Onko isorokko virusperäinen tartuntatauti?
Isorokko
Isorokko on yleisvaarallinen, vuonna 1980 luonnosta hävitetyksi julistettu, virusperäinen tartuntatauti. Sen aiheuttaja on Variola-niminen DNA-virus. Isorokko on hävitetty maailmasta Maailman terveysjärjestön rokotuskampanjalla. Ainoat tunnetut virusnäytteet ovat tiettävästi Yhdysvaltojen Atlantassa sijaitsevan CDC:n toimitiloissa ja Venäjällä Moskovan virustutkimusinstituutin (Moscow Research Institute for Viral Preparations) tarkoin vartioiduissa laboratorioissa.
Hevosen näivetystautivirus
Hevosen näivetystautivirus eli hevosen lentivirus (lyh. EIAV) on hevosilla esiintyvä retroviruksiin kuuluva lentivirus, joka infektoi hevosen makrofageja ja lymfosyyttejä ja aiheuttaa hevoselle näivetystaudin. Lentivirustartunnan kantajina voivat toimia kärpäset ja hyttyset mutta myös likaantuneet neulat. Hevosen lentivirus aiheuttaa ensin akuutin vaiheen, jolloin tartunnan saaneella hevosella esiintyy korkeaa kuumetta, anemiaa ja yleistä heikkoutta. Jos hevonen selviää hengissä akuutista vaiheesta, seuraa subakuutti vaihe ja hevonen jää viruksen elinikäiseksi kantajaksi. Osa tartunnan saaneista hevosista voi myös olla täysin oireettomia. Äkillinen vakava keuhkotieoireyhtymä
Vuoden 2008 lopulla yhdysvaltalainen tutkimusrymä onnistui keinotekoisesti luomaan lepakoissa esiintyvän SARS-viruksen, jota ryhmä pitää ihmisen SARS-viruksen kantamuotona. Jo vuonna 2005 arveltiin, että lepakoista lähtöisin oleva virus olisi muuttunut sivettikissoissa ihmiselle vaaralliseksi. Toisen teorian mukaan eteläkiinalaiseen ruokavalioon kuuluvat lepakot olisivat suoraan aiheuttaneet ihmistartunnan. Kissan rinotrakeiittivirus
Tartunta tapahtuu suoraan kissasta toiseen hengitysteiden välityksellä. Taudista toipuvista kissoista voi tulla viruksen kantajia. Suuri osa vanhemmista kissoista onkin viruksen kantajia, joista arviolta puolet saattaa erittää virusta ja toimia siten tartuntalähteinä muille. Zikavirus
Tapauksia todettiin myös Euroopassa, mutta ne olivat yleensä peräisin Etelä-Amerikasta. Suomessa todettiin ensimmäinen zikavirustapaus kesäkuussa 2015. Kyseessä oli lieväoireinen, Malediiveiltä lähtöisin oleva tautitapaus. Viruksen yleisin leviämistapa on tropiikissa elävän keltakuumehyttysen välityksellä, mutta myös ihmisestä toiseen tapahtuvia tartuntoja tunnetaan. Virus on aiemminkin aiheuttanut epidemioita Aasiassa ja Afrikassa. Epidemia
Epidemia voi levitä esimerkiksi pisaratartuntana tai juomaveden välityksellä. Epideemisesti esiintyviä tauteja ovat esimerkiksi influenssa, kolera, rutto ja tuhkarokko. Epidemia rajoittuu tiettyyn maahan tai maanosaan. Epidemioiksi nimitetään myös joitain sellaisia tapauksia, joissa on kyse vain muutamasta tartunnan saaneesta, kuten esimerkiksi armeijassa leviävä aivokalvontulehdus tai lastentarhassa leviävä vatsatauti. O’nyong’nyong
O’nyong’nyong, josta käytetään myös nimitystä o’nyong-nyong, on arboviruksiin, tarkemmin sanottuna togavirusten alfavirusryhmään kuuluva virus ja tämän aiheuttama samanniminen sairaus. Se on läheistä sukua chikungunyalle ja igbo oralle. Sairaudesta käytetään yleisesti myös lyhennettä ONN sekä sitä aiheuttavasta viruksesta lyhenteitä ONN-virus ja ONNV. Winnebagot
Suuri kylä osoittautui kuolemanloukuksi: 12 000 ihmistä ahtautuneena suppealle alueelle antoi täydelliset olosuhteet isorokolle, jonka virus oli tullut pakolaisten mukana Wisconsiniin. Epidemia iski täydellä tehollaan winnebagokylään, jossa olijat eivät voineet puolustaa itseään näkymätöntä vihollista vastaan. Arvioiden mukaan jopa 6 000 intiaania kuoli, joista 1 500 on mainittu olleen sotureita. Taudista selvinneet winnebagot olivat kuvailleet taudin muuttaneen uhrinsa keltaisiksi. He eivät uskoneet sairautta isorokoksi, vaan pitivät sitä jonakin muuna tautina. Parvorokko
Parvorokko paranee itsestään ja jättää elinikäisen immuniteetin, mikä tarkoittaa, että ihminen voi sairastaa sen vain kerran elämässään. Jos raskaana oleva nainen saa tartunnan, hänellä on kasvanut keskenmenon riski. Useimmat ovat kuitenkin sairastaneet parvorokon jo lapsena. Enterovirus
Enterovirusten aiheuttama oirekirjo määräytyy virusten toissijaisen lisääntymispaikan mukaan. Osa enteroviruksista aiheuttaa keskushermoston tulehtumista. Esimerkiksi poliota aiheuttava enterovirus hakeutuu selkäytimeen tuhoten siellä keskushermoston hermosoluja. Ykköstyypin diabetesta aiheuttavat enterovirukset tunkeutuvat haimaan tuhoten insuliinia tuottavat solut. Enetrovirukset voivat aiheuttaa myös aivokalvotulehdusta, sydänlihastulehdusta, enterorokkoa ja muita ihottumatauteja sekä yleistyneen infektion vastasyntyneille. Valtaosa enterovirusten aiheuttamista infektioista on kuitenkin oireettomia tai hyvin vähäoireisia. Huolellinen käsihygienia on tärkeää enterovirustartunnan leviämisen estämiseksi. Pisaratartunta
Pisaratartunta (eli aerosolitartunta) on eräs tartuntatautien leviämistapa. Hengitysteiden eritteitä leviää jatkuvasti ilmaan hengitettäessä sekä varsinkin yskittäessä ja aivastettaessa. Eritteiden mukana kulkevat myös taudinaiheuttajat. Kun pisarat kuivuvat, taudinaiheuttajat jäävät ilmaan, ja ne voivat pölyyn sitoutuneena kulkea pitkiäkin matkoja. Tyypillinen pisaratartuntana leviävä sairaus on esimerkiksi influenssa. Tartuntatauti
Tartunnassa elimistöön pääsee vieras mikrobi. Tartunta voi tapahtua joko suoraan tai välillisesti; kosketuksesta, pisaratartuntana hengitysilman kautta, saastuneen ruoan ja juoman tai tautia levittävän eläimen, vektorin, välityksellä. Erilaiset lääketieteelliset operaatiot, kuten leikkaukset ja verensiirrot, voivat myös toimia tartuntatienä. Tarttuva haimakuoliotauti
Tarttuva haimakuoliotauti (lyh. IPN, engl. infectious pancreatic necrosis) on kalojen virustauti. Oireita ja kuolleisuutta esiintyy erityisesti nuorilla kaloilla. Aikuiset kalat voivat olla viruksen kroonisia kantajia, ja niiden kuolleisuus on vähäisempää. Taudin oireita ovat värin tummuminen, toispuoleinen silmän ulospullistuminen ja vatsan pullistuminen. Ruumiinavauksessa havaitaan pistemäisiä verenvuotoja haimassa. Tautiin ei ole olemassa hoitoa eikä toimivaa rokotetta. Taudinkuvaa voidaan lieventää kalojen olosuhteita parantamalla. Virusabortti
