Mikä on lähin maan kaltainen planeetta?
Proxima Centauri b
Proxima Centauri b (myös nimellä Proxima b) on eksoplaneetta, joka kiertää Proxima Centauria. Kentaurin tähdistössä sijaitseva punainen kääpiötähti Proxima Centauri on Aurinkoa lähin tähti. Proxima Centaurin etäisyys meistä on noin 4.2 valovuotta (1,3 parsekia, 40 · 10 km:a). Proxima b on Aurinkokuntaa lähin tunnettu eksoplaneetta sekä lähin tunnettu mahdollisesti elinkelpoinen eksoplaneetta.
K-tyypin pääsarjan tähti
Varsinkin kirkkaimmilla K-tyypin tähdillä saattaa olla elinkelpoisia planeettoja. Siihen että K-tyypin tähdeltä saattaa löytyä helpommin elämää kuin Auringon tyyppiseltä viittaa se, että K-tyypin tähdet ovat Auringon tyyppisiä yleisempiä ja pitkäikäisempiä. Myöskään varhaisen K-tyypin tähdissä (K0-K5) ei vuorovesilukkiutuminen estä planeettaa pyörimästä niin kuin punaisilla kääpiöillä ja tasaamasta planeetan lämpötilaa elämälle sopivaksi. 
Mutta toisaalta väitetään, että alle 0,8 AU etäisyydellä oleva Maan tyyppinen planeetta menettää paljon kaasukehäänsä voimakkaissa kaskustähden säteily- ja hiukkaspurkauksissa. 
Aurinkoa melko lähellä olevia K-tyypin pääsarjan tähtiä ovat esimerkiksi Alfa Centauri B, Epsilon Indi 61 Cygnin molemmat komponentit , Epsilon Eridani ja Sigma Draconis. Alfa Centauri
Euroopan eteläinen observatorio ilmoitti 16. lokakuuta 2012, että noin Maan massaisen planeetan oli havaittu kiertävän Alfa Centauri B:tä. Löytö tehtiin säteisnopeusmenetelmällä eli havainnoimalla planeetan vetovoiman aiheuttamaa tähden säteisliikkeen vähäistä heilumista. Nimen Alfa Centauri Bb saanut planeetta oli Maata lähin löydetty eksoplaneetta ennen Proxima Centauri b:n löytymistä. 55 Cancri e
55 Cancri e on tähteä 55 Cancri A kiertävä eksoplaneetta. Sen massaksi on arvioitu puolet Neptunuksen massasta eli noin 8,3 Maan massaa ja säteeksi noin 21 000 km. Planeetta koostuu suurelta osin timantista ja onkin tihein tunnettu kiinteä planeetta. 55 Cancri e kiertää kiintotähtensä alle 18 tunnissa, ja se onkin planeettakunnan sisin planeetta. Aluksi kiertoajaksi ajateltiin noin 2,8 päivää. 55 Cancri e:n löysi Barbara McArthur 30. elokuuta 2004. Naiad
Naiad on Neptunuksen kuu. Se löydettiin syyskuussa 1989 Voyager 2-luotaimen ottamista kuvista, ja se on lähin Neptunuksen kuu. Kuu on epäsäännöllisen muotoinen. Siellä ei ole havaittu geologista aktiivisuutta. Koska Naiad kiertää Neptunuksen synkronisen kiertoradan alapuolella, vuorovesivoimat aiheuttavat hiljalleen kuun lähestymisen kohti Neptunusta. Kuu tuleekin lopulta törmäämään Neptunukseen tai hajoamaan sitä ennen renkaaksi Neptunuksen ympärille (saavuttaessaan Rochen rajan). Merkurius
Merkurius (symboli:) on aurinkokunnan pienin ja Aurinkoa lähin planeetta. Sen kiertoaika Auringon ympäri on planeetoista lyhyin: 88 vuorokautta. Akselinsa ympäri se pyörähtää 59 vuorokaudessa. Merkurius on kuiva, kuollut ja käytännössä kaasukehätön maankaltainen kiviplaneetta. Sen törmäyskraatterien täyttämä pinta muistuttaa Kuun pintaa. Kaasukehän puutteen takia planeetan lämpötilan vaihtelut ovat suuria: ne vaihtelevat noin 100 K:n (−173 °C) yölämpötiloista 700 K:n (427 °C) päivälämpötiloihin.
Merkurius on taivaan kirkkaimpia kohteita ja se on tunnettu esihistoriallisesta ajasta lähtien. Sen nimi tulee roomalaisen mytologian Mercuriuksesta, joka oli varkaiden ja kauppiaiden jumala sekä jumalten sanansaattaja. Jättiläisplaneetta
Jättiläisplaneetta, kaasujättiläinen tai joviaaninen planeetta (Jupiteria muistuttava planeetta) on suuri planeetta, jossa on runsaasti kaasumaisia ainesosia. Jupiter on aurinkokunnan jättiläisplaneetoista suurin. Se on lähinnä jättimäinen vetypallo, joka oli kuitenkin aivan liian pienimassainen kehittyäkseen tähdeksi. Sen massa on noin 300 Maan massaa. Aurinkokunnan jättiläisplaneetat ovat Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus. Koska Uranuksen ja Neptunuksen arvellaan koostuvan enimmäkseen jäästä, niitä sanotaan joskus jääjättiläisiksi. Titiuksen–Boden laki
Merkurius on Aurinkoa lähin planeetta. Sen etäisyyttä voidaan merkitä lyhenteellä MU. Kun Maan etäisyyttä Auringosta merkitään AU, niin MU on noin 0,4 AU. Voidaan laskea etäisyyksiä eri planeetoille yksikössä MU ja etsiä lainalaisuuksia näiden välille. 109 Piscium
109 Piscium (109 Psc) on keltainen alijättiläistähti 106 valovuoden päässä Maasta. Tähden kiertoradalta on löydetty eksoplaneetta.
Tähti on Aurinkoa vanhempi, mikä näkyy siinä, että sen kromosfäärin aktiivisuus ja pyörimisnopeus ovat heikkoja. Kaasukääpiö
Mm. Kepler-11f:ää pidetään todennäköisenä mini-Neptunuksena. Kepler-11f on keskimäärin yhtä harva kuin jättiläisplaneetat, mutta sen massa on pieni.
