Onko Fuerte de Samaipata Unescon maailmanperintökohde?
Fuerte de Samaipata
El Fuerte de Samaipata () on nykyisessä Boliviassa sijaitseva inkavaltakuntaan kuulunut kaupunki, joka oli sekä hallinnollinen että uskonnollinen keskus. Se sijaitsi valtakunnan raja-alueella ja puolusti valtakuntaa ulkopuolisten hyökkäyksiltä. Espanjalaisten saapumisen ajankohdasta ei ole täyttä varmuutta, mutta Fuerte de Samaipatan merkitys väheni, kun lähelle perustettiin Samaipatan siirtomaakaupunki. Paikka hylättiin, mutta siellä on sittemmin tehty arkeologisia tutkimuksia. Fuerte de Samaipata on myös Bolivian historiallinen muistomerkki ja Unescon maailmanperintökohde.
Saint-Jean-Cap-Ferrat
Muita nähtävyyksiä on Ferrat’n niemen majakka ("Phare du cap Ferrat"). Majakka tuhoutui toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta rakennettiin entiselleen sodan jälkeen. Saint-Jean-Cap-Ferrat’n huvivenesatama ravintoloineen sekä yleiset uimarannat Cros deï Pin ja Les Fossettes ovat matkailijoiden suosimia vierailupaikkoja. Panama
Panamassa on viisi Unescon maailmanperintökohdetta. Luontokohteita ovat Coiban kansallispuisto, Dariénin kansallispuisto ja Costa Rican kanssa yhteinen La Amistadin suojelualue. Kulttuurikohteita ovat Karibianmeren puoleiset linnoitukset: Portobelo ja San Lorenzo sekä Panamán historiallinen alue eli Panamá Viejo. Sámos
Sámoksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Pythagóreion ja sen ympäristön antiikin aikaiset nähtävyydet, mukaan lukien Heraion ja Eupalinoksen tunneli, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde; samoin Pythagóreiossa olevat Pythagóreion arkeologinen museo ja Lykoúrgos Logothétiksen linna; Sámoksen kaupungissa toimiva Sámoksen arkeologinen museo; sekä monet luostarit, kuten Vrontianín luostari ja Megáli Panagían luostari. Luonnonnähtävyyksiin kuuluvat muun muassa lukuisat vaellusreitit, kuten Kérkis-vuoren vaellusreitti, sekä Megálo Seïtánin ja Mikró Seïtánin rannat ja niihin liittyvä luonnonsuojelualue. Pythagoraan luola eli Pythagoraan asuin- ja opetusluolaksi kutsuttu luola sijaitsee lähellä Kámpoksen eli Votsalákian kylää. La Giralda
Vuonna 1356 tornia ravisteli voimakas maanjäristys, joka tuhosi tornin kuparikupolit. Tornia uudistettiin vuosina 1560-1568, jolloin sitä muun muassa korotettiin neljällä kerroksella. Kupolien tilalle pystytettiin italialainen "Faith" -pronssipatsas.
La Giralda lisättiin yhdessä Sevillan katedraalin kanssa UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1987. Cartagena (Kolumbia)
Cartagenan satama, linnoitukset ja niihin liittyvät monumentit kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon. Niihin kuuluu kokonaan muuritettu vanha kaupunki linnoituksineen, Centro-kaupunginosan katedraali ja andalusialaista tyyliä edustavat palatsit sekä San Diegon kauppiaiden korttelit ja Getsemanín käsityöläisten korttelit. Brasilia
Brasiliassa on 16 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta, joista kulttuurikohteita ovat Bom Jesus do Congonhasin pyhäkkö, Brasilian kaupunki, Diamantinan historiallinen keskusta, Goiásin historiallinen keskusta, Olindan historiallinen keskusta, Ouro Preton historiallinen kaupunki, Salvadorin historiallinen keskusta, São Luísin historiallinen keskusta ja Serra da Capivaran kansallispuisto. Valdésin niemimaa
Valdésin niemimaa on merkittävä luonnonsuojelualue ja se on listattu UNESCOn maailmanperintökohteeksi. Valinta tapahtui vuonna 1999. Rannikolla asuu merinisäkkäitä, kuten korvahylkeitä ja merinorsuja. Etelänmustavalaita löytyy Golfo Nuevolta ja Golfo San Josélta, jotka ovat suojellut merialueet niemimaan ja mantereen välissä. Nämä hetulavalaat tulevat alueelle toukokuun ja joulukuun välisenä aikana parittelemaan ja synnyttämään, koska lahtien vesi on tyynempää ja lämpimämpää kuin avomerellä. San Juan National Historic Site
La Fortaleza ja kansallishistoriallinen alue valittiin 1983 maailmanperintöluetteloon, koska ne edustavat eurooppalaisen sotilasarkkitehtuurin kehittymistä Karibialla 1500–1900-luvuilla. Berat
Berat valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon harvinaislaatuisena esimerkkinä hyvin säilyneestä ottomaaniaikaisesta kaupungista vuonna 2008, jolloin se listattiin Gjirokastran kaupungin laajennuksena. Beratin ja Gjirokastran historialliset keskustat muodostavat nyt yhden Unescon maailmanperintökohteen. Area de Conservación Guanacaste
Area de Conservación Guanacaste on Unescon maailmanperintökohde luoteisessa Costa Ricassa. Siihen kuuluvat Santa Rosan, Guanacasten ja Rincón de la Viejan kansallispuisto sekä Junquillal Bayn suojelualue. Noin 1 470 neliökilometrin laajuinen alue tuli maailmanperintökohteeksi vuonna 1999. Oaxaca de Juárez
Kaupungin historiallinen keskusta ja Monte Albán ovat UNESCOn maailmanperintökohteita. Luettelo Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevista maailmanperintökohteista
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja sen merentakaisilla alueilla on yhteensä 28 Unescon maailmanperintökohdetta. Englannissa näistä sijaitsee 17 (antiikin roomalainen rajapuolustusjärjestelmä limes on jaettu Saksan ja Englannin välillä). Skotlannissa sijaitsee neljä kohdetta, Walesissa kolme ja Pohjois-Irlannissa, Bermudalla, Pitcairnissa ja Saint Helenalla kussakin sijaitsee yksi maailmanperintökohde. Ensimmäiset maailmanperintöluetteloon lisättiin vuonna 1986 Giant’s Causeway, Durhamin linna ja katedraali, Ironbridge Gorge, Studleyn kuninkaallinen puisto, Stonehenge sekä Edvard I:n linnat ja kaupunginmuurit Gwyneddissä. Viimeisin luetteloon lisätty kohde on vuonna 2009 lisätty Pontcysyllten akvedukti. Bolivia
Boliviassa sijaitsee kuusi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvaa kohdetta: Potosín kaupunki, joka valittiin maan ensimmäisenä kohteena luetteloon vuonna 1987, Chiquitosin jesuiittalähetysasemat, Sucren historiallinen kaupunki, Fuerte de Samaipatan linnoitus, Tiwanakun tiwanakukulttuurin hengellinen ja poliittinen keskus ja Noel Kempff Mercadon kansallispuisto. Sant’Egidio del Monte Albino
