Onko bostoninterrieri luonteeltaan vilkas?
Bostoninterrieri
Bostoninterrieri on luonteeltaan vilkas ja ystävällinen koira, joten se sopii hyvin seurakoiraksi, mutta myös itsepäisyyttä löytyy tarpeen tullen. Se on hyvin päättäväinen ja toimelias koira, joten se tarvitsee toimintaa ja virikkeitä elämäänsä. Bostoninterrieri on hyvä oppimaan ja se soveltuu tokoon ja agilityyn. Eniten sitä tavataan koiranäyttelyissä.
Bretagnenbassetti
Bretagnenbassetti on vilkas, metsästysviettinen, herkkä ja toisinaan vahvaluonteinen. Rotu on kuitenkin osoittautunut myös erinomaiseksi kotikoiraksi. Rodulla on saavutettu hyviä tuloksia verijälkikokeissa. Vapaana pitäminen saattaa metsästysvietin vuoksi olla vaikeaa. Rotu tarvitsee vilkkautensa vuoksi paljon aktivointia. Bretagnenbassetti oppii helposti uusia asioita ja yrittää parhaansa miellyttääkseen isäntäänsä. Se sopii hyvin agilityyn, näyttelyihin ja metsästys- tai verijälkikilpailuihin. Glen of imaalinterrieri
Glennin korvat ovat puolipystyt tai ruusukorvat, levossa ne ovat taaksepäin taittuneet. Kaula on erittäin lihaksikas ja kohtalaisen pitkä. Purenta on saksipurenta. Tasapurenta on virhe. Purennoissa on aika vähän ongelmia, mutta eturivi ei aina ole paras mahdollinen. Glennin hammaskalusto herättää kunnioitusta niin eläinlääkäreissä kuin ei-koiraihmisissäkin. Glennien eturaajat ovat erikoiset; niiden kuuluu olla hieman ulospäin kääntyneet. Kyynärpäiden tulee olla suuntautunut taaksepäin ja tiiviisti kiinni rungossa. Glennin runko on syvä ja rintakehä vankka ja laaja. Kylkiluut kaareutuvat hyvin, eli glenni ei voi näyttää tynnyrimäiseltä, eikä liioin litteäkylkiseltäkään. Lanne on voimakas. Takaraajojen lihaksien tulee olla hyvin kehittyneet ja kulmauksien selvät. Maine coon
Maine coon on lempeä, rauhallinen ja leikkisä kissa. Sillä on tuuhea ja pitkä turkki, jota on harjattava aina tarvittaessa. Maine coonin korvanpäitä koristavat ilvesmäiset tupsut. Sen kuono on neliömäinen ja vahva. Maine cooneja on monen värisiä, kuten suomalaisia kotikissoja. Bernhardinkoira
Luonteeltaan bernhardilaiset ovat hyväntahtoisia, ystävällisiä, rauhallisia ja luotettavia. Lyhytkarvaiset ovat yleensä pitkäkarvaisempia vilkkaampia. Bernhardilaiset sopivat lapsiperheisiin, koska ne ovat sosiaalisia ja kiintyvät perheeseensä. Bernhardinkoira on reviiritietoinen. Gordoninsetteri
Karva on kauttaaltaan mahdollisimman vartalonmyötäistä. Eturaajojen ja reisien takaosassa karva on pitkää ja sileää. Myös vatsan alapuolella karva on hieman pitempää. Gordoninsetterin turkin väri on kiiltävän musta parkinruskein tan-merkein. Valkoinen täplä rinnassa on sallittu. Rodun jalostuksen alkuaikoina valkoinen väri nähtiin suorastaan sairautena, vaikka sillä ei koiran ulkomuotoon tai käyttöominaisuuksiin olekaan mitään vaikutusta. Estrelanvuoristokoira
Estrelanvuoristokoira on luonteeltaan tyypillinen vuoristokoira, joka on rohkea ja omatoiminen mutta samanaikaisesti epäluuloinen vieraita kohtaan. Rotu on karaistunut ankarissa luonnonoloissa. Luonne on valpas ja tarkkaavainen, vahtimisvietti on voimakas. Omistajalla on hyvä olla kokemusta koirista, vaikka rotu onkin viime vuosikymmeninä muuttunut enemmän seurakoiramaiseksi. Tämän seurauksena yksilöiden määrä on kasvanut. Staffordshirenbullterrieri
Staffordshirenbullterrieri on vaikuttavan näköinen ilmestys. Kyseessä on lihaksikas ja vahvarakenteinen terrieri, jonka helppohoitoinen karvapeite on lyhyttä ja sileää. Sallitut värit ovat punainen, vaalea ruskeankeltainen, valkoinen, musta tai sininen tai mikä hyvänsä näistä väreistä valkoisen kanssa. Mikä tahansa juovikas (brindle) sävy tai juovikas valkoisen kanssa. Musta punaisin merkein (black and tan) ja maksanväri ovat erittäin epätoivottavia. Cockerspanieli
Cocker­spanielin luonteen­piirteisiin kuuluu älykkyyden sekä valppauden ilmaiseminen kasvojen ilmeillä. Rodusta pidetään sen ystävällisen, uskollisen, leikkisän ja hellän luonteen ansiosta. Koirat ovat helppoja kouluttaa ja hyviä keski­kokoisia koko perheen lemmikkejä. Hyvin harvoilla cockereilla on luonne­vikoja; vuonna 2002 tehdyssä 487 koiran tutkimuksessa vain prosentti koirista oli aggressiivisia ihmisille ja kaksi prosenttia aggressiivisia muille koirille. Yksiväriset koirat ovat usein moni­värisiä koiria ärhäkkäämpiä. Deckerinterrieri
Rotu on verrattain uutta alkuperää, ja sen juuret johtavat 1970-luvulle. Tuolloin Milton Decker alkoi kehittää yhtä amerikanrottaterrierin linjoista omaan suuntaansa. Seuraavien vuosikymmenien aikana jalostukseen käytettiin myös basenjia, kettuterrieriä ja feistiä, ja näistä ensiksi mainittu näkyykin selvästi nykyisen rodun ulkonäössä. Bourbonnaisinseisoja
Rodun karvapeitteen pohjaväri on valkoinen, jossa on pieniä vaalean- tai kellanruskeita pilkkuja tai täpliä. Jotkut kasvattajat ovat tavoitelleet koiraa, joiden karvapeitteessä on "haalistuneen syreenin" väri ja joilla häntä on syntyessä luonnostaan lyhyt. Geenipohjaltaan kapeassa rodussa toisarvoisten ominaisuuksien luominen ei ollut mahdollista, kun rodulta vaaditaan myös koetulokset. Jalostus ei onnistunut, sillä vuosina 1963–1973 Ranskan Kennelliitto ei rekisteröinyt yhtään pentuetta. Vuonna 1970 joukko kasvattajia otti Michel Comten innostamina tehtäväkseen bourbonnaisinseisojan eloonjäämisen. Työ tuotti vihdoin tulosta, kun aikaisempien kokemusten ansiosta on onnistuttu välttämään virheet. Bostoninterrieri
Bostoninterrieri innostuu helposti, se on aina valmis leikkiin ja lenkille. Sen turkista puuttuu kuitenkin alusvilla, eli iho kylmettyy helposti pakkasessa tai räntäsateessa, joten se tarvitsee kylmällä haalarin. Helteellä on huomioitava perinnöllinen ylikuumenemisen vaara. Bostoninterrieri
Karvapeite on lyhyt, sileä, kiiltävä ja hienolaatuinen. Karvapeite on helppohoitoinen sen lyhyyden takia eikä siitä lähde juuri ollenkaan karvaa. Päivittäinen harjaaminen ja pyyhkiminen säämiskällä riittää. Painon on pysyttävä alle 11,2 kilogrammassa. Amerikanstaffordshirenterrieri
Amerikanstaffordshirenterrieri pyrkii työskentelemään ihmisen kanssa, mutta se ei ole palveluskoiramaisen aulis ja tarvitsee runsaasti motivointia. Aktivoinnin jäädessä vajalliseksi koira tuhoaa herkästi ympäristöään. Rodulla on taipumusta olla aikuisena hyökkäävä muita saman sukupuolen koiria kohtaan. Tätä piirrettä voi hillitä huolellisella kasvatuksella ja koirakontaktien valvomisella pentuajasta alkaen. Amerikanstaffordshirenterrieri ei välttämättä sovellu koirapuistokäynteihin, sillä rodulle tyypillinen valmius vastata haasteisiin yhdistettynä voimiin voi johtaa vakaviin tuloksiin. Boforiasteikko
