Voiko tulivuori peittää kokonaisen saaren?
Tulivuorenpurkaus
Tulivuorenpurkaus voi myös luoda tappavia pitkäaikaisvaikutuksia tuhoamalla viljelysmaat. Purkaus tappaa yleensä 2/3 uhreistaan ensimmäisen kuukauden sisällä. Tulivuoren laava voi virrata hyvinkin pitkiä matkoja, jopa kymmeniä kilometrejä. Yleensä laava virtaa muutaman metrin tai kilometrin tuntivauhtia, mutta voi jyrkillä rinteillä virrata 10 km/h. Laava, jonka lämpötila on 500–1 200 °C, polttaa, murskaa ja hautaa kaiken alleen. Ihmiset ja muut eläimet ehtivät kuitenkin yleensä pois sen alta. Vammoja on tullut, kun uteliaat menevät liian lähelle, tai kun ihmiset jäävät loukkuun eri suunnista lähestyvien laavavirtojen väliin.
Kyproksen tasavalta
Kyproksen tasavalta hallitsee noin kahta kolmasosaa Kyproksen saaresta. Tróodos-vuorten massiivi muodostaa valtaosan tasavallan alueesta. Vuoristo on mineraalipitoinen veden alla syntynyt doomi, ja muodostaa Kyproksen korkeimman vuoriston. Myös koko saaren korkein kohta Ólympos-vuori () sijaitsee Tróodoksessa. Jaava
Jaava sijaitsee laattatektonisesti euraasian laatan ja indo-australian laatan saumakohdassa, paikassa jossa Jaavan saari on vajoamassa indo-australian laatan alle. Mannerlaattojen saumakohdassa sijaitseva Jaava on vulkaanisesti hyvin aktiivinen ja saarella sijaitsee yli sata tulivuorta, joista noin neljäkymmentä on aktiivisia. Itä-länsi suunnassa kulkeva vuorijono muodostaa saaren selkärangan. Korkein tulivuori on 3 676 metriä korkea Semeru. Aktiivisin tulivuori saarella on Merapi, joka purkautuu 5-10 vuoden välein. Tulivuori
Paitsi Maassa, tulivuoria tiedetään olevan ainakin Venuksessa ja Marsissa sekä Jupiterin Io-kuussa. Lisäksi joissakin uloimpien planeettojen kuissa on havaittu kryovulkanismia, jossa lämpötila pysyy alhaisena, mutta kuun sisästä purkautuu vesihöyryä, metaania tai muita kaasuja. Atolli
Darwin järkeili, että trooppisella merellä vulkaanista saarta ympäröivä rantariutta (palleriutta) kasvaa ylöspäin saaren vajotessa (upotessa), saaren muuttuessa tyypiltään valliriuttasaareksi (esimerkiksi Bora Bora ja muut Seurasaaret). Rantariutasta tulee valliriutta sen ulomman osan pysyessä merenpinnan tason lähellä hyvien kasvuolosuhteiden ansiosta, kun taas riutan sisäosan kasvuvauhti jää jälkeen ja se muodostaa laguunin, koska olosuhteet ovat heikommat koralleille ja kalkkileville. Ajan myötä entinen tulivuori vajoaa merenpinnan alle koralliriutan jatkaessa kasvua lähellä merenpintaa. Tässä vaiheessa saaresta on tullut atolli. Savo (saari)
Saaren tulivuoren viimeisimmän purkauksen ajankohtaa ei tiedetä tarkasti, mutta sen arvellaan purkautuneen vuosien 1835 ja 1850 välillä. Purkaus oli todella massiivinen ja se tuhosi kaiken elämän saarelta hetkeksi. Viimeistä edeltävä purkaus tapahtui vuonna 1568. World Organization of Volcanic Observatoriesin mukaan saaren tulivuori on aktiivinen 100 ja 300 vuoden välein. Krakataun tulivuorenpurkaus 1883
Purkauksen voima oli tulivuoriasteikolla VEI 6 200 Mt eli noin neljä kertaa suurempi kuin suurin ihmisen räjäyttämä vetypommi Tsar-Bomba tai 10 000 Hiroshiman atomipommia. Purkaus sinkosi 10 km³ tiheää kiveä (DRE) vastaavan määrän ainetta. Räjähdys synnytti halkaisijaltaan n. 5 km:n suuruisen kraatterin. Purkaus hajotti 450 m korkean saaren pikkusaariksi, joiden keskellä syntyi jopa 275-metrinen syvänne. Annobón
Annobón kuuluu yhdessä tuliperäisten São Tomén, Príncipen ja Biokon saarten kanssa tuliperäiseen ”Kamerunin-linjaan” (), joka jatkuu Afrikan mantereella Kamerunin ja Nigerian alueilla. Annobónin saari on merellisestä kuoresta kohoavan 5 300 metriä korkean kerrostulivuoren huippu. Tulivuori on muodostunut vähitellen; nykyisen saaren ympärille on purkausten tuloksena levinnyt palagoniittista breksiaa. Pääosa saaren kallioperästä sen sijaan on tulivuoresta purkautunutta basalttia. Annobónin vanhimmalla basalttilaavavirralla on ikää 18,4 miljoonaa vuotta. Noin 5,3 miljoonaa vuotta sitten kerroksittaisista basalttilaavavirroista muodostui vulkaaninen tuhkakartio, jonka tulivuoren kraatteriin jähmettyneet trakyyttiset laavatapit madalsivat 3,9 miljoonaa vuotta sitten. Saaren pohjoisosaan 2,6 miljoonaa vuotta sitten vaikuttaneen tulivuorenpurkauksen tuloksena syntyi muun muassa trakyyttia, basaniittia ja tristaniittia. Viimeisimmissä alle 100 000 vuotta sitten tapahtuneissa purkauksissa saaren etelä- ja pohjoisosiin virtasi basalttisia laavavirtoja ja nykyisestä kraatterijärvestä purkautui basalttista tuffia. Nykyisin uusien purkausten vaara on mitätön. Kanariansaaret
Nykyiseen teoriaan on päädytty, koska alueen vulkanismi on monimutkaista eikä sitä voi siksi yksin selittää kuuman pisteen avulla. Alueella on kyllä vaipassa positiivinen lämpöanomalia, mutta se johtuu vanhan pluumin residuaalista eikä niinkään nykyisestä pluumista. Myös Atlasvuoristo liittyy alueen vulkanismiin: vuoriston siirros jatkuu jossain määrin Kanariansaartenkin kohdalle, mutta mantereen ja saariryhmän välillä olevalla merialueella sedimenttikerros on niin paksu, etteivät siirrokset ole täysin kehittyneitä sillä välillä. Saarten nousuun liittyvät siirrokset eivät kuitenkaan ole varsinaisia ylityöntösiirroksia, vaan saarten alueella on useita transpressiivisiä strike-slip-siirroksia. Tulivuori
Kerrostulivuori muistuttaa rakenteelta perinteistä vuorta. Niiden huiput kohoavat jyrkästi ja alarinteet ovat loivempia. Kerrostulivuoria löytyy kaikilta alityöntövyöhykkeiltä. Niitä syntyy, kun sulava mannerlaatta sukeltaa toisen alle ja vie samalla mukanaan merivettä ja merenpohjan sedimenttejä. Tulivuoren synnyttävä magma on sitkasta ja runsaasti kaasua sisältävää. Kerrostulivuorten purkaukset ovat räjähdysmäisiä, ja laavavirtojen lisäksi niissä sinkoutuu ilmaan tuhkaa ja kiven kappaleita. Jyrkkärinteinen ja usein symmetrinen purkauskartio syntyy, kun tefralaskeumat ja laavavirrat kasaantuvat päällekkäin. Kerrostulivuoresta voi tulla pyöreälakinen, jos sen magma on hyvin sitkeää. Se jähmettyy nopeasti ja muodostaa kraatteriin purkauskanavan tukkivan laavatapin tai -kupolin. Seuraavan kerran purkautuessaan magma räjäyttää laavatapin ja muuttaa huipun muodon. Maui
Haleakala on suuri ei aktiivinen tulivuori saaren itä-osassa. Se peittää saaresta jopa 75 %. Tulivuoren nimen suora käännös nimestä tarkoittaa "auringon kotia". Tulivuori ei ole kuitenkaan täysin sammunut, ja viimeinen tulivuoren purkaus oli vuonna 1790. Genovesa
Genovesan tulivuorisaaren ikää ei pystytä tarkasti määrittämään, sillä laavassa on vain vähän kaliumia. Monet laavamuodostelmista näyttävät kuitenkin nuorilta. Vaikka tulivuoren purkautumisesta ei ole historiallisia todisteita, sitä pidetään edelleen aktiivisena. Saaren keskellä on pieni kraatterijärvi. Tulivuorenpurkaus
Toisaalta tulivuoret vapauttavat ilmakehään hiilidioksidia ja muita kasvihuonekaasuja ja voivat joskus lämmittää ilmastoa. Reikäleipäkunta
Määrittelystä riippuen täydellinen enklaavi voi jäädä muodostumatta myös valtakunnan maa- tai merirajalla. Närpiö on Kaskisten ainoa rajanaapuri maa-alueella, mutta Kaskinen ulottuu kapeaa käytävää myöten merellä aluevesirajalle, joten Närpiö ei ympäröi Kaskista joka puolelta. Toinen vastaava esimerkki on ollut Tornio ja Alatornio. Alatornio ympäröi Torniota joka puolelta Suomen alueella, mutta lännessä Tornio rajoittui Ruotsin Haaparantaan. Myös Utsjoki on Suomen alueella joka puolelta Inarin ympäröimä, mutta se rajoittuu myös Norjaan. Kilpitulivuori
