Kuinka pitkä Orontes-joki on?
Orontes
Orontes () on Välimeren koilliskulmaan laskeva noin 570 kilometrin pituinen joki. Se alkaa Antilibanonin vuorilta Libanonista, kulkee Syyrian länsiosien kautta etelästä pohjoiseen rannikon suuntaisena ja laskee Välimereen Turkin alueella lähellä Antakyaa (antiikin Antiokiaa).
Orontea
Orontea on Antonio Cestin säveltämä kolminäytöksinen "dramma musicale", joka sai ensi-iltansa vuoden 1649 karnevaalikaudella Venetsian "Teatro Santissimi Apostolissa". Oopperan libreton kirjoitti Giacinto Andrea Cicognini. Teos kuuluu 1600-luvun loppupuolen esitetyimpiin oopperoihin ja sitä esitettiin jopa Pohjois-Saksassa 1670-luvulla. Teoksen aaria "All'idol mio" sisältyy laulunopetuksessa keskeiseen Arie Antiche -kokoelmaan ja siten se kuuluu monien laulajien ohjelmistoon. Kotajoki (Etelä-Varanki)
Joen pääuoman pituus on 44,330 km ja valuma-alue 168,31 km². Joen leventymänä sen keskijuoksulla on Sandneslangvatnet () -niminen järvi. Suomen puolelta jokeen laskee kolme suomalaisella peruskartalla vailla nimeä olevaa järveä ja joukko lampia lähellä Rajapään autiotupaa. Järvien korkeudet merenpinnasta ovat 197,0 metriä, 200,0 metriä ja 217,5 metriä. Seine
Joki on 780 kilometriä pitkä ja siten Ranskan toiseksi pisin 1 020-kilometrisen Loiren jälkeen. Antiikin aikoina Seine tunnettiin latinalaisella nimellään "Sequana". Saint Lawrencen vesitie
Vesitie on 3 774 kilometriä pitkä ja ulottuu Saint Lawrencen lahdelta Yläjärven pohjukkaan. Se on purjehduskelpoinen Montréalista Duluthiin saakka aluksilla, joiden pituus on enintään 225,5 metriä, leveys 23,8 metriä ja syväys 8,2 metriä. Reittiä pitkin kuljetetaan 30–40 miljoonaa tonnia rahtia vuodessa, ja sillä on suuri taloudellinen merkitys sekä Kanadalle että Yhdysvalloille. Nantes
Nantes on kaupunki Länsi-Ranskassa Atlantin rannikon tuntumassa Loirejoen suulta 55 kilometriä yläjuoksuun. Se on Pays de la Loiren alueen pääkaupunki ja Loire-Atlantiquen departementin prefektuuri (pääkaupunki) sekä lisäksi historiallisen Bretagnen provinssin pääkaupunki. Nantesin asukasluku oli vuonna 2006 yhteensä 282 853 (kaupungin pinta-ala 65,19 neliökilometriä) ja metropolialueen väkiluku 763 118 vuonna 2006 (pinta-ala 2 242,6 neliökilometriä). Itse kaupunki on siten väkiluvultaan Ranskan kuudenneksi suurin ja metropolialue kahdeksanneksi suurin. Nantes oli vuoden 2013 Euroopan vihreä pääkaupunki. Suurjärv (Kooraste)
Järven pinta-ala on 42 ha ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 112,9 m mpy. Järven läpi virtaa Pühäjõgi eli Sillaotsa jõgi, joka alkaa Vidrikestä ja yhtyy Võhandun jokeen Jõgehaarassa. Järveen laskee useita muita ojia, joista huomattavimpia ovat seuraavat ojat. Järven eteläpäähän laskee Uiakatsin järven laskuoja. Samaan Vasara ots lahteen laskee myös Alopi oja, joka tuo yhdeksän muun järven vesiä (Aaluup järv ja Otitiik). Järven pohjoisosaan laskee varsin pitkä ja lampirikas Lokuoja. Järven valuma-alueen laajuus on 75,8 km².
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 6,1 metriä ja suurin syvyys 17,7 metriä. Järven eteläpää ja koillispää ovat matalia ja koillispäässä sijaitsee matala Hirvesaar, jonka pinta-ala on 0,19 ha. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0026 km³ eli 2,6 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä ja järven rannat ovat puoliksi metsää ja puoliksi niittyä ja peltoa. Järven pohjoispuolelta kiertää Sihvan ja Järveren yhdistävä maantie 140. Älänne (Rautavaara)
Pohjois-etelä-suuntaisen järven pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 km². Se on 7,9 kilometriä pitkä ja 3,9 kilometriä leveä. Järven erikoisuus on sen poikki pohjois-etelä-suuntaan kulkeva harjujakso, johon sisältyy osittain vedenalainen harjuselänne, selänteen viereisiä vedenalaisia suppia ja sivuharjuja. Harjuselänne, joka alkaa Nilsiän Kangaslahdelta ja päättyy Älänteen Harjuntakaseelle , nousee välillä vedenpinnan yläpuolelle muodostaen harjujakson suuntaisia kapeita saaria, jotka jakavat järven kahdeksi järvenseläksi. Luoteessa sijaitsevaa pienempää järvenselkää kutsutaan Tiilikanseläksi. Harjujakson harjanteet muodostavat pitkiä ja kapeita lahtia ja erottavat järvestä pieniä lampia, joita ovat esimerkiksi Särki-Valkeinen, Mäenpään Valkeinen ja Roskun Valkeinen. Olt (joki)
Olt on Tonavan sivujoki, joka lähtee Romaniassa Karpaateilta 1440 metrin korkeudesta ja yhtyy Tonavan päävirtaan lähellä Turnu Măgurelen kaupunkia Teleormanin piirikunnassa. Joen pituus on 615 kilometriä, mikä tekee siitä pisimmän maan sisällä virtaavan joen. Sen valuma-alueen pinta-ala on 24 050 km². Oltin piirikunta on saanut nimensä joen mukaan. Oltissa on lähes 30 patoa ja vesivoimalaitosta. Darling (joki)
Darling on noin 1 545 kilometrin mittaisena yksi Australian kolmesta pisimmästä joesta. Yhdessä nämä kolme jokea muodostavat Murray-Darling-jokialueen, joka on nimetty kahden suurimman joen, Murrayn ja Darlingin mukaan. Darling ja sen sisarjoet sijaitsevat Wentworthin alueella Kaakkois-Australiassa, missä niiden vesi on tärkeä luonnonvara jokialueen asukkaille. Kreikan maantiede
Maan pisimmät joet ovat Évros eli Maritsa ja Strymónas eli Struma, jotka saavat alkunsa Bulgariasta, sekä Axiós eli Vardar, joka saa alkunsa Makedonian tasavallasta. Niistä kuitenkin vain pienempi osuus virtaa Kreikan alueella. Pisin joki, joka virtaa kokonaan Kreikan alueella, on Aliákmonas. Se saa alkunsa Píndos-vuoristosta, samoin kuin monet muut Manner-Kreikan joet, muun muassa Pineiós, Achelóos, Thýamis eli Kalamás sekä Árachthos. Peloponnesoksen niemimaalla suurimmat joet ovat Alfeiós ja Evrótas, jotka saavat alkunsa Taÿ́getos-vuorelta. Axiós-joki muodostaa laajan suiston eli deltan laskiessaan Thermaïkóslahteen. Ob
Obin suurin sivujoki on vasemmalta laskeva Irtyš, joka on itse asiassa pidempi kuin Ob. Irtysin latvoilta laskien joen suurin pituus on 5 410 kilometriä. Muita merkittäviä sivujokia ovat Tom, Tšulym, Ket, Tym, Vah, Vasjugan, Tobol ja Sosva. Aóos
Aóos () eli Vjosë (, myös "Vjosa") on joki, joka virtaa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa sekä Albaniassa. Sen kokonaispituus on noin 260 kilometriä ja pituus Kreikan puolella noin 80 kilometriä. Joki saa alkunsa Kreikan puolelta Lýgkos- eli Avgó-vuorelta pohjoisessa Píndos-vuoristossa ja se laskee Adrianmereen Albaniassa.