Virusabortti on hevosilla esiintyvä tartuntatauti. Sen aiheuttaja on hevosen herpesvirus 1 ("Equine herpesvirus 1" eli EHV-1). Sairaus esiintyy kolmena muotona: hengitystieinfektiona ("rhinopneumonia"), sikiön vaurioitumisena sekä halvauksena. EHV-1 leviää pisaratartuntana. Virus säilyy huonosti hevosen ulkopuolella, ja se on herkkä desinfektioaineille. Virusaborttia vastaan on olemassa rokotteita, mutta ne eivät takaa täyttä suojaa. Rokotteen antaman suojan maksimoimiseksi olisi kaikki samassa tallissa asuvat hevoset, myös oriit ja ruunat, rokotettava. Virusabortin (ja muiden tartuntatautien) vuoksi siitostammat ja kilpahevoset tulisi pitää toisistaan erillään, mikäli se on mahdollista. Hevosen herpesvirukset eivät tartu ihmiseen. Suu- ja sorkkatauti
Aftovirus voi säilyä rehussa, maastossa ja rakenteissa jopa kuukauden. Se tarttuu suorassa kontaktissa tai epäsuorasti pisaratartuntana tai ihmisten, esineiden, rehun tai lian kautta. Se voi levitä myös tuulen mukana erityisesti lauhkeissa olosuhteissa kymmeniä kilometrejä maalla tai satoja kilometrejä merellä. Virus voi tarttua sairaasta tai tautia kantavasta eläimestä tai ihmisestä hengitysilman, syljen, ulosteiden, maidon tai siemennesteen kautta jopa neljä vuorokautta ennen taudin oireiden ilmenemistä. Se voi tarttua myös lihasta, jos sen pH on alle 6. Virus voi säilyä oireettomien taudista toipuneiden tai sitä vastaan rokotettujen nautojen hengityselimissä jopa 30 kuukautta. Siat levittävät tautia erityisen tehokkaasti. Vesirokko
Vesirokko on hyvin yleinen ja herkästi tarttuva, herpesviruksiin kuuluvan varicella-zosterviruksen aiheuttama sairaus. Vesirokkoa esiintyy eniten leikkikoulu- ja ala-asteikäisillä lapsilla. Paranemisen jälkeen potilaalle kehittyy lähes aina immuniteetti. Taudin ennalta ehkäisyyn on käytettävissä vesirokkorokote. Maduromykoosi
Maduromykoosi, myös madurajalka, mykoottinen madurajalka tai eumysetooma, on trooppinen, tavallisimmin jalkaan tarttuva tulehdus. Sairautta aiheuttavat eritoten eräät bakteerit, sädesienilajit ja rihmasienet. Tauti on endeeminen mm. Sudanissa. Koronavirukset
Koronavirukset ovat ihmisillä ja eläimillä tauteja aiheuttavia viruksia. Ihmiselle tautia aiheuttavia koronaviruksia tunnettiin aiemmin vain kaksi, eivätkä sairastumiset yleensä olleet vakavia. SARSin aiheuttajaksi paljastui ennestään tuntematon koronavirus. Vuonna 2012 tavattiin Lähi-idästä tätä muistuttava koronaviruksen aiheuttama hengityselintulehdus MERS, jonka pelätään leviävän muslimien pyhiinvaelluksen aikana. Marburgin tauti
Marburgin tauti on hengenvaarallinen verenvuotokuume, jota aiheuttaa Marburg-virus. Sekä virus että sairaus ovat sukua Ebolalle ja ovat peräisin samalta Afrikan alueelta (Ugandasta ja Länsi-Keniasta). Taudin isäntäeläintä ei tunneta. Virusarteriitti
Virusarteriitti leviää pisaratartunta yleensä hengitysteiden kautta, mutta sairastunut ori voi levittää virusta myös spermallaan. Oireet ovat vaihtelevia: kuumetta, ruokahaluttomuutta sekä jalkojen, vatsanaluksen ja silmäluomien turvotusta. Rasitus (kilpailu, kuljetus) voimistaa oireita ja hidastaa toipumista. Virusarteriittiin sairastunut kantava tamma saattaa luoda varsansa. Tartunta voi levitä edelleen kuolleesta varsasta, sikiövedestä ja jälkeisistä. Virus voi tarttua vain kavioeläimiin. Sairauden itämisaika on 2–13 vuorokautta. Kaikki tartunnan saaneet eivät saa näkyviä oireita, minkä vuoksi hevonen voi huomaamatta levittää virusta laajalti. Sairauteen ei ole muuta hoitoa kuin joidenkin oireiden lievittäminen. Rotavirus
Vuonna 1974 Thomas Henry Flewett ehdotti nimeä "rotavirus" todettuaan elektronimikroskoopin avulla, että rotavirus näytti pyörältä (). Neljän vuoden kuluttua International Committee on Taxonomy of Viruses hyväksyi nimen virallisesti. Vuonna 1976 sukuviruksia kuvailtiin myös muissa eläimissä. Nämä virukset, jotka kaikki aiheuttavat akuuttia gastroenteriittiä, tunnistettiin yhteiseksi patogeeniksi, johon sairastuvat sekä ihmiset että eläimet. Kuurosokeus
On harvinaista, mutta ei tavatonta, että aivokuumeen tai aivokalvontulehduksen kaltaiset vakavat lapsuusiän infektiot johtavat kuulonäkövammaan. Näin kävi esimerkiksi Helen Kellerin tapauksessa. Aiemmin myös isorokko on ollut varhaisen kuurosokeutumisen syy. Kissan tarttuva vatsakalvontulehdus
Kissan tarttuva vatsakalvontulehdus (FIP tai FIPV) on kissojen tarttuva tauti, jonka aiheuttaja on kissojen koronavirus (FCoV). Tautia esiintyy maailmanlaajuisesti kaikenikäisillä koti- ja villikissoilla. Useimmiten tautia tavataan kuitenkin nuorilla kissoilla, jotka ovat iältään kolmesta kuukaudesta kolmeen vuoteen. Tauti on sairastuneilla kissoilla usein tappava, ja siihen ei ole olemassa hoitoa. Kolera
Kolera on tarttuva suolistotauti, jonka aiheuttaa "Vibrio cholerae" -bakteerin muodostama myrkky. Tartunnanlähteenä on yleensä ulosteen saastuttama juomavesi tai ruoka. Koronavirukset
Eläinten koronavirukset on tunnettu paremmin. Hiiren hepatiitin aiheuttavan koronaviruksen tiedetään tarttuvan herkästi. Siipikarjan tarttuvan bronkiitin aiheuttava koronavirus leviää ulosteella saastuneesta rehusta. Muita tauteja ovat sioilla esiintyvä tarttuva gastroenteriitti (TGE), porsaiden epideeminen ripulivirus ja porsaiden hemagglutinoiva enkefalomyeliitti, nautojen talvidysenteria ja kissan enteerinen suolistotulehdus (FECV) ja tarttuva vatsakalvontulehdus (FIPV). Tartuntatauti
Tartuntataudit voivat levitä suun ja hengitysteiden kautta pisaratartuntana tai kosketustartuntana esimerkiksi ihokosketuksessa. Tällaisia tauteja ovat monet bakteeri- (esimerkiksi hinkuyskä, tulirokko ja tuberkuloosi) alkueläintaudit (esimerkiksi amebiasis) ja virustaudit (esimerkiksi tuhkarokko, myyräkuume, rabies, vesirokko, sikotauti ja influenssa) sekä sienitaudit. Kissarutto
Kissaruton tyypillinen oire on ripuli, joka johtuu suolistonukan vaurioitumisesta viruksen tuhotessa suolen pintasolukkoa. Virus lisääntyy nopeasti jakautuvissa suolen sisäpinnan soluissa. Samanaikainen muu virusinfektio, kuten kissan koronavirus, saattaa pahentaa tautia entisestään.
Kissarutto voi tarttua kaikenikäisiin kissoihin. Pennut ovat tartunnalle kaikkein herkimpiä, ja niillä tauti on myös vakavin – yli 90 % tartunnan saaneista menehtyy.