Boforiasteikkoa on myöhemmin laajennettu vieläkin voimakkaampiin tuuliin: tässä asteikossa voimakkaimmat hurrikaanien tuulet ovat olleet luokkaa 23 ja voimakkaimmat tornadot ovat olleet luokkaa 29. Jatkuva boforiasteikko saadaan kaavasta formula_1, jossa n on boforilukema ja V = 0,8365 m/s (tuulen nopeus). Tämä ei kaikilta osin pidä yhtä julkaistujen taulukoiden kanssa. Käytännössä kaikki yli 12 boforin tuulet haittaavat ihmistoimintaa niin paljon, että laajennuksen tarkoituksenmukaisuus on kyseenalainen. Japaninterrieri
FCI:n rotumääritelmä kuvailee rotua "luonteeltaan eloisaksi, vikkeläksi ja hyväntuuliseksi". Brittiläinen (kissa)
Brittiläinen lyhytkarva on kissarotu. Rodusta käytetään usein myös nimitystä "brittiläinen" tai pelkästään "britti". Ne ovat jämerärakenteisia, säyseitä ja luonteeltaan vaatimattomia. Paksu turkki ja tuuhea aluskarva on myös ominaista briteille.Tyypilliset brittiläiset ovat rauhallisia ja hiljaisia, mutta kuitenkin määrätietoisia metsästäjiä. Brittiläinen nauttii saadessaan ulkoilla, mutta sopeutuvaisena kissana se tyytyy myös sisäkissan elämään, kunhan sille tarjotaan sopivasti virikkeitä. Britit ovat maltillisia, itsevarmoja, vaatimattomia ja ystävällisiä. Gaddinmastiffi
Gaddinmastiffi on ketterä ja voimakas molossityyppinen vuoristokoira, jota voi erehtyä luulemaan ensinäkemältä tiibetinmastiffiksi. Se on kuitenkin suurinta osaa muista mastiffeista hoikempi, atleettinen, syvärintainen ja lihaksikas. Se kykenee suureen nopeuteen ja sen sisukkuutta arvostetaan. Häntä kiertyy selän ylle. Korvat yleensä typistetään, vaikka joillekin yksilöille ne jätetään luonnollisiksi. Capheatoninterrieri
Capheatoninterrierin korvat ovat riippuvat ja rinnanympärys on enimmillään 43 cm. Alkuperämaassa kannukset poistetaan syntymän jälkeen ja häntä typistetään. Sekä sileä että karkea karvamuunnos tunnetaan. Väritys on joko kastanjanruskea tai ruosteenpunainen (tan), ja molemmissa tulee olla tumma maski. Tämä värisävy on terriereille hyvin epätyypillinen ja poikkeuksellinen. Säkäkorkeus vaihtelee 23-33 cm välillä. Gordoninsetteri
Gordoninsettereillä on pitkä karva, joka vaatii melko paljon hoitoa. Tässä on kuitenkin jonkin verran eroja erityyppisten koirien välillä: metsästysrotuna sille ei haluta jalostaa liiallista karvapeitettä, koska siitä olisi metsästyksessä jo haittaa. Viime aikoina on kuitenkin tullut muutamia kasvattajia, jotka jalostavat rodun alkuperästä piittaamatta väärän tyyppistä gordoninsetteriä. Näillä koirilla koko ja rakenne ei enää sovellu vaativaan metsästystyöskentelyyn. Koiria jalostetaan seurakoiriksi sekä näyttelyjä varten ja karvapeitteen määrää ("volyymiä") kasvatetaan ei-rotutyypilliseksi. Borneonkoira
Rotu on erittäin eloisa ja aktiivinen, mikä tekee siitä oman perheensä keskuudessa leikkisän. Omistajiaan ja muita lähipiirinsä ihmisiä kohtaan se on uskollinen, mutta vieraisiin se suhtatuu erittäin epäluuloisesti, jopa lähes aggressiivisesti. Se leimautuu perheeseensä erittäin voimakkaasti, ja se sopii ainoastaan ihmiselle joilla on kokemusta erittäin alkukantaisista koirista tai petoeläimistä. Bombayn pörssi
BSE mainostaa itseään maailman nopeimpana pörssinä, jossa keskimäärin arvopaperikauppa syntyi kuudessa mikrosekunnissa. Osakevaihto on silti ollut listauksiin ja markkina-arvoon nähden arvoltaan pientä (tammikuussa 2016 yhteensä 9,185 mrd. USD). Indeksioptioiden kauppa on kuitenkin vilkasta. Osakevaihdon arvolla mitattuna Intian kansallinen pörssi (NSE), joka on toinen suuri arvopaperipörssi Mumbaissa ja Intiassa, oli tuntuvasti vilkkaampi (kuukausivaihdon voluumi 51 692 mrd. USD, Maailman pörssien yhteistyöjärjestö WFE:n tilasto 1/2016). Skotlanninterrieri
Skotin historia ulottuu aina 1800-luvulle, jolloin skotlanninterrieri jalostettiin pitämään haittaeläinten lukumäärä kurissa. Suomeen rotu saapui ensimmäisen kerran 1920-luvulla.
Yhdysvalloissa rotu on suosittu seurakoira. Monella yhdysvaltain presidentillä on ollut skotlanninterrieri, joista kuuluisin lienee George W. Bushin Barney. Tenterfieldinterrieri
Pienestä koostaan huolimatta rotu on ystävällinen, seurallinen ja sopeutuva. Se on älykäs ja tyypillisen terrierimäiseen tapaan rohkea. Lakelandinterrieri
Rotu polveutuu vanhasta musta-ruskeiden terrierien kannasta, johon on risteytetty borderia, dandiedinmontia ja karkeakarvaista kettuterrieriä. Käyttökoirana lakelandinterrieri oli ketterä ja armoton metsästäjä, joka työskenteli tehokkaasti saalista ajaen Ison-Britannian järviseudun kallioisissa maastoissa. Se oli valmis metsästämään paljon itseään suurempiakin eläimiä. Ennen rodun hyväksymistä vuonna 1928, tämäntyyppisiä koiria kutsuttiin Cumberlandin tai Westmorelandin terrieriksi. Glen of imaalinterrieri
Toimelias, ketterä ja työskennellessään hiljainen, aina valmis toimintaan, temperamenttinen ja erittäin rohkea, muulloin lauhkea, sävyisä ja persoonallisuutta uhkuva. Uskollisena ja helposti kiintyvänä se on hyvin miellyttävä koti- ja seurakoira. Glen of imaalinterrierin sanotaan olevan rauhallisempi kuin muut terrierirodut. Bullterrieri
Bullterrieri on vankkarakenteinen ja lihaksikas terrieri, jolla on lyhyt, tiheä turkki. Ruumiinrakenne on vankka ja pyöreä, hartiat ovat lihaksikkaat ja rintakehä leveä. Mitään korkeus- ja painorajoja rodulla ei ole, mutta keskimääräinen korkeus on 50–60 cm ja paino 20–40 kg. Kääpiöbullterrierin säkäkorkeus on alle 35,5 cm, mutta muutaman sentin ylitys ei haittaa suppean geenipohjan vuoksi. Serbianvuoristokoira
Karvapeite on runsas, tiheä, jäykkä ja vähintään 6 cm pitkä. Se muodostaa niskan ympärille kauluksen, raajojen takaosiin pitkät "housukarvat" ja häntään tuuhean töyhtön. Pääväri on yleensä valkoinen eri värisin merkein, ja kokomusta on ainoa virheellinen väritys. Tämän ominaisuuden osalta rotu poikkeaa monista muista tyypillisistä jugoslavialaisista vuoristokoirista (bosnialaista tornjakia lukuun ottamatta) - mm. sarplaninacista, šar tipista, karstinpaimenkoirasta ja albaniansusikoirasta - jotka ovat sudenharmaita. Sen sijaan se muistuttaa enemmän bulgarialaista sarakatsaninkoiraa. 