Osa Sant’Egidio del Monte Albinosta on Amalfin rannikkoa (), joka on Unescon maailmanperintökohde. Tichitt
Tichitt taantui 1900-luvulla, koska suolantuotannon merkitys pohjoisen Idjilissä hiipui. Nykyisin Tichitt on autioitumassa, sillä perheitä muuttaa vuodesta toiseen pois kaupungista ja rakennukset vähitellen hautautuvat hiekkaan. Vain muutamia perheitä enää asuu kaupungissa. Unesco liitti Tichittin yhdessä Ouadanen, Chinguettin ja Oualatan kanssa maailmanperintöluetteloonsa vuonna 1996. Tichitt on Unescon perusteluiden mukaan muiden liitettyjen kaupunkien ohella poikkeuksellisen hyvä esimerkki Saharan kauppareittien varteen perustetusta asutuskeskuksesta. Tämäntyyppisestä asutuskeskuksesta käytetään nimitystä "ksar". Kaupungit ovat ainoat keskiajalta lähtien asutetut paikat Mauritaniassa. Antofagasta
Nähtävyyksiä kaupungissa on esimerkiksi "Barrio Històrico", jolla sijaitsee viktoriaaniseen tyyliin rakennettuja taloja ja "Muelle Salitrero". Se on Melbourne Clarc -yhtiön vuonna 1872 rakentama ja sitä pidetään kansallisena monumenttina. Sillä laiturilla lastattiin salpietaria vietäväksi muualle maailmaan. Siellä myös lastattiin chileläisiä sotilaita laivoihin ja pois toisen maailmansodan aikana, kun Tyynellämerellä sodittiin. Palapye
Tswapongin kukkuloilla on myös monia historiallisesti tärkeitä alueita. Sitä on ehdotettu Unescon maailmanperintökohteeksi. Samoin lähellä on mystinen Moremi Gorge, jossa on jatkuvasti vettä tuottavia lähteitä. Fuerte de Samaipata
Kalliokukkulan eteläisellä rinteellä oli ainakin viisi temppeliä tai pyhäkköä, joista on enää jäljellä niiden muureihin tehdyt syvennykset. Kukkulan juurella keinotekoisellä tasanteella sijaitsee "Casa Colonial". Siirtomaa-aikaisesta rakennelmasta on jäljellä enää kivisten seinien alaosat. Sen paikalta on löytynyt myös rakennelmia sekä inkoja edeltäneeltä ajalta että inkakaudelta. Sen lähellä on kahden inkatalon rauniot, mutta espanjalaiset todennäköisesti hajottivat sen rakentaakseen oman talonsa. Pääsiäissaari
Pääsiäissaari on Chilen tärkeimpiä turistikohteita sen kauneuden ja muinaisuuden vuoksi. Muinaisesta sivilisaatiosta ovat jääneet jäljelle jättimäiset moai-patsaat, joiden suojelusta Rapa Nuin kansallispuistossa vastaa Chilen hallituksen alainen CONAF-metsänsuojelujärjestö. Ne ovat kuuluneet Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1995 lähtien. Sikasso
Nähtävyyksiä ovat kaupunginmuurin eli "tatan" rauniot, keskustassa sijaitseva näköalakukkula Mamelon, Tieba Traorén hauta ja sen vartijan sudanilaistyylinen talo sekä ranskalaismiehityksen aikainen yhteishauta muistomerkkeineen. Lähistöllä Bougoulassa sijaitsee Kenedugun kuningaskunnan perustajan ja Tieba Traorén isän Massa Daoulan hauta. Missirikorossa on pyhänä paikkana pidetty luola ja Farakossa vesiputous. Sikassossa järjestetään vuosittainen balafonimusiikin festivaali "Triangle du balafon". Suomen esihistoria
Läntisen pronssikulttuurin alueella Satakunta ja Kokemäenjoen suisto näyttäytyy eräänlaisena keskusalueena. Alueella esiintyy huomattavan monumentaalisia röykkiöitä ja Suomen oloissa myös merkittävä pronssiesineiden löytökeskittymä. Nakkilan ja Kiukaisten merkittävät asutusyhteisöt muodostuivat lahtien perukkoihin, rantaniittyjen äärelle. Rauman Sammallahdenmäki on Suomen ensimmäinen esihistoriallinen UNESCO:n maailmanperintökohde. Sammallahdenmäki edustaa läntisen pronssikauden röykkiöperinnettä. Atapuerca
Atapuerca on Unescon maailmanperintökohde. Alejandro de Humboldtin kansallispuisto
Puisto valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2001. Puistossa virtaavat Karibian saarten pisimmät joet. Biella
Läheisellä Oropan pyhällä vuorella oleva Santuario di Oropa on alueen kuuluisin nähtävyys. Se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana Piemonten ja Lombardian pyhiä vuoria. Vuorella on myös kasvitieteellinen puutarha. Terrakotta-armeija
Armeija on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1987. Generalife
Puutarha muodostuu Sulttaanin pihasta "Jardín de la Sultana" ja Vesiallaspihasta "Patio de la Acequia", jota pidetään parhaiten säilyneenä näytteenä Espanjan muslimien keskiaikaisesta puutarha-arkkitehtuurista. Puutarhan nykyasu on 1930-luvulta. Generalife on UNESCOn maailmanperintökohde. Madhya Pradesh
Osavaltiossa on kolme UNESCOn maailmanperintökohdetta: Bhimbetkan kalliosuojat, Sanchin buddhalaiset monumentit sekä Khajurahon monumentit. Athene Pronaian pyhäkkö
Pyhäkköalue on vuodesta 1987 osa Unescon maailmanperintökohdetta "Delfoin arkeologinen alue". Hanoi
Monet Hanoin vanhoista merkkirakennuksista ovat tuhoutuneet sodissa. Säilyneisiin historiallisiin kohteisiin kuuluvat 200-luvulta eaa. peräisin olevat Co Loan vanhat korttelit Hoàn Kiếm-järven luoteispuolella, Kunfutselle omistettu Kirjallisuuden temppeli, Văn Miếu (1070), Yksipilarinen pagoda, Chùa Một Cột ja Trungin sisarten pagoda vuodelta 1142. Thăng Longin keisarillinen linnoitus on Unescon maailmanperintökohde. Muita nähtävyyksiä ovat Ho Tši Minhin mausoleumi, Hanoin vankila, Hỏa Lò eli amerikkalaisten kutsuma "Hanoi Hilton", Hanoin ooppera, Hanoin lipputorni Cột cờ Hà Nội, Vesinukketeatteri ja Vallankumousmuseo. Forni di Sopra
Forni di Sopran suojeluspyhimys on Madonna della Salute. Forni di Sopran nähtävyyksiä ovat Cellen kylässä sijaitseva Santa Maria Assunta -kirkko, josta ensimmäinen maininta on vuodelta 1205. Nykyinen kirkko on rakennettu vuosina 1835–1841, ja rakennuksessa on Carnian alueen korkein kirkontorni. Kunnassa sijaitsevat myös 1400-luvulla rakennettu San Floriano -kirkko, vuonna 1626 alun perin rakennettu ja vuoden 1742 tulipalon vuoksi lähes täysin uudelleenrakennettu San Vito -kirkko ja 1300-luvulla alun perin rakennettu San Giacomo -kirkko. Alkuperäisestä kirkosta on jäljellä nykyisin enää vain etuosa. Ensimmäinen Madonna della Salute -niminen kirkko valmistui jo vuonna 1515. Nykyinen kirkko rakennettiin vuosina 1842–1852 uuteen paikkaan.
