Missä Otto Colliander syntyi?
Otto Immanuel Colliander
Otto Immanuel Colliander (9. huhtikuuta 1848 Valkeala – 17. joulukuuta 1924 Savonlinna) oli käytännöllisen teologian professorina 1883–1897, silloisen Kuopion hiippakunnan (josta myöhemmin tuli Oulun hiippakunta) piispana 1897–1899 ja Savonlinnan hiippakunnan (myöhemmin Viipurin ja Mikkelin hiippakunta) piispa 1899–1924.
Otto Wilhelm Klinckowström
Otto Wilhelm Klinckowström (10. joulukuuta 1778 Tukholma Ruotsi – 27. tammikuuta 1850 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen mutta Suomeen myöhemmin muuttanut kenraaliluutnantti, todellinen salaneuvos, hovimestari, vapaaherra ja taiteenkerääjä. Otto Strasser
Otto Strasser (myös muodossa Straßer) (10. syyskuuta 1897 Bad Windsheim, Saksan keisarikunta – 27. elokuuta 1974 München, Länsi-Saksa) oli saksalainen poliitikko ja kansallissosialistisen puolueen vasemmistosiiven jäsen, joka hylkäsi Adolf Hitlerin ajatukset ja perusti oman puolueryhmänsä. Hän joutui pakenemaan maasta 1938 ja pääsi palaamaan 1955. Strasser pyrki vielä uudestaan politiikkaan, mutta hänen puolueensa ei menestynyt vuoden 1957 vaaleissa. Otto Harbach
Otto Harbach, oik. Otto Abels Hauerbach (18. elokuuta 1873 Salt Lake City, Yhdysvallat – 24. tammikuuta 1963 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sanoittaja ja teatterikäsikirjoittaja. Hän oli aikansa tuotteliaimpia Broadway-sanoittajia ja kirjoitti sanat yli 40 musikaaliin. Hän kirjoitti paljon yhteistyössä sanoittaja Oscar Hammerstein II:n ja säveltäjien Rudolf Friml ja Jerome Kern kanssa. Otto Donner (kielitieteilijä)
Otto Donner (15. joulukuuta 1835 Kokkola – 17. syyskuuta 1909 Helsinki) oli Helsingin yliopiston sanskritin ja vertailevan kielitieteen professori, kansallisten tieteiden organisaattori sekä kirkollisasiain toimituskunnan päällikkö (nyk. opetusministeriä vastaava tehtävä) ja senaattori Mechelinin senaatissa. Otto Andersson
Otto Andersson syntyi Ahvenanmaalla Vårdössä. Hänen vanhempansa olivat talollisia, ja isä Anders Otto Andersson oli herastuomari. Otto Andersson opiskeli Ahvenanmaan kansankorkeakoulussa Jomalassa vuosina 1895–1896 ja suoritti kanttori-urkurin tutkinnon Turussa vuonna 1900. Tämän jälkeen hän muutti Helsinkiin opiskelemaan Helsingin musiikkiopistoon. Andersson ei ollut suorittanut ylioppilastutkintoa, mutta hän sai erivapauden perusteella opiskella Helsingin yliopistossa musiikkitiedettä ja kansanrunoudentutkimusta. Otto Diels
Otto Paul Hermann Diels (23. tammikuuta 1876 – 7. maaliskuuta 1954) oli saksalainen kemisti joka sai kemian Nobelin palkinnon vuonna 1950 yhdessä oppilaansa Kurt Alderin kanssa Diels–Alder-reaktion keksimisestä Dielsin-Alderin reaktio liittyy dieenien (eli sellaisten alkeenien, joissa on kaksi kaksoissidosta) synteesiin. Tutkimustulos on auttanut monien monimutkaisten aineiden kuten luonnonkumin synteettisessä jäljittelyssä ja parantelussa.
Diels kirjoitti vuonna 1907 oppikirjan "Johdatus orgaaniseen kemiaan" (Einführung in die organische Chemie), josta tehtiin viisitoista laitosta. Otto Wille Kuusinen
Kuusinen syntyi kyläräätäli Wilhelm Juhonpoika Kuusisen perheeseen Laukaassa 1881. Hänen äitinsä Sofia Kuusinen kuoli pojan ollessa yksivuotias ja perhe muutti Jyväskylään. Jyväskylässä Wilhelm Kuusinen alkoi vaurastua 1880-luvun jälkipuoliskolla. Hän myi räätälinliikkeensä vuonna 1891, ja hänestä tehtiin liikkeen toimitusjohtaja, jolla oli enimmillään jopa 11 alaista. 1890-luvun alussa yhtiö ajautui kuitenkin konkurssiin. Epäonni jatkui, sillä Wilhelm menetti terveytensä ja työkykynsä sairastuttuaan keuhkotautiin. Hän kuoli 44-vuotiaana tammikuussa 1896. Perhe jäi käytännössä täysin varattomaksi. 14-vuotias Otto Wille ja hänen kaksi sisarustaan jäivät orvoiksi. Heidän huoltajakseen jäi äitipuoli Maria (o.s. Sillman), Wilhelm Kuusisen toinen vaimo. Luettelo Anne Frankiin liittyvistä henkilöistä
Otto Frank syntyi 12. toukokuuta 1889. Otto ja Edith Frank menivät naimisiin toukokuussa 1925 ja tuolloin he asuivat Frankfurtissa. Otto oli asunut myös New Yorkissa ja Amsterdamissa sekä opiskellut taidehistoriaa Heidelbergin yliopistossa. Hänellä oli kaksi veljeä ja yksi sisko. Hän meni vuonna 1950 naimisiin Elfiriede "Fritzi" Geiringer-Markowitzin kanssa. Fritzi oli selvinnyt Auschwitzista, mutta menettänyt poikansa ja miehensä Mauthausenissa. Myös Otto oli ollut Auschwitzissä. Otto Frank kuoli 1980 Sveitsissä. Henry Oliver Rinnan
Rinnan oli syntynyt Norjan Levangerissa kahdeksasta lapsesta vanhimpana. Hän oli lyhytkasvuinen (161 cm) ja kärsi lapsuudessaan yksinäisyydestä. Hän työskenteli jossakin vaiheessa sedälleen, mutta sai potkut varastamisesta. Sodan alussa hän työskenteli Norjan armeijassa kuorma-auton kuljettajana. Hän yritti myös värväytyä vapaaehtoiseksi Suomen talvisotaan, mutta hylättiin huonon fyysisen kunnon vuoksi. Gestapoon hänet värvättiin kesäkuussa 1940. Ryhmän päämaja syyskuusta 1943 oli Jonsvannsveien 46 Trondheimissa. Albert Niemann (kemisti)
Albert Niemann syntyi opettajan perheeseen Goslarissa Hannoverin kuningaskunnassa nykyisen Ala-Saksin kaakkoisosassa. Vuodesta 1852 hän aloitti kemian opinnot Friedrich Wöhlerin opastuksella Göttingenissä ja ryhtyi sittemmin tämän apulaiseksi. Kun itävaltalainen seikkailija Karl von Scherzer oli vuonna 1859 tuonut Novara-Expedition-matkalta Wöhlerin pyynnöstä nipun kokalehtiä Göttingeniin, Niemann uutti siitä kokaiinin ja antoi sille mainitun nimen. Koetulokset julkaistiin 1860 artikkelissa "Über eine neue organische Base in den Cocablättern". Aldo Colliander