Keskipitkä ravi on rodulle tyypillisin askellaji, ja liikkeiden tulee olla harmoniset ja elegantit, vailla "nykimistä" tai selän kaareutumista liikkeiden aikana. Oikeantyyppisten työkoiran liikkeiden merkitystä korostetaan niin paljon, että huonot liikkeet alentavat automaattisesti kokonaisarvostelua näyttelykehässä koiran ulkomuodon mahdollisesta erinomaisuudesta riippumatta.
Rotu on kunnioitusta herättävä, peloton ja rohkea, mutta samalla uskollinen, rauhallinen ja hyväluonteinen. Työkoirana se on erittäin valpas ja lahjomaton, ja se luottaa täysin omistajaansa, jonka läsnä ollessa se on täysin tyyni. Bostoninterrieri
Pentutietolomakkeiden perusteella 20 bostoninterrieripentueesta noin 75−85 % syntyi Suomessa keisarinleikkauksella vuosina 2010−2011. Syinä olivat pentujen suuri koko, ahdas synnytyskanava sekä kohdun supistusten puuttuminen. Rodulle jalostettu suurehko pyöreä pää vaikeuttaa pienillä nartuilla pennun etenemistä synnytyskanavassa. Vuonna 2010 julkaistussa brittitutkimuksessa (52 pentuetta) yli 90 % syntyi keisarinleikkauksella. Beaucenpaimenkoira
Beauceroneilla esiintyy myös vähäisessä määrin kyynärniveldysplasiaa, nivelten irtopalasairauksia sekä spondyloosia eli selkänikamien luusilloittumaa. Ihosairauksia rodussa on ilmennyt vähän, kuten myös maha- ja suolistosairauksia. Rodun koosta huolimatta vatsalaukunkiertymä on beauceroneilla hyvin harvinainen. Perinnöllisiä sairauksia, kuten silmäsairauksia, esiintyy erittäin harvoin, ja nämä yksilöt yritetään mahdollisimman hyvin pitää poissa jalostusmateriaalista. Tiibetinterrieri
Tiibetinterrieri on hyväluonteinen, vilkas ja jossain määrin myös miellyttämishaluinen rotu. Se on aina valpas ja rohkea koira ollen samalla älykäs ja omistajalleen uskollinen. Bostoninterrieri
Syringomyelia johtuu chiari-epämuodostumasta eli siitä, että jalostuksella aiheutetun ahtaan kallon takia aivot eivät enää mahdu kalloon, vaan työntyvät kivuliaasti selkäydinkanavaan. Rodulle jalostettu korkkiruuvihäntä taas altistaa selkärangan nikamien epämuodostumille. Pahimmillaan epämuodostuneet nikamat painavat selkäydintä aiheuttaen kipuja. Hännän epämuodostumat saattavat aiheuttaa hännän virheasennon, joka johtaa ulostamisvaikeuksiin tai ihovaurioihin. Kitalakihalkio on yleisin lyhytkuonoisilla roduilla. Polvilumpion sijoiltaanmeno on yleensä perinnöllinen rakenne, joka on yleinen kääpiökoirilla. 13 % tutkituista bostoninterriereistä oli sijoiltaan menevät polvet. Suuriksi ja ulkoneviksi jalostetut silmät ovat alttiina kolhuille. Estrelanvuoristokoira
Estrelanvuoristokoiran karva on suoraa ja kevyesti laineikasta. Turkin vahvuus vaihtelee rungon eri osissa. Karva on lyhyempää raajoissa kintereiden alapuolella, samoin päässä. Korvientyvessä on pitempää karvaa, samoin hännässä, joka pitkäkarvaisella on hapsuinen. Pitkäkarvaisella estrelanvuoristokoiralla on pieni karvakaulus ja selvät hapsut raajojen takana. Pitkäkarvaisen estrelan runsas pohjavilla on peitinkarvaa vaaleampaa. Väri on useimmiten kellanruskea tai keltainen ja harvemmin sudenharmaa tai laikukas keltainen. Kerrynterrieri
Kerryt ovat terveitä, pitkäikäisiä ja säilyttävät iloisen sekä vilkkaan luonteensa pitkään. Perinnöllisiä sairauksia ei juuri ole. Jonkin verran on tavattu lonkkaniveldysplastiaa, joka ei kuitenkaan haittaa kevyen koiran elämää. Kasvaimia kerryllä on hiukan enemmän kuin muilla roduilla. Italianvinttikoira
Italianvinttikoira on liikunnallinen koira. Ulkoasuunsa ja kokoonsa nähden se on nopea, vahva ja kestävä koira, jonka kunto kestää hyvin pitkiä remmi- ja metsälenkkejä. Sille riittää aivan normaali liikunta ja tulee toimeen seurakoirana, vaikka sen kanssa ei harrasteta kilpaurheilua. Italianvinttikoiran kylmänarkuus rajoittaa ulkoilua talvella, pitkiä lenkkejä kovemmilla pakkasilla ei voi välttämättä tehdä. Gordoninsetteri
Gordoninsetteri on ystävällinen koira, mutta ison kokonsa ja metsästysviettinsä takia se vaatii hyvän peruskoulutuksen.
Gordoninsetteri soveltuu myös seurakoiraksi, mutta tarvitsee paljon virikkeitä ja liikuntaa. Pelkäksi sohvakoiraksi se ei sovi.