Kreikan puolella Aóos virtaa Ioánninan alueyksikön alueella. Sen alue kuuluu suojeltuun Víkoksen–Aóoksen kansallismetsään, joka on osa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa. Joki ylittää Kreikan ja Albanian rajan lähellä Çarshovëa ja ohittaa kaupungit tai kylät Përmet, Këlcyrë, Tepelenë, Memaliaj, Selenicë ja Novoselë. Se laskee mereen Vlorën luoteispuolella. Ortesjoki
Ortesjoki () on Laukaanjoen pohjoinen sivujoki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 192 kilometriä ja sadealue 3 200 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Tuonitsan lähteistä Länsi-Inkerin ylängön eteläharjanteella ja virtaa Volossovan, Hatsinan ja Laukaan piirien läpi. Tärkeimmät sivujoet ovat Orlinkajoki, Suijanjoki ja Kremenka. Ortesjoen varrella sijaitsevat Siiverskan ja Viiritsan taajamat, jotka ovat suosittuja kesänviettopaikkoja. 1940–1950-luvulla joelle rakennettiin vesivoimalaitoksia, jotka sittemmin ovat jääneet pois käytöstä. Ortesjoella sijaitsee Tuonitsan luonnonsuojelualue sekä joukko geologisia luonnonmuistomerkkejä. Or (joki)
Joen lähteet sijaitsee Mulodžaryn kukkuloiden länsirinteillä () ja se virtaa 332 kilometriä ennen kuin se yhtyy Orskissa Uraljokeen 1 715 kilometriä ennen sen Kaspianmerellä sijaitsevaa suistoa. Joen lähteet sijaitsevat 303 metrin korkeudella ja joensuu Uraljoessa 185 metrin korkeudella. Joen korkeusero on 118 metriä ja kaltevuus 0,36 m/km. Öölanti
Öölanti on pitkä, kapea ja alava saari Ruotsin kaakkoisrannikolla. Se on 137 kilometriä pitkä ja leveimmillään 16 kilometriä leveä. Saaren korkein kohta on Högsrum (55 metriä) ja suurin järvi Möckelmossen. Omolon
Joki saa alkunsa Kolyman ylängöltä ja virtaa kohti pohjoista. Se jäätyy lokakuussa ja vapautuu jäistä kesäkuun alussa. Yläjuoksulla joki jäätyy pohjaa myöten muodostaen valtavia lumensekaisia jäämassoja. Omolon on liikennöintikelpoinen 600 kilometrin matkalla. Tärkeimmät sivujoet ovat Molongda, Oloi, Oloitšan ja Kedon. Oulankajoki
Oulankajoki () on Koutajoen vesistöön kuuluva joki Suomessa ja Karjalan tasavallassa Venäjällä. Oulankajoki on 135 kilometriä pitkä ja nykyisin siitä on Suomen puolella 105 kilometriä ja Venäjän puolella 30 kilometriä. Ennen vuoden 1944 alueluovutuksia lähes koko joki oli Suomen puolella. Urvantajärvi
Järven pituus on 200 metriä, leveys 50 metriä ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Järvi on muodostunut moreenimäen taakse ja sen ympäristö on peltomaata lukuun ottamatta pohjoista suota, joka on entistä järvenpohjaa. Siihen laskee yksi pelto-oja ja suurempi Säijoen pääuoma, joka alkaa Kaakkolammista. Aivan järven yläpuolelle yhtyy lännestä Toritunoja, joka saa alkuunsa Tampere-Pirkkalan lentokentältä Hahmojärvestä. Järven oma laskuoja lähtee järven länsipäästä ja juoksee kaksi kilometriä peltojen halki ja laskee Säijärveen. Rantaviiva on kilometrin pitkä, mutta se on täysin autio. Lähin maantie on yhdystie 3003, joka ohittaa sen 50 metrin päästä. Burtnieki (järvi)
Järvi on 94 kilometriä pitkän Salatsijoen lähde, ja sen luusua sijaitsee järven luoteispäässä. Järven pinnankorkeus normaalikorkeudessaan on 39,9 metriä merenpinnan yläpuolella. Järveen laskee useita jokia ja ojia, joiden yhteinen valuma-alue on 2 220 km². Suurin joki on Rūja, jonka valuma-alue on 992 km² eli noin 46% koko järven valuma-alueesta. Rūja laskee järveen koillisesta ja vain 350 metrin päässä on Sedan joensuu. Muita jokia ovat muun muassa Stanupe, Dūre ja Mejas, jotka laskevat järveen idästä, Briede ja Ēķinupe, jotka laskevat etelästä, ja Bauņupīte, joka laskee järveen lännestä. Sarantáporos (Epeiros)
Sarantáporos () on joki, joka virtaa Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa sekä eteläisessä Albaniassa. Sen pituus on noin 50 kilometriä. Joki saa alkunsa Grámmos-vuorelta Píndos-vuoristosta ja se laskee Aóos-jokeen. Sarantáporos on Aóoksen merkittävin sivujoki Voïdomátis-joen ohella. Mórnos (järvi)
Mórnoksen tekojärvi sijaitsee Dorídan kunnassa Fokiin alueyksikön alueella noin 200 kilometriä Ateenasta luoteeseen. Se on luotu patoamalla Mórnos-joki vuosina 1972–1979. Pato on 595 metriä leveä ja 125 metriä korkea, ja se on Kreikan suurin pato. Järvi saa vetensä paitsi Mórnos-joesta myös sen sivujoista, jotka laskevat suoraan järveen. Lisäksi järvi on yhdistetty tunnelilla Évinos-jokeen. Tekojärvi tehtiin Ateenan vesihuollon kasvaviin tarpeisiin. Aiemmin päävesivarastona oli toiminut Marathónaksen tekojärvi. Orivesi (Saimaa)
Orivesi on Vuoksen vesistöön kuuluva ja Suur-Saimaaseen luettava järvi Liperin, Rääkkylän, Savonlinnan ja Kiteen alueilla Pohjois-Karjalassa ja Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 601 km², ja pinnankorkeus 75,9 metriä merenpinnan yläpuolella. Orivesi saa vetensä koillisesta, Pielisen reitin vedet kokoavasta Pyhäselästä kapeiden Arvin- ja Kivisalmien kautta; kaakosta Kiteen Pyhäjärvestä Puhoksen kosken ja Hiiskosken kautta; ja pohjoisesta Viinijärvestä Taipaleenjokea pitkin. Orivedestä vedet jatkavat matkaansa lounaassa Orivirran, Pyyveden ja Enonveden kautta Haukiveteen, ja osin myös etelässä Pistalanjärven ja Raikuun kautta Puruveteen. Donets
Donets on 1 053 km pitkä ja sen valuma-alue on 98 900 neliökilometriä. Noin 350 km joesta on navigointikelpoista, mutta se on jäässä joulukuusta maaliskuun puoleen väliin. Kanada
Peräti viidesosa Kanadan pinta-alasta on järviä tai kosteikoita. Suurimmat järvet ovat Yhdysvaltain rajalla olevat Suuret järvet, Luoteisterritorioiden Iso Karhujärvi ja Iso Orjajärvi sekä Manitoban Winnipegjärvi. Noin kolme neljäsosaa Kanadasta kuuluu Jäämeren valuma-alueeseen. Jäämereen laskeva Mackenzie on Kanadan pisin joki (4 241 kilometriä) ja sen valuma-alue on 1 800 000 neliökilometriä. Suuret järvet kuuluvat Atlanttiin laskevaan Saint Lawrence -joen vesistöön. Fraser on pisin kokonaan Kanadan puolella oleva joki, joka laskee Tyyneenmereen. Ontariojärvi
Ontariojärvi on itäisin ja pinta-alaltaan pienin (18 960 km²) Suurista järvistä. Se kuitenkin ylittää Eriejärven tilavuudessa (1 640 km³). Järven keskisyvyys on 86 metriä ja suurin syvyys 244 metriä. Sen korkeustaso 75 metriä merenpinnan yläpuolella. Ontariojärveen laskee Niagarajoki ja sen vedet virtaavat Saint Lawrencejoen kautta Saint Lawrencen lahteen Atlantin valtamereen. Muhosjoki
Joki alkaa Pelsonsuon alueen latvapuroista Kylmälänkylän eteläpuolella ja virtaa koilliseen, laskien Oulujokeen Muhoksen keskustaajamassa. Joen sivujoki, Poikajoki, yhtyy pääuomaan noin 15 kilometriä joen suulta ylävirtaan. Muhosjoen pituus on noin 55 kilometriä. Joki virtaa koko pituudeltaan Muhoksen kunnan alueella, mutta sen valuma-alue ulottuu myös Tyrnävän, Utajärven sekä Vaalan kuntien alueelle. Ponkilan museosilta ylittää joen Muhoksella. Nédonas
Nédonas (, ) on joki, joka virtaa Messeniassa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen pituus on noin 30 kilometriä. Joki saa alkunsa Taÿ́getos-vuorelta ja se laskee Messenianlahteen Kalamátan kaupungissa.