Aldo Mamadou Nidaye Colliander (s. 4. kesäkuuta 1978) on ruotsalainen uransa lopettanut raskaan sarjan nyrkkelijä. Hän syntyi Senegalissa mutta muutti vuonna 1987 äitinsä kanssa Ruotsiin. Amatöörinä hän otteli 58 ottelua, joista hävisi vain 8. Colliander siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2002. Ammattilaisurallaan hän otteli 15 ottelua joista voitti 13 ja hävisi 2. Otto Vilmi
Otto Vilmi (6. heinäkuuta 1881 Oulu – 14. tammikuuta 1938 Petroskoi, Neuvostoliitto) oli Suomen Kommunistisen Puolueen toimitsija ja toimittaja. Ole Olsen
Olsen syntyi Hammerfestissa vuonna 1850 ja aloitti säveltämisen 5-vuotiaana. Vuonna 1870 hän siirtyi opiskelemaan Leipzigiin, jossa hän asui vuoteen 1874 saakka. Tuona aikana Olsen sävelsi sinfonian G-duurissa ja aloitti oopperan "Stig Hvide". Vuodesta 1874 lähtien Olsen toimi opettajana Oslossa, jossa hän vietti suurimman osan loppuelämästään. Olsen kuoli Oslossa vuonna 1927. Otto Andersin
Otto Andersin (11. marraskuuta 1866 Jyväskylä – 30. lokakuuta 1940 Pori) oli suomalainen kirjakustantaja. Hänen vanhempansa olivat jyväskyläläinen kirjakauppias ja farmaseutti Karl Ulrik Andersin (1826–1875) ja Jyväskylän kihlakunnantuomari Johan Ticcanderin tytär Maria Elisabet Ticcander. Otto Wächter
Vapaaherra Otto Gustav von Wächter (8. heinäkuuta 1901 Wien – 14. elokuuta 1949 Rooma) oli itävallansaksalainen juristi ja kansallissosialistinen poliitikko. Hän liittyi SA:han vuonna 1923, kansallissosialistisen puolueen Wienin osastoon 1930 ja SS:ään 1932 Gruppenführeriksi. Hän pääsi valtakunnankomissaariksi 23. toukokuuta 1938 – 30. huhtikuuta 1939 Arthur Seyss-Inquartin johtamaan sisäasiainministeriöön ja Saksan valloitettua Puolan syyskuussa 1939 lokakuussa Krakovan hallintoalueen johtajaksi. Etelä-Puolasta vastanneesta Seyss-Inquartista tuli kenraalikuvernementin perustamisen jälkeen Puolan kenraalikuvernööri Hans Frankin sijainen. Liutprand Cremonalainen
Palattuaan takaisin Konstantinopolista hän ajautui erilleen Berengarista, josta Liutprand kertoi teoksessaan "Antapodosis" ("rangaistus"), jossa hän liittyi Berengarin kilpailijaan, keisari Otto I Suuri, josta tuli Italian kuningas Lothairin kuoltua vuonna 950. Otto I meni naimisiin kuningas Lothairin lesken, Adelheidin, kanssa vuonna 951. Tämän vuoksi Otto I väitti olevansa oikeutettu Italian kuninkaan kruunuun. Otto I kanssa hän palasi takaisin Italiaan vuonna 961. Paluunsa jälkeen vuonna 962 Liutprand nimitettiin Cremonan piispaksi. Otto I hovissa hän tapasi suurlähettiläs Recemundin, joka suostutteli Liutprandin kirjoittamaan kirjan kokemistaan tapahtumista (myöhemmin nimellä "Antapodosis", joka on omistettu Recemundille). Thornton Wilder
Thornton Niven Wilder syntyi kaksosveljensä kanssa helmikuussa 1897 Madisonissa Wisconsinin osavaltiossa, mutta veli ei jäänyt eloon. Isä Amos Parker Wilder omisti paikallisen lehden ja toimi sen päätoimittajana, kunnes vuonna 1906 sai konsulin paikan Hongkongista, jonne perhe muutti. Thornton Wilder kävi saksalaisia lähetyskouluja Kiinassa ja sitten yksityiskouluja Kaliforniassa. Hän valmistui high schoolista Berkeleyssä 1915 ja aloitti sitten isänsä vaatimuksesta opinnot aluksi Oberlin Collegessa Ohiossa ja kahden vuoden kuluttua Yalen yliopistossa, josta hän valmistui 1920. Hän kirjoitti näytelmiä ja esseitä, joita julkaistiin Yale Literary Review -lehdessä, ja alkoi haaveilla kirjailijan urasta. Isä kuitenkin löysi pojalle opettajantoimen Lawrencevillen poikakoulusta New Jerseyssä, ja Wilder alkoi työn ohella jatko-opiskella master-tutkintoa läheisessä Princetonin yliopistossa. George Colligan
George Colligan (s. 29. joulukuuta 1969 Summit, New Jersey) on yhdysvaltalainen jazz-pianisti ja -säveltäjä. Hän aloitti yhteistyönsä laulaja Cassandra Wilsonn kanssa vuonna 2000. Lisäksi hän on soittanut muiden muassa Ravi Coltranen, Robin Eubanksin, David Gilmoren, Myron Waldenin ja Steve Wilsonin kanssa. Hänen omissa kokoonpanoissaan ovat olleet mukana esimerkiksi Mark Turner ja Kurt Rosenwinkel. Otto Immanuel Colliander
Colliander valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1871 ja teki sen jälkeen yli vuoden mittaisen opintomatkan Ruotsin ja Tanskan kautta Saksaan, jossa hän opiskeli teologiaa Erlangenissa. Teologian kandidaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1877. Samana vuonna hänet vihittiin papiksi. Valmistuttuaan Colliander toimi teologisen tiedekunnan katekeettisten (kristillinen opetus) ja homileettisten (saarnaoppi) harjoitusten ohjaajana ja hoiti Suomen kaartinpataljoonan kirkkoherran virkaa. Teologian lisensiaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1881 ja sai samalla myös teologian tohtorin arvon. Collianderin lisensiaatinväitöskirja "Om den kyrkliga psalmen jemte inledning till evangelisk-luthersk hymnologi" 1880 käsitteli virsitutkimusta. Käytännöllisen teologian professorin virkaa varten hän julkaisi Raamatun kirkkokäsitystä käsittelevän väitöskirjan "Grunddragen af det bibliska kyrkobegreppet" (1882). Claudette Colbert
Émilie Claudette Chauchoin (lausutaan ”šoo-šuan”) syntyi Saint-Mandéssa, Pariisin itäisessä kaupunginosassa Ranskassa 13. syyskuuta 1903. Hänen vanhempansa olivat Georges Claude (1867–1925) ja Jeanne Marie Chauchoin (o.s. Loew, 1877–1970). Hänen ristimänimensä oli Émilie, mutta häntä kutsuttiin lapsena ja nuorena Lilyksi, sillä hänen tätinsä käytti jo nimeä Émilie. Täti oli Colbertin äidinäidin adoptiolapsi Emilie Loew, joka ei ollut verisukulainen. Hän työskenteli ompelijana eikä koskaan avioitunut. Émilien lempinimi "Lily" viittasi englantilaiseen näyttelijään Lillie Langtryyn. Hänen äitinsä ja isoäitinsä olivat syntyisin Kanaalisaarilta ja Englannista. Siksi he osasivat englantia erinomaisesti jo ennen muuttoa Yhdysvaltoihin, vaikka perhepiirissä puhuttiin ranskaa. Lilyn isoveli Charles (1898–1971) oli syntynyt Jerseyn saarella. Isä Georges omisti konditorian, vaikka ei puolisokeutensa takia juuri sopinut ammatteihin. Hänen äitinsä tuki häntä taloudellisesti, mutta kannusti myös koettamaan onneaan Amerikassa. Perhe muuttikin paremman työllistymisen perässä siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Otto von Habsburg