Kohteen massa on 1,1–4,5 Maan massaa, keskimäärin 2,3 maan massaa ja säde 2,6 maan sädettä. Silloin kohteen tiheys on 0,3–1,4 g/cm, keskimäärin 0,7 g/cm mikä on sama kuin Saturnuksen. Tämä kohde kiertää Aurinkoa muistuttavaa keskustähteä 0,25 AU päässä siitä ja tällöin planeetan arvioitu pintalämpötila on 525–544 K eli noin 270 astetta. Planeetta on silloin Merkuriusta kuumempi. Laskujen perusteella oletetaan, että tällä eksoplaneetalla on paljon kaasua ympärillään. Tällöin planeetan kaasua melko varmasti karkaa avaruuteen. Pollux
Pollux (Beta Geminorum, β Geminorum, β Gem) on designaatiostaan huolimatta Kaksosten tähdistön kirkkain tähti ja taivaan 17. kirkkain. Yleensähän beta on tähtikuvion toiseksi kirkkain tähti. Etäisyyttä Maahan sillä on noin 33,7 valovuotta, ja se on punainen jättiläinen. Tähtienväliset lennot
Maasta kauimmaksi matkustanut ihmisen tekemä laite on amerikkalaisten lähettämä miehittämätön avaruusluotain Voyager 1. Sen nopeus on 1/18 000 valon nopeudesta. Jos luotain lentäisi kohti lähintä tähteä, Proxima Centauria, matka veisi 72 000 vuotta. Kepler-438b
Kepler-438b (tunnetaan myös Kepler Object of Interest -nimellään KOI-3284.01) on varmistettu eksoplaneetta, joka kiertää Kepler-438-nimistä punaista kääpiötähteä noin 470 valovuoden (145 pc) päässä Maasta, Lyyran tähdistössä. NASAn Kepler-avaruusteleskooppi löysi planeetan ylikulkumenetelmällä eli menetelmällä, jossa planeetta huomataan, kun se kulkee tähtensä editse himmentäen tästä tulevaa valoa. NASA julkisti tiedon planeetan varmistumisesta 6. tammikuuta 2015. Sitä ennen se tunnettiin planeettakandidaattina nimellä KOI-3284.01. Sen Earth Similarity Index on 0,88 eli suurempi kuin millään muulla tunnetulla eksoplaneetalla. Maankaltainen planeetta
Suurin osa maankaltaisten planeettojen aineesta on yleensä silikaattikiveä. Maankaltaiset planeetat kiertävät melko lähellä Aurinkoa, meidän Aurinkokunnassamme alle kahden AU:n päässä siitä. Aurinkokuntamme neljästä maankaltaisesta planeetasta kolmella (Venus, Maa ja Mars) on kaasukehä. Venus ja Maa ovat lähes samankokoisia, kun taas Merkurius ja Mars ovat huomattavasti näitä kahta pienempiä. Maankaltaisten planeettojen lisäksi Aurinkokunnassamme on myös suurelta osin kaasusta muodostuvia jättiläisplaneettoja sekä jäisiä kuita. Eksentrisyys
Keplerin ensimmäisen lain mukaan planeetat kiertävät aurinkoa ellipsin muotoisia ratoja, joiden toisessa polttopisteessä Aurinko sijaitsee. Taivaanmekaniikassa radan eksentrisyys on yksi kappaleen rataa kuvaavista rataelementeistä. Jos jonkin radan eksentrisyys on lähellä nollaa, kyse on ympyrämäisestä radasta. Maan radan eksentrisyys on 0,0167, mikä tarkoittaa sitä, että Maan etäisyys Auringosta vaihtelee muutaman prosentin verran sen kiertojakson aikana. Maan radan soikeus vaihtelee aikojen kuluessa välillä 0–0,05. Aurinkokunnan planeettojen ratojen eksentrisyydet ovat enimmäkseen alle 0,05. Merkuriuksella ja Marsilla eksentrisyyden arvo on kuitenkin suurempi. Nämä radat näyttävät paperille piirrettyinä jo silminnähden soikeilta. Yleensä taivaankappaleen radan eksentrisyyttä pidetään suurena, jos se on suurempi kuin 0,1. Alfa Centauri
Tähtijärjestelmässä on myös mahdollinen kolmas komponentti, punainen kääpiötähti Proxima Centauri, joka ei välttämättä ole gravitaationaalisesti sitoutunut kiertämään kahta muuta tähteä. Sen näennäinen kirkkaus on vain 11,01. Proxima Centauri on aurinkokuntaa lähin yksittäinen tähti: sen etäisyys Auringosta on 4,22 valovuotta. Kepler-186f
Kepler-186f on eksoplaneetta, joka kiertää 500 valovuoden päässä Maasta olevaa punaista kääpiötähteä melko varmasti elinkelpoisella vyöhykkeellä. Koska planeetta on niin kaukana, siitä on vaikea tehdä tarkkoja havaintoja. Pystytään havaitsemaan vain se, miten planeetta jaksollisesti hieman himmentää keskustähtensä valoa. Barnardin tähti
Barnardin tähti on himmeä punainen kääpiötähti, joka sijaitsee noin 6 valovuoden päässä Maasta, Käärmeenkantajan tähdistön suunnalla. Tähti on Aurinkoa toiseksi lähin tähtijärjestelmä kolmoistähti Alfa Centaurin jälkeen, eli neljänneksi lähin yksittäinen tähti. Himmeytensä takia se ei kuitenkaan näy paljain silmin. Tähti tunnetaan erityisesti siitä, että sen ominaisliike suhteessa muihin tähtiin on suurempi kuin yhdelläkään muulla tunnetulla tähdellä. Vuonna 2018 tähden läheltä löydettiin jäinen planeetta. Kepler-37
Tähteä lähin planeetta, Kepler-37b, on pienin tällä hetkellä tunnettu eksoplaneetta. Se on noin Kuun kokoinen ja muistuttanee olosuhteiltaan Merkuriusta. Draken kaava
Ei osata sanoa, miten tarkkaan elinkelpoisen planeetan keskustähden olisi muistutettava Aurinkoa, jotta elämää voisi siellä esiintyä. Linnunradassa on noin 500 miljardia tähteä. Gliesen luettelon lähitähdistä noin 10 % on Auringon kaltaisia tähtiä. Täsmälleen Auringon spektriluokkaa olevia tähtiä on noin 1 % kaikista lähitähdistä. Vielä vähemmän on Auringon kaksosia, jotka ovat massaltaan ja muilta ominaisuuksiltaan melkein täsmälleen Auringon kopioita. Lähin Auringon kaksonen on 48 valovuoden päässä oleva 18 Scorpii. Silloin Auringon kaksosia olisi hieman alle promillen verran. Lisäksi on arvioitu, että vaikkapa punaista kääpiötä kiertävillä jättiläisplaneettojen kuilla saattaisi olla elämää.
Erään arvion mukaan noin tuhannen valovuoden säteellä olisi 10 miljoonaa tähteä, ja 100 valovuoden säteellä 10 000 tähteä. Tämän mukaan 100 valovuoden päässä saattaisi olla
noin 10 Auringon kaksosta. Nykyisten teorioiden mukaan aurinkokunta syntyy aina tähdelle. Kyse onkin siitä osuuko planeetta sopivalle etäisyydelle tähdestä, ettei se ole liian kuuma tai liian kylmä.
Pessimistisen arvion mukaan 
planeetan on oltava viiden prosentin tarkkuudella samalla etäisyydellä keskustähdestään kuin Maa.
Tällöin pessimisti voisi väittää, että elämää voisi teoriassa olla vain Auringon kaksosella, jolla on Maan tyyppinen planeetta etäisyydellä, joka on 0,975-1,25 AU:ta. Tämä siksi, ettei planeettoja kierrä lähes samalla tavoin kuin harvoin. Jo ensimmäinen laskelma näyttäisi tämän mukaan, että elämää voitaisiin etsiä joka 20000:lta tähdeltä. Lisäksi planeetan rata ei saa olla liian soikea, planeetta ei saa olla liian kevyt tai painava, se ei saa pyöriä liian hitaasti ja niin edelleen. Elinkelpoinen planeetta
Jos planeetta asutetaan tai sinne tuodaan bakteereita muualta, sen ominaisuuksien ei tarvitse olla täsmälleen Maan ominaisuuksia vastaavia kuten planeetoilla, joilla elämä kehittyy Maan tapaan. Asutuskelpoinen planeetta on maankaltainen planeetta, jonka massa on yli 0,4 Maan massaa ja ilmanpaine alle 0,05–8 atm. Planeetan pintalämpötilan olisi oltava yli -45 °C. Planeetan etäisyys Auringon tyyppisestä keskustähdestä saattaisi olla 0,65–1,35 AU. Tällaisen planeetan saattaisi jokin muualta tullut sivilisaatio helpostikin asuttaa. Parsek
Toiseksi lähimmän tähden Alfa Centaurin etäisyys Maasta on noin 1,33 pc.
Linnunradan keskus on noin 8 kiloparsekin päässä Maasta. Andromedan galaksin etäisyys Maasta on 
900 kiloparsekia (900 kpc) eli 0,9 megaparsekia (0,9 Mpc).
Kaukaisin tunnettu kvasaari on 5500 megaparsekin eli
5,5 gigaparsekin (5,5 Gpc) päässä Maasta. Gliese 832
Planeetta kiertää keskustähteään suunnilleen Maata vastaavalla etäisyydellä, mutta sen rata on melko soikea. Tämä saattaa luoda planeetalle elämälle liian kuuman talven ja liian kylmän kesän. Epäillään, että planeetan suuri massa tekisi siitä elämälle elinkelvottoman. Planeetta on pahimmassa tapauksessa kasvihuoneilmiön korventama super-Venus. On melko varmaa, että planeetta kääntää saman puolen keskustähteään kohti. Kepler-37b
Kepler-37 kiertää emotähteään 0,1 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 13 päivää. Kooltaan se on pienempi kuin aurinkokunnan pienin planeetta Merkurius ja vain hieman suurempi kuin Kuu (säde noin 0,303 Maan sädettä). Planeetan pintalämpötilan arvioidaan olevan noin 370 astetta, ja se lienee vedetön ja kaasukehätön. Ross 248
Ross 248 (tunnetaan myös nimellä HH Andromedae) on viileä ja tumma punainen kääpiötähti, joka sijaitsee Andromedan tähdistössä 10,3 valovuoden päässä Maasta. Tähti lähestyy Aurinkoa, ja sen parallaksi on noin -83 km/s. Sen arvioidaan korvaavan Proxima Centaurin Aurinkoa lähimpänä tähtenä 33 000 vuoden kuluttua, jolloin se olisi noin 3,024 valovuoden etäisyydellä siitä. Tämän jälkeen tähti alkaa kuitenkin etääntyä Auringosta nopeasti, ja 42 000 vuoden kuluttua Proxima Centaurista tulee jälleen Aurinkoa lähin tähti. Epsilon Eridani b
Epsilon Eridani b on varmistamaton eksoplaneetta, joka löydettiin 7. elokuuta 2000. Se kiertää oranssia K-tyypin pääsarjan tähteä Epsilon Eridani Eridanuksen tähdistön suunnalla, 10,4 valovuoden päässä Maasta. Tämä tekisi planeetasta toiseksi lähimmän eksoplaneetan Alfa Centauri Bb:n jälkeen. Parsek
Kun Maa liikkuu, tähdet tekevät ympyrää, ellipsiä tai suoraa viivaa tai jos ovat hyvin kaukana, näyttävät pysyvän paikallaan.
