Mitä Rico Fata tekee nykyisin CIHL-junioriliigassa?
Rico Fata
Rico Fata (s. 12. helmikuuta 1980 Sault Ste. Marie, Ontario, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa. Fata pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 230 runkosarjaottelua tehopistein 27+36=63 sekä keräten 104 jäähyminuuttia. Hänen vahvuuksiinsa kuului luistelunopeus, työmoraali ja kädet. Fatalla oli myös kohtalaisen hyvät taidot myös pelikäsityksessä ja puolustuspelaamisessa. Hän oli juniorina todella lupaava, mutta ei milloinkaan vastannut Fataan kohdistuneisiin odotuksiin NHL:ssä. Hän pelasi urallaan myös Italiassa, Saksassa, Sveitsissä ja Suomessa. Fata toimii nykyään CIHL-junioriliigan Batchewana Attackin taito- ja luisteluvalmentajana. Rico Fata
Kaudet 2011–2012 ja 2012–2013 Fata pelasi NLA:ta Genève-Servette HC:n riveissä. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 17+16=33 sekä Servetten paras maalintekijä kevään 2012 karsintasarjassa viidellä osumallaan. Fata pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla sarjatasoa alempana National League B:n HC Lausannessa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon, jonne Fataa suositteli hänen kanssaan Genèvessä ketjukaverina pelannut Tony Salmelainen. Fata pelasi HIFK:ssa kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 ja kahdeksan European Trophy -ottelua tehden kolme maalia, kunnes hänen sopimuksensa purettiin pelillisistä syistä lokakuussa 2013. Fata lopetti pelaajauransa tähän, palasi Kanadaan ja perusti Fast by Fata Hockey Academy -taitoakatemian. Hän toimii tällä hetkellä myös CIHL-junioriliigajoukkue Batchewana Attackin taito- ja luisteluvalmentajana.
Jarkko Ruutu
Ruutu aloitti ammattilaisuransa Pohjois-Amerikassa kaudella 1999–2000. Hän pelasi Vancouverin NHL-joukkueessa kauden aikana yhteensä kahdeksan ottelua, joissa hän merkkautti yhden syöttöpisteen ja keräsi yhteensä kuusi rangaistusminuuttia. Valtaosan kaudesta Ruutu pelasi Canucksin AHL-liigan farmijoukkue Syracuse Crunchissa. Runsaasti jääaikaa farmijoukkueessa saanut Ruutu pelasi AHL:ssä 65 runkosarjan ottelua tehopistein 26+32=58, ja keräsi runkosarjassa yhteensä 164 rangaistusminuuttia. Kausi oli tehopisteiden valossa hänen ammattilaisuransa paras. Runkosarjassa hän oli Syracusen kolmanneksi tehokkain pelaaja ja toiseksi tehokkain maalintekijä, ja hän keräsi runkosarjassa myös joukkueensa pelaajien kesken kolmanneksi eniten syöttöpisteitä. Vuoden 2000 tammikuussa Ruutu teki 13 ottelussa tehopisteet 7+8=15, ja hänet palkittiin AHL:n tammikuun tulokaspelaajana. Runkosarjan jälkeen hän edusti Syracusea neljässä pudotuspeliottelussa, joissa hänen tehopisteensä olivat 3+1=4. Hän oli kolmella maalillaan joukkueensa paras maalintekijä pudotuspeleissä, mutta Syracuse hävisi jo pudotuspelien ensimmäisen kierroksellaan Hamilton Bulldogsille. Dominic Toninato
Toninato kävi high schoolin Duluth East High Schoolissa. Fargo Force varasi varasi hänet 204. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2011. Toninato pelasi kauden 2011–2012 vielä suurimmaksi osaksi Duluth Eastissa. Hän oli kauden päätteeksi ehdolla koko Minnesotan osavaltion parhaana high school -pelaajana palkittavan Mr. Hockey Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni kuitenkin Lakeville Southin Justin Kloosille. Toninato valittiin osavaltion toiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana neljä ottelua Farco Forcen USHL-joukkueessa. Mikko Kukkonen
Kukkonen on Kalevan Palloon kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2004. Kukkonen nostettiin kaudeksi 2006–2007 KalPan SM-liigarinkiin kaksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kauden kuitenkin pääsosin vielä A-nuorissa ollen tehoilla 8+8=16 KalPan tehokkain puolustaja Petri Partasen kanssa. SM-liigassa Kukkonen pelasi kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös kevään 2007 tasonmittauksissa tehden neljässä ottelussa yhden syöttöpisteen. Miesten pelit tulivat Kukkoselle tutuksi myös kuuden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta. Filip Riska
Toukokuussa 2012 Riska teki kaksivuotisen sopimuksen Rauman Lukon kanssa ja palasi näin ollen aiemmin JYPistä tutun päävalmentaja Risto Dufvan alaisuuteen. Hän nousi kaudeln 2012–2013 aikana loukkaantumisten ja NHL:n työsulun päätyttyä Lukon ykkösketjuun asti. Riska pelasi liigauransa parhaan kauden ja teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+15=24. Suurimmat onnistumiset hänellä tapahtui kuitenkin Riskalle tutussa kolmosketjun jämäkässä roolissa. Kauden 2013–2014 Riska pelasi pääasiassa nelosketjussa Olli Sipiläisen ja pikkuveljensä Erikin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Joulukuussa 2013 Riska teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Lukon kanssa. Riku Sihvonen
Kaudeksi 2017–2018 Sihvonen palasi JYPin A-nuoriin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Justus Mikkosen jälkeen tehoilla 20+26=46. Sihvonen pelasi syyskaudella myös yhden Mestis-ottelun lainalla Heinolan Peliitoissa marraskuussa 2017. Hän teki JYPissä SM-liigadebyyttinsä 2. helmikuuta 2018 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Sihvonen merkittiin JYPin kakkosketjun oikeaan laitaan Jussi Nättisen ja Robert Rooban viereen. JYP lähti otteluun poikkeuksellisella kokoonpanolla, sillä joukkue pelasi viiden päivän sisään neljä ottelua ja halusi antaa levon valtaosalle runkopelaajistaan myös neljä päivää myöhemmin pelattavaa CHL:n finaalia ajatellen. JYPin kokoonpanossa esiintyi kaikkiaan peräti seitsemän liigadebytanttia sekä useita pääasiassa Mestiksen puolella pelanneita sopimus- ja lainapelaajia. Sihvonen sai ottelussa jääaikaa 14 minuuttia. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi SM-liigassa. Fredrik Lassas
Lassas on porvoolaisen FC Futuran kasvatti. Hän on pelannut juniorina myös FC Hongan sekä HJK:n joukkueissa. Lassas on ollut vuodesta 2011 vakiokasvo poikamaajoukkueissa. Tähän mennessä Lassas on esiintynyt Suomen paidassa yhteensä 46 kertaa ja hän on toiminut myös poikamaajoukkueiden kapteenina. Hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa kauden 2013 päätöskierroksella 26. lokakuuta, tultuaan vaihdosta kentälle Sakari Mattilan tilalle. Roland Hofer
Hofer aloitti jääkiekon omien sanojensa mukaan 13-vuotiaana. Hänen kasvattajaseuransa on SSI Vipiteno, jossa Hofer pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie A2:ssa. Jukka Suutari löysi hänet joukkueesta ollessaan pelaajatarkkailumatkalla Italiassa. Näin ollen Hofer siirtyi syksyllä 2008 try-outille Helsingin IFK:n A-nuoriin, jonne hän sai sopimuksen kaudeksi 2008–2009. Juho Rautanen
Huhtikuussa 2016 Rautanen teki Jokereiden kanssa kaksivuotisen KHL-sopimuksen. Hän teki KHL-debyyttinsä 6. syyskuuta 2016 vieraissa Traktor Tšeljabinskiä vastaan. Rautaselle aukesi paikka Jokereiden KHL-kokoonpanosta Artūrs Kuldan loukkaantumisen ja Rasmus Rissasen pelikiellon myötä. Hänet merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Rautanen sai ottelussa jääaikaa 6.59 minuuttia. Hän sai myös syöttöpisteen Joey Hishonin tekemään maaliin. Rautanen pelasi kauden aikana KHL:ssä varsin pienessä roolissa 21 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kauden 2016–2017 kynnyksellä Jokerit lainasi hänet Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen, jossa Rautanen vietti reilut puolet kaudestaan tehden 23 runkosarjaottelussa tehot 3+7=10 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Koska Jokerit oli nimennyt hänet ns. nuorten pelaajien listalle, Rautanen palasi joukkueen KHL-kauden päätyttyä Kiekko-Vantaan vahvuuteen. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Rasmus Reijola