Otto syntyi Villa Wartholzin keisarillisessa kartanossa Reichenau an der Raxissa, Ala-Itävallassa. Hänet kastoi Wienin arkkipiispa, kardinaali 1912 Franz Xaver Nagl 25. marraskuuta 1912. Hänen kummisetänsä oli keisari Frans Joosef I arkkiherttua Frans Ferdinandin edustamana. Kummitäti taas oli hänen isoäitinsä "infanta" Maria Antonia de Braganza. Christiaan de Wet
Christiaan Rudolf de Wet (7. lokakuuta 1854 Leeuwkop, Smithfieldin alue, Oranjen vapaavaltio – 3. helmikuuta 1922 Dewetsdorpin alue, Etelä-Afrikan unioni) oli buurikenraali ja poliitikko Oranjen vapaavaltiossa. Hän oli Oranjen vapaavaltion joukkojen ylipäällikkö toisessa buurisodassa (1899–1902) ja yksi vuoden 1914 buurikapinan johtajista. De Wet saavutti buurien keskuudessa kansallissankarin maineen taitavalla ja peräänantamattomalla sissisodankäynnillään. Tito Colliander
Vuosina 1964−1973 ilmestynyt seitsenosainen omaelämäkerrallinen sarja kertoo Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomen puolelle päätyneen emigrantin elämästä ja uskonnollisesta hapuilusta eri kulttuurien välissä. Otto Iivarinen
Otto Jalmari Iivarinen (käytti Saksassa nimeä Ivarsson, 25. toukokuuta 1895 Leppävirta – 19. joulukuuta 1931) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Otto Iivarinen ja Mimmi Pehkonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Helmi Lydia Ojanderin kanssa. Otto Immanuel Colliander
Collianderin beckiläisyys näkyi hänen Raamatun kirkkokäsitystä käsittelevässä väitöskirjassaan sekä muissa systemaattiseen teologiaan liittyvissä kirjoituksissa. Väitöskirjansa esipuheessa Colliander selittää, että oikea käsitys kirkosta perustuu Raamattuun eikä luterilaisiin tunnustuskirjoihin. Collianderin Beckiin perustuvan käsityksen mukaan kirkko on ihmisen toiminnan tulosta, kun taas Jumalan valtakunta on realisoitunut maailmaan tulleessa Kristuksessa. Tähän Jumalan valtakuntaan kuuluvat vain tosiuskovat kirkon jäsenet. Colliander myös mainitsee väitöskirjassaan useasti J. T. Beckin nimen. Otto Höijer
Otto Henrik Reinhold Höijer (20. marraskuuta 1834 Tukholma – 26. joulukuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Otto Carl Rehbinder
Otto Carl Rehbinder (s. 27. huhtikuuta, 1797, Rautalampi – k. 13. tammikuuta, 1873, Hämeenlinna) oli salaneuvos, Venäjän armeijan eversti ja Hämeen läänin kuvernööri (1841–1862). Otto Immanuel Colliander
Jo professorina ollessaan Colliander alkoi koota genealogisia tietoja 1800-luvun papistosta ja heidän jälkeläisistään. Piispana ollessaan Colliander julkaisi aineistostaan papiston ja seurakuntien matrikkelin "Suomen kirkon paimenmuisto 19:n vuosisadan alusta nykyaikaan I–II" (1910–1918). Teoksen ensimmäisessä osassa on tietoja seurakunnista, niiden papeista ja kirkkorakennuksista. Kesken jääneessä toisessa osassa on genealogisia tietoja papistosta. Julkaistussa osassa on sukunimet A–E. Tämä matrikkeli on edelleen keskeinen 1800-luvun papistoa käsittelevä lähdeteos. Sen julkaisematon osa on tutkijoiden käytettävissä. Otto Julius Bierbaum
Otto Julius Bierbaum (28. kesäkuuta 1865 Zielona Góra – 1. helmikuuta 1910 Dresden) oli saksalainen toimittaja ja kirjailija, jonka monipuoliseen tuotantoon kuuluu muun muassa runoja. Hän käytti myös pseudonyymiä Martin Möbius. Hän opiskeli filosofiaa, oikeustiedettä, itämaisia kieliä ja historiaa. Rafael Colliander
Colliander pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta 1896. Hän toimi lehtimiehenä ja oli Åbo Tidningin toimitussihteerinä 1902–1905, Västra Finlandin päätoimittajana 1905–1919 sekä Åbo Underrättelserin toimitussihteerinä 1908–1917 ja lehden Helsingin toimittajana 1920–1933. Daniel Cudmore
Daniel Cudmore (s. 20. tammikuuta 1981 Squamish, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa "X-Men"-elokuvista, joissa hän on näytellyt Kolossia, venäläistä mutanttia. Hänen veljensä on rugbyn pelaaja Jamie Cudmore. Otto Reinhold Rehbinder
Otto Reinhold Rehbinder (21. tammikuuta 1795 Leppävirta – 17. tammikuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen senaattori, vapaaherra ja valtioneuvos. Henry W. Collier
Collier syntyi Lunenberg Countyssä, Virginiassa, ja muutti vuonna 1818 Alabamaan. Hän toimi Alabaman korkeimman oikeuden presidenttinä ("Chief Justice") 1837–1849. Kuvernöörinä häntä edelsi Reuben Chapman ja seurasi John A. Winston. Ernst Tandefelt
Tandefelt ei tuntenut Ritavuorta ulkonäöltä, vaikka olikin niin oikeudenkäynneissä väittänyt. Hän tarvitsi jonkun näyttämään hänelle Ritavuoren, ja Oskar Jansson järjesti tähän tehtävään ruotsinkielisiin aktivisteihin kuuluneen Pukinmäessä asuneen tehtailijan ja insinöörin Selim Collianderin. Colliander tunsi Oskar Janssonin suojeluskuntakursseilta. Tandefelt, Colliander ja Jansson tapasivat perjantaina 10. helmikuuta Janssonin asunnolla, josta Colliander ja Tandefelt lähtivät yhdessä Nervanderinkadulle. Collianderin tarkoitus oli osoittaa Tandefeltille kotiinsa palaava ministeri Ritavuori, joka tulikin tavalliseen aikaansa. Colliander ja Tandefelt kuitenkin joutuivat vahingossa toisistaan erilleen ja tunnistaminen epäonnistui. Colliander oli vielä lisäksi säikähtänyt nähtyään kadun toisella puolella Ritavuoren veljen Eero Rydmanin. Otto Vallenius
Otto Vladimir Vallenius (9. huhtikuuta 1855 Kemin maalaiskunta – 25. kesäkuuta 1925 Kemi) oli suomalainen oopperalaulaja ja taidemaalari. Maria Colliander
Maria Colliander syntyi Valkealassa 29. elokuuta 1857. Hän opiskeli sekä suomen- että ruotsinkielisen pikakirjoituksen, ja toimi useilla säätyvaltiopäivillä pikakirjoitusten puhtaaksikirjoittajana. Otto-Werner Mueller