Kun tähtien vuotuisten liikekuvioiden suurin mitta mitataan, saadaan tähden parallaksi. Yksikään tähti ei ole niin lähellä meitä, että sen parallaksi olisi yksi kaarisekunti. Lähimmän tähden, Proxima Centaurin, parallaksi on 0,772 kaarisekuntia eli 772 millikaarisekuntia. Näin ollen sen etäisyys on 1,29 parsekia eli 4,22 valovuotta. Maankaltainen planeetta
Tässä "R" on planeetan säde kilometreinä, ja "ρ" planeetan tiheys g/cm eli kg/dm. Tämän säännön mukaan Maa on Aurinkokunnan kiviplaneetoista tihein, koska se on myös suurin. Merkuriuksen kokoonsa nähden suuren tiheyden arvellaan johtuvan siitä, että sen syntyvaiheessa suuri törmäys pyyhki siltä kivivaipan pois. Tällöin Merkurius olisi ollut alkujaan Marsin kokoinen. Maankaltainen planeetta
formula_2 Elinkelpoinen planeetta
Michael Hartin vuonna 1979 julkaiseman hyvin pessimistisen tutkimuksen mukaan Maata muistuttava planeetta voisi olla elinkelpoinen suunnilleen etäisyydellä 0,95–1,01 AU. Kauempana Auringosta Maa saattaisi jäätyä lumipalloksi. Alle 0,95 AU:n päässä Auringosta Maan ilmakehään haihtuisi kasvihuonekaasuiksi vesihöyryä, joka käynnistäisi Maan kuumenemisen karkaavan kasvihuoneilmiön takia. Ensin vesi höyrystyisi ilmakehään ja haihtuisi avaruuteen, kuntropopaussin lämpötilainversio olisi heikentynyt tai poissa ja päästäisi vesihöyryn avaruuteen. Sitä ennen yhteyttäminen häviäisi. Tämän jälkeen tulivuoret sylkisivät hiilidioksidia ilmakehään, ja Maa kuumenisi Venuksen kaltaiseksi pätsiksi. Planeettakunta
Oma planeettakuntamme koostuu Aurinkoa kiertävistä planeetoista. Ne ovat Merkurius, Venus, Maa, Mars, Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus. Plutoa pidettiin aiemmin planeettana, nyt kääpiöplaneettana. Pluton kohtalo ei ole ainutlaatuinen, sillä myös ensimmäisenä löydetyt asteroidit Ceres, Pallas, Juno ja Vesta luettiin 1800-luvun alkupuolella pitkään planeettojen joukkoon. Ceres on ainoa asteroidi, joka on luokiteltu kääpiöplaneetaksi, mutta myös Vesta saattaa täyttää määritelmän. Aten-asteroidit
Aten-asteroidit ovat joukko asteroideja, jotka pysyttelevät Maan kiertoradan sisäpuolella mutta joiden radan kaukaisimman pisteen, aphelin, etäisyys Auringosta on suurempi kuin 0,983 AU:ta. Ryhmä on nimetty vuonna 1976 löydetyn asteroidi 2062 Atenin mukaan. Aten-asteroidien nimet pyritään poimimaan muinaisen Egyptin mytologiasta, tosin useimmat ryhmän asteroideista on nimetty vain luettelotunnuksella. Parsek
Parsek (tunnus pc) eli parallaksisekunti on tähtitieteessä käytetty matkan mittayksikkö.
Parsek on etäisyys, jolta yksi astronominen yksikkö näkyy 1/3600 asteen eli yhden kaarisekunnin kulmassa. Kohteesta yhden parsekin päässä olevan tähden parallaksi on yksi (kaari)sekunti; tästä lyhenne parsek.
1 parsek on 206 265 Maan radan sädettä (au) ja 3,2616 valovuotta. Yksi valovuosi on noin 0,3066 parsekia. Aurinkoa lähin tähti Proxima Centauri on 1,29 parsekin päässä. Amor-asteroidit
Amor-asteroidit ovat joukko radallansa Maata lähelle tulevia asteroideja, joiden pienin etäisyys Auringosta on enemmän kuin Maan keskietäisyys, mutta vähemmän kuin Marsin. Amor-asteroidien radat eivät leikkaa Maan rataa, mutta ne tulevat silti melko lähelle Maata. Amorit ovat saaneet nimensä vuonna 1932 löydetyn 1221 Amorin mukaan, vaikka joitain ryhmän jäseniä oli löydetty jo ennen sitä. 433 Eros oli esimerkiksi löydetty jo vuonna 1898. Suurin Amor-asteroidi on 1036 Ganymed, jonka läpimitta on noin 32 kilometriä. Sen keskietäisyys Auringosta on noin 2,66 AU:ta. Voyager (avaruusalus)
Voyager 1 ja Voyager 2 ovat Nasan miehittämättömiä avaruusluotaimia. Luotaimet laukaistiin 20. elokuuta 1977 (Voyager 2) ja 5. syyskuuta 1977 (Voyager 1) tarkoituksena hyödyntää ulkoplaneettojen 1970-luvun lopun suotuisia rata-asentoja. Luotaimet ovat alkuperäisen Jupiter- ja Saturnus-planeettojen tutkimistehtävän lisäksi kyenneet jatkamaan matkaansa ulommas Aurinkokuntaan. Luotaimet tulevat nykyisillä lentoradoillaan tulevaisuudessa poistumaan aurinkokunnasta tähtienväliseen avaruuteen. JPL rakensi Voyager-luotaimet Nasan rahoittaessa projektin. Voyager 1 on tällä hetkellä Maasta kauimmaisimpana oleva ihmisen rakentama esine. Venus
Venus (symboli: ♀) on aurinkokunnan toinen planeetta Auringosta lukien. Se näkyy Maahan kirkkaana "aamu"- ja "iltatähtenä" ja on taivaan kirkkain tähtimäinen kohde. Se on mahdollista nähdä jopa päivällä ilman apuvälineitä, jos tietää, mistä etsiä. Venus kiertää Aurinkoa lähempänä kuin Maa ja tulee planeetoista lähimmäksi Maata. Venus
Venuksen keskietäisyys Auringosta on noin 110 miljoonaa kilometriä, eli 0,723 AU. Venus kiertää Auringon kerran 224 vuorokaudessa. Maasta katsoen Venuksen vaiheet toistuvat huomattavasti pidemmässä synodisessa jaksossa. Planeetan rata on lähes täydellinen ympyrä. Radan soikeus eli eksentrisyys on planeetoista pienin, alle 0,7 prosenttia, ja kaltevuus Maan suhteen noin 3,4 astetta sekä Auringon päiväntasaajan suhteen 3,86 astetta. Useimpien muiden planeettojen pyörimiseen verrattuna takaperin kolmen asteen kulmassa pyörivän Venuksen pyörähdysaika on 243 vuorokautta. Planeetan pyörimisnopeus päiväntasaajalla on Maahan verrattuna pieni, vain 6,52 kilometriä tunnissa. Proxima Centauri b
Proxima Centauri b:n kiertoaika emotähden ympäri on 11,186 päivää ja sen radan isoakselin puolikkaan etäisyys on noin 0,05 astronomista yksikköä (AU), eli Maa on 20 kertaa kauempana omasta emotähdestään Auringosta. Aurinkokunnan planeetoista lähimpänä Aurinkoa on Merkurius, jonka isoakselin puolikas on 0,39 AU. Proxima b vastaanottaa emotähdestään noin 65 % siitä määrästä säteilyä, jonka Maa saa Auringosta. Proxima Centauri b saa kuitenkin noin 400 kertaa enemmän röntgensäteilyä kuin Maa saa. Voyager 1
15. elokuuta 2006 luotain saavutti 100 AU:n (n. 15 miljardin kilometrin) etäisyyden Maasta, mikä tekee siitä kaikkein kauimpana Maasta olevan ihmisen tekemän laitteen. Voyager 1:n laskettiin 21.10.2009 olevan 16,67 miljardin kilometrin etäisyydellä Maasta. Voyager 1 loittonee Aurinkokunnasta noin 3,6 AU:ta vuodessa (noin 17,2 km/s), eli nopeammin kuin Voyager 2. Voyager 1 ei suuntaa mitään tiettyä tähteä kohti, mutta vaikka luotain suuntaisi kohti lähintä tähteä, Alfa Centauria, matkaan kuluisi noin 80 000 vuotta. NASAn Voyager-sivuston etusivulla on reaaliaikainen etäisyyslaskin Voyager-luotainpariin. Neptunus
Koska Neptunus on kaukana Auringosta, on sen pintalämpötila vain −220 °C. Neptunus on aurinkokuntamme kylmin planeetta. Neptunuksen kaasukehässä on havaittu aurinkokuntamme korkein tuulennopeus, noin 2 000 km/h. Neptunus muistuttaa monin tavoin Uranusta, mutta on sitä tiheämpi eikä siellä pintalämpötilan takia ole pilvipeitteiden näkyvyyttä estävää utua. Myy Arae