Forni di Soprassa sijaitsee myös Sacuidicin linna. Francisco Barreto
Palattuaan Lissaboniin hänet lähetettiin Kaakkois-Afrikkaan etsimään legendaarisia kultakaivoksia. Hän valitsi reitin Sambesi-jokea pitkin sen sijaan, että olisi edennyt Sofalan kautta. Tuhannen eurooppalaisen retkikunta lähti vuonna 1569 ja kulki Senasta etelään pitkin Sambesin laaksoa. Hän oli saanut paikalliselta kuninkaalta läpikulkuoikeudet sillä ehdolla, että kurittaisi kapinoivaa alipäällikköä. Taistelu sekä sairaudet kuluttivat retkikuntaa niin pahasti, että Barreto joutui palaamaan Senaan vuonna 1570, missä hän kuoli muutamia päiviä saapumisensa jälkeen. Mesa Verden kansallispuisto
Mesa Verden kansallispuisto valittiin 1978 Unescon maailmanperintöluetteloon. Unescon mukaan Mesa Verden muinaisjäännös todistaa pohjoisamerikkalaisten intiaanien muinaisesta perinteestä. Samothrakeion
Samothrakeion oli antiikin aikainen pyhäkkö Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteen aluetta.
Samothrakeion rakennettiin alun perin klassisella kaudella tai hellenistisen kauden alussa noin vuonna 400–300 eaa. Pyhäkkö oli omistettu kabiireina ja Suurina jumalina tunnetuille Samothraken mysteerikultin jumalille. Rakennus sijaitsi Kýnthoksen rinteessä Deloksen teatterin koillispuolella. Sen ympärystössä olivat muun muassa niin kutsuttu Inopoksen talo sekä kolme Serapeionia. Kolumbia
Unescon maailmanperintöluettelossa on Kolumbiasta kuusi kohdetta. Niistä kaksi on luontokohteita: Los Katíoksen kansallispuisto ja Malpelosaaren eläimistön ja kasviston rauhoitusalue. Kulttuurikohteita ovat Cartagenan satama, linnoitukset ja muistomerkit, San Agustínin arkeologinen puisto, Santa Cruz de Mompoxin historiallinen keskusta ja Tierradentron arkeologinen kansallispuisto. Maria Reiche
Nazcan alue sijaitsee lähellä koko Amerikan mantereen kattavaa suurta tieverkostoa, Pan-American valtatietä, ja Reiche halusi suojella alueen alati kasvavalta liikenteeltä. Hän käytti suurimman osan omaisuudestaan tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Reichen onnistui saada Perun hallitus rajoittamaan pääsyä alueelle. Alueen lähettyville pystytettiin näköalatorni. Unesco hyväksyi alueen maailmanperintökohteeksi vuonna 1995. Algeria
Unescon maailmanperintöluettelossa on seitsemän algerialaista kohdetta, kuusi kulttuurikohdetta ja yksi sekakohde, Tassili n'Ajjerin vuoristo. Kulttuurikohteet ovat Algerin vanha osa eli Kasbah, Beni Hammadin Al Qal’a eli hammadidien berberivaltakunnan ensimmäinen pääkaupunki, roomalaisvallan aikainen Djémila, M'Zabin laakso aavikolla, Timgad eli antiikin Thamugasin roomalaissiirtokunta ja Tipasa, jossa on jäänteitä foinikialaisten ja roomalaisten ajoilta. Humberstonen ja Santa Lauran salpietaritehtaat
Humberstonen ja Santa Lauran salpietaritehtaat ovat kaksi entistä salpietaritehdasta Chilen Iquiquien maakunnassa. Samanlaisia pieniä tehtaita oli aavikolla aikoinaan yli kaksisataa. Tehtaiden Chilestä, Perusta ja Boliviasta tulleet työntekijät asuivat tehdaskaupungeissa ja muodostivat tiiviitä yhteisöjä joissa syntyi "pampinos"-kulttuuri. He elivät tällä maailman kuivimmalla alueella 60 vuoden ajan alkaen noin vuodesta 1880, ja jalostivat rikasta salpietariesiintymää typpilannoitteeksi. Näitä lannoitteita käytettiin tehostamaan maanviljelyä Etelä- ja Pohjois-Amerikassa sekä Euroopassa, ja ne tuottivat Chilelle paljon vaurautta. Tehtaat kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2005. Brasilia
Brasiliassa on 16 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta, joista seitsemän on luontokohteita: Brasilian Atlantin saaret: Fernando de Noronhan ja Rocasin atollin suojelualueet, Cerradon suojelualueet: Chapada dos Veadeirosin ja Emasin kansallispuisto, Iguaçun kansallispuisto, Jaún kansallispuisto (osana Keski-Amazonin suojelualuetta), Mata Atlântican suojelualueet (erikseen Bahian ja Espírito Santon sekä etelämpänä Paranán São Paulon osavaltioissa) sekä Pantanalin suojelualue. Lima
Liman historiallinen keskusta on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1988. Fuerte de Samaipata
Espanjalaisetkin havaitsivat paikan strategisen merkityksen, mutta siitä ei ole varmuutta, koska espanjalaiset saapuivat alueelle. Perun varakuningaskunnan raja kulki vielä 1560-luvulla kuitenkin Fuerte de Samaipatan länsipuolelta. Potosín Cerro Ricon kultakaivokset tarvitsivat kuitenkin jo vuonna 1545 niin paljon työvoimaa ja tarvikkeita, että niitä todennäköisesti etsittiin myös Fuerte de Samaipata alueelta. Inkojen historiallisen kaupungin läheisyyteen rakennetusta Samaipatan siirtomaakaupungista tuli joka tapauksessa nopeasti merkittävä pysähdyspaikka Asunciónista ja Santa Cruzista korkeammalla Andeilla sijaitseviin La Plataan (nykyinen Sucre), Cochabambaan ja Potosíin. Teide
Teide on viimeksi purkautunut vuonna 1909. Sitä edeltäneet merkittävät purkaukset sattuivat vuosina 1704–1706 ja 1798. Teideä on pidettävä edelleenkin toiminnassa olevana ja se kuuluu niiden 16 tulivuoren joukkoon, jotka luonnonmullistusten aiheuttamien tuhojen ehkäisemiselle omistautunut kansainvälinen vulkanologien yhdistys IAVCEI on määritellyt tarkimmin maailmassa seurattaviksi.