Otto-Werner Mueller (23. kesäkuuta 1926 Bensheim – 25. helmikuuta 2016 Charlotte) oli saksalaissyntyinen kapellimestari, pianisti ja pedagogi. Hän debytoi 19-vuotiaana Stuttgartin radiossa, jossa hän myös perusti lauluyhtyeen ja johti sitä. Anton Collin
Anton Johannes Collin (12. lokakuuta 1891 Pihlajavesi – 30. toukokuuta 1973 Ähtäri) oli suomalainen hiihtäjä, ”Holmenkollenin kukistaja”. Bernward
Bernward syntyi saksilaiseen aatelisperheeseen ja opiskeli Hildesheimin katedraalikoulussa. Vuodesta 977 hän toimi kirjurina ja kronikoijana Otto II:n ja Theofanon hovissa. Vuodesta 987 tai 988 Bernward oli yhdessä tulevan paavin Sylvester II:n kanssa vastuussa nuoresta hallitsijasta Otto III:sta. Anders Collin
Anders Collin (25. joulukuuta 1754 – 23. joulukuuta 1830) oli ruotsalainen mystikko. Hän oli Tukholmassa toimiva sukankutojakisälli, mutta myöhemmin hän sai häntä arvostaneelta Kaarle-herttualta hovikirjastonhoitajan arvon. Hän kannatti aluksi Tolstadiuksen, sitten Jakob Böhmen mystiikkaa. Hän piti konventikkeleja eli kokouksia, joissa hän esitti vaatimuksia siveelliseen puhtauteen ja esivallalle osoitettuun kuuliaisuuteen. Hän pyrki estämään aatesuuntauksen piirissä esiintyvää separatismia. Hänestä tuli Suomessa Pohjanmaalla sekä Ruotsissa olevien kannattajiensa eli colliaanien (collinien) johtaja. Otto Immanuel Colliander
Opintomatkallaan Saksassa Colliander innostui "rytmisiin" koraalisävelmiin vaihtoehtona Suomessa tuohon aikaan kannatetuille "tasatahtisille" sävelmille, joissa rytmi on tasajakoinen ja sävelten pituus kauttaaltaan sama. Collianderin mielestä suomalaiset seurakuntalaiset olisivat kykeneviä oppimaan myös rytmisiä sävelmuotoja. Hän perusteli kantaansa myös viittaamalla vanhimpiin suomalaisiin koraalikirjoihin, kuten vuoden 1702 koraalikirjaan "Yxi Tarpelinen Nuotti-Kirja". Tässä kirjassa sävelmät olivat rytmisesti rikkaampia kuin myöhemmissä laitoksissa. Colliander arveli, että kansa on aikaisemmin laulanut "Nuotti-Kirjan" sävelmiä ja ihmetteli, miten tämä taito olisi voinut kadota. Hänen mukaansa vanhat rytmiset koraalisävelmät elivät heränneiden keskuudessa. Hän muisteli myös itsekin herännäiskodin lapsena oppineensa useita virsiä pitkälti "Nuotti-Kirjan" esittämässä muodossa. Vilhelm Moberg
Karl Artur Vilhelm Moberg (20. elokuuta 1898 Algutsboda, Smoolanti – 8. elokuuta 1973) oli ruotsalainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten neliosaisesta teossarjasta "Maastamuuttajat" joka kertoo ruotsalaisperheestä, joka joutui muuttamaan pientilalta Smoolannista Minnesotaan vuonna 1850. Ensimmäinen osa, sarjan nimiteos ("Utvandrarna", 1949), kertoo Karl Oskar Nilsonin perheen muutosta Ljuderin pitäjästä Smålannista Pohjois-Amerikkaan vuoden 1848 nälkävuoden jälkimaininkien ajamana. Toinen osa "Uuteen maahan" ("Invandrarna", 1952) saattaa matkalaiset kohteeseensa Ki-Chi-Saga-järven (nyk. Chisago Lake) rannalle Minnesotaan samana vuonna. Kolmas osa "Raivaajat" ("Nybyggarna", 1956) kertoo perheen vaiheista ensimmäisinä Pohjois-Amerikan vuosina. Neljäs osa, "Viimeinen kirje Ruotsiin" ("Sista brevet till Sverige", 1959) yltää Yhdysvaltojen sisällissodan (1861-1865) ja Minnesotaan voimakkaasti vaikuttanen Sioux-intiaanien verisen kapinan (Dakota-sota, 1862) yli aina vuoteen 1890, jolloin kirjan nimihenkilön naapuri, vielä ruotsia taitava vanha isäntä, kirjoittaa Ruotsiin viimeisen kirjeen kertoakseen Karl Oskarin nukkuneen tästä elämästä. Ruotsiksi neliosaisena ilmestyneen sarjan kolme ensimmäistä osaa jaettiin suomenkielisinä käännöksinä osiin 1 ja 2, jolloin kirjasarjasta tuli seitsenniteinen. Tyypillistä Mobergin proosalle on pienen ihmisen sankaruus ja voimakkaasti aikalaisten vaiheisiin eläytyvä rikas kerronta. Otto Pfister (voimistelija)
Otto Pfister (3. syyskuuta 1900 – ?) oli sveitsiläinen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kuului vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa joukkuevoimistelussa pronssia saaneeseen ja vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Moniottelun yksilökilpailussa Pfister jäi Pariisissa 28. ja Amsterdamissa 24. sijalle. Charlie Callas
Charlie Callas (20. joulukuuta 1924 New York, New York – 27. tammikuuta 2011 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi koomikkona, joka esiintyi muiden muassa Johnny Carsonin ja Andy Williamsin ohjelmissa. Hän esiintyi myös elokuvissa, muun muassa Elliott-lohikäärmeen äänenä elokuvassa "Pete ja lohikäärme Elliott" (1977). Hän syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, selvisi toisesta maailmansodasta ja sai puolisonsa Eve Velac'n kanssa kaksi lasta. Anton Collin
Anton Collin syntyi Pihlajavedellä, mutta perhe muutti jo 1893 Keuruun Liesjärvelle Hirvikylään Aittolampi-nimiselle metsänvartijatilalle, mikä myöhemmin rajamuutoksen seurauksena siirtyi Ähtärin kunnan puolelle. Metsänvartijaisänsä Kaarle Collinin apuna Anton tottui jo nuorena pitkiin ja raskaisiin hiihtomatkoihin. Anton Collin edusti hiihtourallaan ähtäriläisiä Myllymäen Voimistelu- ja Urheiluseuraa, Myllymäen Työntöä, Keuruun Kisailijoita 1916–1920, Ähtärin Urheilijoita 1921–1922 ja vuosina 1923–1931 Lahden Hiihtoseuraa. Otto Immanuel Colliander
Colliander suunnitteli väitöskirjaansa myös jatko-osia, jotka olisivat käsitelleet virsikirjaa, koraalia ja liturgista laulua, mutta ne jäivät vain suunnitelmiksi. Virsilaulun kehitystä hän edisti kirkollis­kokouksen vuosina 1886 ja 1903 asettamien koraalikomiteoiden puheenjohtajana sekä hallituksen vuonna 1903 asettaman lukkarien koulutusta suunnittelevan komitean puheenjohtajana. Yhdessä Richard Faltinin kanssa hän toimitti useita koraalikirjoja. Otto Halla-aho