Joki muodostaa noin yhdeksän kilometriä pitkän rotkon Nédousan kylän ja Kalamátan välille. Joen sivujokia ovat Karveliótiko Réma, Réma Griás, Dafnórema ja Skoúra Réma. Brasilia
Amazonjoen ja sen sivujokien lisäksi Brasiliassa on muitakin pitkiä jokia. Maan koillisosassa sijaitsevan São Francisco -joen pituus on 3160 kilometriä, Tocantins-joen pituus on noin 2400 kilometriä, Parnaíba-joen pituus on noin 1700 kilometriä, Paraná-joen pituus on noin 2570 kilometriä ja Paraguay-joen pituus on 2549 kilometriä. Oulu
Vesistöä on Oulussa 849 neliökilometriä. Sisävesiin kuuluvat Oulujoen lisäksi pohjoisella peruskallioalueella olevat pienehköt järvet, lännessä Pyykösjärvi, Oulun suurin järvi (2 km², 12,7 m mpy.), sekä Kuivasjärvi (1,2 km²). Idempänä sijaitsevat Niilesjärvi, Valkiaisjärvi ja Lylyjärvi ovat näitä pienempiä. Sanginjoki laskee Oulujokeen pohjoisesta noin 12 kilometriä jokisuusta itään. Oulun keskustan läpi virtaa Pokkisenväylän suuhun mereen laskeva Kaupunginoja, jonka varren puistot elävöittävät kaistan kaupungin keskelle. Oulujoki virtaa alajuoksullaan yli 20 kilometrin matkan Oulun kaupungin alueella. Vuonna 1940 Merikoski padottiin ja voimalaitos muutti joen yhdentoista metrin korkuiseksi putoukseksi. Oulujoen suistossa on paljon saaria, jotka ovat keskeisen sijaintinsa takia hyvin tunnettuja Oulun kaupunkikuvassa. Torrensjärvi
Torrensjärvi () on järvi, joka sijaitsee Etelä-Australian osavaltiossa Australiassa 345 kilometriä pohjoiseen Adelaiden kaupungista. Järven pituus on 120 kilometriä, leveys 65 kilometriä ja pinta-ala noin 5 700 neliökilometriä. Se on maailman 26. suurin järvi ja Australian toiseksi suurin järvi. Torrensjärven löysi Edward John Eyre vuonna 1839, joka nimesi sen eversti Robert Torrensin mukaan. Järveä ympäröi Torrensjärven kansallispuisto. Canal de l’Ourcq
Nykyisin kanavan vartta pitkin kulkee suosittu pyörätie Bassin de la Villetten rannalta Claye-Souillyyn. Sieltä tie jatkuu Claye-Souillyyn ja Meaux'hon saakka kävelytienä, jolla pyöräily on tosin kielletty, mutta kieltoa rikotaan paljon. Kaikkiaan kanavan vartta kulkeva reitti Villettestä Meaux'hon on noin 50 kilometrin pituinen. Längelmävesi
Järven tilavuus on 909 miljoonaa kuutiometriä eli 0,909 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,8 metriä ja suurin syvyys on 59,3 metriä. Järven rantaviivan pituus on 470 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 204 kilometriä. Monilla rannoilla ovat korkeussuhteet suuret, mutta vuosina 1604 ja 1830 tapahtuneiden järven vedenpinnan alenemisten vuoksi on myös laajoja alavan maan rantoja. Villikanselältä näkyy kaakossa Valkeisvuori, joka kohoaa 90 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja sen edessä on pienempi Keikanvuori ja Majaalahdella oleva kallioinen Pihovuori, jotka kohoavat molemmat 60 metrin korkeuteen. Vaikuttavan näköinen on Ristinselällä oleva Eräpyhän niemi, jonka huippu nousee 80 metrin korkeuteen, sekä Papinselältä näkyvä ja Neulaniemessä sijaitseva Korrinvuori, joka on myös 80 metrin korkuinen. Canal de l’Ourcq
Kanavan alkuperäisenä tarkoituksena oli tuoda Pariisiin juomakelpoista vettä. Alusta lähtien, aina 1960-luvulle lähtien se oli koko pituudeltaan myös vesiliikenteen käytössä. Vuodesta 1962 lähtien kuitenkin vain sen Pariisin puoleisessa päässä oleva 11 kilometrin pituinen suluton osuus Bassin de la Villetten ja Aulnay-sous-Bois’n välillä on kaupallisen liikenteen käytössä. Sitä pitkin kuljetetaan vuosittain noin miljoona tonnia tavaraa jokialuksilla, joiden kantavuus ei saa ylittää 400 tonnia. Aulnay-sous-Bois’n itäpuolella oleva osa kanavaa, jonka syvyys on vain 80 senttimetriä, on varattu yksinomaan virkistyskäyttöön. Canal l’Ourcq on alusta lähtien myös johtanut vettä Canal Saint-Martiniin ja Canal Saint-Denis’hin. Pariisissa ja sen esikaupunkialueilla oleva osa kanavan lähialueista on 1990-luvulta lähtien suuresti muuttunut, ja siitä on muodostettu vihervyöhyke, jota voidaan käyttää esimerkiksi pyöräily- ja patikointireittinä. Korintinlahti
Korintinlahti (; myös "Kórinthoksenlahti") on Joonianmeren lahti, joka erottaa Peloponnesoksen niemimaan Keski-Kreikasta. Lahti yhdistyy Joonianmereen lännessä Patraksenlahden kautta. Idässä Korintinlahden pohjukassa on Korintin kannas, joka erottaa sen Saroninlahdesta. Kannaksen läpi on rakennettu Korintin kanava.
Lahden pituus on noin 130 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 8,4 ja 32 kilometrin välillä. Suurin syvyys on 935 metriä. Hallinnollisesti lahden pohjoisrannikko jakautuu Keski-Kreikan alueeseen kuuluvien Boiotian ja Fokiin kesken, ja etelärannikko Peloponnesoksen alueen Korinthian sekä Länsi-Kreikan alueen Akhaian kesken. Korintinlahden pohjoisrannalla sijaitsee Náfpaktoksen kaupunki (entinen Lepanto) ja kaakkoisrannalla Kórinthos (Korintti). Boise (joki)
Sawtoothvuorilta alkunsa saavista joen kolmesta päähaarasta pohjoinen ja keskinen ovat noin 80 kilometrin pituisia ja eteläinen on noin 160 kilometriä pitkä. Pohjoishaaran alkulähteet ovat 2 460 metrin, keskihaaran 2 620 metrin ja etelähaaran 1 920 metrin korkeudella merenpinnasta. Évinos
Évinos (), antiikin Euenos () tai "Lykormas" (), on joki, joka virtaa Keski-Kreikassa. Sen pituuden ilmoitetaan olevan lähteestä riippuen 80–113 kilometriä. Joki saa alkunsa Artotínan kylän läheisyydestä Vardoúsia- eli Kórakas-vuorilta Fokiin alueyksikön alueella ja virtaa lounasta kohti halki Aitolia-Akarnanian alueyksikön alueen. Joki laskee Joonianmereen Patraksenlahden pohjoisrannikolla. Vähä Korentijärvi
Järvi on 500 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Siihen laskee neljä lyhyttä soiden kuivatusojaa, joista yksi tuo luoteen suunnasta suon vesiä. Järven laskuojaa lähtee kaakoisrannasta ja yhtyy 350 metrin jälkeen Korentiojaan noin 200 metriä Korentijärven alapuolella. Veden laskennallinen viipymä järvessä on järven mataluudesta johtuen 100 vain vuorokautta, vaikka sen valuma-alue on pieni. Korentijärvi sijaitsee vain 350 metrin etäisyydellä. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Järven lähiympäristössä on sijainnut vain yksi maatila, mutta sen lisäksi ranoihiin on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Niile johtaa tiet Pyörönmaalta tai Valkeakosken Vanhakylästä. Volta (joki)
Pendjari saa alkunsa 600 metrin korkeudesta Beninistä Natitingoun itäpuolelta. Sen pituus on 937 kilometriä ja valuma-alue 72 778 neliökilometriä. Se virtaa aluksi koilliseen ja sitten länteen ja lounaaseen muodostaen Beninin ja Burkina Fason välisen rajan. Togossa joki muuttuu jatkuvasti virtaavaksi ja saa nimen Oti. Käännyttyään kohti etelää se muodostaa osan Togon ja Ghanan rajasta. Orléansin piiritys