Myy Arae (Mu Arae, μ Arae, μ Ara) on eteläisellä tähtitaivaalla Alttarin tähdistössä 49,8 valovuoden päässä oleva Aurinkoa muistuttava tähti. Tähdellä on neljä planeettaa, jotka on löydetty tähden spektristä, suoraan niitä ei havaita. Sisin planeetta on ensimmäinen havaittu kuuma neptunus. Alfa Centauri
Proxima Centauri on himmeä punainen kääpiötähti noin 0,29 valovuoden (13 000 AU) päässä Alfa Centauri AB:stä. Se sijaitsee 4,22 valovuoden päässä Auringosta ja on Linnunradan aurinkokuntaa lähinnä oleva yksittäinen tähti. Sen näennäinen kirkkaus on vain 11,01, joten se ei näy paljaalla silmällä. Tähden absoluuttinen kirkkaus, 15,45, on vain pieni osa Auringon absoluuttisesta kirkkaudesta. Maan ulkopuolinen elämä
Huhtikuun 24. päivänä 2007 chileläisen La Sillan observatorion tutkijat kertoivat löytäneensä ensimmäisen Maata muistuttavan planeetan. Gliese 581 c -niminen planeetta kiertää 20,5 valovuoden (194 biljoonan kilometrin) päässä olevaa Gliese 581 -nimistä punaista kääpiötä sen elinkelpoisella vyöhykkeellä. Alun perin luultiin, että planeetalla voisi olla nestemäistä vettä, mutta Werner von Blohin tutkimusryhmän Saksan ilmastotutkimusinstituutissa tekemät uudet simulaatiot Gliese 581 c:n ilmastosta viittaavat siihen, että kaasukehän sisältämä hiilidioksidi ja metaani aiheuttaisivat karkaavan kasvihuoneilmiön. Lämpötila planeetalla ylittäisi siten huomattavasti veden kiehumispisteen (100 °C), tehden elämän löytymisen epätodennäköiseksi. Kasvihuoneilmiömallinnusten seurauksena tutkijat ovatkin siirtäneet huomionsa Gliese 581 d -planeettaan, joka sijaitsee juuri ja juuri tähden elinkelpoisen vyöhykkeen ulkopuolella. Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke
Jatkuvasti elinkelpoinen vyöhyke lienee varmasti suunnilleen pääsarjan tähdillä, joiden spektriluokka on F8V–K2V. Näitä on 49 lähimmästä tähdestä vain neljä eli noin 8 % ja sadasta noin 10 eli 10 %. 
Jos halutaan pelata varman päälle, Auringon kaltaiseksi tähdeksi voidaan sanoa pääsarjan tähteä, jonka spektriluokka on G. kaikein varmimpia ehdokkaita elämälle ovat Auringon kaksoset, yksinäiset luokan G2 spektrityypin pääsarjan tähdet, joiden hyvin monet eri ominaisuudet ovat lähellä Auringon vastaavia ominaisuuksia. Tunnetuin Auringon kaksonen on 18 Scorpii. Gliesen 4388 lähitähden joukossa on vain 49 G2V-tyypin tähteä, joista kaikki eivät liene tarkkaan ottaen Auringon kaksosia. (357439) 2004 BL86
(357439) 2004 BL (kirjoitetaan myös (357439) 2004 BL86) on Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta, joka kuuluu Maan lähelle tuleviin Apollo-asteroideihin. Tämä pikkuplaneetta löytyi LINEAR-ohjelmalla 30. tammikuuta 2004. Tämä asteroidi ohitti Maan noin 1,2 miljoonan kilometrin etäisyydeltä 26. tammikuuta 2015 (Tämä vastaa 3,1 kertaa Maan ja Kuun välistä etäisyyttä). Se oli läheisin Maapallon ohitus, jonka tämä pikkuplaneetta tulee tekemään seuraavien kahden vuosisadan aikana. Tämä oli myös pienin etäisyys, mille tunnettu tämän kokoluokan asteroidi tulee Maata, kunnes ohittaa Maan vuonna 2027. 1566 Icarus
Icarus tulee radallaan hyvin lähelle Aurinkoa. Pikkuplaneetan pienin etäisyys on vain 0,19 AU, mikä on vähemmän kuin Merkuriuksen lähin etäisyys (0,31 AU). Tämä tarkoittaa sitä, että Icarus on osan ajasta Merkuriusta lähempänä Aurinkoa. Asteroidin radan eksentrisyys on kuitenkin melko suuri (0,827), ja pikkuplaneetta on kauimmillaan jopa 1,97 AU:n etäisyydellä. Tällöin se on kauempana Auringosta kuin Mars. Neptunus
Neptunusta ei voi nähdä Maassa paljain silmin. Neptunus on aurinkokuntamme planeetoiksi nykyään laskettavista kahdeksasta taivaankappaleesta (Plutoa ei enää lasketa planeetaksi) ainoa, jota ei voi nähdä Maasta paljain silmin, tosin Uranus näkyy niin heikosti, että sitäkin alettiin vasta myöhään pitää planeettana. Teleskoopilla Neptunus näyttää sinertävältä, sillä sen ilmakehän metaani suodattaa punaisen värin. Planeetalla on 14 tunnettua kuuta. Triton on kuista suurin ja parhaiten tunnettu. Neptunuksella on myös ohut rengasjärjestelmä. Neptunus säteilee noin kaksi kertaa sen Auringosta saaman energian verran. Nibiru
Toukokuussa 2014 tähtitieteilijät Chad Trujillo ja Scott Sheppard julkaisivat "Nature"-lehdessä tutkimuksen, jossa he väittivät transneptunisten kohteiden perihelien sijaitsevan tavalla, joka viittaisi suuren transneptunisen planeetan olemassaoloon. Mike Brown ja Konstantin Batygin ilmoittivat 20. tammikuuta 2016 vahvistaneet Trujillon ja Sheppardin löydöt, ja he uskovat, että kyseessä on planeetta, ”Planeetta Yhdeksän”, jonka massa on suunnilleen kymmenen kertaa Maan massa ja radan isoakselin puolikas noin 400–1500 AU (60–225 miljardia kilometriä). Nibiruun ja Nibiru-kataklysmiin uskovat väittivät heti, että tämä vahvistaisi heidän väitteensä. Tähtitieteilijät kuitenkin huomauttivat, että jos tämä planeetta olisi olemassa, sen periheli eli lyhyin etäisyys Auringosta olisi noin 200 AU eli 30 miljardia kilometriä. Neptunuksentakaiset planeetat
Eristä ei kuitenkaan luokiteltu koskaan planeetaksi virallisesti. Vuonna 2006 IAU:n laatiman planeetan määritelmän mukaan Eris ja Pluto eivät ole planeettoja vaan kääpiöplaneettoja, sillä ne eivät ole vetäneet läheisiä kohteita puoleensa. Toisin sanoen ne eivät kierrä Aurinkoa yksin vaan samalla kiertoradalla pienten ja samankokoisten kappaleiden joukossa. Pluto luokitellaan nykyään Kuiperin vyöhykkeen osaksi ja toiseksi suurimmaksi kääpiöplaneetaksi Eriksen jälkeen. Joidenkin tähtitieteilijöiden mielestä Pluto, Eris ja Kuiperin vyöhykkeen suurimmat kohteet kuten Makemake, Sedna, Quaoar ja Varuna pitäisi luokitella planeetoiksi. 1036 Ganymed
1036 Ganymed on Maan lähelle tuleva pikkuplaneetta, joka kuuluu Amor-asteroideihin. Walter Baade löysi Ganymedin vuonna 1924. Asteroidi sai nimensä kreikkalaisen mytologian Ganymedeen mukaan. Ennen nimeämistään pikkuplaneetta tunnettiin tunnuksella 1924 TD. Ganymedin rata leikkaa Marsin radan, mutta ei Maan rataa. Ganymedin radan epäkeskisyys on jopa 0,534, eli sen rata on melko soikea. Kauimmillaan asteroidi käy 4,09 AU:n päässä Auringosta, mutta lähimpänä ollessaan sen etäisyys on vain 1,24 AU. Ganymed on suurin Amor-tyypin pikkuplaneetoista. Se on S-tyypin asteroidi, jonka koostumuksessa on spektrimittausten perusteella pyrokseenin ja oliviinin sekoitusta. Tätä pikkuplaneettaa ei tule sekoittaa Jupiterin Ganymedes-kuuhun. Maan lähelle tuleva asteroidi