Otto Halla-aho (1875 – 1956) oli suomalainen Petäjäveden Kuivasmäen kylästä kotoisin ollut kansansoittaja ja kyläpelimanni. Häntä kutsuttiin myös lempinimillä "Halla-Otto", "Hallan Otto" ja "Hallanen". Otto Hofmann
Otto Hofmann (16. maaliskuuta 1896 Innsbruck, Itävalta – 31. joulukuuta 1982 Bad Mergentheim, Saksa) oli itävaltalainen SS-kenraaliluutnantti natsi-Saksan ja toisen maailmansodan aikana. Hoffman osallistui rotu- ja asutusasiantoimiston johtajana Wannseen konferenssiin, jossa johtavat kansallissosialistit päättivät juutalaisten lopullisesta tuhoamisesta. Otto Immanuel Colliander
Teologina Colliander oli huomattavimpia raamatullisen suunnan eli beckiläisyyden edustajia Suomessa. Yhteiskunnalliselta ajattelultaan hän oli arvokonservatiivi. Hänen kirjallisista töistään tärkein on kesken jäänyt Suomen papiston matrikkeli "Suomen kirkon paimenmuisto 19:n vuosisadan alusta nykyaikaan", joka on edelleen keskeinen lähdeteos. Käytännöllisen teologian tutkijana Collianderin erikoisalaa oli hymnologia eli virsitutkimus, ja 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä hän Suomessa tämän alan merkittävimpiä asiantuntijoita. Otto Carl Rehbinder
Otto Rehbinder oli kotoisin köyhästä aatelisperheestä Pohjois-Savosta. Rehbinder-suvun perinteiden mukaisesti hän lähti sotilasuralle ja pääsi Haapaniemen kadettikoulun käytyään esikuntapalvelukseen Pietariin. Hän osallistui taistelutoimintaan muun muassa 1828 Kreikan vapaussodassa, jossa haavoittui vaikeasti, sekä 1830 Puolan kapinan kukistamisen yhteydessä. Erottuaan sotapalveluksesta 1835 everstin arvoisena hänen sukulaisensa, ministerivaltiosihteeri Robert Henrik Rehbinder, auttoi häntä saamaan Suomen Pietarissa olevan passiviraston apulaispäällikön viran. Otto Trüstedt
Otto Alexander Paul Trüstedt (30. maaliskuuta 1866 Pariisi, Ranska – 11. syyskuuta 1929 Helsinki) oli Suomessa vaikuttanut saksalaistaustainen kaivosinsinööri ja malmigeologi. Hän oli Pitkärannassa kaivosinsinöörinä 1888–1904, sitten Geologisen tutkimuslaitoksen malmigeologi ja vuodesta 1918 vt. valtiongeologi. Hän löysi Outokummun kuparimalmin, mikä oli ratkaiseva Suomen kaivosteollisuuden kannalta. Hän oli vuodesta 1927 Helsingin yliopiston kunniatohtori. Hänen teostaan "Die Erzlagerstätten von Pitkäranta am Ladoga See" (1907) pidetään klassisena malmigeologian tutkimuksena. Tohtori Mustekala
Otto Octavius syntyi Schenectadyssä New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli tehdastyöläinen, joka kohteli vaimoaan ja lastaan väkivaltaisesti. Tämän seurauksena Ottosta kehkeytyi ujo ja syrjäänvetäytyvä. Isä sittemmin menehtyi tapaturmaisesti teollisuusonnettomuudessa. Otto Hjelt (pankinjohtaja)
Otto Jonathan Hjelt (2. marraskuuta 1853 Helsinki – 4. tammikuuta 1918 Toulouse, Ranska) oli suomalainen pankinjohtaja, joka toimi Kansallis-Osake-Pankin (KOP) ensimmäisenä pääjohtajana vuosina 1889–1891 sekä Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankin pääjohtajana 1897–1900. Hänet erotettiin kummastakin tehtävästä, sillä hänen toimintansa herätti arvostelua ja häntä syytettiin väärinkäytöksistä. Otto Mäkilä
Otto Fredrik Mäkilä (9. elokuuta 1904 Turku – 19. kesäkuuta 1955 Turku) oli suomalainen taidemaalari. Mäkilän tunnetuimpia teoksia ovat "He näkevät mitä me emme näe" 1939 ja "Poésie" 1938. Otto Grigalka
Otto Grigalka (28. kesäkuuta 1925 Saikava, Latvia – 8. helmikuuta 1993 Madona, Latvia) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija, joka kilpaili kuulantyönnössä ja kiekonheitossa ja saavutti ensin mainitussa kaksi EM-mitalia 1950-luvulla. Hän edusti seuratasolla Moskovan Dynamoa. Otto Joachim
Joachim syntyi Düsseldorfissa ja opiskeli viulunsoittoa siellä ja Kölnissä. Hän jätti Saksan vuonna 1934 ja soitti sotavuosina Singaporessa ja Shanghaissa. Otto Kretschmer
Otto August Wilhelm syntyi 1. toukokuuta 1912 Ober-Heidaussa silloisessa Sleesiassa opettaja Friedrich Otto Kretschmerin ja hänen puolisonsa Alicen (o.s. Herbig) poikana. Syntymäpaikka on nykyisin Golanka Dolna Puolassa. Otto aloitti koulunkäynnin Heidaun alakoulussa ja jatkoi opintojaan Wahlstattin reaalilyseossa. Otto Oinonen
Otto Oinonen (; 27. marraskuuta 1898 Pielisjärvi – 11. syyskuuta 1937 Petroskoi) oli suomalainen Neuvostoliittoon muuttanut toimittaja ja kirjailija. Otto Weininger
Otto Weininger polveutui unkarinjuutalaisesta suvusta; hänen isänsä oli kultaseppä Lepold Weininger (1854–1922). Otto Weininger osoitti jo koululaisena huomattavaa kielellistä lahjakkuutta ja tutki muun muassa Homeroksen sanankäyttöä. Hän suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1898 ja kirjoittautui Wienin yliopistoon opiskelemaan filosofiaa ja psykologiaa, mutta kävi muidenkin tiedekuntien luennoilla. Hän valmistui tohtoriksi vuonna 1902 väitöskirjallaan "Eros und Psyche: Eine biologisch-psychologische Studie". Otto Donner (nuorempi)
Otto Donner (junior) (3. elokuuta 1871 Helsinki – 12. heinäkuuta 1932 Espoo) oli suomalainen mesenaatti ja taiteenharrastaja. Hänen isänsä oli senaattori prof. Otto Donner. Tito Colliander
Colliander toimi myös ikonimaalarina. Hän on maalannut muun muassa Suomen ensimmäisen niin sanotun jälleenrakennuskirkon, Jyväskylän ortodoksisen kirkon, ikonostaasin ikonit. Otto-Ville Mikkelä
Otto-Ville Mikkelä (s. 24. huhtikuuta 1968 Helsinki) on itähelsinkiläinen opettaja ja tapahtumajärjestäjä. Hän on ollut keskeinen järjestäjä Roihuvuoren kyläjuhlilla ja Roihuvuoren Hanami-juhlilla. Matthias Akiander