Reijola on espoolaisen Jäähongan kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Karhu-Kissoihin, josta Reijola siirtyi kaudeksi 2008–2009 East Hockey Clubin B2-junioreihin. Hänellä oli B2-nuorten SM-sarjan paras torjuntaprosentti (93,0%). Kauden 2009–2010 Reijola vietti vaihto-oppilaana Yhdysvalloissa, South Kent Schoolissa. Kaudeksi 2010–2011 hän palasi Suomeen ja siirtyi Saimaan Pallon A-nuoriin. Kauden 2011–2012 Reijola pelasi Espoo Bluesin A-nuorissa, jossa hän pelasi suurimman osan joukkueen runkosarjaotteluista, mutta jäi pudotuspeleissä kakkosmaalivahdiksi runkosarjan lähinnä miesten peleissä pelanneelle Jonathan Iilahdelle. Jesper Fast
Fast pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän jakoi tehoilla 4+2=6 Ruotsin sisäisen piste- ja maalipörssin voiton Patrick Cehlinin kanssa. Fast pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2009. Yhteensä hän on pelannut 21 nuorten ja neljä poikien maaottelua. Tampere Saints
Junioritoiminta on kasvattanut lajiin monia uusia taitureita. Laitahyökkääjä Ilkka Laitinen valittiin Vaahteraliigan vuoden tulokkaaksi kaudella 2008 sekä myös all-stars-kentälliseen. Saintsin junioreista on lähdetty myös ulkomaille. Sisempi laitahyökkääjä Tommi Pinta pelasi Vaahteraliigassa jo kaudella 2006 Seinäjoki Crocodilesissa ja 2007 Jyväskylä Jaguaareissa ennen siirtymistään Yhdysvaltoihin NAIA-yliopistosarjan Missouri Valley Collegen joukkueeseen. Hyökkäyksen linjamies Hannes Mattila pelasi vuoden Yhdysvalloissa Mt. Saints Joseph'sin lukiojoukkueessa ja sai stipendin NCAA:n II-divisioonassa pelaavasta Texas A&M-Kingsvillen yliopistosta. Lauri Anttila pelasi kaksi kautta pohjois-carolinalaisessa Forsyth County Day Schoolin joukkueessa ja vielä yhden kauden NCAA:n III-divisioonan Averett Collegessa Virginiassa. Giulio Scandella
Kesken viimeisen QMJHL-kautensa 2003–2004 Scandella siirtyi Italiaan, mistä hänen sukujuurensa ovat. Hän siirtyi Serie A:n HC Asiagoon, jota Scandella edusti kaksi seuraavaa kautta. Kaudella 2004–2005 hän oli tehopisteillä 16+16=32 joukkueen toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Rico Fatan jälkeen. Kaudella 2005–2006 Scandella jakoi 18 osumallaan Asiagon sisäisen maalipörssin voiton Jason Cironen kanssa ja sijoittui koko Serie A:n maalipörssissä jaetulle kahdeksannelle sijalle. Danny Syvret
Syvret pelasi juniorijääkiekkoa OHL:n London Knightsissa vuosina 2001–2005. Häntä ei varattu vuosien 2003 ja 2005 , vaikka hän oli varauskelpoinen. Vuonna 2005 London voitti Memorial Cupin ja Syvret teki OHL:n runkosarjassa 69 pistettä. Syvret valittiin vuonna 2005 OHL:n parhaaksi puolustajaksi ja hän pelasi Kanadan nuorten maajoukkueessa, joka voitti kultaa nuorten maailmanmestaruuskisoissa. Kesällä 2005 Edmonton Oilers varasi hänet vuorolla 81. Juuso Rajala
Rajala on Tampereen Ilveksen kasvatti. Ilveksen B-nuorissa pelatessaan hän voitti tehoilla 18+34=52 piste- ja syöttöpörssin kaudella 2005–2006. Rajala voitti keväällä 2006 B-nuorten mestaruuden. Kaudella 2007–2008 hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä esiintyessään kolmessa Mestis-ottelussa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden kaksi syöttöpistettä. Rico Fata
Fata pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1999, jolloin hän voitti hopeaa. Fata edusti Kanadaa myös Spengler Cupissa vuosina 2008 ja 2011. Mattia Perin
Perin aloitti uransa pikkuseura Pro Cisternassa, mutta 16-vuotiaana hän siirtyi pääsarjaseura Genoa CFC:n organisaatioon. Näin ollen hänet lasketaan Genoan omaksi kasvatiksi. Perin pelasi kaksi kautta Genoan juniorijoukkueissa, kunnes nousi A-joukkueen kolmosvahdiksi kaudella 2010–2011. Perin oli neljässä Serie A -ottelussa Genoan varamaalivahtina, kunnes loppukaudesta 11. toukokuuta hän teki pääsarjadebyyttinsä ja samalla debyyttinsä aikuisten tasolla. Perin pelasi Genoan maalilla ensi kertaa kotiottelussa AC Cesenaa vastaan, jonka Genoa voitti 3–2. Adam Foote
Footen pojista 1998 syntynyt Callan pelaa WHL:ssa ja varattiin 2017 draftissa ensimmäisen kierroksen 14. vuorolla Tampa Bay Lightningiin ja kaksi vuotta nuorempi poika Nolan pelaa myös WHL-joukkue Kelowna Rocketsissa ja on varauskelpoinen vuoden 2019 draftissa. Riku Riihilahti
Riku Riihilahti oli lapsena lupaava jalkapalloilija Helsingin Jalkapalloklubin junioreissa. Hänen huippusaavutuksekseen jäi vuosina 1989 ja 1990 nimeäminen Pohjola Cupin nuorisojoukkueeseen (C-pojissa). Osaksi myös jalkapallotaustansa ansiosta Riku Riihilahti sai isännöitäväkseen Mestareiden liigan sekä vuoden 2006 MM-kilpailujen ottelustudiot. Riihilahti on myös usein toiminut urheilutapahtumissa haastattelijana kentän laidalla. Himangan Urheilijat
Himangan Urheilijoilla oli joukkue miesten 1-sarjassa kaudella 2007–2008. Joukkueen passipeliä pelaamaan hankittiin Brasiliasta Marcos Barbosa Cavalari. Hän pelasi edelliskaudella Espanjan toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Kaattarin veljekset Jussi ja Antti pelasivat myös joukkueessa. Antti Kaattari on pelannut kaksi kautta lentopallon SM-liigassa, Kempeleen Lentopallon ja Salon Piivolleyn riveissä. Kaudella 2005 hän oli voittamassa Piivolleyn kanssa Suomen Cupin hopeaa ja SM-hopeaa. Samalla kaudella hän myös merkkautti SM-liigan kolmanneksi kovimman ulottuvuuden. Jussi Kaattari pelasi ensimmäisen kautensa 1-sarjassa 16-vuotiaana. Marco Rosa
Yliopistovuosiensa jälkeen Rosa siirtyi kaudeksi 2004–2005 ECHL-joukkue Long Beach Ice Dogsin riveihin. Hän oli tehoilla 34+31=65 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Evan Cheverien jälkeen. Rosa sijoittui koko ECHL:n maalipörssissä neljänneksi South Carolina Stingraysin Joey Tenuten kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2005–2006 Rosa pelasi Ice Dogsin lisäksi myös AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa. Kaudesta 2006–2007 hän pelasi noin puolet ECHL-joukkue Texas Wildcattersissa ja puolet AHL:ssä; Houston Aerosin ja Providence Bruinsin joukkueissa, joista jälkimmäistä Rosa edusti myös kevään 2007 pudotuspeleissä. Juha Silvander
Silvander on aloitti jääkiekkoilun 5-vuotiaana Tornion IHC:ssä. Hän pelasi maalivahtina D-junioriksi saakka. Pekka Saarenheimo houkutteli Silvanderin C-juniori-ikäisenä Oulun Kärppiin kaudeksi 1997–1998. Silvander voitti B-nuorten SM-sarjan kevään 2000 pudotuspelien pistepörssin tehoilla 3+9=12 ja niiden päätteeksi Suomenmestaruuden. Hän siirtyi Espoo Bluesin A-nuoriin kaudeksi 2000–2001, mutta palasi taas kaudeksi 2001–2002 Kärppiin B-nuorista tutun valmentajan, Antti Alamikkelän alaisuuteen. Ciro Ferrara
Lokakuussa 2010 Ferrarasta tuli Italian U21-maajoukkueen uusi päävalmentaja. Hänen apuvalmentajanaan aloitti entinen seurakaveri Angelo Peruzzi. Ferrara jätti juniorimaajoukkueen heinäkuun alussa 2012 ja siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Serie A:han palanneen UC Sampdorian päävalmentajaksi. Sarjanousija voitti Ferraran alaisuudessa syyskauden 17 ottelustaan viisi, esimerkiksi Genovan derbyn Genoa CFC:tä vastaan. Kolmen ottelun voitoton putki johti joulukuun puolivälissä 2012 potkuihin. Sampdoria oli tuolloin Serie A:ssa sijalla 14. Michael Fora
Fora on GDT Bellinzonan kasvatti. Hän voitti kaudella 2008–2009 pelipaikastaan huolimatta seuran U15-junioreiden piste- ja syöttöpörssin tehoilla 26+24=50. Kaudella 2009–2010 Fora siirtyi HC Ambrì-Piottaan. Kaudella 2013–2014 hän toimi seuran A-nuorten kapteenina. Fora oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+4=9. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kasvattajaseurassaan GDT Bellinzonassa seitsemän runkosarja- ja viisi karsintasarjan ottelua Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. ligassa sekä yhden Sveitsin Cupin karsintojen ottelun. Lasse Nieminen