Maan lähelle tuleva kohde NEO (engl. "Near Earth Object") on asteroidi, komeetta tai meteoroidi, joka tulee alle 1,3 AU:n päähän Auringosta. Vize
Lähin maa-alue on yksinäinen ja asumaton Ušakovin saari noin 140 km:n päässä pohjoisessa. Tähtienväliset lennot
Tähdet ovat hyvin kaukana, lähin tähti Proxima Centauri on noin 4,24 valovuoden päässä. Se on Aurinkoa pienempi ja himmeämpi punainen kääpiö. Proxima Centauri kiertää melkein yhtä usein lähimmäksi tähdeksi mainittua 4,47 valovuoden päässä olevaa eteläisellä taivaanpallolla näkyvää kirkasta kaksoistähteä Alfa Centauria, jolla on havaittu eksoplaneetta. Pluto
Kesällä 2005 sattuneen tähdenpeiton aikana tehdyistä havainnoista ESOssa on mitattu Kharonin säteeksi 604 km ja tiheydeksi 1,71 g/cm. Lisäksi voitiin päätellä, ettei Kharonilla ole kaasukehää ja että sen paine voi olla korkeintaan miljoonasosan Maan ilmakehän paineesta. Kharon on Pluton lähin kuu. Venus
Venusta on usein sanottu Maan sisarplaneetaksi. Se on kiviplaneetta, jonka koko ja koostumuskin ovat lähellä Maata. Erojakin löytyy, Venus pyörii hyvin hitaasti ja sen geologiset muodostumat ovat monilta osin erityyppisiä kuin Maassa, ja planeetan magneettikenttä on heikko. Procyon
Procyon on yksi lähimmistä tähdistä, sillä se on vain 11,4 valovuoden päässä maapallosta. Siriuksen tavoin myös Procyon on kaksoistähti: sen seuralainen on himmeä valkoinen kääpiö "Procyon B", joka kiertää päätähteään noin 15 AU:n päässä. Se on melko vaikea havaita, koska se on niin himmeä ja lähellä kirkasta päätähteä. Hyvin tiheä Procyon B on massiivisempaa Sirius B:tä suurempi ja kevyempi, koska painava valkoinen kääpiö puristuu enemmän kokoon kuin kevyt. Se on myös Sirius B:tä viileämpi ja vanhempi. Procyon B:n säde on 8 600 km. Procyon A:sta katsoen Procyon B loistaa vain muutaman täydenkuun valaistusvoimakkuudella. Planeettakuntien synty
On olemassa myös järjestelmiä, joissa Jupiterin massainen planeetta kiertää tähteään etäisyydellä, jolla lämpötila sallii veden esiintymisen nestemäisessä muodossa, eli Maata vastaavalla etäisyydellä keskustähdestään. Lisäksi löydettyjen planeettakuntien joukossa on järjestelmiä, joissa kolme tai jopa neljä suurta planeettaa kiertää tähteään alle 5 AU:n etäisyydeltä keskustähdestään. Aurinkoa lähimmän jättiläisplaneetan, Jupiterin, etäisyys keskustähdestään on 5,2 AU ja aurinkokunnan muut jättiläisplaneetat ovat vielä kauempana. Nämä spektroskoopilla löydetyt oudot planeettakunnat ovat todellinen haaste aurinkokunnan syntyteorioiden laatijoille. Maa 2
G889 on maan kaltainen planeetta, G88-aurinkokunnan 9. planeetta. Planeetalla on kaksi kiertolaista (kuuta). Mantereita on viisi joista yksi sijaitsee planeetan eteläisellä pallonpuoliskolla. Ilmakehä on koostumukseltaan samankaltainen kuin Maan ilmakehä. TrES-4
TrES-4 on Lowell-observatorion Herkuleksen tähdistöstä vuonna 2006 löydetty toistaiseksi suurin eksoplaneetta. Löydöstä ilmoitettiin vuoden 2007 elokuussa. Planeetta kiertää 1 435 valovuoden etäisyydellä Maasta sijaitsevaa tähteä GSC 02620-00648. Planeetta kiertää tähteään 7 242 000 km:n etäisyydellä ja sen pinnan lämpötilaksi arvioidaan noin 1 327 °C. TrES-4 kiertää tähtensä ympäri kerran 3,5 vuorokaudessa. TrES-4 on Trans-Atlantic Exoplanet Survey -projektin neljäs varma planeettahavainto ja se löytyi vain puolen asteen päästä aiemmasta TrES-3:sta. Avaruuden asuttaminen
Monesti on kuviteltu ihmisen rakentavan pysyviä asutuksia Kuuhun ja Marsiin. Kuun mahdollinen asuttaminen on yksi Nasan Kuu-ohjelman tutkimuskohteista. Kuu on Maan läheisin taivaankappale, ja sen ominaisuudet tunnetaan hyvin, minkä vuoksi Kuuhun on usein suunniteltu siirtokuntaa. Jotkut uskovat, että Maata kiertäville radoille rakennetaan tulevaisuudessa valtavia avaruusasemia. Avaruuden asuttaminen vaatii nykyistä kehittyneempää tekniikkaa ja voimaperäistä paikallisten luonnonvarojen hyödyntämistä. On kuitenkin ehdotettu että esimerkiksi Kuusta, Marsista ja asteroideista voitaisiin louhia mineraaleja ja Marsista saadaan napalakeista vettä, happea ja metaania polttoaineeksi. Marsin pinta on samanlainen kuin Maan pinta, siellä on suuret vesivarastot sekä hiiltä (hiilidioksidina ilmakehässä). Kepler-78b
Kepler-78b kiertää emotähteään vain 0,01 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on vain noin 8,5 tuntia. Planeetta onkin yksi lyhimmässä ajassa tähtensä kiertävistä ja lyhimmän kiertoradan omaavista planeetoista. Lisäksi läheisyys emotähteen nostanee planeetan pintalämpötilan jopa 1 966 Kelviniin tai toisten lähteiden mukaan jopa 2 250 tai 2 330 Kelviniin, mikä tekee siitä erään kuumimmista tunnetuista eksoplaneetoista. Planeetan pinta lieneekin kokonaan sulaa laavaa, eikä siellä voi olla nestemäistä vettä eikä sitä muutenkaan pidetä elämälle soveliaana paikkana. Venus
Venus muistuttaa sisäiseltä rakenteeltaan suuresti Maata, sillä planeetat ovat samaa kokoluokkaa ja syntyneet samalla Aurinkokunnan alueella. Yhtenäisen kuoren alla on sulasta kivimateriaalista koostuva vaippa, joka käsittää suurimman osan planeetan tilavuudesta. Sisimpänä on halkaisijaltaan noin 6 000 kilometrin kokoinen rautaydin. Venuksen tiheys ja läpimitta on hieman pienempi kuin Maalla. Jättiläisplaneetta
Maasta katsoen jättiläisplaneetat ovat huomattavan kaukana Auringosta. Niiden etäisyydet Auringosta ovat noin 5–30 AU (1 AU on Maan keskimääräinen etäisyys Auringosta). Jättiläisplaneetat ovat Maata paljon suurempia, niillä on usein suuri määrä niiden kokoon verrattuna pieniä kuita ja niillä on usein renkaita. Japetus
Japetus kiertää Saturnusta selvästi kauempana kuin seuraavaksi lähin suuri kuu Titan. Kuulla on myös suurin inklinaatio suurista pallomaisista kuista: vain pienillä epäsäännöllisen muotoisilla ja kaukana kiertävillä kuilla kuten Phoebella on suurempi inklinaatio. Japetus on myös Saturnuksen suurista kuista ainoa, josta Saturnuksen renkaat erottuisivat selvästi, sillä kaikista sisemmistä kuista katsottuna ne olisivat ratatasossa ja siksi vaikea erottaa. Maan lähelle tuleva asteroidi
Asteroidi 99942 Apophis käy 32 000 kilometrin päässä Maasta vuonna 2029. Asteroidi voi osua gravitaatioreikään, mikä johtaisi törmäykseen Maan kanssa vuonna 2036, mutta sen todennäköisyys on vain 1/45 000. Kvasikuu