Akiander oli syntyjään jääskeläinen Matti Akkanen. Jääski oli niin sanotun Vanhan Suomen aluetta, ja Martti Akkanen ja Anna Ollikka (Ollikainen) panivat Matti-poikansa vuonna 1811 kouluun, jotta tätä ei otettaisi Venäjän laivastoon. Koulussa Matti Akkasesta tehtiin Matthias Akiander. Koulukieli oli saksa, ja koulussa Akiander oppi myös venäjää. Varattomuus keskeytti koulunkäynnin 1820 lukion toisella luokalla kolmeksi vuodeksi. Tuon ajan Akiander oli kotiopettajana Tohmajärven kirkkoherran perheessä. Ylioppilaaksi hän kirjoitti vuonna 1822 Turussa ja kirjoittautui yliopiston filosofiseen tiedekuntaan. Otto I Suuri
Otto I Suuri (23. marraskuuta 912, Wallhausen lähellä Sangerhausenia – 7. toukokuuta 973, Memlebenin keisarin palatsissa lähellä Naumburg an der Saalea) oli Saksin herttua. Vuonna 936 hän peri isältään Henrik I:ltä Saksan kuningaskunnan. Kaarle Suuren traditiota noudattaen hänet kruunattiin Aachenissa (Itäfrankkien kuningaskunnan) Saksan kuninkaaksi ja vuonna 962 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi. Otto von Bismarck
Bismarck syntyi Schönhausenissa, Elben rannalla. Hän oli junkkerin poika ja tunsi koko elämänsä vetoa maalaiselämään. Hän pääsi opiskelemaan ensiksi Göttingenin ja myöhemmin Berliinin yliopistoon. Opiskelu ei nuorta Bismarckia juuri kiinnostanut ja loppututkinto muodostui laihanlaiseksi ja opintovelat olivat suuret. Opiskelujen sijaan hän viihtyi opiskelijaelämässä ja muisteli myöhemmin että ""viihdyin vanhan ystäväni pullon kanssa"". Opintojen jälkeen piti ryhtyä virkamieheksi, sillä jotenkin oli elanto ansaittava. Aiheutettuaan pienen skandaalin hän katsoi viisaammaksi vetäytyä maatilalleen. Otto Bauer
Bauer syntyi Wienissä varakkaan tekstiilitehtailijan poikana. Hän kiinnostui jo nuorena sosialismista ja liittyi vuonna 1900 sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Hän opiskeli vuodesta 1903 Wienin yliopistossa historiaa, kieliä, kansantaloustiedettä, sosiologiaa, filosofiaa sekä oikeustiedettä ja valmistui tohtoriksi vuonna 1906. Opiskeluaikanaan hän tutustui muun muassa Karl Renneriin, Rudolf Hilferdingiin ja Max Adleriin, ja julkaisi marxismia käsitelleitä teoreettisia artikkeleita "Die Neue Zeit" -lehdessä. Bauer oli myös Die Zukunft (”Tulevaisuus”) -nimisen sosialistisen opintoliikkeen perustaja. Hänet valittiin vuonna 1904 sosiaalidemokraattisen puolueen parlamenttiryhmän sihteeriksi. Vuoden 1907 menestyksekkäiden vaalien jälkeen hän auttoi puoluejohtaja Victor Adleria sosiaalidemokraattien organisaation rakentamisessa ja perusti "Der Kampf" -nimisen kuukausilehden. Otto Pihlajisto
Otto Antinpoika Pihlajisto (1885 – 11. helmikuuta 1938) oli sekatyömies Lopelta ja Lopen punakaartin esikuntapäällikkö Suomen sisällissodan aikana. Hän komensi myös paikkakuntansa punakaartin lentävää osastoa ja osallistui Vihdin joukkomurhiin ja Lopen murhiin. Sodan lopussa Pihlajisto pakeni Venäjälle, missä hän kävi punaupseerikoulun ja esiintyi nimillä Joonas Keltaranta ja Gabriel Heinonen. Hän palveli Tšekassa ja työskenteli Kontupohjassa puuseppänä. Hänet vangittiin Stalinin puhdistuksissa ja ammuttiin Karhumäessä. Ernst Tandefelt
Selim Colliander myönsi tunteneensa Oskar Janssonin, muttei tietenkään Tandefeltiä, joka kuitenkin tiesi Collianderista paikkansapitäviä yksityisasioista. Tandefelt tiesi esimerkiksi, että Colliander asui rautatien varrella, eikä käyttänyt sormusta naimisissaolostaan huolimatta. Colliander väitti olleensa 14. helmikuuta Viipurissa myymässä leikkikalutehtaansa tuotteita, vaikka tehdas ei ollut vielä edes toiminnassa. Tehdas oli juuri saanut Ritavuoren veljen Eero Rydmanin pankilta lainan. Oskar Jansson kiisti suunnitelleensa mitään Tandefeltin kanssa, vaan piti tätä epänormaalina. Katri Ritavuori oli alusta asti tiennyt, että Oskar Jansson oli sekaantunut murhaan. Rouva Ritavuori oli kuullut kahden miehen keskustelevan oikeudenkäyntien aikana murhasta Korkeavuorenkadulla ja toinen miehistä oli maininnut Oskar Janssonin nimen. Otto Weddigen
Otto Weddigen (15. syyskuuta 1882 Herford, Westfalen – 18. maaliskuuta 1915 Pohjanmeri) oli yksi Saksan tunnetuimmista sukellusvenekapteeneista ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa. Otto Wille Kuusinen
Otto Wilhelm (Ville t. Wille) Kuusinen (Neuvostoliitossa , 4. lokakuuta 1881 Laukaa – 17. toukokuuta 1964 Moskova) oli suomalainen poliitikko, joka loi suuren osan urastaan Neuvostoliitossa. Kuusinen oli Suomen Sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtaja vuosina 1911–1913, Suomen kommunistisen puolueen (SKP) pitkäaikainen johtohenkilö ja Terijoen hallituksen (1939–1940) johtaja. Kuusinen kuului myös Kommunistisen internationaalin ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen korkeimpaan johtoon. Peter Cornelius
Corneliuksen ensimmäiset oikeat sävellykset, joukossa ooppera Der Barbier von Bagdad syntyivät vuosina 1852-1858, jolloin hän asusti Weimarissa. Tänä aikana hän tutustui Franz Lisztiin, jonka ympärille kasvoi sävellystyön opiskelijoista ja nuorista säveltäjistä ns. "Uusi saksalainen koulukunta". Liszt ylisti Corneliusta suureksi kyvyksi, mutta oli pettynyt saadessaan kuulla, että hänen oppilaansa ensimmäinen suuri sävellystyö tulisi olemaan komedia. Suuri säveltäjä kuitenkin lopulta oli erittäin mielissään lopputuloksesta ja toimi oopperan skandaalinkäryisen kantaesityksen ohjaajana ja kapellimestarina. Tämän jälkimainingeissa niin Cornelius kuin kapellimestarin työstään eroamaan joutunut Liszt jättivät Weimarin pölyt taakseen. Cornelius muutti Wieniin, jossa hän viihtyi viisi vuotta. Wienissä hän tapasi ja tutustui Richard Wagneriin, jonka neuvosta hän 1864 muutti Müncheniin, jossa lopulta meni naimisiin ja sai lapsia. Otto Kalvitsa