Kohdussa tai pian syntymän jälkeen saatu infektio voi vaikuttaa keskushermostoon johtaen pikkuaivojen vaurioitumiseen, joka ilmenee liikehäiriöinä, esim. haparoivana liikkumisena, kaatuiluna ja tärinänä. Risatauti
Risatauti eli imusolmuketuberkuloosi on tuberkuloosibakteerin aiheuttama krooninen rauhastulehdus. Varsinkin kaulan rauhaset turposivat ja puhkesivat. Risatautiset lapset olivat kalpeita ja laihoja. Nykyisin tautia ei enää esiinny. Yhdysvaltain vapaussota
Siirtokuntien armeijan kuolleisuusluvut olisivat olleet vielä paljon suurempia ilman laajaa rokotusohjelmaa. Puheet isorokosta ja biologisesta sodankäynnistä levisivät jo Bostonin piirityksen aikaan talvella 1775–1776, jolloin brittien väitettiin tietoisesti lähettäneen tartunnan saaneita kaupunkilaisia Bostonin ympäristöön levittämään tautia. - Washington käsitti miten vakavat seuraukset sotilaiden sairastumisella saattoivat olla ja vaati pakollisia rokotuksia kaikille uusille värvätyille. Lopulta rokotuskampanja käsitti koko siirtokunnan armeijan. Toimenpide toteutettiin vuosien 1777–78 aikana. Tohtori Intiasta
Pastori Todd (Mark Heap) on saapunut tyttärensä kanssa kylään. Tohtori Sharman vastaanottoapulainen on saanut aviottoman lapsen. Kylässä alkaa pian pian raivoisa Isorokko epidemia. Tohtori Sharma yrittää pelastaa kylän yhdessä ylikonstaapeli Emlyn Dawkinsin (Alun ap Brinley), vaimonsa ja anoppinsa kanssa. Kyläläiset eivät kumminkaan suostu ottamaan rokotteita, koska Pastori Todd väittää niiden sairastuttavan. Kaivosmies Owen Griffithsin poika Dan sairastuu isorokkoon ja Todd menee ilman rokotusta rukoilemaan pojan luokse. Epidemia vain yltyy ja sairatuneita tulee monia. Lopulta selviää, että Pastori Todd oli sairastanut Keniassa isorokon ja oli tuonut taudin vaatteidensa mukanaan. Idiopaattinen keuhkofibroosi
Idiopaattinen keuhkofibroosi (IPF, lyhenne tulee englanninkielisestä nimestä idiopathic pulmonary fibrosis, tunnetaan myös nimillä "idiopaattinen fibrotisoiva interstitiaalinen pneumonia" ja "fibrotisoiva alveoliitti") on keuhkoparenkyymisairauksiin kuuluva keuhkokudoksen sairaus. Sen aiheuttaja on tuntematon. IPF johtaa muutamassa vuodessa vaikean fibroosin eli sidekudosmuodostumisen kehittymiseen, mikä pahenee taudin edetessä. Taudin yleisimpiä oireita ovat yskä, ilmaisuus ja rasitushengenahdistus. Oireet alkavat yleensä pikkuhiljaa. Sairauden ilmaantuvuus on noin 7–10/100 000 ja ilmaantuvuus kasvaa iän myötä (Suomessa keskimääräinen sairastumisikä on 68 vuotta). Miehet sairastuvat IPF:ään hieman naisia useammin. Suomessa arvioidaan olevan noin 1 000 IPF-potilasta. HIV
On esitetty myös salaliittoteorioita, joiden mukaan HIV olisi ihmisen valmistama tauti. Yhdysvalloissa tehdyn mielipidetiedustelun mukaan merkittävä joukko afroamerikkalaisia uskoo, että HIV valmistettiin biologista sodankäyntiä varten ja sen tarkoituksena oli tuhota mustia ja homoseksuaaleja. On esitetty, että tämän takana olisi ollut Yhdysvaltain kansallinen "Erikoissyöpävirusohjelma", joka oli mahdollisesti tiedustelupalvelu CIA:n avustama. On esitetty myös, että virusta levitettiin, joko tahallisesti tai tahattomasti, isorokkorokotusohjelman välityksellä tai homoseksuaalisiin miehiin hepatiitti B -rokotteen rokotekokeilla. The Times esitti vuonna 1987 etusivullaan väitteen, jonka mukaan vuoden 1967 isorokkorokotuskampanja Afrikassa olisi levittänyt tautia nopeasti maailmanlaajuiseksi epidemiaksi. Artikkelin mukaan HIV-infektioiden erittäin nopea leviäminen ilmeni yhtä aikaa eri puolilla maapalloa ja vastasi täysin Maailman terveysjärjestön WHO:n isorokon vastaista rokotusohjelmaa Haitilla, Brasiliassa ja Afrikassa, jossa Zairessa eniten rokotuksia saaneena oli myös eniten HIV-tartuntoja. Artikkeli perustui pääosin yhden nimettömäksi jääneen WHO:n asiantuntijan lausuntoon. Tieto levisi nopeasti muihin kansainvälisiin medioihin." Enterococcus
Sairaalassa VRE voi tarttua henkilöstä toiseen hoitohenkilökunnan käsien kautta. Tavallisesti tartunta johtaa oireettomaan ulostekantajuuteen. VRE-tartunnoista vain osa on infektioita. VRE-infektio tulee tavallisimmin henkilöille, joiden puolustuskyky on heikentynyt. Tällaisia henkilöitä ovat mm. tehohoitopotilaat, syöpä- ja elinsiirtopotilaat ja potilaat, joille on tehty suuri leikkaus sekä potilaat, joilla on pitkäaikainen vierasesine, esim. kestokatetri tai keskuslaskimokatetri. Koiran parvovirus
Parvovirus tarttuu kosketustartuntana koirasta toiseen. Ulosteiden saastuttaman materiaalin välityksellä tapahtuva tartunta on merkittävässä asemassa. Eräät rodut, kuten dobermannit ja rottweilerit, ovat tutkimusten mukaan muita herkempiä parvovirustartunnalle . Suu- ja sorkkatauti
Suu- ja sorkkatauti () on erittäin tarttuva virustauti, jota esiintyy etupäässä naudoilla ja sioilla. Se voi tarttua myös vuohiin, lampaisiin, poroihin, peuroihin, hirviin, villisikoihin
 ja siileihin. Tauti ei tartu hevosiin. Friedrich Loeffler osoitti taudin olevan viruksen aiheuttama 1897. Isorusokas
Isorusokas ("Entoloma sinuatum" vanh. "Entoloma eulividum") on hyvin myrkyllinen paksu ja tanakka sieni, joka muistuttaa syötävää jauhosientä, härmämalikkaa ja valkoisia valmuskoja. Isorusokas on ulkomailla aiheuttanut kuolemantapauksia. Eviran mukaan myös muut rusokkaat ovat myrkyllisiä joten sienestäjän kannattaa välttää tätä sienten ryhmää. Sieni on nuorena kellanharmaa, myöhemmin harmahtava. Se on Suomessa harvinainen, Varsinais-Suomen lehdoissa viihtyvä laji. Suu- ja sorkkatauti
Suu- ja sorkka-taudin aiheuttaa pikornaviruksiin kuuluva aftovirus, josta voidaan tunnistaa seitsemän eri serologista tyyppiä, joilla kullakin on monia eri kantoja. Virus kestää lämpötilojen vaihtelua mutta tuhoutuu yli 50 celsiusasteen lämpötiloissa. Aftovirus kestää myös jodia, klooria ja fenoleita. Se katoaa ruhojen lihaksista nopeasti mutta säilyy pidempään imusolmukkeissa ja luuytimessä. Tulirokko