Monet maapallon suurimmista tulivuorista ovat kilpitulivuoria. Suurin tulivuorista on Havaijin suurimmalla saarella sijaitseva Mauna Loa. Kilpitulivuoria on myös mm. Galápagossaarilla sekä Luoteis-Yhdysvalloissa Oregonin ja Washingtonin osavaltioissa. Réunionin saarella sijaitseva "Piton de la Fournaise" on yksi maapallon aktiivisimpia tulivuoria. Se purkautuu keskimäärin kerran vuodessa. Jäävuori
Jäävuoresta on harvoin näkyvissä 13 % enempää, koska meriveden ja jäätikköjään tiheysero on verraten pieni. Pinnan yläpuolella oleva jäävuoren huippu kuluu usein säiden armoilla ollessaan mielikuvituksellisiin muotoihin. Tulivuori
Tulivuorista purkautuu hehkuvansulaa magmaa, jota sen poistuttua kraatterista sanotaan myös laavaksi, kiinteitä kiviä, pölymäistä ainetta ja kaasuja. Tulivuori
Tulivuoret jaetaan rakenteensa puolesta kahteen päätyyppiin, keskustulivuoriin ja purkaushalkeamiin. Keskustulivuoret voivat olla jyrkkärinteisiä kerrostulivuoria tai loivarinteisiä kilpitulivuoria. Tulivuoren purkauskanavan aukenemiskohtaa kutsutaan kraatteriksi. Kaldera puolestaan on aiemmassa räjähdyspurkauksessa syntynyt suuri kraatteri vuoressa. Uusi kraatteri saattaa aueta kalderan sisällä. Joskus purkaus hakee uuden kanavan esimerkiksi vuoren kylkeen, jolloin puhutaan sivukeilasta. Kīlauea
Kīlauea on nuorin ja lounaisin tulivuori Havaijilla. Sen jatkuva purkautuminen alkoi vuonna 1983 ja 21. toukokuuta 2010 se oli jatkunut jo 10 000 päivää. Se onkin pisimpään yhtäjaksoisesti purkautunut tulivuori maailmassa. Tulivuoren itäisellä rift-vyöhykkeellä on Puʻu ʻŌʻō -niminen purkausaukko. Vulkanologia
Kuumat kohdat ovat litosfäärissä olevia pysyviä pystysuoria purkausaukkoja, jotka synnyttävät laavan purkautuessa tulivuoria. Näistä purkautuu säännöllisesti laavaa ja, kun laatat liikkuvat eteenpäin, uudelle paikalle syntyy toinen tulivuori. Näin muodostuu tulivuorien saariketju, esimerkiksi Havaijin saariketju on syntynyt tällä tavalla ja jatkaa muodostamistaan edelleenkin. Tulivuori
Tulivuoren räjähdyspurkaus saarella aiheuttaa tsunamin eli valtavan hyökyaallon. Räjähdyksessä syntyneen kalderan, kattilalaakson, täyttyminen vedellä luo hyökyaallon. Hyökyaalto, joka voi olla ainakin viisi metriä korkea, syntyy purkauspilven romahtaessa veteen. Jos tulivuori on valtameren rannalla, se voi aiheuttaa megatsunamin, yhden ihmiskunnan suurimmista katastrofeista. Tämä vaatisi sen että tulivuoresta lohkeaisi pala joka romahtaisi mereen. Tällainen mahdollisuus saattaa tiedemiesten mukaan olla esimerkiksi La Palman saarella. Taupo (tulivuori)
Taupo on tulivuori Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Sen keskellä on supertulivuoren kaldera, joka nykyään on Uuden Seelannin suurin järvi Taupojärvi. Tulivuori on osa Taupon vulkaanista aluetta. Tulivuori purkautui ensimmäisen kerran arviolta 300 000 vuotta sitten. Noin vuonna 180 sattunut purkaus, joka tunnetaan myös nimellä Hatepen purkaus, oli yksi suurimmista purkauksista mikä on kirjattu ylös. Purkaus oli arviolta luokkaa 7. Tämän jälkeen vuori ei ole purkautunut. Tulivuoren lähistöllä on kuumia lähteitä ja Horomatangin, Rotokawan ja Turangin hydrotermisesti aktiiviset alueet. Tulivuorenpurkaus
Vuoren rakenteessa vuorottelevat purkausjätteiden ja laavan eri kerrokset. Hapan laava on usein kaasupitoista ja sitkasta, jolloin kaasujen paineen nopeat muutokset voivat aiheuttaa räjähdyspurkauksia. On mahdollista, että koko vuori yksinkertaisesti räjähtää kappaleiksi, esimerkkeinä Krakataun ja St. Helensin purkaukset. Jos laava on erityisen sitkeää, se saattaa kovettua kraatteriin niin sanotuksi laavatapiksi. Tällöin räjähdyspurkauksen riski kasvaa erityisesti, sillä se antaa mahdollisuuden paineen nousuun vuoren sisällä. Jotkut vuoret kuten Vesuvius saattavat purkautua vuoroin rauhallisesti, vuoroin räjähdyspurkauksin. Vesuviuksen tunnetuin purkaus lienee vuonna 79 Pompejin, Herculaneumin ja Stabiaen tuhoon johtanut purkaus. Räjähdyspurkauksiin liittyy usein myös pyroklastinen pilvi, jossa räjähdyksen synnyttämä hienojakoinen ja tulikuuma tuhka- ja laavapöly polttaa kaiken eteen osuvan. Marsin kaasukehä
Pölymyrsky vaeltaa synnyttyään länteen Tharsiksen seudulle. Planeetan laajuinen pölymyrsky peittää useimmat piirteet, pöly leviää niillekin alueille, joilla tuuli ei ole kaikkein voimakkainta. Tällöin planeetalta erottuvat vain napalakit, aavistus tummista alueista ja korkeimmat Tharsis-harjun tulivuoret. Megatsunami
Megatsunameja voivat synnyttää tulivuoret muun muassa Kanariansaarilla, Réunionilla Madagaskarin lähellä ja Havaijilla. Esimerkiksi putoava laaja lohkare tai tulivuoren hajoaminen veteen voi synnyttää megatsunamin. Korkein megatsunami historiassa oli n. 700 metriä korkea. Mutta tällaisia esiintyy arviolta vain 200 000 vuoden välein. Semisopochnoi
Saarella tapahtui vuonna 1873 tulivuorenpurkaus. Seuraavan sadan vuoden kuluessa saarella oli vähintään neljä muuta purkausta, mutta niitä on dokumentoitu niukasti. Viimeisin purkaus saarella tapahtui 13. huhtikuuta 1987, ja oli VEI-asteikolla 2. Suurin osa historiallisista purkauksista on ilmeisesti peräisin Mount Cerberuksesta, tosin myös Lakeshore Conen ja Sugarloaf Peakin on väitetty olleen aktiivisia historiallisena aikana. Esimerkiksi vuoden 1987 purkausta on epäilty Sugarloaf Peakin purkaukseksi. Suurin osa saaresta on peittynyt andesiittiseen ja basalttiseen tuhkaan. Huippuvuoret
Huippuvuoret (, ) on Norjalle kuuluva saaristo Pohjoisella jäämerellä. Kolmella saarella, Länsimaalla (), Karhusaarella ja Hopenilla, on asutusta. Toiseksi suurin saari, Koillismaa on asumaton. Saariston pinta-ala on 62 160 neliökilometriä ja niiden ilmasto on arktinen, vaikkakin Golfvirran viimeisten haarojen ansiosta leudompi kuin muilla yhtä pohjoisilla alueilla. Quetzaltenango
Kaupunkia ympäröi neljä tulivuorta: Siete Orejas (3370 m), Santa Maria (3772 m), Zunil (3533 m) ja Santo Tomás (3505 m). Santa Maríalle voi kiivetä, sieltä voi seurata viereisen Santiaguiton purkautumista. Havaiji
Havaijisaaret ovat syntyneet Tyynenmeren mannerlaatan liikkuessa luoteeseen niin sanotun kuuman pisteen yli. Kuuman pisteen kohdalla muodostuu tulivuori, joka ajan myötä nousee merenpinnan yläpuolelle synnyttäen saaren. Mannerlaatan liikkuessa vuosimiljoonien kuluessa tulivuoret ovat liikkuneet pois kuumasta kohdasta luoteeseen, sammuneet ja eroosion vaikutuksesta pienentyneet. 35 kilometriä Havaijin saaresta etelään on syntymässä uusi saari, Loihi. Havaijin tunnetuimpia tulivuoria ovat Mauin Haleakala ja Havaijin saaren Mauna Kea, Mauna Loa ja Kilauea, joista kaksi viimeisintä ovat edelleen aktiivisia. Bouvet’nsaari
Bouvet’nsaaren korkein kohta on merenpinnan yläpuolella. Se sijaitsee kraatterin lounaisreunalla. Kraatterin jään peitossa oleva pohja on noin korkeudessa. Tulivuoren kartio laskeutuu tasaisesti rannikkoja kohti. Itärannalla se laskeutuu korkeuteen ja etelärannalla korkeuteen merestä. Länsi- ja pohjoisrannikoilla rinne päättyy korkeaan jyrkänteeseen. Rannikkokaistale on hyvin kapea ja aaltojen pieksemä, joten saarelle pääsy on hyvin vaikeata.