Otto Kalvitsa (, 21. marraskuuta 1888 Kontiolahti – 7. maaliskuuta 1930 Sangar) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen lentäjä. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle paennut Kalvitsa oli Neuvostoliiton Arktisten alueiden ilmailun pioneeri, joka teki useita pitkiä lentoretkiä Venäjän Kaukoidässä ja Siperiassa. Matkojensa aikana hän kartoitti muun muassa Itä-Siperian meren rannikkoseutuja lento- ja laivaliikennettä varten. Kalvitsa kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1930. Anton Collin
Anton Collinin hiihtouran suurin voitto tuli jo pari vuotta ennen kuin talviolympialaisia tai hiihdon maailmanmestaruuskilpailuja oli alettu järjestää. Hänet muistetaan ”Holmen-Collinina”, ”Holmenkollenin kukistajana”, sillä hän oli vuonna 1922 ensimmäinen Norjan Holmenkollenin hiihtokilpailun (kisat järjestetty vuodesta 1892 alkaen) voittanut ei-norjalainen hiihtäjä. Matkana oli silloin 50 kilometrin murtomaahiihto, jossa Tapani Niku varmisti Suomelle kaksoisvoiton. Kerrotaan, että Norjassa ympäri maan vedettiin liput puolitankoon tämän kauhistuttavan hiihtotappion vuoksi. Oscar Wergeland (kenraali)
Wergeland syntyi opettaja ja rovasti Nicolai Wergelandin (1780–1848) ja kulttuuripersoona Alette Dorothea (aik. Thaulow) Wergelandin kuopuksena Kristiansandissa. Nicolai oli köyhä lukkarinpoika Bergenistä, josta tuli sittemmin eräs Eidsvollin itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajia. Isä-Nicolailla oli myös merkittävä rooli maan ensimmäisen yliopiston perustamisessa. Hän oli eräs maan perustuslain laatijoista, ja hän myös ehdotti Norjan parlamentille sen nykyistä nimeä "Storting". Suvun nimi tulee Verklandin maatilasta Sognissa. Alette oli virkamies () Henrik Arnold Thaulowin tytär ja aktiivinen kulttuuripersoona. Otto Rippert
Otto Rippert (22. lokakuuta 1869 Offenbach am Main – 18. tammikuuta 1940 Berliini, Saksa) oli saksalainen teatterinäyttelijä ja elokuvaohjaaja. Otto Liman von Sanders
Otto Liman von Sanders (17. helmikuuta 1855 Stolp, Pommeri – 22. elokuuta 1929 München) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana Ottomaanien valtakunnan armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana. Otto Lilienthal
Otto Lilienthal (23. toukokuuta 1848 Anklam – 10. elokuuta 1896 Berliini) oli saksalainen keksijä ja yksi lentämisen uranuurtajia. Häntä pidetään usein ensimmäisen menestyksellisen ihmistä kannattavan liitolaitteen rakentajana (ns. Derwitzer liitokone vuodelta 1891), mutta tämä kunnia kuuluu itse asiassa Sir George Cayleylle lähes neljäkymmentä vuotta aikaisemmin. Otto Immanuel Colliander
Colliander esitteli virsikäsityksiään muun muassa kirjan "Kolme Wiidettä Elias Lönnrot'in kääntämää Uutta Suomalaista Wirttä" esipuheessa, jossa hän vaati palaamista niin teksteissä kuin sävelmissäkin uskon­puhdistuksen hengen mukaiseen muotoon. Virsisävelmissä tämä tarkoitti hänen mukaansa siirtymistä tasatahtisuudesta rytmilliseen sävelmuotoon. Virsilaulun uskonpuhdistuksen jälkeinen kehitys oli Collianderin näkemyksen mukaan rappeutumista. Kansanomaisia sävelmiä ja sävelmämuotoja hän ei hyväksynyt, puhumattakaan maallisten kansansävelmien käyttämisestä, vaan torjui kaiken muun kuin klassisen luterilaisen koraaliaineiston käyttämisen virsilaulussa. Otto Berger
Otto ”Attila” Berger (s. 5. maaliskuuta 1941 Wien) on suomalainen kitaristi. Itävallassa syntynyt Berger muutti Lahteen vuonna 1968 ja on sen jälkeen soittanut lukuisissa suomalaisissa iskelmä-, jazz- ja rockyhtyeissä. Wilho Tikander
Wilho Tikander (20. huhtikuuta 1904 Biwabik, Minnesota – 16. joulukuuta 1965 Chicago) oli amerikansuomalainen lakimies, joka toimi jatkosodan aikana CIA:n edeltäjän OSS:n Tukholman-toimiston päällikkönä. Otto Ernst Leopold von Limburg-Stirum
Otto Ernst Leopold von Limburg-Stirum (10. tammikuuta 1684 Borken, Nordrhein-Westfalen – 4. maaliskuuta 1754 Buda) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kenraali. Ottó Herman
Ottó Herman (26. kesäkuuta 1835 Brezno, Itävallan keisarikunta – 27. joulukuuta 1914 Budapest, Itävalta-Unkari) oli unkarilainen luonnontieteilijä, kansatieteilijä ja poliitikko. Antonio Caldara
Antonio Caldara (1670 – 28. joulukuuta 1736) oli italialainen säveltäjä. Hän syntyi Venetsiassa. Hänen isänsä oli viulisti. Caldara tuli aluksi tunnetuksi sellistinä ja jousimusiikin säveltäjänä mutta erikoistui sitten vokaalimusiikkiin. Caldaran tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat hänen oopperansa ja oratorionsa. Otto Klemperer
Otto Klemperer (14. toukokuuta, 1885 – 6. heinäkuuta, 1973) oli saksalaissyntyinen säveltäjä ja kapellimestari. Hän otti Yhdysvaltain kansalaisuuden 1937 ja Israelin kansalaisuuden 1970. Klempereriä pidetään laajalti yhtenä 1900-luvun suurimmista kapellimestareista. Otto Immanuel Colliander
Colliander palasi myöhemmin jo väitöskirjassa esiin tulleeseen eskatologiseen näkemykseen transkendenttisestä Jumalan valtakunnasta, jonka historia on kolmivaiheinen. Ensimmäisen vaiheen muodostaa Vanhan testamentin valmistava temppeliuskonnollisuus, joka realisoituu toisessa vaiheessa Kristuksessa ja mahdollistaa henkilökohtaisen ja subjektiivisen sisäisen uskonelämän syntymisen. Kolmas vaihe, kristokratia, alkaa paruusiasta eli Kristuksen toisesta tulemisesta. Colliander oli kiinnostunut eskatologisista kysymyksistä ja käsitteli niitä myös saarnoissaan. Otto Fleming
Otto Fleming (12. elokuuta 1786 Askainen – 13. maaliskuuta 1851 Naantali) oli vapaaherra ja vänrikki. Hän oli myös tunnettu voimamies, lempinimeltään ”vahva paroni”. Tunnettiin myös nimillä Pohjolan Herkules ja Suomen Herkules. Hänen muistokivensä on Naantalin hautausmaalla ja Naantalin vanhassakaupungissa sijaitseva Fleminginkatu on nimetty hänen mukaansa. Tito Colliander
Colliander syntyi Pietarissa levottomana aikana. Hänen isänsä opetti kadettikoulussa mutta joutui eroamaan samana vuonna kuin Fritiof eli Tito syntyi, ja äiti muutti lasten kanssa kymmeneksi vuodeksi Suomeen. Venäjän vallankumouksen jälkeen Tito Colliander jäi Suomeen, opiskeli Ateneumissa ja työskenteli piirustuksenopettajana. Otto Kumm