Maapalloa seuraa joitain asteroideja, jotka kiertävät planeettaamme lähes samalla radalla Auringon ympäri. Näistä voi muodostua Maan kvasikuita. Tällä hetkellä ainoat kappaleet, joita voidaan kutsua kvasikuiksi, ovat asteroidit (164207) 2004 GU, (277810) 2006 FV, 2013 LX, 2014 OL sekä poikkeuksellisen vakaalla kvasikuuradalla liikkuva 2016 HO. Vuodesta 1996 vuoteen 2006 saakka asteroidin 2003 YN rata oli Maan kvasikuurata. on luultavasti lähtöisin Kuuhun kohdistuneen törmäyksen aiheuttamista kimpaleista. Astroidi (164207) 2004 GU liikkuu normaalisti niin sanotulla hevosenkenkäradalla, mutta on viimeiset 500 vuotta ollut Maan kvasikuu. Tilanne jatkuu samanlaisena seuraavat 500 vuotta. Myös asteroidi 2015 SO:n rata Maan läheisyydessä vaihtelee ajoittain hevosenkenkä- ja kvasikuuradan välillä. Maankaltainen planeetta
Vaikka niin kutsuttuja supermaapalloja jo tunnetaankin, toistaiseksi varmoja havaintoja varsinaisista maankaltaisista planeetoista muissa aurinkokunnissa ei ole. Helmikuussa 2009 julkaistu CoRoT-Exo-7b on kuitenkin suurella todennäköisyydellä ensimmäinen tällainen. Havaintojen puuttuminen on kuitenkin ennen kaikkea tekninen ongelma: maankaltaisten planeettojen pieni massa ja läpimitta tekevät toistaiseksi niiden havaitsemisen liian vaikeaksi. Tilanteen voidaan odottaa muuttuvan uuden sukupolven etsintäteleskooppien myötä. Achernar
Johtuen Achernarin lähettämästä voimakkaasta ultraviolettisäteilystä tähden ympärillä oleva niin sanottu elinkelpoinen vyöhyke on 54 ja 73 AU:n etäisyydellä eli kauempana kuin Pluto sijaitsee Auringosta. Sillä etäisyydellä mahdollisen planeetan kiertoaika olisi 160–260 vuotta, ja nykymenetelmillä maankaltaisen planeetan havaitseminen sieltä olisi lähes mahdotonta. Jupiter
Jupiter on nopeasti pyörivä ulkoplaneetta, jonka pyörähdysaika akselinsa ympäri on lyhin kaikista aurinkokuntamme planeetoista. Pyörähdysaika on alle 10 tuntia. Nopean pyörimisensä takia Jupiter on litistynyt noin 0,06487 eli noin 6,5 prosenttia. Jupiterin kiertoaika Auringon ympäri on lähes 12 vuotta ja etäisyys Auringosta noin 780 miljoonaa kilometriä eli noin 5,2 kertaa Maan etäisyys. Auringon ja Jupiterin yhteinen massakeskipiste on hieman Auringon pinnan ulkopuolella (1,068 × Auringon säde keskustasta mitattuna). Kepler-442b
Kepler-442b ("KOI-4742.01") on hieman Maata isompi eksoplaneetta, joka kiertää noin 1100 valovuoden päässä olevaa
K-tyypin oranssia keskustähteään nimeltä Kepler-442. NASA julkisti tiedon planeetan löydöstä 6. tammikuuta 2015. Planeetan säde on 1,3 Maan sädettä. Tätä planeettaa pidetään yhtenä eniten Maata muistuttavista, vuoteen 2015 mennessä löydetyistä. Sen Earth Similarity Index on 0,83, joka on neljänneksi suurin eksoplaneetoilla. Gliese 581 c
Gliese 581 c:n yksi kierros Gliese 581:n ympäri kestää 13 vuorokautta. Planeetan keskietäisyys tähdestä on noin 11 miljoonaa kilometriä, noin 7 % Maan keskietäisyydestä Aurinkoon nähden. Koska Gliese 581 on Aurinkoa pienempi ja kylmempi, Gliese 581 c osuu tähden elinkelpoiselle vyöhykkeelle. Planeetta voisi siis olla sopiva nestemäiselle vedelle ja ihmisten tuntemalle elämälle. Merkurius
Merkuriukseen oli suhteellisen vaikeaa lähettää avaruusluotainta, koska se on vielä lähempänä Aurinkoa kuin Venus. Tämä aikaansaa avaruusluotaimelle lämpösuunnitteluongelmia ja niiden elektroniikalle säteilynsieto-ongelmia. Merkuriuksen sijainti on haasteellinen myös tutkimusluotaimen rataa ajatellen. Planeetta ei ole kiinnostanut tutkijoita eikä rahoittajia yhtä paljon kuin vaikkapa Mars, Venus ja Saturnus. Perihelioppositio
Perihelioppositio on aika, jolloin Maata etäämpänä auringosta oleva planeetta on kaikkein lähinnä maata.
Oppositiossa planeetta on melko lähellä maata, koska Maa ja, planeetta ja aurinko ovat suunnilleen samalla suoralla. Periheli on piste, jossa planeetta on lähinnä Aurinkoa. Niinpä auringosta kauempana oleva planeetta on lähimpänä meitä ollessaan perihelissä ja
oppositiossa. Tunnettuja ovat Marsin perihelioppositiot, jolloin Marsista on voitu tehdä tarkkoja havaintoja kaukoputkilla.
On äärimmäisen harvinaista, että Mars on täsmälleen perihelissä ollessaan oppositiossa. Barnardin galaksi
Barnardin galaksi on kääpiöellipsigalaksi Jousimiehen tähdistössä. Sen löysi E. E. Barnard vuonna 1881. Barnardin galaksin etäisyys Maasta on noin 1,6 miljoonaa valovuotta, mikä tekee siitä yhden Linnunrataa lähimmistä galakseista. Barnardin galaksin rakenne muistuttaa huomattavasti Pienen Magellanin pilven rakennetta. Galaksin magnitudi on 9,3, ja se kuuluu Paikalliseen ryhmään. Pluto
Pluto poikkeaa planeetoista muutenkin kuin kokonsa puolesta. Sen rata on huomattavan kallellaan (17°) Maan ratatasoon eli ekliptikaan nähden. Rata on myös varsin elliptinen (eksentrisyys 0,25), ja Pluto tuleekin lähimmillään Aurinkoa Neptunuksen radan sisäpuolelle (esimerkiksi vuosina 1979–1999). Neptunus ja Pluto eivät silti voi törmätä toisiinsa, koska niiden kiertoaikojen suhde on lukkiutunut arvoon 2:3. Pluton lisäksi tällaisilla radoilla kiertää muitakin taivaankappaleita kuten Orcus ja Ixion. Plutoa ja näitä muita 2:3 resonanssissa Neptunuksen kanssa olevia kohteita sanotaan plutinoiksi Pluton mukaan. Plutoa pidetään tyypillisenä Kuiperin vyöhykkeen kohteena ja sen kierto Auringon ympäri kestää 248 vuotta. Neptunuksentakaiset planeetat
Nykyään luokkaan kuuluvat Ceres, Eris, Haumea, Makemake ja Pluto. Eris, Haumea, Makemake ja Pluto ovatkin Neptunuksen takaisia kohteita, mutta Ceres on suurin Marsin ja Jupiterin välillä kiertävistä päävyöhykkeen asteroideista. Pluton planeetan aseman menetys ei ole kuitenkaan ainutlaatuinen, sillä ensimmäisinä löydetyt asteroidit Ceres, Pallas, Juno ja Vesta luokiteltiin planeettojen joukkoon 1800-luvun alussa monen vuosikymmenen ajan, ennen kuin yhä uusia kappaleita löytyi samalta alueelta ja niiden ymmärrettiin muodostavan pienten kappaleiden vyöhykkeen. Punainen kääpiö
Proxima Centauri on Aurinkoa lähin tähti, joka sijaitsee 4,22 valovuoden päässä Auringosta. Se on punainen kääpiö jonka spektrityyppi on M5.5 eV ja magnitudi 15,45 M. Proximan pintalämpötila on 3 040 K ja luminositeetti 0,000138 L sekä säde 0,145 R ja massa 0,123 M. Neso
Neso on epäsäännöllistä rataa kiertävä Neptunuksen kuu, joka löydettiin 14. elokuuta 2002. Sen kiertoradan säde on 48 miljoonaa kilometriä, jolla se on Aurinkokunnan kauimpana planeetastaan kiertävä kuu. Se tunnetaan myös nimillä S/2002 N 4 ja Neptune XIII. Merkurius
Merkurius on halkaisijaltaan vain 1,4 kertaa Maan Kuun kokoinen, ja se on nykyään pienin virallinen planeetta Pluton pudottua pois planeettojen joukosta. Sen massa on 6 % Maan massasta. Planeetta on esimerkiksi Saturnuksen kuuta Titania pienempi. Merkuriuksen tiheys on 5,43 g/cm eli se on yksi tiheimmistä planeetoista. Merkuriusta muistuttavan Kuun tiheys on vain 3,34 g/cm. Vertailun vuoksi Maan tiheys olisi kokoonpuristumattomana 4,0 g/cm.