Tulirokko oli aiemmin vaarallinen kulkutauti. Se aiheutti laajoja epidemioita, ja pahimmissa tapauksissa jopa puolet sairastuneista 1–2-vuotiaista lapsista kuoli. Tulirokko leviää nopeasti ilmassa pisaratartuntana, ja myös oireettomat taudinkantajat voivat levittää sairautta. Tartunnan voi saada myös esimerkiksi lelujen tai ovenkahvojen välityksellä. Rotavirus
Vaikka rotavirus havaittiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1973 ja jopa 50 % vakavasti ripuloivista vauvoista ja pikkulapsista joutuu sen takia sairaalahoitoon, sen kansanterveydellistä merkitystä ei vieläkään tunnisteta kansainvälisessä yhteisössä, varsinkaan kehitysmaissa. Vaikka rotavirus on helposti hoidettavissa oleva lastentauti, silti lähes kaksi miljoonaa sairastuu vakavasti sen takia ja siihen kuolee vuosittain yli 450 000 alle viisivuotiasta lasta, joista suurin osa kehitysmaissa. Rotavirustartunnat eivät kuitenkaan rajoitu pelkästään kehitysmaihin, vaan esimerkiksi Yhdysvalloissa vakavan gastroenteriittitartunnan sai aikaisemmin vuosittain noin 2,7 miljoonaa lasta ennen kuin siellä alettiin rokottaa virusta vastaan. Näistä lapsista sairaalahoitoon joutui lähes 60 000 ja keskimäärin 37 kuoli. Kansanterveyskampanjoiden pääkohteina ovat olleet lapsipotilaiden oraalinen rehydraatio eli suun kautta annettu nestehoito ja terveille tarkoitettu rokote. Niissä maissa, joissa lasten rokotusohjelmaan on lisätty rotavirusrokote, rotavirustartuntojen määrä ja vakavuus ovat huomattavasti vähentyneet. Mustajalat
Kuolettavin uudisasutuksen mukana tulleista vitsauksista oli isorokko. Kesällä 1781 kulkutautiepidemiat olivat ensimmäisen kerran saavuttaneet luoteiset tasangot. Aikalaisten mukaan taudit olivat kulkeneet New Mexicosta palaavien shoshonien mukana ja tarttuneet mustajalkojen lisäksi kaikkiin luoteisiin tasankokansoihin. Mustajalat olivat tuolloin kokeneet raskaita menetyksiä. Kesällä 1836 jokilaiva toi isorokon pohjoisille tasangoille tuhoisin seurauksin. Hidatsat ja mandanit, jotka asustivat jokivarsilla Pohjois-Dakotassa, menettivät likimain koko kansansa. Myös mustajalkojen menetykset olivat suuret. He menettivät noin 6 000 intiaania, joka oli kaksi kolmasosaa koko kansasta. 1840-luvun puolivälissä tautiepidemioiden joukossa oli myös kolera. Samalla vuosikymmenellä biisonikanta väheni siirtolaisasutuksen tieltä kaikkialla tasangoilla. Kamppailu nälkää vastaan lisääntyi. Mustajalkojen lukumäärä väheni nopeasti. He vetäytyivät syrjemmäksi muiden ja vähemmin menetyksin selvinneiden heimojen tieltä, ja heidän yhteytensä repesi. Creet ja assiniboinet ajoivat heikentyneet siksikat etelään. Myös pieganit ja kainahit menettivät tautien seurauksena suurimman osan voimistaan. RS-virus
RS-viruksen aiheuttama hengitystieinfektio oireilee influenssan tavoin. Tauti alkaa yleensä nuhana, jonka jälkeen on mahdollista, että kuume nousee 38–39 celsiusasteeseen. Kuume häviää yleensä noin viikossa, mutta yskänoireita voi esiintyä kahdesta kolmeen viikkoon. RS-virus on yleisin keuhkoputkentulehduksen ja keuhkokuumeen aiheuttaja alle yksivuotiailla lapsilla. Tartuntaa ei voi parantaa lääkkeillä, eikä sitä vastaan ole olemassa rokotetta. Virus on erittäin helposti tarttuva, eikä siltä voi suojautua juuri muuten kuin välttämällä julkisilla paikoilla liikkumista epidemian aikana. Koska virus leviää hengitysteitse, ei käsien pesusta ole välttämättä hyötyä tartunnan ehkäisemiseksi. Pääntauti
Pääntauti on hevosilla esiintyvä "Streptococcus equi" -bakteerin aiheuttama hengitystieinfektio. Sairaus leviää pisaratartuntana suoraan hevosesta toiseen sekä varusteiden, rehujen, kuivikkeiden ja ihmisten välityksellä. Bakteerit säilyvät ympäristössä hyvin, jopa 12 kuukautta. Tartunnan saanut hevonen voi jäädä oireettomaksi kantajaksi ja levittää tautia edelleen. Pääntauti on vain hevoseläinten sairaus, ja sitä esiintyy kaikkialla maailmassa. Tartunnan saanut hevonen voi kuolla tautiin, mikä nykyaikaisilla hoitomenetelmillä on kuitenkin hyvin harvinaista. Orbivirukset
Orbivirukset ovat Reoviridae-heimoon kuuluva virussuku ja niiden genomi muodostuu kaksisäikeisestä RNA:sta. Orbivirukset lisääntyvät sekä nisäkkäiden että hyönteisten solujen sytoplasmassa. Nisäkkäisiin virukset leviävät verta imevien hyönteisten välityksellä eikä nisäkkäiden välistä suoraa tartuntaa tapahdu. Merkittäviä orbivirusten aiheuttamia eläintauteja ovat muun muassa märehtijöillä ja kamelieläimillä esiintyvä sinikielitauti sekä afrikkalainen hevosrutto. Tietokonevirus
Ensimmäisenä varsinaisena tietokoneviruksena pidetään vuonna 1982 kirjoitettua "Elk Cloner" -nimistä ohjelmaa, joka levisi Apple II -tietokoneiden levykäyttöjärjestelmän osana levykkeeltä toiselle. Vanhin tunnettu PC-koneiden virus oli vuonna 1986 kirjoitettu "(c)Brain". Ensimmäisen laajan Internet-matoepidemian synnytti marraskuussa 1988 liikkeelle lähtenyt "Morris-mato", joka levisi verkkoon liitetystä Unix-järjestelmästä toiseen. St. Kilda
Eristyneisyys teki saarelaiset haavoittuviksi kulkutaudeille. Vuonna 1727 heidän keskuuteensa levisi isorokko, joka surmasi saarelaiset paitsi yhtä aikuista ja kahdeksaa lasta. Koko talven ajan linnustamassa ja siksi suojassa olleet kolme miestä ja kahdeksan poikaa selvisivät myös. Pahinta tuhoa teki kuitenkin sairaus, jota nimitettiin kahdeksan päivän taudiksi. Se tappoi 150 vuoden ajan 4-5 päivän ikäisistä lapsista kolme neljäsosaa. Tauti oli tetanus eli jäykkäkouristus. On arveltu, että taudin bakteerit levisivät lintujen mukana. IB (eläintauti)
IB eli Infectious bronchitis on kanojen tarttuva keuhkoputkentulehdus. Sen aiheuttaa koronavirus.