Niemisen pikkusisko Riikka Välilä kuului Naganon olympiakisojen 1998 naisten jääkiekon pronssijoukkueeseen ja hänet on valittu ensimmäisenä eurooppalaisena naispelaajana IIHF Hall of Fameen. Niemisen lanko ja Riikan aviomies on entinen SM-liigakiekkoilija Mika Välilä. Lassen ja Riikan veli Juha on pelannut pesäpalloa, kuten myös sisarusten isä Eero Nieminen. Juca (jalkapalloilija, 1979)
Juliano Roberto Antonello eli Juca (s. 19. marraskuuta 1979 Passo Fundo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Brasilian Campeonato Brasileiro Série B:ssä pelaavaa Cearáa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Joe Cirella
Cirella on toiminut pelaajauransa jälkeen jääkiekkovalmentajana. Hän toimi kauden 1997–1998 NHL-seura Florida Panthersin apuvalmentajana, mistä siirtyi vuonna 1998 OHL-seura Oshawa Generalsin apuvalmentajaksi, jona toimi ensimmäisellä kerralla vuoteen 2004. Hän palasi Generalsin apuvalmentajaksi vuonna 2010, jolloin hänet nimitettiin myös seuran apulais-GM:ksi (Assistant General Manager). Vuonna 2012 hän aloitti samassa sarjassa pelaavan Sault Ste. Marie Greyhoundsin apuvalmentajana. Cirella on valmentanut myös Whitby Minor Hockey Associationissa ja ollut mukana itsensä mukaan nimetyn Joe Cirella Hockey Clinicsin toiminnassa. Otto Rauhala
Rauhala pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Rauhala on sittemmin toiminut myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina. Hän pelasi myös 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 ja voitti pronssia. Hän jakoi kuudella syötöllään turnauksen syöttöpörssin voiton seitsemän muun pelaajana kanssa. Yhteensä Rauhala on pelannut 42 nuorten ja 21 poikien maaottelua. Frans Tuohimaa
Tuohimaa on HIFK:n kasvatti ja hän on edustanut kasvattajaseuraansa junioritasolla, sekä muutamissa otteluissa edustusjoukkueen luukkuvahtina. Tuohimaa kuuluu ikäluokkansa parhaisiin maalivahteihin. Hän on edustanut Suomea U17 ja U18 -maajoukkueissa. Tuohimaa on saavuttanut urallaan kaksi junioreiden Suomen mestaruutta HIFK:ssa, C-junioreissa kaudella 2006–2007 ja B-junioreissa kaksi kautta myöhemmin 2008–2009, sekä hopeaa HIFK:n A-junioreissa kaudella 2009–2010. Kaudella 2010–2011 Tuohimaa valittiin nuorten SM-liigan parhaaksi maalivahdiksi. Hän pelasi tuon kauden ja kaksi seuraavaa Jokereissa. Aniket Dhadphale
Kauden 1999–2000 Dhadphale pelasi ECHL:ää Greensboro Generalsin ja Roanoke Expressin riveissä. Kaudella 2000–2001 hän pelasi samaa liigaa Trenton Titansissa, jossa Dhadphale oli tehoilla 30+35=65 joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä. Hän pelasi samalla kaudella myös kolme AHL-ottelua Providence Bruinsissa tehden yhden maalin. Kaudella 2001–2002 Dhadphale pelasi AHL:n puolella kymmenen ottelua tehoin 2+0=2. Hän aloitti Titansin riveissä ECHL-pelinsä, mutta siirtyi kauden lopulla Macon Whoopeen joukkueeseen. Dhadphale siirtyi kaudeksi 2002–2003 Eurooppaan ja Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 2. Bundesligaan EV Landshutin joukkueeseen. Sen jälkeen hän pelasi kauden 2003–2004 Italian Serie A:n HC Fassassa. Dhadphale oli joukkueen sisäisen pistepörssin kolmas tehoilla 17+27=44, mutta Serie A:n pudotuspeleissä hän oli Fassan paras maalintekijä viidellä osumallaan. Marcel Hossa
Kolmas WHL-kausi jäi hänen viimeiseksi junioriliigassa, ja hän teki sopimuksen Montrealin kanssa. Kolme kautta hän pelasi välillä farmijoukkueessa, välillä Canadiensin kokoonpanossa. Hossa matkusti Ruotsiin Mora IK:n riveihin veljensä kanssa. Mattias Ritola
Ritola aloitti kauden 2011–2012 NHL:ssä ja pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Tämän jälkeen Tampa Bay lähetti hänet farmijoukkueeseen, jolloin Ritola jätti NHL:n ja palasi Ruotsiin. Hän teki kevääseen 2013 asti ulottuvan pelaajasopimuksen Elitserien-joukkue MODO Hockeyn kanssa marraskuussa 2011. Kesken kauden 2014–2015, lokakuussa 2014 Ritola palasi kevääseen 2016 asti ulottuvalla sopimuksella Leksands IF:ään. Hän voitti kevään 2015 Kvalserienissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4, mutta Leksand putosi kauden päätteeksi kuitenkin Allsvenskaniin. Jimi Jalonen
Jalosen isoveli Jesper on entinen alempien sarjojen hyökkääjä, joka toimii nykyään Suomi-sarjajoukkue HC Giantsin päävalmentajana. Veljesten isä Jukka Jalonen on meritoitunut jääkiekkovalmentaja, jonka saavutuksiin kuuluu mm. olympiapronssi (Vancouver 2010), maailmanmestaruus (2011), alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruus (2016) sekä Suomenmestaruus (HPK 2006). Hän sai myös pelaajaurallaan tililleen kaksi SM-liigaottelua JyP HT:ssä kaudella 1985–1986. Juho Rautanen
Rautanen Mäntsälän Jää-Tiikerien kasvatti. Hän siirtyi 12-vuotiaana KJT:hen kaudeksi 2009–2010, jossa Rautasen pelipaikka vaihtui hyökkääjästä puolustajaksi. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Helsingin IFK:hon. Kaudella 2012–2013 Rautanen toimi seuran C-nuorten varakapteenina ja hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2013–2014 Rautanen kuului HIFK:n B-nuorten kapteenistoon. Kaudeksi 2015–2016 hän vaihtoi suuremman peliajan perässä HIFK:sta Jokereiden B-nuoriin. Gaëtan Haas
Haas on EHC Bielin kasvatti. Hän voitti seurassa Elite Jr. B:n mestaruuden vuosina 2008 ja 2009. Haas debytoi Bielin miesten joukkueessa vain 17-vuotiaana kaudella 2009–2010, jolloin hän sai National League A:ssa tililleen 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 ja seitsemän playout/karsintasarjan ottelua tehden yhden maalin. Kaudella 2010–2011 Haas pelasi liigassa 29 runkosarja- ja yhden playout-ottelun jääden ilman tehopisteitä. Hän pelasi miesten pelejä myös yhden ottelun lainalla sarjatasoa alempana National League B:n HC Ajoiessa. Ensimmäisellä kokonaisella NLA-kaudellaan 2011–2012 Haas teki 43 runkosarjaottelussa tehot 6+7=13 ja viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän voitti runkosarjassa myös Bielin sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Richard Demén-Willaume
Demén-Willaume on Hanhals IF:n kasvatti, mutta pelasi myöhemmät juniorivuotensa Frölunda HC:ssa, jossa hän voitti J20 SuperElitin mestaruuden vuosina 2003 ja 2005, J20 SuperElitin hopeaa vuonna 2006 sekä J18 Allsvenskanin mestaruuden vuosina 2002, 2003 ja 2004. Colorado Avalanche varasi Demén-Willaumen viidennellä kierroksella 154. pelaajana . Hän debytoi Elitserienissä kaudella 2004–2005, jolloin Demén-Willaume sai siellä tililleen kahdeksan runkosarja- ja yhden playoff-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Frölundan J20-joukkueessa. Demén-Willaume voitti lukemalla +39 J20 SuperElitin tehopörssin. Jesper Bratt
Bratt on Trångsunds IF:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 14-vuotiaana Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla maan II-divisioonassa kaudella 2012–2013, jolloin Bratt pelasi siellä kolme runkosarjaottelua. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi AIK IF:n J18-junioreihin. Bratt oli J18 Elitissä tehoilla 6+12=18 joukkueen paras syöttäjä ja jakoi AIK:n sisäisen pistepörssin voiton Emil Leijonin kanssa. Kaudella 2014–2015 hän oli seuran J20-junioreiden paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Alexander Nylanderin kanssa tehoilla 17+23=40. Vain 16-vuotias Bratt debytoi samalla kaudella myös AIK:n miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa hän pelasi yhden runkosarja- ja neljä Kvalserien AS:n ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Ryan Thang
Edina High Schoolin käynyt Thang pelasi USHL-junioriliigaa vuosina 2004–2006. Hän siirtyi kesken jälkimmäisen kautensa 2005–2006 Sioux Falls Stampedesta Omaha Lancersin riveihin ja voitti koko USHL:n tehotilaston lukemalla +34. Vuodet 2006–2010 Thang kävi Notre Damen yliopistoa. Hän oli tulokaskaudellaan 2006–2007 tehoilla 20+21=41 joukkueensa paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Erik Condran jälkeen. Thang voitti kauden päätteeksi CCHA:n mestaruuden ja valittiin sarjan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Mathias Lange