Saaren rannikolla on joitakin huomattavia niemiä ja niemekkeitä. Idässä Kapp Lollossa on 80 metriä korkeita kallionjyrkänteitä. Keskellä pohjoisrannikkoa on kasvillisuudesta lähes autio Kapp Valdivia. Saaren luoteiskulmassa on Kapp Circuncision, joka on lumeton korkeuteen asti. Sen lounaispuolella on noin pitkä Nyrøysa, joka nousee korkeuteen pohjoisosassaan. Saaren eteläosassa on korkeudessa oleva Rustadkollenin tasanko. Uuden-Seelannin maantiede
Uuden-Seelannin saarilla on kaikkialla havaittavissa vulkanismin merkkejä. Eteläsaarelta ne ovat sammuneet miljoonia vuosia sitten, mutta pohjoissaari on edelleen aktiivista aluetta. Alue alkaa Ruapehu-tulivuorelta, kulkee kohti koillista 30 kilometrin levyisenä vyöhykkeenä White Islandin saarelle. Törmäysvyöhykkeisiin muodostuu lähinnä kerrostulivuoria, jotka saattavat olla purkautuessaan hyvin rajuja. Uuden-Seelannin vulkaaniseen toimintaan kuuluvat myös laajat laavakentät. Maassa on kymmenkunta aktiiviseksi luokiteltua tulivuorta, joista viisi on joissain määrin jatkuvasti aktiivisia. Tulivuoret purkavat runsaasti tefraa eli kivituhkaa. Tämä aines kerääntyy vuorten rinteille metrien paksuisiksi kerroksiksi. Kun ne vettyvät tai maanjäristyksen vuoksi lähtevät liikkeelle, syntyy vaarallisia lahareita. Myös ihmisen toiminnan takia voimistunut eroosio on lisännyt laharien määrää. Santoríni
Aiemmin Santorínin paikalla sijainneen pyöreänmuotoisen saaren keskiosa romahti mereen useita satoja tuhansia vuosia sitten, kun sen alla sijainnut magmakammio tyhjeni tulivuorenpurkauksessa. Sen jälkeen tulivuori on täyttänyt syntyneen kalderan uudelleen, ja prosessi on toistunut useita kertoja. Islanti
Islanti sijaitsee Euraasian ja Pohjois-Amerikan mannerlaattojen välisellä saumalla. Tämän vuoksi Islannissa on suuri määrä tulivuoria, ja siellä tapahtuu myös paljon maanjäristyksiä. Islannin lounaispuolella sijaitsevien Vestmannasaarien eteläpuolelle syntyi 1960-luvulla vedenalaisten tulivuorenpurkausten seurauksena Surtseyn saari. Saari on ollut syntymisestään asti rauhoitettu, jotta tieteilijät voivat tutkia, kuinka kasvit ja eläimet valtaavat täysin uuden maa-alueen. Tulivuori Hekla purkautui viimeksi vuonna 2000. Sittemmin myös Eyjafjallajökull-jäätikön alla oleva samanniminen tulivuori alkoi purkautumaan vuoden 2010 alkupuolella. Purkauksen aiheuttama tuhkapilvi sotki lentoliikennettä koko Euroopassa. Havaiji (saari)
Havaijin saari (, ) on Yhdysvaltoihin kuuluvien Havaijisaarten ja Havaijin osavaltion suurin saari. Havaijin saaren pinta-ala on yli kaksi kertaa kaikkien muiden saariryhmän saarten pinta-ala yhteensä. Se koostuu viidestä kilpitulivuoresta, suurimpina Mauna Kea (4 206 m) ja Mauna Loa (4 170 m), joista ensimmäinen on maailman korkein vuori meren pohjasta mitattuna ja jolla sijaitsee useita tähtitieteellisiä observatorioita. Mauna Loa on edelleen aktiivinen. Kilauea (1 222 m) on tällä hetkellä maailman aktiivisin tulivuori saaren etelärinteellä, joka on purkautunut jatkuvasti vuodesta 1983, kasvattaen saaren pinta-alaa jatkuvasti.
Vanhin tulivuorista on Kohala (1 700 m), joka ei ole purkautunut 60 000 vuoteen. Hualalai (2 523 m) saaren länsiosassa purkautui viimeksi 1801. Wolf (tulivuori)
Wolf on tulivuori Galápagossaarten Isabelalla. Se on saariston korkein vuori. Se kohoaa 1 710 metrin korkeuteen, ja sen rinteet ovat jyrkemmät kuin monien muiden Galápagosin tulivuoren. Wolfin huipulla on 6 x 7 kilometrin laajuinen ja 700 metrin syvyinen kaldera. Tulivuorenpurkaus
Tuhoisimpia purkauksia ovat maan sisään patoutuneen kaasun aiheuttamat räjähdyspurkaukset, joissa tulivuoren huippu tai osa reunaa lentää ilmaan. Räjähdyksen aiheuttaa pääasiassa vulkaanisten kaasujen laajeneminen, kun ne pääsevät suuresta paineesta ilmakehään, tai magman joutuminen kosketuksiin veden kanssa. Tällaisia räjähdyspurkauksia ovat Vulcano- ja Plinius-purkaukset, joissa magma on sitkasta ja tukkii helposti purkausaukon. Räjähdykset levittävät suuret määrät magmaa tuhkana ja karkeampana pyroklastisena materiaalina. Laavaa ei niissä kuitenkaan synny paljoakaan. Plinius-purkaus voi loppuvaiheessa jopa tuhota koko vuoren. Tulipallo
Tulipallot "hehkuvat" noin 30–120 kilometrin korkeudessa. Yleensä tulipallo nähdään laajalla alueella ja valovoimaisimmat suuret tulipallot muuttavat yön hetkellisesti päiväksi sinertävällä valollaan. Ison tulipallon kirkkaus voi hyvinkin olla täyttäkuuta kirkkaampi ja sen miniminopeus ilmakehässä on vähintään 8 km/s. Tulipallo jättää joskus taivaalle minuutteja kestävän hohtavan vanan, joka hitaasti muuttaa muotoaan yläilmakehän tuulten kuljettamana. Vana hohtaa valoa joka on syntyisin hapen ja otsonin rekombinaatioreaktioista, joissa katalyytteina toimivat natrium-atomit ja rautaoksidi-molekyylit. Myōjin-shō
Myōjin-shō () on noin 450 km Tokiosta etelään sijaitseva merenalainen tulivuori. Tulivuori on ollut aktiivinen vuodesta 1869 lähtien ja se on purkautunut useasti. Tulivuoren voimakkain purkaus aiheutti pienen saaren syntymisen ja tuhoutumisen. Rittersaari
Tulivuori purkautui uudelleen 19.–20. toukokuuta 2007. Purkaus aiheutti hyökyaallon, joka tuhosi rakennuksia Papua-Uuden-Guinean saarilla. Lisäksi kymmenen tuhannen Siassinsaaren asukkaan raportoitiin joutuneen pakenemaan kukkuloille. Madeiran maantiede