IB tarttuu vain kanaan, ei muihin lintulajeihin. Sen itämisaika on 18–36 tuntia, ja se voi tarttua kaikenikäisiin kanoihin. Nuorilla kanoilla tauti aiheuttaa myöhemmin munintakyvyttömyyttä. Se leviää kanasta toiseen ja tuulen välityksellä muihin kanaloihin mutta tuhoutuu kuumentamalla ja on herkkä desinfektioaineille. Zikavirus
Zikavirus on keltakuumehyttysen välityksellä leviävä virus. Sen epäillään aiheuttavan ihmisissä sikiöiden kehityshäiriöitä ja Guillain-Barrén tautia, mutta yhteyttä ei ole vielä tieteellisesti vahvistettu. Tauti on kuitenkin yleensä hyvin lievä. Virus levisi loppuvuoden 2015 aikana nopeasti Latinalaisessa Amerikassa, ja samaan aikaan sitä esiintyi myös Afrikassa, osassa Aasiaa ja Ranskan Polynesiassa. Yhdysvaltain tartuntatautivirasto kehotti tällöin raskaana olevia matkailijoita varovaisuuteen näillä alueilla. Suomessa Terveyden ja hyvinvoinnin laitos kehotti matkustajia suojautumaan hyttysiltä Latinalaisessa Amerikassa liikuttaessa. Bluetonguevirus
Bluetonguevirus eli sinikielitautivirus (BTV) on orbiviruksien sukuun kuuluva virus, joka aiheuttaa märehtijöille ja kamelieläimille sinikielitautia . Bluetongueviruksia esiintyy 24 erilaista serotyyppiä, ja lisäksi Sveitsistä on löydetty Toggenburg-orbivirus, jota on ehdotettu serotyyppi 25:ksi. Pääasiassa bluetonguevirus leviää sairaasta yksilöstä terveeseen verta imevien polttiaisten välityksellä, mutta on todettu viruksen leviämistä myös infektoituneen eläimen veren ja siemennesteen välityksellä. Lisäksi tiineenä oleva emo voi siirtää virustartunnan istukan kautta sikiöön. Värikalvontulehdus
Iriitti on yleensä autoimmuunisairaus. Iriittiä voi esiintyä myös nivel- ja suolistotulehduksien sekä psoriaksen yhteydessä. Hoitamattomana se voi johtaa sokeuteen tai glaukoomaan. Tarttuva maksatulehdus
Tarttuva maksatulehdus eli HCC () on akuuttia maksatulehdusta aiheuttava tauti erityisesti nuorilla koirilla, jonka aiheuttaja on koiran adenovirus 1 (CAV 1). Koiran adenovirus tarttuu suorassa kontaktissa koirasta toiseen, mutta tartunta voi tapahtua myös epäsuorasti koiran eritteiden välityksellä, sillä infektion saanut koira erittää virusta sylkeen, virtsaan ja ulosteisiin. Taudista toipuneet koirat voivat erittää virusta eritteissään jopa useita kuukausia toipumisen jälkeen, mutta kerran sairastettu tauti antaa elinikäisen immuniteetin tautia vastaan. Ympäristössä virus voi selviytyä hengissä sopivissa olosuhteissa kuukausia. Kaksijuosteiset RNA-virukset
Merkittäviä kaksijuosteisia RNA-viruksia ovat esimerkiksi rotaripulia aiheuttava rotavirus, sinikielitautia aiheuttava BTV-virus, kanoja tartuttava IBD-virus ja "Pseudomonas"-bakteereja tartuttava Φ6-bakteriofagi. Tulirokko
Tulirokko eli scarlatina on streptokokki-A:n aiheuttama sairaus. Sama bakteeri aiheuttaa angiinan. Tulirokko ei kuulu varsinaisiin rokkosairauksiin, joiden aiheuttajana on virus. Pernarutto
Pernarutto on ihmisellä hyvin harvinainen sairaus, eikä se voi tarttua ihmisestä toiseen. Ihminen voi kuitenkin saada taudin suorasta kontaktista bakteerin sairastuttamaan eläimeen tai johonkin siitä valmistettuun tuotteeseen. Itiöt voivat tartuttaa sen ihmiseen joko ihokosketuksella, hengitysteitse tai maha-suolikanavan kautta. Ihokosketuksen kautta saatu muoto on yleisin. OSX/Oompa-A
OSX/Oompa-A tai OSX/Leap-A on ensimmäinen Mac OS X:lle löydetty oikea tietokonevirus tai ns. proof-of-concept. Virus leviää iChat lähiverkon kautta, esittäen tiedostoa 'latestpics.tgz'. Avattuna virus yrittää levittää itseään iChatin kaverilistalla oleville henkilöille. Ohjelma myös pyrkii saastuttamaan viimeksi käytetyt ohjelmat, mutta ei onnistu siinä, vaan ainoastaan rikkoo muokkaamansa ohjelmat. Apple on korjannut aukon uusimmassa päivityksessä. Virus toimii ainoastaan Mac OS X versiossa 10.4.3. Symantecin mukaan kyseessä ei ole virus, vaan tietokonemato. Iskias
Iskias eli lonkkahermosärky on selkäytimestä lähtevän lonkkahermojuuren ärtymisestä johtuvaa heijastus- eli projektiokipua alaraajoissa. Hermoärsytys voi johtua mekaanisesta puristuksesta (kasvain, piriformissyndrooma, välilevyn pullistuma) tai siitä, että esiin luiskahtaneen välilevyn keskustan hyytelömäinen ja erittäin hapan aine ärsyttää hermoa kemiallisesti. Iskiassärkyä voi esiintyä myös raskauden loppuvaiheessa, jolloin kohtu saattaa painaa iskiashermoa. Cryptosporidium
Cryptosporidium on itiöeläimiin kuuluva alkueläinsuku. Niitä esiintyy kaikkialla maailmassa, ja ne kestävät hyvin erilaisia olosuhteita. Ne kestävät elossa kuukausia kosteassa maaperässä tai vedessä. Tavallinen kloorikäsittely ei niitä tuhoa, mutta ne tuhoutuvat vettä keittämällä. Ne aiheuttavat infektion isäntäeläimen ruoansulatuskanavaan, lähinnä mahalaukuun tai suolistoon. Sairaus on nimeltään kryptosporidioosi. Tartunta voi olla oireeton, tai se voi aiheuttaa lievää ripulia, joka voi kehittyä vakavaksikin. Immuunipuolustukseltaan heikoilla isäntäeläimillä "Cryptosporidium" voi levitä ruoansulatuskanavasta muualle elimistöön, jolloin tartunnasta tulee hyvin hengenvaarallinen. Äkillinen vakava keuhkotieoireyhtymä
Äkillinen vakava keuhkotieoireyhtymä eli SARS () on epätavallinen keuhkokuume, joka havaittiin ensimmäistä kertaa Itä-Aasiassa helmikuussa 2003. Taudinaiheuttaja on nimetty SARS-koronavirukseksi (SARS-CoV), ja sen käyttäytyminen ihmisessä tunnetaan huonosti, sillä lyhyen epidemian jälkeen tapauksia ei ole ollut lisää. Tehokasta lääkettä tai rokotetta ei toistaiseksi tunneta. Kiekkokalat
Kiekkokalat voivat sairastua muiden kalojen tavoin bakteerien, virusten, loisten tai sieni-infektion aiheuttamiin tauteihin. Usein sairaudenaiheuttaja piilee kalan elimistössä tai ympäristössä, mutta tauti puhkeaa vasta, kun kala on huonossa kunnossa stressin, huonojen olojen, aliravitsemuksen tai onnettomuuden seurauksena. Muillakin kaloilla havaittavaa valkopilkkutautia aiheuttaa "Ichthyophthirius multifilis". Hexamita-alkueläimen aiheuttama reikätauti on myös kiekkokalojen ongelma. Kuurosokeus
Yleisin kuurosokeutta aiheuttava sairaus on Usherin syndrooma. Se on peittyvästi periytyvä synnynnäinen oireyhtymä, jonka lapsi saa, jos molemmat vanhemmat kantavat sitä aiheuttavaa samaa geeniä. Usherin syndrooma jaetaan kolmeen eri Usher-tyyppiin I, II ja III, joista kaikille on ominaista vamma sekä näössä että kuulossa. Jos kuulonäkövamma kehittyy hitaasti, henkilö saattaa tottua aistiensa heikkenemiseen eikä edes huomaa vammaansa.
Verkkokalvorappeuma on II- ja III-tyypeissä monesti hitaammin etenevä kuin I-tyypin potilailla. Usher III:n esiintyvyys on poikkeuksellisen suuri Suomessa. Siksi sen katsotaan yleisesti kuuluvan suomalaiseen tautiperintöön. Tuhkarokko
Tuhkarokko eli morbilli on tuhkarokkoviruksen aiheuttama lastentauti, jonka voi saada vain kerran elämässään. 