Vuori ja sitä ympäröivä 48-kilometrinen kaldera "Las Cañadas" kuuluvat Teiden kansallispuistoon. Puisto on perustettu vuonna 1954, ja se on Kanariansaarten suosituimpia matkailukohteita. Se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2007. Shahr-i-Sokhta
Shahr-e Sūkhté on lähellä Iranin Afganistanin vastaista itärajaa Helmand-joen varrella. Melko lähellä on Zabolin kaupunki.
Paikkaa on väitetty sumerilaisessa Gilgamesh-eepoksessa mainituksi Arattaksi. Shahr-e Sūkhté on Unescon maailmanperintökohde. Paikka on suuri, raunioiden ala on 151 ha. Paikan länsiosassa on 25 ha hautausmaa, jossa
on 25000–40000 muinaista hautaa. Paikka oli muinaisten kauppateiden varrella. Shahr-e Sūkhtén kautta kauppa kulki Lähi-Itään mm Mesopotamiaan, Intiaan, keski-Aasiaan ja löydöistä päätellen jopa Kiinaan asti. Fray Bentos
Libertador General San Martínin silta ylittää Uruguayjoen Fray Bentosin kohdalla. Lähin kaupunki Argentiinan puolella on Gualeguaychú. Argentiinalaiset ympäristöaktivistit pitivät siltaa suljettuna kolmisen vuotta.
Vuonna 2005 suomalaisen Metsä-Botnian tytäryhtiö Botnia S.A. aloitti sellutehtaan rakentamisen Fray Bentosiin. Naapurimaa Argentiina on vastustanut hanketta väittäen tehtaan aiheuttavan ympäristöhaittoja. Sellutehdas otettiin käyttöön vuonna 2007. Vuonna 2009 se siirtyi UPM:n omistukseen. Liparisaaret
Vuodesta 1970 lähtien turismi on kasvanut saarilla. Matkailijoita houkuttelevat toimivat tulivuoret, tuliperäiset mutakylvyt ja maisemat. Saaret ovat Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2000. Ecuador
Unescon maailmanperintöluettelossa on Ecuadorista neljä kohdetta: kulttuurikohteet Quito ja Santa Ana de los Ríos de Cuencan historiallinen keskusta sekä luontokohteet Galápagossaaret, ja Sangayn kansallispuisto. Lalibela
Lalibela on pyhä kaupunki ja pyhiinvaelluskohde. Se on tunnettu basalttikiveen hakatuista kirkoistaan ja kappeleistaan, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kallioon kaiverrettuja suojelukohteita on 11 kappaletta. Kirkoista neljän seinät on hakattu kokonaan irti kalliosta. Kirkot ovat arkeologisten todisteiden perusteella rakennettu viidessä vaiheessa 700–1200-lukujen aikana. Yverdon-les-Bains
Baie de Clendyn alueella on Unescon maailmanperintökohde, yksi Alppiseudun 111 suojellusta paalutaloalueesta. San Juan National Historic Site
San Juan National Historic Site on National Park Servicen alaisuudessa oleva historiallinen suojelualue San Juanin kaupungissa Puerto Ricossa. Se muodostaa La Fortalezan linnoituksen kanssa Unescon maailmanperintökohteen. Samarián rotko
Sekä Kreetan vapaustaistelun että toisen maailmansodan aikana rotkon alue toimi kapinallisten piilopaikkana. Samarián kansallispuisto perustettiin vuonna 1962 alueen luonnon ja maisemien suojelemiseksi, ja päätös vahvistettiin vuonna 1964. Tämän jälkeen alueen asukkaiden täytyi muuttaa muualle, ja myös Samarián kylä autioitui. Alueen talot ovat enimmäkseen raunioituneet, mutta kirkot on pidetty kunnossa. Nykyisin rotko on Kreetan suosituimpia nähtävyyksiä ja sen vaellusreitti koko Kreikan suosituimpia Ólymposvuoren reittien ohella. Vuodesta 2014 kansallispuisto on ehdolla lisättäväksi Unescon maailmanperintöluetteloon. Intian maantiede
Unescon maailmanperintöluettelossa on 28 kohdetta Intiasta. Luontokohteita on viisi: Kazirangan kansallispuisto, Keoladeon kansallispuisto, Manasin luonnonsuojelualue, Nanda Devin ja Valley of Flowersin kansallispuisto sekä Sundarbanin kansallispuisto. Kulttuurikohteita ovat Agran linnoitus, Ajantan luolastot, Bhimbetkan kalliosuojat, Champaner-Pavagadhin arkeologinen puisto, Chhatrapati Shivaji Terminus, Cholan elävät temppelit, Elephanta-luolat, Elloran luolat, Goan kirkot ja luostarit, Hampin monumentit, Humayunin hauta Delhissä, Intian vuoristorautatiet, Jantar Mantar, Khajurahon monumentit, Konarakin aurinkotemppeli, Mahabodhin temppelikokonaisuus Bodh Gayassa, Mamallapuramin monumentit, Mogulikaupunki Fatehpur Sikri, Pattadakalin monumentit, Punainen linnoitus, Qutab Minar monumentteineen Delhissä, Sanchin buddhalaiset monumentit, sekä Taj Mahal. Fort Jesus
Fort Jesus lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2011. Falun
Falunin ja Stora Kopparbergetin kaivosalue on Unescon maailmanperintökohde. Aapravasi Ghat
Paikka on UNESCOn maailmanperintökohde. Alcobaçan luostari
Alcobaçan munkkiluostari otettiin vuonna 1989 UNESCO:n maailmanperintöluetteloon. Siitä tuli kuudes Portugalissa sijaitseva maailmanperintökohde. Luostari on huolellisesti rakennettu, tyyliltään goottilainen rakennus. Tämän tyylin edustajana se on maan vanhin ja merkitykseltään sen rinnalle nousee vain Coimbran Pyhän ristin luostari. Rakennuksen poikkilaivassa on noin 30 metrin päässä toisistaan kuningas Pietari I ja hänen rakastajattarensa Inês de Castron enkelipatsaiden ympäröimät haudat. Rakastavaisten tarina päättyi Inêksen murhaamiseen Pietarin isän Alfonso IV:n käskystä vuonna 1355. Kuninkaaksi noustuaan Pedro määräsi rakennettavaksi hautamuistomerkin Inêkselle ja itselleen. Napoleonin sotien aikaan 1811 ranskalaissotilaat tärvelivät muistomerkkiä etsiessään luostarin aarteita. Chavín de Huantar
Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1995. Templo de Debod
Vuonna 1960 useita monumentteja oli vaarassa jäädä veden alle Assuanin padon rakennustöiden vuoksi ja UNESCO pyysi apua kansainväliseltä yhteisöltä näiden historiallisesti arvokkaiden kohteiden pelastamiseksi. Kiitokseksi Espanjan tarjoamasta avusta Abu Simbelin temppelien siirtämisessä, Egypti lahjoitti Debodin temppelin Espanjalle vuonna 1968. Vietri sul Mare
Vietri sul Mare on osa Amalfin rannikkoa (), joka on Unescon maailmanperintökohde. NewOpenWorld Corporationin uudet maailman seitsemän ihmettä
24. marraskuuta 2005 mennessä löydettiin 177 harkinnan arvoista monumenttia. 1. tammikuuta 2006 NOWC:n asiantuntijapaneeli supisti äänestyksen 77:stä eniten ääniä saaneesta kohteesta 21 monumenttiin: 
Akropolis, Alhambra, Angkor Wat, Chichen Itza, Rio de Janeiron Kristus-patsas, Colosseum, Pääsiäissaaren moait, Eiffelin torni, Kiinan muuri, Hagia Sofia, Kiyomizu-dera, Moskovan Kreml, Machu Picchu, Neuschwansteinin linna, Petra, Gizan pyramidit, Vapaudenpatsas, Stonehenge, Sydneyn oopperatalo, Taj Mahal ja Timbuktu. Haitin historiallinen kansallispuisto
Parc national historique on kolmen historiallisen kohteen kokonaisuus Haitilla. Siitä tuli Unescon maailmanperintökohde vuonna 1982. Kolumbian maantiede
Unescon maailmanperintöluettelossa on Kolumbiasta kuusi kohdetta. Niistä kaksi on luontokohteita: Los Katíoksen kansallispuisto ja Malpelosaaren eläimistön ja kasviston rauhoitusalue. Kulttuurikohteita ovat Cartagenan satama, linnoitukset ja muistomerkit, San Agustínin arkeologinen puisto, Santa Cruz de Mompoxin historiallinen keskusta ja Tierradentron arkeologinen kansallispuisto. Berga (Espanja)
Patum kuuluu Unescon suullisen ja aineettoman maailmanperinnön luetteloon. Ruotsi
Unescon maailmanperintöluettelossa on Ruotsista 13 kulttuurikohdetta, yksi luontokohde eli Höga Kusten/Merenkurkun saaristo, yhteinen Suomen kanssa ja yksi ”sekakohde”, Laponia.
Kulttuurikohteet ovat Tanumin kalliopiirrokset pronssikaudelta, Etelä-Öölannin monipuolinen maatalousmaisema joka on ollut asutettuna esihistorialliselta ajalta asti, Birka ja Hovgården viikinkiajalta, Suuren kuparivuoren kaivosalue Falunissa 1200-luvulta, Visbyn hansakaupunki, Gammelstadin kirkonkylän puutalot ja 1400-luvun kirkko Luulajassa, 1600-luvun markkinajohtaja Engelsbergin terästehdas, Karlskronan satamakaupunki 1600-luvulta, Drottningholmin kuninkaallinen tila 1700-luvulta, Skogskyrkogården 1900-luvun alusta sekä Grimetonin radioasema 1920-luvulta. Fuerte de Samaipata
Inkakauden hallinnollinen keskus sijaitsi kukkulan eteläpuolella kolmella keinotekoisella penkereellä. Alimmalla niistä oli "Kallanka"-nimellä tunnettu suuri, 68 metriä pitkä ja 16 metriä leveä rakennus. Sen seinän alaosa on 1,4 metriä paksu ja rakennettu muotoilluista kivistä, kun yläosa oli savitiilistä. Sen läntinen seinä sortui aikoinaan yhtenä kappaleena, joten siitä on päätelty, että rakennus oli noin 12 metriä korkea. Sen pohjoisseinällä kalliokukkulan suuntaan oli kahdeksan 3,4 metriä leveää sisäänkäyntiä. "Kallankat" olivat tyypillisiä suuria inkarakennelmia, joita löytyi lähes kaikista hallinnollisista keskuksista. Niiden koko symbolisoi valtaa, ja Fuerte de Samaipata "Kallanka" on toiseksi suurin Bolivian alueelta löydetty; vain Inkallaqtan rakennelma on suurempi. Palmyra
Palmyra on Unescon maailmanperintökohde. Sierra Leone
Vuoden 2017 alussa Sierra Leonesta ei oltu vielä nimetty yhtään maailmanperintökohdetta, mutta maailmanperintökohteiden aielistalle oli vuonna 2012 nostettu kuusi kohdetta. Mukana olivat muun muassa Läntisen alueen niemimaan kansallispuisto, Golan sademetsäkansallispuisto, Tiwaisaari (Tiwai Island) ja Buncensaari. Njasvižin kartano
Unesco kuitenkin valitsi palatsikokonaisuuden maailmanperintökohteeksi vuonna 2005. Sittemmin Unescon maailmanperintökohteiden komitea on vuosien 2009-2011 seurantaraporteissaan kiinnittänyt paikallisten viranomaisten huomiota muun muassa Njasvižin palatsin siipirakennuksen purkamiseen ja uudelleenrakentamiseen, puistoalueiden kuntoon, koulutetun restaurointihenkilöstön vähyyteen ja kunnostustöiden tarkemman suunnitelun ja piirustusten tarpeeseen hyvissä ajoin ennen korjaustöiden aloittamista. Huolta on kannettu viime aikoina esimerkiksi Kristuksen ruumiin kirkon lämmitysjärjestelmän uusimisen vaikutuksista ja maailmanperintökohteen suojavyöhykkeeseen kuulvan Njasvižin vanhan kaupungin suojelusta. Santa María de Guadalupe
Santa María de Guadalupe on luostari Espanjassa, Cáceresin maakunnassa. Se oli alueen merkittävin luostari yli neljän vuosisadan ajan. Nyt se on Unescon maailmanperintökohde. Fuerte de Samaipata
