pelaaja, joka on pelannut pääosan urastaan American Associationissa ei ole saanut paikkaa Baseball Hall of Famessa. Perinnöksi liigasta jäi muutama joukkue, jotka saivat pysyvästi paikan National Leaguessa. Pittsburgh Pirates siirtyi NL:aan kauden 1886 jälkeen, Bridegrooms/Dodgers ja Cincinnati Reds kauden 1889 jälkeen ja Browns/Cardinals liigan tultua lakkautetuksi kauden 1891 jälkeen. NL:n supistettua joukkuemääränsä kahdestatoista kahdeksaan kaudelle 1900 puolet jäljelle jääneistä joukkueista oli entisiä American Associationin jäseniä. Timo Seikkula
Seikkula on Junkkarit HT:n oma kasvatti. Hän pelasi siellä täyden kauden miesten I-divisioonaa jo 16-vuotiaana kaudella 1994–1995. Seikkula teki runkosarjassa 44 ottelussa tehot 1+2=3. Kaudella 1995–1996 hän teki 41 ottelussa tehot 9+9=18. Pittsburgh Penguins varasi Seikkulan numerolla 238 . Hän on Jussi Jokisen ja Joni Puurulan lisäksi historian ainoa Junkkareista NHL:ään varattu pelaaja. Seikkula ei kuitenkaan ole pelannut Pohjois-Amerikassa. Pittsburgh Penguins
Mario Lemieux on ollut tulokauskaudestaan asti joukkueen todellinen tukipilari johdattaen sen kahteen Stanley Cup -voittoon seuran kapteenina, tehden paljon tehopisteitä, voittaen lukuisia henkilökohtaisia palkintoja, uhmaten Gretzkyn ennätyksiä. Aktiivipelaajauran jälkeen hän on toiminut seuran osaomistajana. Lemieux on voittanut Stanley Cupin myös seuran omistajana vuosina 2009, 2016 ja 2017."V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, JAH = jatkoaikahäviötTM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit" König Palast
König Palast on areena saksalaisessa Krefeldin kaupungissa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Areenaa käytetään pääasiassa jääkiekkoon, ja se onkin jääkiekkoseura Krefeld Pinguinen kotiareena. Pinguine pelaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla DEL-liigassa. König Palastia alettiin rakentaa vuonna 2003 ja se valmistui joulukuussa 2004. König Palastin kapasiteetti jääkiekko-ottelussa on 8 109 henkilöä. Sidney Crosby
19-vuotiaasta Crosbystä tuli kaudella NHL:n historian nuorin 200 pisteeseen yltänyt pelaaja ja Pohjois-Amerikan joukkuelajien kaikkien aikojen nuorin pistepörssin voittaja. Crosby keräsi runkosarjassa 36+84=120 tehopistettä. Kesäkuussa 2007 Crosby valittiin seuransa kapteeniksi NHL-historian nuorimpana. Samassa kuussa hänestä tuli seitsemäs pelaaja, joka on voittanut samalla kaudella Lester B. Pearson -palkinnon, Hart Trophyn ja Art Ross Trophyn. Samalla hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin Pearson-palkinnon voittaja. Crosby solmi heinäkuussa 2007 Penguinsin kanssa 8,7 miljoonan dollarin vuositulot takaavan 5-vuotisen sopimuksen. Club Penguin
Salaiset agentit ovat Club Penguinin vakoojia, joista muut pingviinit eivät ole tietoisia. Nämä agentit valvovat turvallisuutta, heidän porttikielloistaan otetaan hieman isompi kanta kuin muilta ja he suorittavat salaisia tehtäviä, joita on kymmenen. Agenteilla on vakoilupuhelin, jolla he pääsevät teleportoitumaan joka paikkaan, myös salaiseen päämajaan (EPF command room). Uusi agenttipuhelin tuli 2010. Salaisiksi agenteiksi pääsevät henkilöt, jotka ovat tehtävään sopivia. Nykyisin lähes kaikki pingviinit ovat