Madeiran saari sijaitsee suuren vedenalaisen kilpitulivuoren päällä, joka kohoaa noin kuusi kilometriä valtameren pohjasta. Madeira on saariryhmän geologisesti nuorin saari. Se syntyi useiden vedenalaisten tulivuorenpurkausten seurauksena. Ensimmäinen purkauksen arvioidaan tapahtuneen noin 15 miljoonaa vuotta sitten, mutta merenpinnan yläpuolelle Madeira alkoi kuitenkin kohota vasta noin viisi miljoonaa vuotta sitten. Purkaukset päättyivät noin 700 000 vuotta sitten, jonka jälkeen saarta kulutti voimakas eroosio. Vulkaaninen toiminta aktivoitui myöhemmin uudestaan ja muokkasi saaren pintaa. Viimeisimmät tulivuorenpurkaukset tapahtuivat noin 6 500 vuotta sitten. Madeira on noin 57 kilometriä pitkä ja 22 kilometriä leveä. Pinta-alaa sillä on noin 740 neliökilometriä. Korkeuserot Madeiran saarella ovat suuria. Korkein vuori Pico Ruivo kohoaa 1 862 metrin korkeuteen. Toiseksi ja kolmanneksi korkeimmat vuoret ovat Pico das Torres (1 851 m) ja Pico do Areeiro (1 818 m). Saarta ympäröi syvä merialue. Jo muutaman kymmenen kilometrin päässä saaren pohjoisrannikosta on jo 2 500–4 000 metrin syvänteitä. Madeiralla kulkee yli 2 000 kilometriä levadoita, jotka kuljettavat sateisesta vuoristosta vettä saaren kuivempaan etelä- ja kaakkoisosaan, joka sopii paremmin maanviljelylle ja asutukselle. Virtaava vesi tuottaa samalla vesivoimaa. Tulivuorenpurkauksen vaikutukset ilmastoon
Monien tutkijoiden mielestä voimakkaat tulivuorenpurkaukset alentavat tilapäisesti maapallon pintalämpötilaa hieman. Tulivuoren purkaustuotteet heijastavat ilmassa leijuessaan Auringon Maata lämmittävää säteilyä pois. Auringon säteilyä heijastavat erityisen hyvin tulivuoren purkauskaasuista reagoimalla syntyneet rikkihappopisarat ja myös vulkaaninen tuhkapöly. Monesti purkauksen lämpötilaa alentava vaikutus kestää muutaman vuoden. Maapallon ilmavirtausten sisäiset mekanismit voimistavat tulivuorenpurkauksen aiheuttamaa lämpötilan alenemaa.. Tulivuoren purkaustuotteiden Auringon säteilyä heikentävää vaikutusta kuvataan ilmakehän optisella paksuudella. Varsinkin korkealle ulottuneet hyvin suuret räjähdysmäiset tulivuorenpurkaukset ovat historiassa muuttaneet tavanomaisen satokauden kiertoa ja sadot ovat epäonnistuneet aiheuttaen nälänhätiä. Esimerkiksi Laki-tulivuori purkautui Islannissa 1783. Vuonna 1815 tapahtunut Tamboran purkaus laski pohjoisen pallonpuoliskon keskilämpötilaa 1 °C. Vuoden 1816 kesäajankohtana Italiassa satoi lunta ja hallat tuhosivat satoja aiheuttaen laajaa nälänhätää. Vuonna 1991 tapahtunut Pinatubon purkaus alensi maapallon pintalämpötiloja muutaman vuoden. Kreikan maantiede
Aktiivisin tulivuoritoiminta sijoittuu Egeanmeren poikki kulkevan niin kutsutun helleenisen kaaren alueelle. Sen olemassaolo on seurausta siitä, että ympäröivien mannerlaattojen liike repii Egeanmeren laattaa hitaasti kahtia koillis-lounaissuunnassa suurin piirtein laatan keskeltä. Sama ilmiö on synnyttänyt Korintinlahden, kun Peloponnesos repeytyy irti muusta Manner-Kreikasta. Kreikan ainoa varsinainen aktiivinen tulivuori on kaaren keskivaiheilla sijaitseva Santoríni. Sen kokonaisuuteen kuuluu varsinaisen Santorínin saariryhmän kalderan lisäksi joukko merenalaisia tulivuoria, kuten Koloúmpo. Jonkin verran vulkaanista toimintaa on edelleen myös Nísyroksella ja Méthanalla. Monet saaret, kuten Samothráki, Límnos, Kos ja Mílos, ovat muinoin sammuneita tulivuoria. Tulilordi
Tulilordin todellinen voima onkin hänen kykynsä kanavoida ja hallita kosmista voimaa tähtitulen muodossa. Hänen vanha kehonsa adjustoitui sisältämään valtavia energiamääriä ja siksi Tulilordi onkin käytännössä elävä pienoistähti. Aloha, Scooby-Doo
Scooby, Shaggy ja muut Mysteeri Oy:n jäsenet matkaavat Havaijille, jossa heidän täytyy selvittää miksi tunnettu surffaaja katosi samalla kun ryhmää ja koko saarta uhkaa purkautumisen partaalla oleva tulivuori. Lisäksi saarella velloo ilkeä henki Wiki-Tiki, joka pikku Tikineen terrorisoi kylää ja sen asukkaita. Jäävuori
Meren yllä oleva suhteellisen yhtenäinen railojen rikkoma jääpeite ja jäävuoret vaeltavat talvella kauas etelään pohjoisella pallonpuoliskolla, mutta vetäytyvät kesällä pohjoiseen. Atlantilla kylmä Labradorinvirta kuljettaa lännessä jäävuoria 40. leveysasteelle etelään, mutta idässä lämmin Golfvirta pitää merta jäävuorettomana Islantiin 60. leveysasteelle. Eri talvina ovat meren jääpeite ja vuoret erilaisia. Joinakin kylminä talvina jäävuoria on nähty huomattavasti normaalia etelämpänä. Yleensä pohjoisen pallonpuoliskon jäävuoret siis sulavat Newfoundlandin tienoilla, mutta joskus ne saattavat joutua Bermudan vesille asti. Eteläisellä pallonpuoliskolla ne kiertävät Etelämannerta myötäpäivään sirkumpolaaristen virtausten mukana. Tromssan lääni
Lääni käsittää lukuisia saaria, mukaan lukien kaksi Norjan rannikon suurinta saarta:
Eri saaret voivat erota maastollisesti toisistaan hyvinkin paljon. Jotkut ovat matalia, ja tuuli pääsee puhaltamaan niillä vapaasti. Toisilla saarista on jopa yli 1 000 metriä korkeita vuoria, jolloin vuoret tarjoavat myös jonkin verran tuulensuojaa. Myös Tromssan kaupunkisaaren ympärillä on runsaasti muita vuoristoisia saaria, jotka suojaavat kaupunkia merituulilta. Tuvalu
2000-luvulla Tuvalu on ollut julkisuudessa ilmaston lämpenemisen ja siitä johtuvan merenpinnan nousun takia. YK:n vuonna 1989 julkaiseman raportin mukaan Tuvalu on yksi niistä saarivaltioista, joita uhkaa hukkuminen 2000-luvulla. Tuvalu on ajanutkin tiukkaa ympäristöpolitiikkaa, ja vuonna 2001 se, Kiribati ja Malediivit uhkasivat haastaa Yhdysvallat oikeuteen, kun se ei ollut ratifioinut Kioton pöytäkirjaa. Tuvalu puolestaan hylkäsi Kööpenhaminan sopimuksen, sillä se piti sitä riittämättömänä. Uusi-Seelanti ja Niue ovat ainakin lupautuneet ottamaan vastaan tuvalulaisia ilmastopakolaisia. Pohjois-Mariaanit
Osalla saarista on aktiivisia tulivuoria, joista korkein sijaitsee Agrihanilla ja on saariston korkein kohta, 965 metriä. Saarilla on kolme päällystettyä ja kolme päällystämätöntä lentokenttää, yksi helikopterikenttä ja yli 350 kilometriä maantietä. Parhaat satamat ovat Saipanilla ja Tinianilla.