Samaipatan kaupungin perustamisen jälkeen Fuerte de Samaipata menetti merkityksensä ja se hylättiin. Paikka peittyi kasvillisuuteen, eikä siellä vieraillut moneen vuosisateen ketään satunnaisia metsästäjiä ja paimenia lukuun ottamatta. Ensimmäisen laajemman selvityksen alueesta teki ranskalainen tutkimusmatkailija Alcide d'Orbigny vuonna 1832. Hänen mukaansa kukkulan kanavat ja altaat oli tarkoitettu kullanhuuhdontaan. Saksalainen antropologi Leo Pucher puolestaan esitti 1936 nykyisin hyväksytyn teorian paikan asemasta auringon ja kuun palvonnassa. Alueella on tehty säännöllisesti kaivauksia 1960-luvulta, ja Bonnin yliopisto järjesti siellä 1990-luvulla laajan tutkimusprojektin. Pueblo de Taos
Pueblo de Taos on New Mexicossa sijaitseva pueblo-kylä, joka rakennettiin noin vuonna 1400. Historiallinen pueblo on rakennettu kokonaan savitiilestä, ja se on muodostunut kahdesta rakennusryhmästä. Pueblo de Taos kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Gusukut ja muut Ryūkyū-kuningaskunnan omistukset
Gusukut ja muut Ryūkyū-kuningaskunnan omistukset on Unescon maailmanperintökohde Japanissa, Okinawan prefektuurissa. Kohteeseen kuuluu viisi "gusuku"-linnaa, kaksi pyhää lehtoa, "utakia", Tamaudunin mausoleumi ja yksi puutarha. Kohde hyväksyttiin maailmanperintöluetteloon kolmen kriteerin perusteella (II, III, VI) vuonna 2000. ICOMOSin mukaan Gusukut ja muut Ryūkyū-kuningaskunnan omistukset havainnollistavat Ryūkyū-saarten roolia Kaakkois-Aasian, Kiinan ja Japanin välisen talodellisen ja kulttuurillisen vaihdon keskuksena, Ryūkyū-kuningaskunta kukoisti erikoislaatuisessa poliittisessa ilmapiirissä ja loi ainutlaatuisen kulttuurin ja Ryūkyūn pyhät paikat ovat erinomainen esimerkki alkuperäisestä luonnon- ja esi-isienpalvonnasta, joka on säilynyt moderniin aikaan muiden maailmanuskontojen rinnalla. Palau de la Música Catalana
Musiikkipalatsi kuuluu UNESCO:n maailmanperintöluetteloon vuodesta 1997 alkaen. Valparaíso
Historiallisen merkittävyytensä, luonnonkauneutensa (kukkuloiden saartama kuvauksellinen satama-alue) ja harvinaisen arkkitehtuurinsa (sekoitus 1800-luvun rakennustyylejä) vuoksi Valparaíso lisättiin vuonna 2003 Unescon maailmanperintöluetteloon. Valparaísossa ilmestyvä El Mercurio de Valparaiso sanoo olevansa maailman vanhin espanjankielinen sanomalehti. Kaupungissa on toiseksi eniten yliopistoja Chilessä. Kaupungin neljä suurta yliopistoa ovat Universidad Técnica Federico Santa María (UTFSM), Pontificia Universidad Católica de Valparaíso (PUCV), Universidad de Valparaiso ja Universidad de Playa Ancha de Ciencias de la Educación (UPLACED). Valleé de Main luonnonsuojelualue
Alue on UNESCOn maailmanperintökohde. Meteora
Jotkut erakkomunkit asuivat luolissa alueella vielä 1900-luvun alussa, ja osa näistä luolista on hyvin nähtävillä edelleen. 1920-luvulla alueelle rakennettiin tiet ja luostareihin rakennettiin kulku siltojen ja kallioon hakattujen rappusten välityksellä. Meteoran alue otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1988 sekä kulttuurisin että luontoperustein. Nykyisin alue on suosittu pyhiinvaellus- ja turistikohde, ja sinne tehdään retkiä muun muassa Párgasta. Alue on myös muun muassa suosittu kalliokiipeilykohde ja siellä on noin 700 kiipeilyreittiä. Ouro Preto
Ouro Preto (’musta kulta’) on kaupunki Brasilian Minas Geraisin osavaltiossa. Kaupungissa on arviolta 74 356 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on noin 1 245,9 neliökilometriä. Ouro Preto on entinen siirtomaa-ajan kaivoskaupunki, joka on valittu UNESCOn maailmanperintökohteeksi barokkiarkkitehtuurinsa ansiosta. Teneriffa
Teneriffan nähtävyyksiin kuuluvat mm. Espanjan korkein vuori, Teide, joka on 3 718 m merenpinnan yläpuolella. Toinen suosituimmista ja tunnetuimmista nähtävyyksistä on Puerto de la Cruzissa sijaitseva Loro Parque -eläintarha, jossa on kaiketi maailman suurin papukaijapuisto, sekä maailman suurin valaiden allas, OrcaOcean. Teneriffalla sijaitsee myös Siam Park -niminen vesipuisto. Spárti
Noin kolme kilometriä Spártista itäkaakkoon on Menelaionin arkeologinen alue. Kaupungin länsipuolella noin kuuden kilometrin päässä sijaitseva Mystras on Unescon maailmanperintökohde. Altai (vuoristo)
Beluhavuoren ympäristössä oleva Katunin luonnonsuojelualue, Altyn-Köl-järven sisältämä Altain luonnonsuojelualue ja Ukokin tasangon suojelualue on liitetty Unescon maailmanperintöluetteloon nimellä "Altain kultavuoret". Siperiassa sijaitseva alue on kooltaan 16 114 neliökilometriä. Alueella asuu uhanalaisia eläinlajeja, kuten lumileopardi. Mount Hamiguitan
Mount Hamiguitan on vuori Mindanaon saarella Etelä-Filippiineillä. Sen korkeus on 1 620 metriä. Vuoren vierelle on perustettu luonnonsuojelualue, jolla sijaitsee paljon kotoperäisiä eläin- ja kasvilajeja. Vuonna 2014 luonnosuojelualue otettiin mukaan Unescon maailmanperintöluetteloon. Luonnonsuojelualueen koko on melkein 17 tuhatta hehtaaria. Alueella elää muun muassa filippiinienkakadu ja filippiinienkotka. Kasvilajeista muun muassa Nepenthes hamiguitanensis viihtyy alueella. Ferrara
Ferrara ympäristöineen on Unescon maailmanperintökohde. Pont du Gard