Merkuriuksella uskotaan olevan valtava rautaydin, joka aiheuttaa magneettikentän, voimakkuudeltaan noin 1 % Maan magneettikentästä. Kentän kaltevuus pyörähdysakselia vastaan on 7 %. Toinen magnetismin lähde voi olla jäännemagnetismi. Rautaydin muodostaa 60–70 % planeetan massasta ja silikaattikuori ja vaippa yhdessä 30 %. On arvioitu, että Merkuriuksen ytimen säde on 1 800–1 900 km ja silikaattivaipan paksuus 500–600 km. Näin rautaytimen säde on 75 % planeetan säteestä. 433 Eros
433 Eros on melko lähelle Maata tuleva pitkulainen asteroidi, joka kuuluu Amoreihin. Se on toiseksi suurin ajoittain Maan lähelle saapuva pikkuplaneetta (suurin on 1036 Ganymed). Eroksen löysi G. Witt vuonna 1898. Nimensä asteroidi sai kreikkalaisen mytologian Eros-jumalan mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1898 DQ. Tätä Amor-asteroidia ei pidä sekoittaa Marsin ja Jupiterin välisen päävyöhykkeen kohteeseen 221 Eos. Pohjantähti
Pohjantähti ("α UMi" tai "α Ursae Minoris"), myös Polaris, on Pienen karhun tähdistön kirkkain tähti. Se on pohjoinen napatähti eli hyvin lähellä taivaannapaa. Tällä hetkellä taivaannapa on vajaan asteen sivussa Pohjantähdestä, vaikkakin se siirtyy vähitellen prekession vuoksi yhä lähemmäs tähteä. On ennustettu, että kaikista lähimpänä taivaannapaa Pohjantähti on vuonna 2100. Harvinainen Maa -olettamus
Maan tyyppisen planeetan harvinaisuuden mahdolliseksi syyksi on väitetty muun muassa oletettua kapeaa galaktista elinkelpoista vyöhykettä, keskustähden oikeaa laatua, arvioitua kapeaa elinkelpoista vyöhykettä keskustähden ympärillä,
väitettä, jonka mukaan elinkelpoisen planeetan aurinkokunnan on muistutettava ainakin jossain määrin omaa aurinkokuntaamme, planeetan oikeaa kokoa, vaatimusta suurelle kuulle ja vaatimusta laattatektoniikalle. Kepler-452b
Kepler-452b on Kepler-452-tähteä kiertävä eksoplaneetta Joutsenen tähdistössä. Sen keskustähti Kepler-452 sijaitsee noin 1400 valovuoden päässä Maasta. Keskustähti muistuttaa paljon Aurinkoa, mutta on tätä suurempi ja vanhempi. Planeetta kiertää keskustähteään melko tarkkaan Maata vastaavalla etäisyydellä. Planeetan vuosi kestää 385 Maan päivää, kun taas Maalla 365 päivää. Planeetta on luultavasti Maata 1,6 kertaa suurempi supermaapallo. NASA julkisti tiedon planeetan löydöstä 23. heinäkuuta 2015. Maankaltaistaminen
Alla on lueteltu eri syistä maankaltaistettaviksi ehdotettuja planeettoja ja kuita. Monilla näistä kappaleista on niin pieni painovoima, että pysyvää kaasukehää ei synny.Ehdotettu maailmojen asuinkelpoisuusluokitusTieteiskirjailija Olaf Stapledon mainitsi 1930 julkaistussa kirjassaan "Viimeiset ja ensimmäiset" ("Last and First Men") mahdollisuuden maankaltaistaa Venus. 
Kirjassa Venus maankaltaistetaan pitkän ja tuhoisan sodan jälkeen. Venus
Venuksen pinnanmuodot ovat melko matalia verrattuna muihin maankaltaisiin planeettoihin. Korkeimman ja matalimman kohdan erotus on noin 13 kilometriä, kun se esimerkiksi Maassa on noin 20 kilometriä. "Pioneer"-luotaimen mittausten mukaan 51 prosenttia pinnasta on korkeintaan 500 metrin etäisyydellä planeetan keskisäteestä (6 052 kilometriä), ja "Magellan"-luotaimen tulosten perusteella 80 prosenttia pinnasta on yhden kilometrin sisällä keskisäteestä. Vain kaksi prosenttia pinnasta on yli kahden kilometrin korkeudella. Korkeimmat vuoristot sijaitsevat "Lakshmin tasangon" ympärillä; huomattavimmat niistä ovat James Clerk Maxwellin mukaan nimetyt "Maxwellvuoret" (11–12 km), "Aknavuoret" (7 km) sekä "Freyavuoret" (7 km). Ylänköalueista suurin on Etelä-Amerikan kokoinen "Aphrodite Terra" lähellä päiväntasaajaa. Toinen merkittävä ylänkö on suunnilleen Australian kokoinen "Ishtar Terra", jonka sijainti on noin 70° pohjoista leveyttä ja jossa sijaitsevat myös Maxwellvuoret. Koska Venuksessa ei ole vettä, ovat kivet ja vuoret kovempia kuin Maassa, ja ainoa eroosiota aiheuttava tekijä on vaimea tuuli. Siksi pinnanmuodot ovat monin paikoin teräväpiirteisiä ja jyrkkiä. Maxwell-vuoria sekä "Alpha Regio" ja "Beta Regio" alueita lukuun ottamatta Venuksen kaikki pinnanmuodot on nimetty naispuolisten henkilöiden, lähinnä jumalhahmojen mukaan.
Venuksessa on varsin vähän törmäyskraattereita, sillä pienimmät meteorit tuhoutuvat useimmiten saavuttuaan tiheään ilmakehään tai hidastuvat matkalla niin paljon, etteivät aiheuta merkittävää törmäystä. "Magellan" löysi Venuksesta noin 900 törmäyskraatteria, joista vain hyvin harvat olivat läpimitaltaan alle 30 kilometriä. Alle 2 kilometrin kokoisia kraattereita ei löytynyt lainkaan. Useimmat kraattereista ovat suhteellisen uusia, eivätkä ne esiinny päällekkäin. Kraattereiden ympärille on usein virrannut syntyhetkellä sulaa laavaa, jonka muodostamat laavakentät näkyvät yhä tutkakuvissa muuta ympäristöä kirkkaampina. Venuksen kraatterien iäksi arvioidaan alle 300-500 miljoonaa vuotta.