Saipan, Tinian ja Rota ovat omia kuntiaan. Lisäksi Aguijania hallitaan osana Tinianin kuntaa. Muut saaret muodostavat yhdessä pohjoisten saarten kunnan. Malaijien saaristo
Malaijien saaristo on yksi maailman tuliperäisimmistä alueista. Alueella on useita tulivuoria sekä korkeita vuoristoja; korkein huippu Kinabalu (4 101 m) sijaitsee Sabahin osavaltiossa Borneon pohjoisosassa. Ilmasto on trooppinen saariston sijaitessa päiväntasaajan molemmin puolin. Sademäärät ovat länsiosissa yli 3 000 mm vuodessa ja itäosissa 1 000 – 3 000 mm. Tulivuorenpurkaus
Niin sanotut kaaritulivuoret, kuten Pinatubo ja Chicon, sinkoavat purkaustuotteensa korkealle. Räjähdysmäiset, korkealle stratosfääriin ulottuvat tulivuorenpurkaukset lisäävät muutamaksi vuodeksi Maan pintalämpötilaa viilentävien purkaustuotteiden pitoisuutta ilmakehässä. Nimenomaan stratosfäärissä viilentävä vaippa toimii tehokkaasti ja säilyy kauan. Jäävuori
Jäävuoret ovat useimmiten valkoisia jään sisältämien ilmakuplien takia. Erittäin vanhasta ja suuren paineen alla syntyneestä jäästä muodostunut jäävuori voi myös olla sininen. Etelämantereen ympärillä voi myös tavata pullonvihreitä jäävuoria. Tutkijat eivät tarkalleen tiedä, mistä epätavallinen väri johtuu, mutta eräät tutkijat arvelevat pohjasta irronneiden sedimenttihiukkasten taittavan valoa, mikä saa jään näyttämään vihreältä. Ydintalvi
Ydintalvi on ilmiö, jossa valtavien räjähdysten seurauksena maapallo peittyy pölypilveen, joka himmentää auringon säteilyn ja aiheuttaa jääkauden. Ydintalven voivat aiheuttaa joko täysimittainen maailmanlaajuinen ydinsota, purkautuva supertulivuori tai meteoriitti. Kaikki halkaisijaltaan yli 100 metrin kokoluokkaa olevien meteoriittien törmäykset maapalloon ovat kohtalokkaita. Tulivuori
Tulivuorenpurkauksesta ilmaan noussut aines on vakava vaara lentoliikenteelle. Kivituhka naarmuttaa koneen etuosaa, jolloin siipien etureunan ja moottorien vahingoittuminen voi aiheuttaa vakavia vaaratilanteita, samoin ohjaamon ikkunoiden naarmuuntuminen niin, että niistä ei enää näe läpi. Mekaanisen naarmutuksen lisäksi purkauspilven happamat aineosat voivat aiheuttaa metallin syöpymistä, ja lasimaiset osat voivat sulaa ja takertua moottorin sisäosiin. Moottoreihin ajautuva tuhka voi myös tukkia niiden ilmanoton ja sammuttaa ne. Yhdeksän Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) perustamaa tiedotuskeskusta tiedottaa lentoliikenteelle vaarallisista purkauksista ja ennustaa tuhkapilvien leviämistä. La Palma
La Palman saari on tuliperäinen ja syntynyt vedenalaisen tulivuoren purkauksessa, jonka yhteydessä sen huippu on romahtanut ja muodostanut kalderan, Caldera de Taburienten. Saaren korkein kohta, Roque de los Muchachos, on 2 426 metriä merenpinnan yläpuolella ja on kalderan reunamuodostuman pohjoinen osa. Kalderan alueet muodostavat kansallispuiston. Viimeisin La Palman tulivuorenpurkaus tapahtui vuonna 1971, kun saaren eteläkärjessä oleva Teneguia-tulivuori purkautui. Salaperäinen saari
Viimeisenä palveluksenaan kuoleva kapteeni varoittaa Cyrus Smithiä saarta uhkaavasta vaarasta, joka on jopa pahempi kuin pelkkä tulivuorenpurkaus saattaisi olla: luola, jossa Nautilus lepää, on niin lähellä tulivuoren kraatteria, että vain ohut seinä erottaa veden ja tulen. Jos seinä murtuu, meri syöksyy tulivuoreen aiheuttaen nopean höyrystymisen ja siten rajun räjähdyksen, joka saattaa tuhota koko saaren. Saint Vincent
Saaren korkein kohta on toimiva tulivuori Soufrière (1 234 m). Tulivuoressa on tapahtunut suuria purkauksia vuosina 1821, 1902 ja 1979. Vuoden 1902 purkaus aiheutti 1 680 ihmisen kuoleman. Rossinsaari
Rossinsaari on saari Rossinmeressä lähellä Victorianmaan rannikkoa Etelämantereella. Saaren pinta-ala on 2 460 neliökilometriä ja siellä sijaitsee maailman eteläisin aktiivinen tulivuori Mount Erebus, jonka korkeus on 3 795 metriä, sekä Mount Terror, jonka korkeus on 3 230 metriä. Tulivuoret on nimetty saaren vuonna 1841 löytäneen James Clark Rossin retkikuntaan kuuluneiden laivojen HMS Erebusin ja HMS Terrorin mukaan. Saaren kolmanneksi korkein huippu on Mount Bird 1 765 metrin korkeudella. Rossinsaari on maailman kuudenneksi korkein saari ja se kuuluu Uuden-Seelannin vaatimaan alueeseen. Tulipallo
Kirkkaimmat tulipallot voivat olla paljon täysikuuta kirkkaampia. Tulipallo hajoaa usein lentonsa lopussa ja räjähtää tai roihahtaa äkillisesti kirkastuen. Tällaista tulipalloa kutsutaan usein bolidiksi. Campi Flegrei
Campi Flegrei muodostui noin 39 000 vuotta sitten. Muodostumisensa jälkeen supertulivuori on purkautunut merkittävästi ainoastaan kahdesti. Ensimmäisen kerran tämän arvioidaan tapahtuneen 35 000 vuotta ja toisen kerran 12 000 vuotta sitten. Näiden lisäksi tulivuorialueella sattui pienempi purkaus vuonna 1538. Pienempi purkaus kesti kahdeksan päivää ja muodosti uuden Monte Nuovo tulivuoren. 
Campi Flegrein tulivuorella on voimat tappaa satojatuhansia ihmisiä ja muuttaa jopa maapallon ilmastoa. Se on osoittanut heräämisen merkkejä 1950-luvulta lähtien. Tulivuoren päällä olevassa Pozzuolin kaupungissa maankuori kohoaa ja laskee magmakammion muutosten tahtiin. Vuonna 1983 kaupungista evakuoitiin yli 30 000 asukasta purkauksen pelossa, kun maan pinta kohosi lähes kaksi metriä. Vuonna 1985 maankuori alkoi taas laskeutua ja vajosi 20 vuoden aikana metrin verran. Vuonna 2015 alkoi uusi yhä jatkuva nousuvaihe, jonka aikana maan pinta on kohonnut 0,4 metriä. Campi Flegrein maankuori kuumenee koko ajan ja on nyt erittäin kuuma. Myös pienten maanjäristysten sarjat ovat tihentyneet tulivuoren alueella. Napolin ja Pozzuolin satamien edustalle on noussut 25 neliökilometrin laajuinen vedenalainen harjanne, josta purkautuu kaasua yli kolmestakymmenestä sinne revenneestä aukosta. Tulivuori
Tulivuoren keilan rakenne riippuu magman koostumuksesta. Emäksinen basalttilaava voi virrata kraatterista pitkällekin, ennen kuin se jähmettyy, ja siitä muodostuu laakeita kilpitulivuoria. Happamat lipariittiset ja puolihappamat andesiittiset laavat ovat sitkaampia, ja pääasiassa niistä koostuneet tulivuoret ovatkin jyrkkärinteisiä ja kartiomaisia. Vuorovesilukkiutunut planeetta
Paksu kaasukehä, meri ja pilvet tasaavat laajoja alueita planeetasta lämpötilaltaan elinkelpoiseksi. Tällöinkin planeetan yöpuolella on joko merijäätä tai suuri mannerjäätikkö. Luultavasti Auringon alla pisteen ympäristössä on runsaasti pilviä ja/tai suuri hurrikaani. Koska planeetta kiertää keskustähtensä ympäristönsä nopeasti, coriolis-voimilla on suuri vaikutus tuuliin.