Gordoninsetteri on lapsiystävällinen rotu ja kiintyy syvästi omistajiinsa. Staffordshirenbullterrieri
Staffi on ihanteellinen perhekoira avoimen, ihmisystävällisen ja toiminnanhaluisen luonteensa ansiosta. Lasten kanssa se on omassa elementissään, eikä hätkähdä kovakouraistakaan käsittelyä. Vahtikoiraksi rotu sopii korkeintaan vain uskottavan ulkonäkönsä puolesta. Toisiin koiriin staffi ei yleensä suhtaudu yhtä suopeasti kuin ihmisiin, joten pentuajan sosiaalistaminen on tehtävä huolella, kuten toki jokaisen rodun kohdalla. Jo hallittavuuden kannalta on näinkin vahvan koiran oltava kunnolla koulutettu arjen tarpeisiin. Staffin liikunnantarve on suuri ja se onkin aktiivisen, paljon ulkoilevan perheen koira. Staffin toivottuihin luonteenpiirteisiin ei kuulu haukkuherkkyys. Interstadiaali
Interstadiaali alkoi nopeana lämpötilan nousuna, joka viileni hitaammin kylmäksi stadiaaliksi. Britanniassa on tutkittu lämpötilan kehitystä koppakuoriaislajien avulla. Hyönteislajistot riippuvat herkästi lämpötilasta. Lämpötila nousi Yorkshiressä dramaattisesti noin 13 000 vuotta sitten heinäkuussa 12–14 °C ja 19–21 °C tammikuussa, kesämaksimiin 20 °C ja talviminimiin 5 °C. Jyrkän nousun alussa huomataan ensin nopea 5 °C nousu, nopea 2,5 °C lasku ja sitten ensin nopea, sitten hieman hitaampi 15 °C nousu. Lämpötila laski tämän jälkeen noin 5 °C/1 000 vaihdellen jopa 2,5 °C. Lämpötila kääntyi uudelleen jyrkkään nousuun noin 10 100 vuotta sitten. Lucasinterrieri
Lucasinterrieri voi olla väriltään joko ruskea eri sävyissään (mm. fawn, punainen, tummanruskea) tai kaksivärinen. Ensiksi mainitulla sallitaan tumma satula ja valkoiset merkit. Kaksivärisen pohjaväri on valkoinen, jossa on tummemmat laikut. Uroksen säkäkorkeus on 25-30 cm ja paino 6-9 kg, nartulla vastaavat mitat ovat 22,5-27,5 cm ja 5-8 kg. Parsonrussellinterrieri
Luonteeltaan parsonrussellinterrierit ovat aktiivisia, energisiä, rohkeita ja vahvatahtoisia. On tärkeää opettaa parsonrussellinterrieri olemaan rauhassa sisätiloissa ja silloin kun mitään ei tapahdu. Jatkuvasti ympäriinsä häärävä koira ei ole miellyttävä asuinkumppani. Parsonrussellinterriereillä on rutkasti metsästys- ja riistaviettiä ja ne ovat erinomaisia vahtikoiria ja tallikoiria, sillä ne tulevat hyvin toimeen hevosten kanssa. Brasilianterrieri
Rotumääritelmän mukaan brasilianterrierin tulee olla väsymätön, tarkkaavainen, toimelias ja innokas sekä ystävällinen ja hyväntahtoinen tuttuja kohtaan. Boliviankarvatonkoira
Perhettään kohtaan rotu on uskollinen, rakastava ja nöyrä, mutta vieraita kohtaan varautunut, välttelevä ja joskus jopa vihamielinen. Pelästyneenä se jähmettyy paikoilleen. Kuten moni muukin alkukantainen koira, se ennemmin pakenee paikalta kuin haastaa riitaa muiden koirien kanssa, mahdollisesti selviytymisvaiston takia. Omaan perheeseensä se kaipaa mieluiten lajitoverin, erityisesti samanrotuisen, seuraa. Sen tulisi sietää hyvin muita lemmikki- ja kotieläimiä, muttei olla alistuva näitä kohtaan. Deckerinterrieri
Deckerinterrieri on joko pieni tai keskikokoinen, lihaksikas, jalo ja hieman korkeuttaan pidempi rottakoira. Sen olemus uhkuu omanarvontuntoa ja itsevarmuutta. Pää on kiilanmuotoinen ja leveä, kallo hieman kupera, kuono tylppä ja kärkeä kohti kapeneva. Kallo ja kuono ovat keskenään suunnilleen yhdenpituiset. Otsapenkereen tulee olla erottuva. Viistojen, pyöreiden, hieman ulkonevien ja kirkkaiden silmien väri riippuu karvapeitteen värityksestä. V:n muotoiset korvat ovat ihannetapauksessa pystyt, mutta myös kärjistään taittuneet hyväksytään. Häntä on pystyssä kannettu ja melko korkealle asettunut. Pituudeltaan se voi olla joko keskipitkä tai luonnontöpö, minkä lisäksi rodun kotimaassa luonnostaan pitkä häntä usein typistetään. Säkäkorkeus on tavallisesti 38-51 cm ja paino 9-18 kg. Jonkin verran näitä mittoja kookkaammat tai pienemmät yksilöt kuitenkin sallitaan. Parsonrussellinterrieri
Parsonrussellinterrieri on vankkarakenteinen koira, jonka ihannesäkäkorkeus on uroksilla 36 cm ja nartuilla 33 cm. Parsonrussellinterrierit painavat 5–8 kg. Parsoneita on sekä karkea-, puolikarkea- että sileäkarvaisia. Pääväri on valkoinen, jossa voi olla mustia, punaruskeita ja keltaisia merkkejä. Korvat ovat eteenpäin taittuneet. Suomessa häntää ei saa typistää, kuten rodun syntymaassa Isossa-Britanniassa tehdään. Rodun todennäköinen elinaika on 13–14 vuotta. Japaninterrieri
Japaninterrieri on tasapainoinen, neliömäinen koira. Sen karvapeite on kolmivärinen, jossa pääväri on valkoinen. Sen korvat ovat korkealle kiinnittyneet ja eteenpäin taittuneet. Sen karva on lyhyttä, sileää ja hienoa. Sen häntä typistetään Japanissa, mutta Suomessa ja monissa muissa Euroopan maissa typistäminen on kielletty. Japaninterrierin pieni koko ja lyhyt karvapeite tekevät siitä helppohoitoisen lemmikin, mutta se ei pärjää kylmässä ilmastossa. Intianpystykorva
Intianpystykorva on erittäin aktiivinen, mutta samalla myös äärimmäisen uskollinen ja sopeutuvainen rotu. Se voi elää yhtä hyvin pienessä kaupunkihuoneistossa kuin suuressa maalaistalossakin. Se on hyvin älykäs ja ne voi oppia uusia temppuja muutamissa minuuteissa, jos sitä opetetaan oikealla tavalla. Se on näppärä ja osaa helposti lukea ihmisten elekieltä ja käytöstä, tajuten nopeasti mitä siltä vaaditaan. Rotua käytettiin Intiassa paljon sirkuskoirana 1970- ja 1980-luvulla, mutta nykyisin se on ennen kaikkea seura- ja vahtikoira. Tunkeilijoiden saapuessa pihalle se antaa hälyttävän vahtihaukun. Se tulee kuitenkin hyvin toimeen muiden koirien kanssa. Sillä on voimakas riistavietti, ja sillä on taipumus jahdata kyyhkysiä ja jyrsijöitä. Se on kaikkiruokainen, ja sitä voikin ruokkia yhtä hyvin maidolla, riisillä ja jogurtilla kuin kanalla ja riisillä. Andalusianrottakoira
Andalusianrottakoira on keskikokoinen, rakenteeltaan atleettinen koira ja terrieriksi poikkeuksellisen pitkäraajainen. Se on tyypillistä "perusterrieriä" sopuisampi ja jalopiirteisempi, ja se tuokin perusterrierien sijaan ensimmäisenä mieleen japaninterrierin tai amerikkalaisen rottaterrierin (sillä erotuksella, että amerikkalaisella rodulla on pystyt korvat ja usein myös laikukas runko). Sillä on korkeat raajat ja suhteellisen hoikka ja kevyt rakenne. Nämä ominaisuudet tekevät siitä liikkeiltään nopean, elegantin ja ketterän, minkä vuoksi se on taitava hyppääjä ja kykenee myös kääntymään nopeasti kesken juoksun. Nartuilla on pidempi runko kuin uroksilla, jotka ovat neliömäisempiä. Bedlingtoninterrieri
Bedlingtoninterrieri on peräisin Northumberlandista, Bedlingtonin ja Rothburyn kaupungeista. Rodun loivat 1800-luvulla englantilaiset kaivostyöläiset, jotka halusivat saada monipuolisen metsästyskoiran kettujen ja kaniinien luolametsästykseen. Bedlingtoninterrierit saatiin syntymään luultavasti risteyttämällä karkeakarvainen metsästysterrieri, joka on bedlingtoninterrierin ja Dandiedinmontinterrierin yhteinen esi-isä, muun muassa Whippetin kanssa. Rampurinvinttikoira
Luoteis-Intiassa rotua kuvaillaan usein sileäkarvaiseksi, vankkarakenteiseksi vinttikoiraksi. Se on englanninvinttikoiran kokoinen, mutta rhodesiankoiran tapaan paljon leveämpi ja lihaksikkaampi. Sen rakenne auttaa sitä taittamaan pitkiä välimatkoja suurella nopeudella; sen kestokyky on suuri. Rodulle tyypillisiä piirteitä ovat ns. "roomalainen kaarre", "roomalainen kuono" (kupera kuonon profiili), korkealle kiinnittyneet taittokorvat ja jäniksenkäpälät. Inuiittikoira