Pont du Gard valittiin vuonna 1985 UNESCOn maailmanperintölistalle. Säilyttääkseen tämän poikkeuksellisen ja hyvin suositun kohteen, Ranskan valtio rahoitti vuonna 2000 yhdessä paikallisten viranomaisten, UNESCON ja Euroopan Unionin kanssa alueen kunnostamishankkeen. Kävijöiden määrä onkin vaarana, sillä vaikka sillalle ja sen läheisyyteen pääsevät vain jalankulkijat, matkailijoille tarvitaan erilaisia palveluita, esimerkiksi museo ja huoltorakennuksia. Hanketta on kritisoitu hinnan (32 miljoonaa euroa) ja maisemaa muovaavan luonteensa vuoksi. Toinen epäkohta on, että akveduktin vesikanavassa ei vastedes voi kulkea. Tästä huolimatta kyseessä on edelleen yksi kaikkein suosituimmista ranskalaisnähtävyyksistä. Vuonna 2001 kävijöitä oli 1,4 miljoonaa. Muutostyöt tehdään arkkitehti Jean-Paul Viguierin johdolla. Ouidah
Ouidahin nähtävyyksiä ovat Brasilian orjakauppiaiden palautettu kartano Maison du Brésil, voodoo, python temppeli, varhainen kahdennenkymmenennen vuosisadan basilika 1900-luvun alusta  ja Kpassén pyhä metsä, jossa on veistoksia ja raunioita. Cetara
Cetara on osa Amalfin rannikkoa (), joka on Unescon maailmanperintökohde. Pyhän Katariinan luostari
Siinain Pyhän Katariinan luostari on ollut Unescon suojelukohteiden listalla 28.6.2002 lähtien. Luostarin lisäksi alueen ilmasto ja maisema, flora ja fauna ja jopa kivet ja hiekkakin ovat ainutlaatuisia. Suojelukohteena onkin luostarin lisäksi myös sitä ympäröivä luonto, 601 neliökilometriä. Maailmanperintöluettelo
Jäsenvaltiot ovat lupautuneet kuitenkin pitämään maailmanperintökohteistaan huolta. Komitea, jäsenvaltiot ja Unescon asiantuntijat ovat onnistuneet monesti löytämään vaihtoehtoisia ratkaisuja kohteita vaarantaneille ehdotuksille. Esimerkiksi Gizan pyramidien arvoa uhkasi Egyptin suunnittelema moottoritie kohteen läheisyyteen. Egyptin hallitus suostui kuitenkin vaihtoehtoiseen ratkaisuun neuvotteluiden jälkeen. Kreikan hallitus puolestaan siirsi ehdotetun alumiinitehtaan kauemmaksi Delfoista, kun se oli maailmanperintöehdokkaana 1987. Kenia puolestaan kehitti Mount Kenyan kansallispuiston valvontaa, kun komitea hylkäsi kansallispuiston kohde-esityksen laittomien hakkuiden ja marihuanaviljelmien takia. Muutosten jälkeen kansallispuisto hyväksyttiin maailmanperintöluetteloon. Jalokivien jäljillä
Kaukana läntisellä merellä sijaitsee Sampetran saari. Saari näyttää todelliselta paratiisilta. Sitä hallitsee pelottava näätäkeisari Ublaz, jota kutsutaan myös Kiilusilmäksi hänen hypnotisoivan katseensa takia. Hänellä on apunaan atrainrotat ja varaanit. Kaappari kapteeni Conva hyökkäsi Lutran pesueen kimppuun rannikolla Kiilusilmän käskystä. Merirosvot tappoivat pesueen ja varastivat heidän aarteensa Valtameren kyyneleet eli kuusi ruusunpunaista helmeä. Serra da Capivaran kansallispuisto
Alue valittiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi vuonna 1991. Maailmanperintöluettelo
Toisen maailmansodan jälkeen kehittyi ajatus kansainvälisesti perintökohteiden suojelusta. Assuanin toisen padon rakennussuunnitelmat saivat aikaan kansainvälisen huolenaiheen Abu Simbelin temppeleiden kohtalosta, sillä ne olivat jäämässä Nasserjärven tulvaveden alle uuden padon myötä. Egyptin ja Sudanin hallitusten pyynnöstä Unesco käynnisti vuonna 1959 projektin Abu Simbelin temppeleiden pelastamiseksi. Projekti maksoi noin 80 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, ja sen aikana Abu Simbelin temppelit purettiin ja kasattiin uuteen paikkaan. Lisäksi veden alle jäävällä alueella järjestettiin laajoja arkeologisia kaivauksia. Projektin kustannuksiin osallistui noin 50 valtiota. Fuerte de Samaipata
Rauniot voidaan jakaa kahteen alueeseen. Kalliokukkula oli seremoniakeskus. Sieltä on löytynyt erilaisia kaiverruksia ja kohokuvioita sekä temppelien ja pyhäkköjen jäänteitä. Kukkulan eteläpuolella oli hallintokeskus, jossa oli myös suuri "Kallanka"-nimellä kutsuttu rakennelma, joka symbolisoi aikanaan inkojen valtaa. Úbeda
Monumentaalinen Vázquez de Molina -kortteli ja sitä ympäröivät renessanssirakennukset (Palacio de las Cadenas ja Sacra Capilla del Salvador) ovat vaikuttavia rakennustaiteen muistomerkkejä. Úbedan ja läheisen Baezan renessanssikirkot ja -palatsit liitettiin 2003 Unescon maailmanperintökohteeksi. Úbedassa ovat syntyneet esimerkiksi kirjailija Antonio Muñoz Molina ja laulaja Joaquín Sabina. Sierra de San Franciscon kalliomaalaukset
Sierra de San Franciscon kalliomaalaukset on UNESCOn maailmanperintökohde Baja California Surin osavaltiossa, Sierra de San Franciscon vuoristossa. Kalliomaalaukset on maalattu vuosien 100 eaa ja 1 300 jaa välillä. Kalliomaalaukset kuvaavat ihmisiä ja eläimiä. Ne ovat säilyneet hyvin johtuen kuivasta ilmastosta. Sintra
Sintra on Lissabonin läänissä, Portugalissa, sijaitseva kaupunki ja yksi UNESCOn maailmanperintökohteista. Se on myös suosittu turistikohde muun muassa Pena palatsin, Castelo dos Mourosin ja henkeäsalpaavan Sintra-Cascais luonnonpuiston, sekä kaupungin itsensä ansiosta. Satakunnan maakunta