Vuorovesilukkiutuneessa vesimaailmassa on esim. yli 5 metriä paksu merijää yönpuolella. Jää lohkeilee päivänpuolella jäävuoriksi ja sulaa. Uutta jäätä syntyy päivänpuolelta tulevasta kosteudesta. Hieman kylmemmässä maailmassa jää ulottuu päivänpuolelle, ja merivirrat muotoilevat nuolimaiseksi teoreettisesti pyöreän jäättömän meren. Avoin taivas -sopimus
Kuvaus- ja siirtolento voidaan tehdä vain sopimukseen liittyneen maan yli. Siirtolennot tehdään kuvausaukot peitettyinä. Koko sopimusvaltion alue on kuvattavissa, myös aluevedet ja mantereesta erilläänolevat saaret. Lennot ovat sallittuja myös demilitarisoiduilla alueilla, kuten Ahvenanmaalla ja Huippuvuorilla. Palovesi
Paloveden järvenosassa on laskettu olevan 123 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 245 hehtaaria, mikä on noin 8,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista 32 on yli hehtaarin suuruisia, 79 yli aarin ja loput 12 ovat alle aarin kokoisia. Suuria Paloveden saaria ovat Kärkisaari, Jaakonsaari, Hirsisaari, Haukkasaari, Lehtisaari, Salonsaari (27 ha, mitattu kartasta), Möyrysaari ja Niinisaari. Tulivuori
Tulivuori on paikka, josta Maan sisuksista pääsee purkautumaan sulia ja kaasumaisia aineksia. Sanalla viitataan usein myös purkausaineksista syntyneeseen vuoreen. Keskeisimpiä tulivuorityyppejä ovat jyrkkärinteiset kerros- tai laakeat kilpitulivuoret. Jopa useiden kilometrien pituisista halkeamista muodostuneet rakotulivuoret puolestaan ovat maapallon yleisimpiä tulivuoria. Kaldera puolestaan on romahtanut tulivuori. Purkaustuotteet ovat peräisin maanalaisista sulan kiviaineksen säiliöistä, jotka ovat purkauskanavan kautta yhteydessä purkausaukkoon. Tulivuorenpurkaus voi vaihdella suhteellisen rauhallisesta laavavirtauksesta (magmapurkaus maanpinnalle) räjähdysmäisiin purkauksiin, joissa pyroklastista ainesta lentää korkealle ilmaan kilometrien korkeuteen. Saint Vincent ja Grenadiinit
Saint Vincent ja Grenadiinit koostuu pääsaari Saint Vincentistä ja Pohjois-Grenadiinien saariryhmästä. Yhteensä valtioon kuuluu on noin 600 saarta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 389 neliökilometriä Saint Vincent on vuoristoinen ja tuliperäinen. Saaren korkein huippu, 1 234 -metrinen La Soufrière, on yhä aktiivinen tulivuori. Vuonna 1902 La Soufrièren purkauksessa kuoli 2 000 ihmistä. Saint Vincentin vastakkaiset rannat ovat hyvin erilaiset: tuulenpuoleinen ranta on jyrkkä ja kivikkoinen, kun taas suojan puolella on sileä hiekkaranta pienine poukamineen. Saaren itäosissa on jokia ja tiheää metsää. São Miguel
São Miguelin saari muodostui 50 000 vuotta sitten kahdesta saaresta, kun silloisen läntisen saaren tulivuori purkautui ja yhdisti saaret. Nykyään tämä tulivuori tunnetaan romahtaneena "Sete Cidades"in kalderana. Saari on edelleen tuliperäinen ja siellä on paljon kuumia lähteitä ja rikkipitoista vettä. Sumbawa
Sumbawa on tuliperäinen ja sillä on useita tulivuoria. Näistä tärkein on saaren pohjoisosassa sijaitseva Tambora, jonka purkaus vuonna 1815 on tunnetun historian suurin tulivuorenpurkaus. Purkauksessa kuoli lähes 100 000 ihmistä ja se ilmeisesti tuhosi kokonaisen kulttuurin. Saaren sammuneista tulivuorista mainittakoon Olet Sangenges ja Soromundi. Madeira
Madeiran saari sijaitsee suuren vedenalaisen kilpitulivuoren päällä, joka kohoaa noin kuusi kilometriä valtameren pohjasta. Madeira on saariryhmän geologisesti nuorin saari. Se syntyi useiden vedenalaisten tulivuorenpurkausten seurauksena. Ensimmäinen purkauksen arvioidaan tapahtuneen noin 15 miljoonaa vuotta sitten, mutta merenpinnan yläpuolelle Madeira alkoi kuitenkin kohota vasta noin viisi miljoonaa vuotta sitten. Purkaukset päättyivät noin 700 000 vuotta sitten, jonka jälkeen saarta kulutti voimakas eroosio. Vulkaaninen toiminta aktivoitui myöhemmin uudestaan ja muokkasi saaren pintaa. Viimeisimmät tulivuorenpurkaukset tapahtuivat noin 6 500 vuotta sitten. Madeira on noin 57 kilometriä pitkä ja 22 kilometriä leveä. Pinta-alaa sillä on noin 740 neliökilometriä. Korkeuserot Madeiran saarella ovat suuria. Korkein vuori Pico Ruivo kohoaa 1 862 metrin korkeuteen. Toiseksi ja kolmanneksi korkeimmat vuoret ovat Pico das Torres (1 851 m) ja Pico do Areeiro (1 818 m). Saarta ympäröi syvä merialue. Jo muutaman kymmenen kilometrin päässä saaren pohjoisrannikosta on jo 2 500–4 000 metrin syvänteitä. Madeiralla kulkee yli 2 000 kilometriä levadoita, jotka kuljettavat sateisesta vuoristosta vettä saaren kuivempaan etelä- ja kaakkoisosaan, joka sopii paremmin maanviljelylle ja asutukselle. Virtaava vesi tuottaa samalla vesivoimaa. Lanzarote
Lanzaroten saari nousi vedenpinnan yläpuolelle noin 19 miljoonaa vuotta sitten. Saari on maisemiltaan hyvin karu ja kasvillisuutta on vähän. Lanzaroten maisemaa hallitsevat lukuisat tulivuorenkraatterit ja laavavirrat. Noin puolet saaresta muutti ulkonäköään vuosien 1730 ja 1824 välisissä tulivuorenpurkauksissa, joiden laava peitti noin neljäsosan saaresta alleen. Lanzaroten tulivuoret eivät kuitenkaan ole kovin vaarallisia: uusia purkauksia ei odoteta tapahtuvan ainakaan seuraavan parin sadan vuoden aikana. Korkein huippu on 670 m korkea Peñas del Chache. Pilvisyys
Maan pinnasta on noin 70% pilvien peitossa, yhtenäisiä laajoja pilvialueita on 20–30%. 
Pilvisyyden pienienkin muutosten arvellaan vaikuttavan maan pintalämpötilaan, koska pilvet heijastavat monesti paljon säteilyä, toki pilvilajista riippuen.
Eri alueiden tyypillinen pilvisyys vaihtelee huomattavasti. Aavikot ja jäätiköt ovat melko pilvettömiä, meret pilvisiä. Kosteat manneralueet ovat melko pilvisiä.
Pilvisyys Saharan yllä on 10–40%, sademetsässä 60–70 % ja savannilla 50% ja Euroopan ja Aasian metsäalueilla 50–70%. Pilvettömintä on Etelämantereella. Hyvin pilvistä on esimerkiksi keskisellä pohjoisella Pohjois-Atlantilla, 80–100%. Merien pilvisyys on välillä
40–100%, mannerten 5–75%.