Tuhkarokko on herkästi ilmateitse tarttuva infektio, minkä vuoksi yhden sairastuneen altistamien määrä voi olla hyvin suuri. Tuhkarokko on sitä vakavampi sairaus, mitä vanhempi potilas on. Kissarutto
Kissarutto on kissoissa esiintyvä "feline panleukopenia" -parvoviruksen aiheuttama tartuntatauti. Se on erittäin tarttuva, ja sen itämisaika on 2–10 vuorokautta. Kissa, jolla on todettu tai epäillään kissaruttoa, tulisi eristää muista kissoista. Tauti tarttuu eritteiden kautta, ja syntymättömät pennut voivat saada sen emoltaan. Sikiössä parvovirus voi aiheuttaa pikkuaivojen vajaakehitystä. Sairastuneesta kissasta tulee ruokahaluton ja apaattinen, ja se alkaa oksennella ja ripuloida, mikä johtaa kissan kuivumiseen. Kuolleisuus tautiin on suuri, ja ainoa keino tautia vastaan on rokottaminen. Mikäli kissa selviytyy taudista hengissä, se saa siihen elinikäisen immuniteetin. Cherokeet
Vuonna 1738 Charlestoniin saapunut orjalaiva toi mukanaan isorokon, joka kulkeutui kauppiaiden mukana cherokeiden kyliin. Heidän omat vastalääkkeensä eivät tehonneet eurooppalaisiin kulkutauteihin ja perimätiedon mukaan tuhansia cherokeista menehtyi. James Adair, englantilaiskauppias, joka oli asunut cherokeiden parissa vuosia, kuvasi raporteissaan monien cherokeesotureiden tehneen itsemurhan nähtyään miten isorokko turmeli heidän fysiikkansa ja ulkonäkönsä. Isorokko tuhosi suurelta osalta myös cherokeiden uskonnolliset perinteet ja useat heidän kylänsä autioituivat Georgia jokien varsilla.
Epidemian jälkeen cherokeet eivät vahvistuneet ennalleen. Vuonna 1759 he riitaantuivat Virginian siirtolaisten kanssa ja tästä seurasi kaksivuotinen sotatila. Englantilaiset hävittivät useita cherokeiden asuttamia kyliä kunnes intiaanit olivat valmiit solmimaan rauhan. Enterorokko
Enterorokon itämisaika on noin 2–7 vuorokautta. Suun rakkulat saattavat pahimmillaan olla niin aristavia tai kivuliaita, että syöminen tuottaa hankaluuksia. Myös rakkulat jaloissa ovat joskus kivuliaita. Toisin kuin vesirokko, enterorokko ei yleensä aiheuta kovaa kutinaa. Aikuisilla rakkulat voivat kuitenkin olla kovastikin kutisevia. Tautiin ei ole lääkehoitoa, vaan se paranee itsestään. Jälkitautina satunnaisesti esiintyvät aivo-, keuhko- ja aivokalvontulehdus sekä halvausoireet saattavat kuitenkin vaatia sairaalahoitoa. Kosketustartunta
Kosketustartunta on tartuntatautien leviämistapa, jossa mikrobit siirtyvät ihmisestä toiseen käsien välityksellä. Tartunta voi levitä suoraan ihmisestä toiseen, esimerkiksi kätellessä, tai välillisesti. Välillinen tartunta tapahtuu sellaisten esineiden kautta, joihin taudinkantaja on koskenut. Taudinaiheuttajat siirtyvät esineen pinnalta seuraavien siihen tarttuvien käsiin. Esimerkiksi ovenkahvat ovat tyypillisiä kohteita, joiden kautta tartunta leviää välillisesti. Kosketustartunta on yleisin tapa, jolla mikrobit ja infektiot leviävät. Hyvä käsihygienia ehkäisee tehokkaasti kosketustartuntojen leviämistä. Aujeszkyn tauti
Aujeszkyn tauti on viruksen aiheuttama sian tauti. Siitä toisinaan käytetty nimitys valeraivotauti on sikäli harhaanjohtava, että sairauden aiheuttava mikrobi ei ole sukua raivotautivirukselle vaan kuuluu herpesviruksiin. Tautia esiintyy endeemisenä suurimmassa osassa maailmaa. Aujeszkyn taudin aiheuttaa "sian herpesvirus 1", josta käytetään myös nimityksiä "sikaeläinten herpesvirus-1" (lyhennettynä "SHV-1") ja "valeraivotautivirus (PRV)". Tauti on taloudellisesti merkittävintä vahinkoa aiheuttava sian sairaus alueilla, joilta sikarutto on saatu hävitettyä. Myös muut nisäkkäät, kuten nautaeläimet, lammas, koira ja pesukarhu, ovat alttiita tartunnalle. Niillekin tauti on usein tappava. Taudin ei ole todettu aiheuttaneen ihmisen sairastumista, mutta ihminenkin voi toimia taudin kantajana eläimestä toiseen. Tarpeettomia kontakteja myös taudista puhtailla sikatiloilla tulisi kuitenkin tämän takia välttää. Isorotta
Isorotta eli rotta ("Rattus norvegicus") on pieni tai keskikokoinen, kaikkiruokainen ja nopeasti lisääntyvä jyrsijä. Isorotta on satunnaisesti Suomessa esiintyvää mustarottaa suurikokoisempi. Useimmat lemmikkeinä pidettävät kesyrotat on kesytetty isorotasta. Arbovirukset
Arbovirusryhmä koostuu viruksista, joilla on samankaltainen leviämistapa ja virusinfektio-oireisto. Tämäntapaista luokittelua ei kuitenkaan nykyään enää käytetä. Arbovirus, "(arbo=arthropod-borne=niveljalkaisten levittämä)" Arbovirukset kuuluvat eri ryhmiin mutta niitä yhdistävät epidemiologiset ja ekologiset samankaltaisuudet, joista ne ovat saaneet yhteisnimityksensä. Arbovirukset lisääntyvät sekä selkärankaisissa että niveljalkaisissa isännissä. Sikaruusu
Sikaruusu on sioilla esiintyvä bakteeritauti. Sikaruusun aiheuttaja on grampositiivisiin sauvabakteereihin kuuluva "Erysipelothrix rhusiopathiae" -bakteeri. "Erysipelothrix rhusiopathiae" -bakteeria löytyy maaperästä, pintavesistöistä, eläinten ulosteesta ja oireettomien kantajaeläinten risoista. Alle kolmen vuoden ikäiset siat ovat herkempiä sairastumaan kliiniseen tautiin. Rotavirus
Rotavirus kulkeutuu ihmisestä toiseen uloste-suu-tietä kosketettaessa käsiä, pintoja tai esineitä, joihin on tarttunut rotavirusta, sekä mahdollisesti myös hengitysteitse. Grammassa tartunnan saaneen ulostetta voi olla yli 10 biljoonaa tautia aiheuttavaa viruspartikkelia, josta rotaviruksen tarttumiseen tarvitaan vain 10–100 partikkelia. Vyöruusu
Vyöruusun aiheuttaa sama herpesviruksiin kuuluva varicella-zostervirus, joka aiheuttaa lapsena vesirokon lähes jokaiselle. Vesirokon sairastamisen jälkeen virus jää elimistöön latentiksi aivo- ja selkäydinhermojen takajuurten tumakkeisiin. Myöhemmin aikuisiällä virus voi aktivoitua esimerkiksi stressin vaikutuksesta ja aiheuttaa iholle vyöruusun. Myös auringon ultraviolettisäteilyn on todettu lisäävän sairastumisen riskiä. Gastroenteriitti
Ainakin puolet ruokaperäisistä gastroenteriittitapauksista on aiheuttanut norovirus. 20 %, johon kuuluu suurin osa lasten vakavista gasteroenteriittitapauksista, johtuu rotaviruksesta. Näiden lisäksi myös adenovirus ja astrovirus ovat merkittäviä virusperäisiä taudinaiheuttajia. Pikornavirukset
Pikornavirukset ovat hyvin pieniä vaipattomia, ikosahedraalisia eli 20-tahoisia viruksia, jotka kuuluvuat "Picornaviridae" -heimoon. Pikornaviruksien genomi muodostuu positiivisesta yksisäikeisestä RNA-molekyylistä, jonka vuoksi ne lisääntyvätkin solujen sytoplasmassa. Tunnettuja pikornaviruksia ovat muun muassa ihmisillä esiintyvät enterovirus, poliovirus ja hepatiitti A -virus. Eläinten viruksista tunnetuin pikornavirus on suu- ja sorkkatautia aiheuttava virus. Isorokko