Inuiittikoira on kookas, voimakasrakenteinen ja atleettinen olematta kuitenkaan erityisen nopearakenteinen. Runko on hieman korkeuttaan pidempi (10:9), ja raajojenpituus on hieman enemmän kuin rungon kokonaissyvyys. Koira ei saisi olla liian raskas- eikä liian kevytluustoinen. Chevrolet Impala
Vuoden 1962 malleissa oli uutta selkeät pokkaukset auton kyljissä, jotka olivat eduksi halvimmille malleille antaen hieman lisää silmänruokaa. Impalan tunnisti ulkoisesti hieman pienempikokoisesta sisarestaan Belairista ainoastaan takavalojen lukumäärästä, joita Belairissa on neljä ja Impalassa vastaavasti kuusi kappaletta. Kumpaankin Chevrolet-malliin oli lisätty malliteksti auton peräosaan, kylkilistan alalaitaan ja auton maski oli poikkeuksellisesti alumiinia. Chevrolet impala kulkee parhaimmillaan 395 km/h. Autoihin oli lisätty edellisistä vuosimalleista poiketen kromattu helmalista ja kylkeä koristi koko kyljen mittainen kaksijakoinen kylkilista, jonka keskiosa oli maalattu erottuakseen. Umpikorimallissa oli valetuuletusventtiilit takalasin alalaidassa, joita avomallissa ei luonnollisesti ollut. Capheatoninterrieri
Rotu on erittäin uskollinen ja omistajaansa kiintynyt, minkä vuoksi se ei pidä yksinolosta. Se on oppivainen, leikkisä ja helppo kouluttaa, ja se tulee normaalisti hyvin toimeen lasten kanssa. Sen tulee kuitenkin osoittaa selkeää riistaviettiä ja metsästyshalukkuutta, minkä vuoksi se ei välttämättä pysty elämään samoissa tiloissa muiden lemmikkien kanssa. Pääasiallinen käyttötarkoitus onkin kettujen ja kaniinien ajuemetsästys viljapelloilla ja pensasaitojen luona, ja työssään se on ehdottoman peloton ja sitkeä. Lisäksi se on etevä rottakoira ja erinomainen seurakoira. Estrelanvuoristokoira
Estrelanvuoristokoira on ruumiinrakenteeltaan melko suuri, pitkänomainen ja kaarevalinjainen. Sen kaartuva rintakehä ei ole kovin leveä. Rotu liikkuu sujuvasti, mahdollisimman vähällä vaivalla. Sillä on vahva raajaluusto, melko niukat kinnerkulmaukset ja soikeahkot käpälät. Lisäksi monilla estrelanvuoristokoirilla on kannukset. Rodulla on ominaista pitkä riippuva häntä, jonka päässä on J-koukku ja koiran seistessä häntä kohoaa melko korkealle. Agility
Laji sopii kaikille koirille ja ohjaajille. Agilitykilpailuun voi osallistua minkä rotuisen koiran kanssa tahansa, myös seka- eli X-rotuisen kanssa. Suosituimpia rotuja agilityssä ovat belgianpaimenkoirat, shetlanninlammaskoirat, bordercolliet, villakoirat, cockerspanielit jackrussellinterrierit ja borderterrierit. Fyysisistä syistä agility voi kuitenkin olla liian rankkaa pitkäselkäisille tai hyvin matalaraajaisille, suorapolvisille tai muuten rakenteeltaan raskaille ja äärimuodostuneille koirille. Molossikoira
Molossirodut jaetaan kahteen ryhmään: mastiffeihin ja vuoristokoiriin. Yleensä mastiffit ovat lyhyt- ja sileäkarvaisia, vuoristokoirat taas tuuheaturkkisia ja keskipitkä- tai pitkäkarvaisia. Castro laboreironkoira on kuitenkin poikkeuksellisesti vuoristokoira, vaikka sen karvapeite onkin lyhyt ja sileä. Jako määritellään virallisesti sen perusteella, onko rotu kotoisin vuoristosta vai ei. Esimerkiksi espanjanmastiffi ja pyreneittenmastiffi ovat vuoristokoiria mastiffi-nimityksestään huolimatta. Myös bernhardinkoira kuuluu vuoristokoiriin, vaikka onkin melko mastiffimainen. Borneonkoira
Borneonkoira on erinomainen metsästys- ja vahtikoira: se on erittäin sinnikäs ja sen aistit ovat paljon tarkemmat kuin kesykoirilla. Se metsästää paitsi haju- ja näköaistin, myös kuulon avulla. Se ei kuitenkaan sovellu perhekoiraksi keskivertoihmiselle. Jos sen hankkii seurakoiraksi, se tulee sosiaalistaa hyvin huolellisesti 4-8 viikon iästä lähtien ja sen erityispiirteet tulee ottaa huomioon koko sen kasvuiän ajan. Baijerinvuoristovihikoira
Baijerinvuoristovihikoira on melko kevytrakenteinen, keskikokoinen, hieman korkeuttaan pidempi koira. Karvapeite on lyhyt ja tiheä, hieman pidempää ja karheampaa rungossa, raajoissa ja hännässä. Väreinä sallitaan useita keltaisen, punaisen ja ruskean sävyjä. Pitkät, pyöreät korvat ovat tummat, samoin kuono. Myös muualla karvan joukossa voi olla tummia karvoja. Brasilianterrieri
Brasilianterrieri ("Terrier Brasileiro") kuuluu keskikokoisten terrierien ryhmään (FCI:n ryhmä 3). Rodun kotimaassa sitä kutsutaan yleensä nimellä "Fox Paulistinha" eli pieni saopaololainen (rodun alkuperäisestä kasvatusalueesta). Buster (vene)
Bustereille tyypillisiä piirteitä ovat alumiinirakenne, kellukeaineella täytetyt laitojen yläreunat muodostavat sivukotelot sekä tylppä keula. Veneiden turkki eli sisäpohja on ollut perinteisesti vaneria, malliston Pro-versioissa alumiinia ja e-sarjassa lasikuitua. Vuosimallin 2018 veneistä alkaen valmistaja ilmoitti siirtyneensä käyttämään turkkimateriaalina aina joko lahoamatonta komposiittia tai alumiinia. Gordoninsetteri
Gordoni on voimakas metsästyskoira, jonka liikkumisen tulee olla tyylikästä: liikkeet ilmentävät nopeaa ja kestävää laukkaavaa juoksua. Jo ensi vilkaisulla tulee ilmetä, että kyseessä on laukkaamalla liikkuva metsästyskoira – mikäli näin ei ole, ei kysessä ole oikea rotutyyppi. Billy (koirarotu)
Billy on äärimmäisen nopea, älykäs ja rohkea. Se tarvitsee runsaasti liikuntaa ja kuten suurin osa kookkaista ajokoirista, sitä voi riistavietin takia juoksuttaa irti vain aidatulla alueella. Se ei sovi kerrostaloon eikä voimakkaan muihin koiriin kohdistuvan dominanssinsa takia tule välttämättä toimeen muiden saman sukupuolen edustajien kanssa. Sopiviin harrastuksiin lukeutuu mm. tottelevaisuuskoulutus. Manchesterinterrieri
Manchesterinterrierit ovat nopeita oppimaan ja sen kanssa voi harrastaa koiranäyttelyitä ja se sopii hyvin myös agilityyn. Myös tokoa harrastetaan jonkin verran. Hyvän hajuaistin omaavat yksilöt ovat myös harrastaneet jälkeä, joka sopii hyvin rotta- ja jäniskoiraksi jalostetulle manchesterinterrierille. Inkojenkarvatonkoira
Inkojenkarvatonkoira on eloisa, valpas ja erittäin nopea. Se on huomattavasti perunkarvatontakoiraa alkukantaisempi, ja se on usein arka ja vieraisiin epäluuloisesti suhtautuva. Se sopii parhaiten ihmisille joilla on aiempaa kokemusta alkukantaisista koirista. Rodun rooli on nykyisin useimmiten toimia seurakoirana, mutta sillä on myös erinomaisia käyttöominaisuuksia mm. vahtikoirana. Koirien värit
Brindle-värityksessä koiralla on mustaa ja punaista (tai näiden diluutioita) pystyraitoina. Väritystä esiintyy useilla roduilla mukaan lukien tanskandoggi, englanninvinttikoira, bokseri, akita, staffordshirenbullterrieri, afgaaninvinttikoira ja bostoninterrieri. Brindlen uskottiin aiemmin liittyvän E-lokukseen, mutta soopeleilla ja brindleillä koirilla tehty tutkimus osoitti toisin. Myöhempi tutkimus todisti, ettei brindle liity myöskään A-lokukseen. Deckerinterrieri
Deckerinterrieri ("Decker Terrier") eli deckerinmetsästysterrieri ("Decker Hunting Terrier") on yhdysvaltalainen koirarotu. Se ei ole FCI:n, American Kennel Club:n eikä United Kennel Club:n tunnustama. Kooikerhondje
Kooikerhondje on vilkas koirarotu ja yleensä uskollinen isännälleen. Pennut lähtevät yleensä tutkimaan ympäristöään jo ennen kuin niiden silmät ovat auenneet. Koikkeri on aktiivinen koira, joten se soveltuu monenlaisiin harrastuksiin, kuten agilityyn ja tokoon, mutta herkkänä rotuna vaatii johdonmukaisen omistajan. Intel Xeon
Clovertown on neljäytiminen versio Woodcrestistä, ja se koostuu itse asiassa kahdesta kaksiytimisestä Woodcrest-piilastusta, jotka on paketoitu saman kotelon sisään.