Pilvien valonheijastuskyky on keskimäärin 55%, 40–80%. Tulivuori
Tuhoisimpia purkauksia ovat maan sisään patoutuneen kaasun aiheuttamat räjähdyspurkaukset, joissa tulivuoren huippu tai osa reunaa lentää ilmaan. Räjähdyksen aiheuttaa pääasiassa vulkaanisten kaasujen laajeneminen, kun ne pääsevät suuresta paineesta ilmakehään, tai magman joutuminen kosketuksiin veden kanssa. Kilpitulivuori
Purkautuvan magman viskositeetti riippuu sen lämpötilasta ja koostumuksesta. Havaijilaisista kilpitulivuorista magma purkautuu noin 1200 °C:n lämpötilassa, kun taas useimpien mantereella sijaitsevien tulivuorten magma saavuttaa vain 850 °C:n lämpötilan. Laavan juoksevuuden takia purkauksessa ei tapahdu suurempia räjähdyksiä, jollei vettä pääse purkautumisaukkoon. Myös laajenevat kaasut voivat aiheuttaa huomattavaa suihkuamista matalaviskositeettisessa laavassa. Soufrière Hills
Soufrière Hillsin tulivuori () on aktiivinen kerrostulivuori ja Montserratin saaren korkein kohta. Vuori aktivoitui pitkän hiljaiselon jälkeen vuonna 1995 ja on purkautunut siitä lähtien. Sen purkaukset ovat tehneet isosta osasta saarta asuinkelvottoman, ja se on tuhonnut pääkaupungin Plymouthin. Noin kaksi kolmannesta saaren asukkaista ovat jättäneet saaren tulivuoren takia. Eyjafjallajökullin tulivuorenpurkaus 2010
Yleisenä tapana on että matkavakuutus ei korvaa matkustajille lentojen peruuntumisesta aiheutuvia kustannuksia, koska peruutusten syy on Force majeure -tyyppinen tilanne: yllättävä luonnonilmiö ja viranomaisten määräämä lentokielto. Pääsääntöisesti korvausta saa vain siinä tapauksessa, että myöhästyy jatkolennolta. "Valmismatkan" hinnan voi saada kokonaisuudessaan matkatoimistosta, jos matkalle lähtö viivästyy yli 30 tuntia, eikä löydy mahdollisuutta siirtää matkaa myöhemmäksi. Niuafo'ou
Saari on tuliperäinen ja Niuafo'oun 260 metriä korkea tulivuori purkautui viimeksi vuonna 1985. Tulivuori
Purkautunut laava virtaa tulivuoren rinnettä alas, kunnes se jähmettyy. Osa siitä voi myös viskautua ilmaan, jolloin se putoaa maahan jähmettyneenä lapilleina. Ilmassa lentäneet irralleet kappaleet iskostuvat vähitellen tuffeiksi. Purkautuneita pieniä hiukkasia nousee kaasujen mukana myös korkealle ilmakehään, josta ne laskeutuvat vähitellen maahan vulkaanisena tuhkana. Nísyros
Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (698 metriä). Saaren keskiosaa hallitsee tulivuoren kaldera. Nísyroksen tulivuori on aktiivinen, mutta nukkuva. Tulivuori ei ole toisen lähteen mukaan purkautunut tuhansiin vuosiin, kun taas toinen lähde kertoo tulivuoren purkautuneen viimeksi vuonna 1933. Tulivuoresta purkautuu toisinaan kuumia höyryjä ja mutaa. Nísyroksen kalderalla on noin 20 nimettyä kraatteria. Suurin kraattereista on nimeltään Stéfanos. Se on muodoltaan ellipsi ja leveyttä sillä on kapeimmassa kohdassa reilut 200 metriä. Syvyyttä on puolestaan miltei 30 metriä. Kaldera-alueella on merkittyjä polkuja, joilta poikkeaminen saattaa olla vaarallista, sillä maankuori kaldera-alueella on paikoin ohut. Kalderan reunamilla sijaitsevat kylät Emporeiós ja Nikiá. Tyynimeri
Tyyntämerta kiertää vyöhyke, jolla tapahtuu suurin osa Maan maanjäristyksistä ja tulivuorenpurkauksista. Lisäksi sen alueella sijaitsee useita kuumia pisteitä, maankuoren aukkoja. Kuumien pisteiden vulkaaninen toiminta on muodostanut useita saariketjuja, muun muassa Seurasaaret, Cookinsaaret ja Havaijin. Huippuvuoret
Joitakin rannikkotasankoja lukuun ottamatta Huippuvuorten maasto on vuoristoista, ja saarilla on useita suuria ja pieniä jäätiköitä. Esimerkiksi Länsimaassa on monia jylhiä vuoria, jyrkkiä rinteitä ja jäätikön muovaamia vuonoja, ja saaren koillisosassa on 1 717 metriä korkea Newtontoppen, joka on Huippuvuorten korkein vuori. Noin 60 prosenttia saaristosta on jäätikön peitossa. Länsimaan sisäosien jäätiköt ovat kuivan ilmaston takia melko pieniä, mutta Länsimaan itäosissa ja Huippuvuorten itäisillä saarilla on useita suurempia jäätiköitä. Galápagossaaret
Saaret ovat pääosin yksittäisten tulivuorten huippuja, mutta Isabela koostuu kuudesta huipusta. Suurimmat saaret ovat pääsääntöisesti muodostuneet tulivuorten purkaustuotteista, mutta esimerkiksi Baltra ja Santa Fe ovat kohonneita siirroslohkoja, joissa ei ole keskustulivuorta. Rajamäen kirkko
Kuriositeettina voi mainita, että talvisodan aikana kirkon korkea torni naamioitiin peittämällä se ja kirkon katto kauttaaltaan kuusennäreillä, koska pelättiin tornin olevan liian hyvä maamerkki pommittajille; sotilasjohdosta tuli jopa ehdotus tornin kaatamisesta – minkä pääjohtaja Ingman ja paikallispuolustus torjuivat yksiselitteisesti. Tehdasmuseossa ja tehtaiden 100-vuotisjulkaisussa on kuvia kirkosta näin peitettynä . Gabrielin torvi
Jos maalikerros olisi äärettömän ohut, riittäisi pisarakin maalia maalaamaan koko torven. Todellisuudessa näin ei tietenkään ole, vaan maalikerroksella on aina jokin positiivinen, nollaa suurempi paksuus. Gabrielin torven sisäpinnalle levitetty kerros ei kuitenkaan voisi olla tasapaksu, vaan kohdassa "x = a" sen paksuus voisi olla enintään formula_20, ja "a":n kasvaessa tämä paksuus pienenee rajatta. Tätä paksumpi maalikerros ei torven sisään kyseiseen kohtaan mahtuisikaan. Puhtaan matemaattisessa mielessä äärellinen määrä maalia tosiaan "voi" peittää äärettömän pinta-alan, kunhan vain maalikerroksen paksuus yhä kauemmas mentäessä pienee tarpeeksi nopeasti, jotta sen pieneneminen kompensoi pinta-alan kasvun. Gabrielin torven tapauksessa sen paksuuden pienenemisen tekeekin välttämättömäksi myös torven kapeneminen. Sen sijaan sen ulkopinnan peittäminen tasapaksulla maalikerroksella, olipa se kuinka ohut tahansa, edellyttäisi äärettömän paljon maalia. Bouvet’nsaari
Topografiset muodot ovat kerrostulivuoren muodostamat. Isoja osia tulivuoresta on kulunut meren aiheuttaman abraasion takia. Maata on hävinnyt erityisesti pohjois-, länsi- ja lounaisrannikoilta, minkä takia tulivuoren kraatteri ei ole keskellä maamassaa. Tulivuori
Pieni tai keskikokoinen tulivuori voi tuhota jo ensimmäisen viidentoista minuutin aikana muutaman kilometrin säteisen alueen. Vuosittain tapahtuu 2–4 purkausta, jotka tappavat ihmisiä, ja ajanlaskun alun jälkeen noin kaksisataatuhatta ihmistä kuollut tulivuorenpurkauksissa. Tulivuorenpurkaus voi myös luoda tappavia pitkäaikaisvaikutuksia tuhoamalla viljelysmaat. Tulivuoren laava voi virrata hyvinkin pitkiä matkoja, jopa kymmeniä kilometrejä. Yleensä laava virtaa muutaman metrin tai kilometrin tuntivauhtia, mutta voi jyrkillä rinteillä virrata 10 km/h. Laava, jonka lämpötila on 500–1 200 °C, polttaa, murskaa ja hautaa kaiken alleen. Olympus Mons
Olympus Mons on kilpitulivuori. Se on muodostunut nykyisen kaltaiseksi pitkän ajan kuluessa, kun laavaa on jatkuvasti virrannut purkausaukosta. Tulivuori on syntynyt Marsin kuoren kuumaan pisteeseen, ja koska Marsissa ei ole litosfäärilaattojen liikettä, vuori on kasvanut miljoonien vuosien aikana valtavan laajaksi. Olympus Mons peittää niin suuren osan Marsista, että se voidaan nähdä kokonaisuudessaan ainoastaan planeetan kiertoradalta − pinnalta katsottaessa sen rinteet jäävät horisontin taa. Socorro (saari)
Socorro on tuliperäinen saari Meksikolle kuuluvassa Revilla Gigedon saariryhmässä, Tyynellämerellä. Saaren pinta-ala on noin 132 neliökilometriä. Socorrolla sijaitsee tulivuori Monte Evermann, joka purkautui viimeksi vuonna 1993. Aiemmin se oli purkautunut muun muassa vuosina 1848, 1896, 1905 ja 1951. Tulipallo
Tulipallon pyrstö on usein oranssinkellertävä, oranssi tai punainen. Monesti suuri tulipallo hajoaa eli fragmentoituu pienten tulipallojen parveksi. Suuri tulipallo räjähtää tavallisimmin noin 10–30 kilometrin korkeudessa. Hitaasti vaakasuoraan liikkuva tulipallo näkyy taivaalla korkeintaan noin minuutin. Alle 60 kilometrin korkeuteen sukeltavaan tulipalloon liittyy ääni-ilmiöitä. Maahan putoavan meteoriitin aiheuttava tulipallo sammuu noin 50 kilometrin korkeudessa, koska meteoriitin nopeus on hidastunut ilmanvastuksen takia vapaaksi putoamiseksi. Pienempi tulipallo voi leimahtaa lopussa bolidina, jolloin se hajoaa. Löyhä tuhansien tonnien ja kymmenienkin tuhansien tonnien painoinen kappale saattaa hajota ilmakehässä. Tulivuori
Marsissa on useita sammuneita tulivuoria, kuten Arsia Mons, Ascraeus Mons, Hecates Tholus, Olympus Mons ja Pavonis Mons, joista jotkut ovat korkeampia kuin mikään vuori Maassa. Kaikki nämä ovat olleet sammuneita jo miljoonia vuosia, mutta Mars Express-luotaimen havainnoissa on merkkejä siitä, että Marsissa on esiintynyt tulivuoritoimintaa lähimenneisyydessäkin.