Loire-joen pohjoisen puolen kaupungit antautuivat yksi toisensa jälkeen englantilaisille joukoille muutamassa päivässä. Englantilaisten armeija käsitti noin 10 000 sotilasta. Sotaretken varsinainen kohde, Orleansin kaupunki, pysyi kuitenkin vahvana. Lopulta 12. lokakuuta englantilaiset asettuivat piirittämään kaupunkia. Piiritys oli hyökkääjän perinteinen keino käydä väsytyssotaa, ja eurooppalaiset olivat sen asiantuntijoita niin omien feodaalisotiensa kuin myös ristiretkistä saadun kokemuksen ansiosta. Englantilaiset katkaisivat Orleansin kaupungin asukkailta ja puolustajilta yhteydet ympäristöön. Kaupunkiin kohdistunut tulitus alkoi 17. lokakuuta, ja englantilaiset hyökkäsivät Loirejoen yli menevää siltaa Pont des Tourelles suojannutta Tourellesin linnoitusta vastaan 21. lokakuuta. Se ei onnistunut ensimmäisellä kerralla, mutta 24. lokakuuta tapahtunut uusi yritys tuotti tulosta. Samalla kuitenkin heidän komentajansa Salisburyn herttua haavoittui ja kuoli haavoihinsa muutamaa päivää myöhemmin. Onyx (joki)
Onyx on Etelämantereen pisin joki ja mantereen suurin virtaavan veden esiintymä. Se virtaa McMurdon kuiviin laaksoihin kuuluvassa Wrightin laaksossa runsaan kahdenkymmenen kilometrin matkan idästä länteen. Joki saa alkunsa alemmalta Wrightin jäätiköltä ja sen virtaussuunta on merestä poispäin. Leveä ja matala Onyx kerää laakson maapohjasta runsaasti suoloja ja laskee hypersuolaiseen Lake Vandaan, joskaan joen vesimäärä ei kaikkina vuosina riitä sinne saakka. Winnipegosisjärvi
Järvi on 195 kilometrin mittainen, ja sen vedenpinta on 254 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven enimmäissyvyys on 12 metriä. Järven nimi on johdettu creen kielen sanoista "win-nipi", "tummat vedet" ja pientä tarkoittavasta loppuliitteestä "osis". Pohjois-Amerikan maantiede
Pohjois-Amerikan suurimmat joet ovat Missouri (4 088 km pitkä), Mississippi (3 766 km), Rio Grande (3 034 km), Columbia (2 044 km) ja Saint Lawrence (3 058 km). Saint Lawrence yhdistää Suuret järvet Atlanttiin. Mantereen suurin järvi on Yläjärvi (82 100 km²). Saint Lawrence (joki)
Ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques Cartier löysi Saint Lawrencen suun Pyhän Laurentiuksen muistopäivänä vuonna 1535 ja nimesi joen pyhimyksen mukaan. Tutkiessaan joen yläjuoksua hän löysi sen varrelta kaksi irokeesikylää, Stadaconan ja Hochelagan, nykyisen Quebecin ja Montrealin paikalta. Ennen kuin Cartier’n antama nimi joelle vakiintui 1600-luvun alussa, eurooppalaiset käyttivät siitä nimeä "Rivière du Canada" ja mohawkit nimeä "Kaniatarowanenneh" eli ’suuri vesitie’.
Saint Lawrencella on ollut erittäin suuri merkitys Kanadan valtion syntymiselle ja kehittymiselle nykyiselleen. Ranskalaiset tutkimusmatkailijat, kauppiaat ja uudisasukkaat käyttivät sitä kulkuväylänä Pohjois-Amerikan sisäosiin. 1700-luvun puoliväliin mennessä suurin osa joen rannoista Montrealin ja Quebecin välillä oli jo asutettu ja valjastettu maanviljelyn käyttöön. Aluksi Saint Lawrencea pitkin kuljetettiin turkiksia sisämaasta rannikolle ja Eurooppaan; myöhemmin kauppatavaraksi vaihtui sahapuu. Vuonna 1959 valmistui Saint Lawrencen vesitie, sarja kanavia ja sulkuja, jotka yhdistävät joen ja Suuret järvet toisiinsa. Tämän jälkeen joesta muodostui nopeasti yksi maailman merkittävimmistä liikenneväylistä.
1900-luvulla tapahtuneen voimakkaan väestönkasvun ja teollistumisen myötä Saint Lawrencen vesi saastui pahoin. 2000-luvun alussa suoritetut tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että joen tila on kohentunut ja eliöpopulaatioiden määrä on kääntynyt nousuun lisääntyneen vesistönsuojelun ansiosta. Vornaisienjoki
Vornaisienjoki () on Suomenlahteen laskeva joki Leningradin alueella Venäjällä. Se saa alkunsa Länsi-Inkerin ylängöltä, virtaa Lomonosovin piirin ja Sosnovyi Borin kaupunkipiirikunnan alueen läpi luoteeseen ja laskee Kaprionlahteen Kirnun kylän luona, jota ennen siihen yhtyy Kaprionjoki. Joen pituus on 54 kilometriä, leveys 3–7 metriä ja syvyys 0,5–3 metriä. Limpopo (joki)
Limpopo on 1 770 km pitkä joki eteläisessä Afrikassa. Se saa alkunsa Krokotiilijokena () Witwatersrandissa Etelä-Afrikasta. Sieltä se virtaa aluksi pohjoiseen muodostaen osan Etelä-Afrikan ja Botswanan rajasta, itään muodostaen Etelä-Afrikan ja Zimbabwen rajan ja lopuksi kaakkoon Mosambikin läpi laskien Intian valtamereen. Limpopon suurin sivujoki Olifants laskee jokeen noin 200 km ennen Intian valtamerta. Ensimmäinen joella vieraillut eurooppalainen oli Vasco da Gama, joka nimesi sen vuonna 1498 "Espíritu Santo" -joeksi. Ormajärvi
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 63 miljoonaa kuutiometriä eli 0,063 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 9,6 metriä ja suurin syvyys on 29,4 metriä. Järvellä on yksi syvänne, joka on kuin 1,5 kilometriä pitkä ja yli 25 metriä syvä allas. Syvänteessä on useassa kohtaa 29 metriä syvää. Syvin kohta sijaitsee syvänteen eteläpäässä, joka on järven eteläosan keskellä. Orinansavotta
Pinnanmuodostukseltaan alue on kaakkoon viettävää loivasti kumpuilevaa moreenitasankoa. Siellä virtaavat Ortesjoen sivujoet Orlinka ja Rakitinka, Jaštšeran sivujoki Lutinka sekä Orinanjärveen laskeva Divenka. Vesistöistä suurin on 2,2 neliökilometrin laajuinen Orinanjärvi (ven. "Orlinskoje"). Hyötykaivannaisiin kuuluvat dolomiitti, hiekka, savi, turve ja sapropeeli. Kunnassa sijaitsee 777 hehtaarin laajuinen Rakitinkan rauhoitusalue. Oravareitti
Oravareitti on kanoottireitti Juvan ja Sulkavan välillä. Se sopii perhemelontaan. Se on myös Suomen ensimmäinen biologisesti tutkittu, maastoon merkitty vesiluontopolku. Reitin pituus on noin 57 km. Muutamaa lukuun ottamatta kaikki kosket ovat vaikeusasteeltaan 1. Orona
Orona on Kiribatin Phoenixsaariin kuuluva asumaton atolli. Sen pinta-ala on 3,9 km². Loiret
Loiret on Ranskan departementti numero 45, joka on nimetty Loiret-joen mukaan. Departementti sijaitsee Keski-Ranskassa Centren hallintoalueella, satakunta kilometriä Pariisista etelään. Departementti on pinta-alaltaan 6 775 neliökilometriä, ja siellä on 645 324 asukasta (2006). Loiret'n pääkaupunki on Orléans. Loiret on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 41 kantoniin ja 334 kuntaan. Orinoco
Orinoco on yksi Etelä-Amerikan pisimmistä joista. Sen pituus on 2 140 kilometriä. Orinocon alkulähteet ovat Parimassa, Venezuelan ja Brasilian rajalla, josta se virtaa pohjoiseen Kolumbian ja Venezuelan välistä rajaa pitkin, kunnes kääntyy itään. Se laskee Atlantin valtamereen Parianlahdessa laajana suistona (22 500 km²).