Isorokko oli ihmiskunnan vitsaus antiikin ajoista asti. "Variola major", viruksen patogeenisempi kanta, sai aikaan pahan rokkotaudin, jossa kuolleisuus oli noin 30 prosenttia. Taudista selvinneet saivat usein pysyviä rokkoarpia ihoonsa. Monet taudista selviytyneet myös menettivät näkönsä ja kävelykykynsä. Vauvarokko
Vauvarokko on herpesvirusten aiheuttama rokkotauti, joka on tyypillinen noin 0,5–2 vuoden ikäisillä pienillä lapsilla. Sairaus voi jäädä oireettomaksi, ja lähes kaikki sairastavat vauvarokon alle 3-vuotiaina. Rotavirus
Rotavirus on "Reoviridae"-heimoon kuuluva kaksijuosteinen RNA-virus, joka on saanut nimensä rengasmaisista viruksista. Se tarttuu uloste-suu-tietä eli eläimestä tai ihmisestä toiseen. Ihmisissä se on yleisin vauvojen ja lasten vakavien ripulitautien aiheuttaja. Viisivuotissyntymäpäiväänsä mennessä lähes jokainen lapsi maailmassa on saanut rotavirustartunnan ainakin kerran. Jokaisen tartunnan jälkeen potilaan vastustuskyky kehittyy, joten seuraava tartunta on lievempi kuin edellinen. Aikuiset saavat tartunnan vain harvoin. Rotaviruksia tunnetaan viisi tyyppiä: A, B, C, D ja E. Näistä tyypit A, B ja C tarttuvat ihmiseen. Yleisin näistä on rotavirus A, joka aiheuttaa tartunnoista yli 90 %. Suomessa sairaalahoitoa vaativista lasten ripulitaudeista yli puolet johtuu rotaviruksesta. Rutto
Rutto on tarttuva kuumetauti, jonka aiheuttaa "Yersinia pestis" -bakteeri. Tauti on yleinen jyrsijöillä ja leviää niistä kirppujen välityksellä ihmiseen. Rutto on esiintynyt ihmisillä useasti laajoina pandemioina ja epidemioina, joista tunnetuin on 1300-luvun musta surma. Rutto esiintyy paiseruttona, keuhkoruttona ja veriruttona. Hoitamattomana rutto johtaa yleensä kuolemaan. Isorokkorokote
Isorokkorokote on isorokon torjumiseen tarkoitettu rokote. Rokote sisältää elävää vaccinia-virusta, jonka alkuperä on tuntematon. Alkujaan rokotteen kehitti Edward Jenner käyttämällä lehmärokkovirusta. Influenssa
Influenssa on etenkin talvisaikaan epidemioina etenevä, kovan kuumeen nostava hengityselinten virussairaus. Influenssaviruksia elää eri eläimissä ja ajoittain muodostuu kantoja, jotka tarttuvat myös ihmiseen. Nämä kannat saavat alkunsa Itä- ja Kaakkois-Aasiasta. Musta surma
Useimmat tutkijat pitävät nykyisin mustan surman aiheuttajana "Yersinia pestis" -bakteerin aiheuttamaa paiseruttoa. Tauti leviää mustarotan kirpun "Xenopsylla cheopis" välityksellä. Kirppu etsiytyy ihmiseen kun sen isäntärotta on kuollut ja tartuttaa taudin uuteen isäntäänsä puremallaan. On myös esitetty, että musta surma olisi levinnyt ihmisestä toiseen myös suoraan kirppujen ja täiden levittämänä, sillä epidemia levisi poikkeuksellisen nopeasti vain rottien aiheuttamaksi. Shunzhi
Mantšut pelkäsivät isorokkoa enemmän kuin mitään muuta tautia, koska heillä ei ollut sitä vastaan immuniteettia ja jopa 80 prosenttia isorokkoon sairastuneista mantšuista kuoli siihen. Viimeistään vuodesta 122 saakka he olivat ylläpitäneet virastoa iso­rokko­tapausten tutkimiseksi ja eristäneet siihen sairastuneet tartunnan välttämiseksi. Epidemioiden sattuessa hallitsija­perheen jäsenet oli totuttu lähettämään "isorokon välttämis­keskuksiin" ("bidousuo" 避痘所) heidän suojaamiseksi tartunnalta. Keisari Shunzhi pelkäsi tautia erityisesti, koska hän oli nuori ja asui suuressa kaupungissa lähellä tartunnanlähteitä. Hänen valta­kautenaankin isorokkoa oli esiintynyt Pekingissä ainakin yhdeksän kertaa, ja joka kerta keisarin oli ollut pakko mennä suojatulle alueelle kuten "Eteläiseen puistoon" (Nanyuan 南苑), metsästysmaalle Pekingin etelä­puolelle, mihin Dorgon oli 1640-luvulla rakentanut "isorokon välttämiskeskuksen". Lisäksi oli säädetty, että kaupungin kiinalaisten asukkaiden oli muutettava sieltä pois, jos he sairastuivat iso­rokkoon. Tästä ja muista varo­toimen­piteistä huolimatta nuori keisari kuitenkin sairastui siihen. Kissa
Ylempien hengitysteiden infektiot eli "kissaflunssa" on yleinen sairaus kaikenikäisillä kissoilla. Sen aiheuttaa yleensä herpesvirus (FHV) tai kalikivirus (FCV). Oireet muistuttavat pahasti flunssaisen ihmisen oireita, kissalla voi olla suussa haavaumia ja se saattaa olla apaattinen. Kissaleukoosin aiheuttaa leukemiavirus (FeLV). Tauti voi aiheuttaa leukemiaa tai syöpäkasvaimia, ja se on yleinen kissan kuolinsyy. Muita kissojen tartuntatauteja ovat esimerkiksi kissojen tarttuva anemia, kissan tarttuva vatsakalvontulehdus, kissan immuunikato, kissarutto ja vesikauhu. Keltakuume
Keltakuume on vakava tartuntatauti, jonka aiheuttaa flavivirusten ryhmään kuuluva virus. Keltakuumeen kantaja on keltakuumehyttynen ("Aedes aegypti"), jonka välityksellä tauti siirtyy ihmiseen toisesta eläimestä. Tauti kuuluu verenvuotokuumeisiin. Keltakuume on trooppisten alueiden merkittävä virustauti, jota esiintyy päiväntasaajan tienoilla Afrikassa sekä Etelä- ja Väli-Amerikassa. WHO:n tilastojen mukaan siihen sairastuu vuosittain 200 000 ihmistä, joista kuolee 30 000. Tapauksista ilmenee Afrikassa 90 prosenttia. Rokotuksen avulla sairastumisriski pienenee. Aasiassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Skandinaviassa, Islannissa, Suomessa ja Venäjällä ei keltakuumetta ole tavattu. Rokotus
Rokottaminen on ollut tehokas keino varsinkin tartuntatauteja vastaan. Kattavien rokotusohjelmien avulla isorokko arvioidaan maailmanlaajuisesti hävitetyksi ja esimerkiksi polio, tuhkarokko ja jäykkäkouristus tautitapauksia saadun vähennetyksi huomattavasti. Maailman terveysjärjestön (WHO:n) mukaan 25 tautiin on olemassa rokote, joka estää tai auttaa hillitsemään taudin leviämistä. Toisintokuume
Toisintokuume on joidenkin "Borrelia"-bakteerien aiheuttama tartuntatauti, jonka taudinkuvaan kuuluvat kuumejaksot ja niiden välillä kuumeettomat ajanjaksot. Tautia levittävät "Ornithodoros"-suvun punkit sekä "Pediculus"-täit. Sitä on hoidettu antibiooteilla. Tarttuva henkitorventulehdus
Tarttuva henkitorventulehdus (lyh. ILT, engl. infectious laryngotracheitis) on lähinnä kanoilla tavattava eläintauti, jonka aiheuttaa herpesvirus. Tautia tavataan myös riikinkukolla ja fasaanilla. Se ei tartu ihmiseen. Ebola
Ensimmäinen tunnettu Ebolan leviäminen Ebolaan kuolleen eläimen ruumiista tapahtui Norsunluurannikolla 1994, jolloin Ebola Ivory Coast -virus (TAFV) havaittiin. Se tarttui ruumiinavausta simpanssille tehneeseen tutkijaan, joka sairastui viikon kuluttua kuumetautiin mutta parani. Myöhemmin on osoitettu useita kertoja epidemian alkulähteen olevan villieläimen, yleensä kädellisen, ruhon kanssa tekemisissä ollut ihminen. Naudan tarttuva rinotrakeiitti