Lange on Klagenfurter AC:n kasvatti. Hän debytoi Itävallan pääsarjassa vain 16-vuotiaana kaudella 2001–2002, jolloin Lange pelasi siellä yhden runkosarjaottelun. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan AWHL-junioriliigan Billing Bullsiin. AWHL:n lopetettua joukkue siirtyi kaudeksi 2003–2004 pelaamaan NAHL-junioriliigaan. Lange vietti kauden 2004–2005 EJHL-junioriliigan New York Apple Coressa, jonka jälkeen hän kävi vuodet 2005–2009 Rensselear Polytechic Instituten yliopistoa. Lange valittiin ensimmäisen kautensa 2007–2008 päätteeksi ECAC:n tulokkaiden tähdistökentälliseen ja kolmen jälkimmäisen kauden päätteeksi sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen. Rickard Hugg
Hugg on Hudiksvalls HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Mora IK:hon. Hugg edusti kaudella 2013–2014 myös Orsa IK:n J18-junioreita. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi Leksands IF:n J18-junioreihin, jossa Hugg voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin hopeaa. Hän pelasi valtaosan kaudestaan myös seuran U16-junioreissa. Hugg voitti tehoilla 7+9=16 koko U16 SM:n pistepörssin sekä jakoi maalipörssin voiton Linköping HC:n Jacob Sundbergin ja MODO Hockeyn Lukas Wernblomin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan pronssia. Cody Franson
Franson debytoi WHL-joukkue Vancouver Giantsissa kaudella 2002–2003, jolloin hän pelasi siellä kolme ottelua. Fransonin kausi kului kuitenkin suurimmaksi osaksi Brittiläisen Kolumbian paikallisessa juniorisarjassa Sicamous Eaglesin joukkueessa, jossa hän teki pelipaikastaan huolimatta 65 runkosarjaottelussa hurjat 126 tehopistettä. Kauden 2003–2004 Franson pelasi suurimmaksi osaksi KIJHL-joukkue Beaver Valley Nitehawksissa, jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Hän pelasi myös kaksi ottelua sekä BCHL-joukkue Trail Smoke Eatersissa että Giantsissa. Garrett Roe
Roe aloitti USHL-junioriliigan Indiana Icessa kaudella 2004–2005, jolloin hän teki runkosarjassa 21 tehopistettä. Pudotuspeleissä Roe oli joukkueen paras syöttäjä kolmella syöttöpisteellään ja voitti Icen sisäisen tehotilaston lukemalla +3. Seuraavalla kaudella 2005–2006 hän oli tehoilla 21+32=53 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies John Kempin jälkeen. Kaudella 2006–2007 Roe oli Icen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton John Kempin kanssa tehoilla 24+39=63. He jakoivat USHL:n pistepörssin kymmenennen sijan Sioux City Musketeersin Max Paciorettyn ja Lincoln Starsin Stephen Schultzin kanssa. Roe sijoittui myös liigan jäähypörssissä kymmenenneksi 143 minuutillaan. Hän oli pudotuspeleissä Icen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton John Kempin kanssa tehoilla 3+10=13. Timo Furuholm
Timo Furuholm on porilaisen Toejoen Veikkojen kasvatti. Vuonna 2003 hän edusti FC Jazzia ja Furuholm valittiin Suomen Palloliiton Satakunnan piirin parhaaksi poikajunioriksi. Samana vuonna hän debytoi Jazzin riveissä myös Veikkausliigassa, ollen 15-vuotiaana sarjan kaikkien aikojen nuorin pelaaja. Keväällä 2004 Furuholm ja FC Jazz riitautuivat ja hän siirtyi toiseen porilaisseuraan Musan Salamaan, joka pelasi tuolloin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa. Kiistan taustalla oli erimielisyys sopimuksen pituudesta. Furuholm olisi ollut valmis pelaamaan talousvaikeuksista kärsineessä Jazzissa ilmaiseksi vuoden pituisella sopimuksella, mutta seura ei suostunut kuin kolmen vuoden mittaiseen juniorisopimukseen. Timo Furuholmin asioita hoiti hänen isänsä Tapio Furuholm, jonka mukaan Jazz halusi tehdä pitkän sopimuksen vain hyötyäkseen myöhemmin taloudellisesti Furuholmin mahdollisesti siirtyessä ulkomaille. Callan Foote
Callan Hayden Foote (s. 13. joulukuuta 1998 Englewood, Colorado, Yhdysvallat) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Syracuse Crunchissa. Lightning varasi Footen ensimmäisellä kierroksella 14. pelaajana kesällä . Hän laukoo oikealta. Kuopion MimmiFutis
KMF Juniorit saivat syksyllä 2009 kokopäiväisen junioripäällikön. Tehtävää palkattiin hoitamaan KuPSissa Veikkausliigaa 2001 pelannut, ja Kingsissä pääosan urastaan tehnyt entinen jalkapalloilija Pasi Tuutti. Juuso Ikonen
Ikonen on Espoon Jääklubin kasvatti, mutta pelasi viimeisimmät juniorivuotensa Espoo Bluesissa. Hän jakoi TPS:n Rasmus Kulmalan kanssa B-nuorten SM-sarjan kevään 2011 pudotuspelien pistepörssin voiton tehoilla 5+13=18, mikä oli sarjan 2000-luvun ennätys, jonka rikkoi kuitenkin vuotta myöhemmin Ikosen joukkuetoverinakin pelannut Bluesin Janne Puhakka tehoilla 10+12=22. Ikonen voitti kauden päätteeksi sekä B- että C-nuorten Suomenmestaruuden. Hän pelasi myös yhden playoff-ottelun Bluesin A-nuorissa, jotka voittivat SM-hopeaa. Kaudella 2011–2012 Ikonen oli Bluesin A-nuorten toiseksi paras pistemies Ville Ahlgrenin kanssa tehtyään 32 runkosarjaottelussa tehot 20+21=41. Hänet palkittiin A-nuorten SM-liigan syyskuun 2011 kuukauden nuorena pelaajana. Mikko Viitanen
Viitanen aloitti jääkiekon pelaamisen joukkueessa 9-vuotiaana Hyvinkään Ahmoissa. Hän siirtyi silloisen joukkuetoverinsa Miikka Jäskeen vanavedessä D-juniori-ikäisenä Hämeenlinnan Pallokerhoon. Viitanen pelasi aluksi keskushyökkääjänä, mutta hänet siirrettiin HPK:ssa puolustajan tontille ja on pelannut kyseisellä pelipaikalla tuosta lähtien. Viitanen siirtyi yhden HPK:ssa pelatun kauden jälkeen Jokereiden vanhempiin D-junioreihin kaudeksi 1996–1997. Seuraavan kauden 1997–1998 päätteeksi hän voitti joukkueessa C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 1998–1999 Viitanen palasi HPK:hon. Kauden 1999–2000 17-vuotias Viitanen pelasi yhdysvaltalaisessa NAHL-juniorisarjassa Chicago Freezen riveissä. Jason Jaffray
Jaffray ei saanut . Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 2002–2003 AHL:n Norfolk Admiralsissa ja sen farmijoukkueessa, ECHL:n Roanoke Expressissä. Hän pelasi suurimman osan kaudesta ECHL:ssä, jossa oli eniten syöttö- ja tehopisteitä sekä toiseksi eniten maaleja tehnyt tulokaspelaaja tehtyään 34 maalia ja 51 syöttöpistettä, yhteensä 85 tehopistettä, 64:ssä ottelussa. Hänet nimettiin vuonna 2003 sekä ECHL:n ensimmäiseen että tulokkaiden tähdistökentälliseen ja palkittiin liigan vuoden tulokkaana. Kaudella 2003–2004 Jaffray pelasi AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa sekä ECHL:n Wheeling Nailersissa, kaudella 2004–2005 puolestaan aluksi Wheeling Nailersissa sekä myöhemmin AHL:n Cleveland Baronsissa ja Manitoba Moosessa. Tuomo Ruutu
Ruudulla on kaksi isoveljeä: Jarkko Ruutu (s. 1975) ja Mikko Ruutu (s. 1978). Myös Jarkko on pelannut NHL:ssä, jonka jälkeen hän vielä edusti kolmen kauden verran Jokereita, kunnes päätti aktiiviuransa EHC Bielin riveissä kauden 2014–2015 päätteeksi. Mikko on uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi Tuomon kanssa samaan aikaan Helsingin Jokereiden mestarijoukkueessa 2002. Nykyään Mikko toimii Ottawa Senatorsin kykyjenetsijänä. Veljesten pikkuserkku Hanno Möttölä on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä suomalaisista koripalloilijoista, ja myös ensimmäinen NBA:ssa pelannut suomalainen. Veljesten serkku Raul Ruutu on suomalaisen poprock-yhtye Sunrise Avenuen bassokitaristi. Jacob Micflikier
