Mikä on kimous?
Kimo
Kimo on yleinen väri hevosilla: nykyään noin 10 prosenttia hevosista on kimoja. Se esiintyy miltei kaikissa hevosroduissa ja on hyvin yleinen erityisesti arabianhevosilla ja arabivaikutteisissa roduissa kuten walesinponeilla ja connemaralla.. Joissakin rodussa kimous on erittäin yleistä: camarguenhevoset ovat aina ja lipizzanhevoset yleensä kimoja.
Erityisesti nuorena nopeasti kimoutuneiden hevosten käyttö jalostuksessa saattaa tuottaa yllätyksiä jälkeläisten värien suhteen, koska kimous voi valkaisevan vaikutuksensa vuoksi kätkeä näkyvistä kaikenlaisia värigeenejä, kuten voikkouden. Hevosen jo harmaannuttua ei sen syntymäväristä pelkästään hevosen ulkonäön perusteella voi päästä selvyyteen, joskin esimerkiksi kirjavuus tai tiikerinkirjavuus näkyvät vaaleanpunaisina tai täplikkäinä ihonalueina ja myös hevosen silmien väri saattaa auttaa värin tunnistamisessa. Tämän vuoksi kimojen syntymäväri pyritään nykyään kuvaamaan ja merkitsemään sen virallisiin papereihin. Nykyisin kimon pohjaväri voidaan yleensä selvittää geenitesteillä. Toinen keino määrittää pohjaväri tai ainakin sulkea pois vaihtoehtoja on tarkastella eläimen sukua ja jälkeläisiä. DNA-testaus yhdistettynä jälkeläisten ja suvun värien tutkimiseen voi vahvistaa sellaisenkin värin, jolle DNA-testiä ei vielä ole kehitetty. Kimo
Kimo on hevosväri. Kimot hevoset syntyvät värillisinä ja harmaantuvat ja vaalenevat iän myötä jopa täysin valkoisiksi. Useimmat valkoiset hevoset ovat juuri kimoja, mutta kimot ovat ulkonäöltään valkoisia vain osan elämästään. Hevosen valkoinen väri voi myös johtua monesta muustakin syystä kuin kimoudesta.
Kimmovasara
Kimmovasara (betonin kovuusmittari) on betoniin käytettävä testivasara, jolla tehdään rakennetta rikkomatonta betonin lujuuden testausta. Kimmovasaran mittaustulos perustuu testivasaran takaisinkimmahduksen matkan mittaamiseen iskettäessä vasaralla betonin pintaan. Kimble
Kimble on variaatio vanhasta intialaisesta lautapelistä patsisista. Kukin pelaaja yrittää kuljettaa neljä pelinappulaansa pelilaudan ympäri tavoitteenaan saada kaikki takaisin kotipesään. Jos pelinappula laskeutuu vastustajan miehittämään ruutuun, vastustajan nappula päätyy takaisin kotipesään. Omasta kotipesästään pääsee ulos vain kutosen heittämällä. "Kimblen" (ja "Troublen") erikoisuus on pelilaudan keskellä sijaitseva Pop-o-Matic-muovikupu, jota painamalla sen sisälle asetettua noppaa voidaan heittää. Painettaessa kuvun metallinen pohjajousi ponnauttaa nopan. Peli pohjautuu noppatuuriin, mutta liikutettavasta pelinappulasta voi päättää itse. Annoona
Suomuannoona eli kirimoija tai annoona ("Annona cherimola") on eteläamerikkalainen hedelmäkasvi. Kateenkorva
Kateenkorva eli tyymus () on rintaontelossa välikarsinassa sydämen etuyläpuolella sijaitseva parillinen imukudoselin. Se on selkärankaisten immuunijärjestelmän elin, jossa sikiöaikana T-imusolut kypsyvät. Hamppu
Hampun varren ulompi osa käsittää pidempiä niinikuituja ja sisäosa lyhyempiä kuituja. Näistä niini on perinteinen tekstiilien ja köysien raaka-aine. Kuitukimpun pituus vaihtelee alle puolesta metristä lähes kahteen metriin. Liotuksen ja kuivauksen jälkeen väri voi olla hyvin erilainen käytetyistä menetelmistä riippuen – aina keltaisesta tai harmaasta vihreään, ruskeaan ja lähes mustaan. Myös täysvalkoista voidaan saada aikaan, mutta tällöin kuitu heikkenee eikä enää sovellu suurta lujuutta vaativiin tarkoituksiin. Kuitukimpun paksuus on 0,5–5 mm muodostuen peruskuiduista. Kiulu
Kiulu on astia, josta heitetään saunassa vettä kiukaalle. Se on perinteisesti puusta valmistettu pienehkö kimpiastia, jonka kimpilaudoista yksi on muita pidempi siten, että laudan yläpää muodostaa kädensijan. Toisaalta jotkin kiulut on valmistettu metallista, paitsi kädensija puusta. Kimono
Miehet eivät nykyaikana käytä kimonoa juuri koskaan: useimmiten kimono on hääasu tai liittyy johonkin perinteisen taiteenlajin harrastamiseen. Naisilla kimono on yleensä juhlavaate, jota käytetään vain tietyissä juhlatilaisuuksissa. Yleisimpiä kimononkäyttötilaisuuksia naisilla ovat sukulaisten häiden ja hautajaisten lisäksi muun muassa pienten lasten shichi-go-san -juhla, tytön 13-vuotisjuhla, ylempien koulutusasteiden valmistujaiset, täysi-ikäisyysjuhla sekä "miai" eli kihlaukseen tähtäävä järjestetty tapaaminen.