Osa kraattereista on tulivuoren räjähdyskraattereita. Kepler-70c
Kepler-70c kiertää emotähteään 0,0076 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on vain noin 8,23 tuntia. Planeetta onkin yksi lyhimmässä ajassa tähtensä kiertävistä ja lyhimmän kiertoradan omaavista planeetoista. Lisäksi läheisyys emotähteen nostanee planeetan pintalämpötilan jopa 6 350 Kelviniin, mikä tekee siitä myös erään kuumimmista tunnetuista eksoplaneetoista. 55 Cancri d
55 Cancri d on eksoplaneetta, joka kiertää Auringon kaltaisen 55 Cancri A -tähden kerran 14,29 vuodessa. Se sijaitsee yhtä kaukana tähdestään kuin Jupiter Auringosta. Kyseessä on planeettajärjestelmänsä viides ja uloin tähän mennessä havaittu planeetta. Se löydettiin 13. kesäkuuta 2002. 1566 Icarus
Icarus on järjestysnumeroltaan yksi pienimmistä Maata uhkaavista asteroideista (PHA). Ikarus on lähimmillään maata kesäkuussa 9, 19 tai 28 vuoden välein. Harvinaisen läheltä, vain 8 053 000 kilometrin päästä se ohitti Maan 14. kesäkuuta 1968. Tämän ohikulun aikana Icaruksesta tuli ensimmäinen asteroidi, jota havainnoitiin tutkalla, samaan aikaan sekä Haystackin observatoriosta että Goldstone Deep Space Communications Complexista käsin. Viimeksi Icarus tuli lähelle Maata 16. kesäkuuta 2016, jolloin sen etäisyys oli 0,0583 AU eli noin 8 053 000 km. Seuraava lähiohitus tapahtuu 13. kesäkuuta 2043, jolloin se saapuu 0,0586 AU:n eli noin 8 770 000 kilometrin päähän. Merkuriuksen tutkimus
Merkurius on maankaltainen kiviplaneetta, jolla on kraattereiden täyttämä pinta. Se on Aurinkoa lähin aurinkokunnan planeetta, ja kiertää tähden 88 vuorokaudessa. Merkuriuksen pintalämpötilat vaihtelevat voimakkaasti: korkeasta 340 celsiusasteesta kylmään −140 celsiusasteeseen. Merkuriuksella on myös planeetoista pienin säde ja toiseksi suurin tiheys (Maan jälkeen). Aurinkokunta
Aurinkokunnan mittasuhteita voidaan havainnollistaa kuvaamalla Aurinkoa 10 senttimetrin läpimittaisella appelsiinilla. Tällöin Maa olisi verrattavissa nuppineulan päähän, joka kiertää appelsiinia 11 metrin etäisyydellä. Kuiperin vyöhykkeellä sijaitseva kääpiöplaneetta Pluto kiertäisi appelsiini-Aurinkoa keskimäärin yli 400 metrin etäisyydellä, ja vyöhykkeen alueelta elliptisellä radalla välillä kauemmas etääntyvän kääpiöplaneetta Eriksen kiertoradan keskietäisyys olisi yli 700 metrin päässä appelsiinista. Hyvin soikealla radalla kiertävän kaukaisen kohteen, Sednan, keskietäisyys olisi tässä mittakaavassa jo melkein 6 km, ja Oortin pilven kohteiden kiertoratojen etäisyys olisi jopa 55–1 100 km appelsiinista. Titania
Titania kiertää Uranusta 436 000 kilometrin etäisyydellä, ja se on toiseksi kauimpana planeetasta viidestä suurimmasta kuusta. Titanian kiertoradalla on pieni eksentrisyys ja se on inklisoitunut todella vähän verrattuna Uranuksen ekvaattoriin. Sen kiertoaika on 8,7 päivää, mikä on saman verran kuin sen kiertoaika akselinsa ympäri. Toisin sanoen planeetan pinnalta näkee aina vain Titanian toisen puolen, kuten Kuun näkee Maasta. Miehitetty Mars-lento
Marsin ja Maan asemat toistuvat samoina keskimäärin 2,14 vuoden eli 780 vuorokauden välein, koska Mars kiertää Aurinkoa 1,88 vuoden jaksoissa, ja maa kiertää vuoden jaksoissa.Tällöin Mars ehtii joka Maan kierrokselle edetä hieman eteenpäin. Marsin etäisyys Auringosta on keskimäärin 1,52 AU, mutta radan soikeuden takia planeetan etäisyys vaihtelee välillä 1,38–1,66 AU. Tällöin Mars on lähimmillään meitä 56 miljoonan kilometrin eli 0,37 AU:n päässä, ja kauimmillaan 400 miljoonan kilometrin eli 2,67 AU:n päässä. Gliese 667
Eräs Gliese 667C:tä kiertävistä planeetoista on Gliese 667Cc, jonka massa on noin 4,8 Maan massaa. Tällöin se on melko varmasti supermaa. Planeetan etäisyys keskustähdestä 
0,123 AU, kiertoaika 28,13 vuorokautta. Planeetan teoreettinen keskilämpötila ainakin 277 K eli +4 °C, mutta tämä riippuu pilvipeitteestä ja kasvihuoneilmiöstä, joita ei tunneta. Maankaltaistaminen
Tieteiskirjallisuus käyttää maankaltaistamista käsitteenä varsin vapaasti, sillä mielikuvituksessa voidaan matkata kaukaisiin tähtijärjestelmiin asti. Todellisuudessa olemme nykyoloissa aika pitkälle kahlittuja omaan aurinkokuntaamme. Siten mahdollisia maankaltaistettavia Auringon kiertolaisia ovat lähinnä Mars ja kenties jotkut suurimmat jättiplaneettojen kuut. Gliese 667
Planeetan arvellaan kiertävän keskustähteään etäisyydellä, jolla planeetan lämpötila on Maan lämpötilaa kuumempi. Näin vaikka planeetta saakin näkyvällä alueella vain 90 % auringon valosta. Tämä johtuu siitä, että Gliese 667 C säteilee Aurinkoa enemmän infrapunasäteitä suhteessa näkyvän valon määrään. Gleise 667 C:n pilvistä tai pinnalta katsoen Gleise 667 Cc:n ”aurinko” näyttää taivaalla 2,3 kertaa suuremmalta kuin Maan aurinko. Näin ollen Gliese 667 C:n kulmakoko on Cc:stä katsoen 1,24 astetta. Tällöin Gliese 667 Cc:n taivaalla näkyy suuri punainen aurinko, joka lämmittää enemmän kuin Maan aurinko. Planeetan uskotaan kiertävän lähellä elinkelpoisen vyöhykkeen sisäreunaa lähellä vesihöyrypohjaisen kasvihuoneilmiön tehokasta vaikutusrajaa. Nibiru
Toiset taas ovat sekoittaneet Nibirun Sednaan (90377 Sedna) tai Erikseen (136199 Eris), Mike Brownin vuosina 2003 ja 2005 löytämiin transneptunisiin kohteisiin. Eristä, josta aluksi käytettiin vain koodinimeä 2003 UB, sanottiin aluksi NASAn lehdistö­tiedotteessakin ”kymmenenneksi planeetaksi”, mutta nyttemmin se on luokiteltu kääpiö­planeetaksi. Se on vain hieman massivisempi kuin Pluto. Eriksen rata tunnetaan hyvin, eikä se koskaan tule lähemmäksi kuin 5,5 miljardin kilometrin päähän Maasta. Sedna on hieman Plutoa pienempi, eikä se koskaan tule lähemmäksi kuin 11,4 miljardin kilometrin päähän Maasta. Mike Brown arvelee sekaannuksen johtuneen siitä, että sekä todellisella Eriksellä että kuvitellulla Nibirulla on erittäin soikeat kiertoradat. 70 Virginis
70 Virginis (70 Vir) on Neitsyen tähtikuviossa oleva himmeä tähti, joka on 59 valovuoden päässä Maasta. Tähdeltä löydettiin spektrimittauksissa valtavan kokoinen 
116,6884 kiertoajalla kiertävä eksoplaneetta, jonka massa
on yli 7,49 ± 0,61 Jupiterin massaa. Se on massiivinen "eksentrinen jupiter", jonka radan soikeus on 0,4007. Planeetan etäisyys keskustähdestään on 0,484 ± 0,028 AU eli suunnilleen sama kuin Aurinkoa lähimmän planeetan Merkuriuksen etäisyys Auringosta. Eridanus
"Epsilon (ε) Eridani" on Aurinkoamme lähimpiä naapureita (10,8 valovuotta), josta on etsitty merkkejä elämästä. Akaan aurinkokuntamalli
Vuonna 2018 pienoismalliin lisättiin Aurinkoa lähimmän naapuritähden, Proxima Centaurin pienoismalli. Proxima Centauri on punainen kääpiötähti joka sijaitsee meistä 4,24 valovuoden etäisyydellä. Pienoismallin mittakaavassa tähden halkaisija on noin 72 mm ja etäisyys Akaasta noin 13 370 km. Tämä etäisyys on maanpintaa pitkin mitattuna keskellä Australiaa ja hyvin lähellä kuuluisaa Ayers Rockin kalliomuodostelmaa eli Ulurua. Proxima Centauri -tähden pienoismalli on sijoitettu Ulurun vieressä sijaitsevaan Yularan pikkukaupunkiin ja siellä "Town Square" -infopisteen yhteyteen. Australiaan sijoitettuna naapuritähden pienoismalli havainnollistaa pienoismallissa planeettojen välisten etäisyyksien lisäksi myös tähtienvälisiä etäisyyksiä samassa mittakaavassa. Kepler-22b
On arvioitu, että planeetalla saattaisi olla elämälle suotuisat olosuhteet. Kovin tarkkaa tietoa tästä ei kuitenkaan ole, sillä ei ole esimerkiksi varmaa, onko planeetta kivinen vai kaasujättiläinen. Planeetan maankaltaisuusindeksiksi ("Earth Similarity Index") on laskettu 0,75, mikä tekee siitä yhden Maata eniten ominaisuuksiltaan muistuttavista eksoplaneetoista. Neptunus
Planeetan neljä sisintä kuuta kiertävät sitä renkaiden välissä pyöreillä radoilla. Epäsäännöllisen muotoinen Nereid löydettiin toisena Neptunuksen kuista vasta yli sata vuotta Tritonin jälkeen. Sen eksentrisyyden (0,7512) takia kuun suurin etäisyys planeetasta on seitsemän kertaa sen pienintä etäisyyttä suurempi yhden kierroksen aikana (pienin etäisyys 1 372 000 km, suurin etäisyys 9 655 000 km). Nereid ja sitä ulommat pikkukuut kiertävät planeettaa soikeilla radoilla. Myöhemmin Voyager 2 löysi kuusi uutta, pienempää kuuta. Yksi näistä kuista, Proteus, on erityinen, koska se kykenee pysymään pallomaisessa muodossa omalla painovoimallaan, mikä on erikoista sen kokoisille kohteille.