Kansainvälisesti Satakunnan tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Unescon maailmanperintökohteet Vanha Rauma ja Sammallahdenmäki entisessä Lapin kunnassa. Porin merkittävimpiä kohteita ovat Yyterin kuuluisat hiekkarannat, Reposaari, Juseliuksen mausoleumi sekä Kirjurinluodon ja Kokemäenjoen Etelärannan rantakortteleiden muodostama kokonaisuus. Nykyään Poriin kuuluvassa entisessä Noormarkun kunnassa sijaitsee arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema Villa Mairea, joka yksi hänen kansainvälisesti tunnetuimpia töitään. Toinen Aallon piirtämä merkittävä rakennus Satakunnassa on Terassitalo Euran Kauttualla. Se sijaitsee aivan kulttuurihistoriallisesti arvokkaan Kauttuan ruukinpuiston tuntumassa. Muita vanhoja ruukkialueita Satakunnassa ovat Leineperin ja Noormarkun ruukit. Shrine of Our Lady of Europe
Nykyisen kirkon tilalla oli alun perin moskeija, jonka rakensivat 700-luvulla Iberian niemimaan valloittaneet maurit. Moskeija rakennettiin jossain vaiheessa ennen vuotta 1309. Moskeija muutettiin pyhätöksi espanjalaisten valloitettua Gibaltarin Don Rodrigo Ponce de Leonin johdolla vuonna 1462 ja se sai tuolloin nykyisen nimensä. Jonkin aikaa tämän jälkeen pieni puusta tehty Neitys Marian ja Jeesuksen patsas. Pyhätöstä tuli suosittu vierailupaikka Gibraltarinsalmen läpi kulkevien laivojen miehistöjen keskuudessa. Pyhättö selviytyi monista Gibraltaria kohdanneista vaikeuksista, kuten merirosvojen hyökkäyksiltä. Merirosvo Hali Hamat kuitenkin ryösti monet pyhätön arvoesineistä vuonna 1540. Bernardino Mendozan johtama espanjalaislaivasto kukisti myöhemmin merirosvot merellä. Kuningas Phillip II rakennutti pyhätölle paksummat seinät, jotta paikka voisi toimia tarpeen vaatiessa paikallisten suojana. Lappi (Rauma)
Lapissa sijaitsee Sammallahdenmäen pronssikautinen röykkiöalue, joka otettiin 4. joulukuuta 1999 Suomen ensimmäisenä arkeologisena kohteena Unescon maailmanperintöluetteloon. Sierra Gordan fransiskaanilähetysasemat
Sierra Gordan fransiskaanilähetysasemat on viiden lähetysaseman muodostama UNESCOn maailmanperintökohde. Ne sijaitsevat Sierra Gordan alueella Querétaron osavaltiossa. Lähetysasemat on valmistettu 1700-luvun puolessavälissä. Santiago de Jalpan ja Nuestra Señora de la Luz de Tancoyol sijaitsevat Jalpan de Sierrassa, Santa Maria del Agua de Landa ja San Francisco del Valle de Tilaco Landa de Matamorossa ja San Miguel Concá Arroyo Secossa. Lähetysasemat valittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2003. Ohta-keskus
Joulukuussa 2006 UNESCOn Maailmanperinnön keskuksen johtaja Francesco Bandarin muistutti Venäjän velvollisuuksista suojella Pietaria se ja ilmaisi huolestuneisuutensa projektista. Pietari on eräs UNESCOn Maailman perintökohteista. Puerta del Sol
Aukion eteläpuolella on ranskalaisen arkkitehdin Jaime Marquet'n vuosina 1766–1768 postitaloksi rakennuttama "Casa de Correos". Francon diktatuurin aikana rakennuksessa toimivat Espanjan sisä- ja turvallisuusministeriö, ja nykyään se on Madridin aluehallinnon käytössä. Muita Puerta del Solin nähtävyyksiä ovat muun muassa Madridin symboleja, karhua ja mansikkapuuta (espanjaksi "el oso y el madroño") kuvaava veistos sekä kuningas Kaarle III:n ratsastajapatsas. Puerta del Solilla sijaitsee myös Espanjan maantieverkon nollapiste: hallintorakennuksen edessä on laatta, josta mitataan etäisyydet maan muihin kaupunkeihin. Garamban kansallispuisto
Unesco valitsi puiston maailmanperintöluetteloon vuonna 1980. Se ei kuitenkaan vaikuttanut salametsästykseen, ja vuonna 1984 sarvikuonoja oli enää 15 yksilöä. Puisto asetettiin vuonna 1984 vaarantuneiden maailmanperintökohteiden listalle. Samana vuonna alkoi IUCN:n, WWF:n, Frankfurtin eläintieteellisen seuran ja Unescon sponsoroima kunnostusprojekti, jonka avulla pyrittiin kunnostamaan infrastruktuuria ja kehittämään salametsästyksen vastaista toimintaa. Suojelutoimet onnistuivat, ja puisto otettiin vuonna 1992 vaarantuneiden listalta pois; sarvikuonojen lukumäärä oli edelleen vähäinen, mutta se oli noussut 35:een. Filae
Filaesta tuli kuuluisa matkailukohde jo 1700- ja 1800-luvuilla, kun varakkaat eurooppalaiset vierailivat saarella. Kun Assuanin ensimmäinen pato rakennettiin 1900-luvulla, turistit hylkäsivät saaren, sillä se oli osan vuotta veden alla. Kun Abu Simbelin temppelit siirrettiin vuonna 1960 onnistuneesti tulvaveden takia eri paikkaan, Unesco alkoi suunnitella myös Filaen siirtämistä. Saaren ympärille rakennettiin suuri arkkupato ja saari kuivatettiin vedestä. Sen jälkeen Filaen rakennukset puhdistettiin ja ne mitattiin fotogrammetrian avulla. Rakennukset purettiin noin 40 000 osaan ja osat siirrettiin 500 metrin päässä sijaitsevaan korkeampaan Agilkian saarelle. Projekti kesti kokonaisuudessaan vuodesta 1972 vuoteen 1980. Rakennukset pystytettiin uudelleen Agilkialle samaan muodostelmaan, jossa ne olivat olleet myös Filaessa. Filaeen jätettiin vain kaksi koptilaista kirkkoa, koptilainen luostari, Augustuksen temppelin rauniot ja roomalainen kaupunginportti.