Orinoco on Venezuelan huomattavin joki ja useimmat maan tärkeimmistä joista ovat Orinocon sivujokia. Näistä suurin on Caroní, joka liittyy Orinocoon Puerto Ordazissa lähellä Lloviznan putouksia. Kapuas
Kapuas () on joki, joka virtaa Kalimantanissa eli Borneon saaren Indonesialle kuuluvassa osassa. 1 143 kilometriä pitkä Kapuas on Indonesian pisin joki. Se saa alkunsa saaren keskiosan vuoristosta, virtaa länteen Länsi-Kalimantanin provinssin läpi ja laskee Etelä-Kiinan mereen. Kapuasjoki on suurimmalta osaltaan purjehduskelpoinen, ja se muodostaa tärkeän vesiväylän. Ennen mereen laskemistaan joki muodostaa suuren soisen suistoalueen. Suurin kaupunki joen varrella on Länsi-Kalimantanin pääkaupunki Pontianak. Ruotsin maantiede
Ruotsin merialueilla ja sisävesissä on 221 800 saarta. Suurimmat saaret ovat Gotlanti, Öölanti, Orust, Hisingen ja Värmdö. Suurimmat järvet ovat Vänern, jonka vesipinta-ala on 5 585 km, Vättern 1 912 km, Mälaren 1 140 km ja Hjälmaren 484 km. Pisimpiin jokiin kuuluvat Klarjoki–Götajoki 720km (joista 520 km Ruotsin puolella), Muonionjoki-Tornionjoki 570 km, Daljoki 520 km, Uumajanjoki 460 km, Luulajanjoki 450 km ja Ångermanjoki 450 km. Angítis
Angítis (, myös "Aggítis") on joki, joka virtaa Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen pituus on 75 kilometriä. Joki saa alkunsa Angítiksen kylän läheltä Prosotsánin kunnasta ja se laskee Strymónas-jokeen lähellä Mýrkinoksen kylää Néa Zíchnin kunnassa. Angítis on Strymónaksen merkittävin sivujoki.
Angítis-joki kulkee osan matkasta rotkossa ja sen varrella on useita jokiluolia. Myös joen alkulähde on luolassa Angítiksen kylän pohjoispuolella. Luola on yli 500 metriä pitkä ja sitä on tutkittu muun muassa vuosina 1952 ja 1978. Angítiksen luolan suurin kammio on 120 metriä pitkä, 65 metriä leveä ja 45 metriä korkea. Luolassa on lukuisia tippukiviä. Sieltä on tehty asutukseen viittaavia löytöjä paleoliittiselta kaudelta. Löydät ovat Dráman arkeologisessa museossa. Joen varrella sijaitsee myös muun muassa Alistrátin luola. Evenlode
Evenlode on noin 64 kilometriä pitkä Thamesin sivujoki Gloucestershiren ja Oxfordshiren kreivikuntien alueilla Englannissa. Joki saa alkunsa Moreton-in-Marshin lähistöllä Cotswoldsin kukkuloilla ja virtaa kaakkoon Stow-on-the-Woldin, Charlburyn, Bladonin ja Cassingtonin pikkukaupunkien halki. Bladonissa Evenlodeen liittyy sen suurin sivujoki Glyme. Evenlode laskee Thamesiin noin viiden kilometrin päässä Oxfordista. Luoteisterritoriot
Alueella ovat Iso Orjajärvi ja Iso Karhujärvi, ja sitä halkoo suuri Mackenziejoki, joka laskee Pohjoiseen jäämereen. Luoteisterritorioiden pääkaupungin aseman sai vuonna 1967 "Yellowknife" Ison Orjajärven pohjoisrannalla. Kaupungssa on 18 028 asukasta. Korkein vuori on Mount Nirvana Yukonin rajalla. Val Ferret
Laaksokokonaisuuden idänpuoleiset vuoret ovat suurimmilta osin 2 000–3 000 metrin korkuisia, kun taas länsipuolella osa huipuista yltää yli 4 000 metriin merenpinnan tasosta. Italian puoleisen laakson pohjalla virtaa Dora di Ferret -joki, joka laskee Aostan laakson Dora Balteaan. Sveitsin puoleisen laakson pohjalla virtaa Drancejokeen laskeva Drance de Ferret. Keltainenjoki
Keltaisenjoen keskijuoksun pituus on noin 2 900 kilometriä ja valuma-alue noin 60 000 km². Keskijuoksu virtaa ensin koilliseen läpi Ningxian hiekkaperäisen maan ja Ordosin aavikon läpi. Noin 880 kilometrin jälkeen joki kääntyy itään ja kulkee Sisä-Mongolian läpi noin 800 kilometrin verran. Tämän jälkeen joki kääntyy terävästi etelään muodostaen Shanxin ja Shaanxin maakuntien rajan. Täällä joki laajenee huomattavasti kun siihen yhdistyvät sen kaksi suurta sivuhaaraa, Fen- ja Weijoki. Weijoen yhtymäkohdassa Keltainenjoki kääntyy jälleen terävästi itään. Suurin osa Keltaisenjoen keskijuoksun alueesta on lössiylänköä. Keskijuoksu päättyy Pohjois-Kiinan tasankoon Zhengzhoun kaupungin paikkeilla. Trent
Trent on yksi Englannin tärkeimmistä joista. Se alkaa Penniineiltä Staffordshiressa ja virtaa Midlandsin läpi kunnes liittyy Ouseen muodostaakseen Humberin estuaarin, joka purkautuu Pohjanmereen. Joki on 274 kilometriä pitkä, ja sen valuma-alue on 10 440 neliökilometriä. Oinasjärvi (Orivesi)
Järven pinta-ala on 12,7 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylängöllä Harovuoren juurella mäien ympäröimänä. Harovuoren rinteet laskeutuvat järven länsirantaan. Vuoren huippu kohoaa 75 metriä järven vedenpinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvelle johtaa valtatieltä 9 kärrypolku. Neisse
Neisse (, , , on Oderin sivujoki. Sen lähteet ovat Jizera-vuoristossa Tšekissä, josta se virtaa Saksan ja Puolan rajajokena laskien Oderiin lähellä Gubenin kaupunkia. Yhdessä Oderin alajuoksun kanssa se muodostaa Oder–Neisse-linjan. Kokonaisuudessa 256 kilometriä pitkän joen valuma-alue käsittää 4 297 neliökilometrin alan. Jämsän reitti
Jämsänvedeltä alaspäin vesistöä nimitetään Wanhan Witosen melontareitiksi, ja se koostuu pienistä järvistä, joista ja koskista, jotka ovat kohtuullisen helppoja melottavia. Reitin varrella vaihtelevat erämaaluonto ja rakennettu kulttuurimaisema. Melontareitin kokonaispituus on 75 km. Wanha Witonen on saanut nimensä vuonna 1909 käyttöönotetusta arkkitehti Eliel Saarisen suunnittelemasta viiden markan setelistä. Setelin keskellä kuvattu järvimaisema on maalattu Jämsänkosken Rasuanniemestä. Ozerós
Ozerós () eli Galítsa (Γαλίτσα) on järvi läntisessä Keski-Kreikassa. Sen pinta-ala vaihtelee noin 9,5–11,0 neliökilometrin välillä. Järvi on suurimmillaan noin 5,2 kilometriä pitkä ja noin 2,7 kilometriä leveä, ja sen suurin syvyys on 10 metriä.