Naudan tarttuva rinotrakeiitti on naudan herpesvirus-1:n aiheuttama ylempien hengitysteiden tauti. Tauti tarttuu useimmiten hengitetyn ilman välityksellä. Virustartunnan tapahtuessa oireiden ilmenemiseen kuluu muutamia päiviä. Taudin yleisimpiä oireita ovat kirkas sierainvuoto ja silmän sidekalvontulehdus. Sierainvuoto muuttuu usein myöhemmin sameammaksi. Usein tautia sairastavalla eläimellä on myös kuumetta, ja sen ruokahalu on laskenut. Musta surma
Englantilainen J. F. D. Shrewsbury (1971) ja jotkut myöhemmät tutkijat ovat ehdottaneet, että epidemia oli ollut primaarinen keuhkorutto tai jokin kokonaan toinen, tuntematon tauti. Keuhkorutossa ruttobakteeri menee keuhkoihin, minkä jälkeen se voi siirtyä yskivästä ihmisestä toiseen pisaratartuntana ilman välityksellä. Keuhkoruttopotilas ei kuitenkaan ehdi levittää tautia kovin tehokkaasti ennen kuolemaansa. Suurikokoiset pisarat jäävät myös usein kurkkuun ja aiheuttavat nopeasti tappavan veriruton. Keuhkoruttoepidemiat kestävätkin tyypillisesti vain lyhyen ajan, toisin kuin paiseruttoepidemiat. Paiseruttopotilaista 10–25 prosentille kehittyy sekundaarinen keuhkorutto. Jotkut mustan surman aikalaiset kuvailivatkin "verta yskiviä" uhreja, mutta suurin osa kuvauksista vastasi paiseruton oireita. Näin ollen on luultavaa, että keuhkoruttotapaukset olivat useimmiten sekundaarisia. Suu- ja sorkkatauti
Enteroviruksen aiheuttamaa enterorokkoa on joskus kutsuttu suu- ja sorkkataudiksi oireiden samankaltaisuuden vuoksi, mutta kyse on eri taudista. Tuhkarokko
Tuhkarokko voi aiheuttaa jälkitauteja, joista tavallisimmat ovat välikorvan tulehdus ja keuhkokuume. Virus saattaa vaurioittaa keskushermostoa, ja taudin pelätyin komplikaatio onkin aivotulehdus. Tuhkarokon vakavien jälkitautien vaara on suurin aikuisilla, pienillä lapsilla ja immuunipuutteisilla henkilöillä. Sairastuneiden tulisi tuhkarokkoa epäillessään olla etukäteen yhteydessä puhelimitse omaan terveyskeskukseen toimintaohjeiden saamiseksi. Synnynnäinen vihurirokko-oireyhtymä
Synnynnäinen vihurirokko-oireyhtymä on sairaus, jonka lapsi voi saada äidin raskauden aikana kärsimästä vihurirokkotartunnasta. Riski sikiön vaurioitumiseen vihurirokon johdosta on kohonnut raskauden ensimmäisen kolmanneksen aikana. Kuubankutina
Isorokon tavoin kuubankutina leviää nopeasti ilmateitse tai kosketustartuntana. Kuubankutinan sairastaminen antaa immuniteetin myös isorokkoa vastaan. Sytomegalovirus
Sytomegalovirus on yleinen ihmisen patogeeni. Länsimaissa 0,5–2,5 prosenttia vastasyntyneistä ja yli puolet aikuisväestöstä on viruksen kantajia. Sytomegalovirus aiheuttaa opportunistisia infektioita immuunipuutteisilla potilailla. Se on myös yleisin synnynnäisiä kehitysvikoja aiheuttava virus. Sytomegalovirus voi tarttua äidistä sikiöön tai henkilöstä toiseen esimerkiksi syljen, veren tai seksuaalikontaktin välityksellä. Sian vesikulaaritauti
Sian vesikulaaritauti (lyh. SVD) on sioilla esiintyvä helposti leviävä virustauti, jonka aiheuttaja on enteroviruksiin kuuluva sian vesikulaaritautivirus . Tautia esiintyy hajanaisesti Euroopassa ja Aasiassa, mutta toistaiseksi sitä ei ole tavattu Suomessa . Sikojen vesikulaaritauti on tärkeä erotusdiagnoosi suu- ja sorkkataudille, sillä kyseisten tautien oireita ei voi erottaa toisistaan ilman tarkempia laboratoriokokeita. Tartuntatauti
Tartuntatauti eli infektiotauti ("morbus contagiosus") on infektiosairaus, joka voi tarttua aiheuttajamikrobin siirtyessä eliöstä toiseen joko suoraan tai välillisesti. Myös virukset aiheuttavat tartuntatauteja. Hantavirukset
Hantavirukset ovat bunyavirusten heimoon kuuluvia viruksia, jotka aiheuttavat niin sanottuja viruszoonooseja eli selkärankaisista eläimistä ihmiseen ja päinvastoin tarttuvia virustauteja. Suu- ja sorkkatauti
Aftovirus voi harvoin tarttua ihmiseen, jolloin oireet ovat ovat vesirokon tapaiset rakkulat. Virus ei kestä mahahappoja, joten se ei voi levitä saastunutta lihaa syömällä. Englannissa viimeisin ihmistartunta on todettu vuonna 2007. Creet
Vuonna 1837 St.Louisista matkaan lähtenyt American Fur Companyn höyrylaiva "St. Peter" toi mukanaan uuden isorokkoepidemian, jonka virus levisi alukselta kymmeniin intiaani-kyliin. Creet, assiniboinet ja mustajalat pakenivat isorokkoa pohjoisiin ja levittivät mukanaan tuomansa taudin Kanadan preerioille. Monet cree-päälliköt oppivat yhdysvaltalaisten lääkärien avustuksella käyttämään rokotetta isorokkoa vastaan. Rokotusohjelma levisi laajalle alueelle ja sen avulla suurin osa Manitoban, Albertan ja Saskatchewanin cree-väestöstä selvisi taudista. Epidemian jälkeen creet jakaantuivat pieniin hajanaisiin ryhmiin ja heistä tuli yhä enemmän riippuvaisia kaupankäynnistä HBC:n kanssa.
Vuodet 1850-1870 muodostuivat henkiinjäämistaisteluksi monille tasankojen metsästäjille. Biisonilaumoista riippuvaisiksi tulleet heimot näkivät yhä vähemmän metsästettävää ympärillään. Monien muiden heimojen tavoin creet joutuivat etsimään jatkuvasti uusia seutuja ravinnon saamoseksi. Yritykset rakentaa uutta sodan- ja kaupankäyntiin perustuvaa käytäntömallia osoittautuivat hyödyttömiksi. 1860-luvulla uudelleen saapuneet sairausepidemiat huononsivat tilannetta ravinnon niukkuuden ohella. Osa creistä koetti elinkeinonaan maanviljelyä, mutta yritykset epäonnistuivat. Hinton (Alberta)
Vuonna 1870 suurin osa alueen intiaaniväestöstä kärsi vakavasta isorokkoepidemiasta ja suuri joukko oli matkalla Lac Ste. Anneen, josta oli tarkoitus hakea hoitoa sairastuneille. Saavuttuaan nykyisen Hintonin alueelle he joutuivat perustamaan isorokkoleirin (), jonne he jättivät sairaimmat matkalaiset. Ennen kuin apua saatiin leirille, moni sinne jäänyt oli menehtynyt. Tarttuva naudan keuhkorutto
Tarttuva naudan keuhkorutto on mykoplasman ("M. mycoides" subsp. "mycoides") aiheuttama helposti leviävä eläintauti. Se leviää pisaratartuntana, oireettomien kantajien välityksellä ja tuulen mukana. Enterovirus
Enterovirukset ovat helposti tarttuva, pikornaviruksiin kuuluvia pieniä, pyöreitä vaipattomia RNA-viruksia. Enterovirukset ovat saaneet nimensä siitä, että ne lisääntyvät pääasiassa suolistossa (kreikan enteron = suoli) ja tartunnan saanut ihminen erittää viruksia yleensä viikkokausia ulosteeseen. Enteroviruksia esiintyy maailmanlaajuisesti ja ne ovat yleisimpiä ihmisille infektioita aiheuttavista viruksista.