Molemmilla piilastuilla on 4 MiB L2-välimuistia eli sitä on yhteensä 8 MiB.
Clowertownin pienitehoisimmat mallit käyttävät Woodcrestin tapaan 1 066 MT/s väylää ja nopeammat 1 333 MT/s väylää. Malleina E5310, E5320, E5345 ja X5355, nopeuksina 1,6–2,67 GHz. Parsonrussellinterrieri
Parsonrussellinterrieri muistuttaa ulkonäöltään jackrussellinterrieriä mutta eroaa siitä muun muassa rungon mittasuhteissa. Myös brasilianterrierin sukulaisuus on selkeästi nähtävissä. Yorkshirenterrieri
Yorkshirenterrierillä on pitkä, silkkinen karvapeite, joka laskeutuu suorana ja sileänä maahan saakka. Rotu on ryhdikäs, pystykorvainen ja terrierimäinen, sen runko on hieman korkeutta pidempi. Aluskarvaton turkki on pitkää, päässä ja rinnassa on kullanväristä ja muualla turkin väri on tumman teräksensininen. Yorkshirenterrierin paino on 1,5 kg-6,5 kg. Etenkin turkin pituuden suhteen ollaan varsin tarkkoja, sillä juuri pitkä silkkikarvainen turkki tekee koirasta rotupuhtaan. Rodun korkeasta jalostusasteesta ja jalostusketjun lyhyydestä johtuen varsin usea koira kasvaa yli 3,1 kg. Myös värivirheitä esiintyy paljon. Etenkin kokomustan värityksen aikaansaava geenivirhe on ilmeisen hallitseva, josta seuraa, että kaikista mustan koiran pennuista tulee automaattisesti mustia. Yorkshirenterrieri on maailman toiseksi pienin koirarotu chihuahuan jälkeen.
Suomessa rotu on melko harvinainen, ja yorkshirenterriereitä rekisteröidään vajaa 300 vuodessa. Rotumääritelmän sanoin yorkshirenterrieri on valpas, älykäs, vilkas sekä tasapainoinen kääpiöterrieri. Se on iso koira pienessä koossa, jota voisi kuvata suorastaan uhkarohkeaksi. Koulutus saattaa olla hieman haastavaa kuten muillakin terriereillä, sillä miellyttämishalua ei ole yhtä paljon kuin esimerkiksi paimenkoirilla. Manchesterinterrieri
Manchesterinterrierin lyhyen sileän turkin hoidoksi riittää irtokarvojen pyyhkäisy silloin tällöin. Rotu on energinen ja tarvitsee pienestä koostaan huolimatta melko runsaasti liikuntaa. Bostoninterrieri
Bostoninterrieri on tiivisrakenteinen, sopusuhtainen, lyhytkalloinen, -karvainen ja -häntäinen koira. Bostoninterrierin häntä on luonnostaan töpö tai puuttuu kokonaan. Rodun korvat saatetaan typistää kotimaassa Yhdysvalloissa, mutta Suomessa typistäminen on kiellettyä. Pyöreähköt ja hieman ulkonevat silmät sijaitsevat kaukana toisistaan. Ilme osoittaa rotumääritelmän mukaan älykkyyttä ja ystävällisyyttä. Novascotiannoutaja
Novascotiannoutaja eli tolleri on luonteeltaan lempeä ja aktiivinen. Se on synnynnäinen noutaja niin maalla kuin vedessäkin. Ketteryys ja pieni koko ovat välttämättömiä tälle sinnikkäälle metsästyskoiralle, jonka työskentelyolosuhteet ovat useinkin hyvin vaativia. Novascotiannoutaja on erittäin reipas, valpas ja päättäväinen. Se on tehokas ja vilkas koira, joka sopii metsästyksen lisäksi moneen muuhunkin harrastukseen, kuten mejään, tokoon, agilityyn tai vaikkapa vesipelastukseen eli VEPEen. Rotu vaatiikin päivittäin runsaasti ulkoilua, monipuolista liikkumista ja aivotyöskentelyä. Vaikka novascotiannoutaja on sekä herkkä että lempeä luonteeltaan, se osaa olla myös itsepäinen ja sen vuoksi tarvitsee selkeät rajat ja määrätietoisen koulutuksen. Boliviankarvatonkoira
Erittäin alkukantaisena rotuna boliviankarvatonkoira sopii vain ihmisille joilla on aiempaa kokemusta tämänkaltaisista koirista. Se vaatii omistajaltaan kärsivällisyyttä ja lempeää mutta jämäkkää koulutusta. Sitä ei tule alistaa, koska se tekee siitä pelokkaan. Bedlingtoninterrieri
Bedlingtoninterrieri on brittiläinen koirarotu. Rotu on harvinaistunut, vaikka sitä on kasvatettu Suomessakin jo vuosikymmeniä. Bullterrieri
Bullterrierit ovat ystävällisiä ja iloisia mutta usein itsepäisiä koiria. Ne ovat fyysisesti vahvoja ja niillä on vahva puruvoima. Ne ovat myös älykkäitä, joten ne tarvitsevat monipuolisesti virikkeitä. Härkätaistelukoirataustansa vuoksi bullterrieri on kehitetty todella rohkeaksi ja päättäväiseksi roduksi. Samasta syystä se saattaa vastata sille esitettyyn haasteeseen, vaikka on yleensä rauhallinen. Bullterrierit rakastavat ihmisten seuraa, eikä niitä pitäisi jättää pitkiksi ajoiksi yksin. Walesinterrieri
Suurin osa walesinterriereistä on terveitä ja ne ovat fyysisesti kestäviä. Rodulla ei ole mitään sille tyypillisiä vikoja. Terve walesinterrieri elää noin viisitoistavuotiaaksi ja pysyy aktiivisena ja eloisana hyvin iäkkääksi, jos siitä ja sen terveydestä pidetään hyvää huolta. Tennesseenajokoira
Tennesseenajokoira on älykäs ja nopea ajokoira, jolla on tarkka hajuaisti. Sillä on voimakas metsästysvietti, ja sen taipumukset kohdistuvat erityisesti puuhun ajamiseen. Lisäksi sille ominainen, erityislaatuinen haukunta metsästyksen aikana (jota kutsutaan "itkuksi" tai "kielen antamiseksi") kuuluu rotumääritelmään listattuihin ominaisuuksiin: karhea haukku on toivotuin. Bombay (kissa)
Bombayn luonteessa yhdistyvät burman ja amerikkalaisen lyhytkarvan parhaat puolet. Bombayt ovat kestäviä ja melko hiljaisia ja ne kiintyvät helposti. Ne ovat kuitenkin perineet burmalaisilta esivanhemmiltaan taipumuksen olla omistajiaan kohtaan omistushaluisia sekä mustasukkaisia muista lemmikeistä ja lapsista. Bombayt eivät ole erityisen aktiivisia ja näyttävät viihtyvän hyvin sisätiloissa, kunhan niitä ei jätetä kovin kauaksi aikaa yksin. Ne tosin oppivat melko helposti kulkemaan taluttimessa. Bombayilla näyttää olevan erityisen tarkka kuulo. Ne höristävät korviaan hiljaisimmillekin äänille ja reagoivat voimakkaasti äkkinäiseen meluun. Bombay rotuisilla kissoilla on joko tummankuparin,kuparin tai vihreänväriset silmät. Turkin kiiltävyys voi johtua kahdesta asiasta, joko valkoisia karvoja seassa tai muuten vain kiiltävä turkki. Bombayt ovat kovin ystävällisiä ja siksi ne usein seuraavat omistajaansa, odottavat ruokaa vain omistajaltaan ja kaipaavat myös rakkautta ja hellyyttä. Otaniemen syväreiät