Jupiterin Io-kuu on vulkaanisesti aktiivisempi kuin mikään muu Aurinkokunnan taivaankappale, mikä johtuu Jupiterin aikaansaamista voimakkaista vuorovesivoimista. Ion tulivuorista purkautuu rikkiä, rikkidioksidia ja silikaattimineraaleja, minkä vuoksi kuun pinta uusiutuu jatkuvasti. Sen laavat ovat aurinkokunnan kuumimpia, ja niiden lämpötila on yli 1 800 K (1 500 °C). Helmikuussa 2001 Iossa tapahtuivat Aurinkokunnan suurimmat tunnetut tulivuorenpurkaukset. Öræfajökull
Öræfajökull on Islannissa sijaitseva jääpeitteinen tulivuori. Se on maan suurin aktiivinen tulivuori, ja sen luoteisreunassa sijaitsee Hvannadalshnúkur, joka on Islannin korkein kohta. Maantieteellisesti Öræfajökullin katsotaan olevan osa Vatnajökullin jäätikköä. Vuori kuuluu Skaftafellin kansallispuistoon. Tulivuorenpurkaus
Korkealle ilmakehään joutuneet tulivuorten purkaustuotteet toimivat peilin tavoin ja heijastavat pois Auringon säteilyä. Maanpinnalle saapuvan Auringon säteilyn määrän pieneneminen viilentää maanpintaa. Tulivuori (elokuva)
Tulivuori () on vuonna 1997 ilmestynyt yhdysvaltalainen katastrofielokuva, jonka on ohjannut Mick Jackson. Elokuvan pääosissa esiintyvät muiden muassa Tommy Lee Jones ja Anne Heche. "Tulivuori" julkaistiin samana vuonna kuin toinen tulivuoriaiheinen elokuva, "Dante’s Peak". Korean tasavalta
Maan länsi- ja etelärannikkojen edustalla on noin 3 000 saarta, joista suurin osa on pieniä ja asumattomia. Jejun saari sijaitsee noin 100 kilometriä maan etelärannikolta. 1 845 neliökilometrillään se on maan suurin saari. Jejulla sijaitsee myös Korean tasavallan korkein kohta – sammunut, 1 950 metriä korkea tulivuori Hallasan. Tulipalo
Tulipalo on hallitsemattomasti valloilleen päässyt tuli. Se aiheuttaa helposti suurta tuhoa. Tavallisimmin tulipalolla tarkoitetaan rakennuksen palamista, mutta myös metsä- tai muuta paloa voidaan nimittää tulipaloksi. Tulivuori (kirja)
Tulivuori sijoittuu Teneriffalle. Mäki sai kirjaan idean vaimonsa puhuttua tämän matkalle kyseiselle saarelle. Mäen tuotannolle tavanomainen lähtökohta on, että yksityisetsivä palkataan selvittämään rikosta, kun virallinen tutkinta ei etene. Kirjassa kuvataan saaren kultivoitunutta yläluokkaa mutta toisaalta suomalaisyhteisöä. Etnisiä vähemmistöjä edustavat baskit. Paikalla on myös entinen nelinkertainen olympiavoittaja ja nykyinen väsynyt juoppo, jonka alamäki on suistanut juorulehtihahmoksi. Myös taideväärentäminen on aiheena kuten teoksissa "Gekko" ja "Kolmijalkainen mies". Tulivuori
Tulivuoria tavataan usein mannerlaattojen saumakohdissa. Atlantin valtameren keskiselänteellä etelässä Afrikan ja Etelä-Amerikan laatat loittonevat toisistaan, samoin pohjoisessa Pohjois-Amerikan ja Euraasian laatat, ja Islannin tulivuoret liittyvät tähän mannerlaattojen liikkeeseen. Toisaalta laatat saattavat myös painua toisiaan vasten, kuten esimerkiksi Etelä-Amerikan länsirannikolla sekä myös Välimeren alueella, jossa tämä ilmiö on synnyttänyt Italian tulivuoret. Tällöin laattojen hankaus, kitka, aiheuttaa magmapesäkkeiden synnyn. Tulivuoria saattaa esiintyä myös niin sanottujen kuumien pisteiden kohdalla, joissa mannerlaatan keskellä maapallon vaipan ylöspäin nousevat konvektiovirtaukset, pluumit, synnyttävät tulivuoren. Esimerkiksi Havaijin saariketju on syntynyt tällä tavoin. Una Una
Una Una on aktiivinen tuliperäinen saari Indonesiassa. Viimeinen purkaus oli vuonna 1983, jolloin koko saaren peitti musta tuhka, mutta kukaan ei kuollut. Indonesian hallitus onnistui evakuoimaan kaikki paikalliset Wakaihin tai Ampanaan. Jotkut heistä tulivat takaisin ja tällä hetkellä väestö on noin 100 henkeä. Valtion tutkijalaitos ennustaa seuravaa purkausta vuodelle 2083. Tulivuori on edelleen aktiivinen, mutta täysin vaaraton. Saarella on valtava määrä mineraaleja, rikkiä, vulkaanisia kiviä, koralleja ja metalleja, jopa kultaa. El Hierro
El Hierro on pieni, vulkaaninen saari, jonka maasto on karun kaunista. Tulivuorenpurkauksia tapahtuu kuitenkin vain harvoin: syksyllä 2011 tapahtunut vedenalainen tulivuorenpurkaus oli ensimmäinen sitten vuoden 1793. Muun muassa La Restingasta löytyy laavahiekkainen uimaranta. El Hierrolla elää myös monia kotoperäisiä lajeja, muun muassa äärimmäisen uhanalainen kanarianjättilisko. Uusi-Seelanti
Uuden-Seelannin saarilla on kaikkialla havaittavissa vulkanismin merkkejä. Eteläsaarelta ne ovat sammuneet miljoonia vuosia sitten, mutta Pohjoissaari on edelleen aktiivista aluetta. Alue alkaa Ruapehu-tulivuorelta ja kulkee kohti koillista 30 kilometrin levyisenä vyöhykkeenä White Islandin saarelle. Törmäysvyöhykkeisiin muodostuu lähinnä kerrostulivuoria, jotka saattavat olla purkautuessaan hyvin rajuja. Uuden-Seelannin vulkaaniseen toimintaan kuuluvat myös laajat laavakentät. Maassa on kymmenkunta aktiiviseksi luokiteltua tulivuorta, joista viisi on joissain määrin jatkuvasti aktiivisia. Tulivuoret purkavat runsaasti tefraa eli kivituhkaa. Tämä aines kerääntyy vuorten rinteille metrien paksuisiksi kerroksiksi. Kun ne vettyvät tai maanjäristyksen vuoksi lähtevät liikkeelle, syntyy vaarallisia lahareita. Myös ihmisen toiminnan takia voimistunut eroosio on lisännyt laharien määrää. Mount Tarawera
Tulivuorenpurkauksen uskotaan surmanneen yli 120 henkeä ja se mm. hautasi alleen maorikylä Te Wairoan. Usean tulivuorta ympäröivän järven muoto muuttui purkauksessa suuresti. Purkaus tuhosi myös Uuden-Seelannin tärkeimmän turistikohteen, luonnon kahdeksantena ihmeenä pidetyn Tarawerajärvellä sijainneen "Pink and White Terraces"in. Santorínin tulivuorenpurkaus
Santorínin tulivuorenpurkaus (myös "Theran tulivuorenpurkaus") tapahtui Santorínin saarella Egeanmerellä noin vuonna 1650–1600 eaa. Purkaus romahdutti kalderan pohjoispuolen, jolloin Thirasían ja Aspronísin saaret erkaantuivat pääsaaresta Thírasta eli Therasta. Purkauksen seurauksena syntynyt tsunami saavutti jopa 150 metrin korkeuden, ja saapuessaan Kreetalle 110 kilometrin päähän se oli aikalaisten havaintojen mukaan yhä 40 metrin korkuinen. Montserrat
Pitkään uinunut tulivuori Soufrière Hills alkoi purkautua heinäkuussa 1995. Suuri purkaus kesäkuussa 1997 tappoi ja muutti kaksi kolmasosaa maasta asuinkelvottomaksi. Seurauksena myös pääkaupunki Plymouth hylättiin ja lentoasema suljettiin. Tulivuori on tämän jälkeenkin purkautunut useasti, ja esimerkiksi heinäkuussa 2003 useita taloja tuhoutui suoja-alueen eteläosassa.