Otto Kumm (1. lokakuuta 1909 Hampuri, Saksa – 23. maaliskuuta 2004 Offenburg, Saksa) oli saksalainen SS-Brigadeführer ja Waffen-SS:n kenraalimajuri toisessa maailmansodassa. Hän toimi muun muassa SS-divisioona Prinz Eugenin komentajana ja komensi vuonna 1945 SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitleriä joukko-osaston antautumiseen asti. Hänelle myönnettiin rautaristin ritariristi tammenlehvin ja miekoin. Sodan jälkeen hän oli yksi Waffen-SS-veteraanien HIAG-järjestön perustajista. Otto Ohlendorf
Ohlendorf syntyi tilanomistajan poikana Hoheneggelsenissa lähellä Hildesheimia Saksassa. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1925 (jäsennumero 6 531) ja puolueen taistelujärjestö SS:ään vuonna 1926 (jäsennumero 880). Ohlendorf opiskeli talous- ja oikeustiedettä Leipzigissa ja Göttingenissä. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli italialaisesta Pavian yliopistosta. Otto Palander
Karl Otto Palander (28. syyskuuta 1825 Turku – 9. joulukuuta 1902 Lempäälä) oli suomalainen kirjakauppias, päätoimittaja ja kirjapainon omistaja. Otto (Kreikka)
Otto () (1. kesäkuuta 1815 Salzburg, Itävalta – 26. heinäkuuta 1867 Bamberg, Saksa) oli modernin Kreikan ensimmäinen kuningas, joka astui valtaan vuonna 1832, kun Lontoon konferenssissa Kreikasta tuli uusi itsenäinen kuningaskunta. Hän hallitsi 6. helmikuuta 1832 – 23. lokakuuta 1862. Otto Flodin
Otto Fritiof Flodin (8. syyskuuta 1903 Sortavala – 6. marraskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti joka keskittyi urallaan lähinnä kaavoitukseen ja aluesuunnitteluun. Otto Johannessen
Otto Olavus Johannessen (25. heinäkuuta 1894 Bergen, Norja – 6. joulukuuta 1962 New York, New York, Yhdysvallat) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa. Camilla Collett
Camilla Wergeland syntyi Kristiansandissa opettaja ja rovasti Nicolai Wergelandin (1780–1848) ja kulttuuripersoona Alette Dorothea (aik. Thaulow) Wergelandin viisilapsisen perheen kolmantena lapsena. Nicolai oli köyhän lukkariperheen poika Bergenistä, josta tuli sittemmin eräs Eidsvollin itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajia. Isä-Nicolailla oli myös merkittävä rooli maan ensimmäisen yliopiston perustamisessa, hän oli eräs maan perustuslain laatijoista, ja hän myös ehdotti Norjan parlamentille sen nykyistä nimeä "Storting". Suvun nimi tulee Verklandin maatilasta Sognissa. Alette oli virkamies () Henrik Arnold Thaulowin tytär ja aktiivinen kulttuuripersoona. Kurt Wallander
Kurt Wallander on syntynyt 30. tammikuuta 1947. Hän on kirjasarjan alussa keski-ikäinen rikoskomisario, joka on hiljattain eronnut vaimostaan, vieraantunut tyttärestään, laiminlyö terveyttään, kinaa isänsä kanssa ja epätoivoisesti etsii uutta naisystävää. Hänellä on ongelmia perheensä, työtovereiden ja itsensä kanssa. Oopperasta pitävä Wallander työskentelee Ystadin pikkukaupungissa. Hän asui pitkään kaupungin keskustassa osoitteessa Mariagatan 10. Richard Chamberlain
Chamberlain syntyi Beverly Hillsissä Kaliforniassa 1934. Hänen vanhempansa olivat Charles ja Elsa Chamberlain. 1960-luvulla ennen televisiouraansa Chamberlain esiintyi lukuisissa musikaaleissa ja tuli sitten tunnetuksi lääkärisarjan "Tohtori Kildare" nimiosasta. Hänen ensimmäiset merkittävät elokuvansa olivat "Liekehtivä torni", "Viimeinen aalto", "Muskettisoturien seikkailut" ja "Monte Criston kreivi". Hän on esiintynyt Tohtori Kildaren jälkeen myös muissa tv-sarjoissa, kuten "Shogun – voittamaton", "Okalinnut" ja "Mustaparta". Otto Leodolter
Otto Leodolter (s. 18. maaliskuuta 1936 Mariazell, Steiermark) on Itävallan ensimmäinen mäkihypyn olympiamitalisti. Otto Nordenskjöld
Nils Otto Gustaf Nordenskjöld (6. joulukuuta 1869 Hässleby – 2. kesäkuuta 1928 Göteborg) oli ruotsalainen geologi, maantieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän oli Göteborgin korkeakoulun professori vuodesta 1905, Göteborgin kauppakorkeakoulun rehtori vuodesta 1923. Nordeskjöd teki vuosina 1901–1903 Etelämantereelle tutkimusmatkan, jonka yhteydessä retkikunta talvehti jäätiköllä ja keräsi runsaan tieteellisen aineiston. Retkikunnan laiva "Antarctic" upposi jäihin, mutta uruguaylainen kauppalaiva pelasti sen jäsenet. Otto Skorzeny
Otto Skorzeny syntyi Wienissä Itävalta-Unkarissa pitkän sotilasperinteen omaavaan keskiluokkaiseen sukuun. Ollessaan opiskelijana Wienin teknillisessä korkeakoulussa 1920-luvulla Skorzeny harrasti miekkailua. Hän osallistui viiteentoista kaksintaisteluun, joista kymmenennessä sai poskeensa viillon, joka jätti hänen kasvoihinsa arven. Skorzeny liittyi Itävallan kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1931 ja vähän ajan kuluttua myös SA:n riveihin. Hän osoitti pätevyytensä miehistön johtamisessa ja sekaantui osaltaan Itävallan liittämiseen natsi-Saksaan pelastaessaan 12. maaliskuuta 1938 Itävallan presidentin Wilhelm Miklasin joutumasta öykkäröivien natsien ampumaksi. Olaus Petri
Olaus Petri, myös muodossa Olavus Petri latinalaistettu, alkuaan "Olof Persson", (6. tammikuuta 1493 – 9. huhtikuuta 1552 Tukholma) oli Wittenbergissä opiskellut ruotsalainen uskonpuhdistaja ja pappi. Hän oli kotoisin Örebrosta, Närken maakunnasta. Hänen isänsä oli seppämestari Peder Olofsson ja äitinsä Kerstin Larsdotter. Hän saarnasi uskonpuhdistuksen puolesta ja käänsi Raamatun ruotsiksi. Olaus Petriä pidetään ruotsin kirjakielen isänä samaan tapaan kuin aikalaistaan Mikael Agricolaa suomen kielen isänä. Olaus Petri toimi 1531–33 Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan kanslerina. Häntä pidetään yleisesti Pohjoismaiden merkittävimpänä renessanssiajattelijana.