Syyskuussa 2009 Micflikier teki vapaana agenttina sopimuksen AHL-joukkue Albany River Ratsin kanssa. Hän oli kaudella 2009–2010 tehoilla 18+22=40 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Jamie McBainin kanssa. Micflikier pelasi kauden aikana myös 16 ECHL-ottelua Everbladesissa tehden kaksi pistettä per peli -tahdilla 32 tehopistettä. Hän pelasi kauden aikana myös ECHL:n tähdistöottelussa. Kaudella 2010–2011 Micflikier jatkoi River Ratsin NHL-joukkue Carolina Hurricanesin farmijoukkueena korvanneessa Charlotte Checkersissa. Hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 29+32=61. Micflikier voitti myös Checkersin sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kiekko-Vantaa
Kiekko-Vantaalla on myös laajaa junioritoimintaa ja se on edustusseura useille vantaalaisille jääkiekkoseuroille kuten EVU. Kiekko-Vantaan omat kasvatit Antti Niemi ja Ilari Filppula ja seurassa pelanneista pelaajista Valtteri Filppula, Sean Bergenheim, Antti Pihlström, Pauli Levokari ja Ruudun veljekset Jarkko ja Tuomo ovat pelanneet Pohjois-Amerikan NHL- ja AHL-liigoissa. Antti Hölli
Hölli on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti joukkuessa C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2003. Seuraavalla kaudella 2003–2004 Hölli oli Ilveksen B-nuorten paras pistemis ja maalintekijä tehoilla 17+14=31. Kauden 2004–2005 päätteeksi hän voitti A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2005–2006 Hölli oli Ilveksen A-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 17+11=28. Hän voitti kevään 2006 pudotuspelien jäähypörssin kerättyään kahdessa ottelussa 36 jäähyminuuttia, jotka Hölli sai ensimmäisessä puolivälieräottelussa vieraissa JYPiä vastaan. Hän sai ottelussa mm. sekä 2+10 minuutin jäähyn kyynärpäätaklauksesta ja käytösrangaistuksen sekä 2+20 minuutin jäähyn ja pelirangaistuksen päähän kohdistuneesta taklauksesta. Fernando Gago
Gago on Boca Juniorsin kasvatti ja debytoi seuran edustusjoukkueessa vuonna 2004 ollessaan 17-vuotias. Tammikuussa 2007 hän siirtyi espanjalaiseen Real Madridiin, jonka kanssa hän teki heinäkuuhun 2013 ulottuvan sopimuksen. Ensimmäisen ottelunsa uudessa seurassaan Gago pelasi 7. tammikuuta 2007 Deportivo La Coruñaa vastaan. Hän vakiinnutti pian asemansa joukkueessa ja pelasi ensimmäisellä täydellä kaudellaan 2007–2008 yhteensä 31 liigaottelussa, kun Real Madrid voitti mestaruuden. Ura jatkui nousujohteisena myös kaudella 2008–2009, mutta sittemmin hän menetti paikkansa loukkaantumisten ja uusien hankintojen Lassana Diarran, Xabi Alonson ja Sami Khediran saapumisen myötä. Kaudeksi 2011–2012 Gago lainattiin italialaiseen Romaan. Kaudella 2012–2013 hän pelasi espanjalaisessa Valenciassa ja lainalla argentiinalaisessa Vélez Sarsfieldissa. Kesällä 2013 Gago siirtyi Boca Juniorsiin. Callan Foote
Huhtikuussa 2018 Foote teki Tampa Bay Lightningin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Pari päivää myöhemmin hän siirtyi loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Syracuse Crunchin vahvuuteen. Tuomo Ruutu
Ruutu on pelannut NHL:ssä kaudesta 2003–2004. New Jerseyn lisäksi hän on edustanut Chicago Blackhawksia ja Carolina Hurricanesia. Jääkiekon SM-liigassa Ruutu on edustanut Helsingin IFK:ta ja Jokereita, ja voitti Suomen mestaruuden Jokereissa kaudella 2001–2002. Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Ruutu on pelannut seitsemät arvokisat: yhden Jääkiekon maailmancupin vuonna 2004,viidet MM-kilpailut vuosina 2006, 2007, 2008, 2011 ja 2015, sekä kahdet olympiakisat vuonna 2010 ja 2014. Jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Ruutu pelasi kolme kertaa, vuosina 2001, 2002 ja 2003. Jääkiekon alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Ruutu pelasi kerran vuonna 2000. Ruutu on voittanut mitalin lähes jokaisesta pelaamastaan arvoturnauksesta. Sami Ristilä
Ristilä siirtyi 2005 FC Hakasta irlantilaiseen Drogheda Unitedin joukkueeseen, jossa hän pelasi aina vuoden 2008 loppuun. Ristilän pelipaikka oli keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Vuonna 2007 hän oli voittamassa seuralle sen ensimmäistä Irlannin mestaruutta. Pelaamisen lisäksi Ristilä toimi Drogheda Unitedin U21-joukkueen päävalmentajana vuonna 2007 ja edustusjoukkueen pelaaja-valmentajana yhdessä joukkueen päävalmentajan kanssa vuosina 2007–2008. Brett Kulak
Kulak pelasi neljä kautta juniorikiekkoa vuosina 2010–2014 WHL-joukkue Vancouver Giantsissa. Hän pelasi Giantsissa 216 peliä, joissa teki 35 maalia ja 93 syöttöpistettä. Calgary Flames varasi Kulakin neljännellä kierroksella 105. pelaajana . Kulak pelasi kausien 2012–2013 ja 2013–2014 päätteeksi molempina vuosina Calgaryn AHL-farmiseura Abbotsford Heatissa. Hän pelasi kausien päätteeksi neljä ja kuusi ottelua Heatissa. Ilkka Saarela
Saarela on Lukon kasvatti ja onkin pelannut suurimman osan junioriurastaan Lukon juniorijoukkueissa. Hän on pelannut myös kaksi SM-liigaottelua kaudella 2003–2004. Kaudeksi 2004–2005 Saarela siirtyi Kouvolaan ja KooKoohon jossa pelasi kolme vuotta ennen kuin siirtyi Kiruna IF:n kautta TuToon. Sami Ryhänen
Ryhänen aloitti junioritason pelaamisen Espoossa pelaamalla muun muassa Bluesin C-junioreissa, jonka jälkeen hän siirtyi HIFK:n B-junioreihin. A-junioreissa hän aloitti HIFK:ssa, mutta palasi syksyksi 1999 Espooseen pelaamaan Bluesin A-junioreihin. Kaudeksi 2000–2001 hän siirtyi Mestis-joukkue Jää-Kotkiin, josta kuitenkin sai nopeasti lähteä, ja uusi pelipaikka löytyi Ranskan I-divisioonan Strasbourgista. Kaudella 2001–2002 Ryhänen yritti uudelleen Mestiksessä, tällä kertaa KJT:ssä, mutta joutui lähtemään KJT:stäkin kesken kauden. Seuraavat vuodet hän pelasi Ranskan pääsarjan Clermontissa, Allsvenskanin Halmstadissa ja Uppsalassa sekä Norjan Elitserienin Stjernenissä. Rico Fata
Calgary Flamesin syksyn 1998 harjoitusleirin päätteeksi Fata matkusti joukkueen kanssa Japanin pääkaupunkiin, Tokioon, missä Flames pelasi kauden 1998–1999 avausottelun 9. lokakuuta 1998 San Jose Sharksia vastaan. Tunteja ennen tätä Fata kirjoitti Flamesin kanssa tulokassopimuksen, jota yksikään muu NHL-pelaaja ei ole kirjoittanut Japanissa. Hän pelasi kauden aikana 20 NHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen, mutta pelasi loppukautensa vielä OHL:ää Knightsissa. Jarno Rova
Rova on kempeleläisen Ajax Sarkkirannan kasvatti. Hänet tunnettiin nuoruudessaan Kempeleen parhaana juniorijalkapalloilijana. B-juniorina Rova siirtyi Oulun Luistinseuraan. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Ykkösessä kaudella 2005. Kaudeksi 2007 Rova siirtyi AC Ouluun. Uransa hän päätti kauteen 2013, edustaen Tervereita, neljässä ottelussa Kakkosessa. Henri Kiviaho
Kiviaho on Saimaan Pallon kasvatti. Hän siirtyi Kalevan Palloon 17-vuotiaana kaksivuotisella SM-liigasopimuksella kaudeksi 2011–2012, jonka Kiviaho pelasi kokonaan joukkueen A-nuorissa. Hänet palkittiin A-nuorten SM-liigan marraskuun 2011 kuukauden nuorena pelaajana. Kiviaho toimi kauden aikana myös KalPan SM-liigajoukkueen luukkuvahtina kolmen runkosarja- ja yhden playoff-ottelun verran. Toukokuussa 2012 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Ricardo Faty
Fatyn sukujuuret ovat Afrikassa; hänen isänsä on kotoisin Senegalista ja äitinsä Kap Verdestä. Myös hänen isoveljensä Jacques on ammattilaisjalkapalloilija. Tim Ramholt
Heinäkuussa 2006 Ramholt teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Hän pelasi kauden 2006–2007 kokonaan AHL-joukkue Omaha Ak-Sar-Ben Knightsissa, jossa tulokaskausi toi 67 runkosarjaottelussa tehot 2+10=12 sekä kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Myös kausi 2007–2008 eteni suurimmaksi osaksi farmissa, tällä kertaa Flamesin uudessa farmijoukkue Quad City Flamesissa. Ramholt pelasi kauden aikana myös ensimmäisen ja toistaiseksi uransa ainoan NHL-ottelun. Kesäkuussa 2008 Flames kauppasi Ramholtin Philadelphia Flyersiin vaihdossa Kyle Greentreen. Hän ehti pelata AHL-joukkue Philadelphia Phantomsissa vain seitsemän ottelua, kunnes Flyers kauppasi Ramholtin Nashville Predatorsiin vaihdossa Josh Grattoniin marraskuussa 2008. Hänen loppukautensa eteni samassa liigassa Milwaukee Admiralsin paidassa. Asko Rantanen