salaisia agentteja, koska Internetistä löytyy ohjeet testin täyttämiseen. Pingviinin täytyy saada kutsu agenttitestiin jo agenttina olevalta pingviiniltä tullakseen agentiksi. EPF command room on agenttien päämaja, jonne pääsee vakoojapuhelimen ja "Everyday Phoning Facility"n kautta. Päämajassa on myös VR-huone (virtual reality), johon pääsee tube transportin kautta. Siellä on mahdollista nähdä vuosien 2005, 2007 ja 2010 päämajat. Samassa paikassa voi myös aloittaa tehdä salaisia tehtäviä, joista saa erilaisia lahjoja kun sellaisen on suorittanut loppuun. Voit pelata pelejä nimeltä "Missions". Peliä voi pelata vaikket olisikaan agentti. Missionseja on yksitoista. Paul Parker
Elokuussa 1991 Manchester United osti Parkerin kahdella miljoonalla punnalla. Debyyttinsä hän teki jo samassa kuussa ottelussa Notts Countya vastaan. Yli sata ottelua ManUssa pelannut Parker edusti seuraa viisi kautta, jonka aikana hän oli mukana voittamassa muun muassa kolmea liigamestaruutta ja kahta liigacupia. Parin viimeisen United-kauden aikana Gary Neville korvasi Parkerin sekä seurajoukkueessa että maajoukkueessa. Jake Muzzin
Muzzinin varasi NHL:ään numerolla 141 Pittsburgh Penguins. Muzzin ei kuitenkaan Pittsburghissa pelannut, vaan teki vapaana agenttina sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa tammikuussa 2010. Michel Ouellet
Ouellet sai NHL-varauksen, kun Pittsburgh Penguins varasi hänet numerolla 124 neljännellä kierroksella. Hän siirtyi ammattilaiskaukaloihin kaudella 2002–2003, joka kului pääasiassa Penguinsin ECHL-yhteistyökumppani Wheeling Nailersin riveissä. Hän pelasi tuolla kaudella myös neljä ottelua AHL-seura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Kaudet 2003–2004 ja 2004–2005 Ouellet pelasi kokonaan Wilkes-Barre/Scrantonissa ollen molemmilla kausilla joukkueen eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Ensiksi mainitulla kaudella hän teki 49 tehopistettä (30 maalia ja 19 syöttöpistettä) 79:ssä runkosarjaottelussa ja jälkimmäisellä 63 tehopistettä (31 maalia ja 32 syöttöpistettä) 80:ssä runkosarjaottelussa. Hän voitti molemmilla kausilla myös joukkueen sisäisen maalipörssin. Keväällä 2004 Ouellet pääsi pelaamaan AHL:n mestaruudesta eli Calder Cupin voitosta, kun Wilkes-Barre/Scranton kohtasi loppuotteluissa Milwaukee Admiralsin. Admirals vei finaalisarjan suoraan voitoin 4–0. Vuonna 2004 Ouellet tuli valituksi myös AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen voitettuaan tulokkaiden maalipörssin ja sijoituttuaan viidenneksi tulokkaiden pistepörssissä. Anaheim Ducks
Kaudella 1995–1996 Paul Kariya nousi Anaheimin tähtipelaajaksi, ja hänet valittiin un ainoana Mighty Ducksin pelaajana. Joukkueen maalinteko nojasi lähes yksinomaan Kariyaan, joka oli vuoden 1996 tammikuussa tehnyt runkosarjassa 51 tehopistettä ja oli koko NHL:n pistepörssin 14. sijalla. Helmikuussa 1996 Anaheim teki yhden seurahistoriansa merkittävimmistä kaupoista, kun se kauppasi Winnipeg Jetsiin puolustaja Oleg Tverdovskin, laitahyökkääjä Chad Kilgerin ja oikeuden kolmannen kierroksen varausvuoroon . Winnipegistä Anaheimiin sen sijaan siirtyivät yksi neljännen kierroksen varausvuoro, keskushyökkääjä Marc Chouinard ja laitahyökkääjä Teemu Selänne.