Järvi sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella noin 110 metrin korkeudella merenpinnasta, linnuntietä noin 16 kilometriä länteen Agrínion kaupungista. Sen pohjoispuolella sijaitsee Amvrakía-järvi ja koillispuolella Strátoksen tekojärvi. Garonne
Garonne (, , ) on joki Lounais-Ranskassa ja Pohjois-Espanjassa. Se on 575 kilometriä pitkä. Joki saa alkunsa Val d'Aranista Pyreneiltä Espanjan puolelta ja laskee Atlantin valtamereen Biskajanlahteen. Sen suulla on pitkä estuaari, Gironde. Suurimmat kaupungit, joiden läpi joki virtaa, ovat Toulouse ja Bordeaux. Aóos (järvi)
Aóos-järvi sijaitsee Ioánninan alueyksikön alueella noin metrin korkeudella merenpinnasta, linnuntietä noin 26 kilometriä koilliseen Ioánninan kaupungista ja noin 11 kilometriä luoteeseen Métsovon kaupungista. Järvi on luotu patoamalla Aóos-joki, josta se on saanut nimensä. Patoja on yhteensä seitsemän ja niistä suurimman korkeus on 78 metriä. Padot valmistuivat vuonna 1987. Järvi tunnetaan myös nimellä ”Aóoksen lähteiden järvi” (Λίμνη Πηγών Αώου, "Límni Pigón Aóou"). Järven alue on osa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa. Orléans
Orléans on Loiret’n departementin pääkaupunki Ranskassa. Vuonna 2006 Orléansin asukasluku oli 113 130. Ranskan pisin joki, Loire, virtaa kaupungin läpi. Arkansas (joki)
Arkansas [] on Mississippin pisin sivujoki ja Yhdysvaltain neljänneksi pisin joki. Se alkaa Coloradosta Kalliovuorilta ja virtaa läpi Kansasin, Oklahoman ja Arkansas'n osavaltion. Joki on 2 350 kilometriä pitkä. Merkittäviä kaupunkeja, joiden läpi joki virtaa, ovat Wichita (Kansasissa), Tulsa (Oklahomassa) ja Little Rock (Arkansas'ssa). Aurajoki
70 kilometrin pituinen Aurajoki saa alkunsa Oripään harjualueelta, josta se virtaa Pöytyän, Auran, Liedon ja Kaarinan kautta Turkuun, jossa se kulkee läpi kaupungin keskustan laskien Saaristomereen. Putouskorkeutta joella on 70 metriä ja sen virtaama on noin 7 kuutiometriä sekunnissa. Mackenzie
Varsinainen Mackenziejoki on 1 738 kilometriä pitkä, ja se saa alkunsa Ison Orjajärven läntisestä haarasta läheltä Fort Providencea. Joen suu on noin 10 kilometriä leveä, mutta joki kapenee Fort Providencen kohdalla vain 825 metriä leveäksi. Oro
Oro (Northern Province) on maakunta Papua-Uudessa-Guineassa. Sen pääkaupunki on Popondetta. Maakunnan pinta-ala on 22 800 neliökilometriä ja asukasluku 186 309 (2011). Orajärvi (järvi Pellossa)
Orajärvi on noin kolme kilometriä pitkä ja kilometrin leveä. Luoteispäästä alkaa Orankijoki, jota pitkin järvi laskee Naamijokeen ja edelleen Tornionjokeen. Sveitsi
Monet Euroopan suuret joet saavat alkunsa Sveitsin Alpeilta. Rhônen alkujäätikkö on Valais’ssa. Reinin ja Tonavan sivujoen Innin alkujoet ovat Graubündenissä. Pojoen sivujoki Ticino laskee Maggiorejärven kautta etelään. Sveitsin alueen pisimmät joet ovat Rein, 375,5 kilometriä, Aare, 288,2 kilometriä ja Rhône, 266,3 kilometriä. Loúros (joki)
Loúros () on joki, joka virtaa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Sen pituus on 80 kilometriä. Joki saa alkunsa Tómaros-vuorelta ja se laskee Joonianmereen kuuluvaan Amvrakikóslahteen.
Tómaros-vuorelta Loúros virtaa etelään Thesprotikón ja Xerovoúnin vuorten halki sekä läpi Filippiádan tasangon. Laskiessaan Amvrakikóslahteen joki muodostaa yhdessä Árachthos-joen suiston kanssa laajan suisto- ja kosteikkoalueen, jonka koko on noin 450 neliökilometriä, ja se on merkittävä osa alueen ekosysteemiä. Loúroksen kylä sekä Prévezan kunnan Loúroksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, ovat saaneet nimensä joesta. Ouluvesi
Järven pinta-ala on 396 hehtaaria eli 4,0 neliökilometriä. Se on 7,3 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä, mutta järvi on kuitenkin moniosainen. Kantatie 68 kulkee Ähtäristä järven länsirantaan pitkin pengertie, jossa on sillan alla 50 metriä pitkä aukko. Saman salmen pohjoispäässä sen ylittää taajamasta tulevan kadun pengertie, jossa on sillalle tehty 20 metrin aukko. Siltojen väliin jää 800 metriä pitkä salmi. Siltojen pohjoispuolelle jää järven pohjoisosa ja eteläpuolelle eteläosa, joka on suurin järvenosa. Pohjoisosassa on luoteeseen työntyvä 1,5 kilometriä pitkä Laajalahti, joka on hyvin kapea. Myös sen poikki kulkee pengerretty tie. Lahdensuun vieressä sijaitsee lyhyt Keihäsniemi, jonka vieressä on Kuikanlahti. Lahti jatkuu etelään 800 metrisenä Niemenpäänlahtena. Lahti kiertää noin 40 metriä korkean Mustikkavuoren taakse. Siltojen eteläpuolelle jää vielä 4,3 kilometriä järveä jäljelle. Suuren Hyvölänsaaren takaa aukeaa järvenselkä, josta työntyy länteen Hyvölänlahti. Järvenselän eteläosassa aukeaa Kaijanniemen takana järven eteläpää, missä laskee Inhanjoki Ryötönsaaren kummaltakin puolelta järveen. Iso Orjajärvi
Iso Orjajärvi () on Kanadan Luoteisterritorioiden toiseksi suurin järvi Ison Karhujärven jälkeen ja Pohjois-Amerikan syvin järvi (614 m). Sen pituus on 480 km ja leveys suurimmillaan 109 km. Järven pinta-ala on 27 200 km² ja tilavuus 1 580 km³. Järven laskujoki on Kanadan pisin joki, Beaufortinmereen laskeva Mackenzie. Järven nimi on peräisin pohjoisamerikkalaisesta Slavey-intiaanikansasta. Keltainenjoki
Keltainenjoki eli Huanghe (yksink.: 黄河; perint.: 黃河; pinyin: Huánghé; Wade–Giles: Hwang-ho) on 5 464 kilometrin pituinen ja Kiinan toiseksi pisin joki. Sitä pidempi on vain Jangtse. Nimensä joki on saanut vedestään, joka kuljettaa mukanaan runsaasti sedimenttejä, jotka värjäävät joen veden kellanruskeaksi. Keltaisenjoen alkulähteet ovat 4 500 metrin korkeudessa Bayan Har Shan -vuorten pohjoisrinteellä Tiibetin ylängöllä Qinghain maakunnassa. Or (joki)
Or ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 18 600 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen. Taulukossa on lueteltu suurimmat sivujoet (osa tiedoista puuttuvat): Saint Lawrence (joki)
Quebecin kaupungissa Saint Lawrencen uoma kapenee ja sen ylle kohoaa sata metriä korkea Cap Diamantin niemi. Niemen jälkeen joki levenee ja jakaantuu kahdeksi haaraksi, joiden väliin jää yli 30 kilometriä pitkä Île d’Orléansin saari. Saaren itäisimmästä kärjestä alkaa Saint Lawrencen estuaari, jossa makea jokivesi sekoittuu Atlantilta purkautuvaan kylmään meriveteen. Estuaari laajenee suppilomaisesti kohti merta ja sen alueella on voimakas vuorovesi-ilmiö. Korintin kanava
Korintin kanava on louhittu kalkkikivikallioon kannaksen kapeimpaan kohtaan, ja sen pituus on 6,35 kilometriä. Se kulkee kannaksen poikki viivasuorasti, ja sen länsipää on Korintinlahdella Kórinthoksen kaupungin Poseidonían kaupunginosan pohjoispuolella ja itäpää Saroninlahdella Isthmían kylän kohdalla. Kanava kulkee pääosin Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnan alueella sekä sen ja Kórinthoksen kunnan rajalla. Kanavan leveys on yläosassa eli maanpinnan tasolla noin 24,6 metriä ja vedenpinnan tasolla noin 21,3 metriä, ja sen seinämien korkeus on suurimmillaan noin 80 metriä. Näin se muodostaa syvän kuilun. Rakennettaessa poistettiin 12 miljoonaa kuutiometriä maata. Kanavassa on vettä noin 7,5–8 metrin syvyydeltä. Veden virtauksen suunta kanavassa vaihtuu noin kuuden tunnin välein. Vuorovesi aiheuttaa veden pinnan korkeuteen noin 60 cm muutoksen. Kyrösjärven alue
Mylly-Kartun joen valuma-alue on pinta-alaltaan 63 km². Sen laskujoki on noin 13 km pitkä Mylly-Kartun joki, jolla on muutama sivuhaara. Valuma-alueella on 10 järveä ja lampea ja patolampi sekä laajahkoja turvetuotantoalueita. Pääuoma alkaa Uurasjärveltä ja virtaa Pukaran ja Mettälänperän kautta Teikankaalle, missä se virtaa Teijärven läpi, ja jatkaa pari kilometriä pohjoiseen, missä se kääntyy valtatien 3 alta Kyrösjärven Uuraslahteen. Ennen alituspaikka siihen yhtyy vasemmalta Ahvenlammen laskuoja. Teijärven yläpuolelle siihen yhtyy oikealta Innalan kylästä etelästä virtaava Harjasjärven laskuoja. Vain 400 metriä ylempänä pääuomaan yhtyy vasemmalta pienen Hulolammen ja pienemmän Paskolammen yhteinen laskuoja. Pian sen jälkeen, missä Noro-oja muuttu Mylly-Kartun joeksi, yhtyy siihen oikealta järvetön laskuoja, joka tuo vettä Vähäjärven suolta ja Luomajärven pelloilta. Joen latvajärvenä voidaan pitää Uurasjärveä, josta Noro-oja alkaa. Se laskee Uurasjärven jälkeen 300 metrin pituisen lammen läpi, ja myöhemmin kuivatetun Pukaralammin peltojen läpi, ja lopuksi yhtyy Suuriniemenlammiin. Tähän osuuteen yhtyy vasemmalta Hangasjärven laskuoja. Uurasjärveen laskee sellaisia ojia, joihon yläjuoksulla sijaitsevien turvetuotantoalueiden laskuvedet yhtyvät. Tuotantoalueiden takana sijaitsevat pienet Lauttalammit. Kráthis
Kráthis () on joki, joka virtaa Akhaiassa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen pituus on noin 40 kilometriä. Joki saa alkunsa Aroánia-vuorilta läheltä Zaroúchlan kylää ja se laskee Korintinlahteen lähellä Paralía Porovítsiksen ja Kráthin kyliä.