Kaudeksi 2001–2002 Rantanen palasi kasvattajaseuraansa FPS:ään. Hän ei ole sen jälkeen enää edustanut muita seuroja. Rantanen on parhaillaan tehnyt yhdessä I-divisioona/Mestis-kaudessa 20 pistettä kausina 1996–1997 ja 2002–2003. Noista jälkimmäisellä hän teki myös yhden kauden jäähyennätyksensä 140 minuutilla. Rantanen oli tuolloin Mestiksen jäähypörssin toinen Jää-Kotkien Pasi Reunasen jälkeen. Hän kärsi useana kautena loukkaantumisista ja pelasi kaudella 2005–2006 vain 11 ottelua. Rantanen lopetti pelaajauransa keväällä 2006 ja hän siirtyi FPS:n apuvalmentajaksi kaudelle 2006–2007. FPS kuitenkin putosi Suomi-sarjaan keväällä 2007. Sebastian Aho
Aho on Oulun Kärppien kasvatti. Hän teki kaudella 2011–2012 Kärppien C-nuorissa tehopisteet 26+32=58, ja palkittiin C-nuorten SM-sarjan vuoden tulokkaana Timo Jutila -palkinnolla. Oulun Kärpät hävisi pronssiottelussa Rauman Lukolle maalein 5–3. Aholle merkittiin joukkueestaan eniten tehopisteitä (2+1), ja Suomen Jääkiekkoliitto nimitti hänet "Kärppien tehopelaajaksi". Seuraavalla kaudella hänet nostettiin B-nuoriin. Kyseisellä kaudella hänestä tuli sarjan neljänneksi eniten tehopisteitä tehnyt pelaaja (28+32=60) Lukon David Ciencialan kanssa. Aho saavutti Kärppien kanssa B-nuorten SM-hopeaa ja osallistui pudotuspeleissä myös C-nuorten otteluihin, minkä kautta hän voitti C-nuorten Suomen-mestaruuden. Rico Fata
Kaudella 2006–2007 Fata pelasi vain kymmenen NHL-ottelua, kunnes hän siirtyi marraskuussa 2006 Saksan DEL-liigassa pelaavan Adler Mannheimin riveihin. Fata pelasi kauden aikana DEL:n tähdistöottelussa ja voitti Saksan-mestaruuden keväällä 2007. Kaudella 2007–2008 hän edusti Mannheimia myös Spengler Cupissa. Noin puolentoista Mannheimissa pelatun kauden jälkeen Fata siirtyi kaudeksi 2008–2009 Sveitsin Nationalliga A:n EHC Bieliin. Hän jakoi tehoilla 18+19=37 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Thomas Nüsslin kanssa ja voitti tehoilla 11+5=16 koko kevään 2009 karsintasarjan piste- ja maalipörssin. Kaudella 2009–2010 Fata oli tehoilla 15+16=31 Bielin toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Sébastien Bordeleaun jälkeen. Kaudella 2010–2011 hän oli puolestaan joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Ahren Spylon jälkeen. Ricardo Clark
Toisen yliopistovuotensa jälkeen Clark teki Project-40-kehityssopimuksen ammattilaisliiga Major League Soccerin kanssa ja osallistui vuoden 2003 MLS SuperDraft -varaustilaisuuteen, jossa MetroStars valitsi hänet numerolla kaksi. Hän nousi MetroStarsin avauskokoonpanoon heti esikoiskaudellaan 2003 ja oli lopulta joukkueen eniten minuutteja pelannut pelaaja MLS:ssä. Hän oli ehdolla myös liigan vuoden tulokkaaksi. Lamar Hunt U.S. Open Cupissa Clark joukkueineen ylsi loppuotteluun, jossa Chicago Fire kuitenkin oli vahvempi. Jukka Suutari
Suutari on myös työskennellyt Urheilukanavalla juontajana sekä ylläpitänyt Jäähyaitio -nimistä internetsivustoa, jossa julkaisi haastatteluja paitsi tappelijoiden myös muutoin vähemmän tunnettujen jääkiekkoilijoiden kanssa. Ennen työtään KooKoossa hän työskenteli suuren suomalaisen jääkiekkoagentuurin Good Sport Finlandin alaisuudessa. Hän työskenteli kanadalaisen WHL-liigassa pelaavan juniorijoukkue Saskatoon Bladesin kykyjenetsijänä. Puolustaja Jyri Niemi siirtyi HPK:n A-junioreista Saskatoonin joukkueeseen Suutarin suositusten perusteella syksyllä 2007 . Michael Frolík
Frolík on HC Kladnon kasvatti. Hän pelasi seuran juniorijoukkueissa kausilla 2002–2003, 2003–2004 ja 2004–2005. Jälkimmäisellä hän pelasi Extraligassa 27 ottelua tehoin 3+1=4. Kaudella 2005–2006 hän pelasi liigassa 48 ottelua tehoin 2+7=9. Florida Panthers varasi Frolíkin ensimmäisellä kierroksella 10. pelaajana . Kaudeksi 2006–2007 Frolík siirtyi Pohjois-Amerikkaan QMJHL-juniorisarjaan Rimouski Océanicin joukkueeseen. Frolík teki kaudella tehot 31+42=73 ja hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Mattias Ritola
Toukokuussa 2010 Ritola teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Red Wingsin kanssa, mutta joukkue asetti hänet jo ennen kauden 2010–2011 alkua siirtolistalle, josta Tampa Bay Lightning otti Ritolan lokakuussa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan NHL:ssä tehden 31 runkosarja- ja yhdessä pudotuspeliottelussa tehopisteet 4+4=8. Ritola pelasi ison osan kaudestaan Tampa Bayn farmijoukkueessa Norfolk Admiralsissa ja oli AHL:n kevään 2011 pudotuspeleissä neljällä syötöllään joukkueen paras syöttäjä Matt Fornataron kanssa. Mika Halava
4-vuotiaana jääkiekon aloittanut Halava on Porin Ässien kasvatti. Hänet nostettiin kaudeksi 2006–2007 vuoden mittaisella sopimuksella joukkueen SM-liigarinkiin. Halava pelasi kauden aikana neljä SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2007–2008 hän ei pelannut SM-liigassa otteluakaan. Halava teki Ässien A-nuorissa tehot 18+16=34, joilla hän oli joukkueen paras maalintekijä Sakari Salmisen kanssa sekä kolmanneksi paras pistemies. Halava keräsi myös 103 jäähyminuuttia, joilla hän sijoittui A-nuorten SM-liigan jäähypörssissä viidenneksi. Halava voitti A-nuorten SM-hopeaa keväällä 2008. Juho Korhonen (jääkiekkoilija)
Korhonen on Kiimingin Kiekko-Poikien kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2013–2014 seuran C-nuorten Mestisjoukkueesta Oulun Kärppien C-nuorten SM-sarjajoukkueeseen, jossa Korhonen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kauden 2015–2016 hän aloitti Kalevan Pallon B2-nuorissa, mutta Korhonen palasi kuitenkin kesken kauden Kärppien C-nuoriin. Hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa Kärppien tehokkain puolustaja, paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Aleksi Halmeen jälkeen tehoilla 5+13=18. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Korhonen teki pelipaikkaansakin nähden kovat tehot tehtyään 32 ottelussa tehot 19+37=56, joilla hän oli Kärppien paras pistemies ja syöttäjä. Korhonen voitti sarjan puolustajien piste-, maali- ja syöttöpörssin sekä sijoittui koko pistepörssissä viidenneksi. Hän oli myös C-nuorten SM-sarjan pudotuspelien tehokkain puolustaja Bluesin Jaakko Haartin kanssa tehoilla 2+8=10. Korhonen voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa, palkittiin sarjan parhaana puolustajana Ilpo Koskela -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Tuomo Ruutu
Tuomo Iisakki Ruutu (s. 16. helmikuuta 1983 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija ja lajin maailmanmestari. Hän edusti viimeksi Sveitsin NLA-liigassa pelaavaa HC Davosia kaudella 2016–2017, eikä ole kertonut aikooko jatkaa uraansa. Kaudella 2018–2019 hän toimii Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana. Victor Mete
Mete aloitti jääkiekkoilun Ontarion Mississaugassa. Hän siirtyi sittemmin Toronto Jr. Canadiensiin. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran Minor Midget -junioreiden varakapteenina. Mete voitti kauden aikana sekä GTMMHL:n Kraft Cupin että Scotiabank Playoffien mestaruuden. Häneltä jäi kuitenkin OHL Cupin lopputurnaus väliin loukkaantumisen vuoksi. Turnaus päättyi hopeaan. Mike Bishai
Bishai pelasi kaudet 1996–1998 Brittiläisen Kolumbian pääjunioriliigassa BCHL:ssä South Surrey Eaglesissa. Kaudeksi 1998–1999 hän siirtyi Länsi-Michiganin yliopiston joukkueeseen NCAA:n alaiseen CCHA-liigaan. Siellä Bishai pelasi neljä kautta, ja hänet valittiin kaudella 2000–2001 CCHA:n kakkostähdistöön. KJT Hockey