Anomaliseksi seismisyydeksi kutsutaan seismisyyttä, joka on sijainniltaan tai kooltaan epätavallista. Mikäli anomalista seismisyyttä esiintyy liikaa, pumppausnopeutta tulee pienentää ja tarvittaessa toiminnot tulee keskeyttää ja kaivon ylipaine purkaa hallitusti. Liian voimallista stimulointia pyritään välttämään, sillä Sveitsin Baselista tunnetaan magnitudin 3,4 (M) ja Etelä-Korean Pohangista jopa magnitudin 5,4 (M) indusoituja maanjäristyksiä, jotka liittyvät geotermisen voimalan toimintaan. Bostoninterrieri
Bostoninterrierillä esiintyy Suomessa polvilumpion sijoiltaanmenoa eli patellaluksaatiota, harmaakaihia, nuoruusiän (1-6-vuotiaana alkavaa) kaihia, hengitysvaikeuksia, reisiluun pään kuoliota eli legg perthesiä, kivesvikaa, kuuroutta, allergioita, sydämen toimintahäiriöitä, virtsakiviä, epilepsiaa, punasolujen kiihtyneestä hajoamisesta johtuvaa eli hemolyyttistä anemiaa, vilkkuluomen pullahtamista eli kirsikkasilmiä, lisämunuaisen kuorikerroksen liikatoimintaa eli cushingin oireyhtymää, kitalakihalkioita, selkäydinnesteen kierron häiriötä eli syringomyeliaa ja satunnaisesti napatyrää. Silmäsairaudet ovat melko yleisiä, sillä 23 %:lla tutkituista koirista oli sairaat silmät. Sairauksien yleisyyttä ei voida kuitenkaan luotettavasti määritellä, koska tutkittuja koiria on toistaiseksi vähän. Dandiedinmontinterrieri
Dandiedinmontinterrieri on notkea matalajalkainen, pitkärunkoinen koira, jonka huomattavimmat rotupiirteet ovat suuri, runsastukkainen pää, tummat älykkäät silmät ja ainutlaatuinen kaartuva ylälinja. Värejä on kaksi, pippuri (harmaasta lähes mustaan) ja sinappi (vaalean hiekanvärisestä parkinruskeaan). Molemmilla värimuunnoksilla on lähes valkea päätupsu eli "topknot" sekä runkoa selvästi vaaleampi hapsutus raajoissa ja rungon alla. Raajat ovat lyhyet ja vankat, sillä ne on tarkoitettu kaivamiseen. Dandien karvaa ei saa koskaan ajella, ei edes silloin, vaikka koira ei näyttelyissä kävisikään, koska silloin karkean karvan kasvu heikkenee eikä turkista tule säänkestävää. Japaninterrieri
Yleisesti uskotaan, että Japaninterrierin esi-isät tuotiin hollantilaisilla kauppalaivoilla Nagasakiin, joka oli 17. vuosisadalla Japanin ainoa länsimaille avoin satama. On epäselvää, oliko Alankomaissa kehittynyt oma kettuterrierityyppi vai olivatko englantilaiset merimiehet olivat tuoneet nämä koirat maahan. Toisin kuin muut kettuterrierin jälkeläiset, japaninterrieri näyttää kehittyneen pelkäksi seurakoiraksi. Koirista tuli Nagasakin, Koben ja Jokohaman kaltaisissa satamissa hyvin suosittuja sylikoiria. Gordoninsetteri
Gordoninsetteri vaatii omistajaltaan paljon: sillä tulee olla mahdollisuudet metsästykseen tai ainakin harrastava omistaja, joka kanavoi koiran aktiivisuuden jollakin muulla tavoin. Tämän vuoksi gordoninsetteriä ei tulisi ottaa sellaiseen kotiin, jolla ei ole mahdollisuutta metsästämiseen. Amerikanstaffordshirenterrieri
Amerikanstaffordshirenterrieri on luonteeltaan peloton ja urhea. Sen tulee olla myös avoin ja aktiivinen koira. Amerikanstaffordshirenterrieri ei ole kova haukkumaan, mutta se on kuitenkin hyvin tietoinen omasta reviiristään. John Lee Hooker
Hooker pysyi uransa alkuvaiheessa harvoin perinteisessä rytmissä ja vaihteli tempoa tiuhaan kappaleen tarpeiden mukaan. Tämä teki taustamuusikoiden käytön vaikeaksi. Varhaisia Hookerin kappaleita äänittänyt Bernie Besman laittoi Hookerin jalan alle puulevyn, jolloin Hookerin jalasta tuli jonkinlainen perkussiosoitin joka toi selkeyttä musiikkiin. Hookerin rytmikäs soittotyyli on pyritty usein yhdistämään pianolla soitettuun boogie woogieen. Hooker soittaa bassolinjoja peukalollaan hieman boogie-pianisteja muistuttavalla tavalla muiden sormien soittaessa sointuja. Säkeet loppuvat usein kitaran trilleihin. Kappaleissa on perinteisen blueskaavan sijaan usein vain yhtä sointua. Hookerin vokaalityöskentely on usein jonkinlaista laulun ja puheen välimuotoa. Normaalisti puhuessaan hän kärsi änkytyksestä. Boliviankarvatonkoira
Rodulla on erittäin voimakas metsästysvaisto, jonka voi laukaista myös poispäin juokseva kotieläin. Keski- ja Etelä-Amerikan intiaaneille se on ennen kaikkea erinomainen pienriistan metsästäjä ja vahtikoira, mutta he käyttävät sitä myös lemmikkinä. Alun perin sitä käytettiin myös rituaaleissa ja ruoaksi, kuten montaa muutakin Etelä-Amerikan alkuperäistä intiaanikoiraa. Skyenterrieri
Ulkonäöltään skye on lyhytjalkainen ja pitkäselkäinen, ja sillä on yleensä pystyt, pitkäkarvaiset korvat. Sen turkki on pitkäkarvainen, melko suora ja melko karkea. Turkin hoito on helppoa - skyelle riittää viikoittainen harjaus ja peseminenkin on näppärää karvapeitteen kaksikerroksisuuden (pehmeä aluskarva ja pitkä päällyskarva) ansiosta. Karvapeitteensä lämpöisyyden puolesta se sopii myös Suomen kylmiin sääoloihin. Skyenterrierin yleisimmät värit ovat musta, kermanvärinen ja harmaa, mutta muitakin sävyjä tavataan. Tiibetinterrieri
Tiibetinterrierin tulisi olla kohtuullisen vankkarakenteinen, keskikokoinen, pitkäkarvainen ja ääriviivoiltaan neliömäinen koira olematta kuitenkaan raskas. Se liikkuu kevyesti, pitkällä ja maatapeittävällä askeleella ja luo liikkeessä vauhdikkaan, vetreän mielikuvan yhtä aikaa arvokkaasti ja leikkisästi. Valkoinen länsiylämaanterrieri
Westie on pirteä, uskollinen, yhteistyöhaluinen ja pienikokoinen seurakoira. Ne eivät ole aggressiivisia ja pitävät lapsista. Jollei westielle näytetä sen paikkaa laumassa, se voi ottaa johtajan paikan yhtä helposti kuin isompikin koira - pienuus ei saa hämätä koiran kouluttamisen johdonmukaisuudessa. Ibizanpodenco