Pausaniaan mukaan Calabrian Krathis-joki (Crathis) sai nimensä Akhaian Krathiksesta. Mississippi (joki)
Mississippillä on noin 250 sivujokea. Niistä suurimmat ovat Missouri, Ohio ja Arkansas.
Mississippi voidaan jakaa fyysisten piirteiden mukaan neljään osaan. Minnesotassa Itascajärveltä Saint Pauliin asti joki on kirkas ja virtaa alavan maaseudun, järvien ja marskimaan läpi. Saint Paulista alkaen joki soveltuu laivaliikenteelle. Toinen osa ulottuu Saint Paulista Missourijoen haaraan lähelle St. Louisia. Tällä osuudella joki virtaa kalkkikivijyrkänteiden välissä ja saa lisää vettä Minnesotan, Wisconsinin, Illinoisin ja Iowan lukuisista sivujoista. Joen kolmas osa on 320 kilometriä pitkä ja päättyy Ohiojoen haaraan. Tällä osuudella Missourin mutainen vesi värjää joen tummaksi. Koska Ohiojoessa virtaa enemmän vettä kuin Mississippissä, Mississippi kasvaa Ohiojoen haaran kohdalla yli kaksinkertaiseksi. Loppumatkalla Mississippi virtaa hitaasti, usein 2,4 kilometriä leveänä ruskeana jokena Meksikonlahteen laajan suiston kautta New Orleansin kaakkoispuolella. Se on alajuoksullaan mutkitteleva lietejoki, joka jättää jälkeensä tyypillisiä vesimuodostelmia kuten juoluoita, järviä ja soita. Syväri
Syväri (, ) on 224 kilometrin pituinen joki, joka laskee Euroopan toiseksi suurimmasta järvestä Äänisestä Euroopan suurimpaan järveen Laatokkaan. Se muodostaa osan Vienanmeren-Itämeren vesitiestä sekä suuremmasta Volgan–Itämeren vesitiestä, joka myös yhdistää Moskovan ja Pietarin kaupungit. Joki kuuluu osana Marian ja Stalinin kanavistoa.Reitti on talvella noin viisi kuukautta jäässä. Wyoming
Wyoming sijaitsee Yhdysvaltojen luoteisosassa Kalliovuorten alueella. Osavaltion kokonaispinta-ala on 253 325 km², josta maata on 251 201 km² ja vesistöjä 2 124 km². Idästä länteen mitattuna osavaltio on pituudeltaan enimmillään 587 km ja etelästä pohjoiseen 426 km. Wyomingin itäinen kolmasosa kuuluu Suuriin tasankoihin lopun kuuluessa Kalliovuorten alueeseen. Keskimääräinen korkeus merenpinnasta osavaltion alueella on 2 044 metriä, mikä tekee Wyomingista keskimäärin Yhdysvaltojen toiseksi korkeimman osavaltion Coloradon jälkeen. Korkein kohta on Wyomingin länsiosassa sijaitseva Gannett Peak, joka kohoaa 4 210 metrin korkeuteen. Idän tasankoalue on Black Hillsin aluetta lukuun ottamatta pinnanmuodoiltaan paljon länsiosia tasaisempi. Osavaltion matalin kohta on 945 metriä merenpinnasta ja paikka sijaitsee osavaltion koillisosassa. Osavaltion suurin järvi on Yellowstone, joka sijaitsee Yellowstonen kansallispuiston keskiosissa. Grand Tetonin kansallispuistossa sijaitsee kaksi pienempää järveä, Jackson ja Jenny. Yhtä lukuun ottamatta kaikki Wyomingin merkittävät joet saavat alkunsa osavaltion alueelta. Green-joki virtaa Montanaan, Snake-joki Idahoon, Belle Fourche- ja Cheyenne-joet Etelä-Dakotaan ja Niobrara- sekä Bear-joet Nebraskaan. Poikkeusjoki on North Platte, joka virtaa Wyomingiin Coloradosta kulkien osavaltion poikki Nebraskaan. Mahnalanselän alue
Matalusjoen valuma-alue, jonka pääuomaa Matalusjokea (pituus 12,5 km) kutsutaan yläjuoksulla "Pinsiönjoeksi", on pinta-alaltaan 49 km² ja siinä on 13 järveä tai lampea. Matalusjoki on yli 11 kilometriä pitkä ja saa alkuunsa Pinsiön­kankaalta ja laskee Jokisjärven pohjoispäähän. Keskijuoksulla joki ohittaa Pikku-Mataluksen, johon laskevat läntinen Heinijärvi ja Heinilammi sekä omasta ojastaan läntinen Hangaslammi ja itäinen Hangaslammi. Blummanojaan laskevat Toivasjärven, Korpijärven ja Nuijalammin ojat. Kivikesku laskee Pertunkorvenojaa myöten Matalusjoen ja Pinsiönjoen nimenvaihtumiskohtaan. Siihen laskevat Oksilammi, Iso Lehmijärvi, Pikku Lehmijärvi, Vähä-Kaita ja Kilpilammi. Ems
Ems (, ) on joki luoteisessa Saksassa. Se saa alkunsa Nordrhein-Westfalenin osavaltion Schloß Holte-Stukenbrockista ja virtaa läpi Ala-Saksin. Joki laskee Pohjanmereen Dollartin lahteen Emdenin kaupungin alueella. Sen pituus on 371 kilometriä. Suurimpia kaupunkeja joen varrella ovat Emden, Rheine ja Gütersloh. Mylopótamos (joki)
Mylopótamos (Μυλοπόταμος, ”Myllyjoki”) eli Geropótamos (, ”Pyhä joki”), antiikin "Oaksis" (), on joki, joka virtaa Réthymnon alueyksikön alueella Kreetan saaren pohjoisosassa Kreikassa. Sen pituus on 32 kilometriä. Joki saa alkunsa Ída- eli Psiloreítis-vuoristosta läheltä Anógeian kaupunkia ja virtaa sieltä kohti luoteista. Se laskee Egeanmereen kuuluvaan Kreetanmereen saaren pohjoisrannikolla lähellä Lávriksen kylää Mylopótamoksen kunnassa. Or (joki)
Joen ympäristö on aroa tai puoliaavikkoa, jonka ilmasto on mannermainen. Silloin alueella sataa kesällä vain vähän, mutta talvet ovat kylmiä ja vähälumisia. Joen virtaamasta 95% saadaan sulavasta lumesta, joka yhdessä jäidenlähdön kanssa maalis- ja huhtikuun vaihteessa aiheuttavat suurtulvan, joka kestää huhtikuun ja toukokuun ajan. Tulva leviää alavalla tasangolla kauaksi uomastaan ja tulvan hellitettyä, jää joen vedenpinta matalalle ja kuluttaa itselleen kapean uoman. Joki jäätyy uudelleen lokakuussa tai marraskuussa. Joen virtaama on keskimäärin (MQ) 21,3 m³/s kohdassa, joka on 61 kilometriä joensuusta. Néstos
Néstos-joen pituus Bulgarian puolella on noin 126 kilometriä ja Kreikan puolella noin 130 kilometriä. Lähdekorkeus Bulgarian vuorilla on 2 925 metriä. Néstoksen suurin sivujoki on Dospat eli Despátis, joka virtaa pääosin Bulgarian alueella. Bulgariassa joki erottaa Rila- ja Pirinvuoret Rodópivuorista. Bulgarian ja Kreikan rajalla joki kulkee Rodópien läpi. Joki kiemurtelee vuoriston läpi muodostaen kapean solan (Stená Néstou). Kreikan puolella joki toimii kreikkalaisen Makedonian ja Länsi-Traakian eli kreikkalaisen Traakian rajajokena. Se kulkee Dráman alueyksikön alueella sekä Kaválan ja Xánthin alueyksiköiden rajalla. Néstoksen kunta on saanut nimensä joesta. Laskiessaan mereen joki muodostaa laajan suistoalueen eli deltan, jonka suojellut metsiköt tunnetaan myös turkkilaisaikaisella nimellä Kotzá Ormán (”Suuri metsä”). Suisto ja metsä ovat osa Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuistoa. Vienanjoki
Vienanjoki on 744 kilometriä pitkä. Sen alkukohdaksi katsotaan Suhonan ja Jugin yhtymäkohta Vologdan alueen itäosassa. Sieltä se virtaa pääasiassa luoteeseen kohti Vienanmerta. Muita merkittäviä Vienanjokeen laskevia jokia ovat Pinega, Uftjuga, Vaga, Vajenga, Vytšegda ja Jemtsa. Viena- ja Suhonajokien yhteinen pituus on 1302 kilometriä. Kósynthos
Kósynthos (), antiikin Kossinites (, ), on joki, joka virtaa Länsi-Traakiassa Kreikassa. Sen pituus on 55 kilometriä. Joki saa alkunsa Koúla-vuorten Chaïntoú-vuorelta. Se kulkee Xánthin kaupungin läpi ja laskee Vistonída-järveen. Oder
Oder (puolaksi ja tšekiksi "Odra", saksaksi "Oder") on 854 km pitkä joki, joka virtaa Tšekin, Puolan ja Saksan valtioiden alueella. Joki alkaa Tšekin Määristä, josta se virtaa Puolan länsiosien kautta Saksaan ja laskee Itämereen. Oder muodostaa sivujokensa Neissen kanssa Puolan ja Saksan välillä rajalinjan, jota kutsutaan Oder–Neisse-linjaksi. Suurimmat kaupungit joen varrella ovat Wrocław ja Szczecin Puolassa sekä Ostrava Tšekissä. Árachthos
Árachthos () on joki, joka virtaa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Sen pituus on 110 kilometriä. Joki saa alkunsa pohjoisesta Píndos-vuoristosta ja se laskee Amvrakikóslahteen Joonianmeressä.