Nykyään KJT-nimisiä joukkueita pelaa ainoastaan lapsikiekkovaiheen ikäluokissa G-D, tyttöjen ikäluokissa sekä aikuisten harrastekiekossa. Ikäluokkien C2-A toiminta on järjestetty KJT Haukat-nimen alla. Näiden ikäluokkien pelaajaoikeudet ja sarjapaikat ovat KJT Haukat ry:n hallinnassa. Tuossa yhdistyksessä on jälleen mukana edellä mainittujen KJT-yhdistysten lisäksi myös Jääurheiluseura Haukat ry Järvenpäästä. Rico Fata
Kaudella 1999–2000 Fata pelasi kaksi NHL-ottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan Calgaryn farmijoukkue Saint John Flamesissa, AHL:ssä, jonka paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies Fata oli tehoilla 29+29=58. Hän voitti kauden päätteeksi Calder Cupin ja valittiin AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Fata pelasi kauden aikana myös ssa. Myös kausi 2000–2001 kului hänellä suurimmaksi osaksi Saint Johnissa, jonka kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies Fata oli tehoilla 23+29=52. NHL-pelejä hänelle kertyi kauden aikana viisi. Lokakuussa 2001 Fata siirtyi siirtolistan kautta New York Rangersiin. Hän pelasi kauden 2001–2002 aikana kymmenen NHL-ottelua, mutta suurin osa kaudesta eteni jälleen suurimmaksi osaksi farmissa. Fata oli tehoilla 35+36=71 Rangersin farmijoukkue Hartford Wolf Packin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Brad Smythin jälkeen. Hän sijoittui koko AHL:n maalipörssissä neljänneksi Cleveland Baronsin Mike Craigin ja Manitoba Moosen André Savagen kanssa sekä pistepörssissä kymmenenneksi Utah Grizzliesin Jim Montgomeryn ja Québec Citadellesin Craig Darbyn kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Fata valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen. Ricardo López
Ricardo on Atlético Madridin kasvatti. Hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 1994, mutta ei pelannut siellä kuin yhden sarjaottelun kaudella 1996–1997. Hän ei onnistunut syrjäyttämään silloista Atléticon ykkösmaalivahti José Francisco Molinaa. Ricardo Faty
Faty siirtyi AS Romaan vuonna 2006 Strasbourgista, jossa hän aloitti ammattilaisuransa. Suhteellisen vähäisen peliajan takia hän on Roma-aikanaan pelannut lainasopimuksella Leverkusenissa ja Nantesissa. Lopullisesti Faty jätti Roman kesällä 2010 siirtyen kreikkalaiseen Arisiin. Hän pelasi Kreikassa kaksi kautta, kunnes palasi Ranskaan AC Ajaccion joukkueeseen. Arttu Luttinen
Luttinen on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän voitti C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1999, B-nuorten SM-pronssia vuosina 2000 ja 2001 sekä A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2003, SM-hopeaa vuonna 2001 ja SM-pronssia vuonna 2002. Kaudella 2001–2002 Luttinen pelasi loukkaantumisten takia runkosarjassa vain 24 ottelua, mutta teki niissä varsin hienot tehot 16+17=33, joilla hän oli HIFK:n toiseksi paras pistemies Eetu Holman jälkeen. Ottawa Senators varasi Luttisen kolmannella kierroksella 75. pelaajana . Jesse Ryhänen
Ryhänen on Imatran Ketterän kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2005–2006 Suomi-sarjassa. Ryhänen siirtyi sieltä kaudeksi 2006–2007 SaiPan A-nuoriin. Hän kauden aikana myös kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Ryhäsen läpimurto A-nuorten SM-liigassa tapahtui kaudella 2008–2009, kun hän teki tehot 29+21=50. Ryhänen oli SaiPan paras pistemies, A-nuorten pistepörssin seitsemäs sekä maalipörssin kolmas Kärppien Tomi Pekkalan kanssa. Hän pelasi myös viisi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Ryan Johnston
Myös Johnstonin sisarukset Kathleen, Sarah, Jacob, Rebecca ja Steven ovat pelanneet jääkiekkoa. Isosisko Kathleen on tullut paremmin tunnetuksi jalkapalloilijana ja pelannut Harvardin yliopistojoukkueessa, isosisko Sarah pelasi Cornellin yliopistojoukkueessa, isoveli Jacob pelaa nykyään Tanskan Metal Ligaenin Odense Bulldogsissa, isosisko Rebecca pelaa CWHL-joukkue Calgary Infernossa ja hän on naisten jääkiekon kaksinkertainen olympiavoittaja. Pikkuveli Steven pelaa puolestaan Dalhousie Universityn yliopistojoukkueessa. Heidän setensä Mike Johnston on valmentanut muun muassa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsia (2014–2015) ja Kanadan A-maajoukkuetta (1992–1993, 1998–1999). Mike toimii nykyään WHL-junioriliigan Portland Winterhawksin päävalmentajana ja toimitusjohtajana. Ricardo Faty
Ricardo Faty (s. 4. elokuuta 1986 Villeneuve-Saint-Georges, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan liigan AC Ajaccioa. 192 senttimetriä pitkä Faty pelaa puolustavana keskikenttäpelaajana. Ricardo Fuller
Fuller edustaa myös Jamaikan maajoukkuetta, jossa hän on pelannut vuodesta 1999 lähtien. Hän kuuluu joukkueen runkopelaajiin. Hänellä on tilillään 60 A-maaottelua, joissa hän on viimeistellyt 11 maalia. Hän on edustanut maataan arvoturnauksissa vuosien 2005 ja 2009 CONCACAF Gold Cupeissa. Fuller on edustanut Jamaikaa myös vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kisojen karsinnoissa, mutta maa ei ole selviytynyt lopputurnaukseen asti. Mikko Ruutu
Nykyään Ruutu työskentelee NHL-seura Ottawa Senatorsin kykyjenetsijänä. Hänellä on kaksi veljeä: Jarkko ja Tuomo, jotka molemmat ovat pelanneet NHL:ssä. Philippe Lakos
Lakosin kasvattajaseura on WAT Stadlau. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli 12-vuotias, ja hän muutti äitinsä kanssa Montréaliin. Lakos pelasi Kanadassa viimeisinä juniorivuosinaan 1998–2001 OHL-joukkue Toronto St. Michael's Majorsissa ja sittemmin miesten pelejä ECHL:ssä vuosina 1999–2003. Hän edusti siellä neljän kauden aikana peräti kuutta eri seuraa; Jacksonville Lizard Kingsiä, Toledo Stormia, Florida Everbladesia, Reading Royalsia, Augusta Lynxiä sekä Arkansas RiverBladesia. Rolf Larsson (jääpalloilija)
Larsson esiintyi Bandyliigassa jo 15-vuotiaana kaudella 2001–2002 Kulosaaren Vestan riveissä. Seuran luovuttua seuraavan kauden sarjapaikastaan hän siirtyi HIFK:n joukkueeseen. Larsson on pelannut 30 A-maaottelua ja edustanut Suomea kolmissa MM-kisoissa. Ty Smith
Smith vietti lähes koko junioriuransa kotikaupungissaan Albertan Lloydminsterissa. Hän voitti kaudella 2013–2014 AMBHL-junioriliigassa pelaavan Lloydminster Heatin sisäisen syöttöpörssin ja oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 16+44=60. Smith voitti koko liigan puolustajien piste- ja syöttöpörssin. Hän voitti kauden päätteeksi AMBHL:n mestaruuden ja Smith valittiin liigan vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2014–2015 Smith toimi CSSBHL-junioriliigassa Delta Hockey Academyn kapteenina. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+19=28. Smith valittiin koko sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän edusti samalla kaudella myös Albertaa Kanadan talvikisoissa, jotka päättyivät hopeaan. Julius Honka
Honka on Diskoksen kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä JYPiin. Kauden 2012–2013 Honka vietti seuran A-nuorissa, jonka jälkeen WHL-joukkue Swift Current Broncos varasi hänet 34. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2013. Honka siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014. Hän aloitti kautensa vahvisti tehden ensimmäiseen 15 pelaamassaan ottelussa 17 tehopistettä. Honka oli lopulta Broncosin tehokkain puolustaja tehoilla 16+40=56. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Honka pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Dallas Stars varasi Hongan ensimmäisellä kierroksella 14. pelaajana . Hän oli varaustilaisuuden ensimmäisenä varattu suomalaispelaaja. Honka nousi myös Olli Määtän (22. varaus vuonna ) ohi kaikkien aikojen pienimmällä numerolla varatuksi jyväskyläläiskiekkoilijaksi. Jo varauskesänsä heinäkuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Starsin kanssa. Toisin kuin alle 20-vuotiaat CHL-pelaajat useimmiten; Honka päätettiin lähettää syksyn 2014 harjoitusleirin jälkeen farmijoukkue Texas Starsiin, AHL:ään. Hänestä tuli seuran kaikkien aikojen nuorin pelaaja. Hongan tulokaskausi AHL:ssä toi 68 runkosarjaottelussa tehot 8+23=31 sekä kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Jarkko Ruutu