Ibizanpodenco on yleensä hiljainen (suuri osa haukkuu vain harvoin) ja herkkä metsästyskoira, ja tulee hyvin toimeen lasten kanssa. Sisätiloissa ibizanpodencot ovat yleensä rauhallisia eivätkä seuraa omistajaansa varjon lailla. Se nauttii (ja tarvitsee) erityisesti vapaana juoksentelusta aina tavan takaa. Ibizanpodencon irtipidossa tulee muistaa rodun voimakas riistavietti. Sen lisäksi, että lähes jokainen ibizanpodenco lähtee liikkuvan riistan perään, hyvin monet myös etsivät aktiivisesti riistaa jäljestäen. Bedlingtoninterrieri
Bedlingtoninterrieri on rohkea, rauhallinen, ystävällinen ja älykäs. Bedlingtoninterrieri on kotioloissa miltei huomaamaton, mutta ärsytettynä siitä tulee rohkea. Bedlingtoni tulee hyvin toimeen muiden koirien kanssa, ja myös muiden eläinten, kunhan Bedlingtoninterrieri on kasvanut niiden kanssa. Bedlarit haukkuvat vain tarvittaessa. Karitsamaisesta ulkonäöstään huolimatta bedlingtoninterrieri oli ennen aggressiivinen ja erittäin hyvä metsästyskoira, sillä rotu on alunperin jalostettu kaivoskoiraksi. Määrätietoisella jalostuksella rodun luonne on kuitenkin saatu pehmeämmäksi, ja siitä on tullut seurakoiramaisempi. Bedlingtoninterrierissä on silti edelleen jäljellä sen vahva terrieriluonne. Bostoninterrieri
Bostoninterrieri on Yhdysvalloista kotoisin oleva pienikokoinen koirarotu. Se kuuluu FCI:n ryhmään nro 9 eli seura- ja kääpiökoiraryhmään. Se on ollut Massachusettsin virallinen osavaltiokoira vuodesta 1979 lähtien. Suomessa rodun suosio on kasvussa: vuonna 2015 rekisteröitiin 265 pentua, kun 10 vuotta aiemmin rekisteröintejä oli 73. Norwichinterrieri
Norwichinterrieri on pirteä, vahva ja reipas. Norwich on uskollinen omistajalleen ja kiintyykiin perheeseensä syvästi. Käyttöhistoriansa takia norwichinterrierin tulisi olla sisukas ja reipas. Pienestä koostaan huolimatta se on energinen ja vahva eikä sovi pelkästään sylikoiraksi, kuten voisi olettaa. Yleisesti ottaen rotu on haukkuherkkä. Norwichin terrierit tulevat hyvin toimeen eläinten ja lasten kanssa. Entisenä metsästyskoirana sen vietti on kyllä säilynyt vahvasti, joka saattaa ilmetä eläinten jahtaamisena. Jackrussellinterrieri
Pää on jämeräluinen, leuat voimakkaat, poskilihakset hyvin kehittyneet, purenta leikkaava. Silmät ovat mantelin muotoiset; pienet riippuvat, V:n muotoiset korvat ovat tiiviisti päänmyötäiset. Selkälinja on suora, häntä korkealle kiinnittynyt. Takaraajat vahvat ja hyvin kulmautuneet. Turkki on lyhyt ja sileä, mutta villava. Pohjaväri on valkoinen mustin tai punaruskein laikuin tai tyypillisin ajokoiran merkein. Norfolkinterrieri
Pienestä koostaan huolimatta norfolk on järeä, vanttera ja vahvaluustoinen koira. Se on matalaraajainen, korkeuttaan pitempi. Norfolkin pää on melko leveä, päälaki on kevyesti pyöristynyt. Sen voimakas kuono on kalloa lyhyempi. Norfolkeilla on tummat silmät, ja niiden pyöristyväkärkiset korvat roikkuvat etureunoistaan ohimoita myötäillen. Niillä on myös vahvat leuat ja kokoonsa nähden suuret hampaat. Norfolk liikku terhakkaan ryhdikkäästi takaraajojen työntäessä voimalla. Valkoinen länsiylämaanterrieri
Westie on energinen ja tarvitsee paljon liikuntaa. Ne eivät sovellu pelkiksi sylikoiriksi. Tekemisen puute saattaa ilmetä käytöshäiriöinä, kuten tuhoamisena. Esimerkiksi agility tai tottelevaisuuskokeet ovat hyviä viihdykkeitä. Joillakin westieillä voi olla vielä metsästystaitoja jäljellä, mutta niitä ei enää käytetä metsästykseen. Glen of imaalinterrieri
Pitkärunkoinen, korkeuttaan pidempi, mutta ei pitkä. Yleisvaikutelma on tanakka, mutta ei pönäkkä. Kallo-osa on leveä ja melko pitkä. Otsapenger korostunut ja kuono-osa voimakas ja kirsua kohti kapeneva. Kirsu on musta. Silmät ovat kauttaaltaan ruskeat, keskikokoiset ja pyöreät, vaaleat silmät ovat virhe. Sydän
Ulkopuolinen hermosto ja hormonit joko nopeuttavat tai hidastavat impulssien tahtia ja samalla sydämen lyöntitiheyttä. Jos sinussolmuke ei jostain syystä laukaise aktiopotentiaalia, sitä voi korvata jokin impulssijärjestelmässä myöhemmin olevista kohdista (eteis-kammiosolmuke tai kammioiden väliseinässä kulkevat Purkinjen säikeet). Sydämen syke on kuitenkin sitä hitaampaa, mitä kauempana sinussolmukkeesta impulssit kehittyvät. Boykininspanieli
Boykininspanieli on ystävällinen, sosiaalinen koira joka sopii parhaiten perheympäristöön jossa liikutaan paljon ulkona. Se on helppo kouluttaa ja halukas työskentelemään. Se on äärimmäisen vakaa lasten ja muiden koirien suhteen. Sitä voidaan toisinaan kuvailla energiseksi koiraksi, jolla on suuri sietokyky joka kestää koko päivän. Se sopeutuu äärimmäisen hyvin erilaisiin ympäristöihin niin kauan kuin sille annetaan mahdollisuus sosiaaliseen kanssakäymiseen ja paljon aikaa polttaa äärimmäistä energiaa. Tämä koira on erityisen hyvä lasten ja muiden koirien kanssa. Se ei suutu helposti ja sillä on taipumus miellyttämisenhaluun ja ystävällisyyteen. Boykin rakastaa omistajaansa, mutta myös huomiota. Sillä on suuri energiantarve ja se jaksaa varmasti loppuun minkä tahansa sille annetun aktiviteetin. Boykininspanieli
Kuten kaikki koirat, boykininspanieli tarvitsee päivittäistä ulkoilua ja säännöllistä harjausta. Karvapeitteen säännöllistä leikkausta suositellaan, erityisesti jos koira työskentelee kentällä koska pehmeä karvapeite kerää heinää ja orjantappuroita. Koiran suihkuttaminen keittiösuihkuttimella on myös suositeltavaa koska se auttaa ehkäisemään takkujen muodostumista pitkään karvaan. Rodoksenvinttikoira
Rotu on älykäs, valpas, lempeä, omistajaansa syvästi kiintyvä, ketterä ja erittäin nopea. Sitä voi pitää sisätiloissa, koska se on kotioloissa rauhallinen, mutta se vaatii runsaasti liikuntaa ja tilaisuuden saada purkaa energiaa vapaana aidatulla alueella.