Árachthos virtaa Ártan kaupungin läpi. Kaupungin pohjoispuolella joessa on suuri Pournárin tekojärvi. Laskiessaan Amvrakikóslahteen joki muodostaa yhdessä Loúros-joen suiston kanssa laajan suisto- ja kosteikkoalueen, jonka koko on noin 450 neliökilometriä. Nikólaos Skoufáksen kunnan Árachthoksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä joesta. Kreikan maantiede
Peloponnesos muodostaa saarenkaltaisen niemimaan, joka yhdistyy varsinaiseen Manner-Kreikkaan luonnostaan ainoastaan koillisosassaan kapean Korintin kannaksen välityksellä. Manner-Kreikan ja Peloponnesoksen erottavat toisistaan Korintin- ja Saroninlahdet. Kannaksen poikki kulkee Korintin kanava. Nykyisin Korintinlahden yli on rakennettu sen länsipäässä Ríon–Antírrion silta. Peloponnesos on vuoristoista aluetta, jossa on jonkin verran rannikkotasankoja ja jokilaaksoja. Korkein vuori on Taÿ́getos ja tärkeimmät joet Evrótas ja Alfeiós. Suurimmat kaupungit ovat Patras ja Kalamáta. Kifisós (Boiotia)
Kifisós (), antiikin Kefissos () on joki, joka virtaa Keski-Kreikassa. Sen pituus on 60 kilometriä. Joki saa vetensä Parnassós-, Gkióna- ja Oíti-vuorilta ja virtaa halki Boiotian tasangon. Alun perin joki laski Kopaḯda- eli Kopaisjärveen, joka kuivattiin vuonna 1887. Nykyisin Kifisós laskee keinotekoista uomaa pitkin Ylíki-järveen.
Kifisós virtaa Fokiin, Boiotian ja Fthiotiin alueyksiköiden alueella. Joki ohittaa muun muassa Livadeián ja Orchomenóksen kaupungit. Berensjoki
Berensjoki () on joki Manitoban ja Ontarion provinssien raja-alueella Kanadassa. Joki alkaa Ontarion puolelta Pringlejärvestä ja virtaa Berens-, Pikangkum-, Barton-, Stout-, Sharpstone-, Moar- ja Fishingjärvien kautta Little Grand Rapidsin kylän luona sijaitsevaan Familyjärveen ja siitä edelleen Horseshoejärven kautta Winnipegjärveen. Horseshoejärven alapuolella joki haaraantuu kahdeksi erilliseksi uomaksi, Berensjoeksi ja Etomamijoeksi. Uomat yhtyvät Berens Riverin kylän itäpuolella ennen Winnipegjärveä. Ošta
Kunnan eteläosa kuuluu Vepsän ylänköön ja pohjoisosa Äänisen alankoon. Idässä sijaitsee 304 metrin korkeuteen kohoava Malgora. Joet kuuluvat etupäässä Ääniseen laskevien Oštan ja Vodlitsan valuma-alueisiin. Kunnan lounaiskulmassa Tukšajoki virtaa kohti Laatokkaa. Suurimmat järvet ovat Äänisen ohella Megorskoje, Šimozero ja Jandozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, hiekka, sora, rakennuskivi ja tulenkestävä savi. Kunnan alueella sijaitsee 85,53 neliökilometrin laajuinen Šimozeron rauhoitusalue. Suunnitteilla on Megran järvialueen rauhoitusalueen sekä Vologodskoje Poozerje -nimisen luonnonpuiston perustaminen. Laukaanjoki
Laukaanjoki (myös "Laukaa", vatjaksi "Laugaz, Laukaa jõtši", ) on joki Novgorodin ja Leningradin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 353 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 13 200 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus 60 kilometrin päässä joen suusta on 93 kuutiometriä sekunnissa. Keskijuoksulla leveys on 50–100 metriä ja joen suussa jopa 500 metriä.
Joki saa alkunsa Tjosovon suoalueelta ja laskee Suomenlahden Laukaanlahteen. Korkean veden aikaan se laskee Rosonajoen kautta myös Narvanjoen suuhun. Joessa on jääpeite joulukuun alkupuolelta huhtikuun alkuun. Tärkeimmät sivujoet ovat Ortesjoki, Jaštšera, Lemusajoki, Saba ja Ruutainjoki. Pineiós (Peloponnesos)
Pineiós (), antiikin Peneios, on joki, joka virtaa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen pituus on 70 kilometriä. Joki saa alkunsa Erýmanthos-vuorelta ja se laskee Joonianmereen lähellä Gastoúnin kaupunkia.
Pineiós virtaa läpi Eliksen tasangon. Joki on padottu Kéntron kylässä. Patoallas muodostaa Pineióksen tekojärven. Pineióksen kunta ja Ilídan kunnan Pineían kunnallisyksikkö ovat saaneet nimensä joesta. Brasilian maantiede
Amazonasin alangon suurin ja tärkein vesireitti on Amazonjoki, josta käytetään Brasiliassa Manaukseen saakka nimeä Solimões. Joki saa alkunsa Andeilta ja se on 6400 kilometriä pitkä. Jokeen yhdistyy yli 200 sivujokea, joista 17 on yli 1000 kilometriä pitkiä. Amazonjoki muodostaa sivujokiensa kanssa maailman suurimman vesistön, joka on kokonaispinta-alaltaan noin 7 miljoonaa neliökilometriä. Joki on lähes koko pituudeltaan useita kilometrejä leveä ja leveimmillään yli kymmenen kilometriä leveä. Suualueellaan joki jakautuu 200 kilometrin levyiseksi suistoalueeksi. Syvimmillään joki on lähes sata metriä syvä ja vesimäärältään se onkin maailman suurin joki. Joen kokonaiskorkeusero on 180 metriä, joka tarkoittaa vain muutamaa senttiä kilometrillä. Suhteellisen pienen korkeuseron vuoksi joessa ja sen sivujoissa on paljon mutkia ja haaroja, joten koko vesistö on täynnä haaroja, jotka aiheuttavat saaria. Amazonjoki on laajentunut järvimäiseksi useissa sivujokien suualueissa, kuten Rio Negron kohdalla. Näille paikoille muodostuu usein myös laguunimaisia järviä, jotka ovat yhteydessä jokeen.