Ruudun ammattilaisura käynnistyi jääkiekon SM-liigaseura Helsingin IFK:ssa kaudella 1996–1997 pelattuaan edellisen kauden Pohjois-Amerikan yliopistosarja WCHA:ssa. Hän voitti IFK:ssa Suomen mestaruuden kaudella 1997–1998, jonka jälkeen Vancouver Canucks varasi Ruudun NHL:ään numerolla 68. Ruutu siirtyi NHL:ään kaudeksi 1999–2000, ja pelasi suurimman osan kaudesta Vancouverin farmijoukkue Syracuse Crunchissa AHL-liigassa. Hän vakiinnutti pelipaikkansa NHL:ssä kaudella 2001–2002. Vancouverin ohella Ruutu edusti NHL:ssä myös Pittsburgh Penguinsia, Ottawa Senatorsia ja Anaheim Ducksia. Uransa kolme viimeistä kautta Ruutu pelasi Jääkiekon SM-liigassa Helsingin Jokereissa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi neljä ottelua Sveitsin National League A:n EHC Bielissä, kunnes ilmoitti päättävänsä uransa vuoden 2014 joulukuussa. Lance Bouma
WHL:ään Bouma varattiin vuonna 2005 toisella kierroksella Vancouver Giantsiin. Hän pelasi joukkueessa viiden ottelun verran jo 15-vuotiaana. Niissä hän teki yhden maalin ja yhteensä neljä pistettä. Kaudella 2006–2007 hän vakiinnutti paikkansa Giantsin kokoonpanossa. Hän pelasi runkosarjassa 49 ottelua ja pudotuspeleissä 22 ottelua, kun Giants eteni WHL:n finaaleihin asti. Vaikka joukkue hävisi finaaleissa mestaruuden Medicine Hat Tigersille, se pääsi isäntäjoukkueena mukaan Memorial Cupiin, jossa se voitti Tigersin ja otti CHL:n mestaruuden. Bouma sijoittui playoffseissa joukkueensa toiseksi parhaaksi pistemieheksi James Wrightin jälkeen. Matti Luoma
Luoma aloitti jääkiekon 11-vuotiaana Jääkissoissa vuonna 1991, mutta hänen varsinainen kasvattajaseuransa oli Jokerit. Luoma voitti joukkuessa B-nuorten SM-hopeaa vuonna 1996, SM-pronssia vuonna 1998 sekä A-nuorten Suomenmestaruuden vuosina 1999 ja 2000. Kaudella 1999–2000 hän debytoi myös SM-liigassa, jossa Luoma pelasi 17 runkosarjaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2000–2001 Luoma siirtyi Jokereista Kiekko-Vantaaseen, jossa hän pelasi loppukaudella yhden ottelun sekä A-nuorissa että Mestiksessä. Kaudeksi 2001–2002 Luoma siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan Almtuna IS:ään. Hänen oli tarkoitus lähteä opiskelemaan Uppsalan yliopistoon, mutta Luoma kuitenkin myöhästyi sinne ilmoittautumisesta. Hän pelasi Almtunassa 29 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5, kunnes palasi loppukaudesta Kiekko-Vantaaseen. Mikko Virtanen (jääkiekkoilija, 1991)
Virtanen on JYPin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Diskoksessa, jonka A-nuorten kapteenistoon Virtanen kuului kaudella 2010–2011, jolloin hän oli A-nuorten I-divisioonan karsintasarjassa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+5=7. Virtanen palasi kesken kauden kuitenkin kasvattajaseuraansa JYPiin, jossa hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2011–2012 Virtanen nousi JYPin A-nuorten varakapteeniksi ja oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 16+36=52. Hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan pistepörssissä kahdeksanneksi. Virtanen voitti myös JYPin sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan Mestis-joukkue JYP-Akatemiassa 13 runkosarjaottelua tehden seitsemän syöttöpistettä. Toijalan Pallo-49
Toijalan Pallo-49:n poika-ja tyttöjuniorijoukkueissa pelaa noin 300 lasta. Joukkueet pelaavat Tampereen piirin sarjoissa ja lisäksi osallistuvat eri turnauksiin. Edustusjoukkue pelaa Nelosessa. Seuran toiminnassa on eri tavoin mukana viikoittain yli 400 akaalaista. Seuran puheenjohtaja on Juha Pietikäinen. Edustusjoukkueen valmentaja on Jari Hakala. Joukkueen kasveteista monet ovat pelanneet mestaruussarjassa ja jalkapalloliigassa. Heistä jääkiekossa Matti Vulli ja Ossi Valtonen pelasivat SM-sarjassa. TP-49:n kasvatti Petter Setälä on pelannut myös Hakassa, A-maajoukkueessa ja nuorten maajoukkueissa. Veikkausliigassa 2016 HIFK:ssa debytoinut 20-vuotias keskuspuolustaja Juho Pirttijoki siirtyy Allsvenskanissa pelaavan GIF Sundsvallin riveihin kolmivuotisella pelaajasopimuksella.Pirttijoki siirtyi HIFK:hon Hakasta. Otto Rauhala
Otto Aapo Olavi Rauhala (s. 12. huhtikuuta 1995 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Tapparassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Rauhala pelaa useimmiten alemmissa ketjuissa. Juha Kiilholma
Kiilholma on Porin Ässien kasvatti. Hän siirtyi 18-vuotiaana Yhdysvaltoihin AWHL-juniorisarjan Minot Huskiesiin kaudeksi 2000–2001. Kiilhoma palasi kaudeksi 2001–2002 Suomeen ja siirtyi Rauman Lukon A-nuoriin. Hän teki siellä yli piste per peli -tahdilla 21 runkosarjaottelussa 22 tehopistettä, mutta Kiilholma palasi kuitenkin kesken kauden kasvattajaseuraansa Ässiin, jossa hän teki myös SM-liigadebyyttinsä tehden 13 runkosarjaottelussa kaksi maalia. Kiilholma pelasi kuitenkin suurimmaksi osaksi seuran A-nuorissa, joita hän oli nostamassa kauden päätteeksi A-nuorten I-divisioonasta A-nuorten SM-liigaan. Huhtikuussa 2002 Kiilholma teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ässien kanssa. Mike Rosati
Rosati pelasi neljä kautta OHL-junioriliigan Hamilton Steelhawksissa vuosina 1985–1989 ennen siirtymistään aikuisten sarjoihin. Juniorivuosien jälkeen Rosati pelasi kauden 1989–1990 ECHLn Erie Panthersin riveissä. New York Rangers oli varannut Rosatin vuonna 1988 7.kierroksella mutta ei nähnyt Rosatille mitään käyttöä. Yhden ECHL-kauden jälkeen Rosati suuntasi pelaamaan Italiaan. Rosati pelasi HC Bolzanon riveissä kuusi kautta ja sai sinä aikana Italian kansalaisuuden. Hän pääsi näin edustamaan ensi kertaa Italian maajoukkuetta. Jyrki Aho
Hän aloitti valmentajauransa Espoossa 2000-luvun alussa työskentelemällä kolme vuotta valmennuspäällikkönä ja juniorivalmentajana Espoon Bluesissa ja Espoon Kiekkoseurassa. Hän toimi Mikkelin Jukureissa kaudella 2004–2005 Risto Dufvan apuvalmentajana, jolloin Jukurit sijoittui neljänneksi. Seuraavalla kaudella Jukurit voitti mestaruuden Ahon toimiessa Dufvan apuvalmentajana. Kaudeksi 2006–2007 Aho siirtyi Saksaan Adler Mannheimin alle 18-vuotiaiden kakkosvalmentajaksi. Seuraavalla kaudella Aho palasi Suomeen ja kotikaupunkiinsa JYPin kakkosvalmentajaksi, kun JYP oli pestannut huhtikuussa 2007 Dufvan uudeksi päävalmentajakseen. Otto Honkaheimo
Honkaheimo on Rauman Lukon kasvatti. Hän teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen joukkueen kanssa toukokuussa 2003. Honkaheimo pelasi kauden 2003–2004 kuitenkin vielä suurimmaksi osaksi Lukon A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 5+20=25. Honkaheimo sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Lukon SM-liigajoukkueess hän sai tililleen kuusi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Honkaheimo pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viiden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Jacob Micflikier
Micflikier pelasi vuodet 2001–2003 USHL-junioriliigaa Sioux Falls Stampeden paidassa. Jälkimmäisellä kaudellaan 2002–2003 hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 31+36=67. Micflikier jakoi liigan maalipörssin kolmannen sijan Lincoln Starsissa ja Topeka Scarecrowsissa pelanneen Luke Ericksonin kanssa ja pistepörssin viidennen sijan Des Moines Buccaneersin Tomáš Jaškon kanssa. Vuodet 2003–2007 hän kävi New Hampshiren yliopistoa. Kaudella 2004–2005 Micflikier oli tehoilla 20+24=44 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies ja maalintekijä. Hän sijoittui Hockey Eastin maalipörssissä neljänneksi ja pistepörssissä kuudenneksi.