Henkilöauton hintaista juhlakimonoa juuri kukaan ei osta itselleen, vaan sellainen vuokrataan juhlapäivää varten. Jotkut pitävät "kitsukea" (着付け tai 着つけ, "pukeutumisen taito") myös harrastuksena ja saattavat omistaa joitakin tyylikkäitä, ei-seremoniallisia kokonaisuuksia. Gesso
Gesso ([], ital. kipsi, liitu) on maalauspohjan (kangas tai esimerkiksi puupohja) pohjustusaine, imevä kipsipinta, jota käytetään ainakin öljyvärimaalauksessa. Alun perin gesso tarkoitti erityisen paljon keskiaikana ja renessanssin taiteessa käytettyä reliefimäistä paksua pohjaa, mutta 1900-luvulla gesso alkoi tarkoittaa mitä tahansa veteen sekoitettavaa pohjustusainetta. Perinteisesti gessossa on käytetty sidosaineena jänisliimaa, mutta nykyisin sidosaineet voivat olla myös synteettisiä. Kimchi
Kimchi on todennäköisesti ollut tärkeä ruokalaji jo maatalouden alkuajoista alkaen. Kimchi ja hapatetut vihannekset muodostivat erityisen tärkeän osan ruokavaliota talvisin, jolloin tuoreita vihanneksia ei ollut saatavilla. Hapatetun kimchin sanotaan säilyttävän tuoreen kasviksen kaikki ravinteet. Hapateut ruokalajit alkoivat yleistyä Koreassa, Kiinassa ja Japanissa 400- ja 600-lukujen välisenä aikana. Kiinalaiset tekstit 400-luvulta luettelevat useita eri säilöttyjä ruokalajeja ja japanilainen puukaiverrus 700-luvulta luettelee eri ruokalajeja, joiden mukana on hapatettu kurkku ja riisileseet. Ruuan hapatuksen voidaan olettaa levinneen Kiinan kautta Koreaan ja sieltä edelleen Japaniin. Ensimmäinen historiallinen merkintä kimchistä on kuitenkin Goryeo-dynastian aikana eläneen runoilija Lee Kyu-bon (1168–1241) teoksissa. Kimalaiset
Kimalaiset ovat aitososiaalisia hyönteisiä, kuten muurahaiset ja Apis- sekä Meliponini-sukujen mehiläiset. Ne muodostavat lajista ja olosuhteista riippuen muutamien kymmenien yksilöiden yhdyskunnista aina muutamaan sataan kasvavia pesiä. Toisin kuin muilla sosiaalisilla hyönteisillä, kimalaisten pesät ovat yksivuotisia. Sitä johtaa lisääntymiskykyinen emo, ja pesän naaraat, työläiset, huoltavat pesää ja keräävät yhdyskunnalle ravintoa. Pesän koiraiden, kuhnureiden, tehtävänä on pariutua toisen pesän uuden emon kanssa. Kuhnureilla ei ole siitepölyn keräämiseen soveltuvia ruumiinosia, eivätkä ne osallistu pesän ruokintaan. Hamppu
Hampun tieteellisen nimen kannabis on oletettu olevan skyyttiläistä alkuperää. Mahdollisesti se on kotoisin seemiläisistä kielistä, kuten hepreasta. Raamatun toisessa Mooseksen kirjassa (30:23) Jumala käskee Moosesta valmistamaan pyhää öljyä mirhasta, kanelista, kaneh bosm'sta ja kassiasta. Kaneh bosm on hepreaksi cannabos tai kannabus; "kan" tarkoittaa ruokoa ja kaislaa ja "bosm" tarkoittaa tuoksuvaa, aromikasta. Kimeeri
Kimeeriys voi syntyä elinsiirron tai verensiirron yhteydessä. Luonnollinen kaksoskimeeri syntyy, kun kaksosten verisuonten väliin muodostuu yhdysaukko. Kaksoskimeerien verenkierrot ovat siis yhteydessä toisiinsa ja jopa 95 % kimeerin yksilön verestä voi olla peräisin sen kaksoselta. In vitro -hedelmöitys lisää kimeerin jälkeläisen syntymisen mahdollisuutta. Luonnollisia kimeereitä ei aina välttämättä havaita, ellei jälkeläisissä ilmene poikkeavuuksia, kuten ihon värimuutoksia. Kimeerillä voi olla myös osassa soluistaan erilaiset sukupuolikromosomit, mikä tarkoittaa sitä että kyseinen yksilö on geneettisesti osaksi koiras ja osaksi naaras. Kimchi
Tunnetuin kimchi on "baechu kimchi", tulinen kiinankaalista valmistettu kimchi. Ennen kiinankaalin yleistymistä kimchi tehtiin retikasta. Kimono
Naimisissa olevan (tai vanhemman naimattoman naisen) naisen muodollisin kimono on "tomesode" (留袖, "katkaistut hihat"). Nimitys tulee historiallisesta hääseremonian osasta, jossa morsiamen pitkät neidonhihat todella katkaistiin. Nykyisin pohjaväriltään musta tomesode "kuro-tomesode" on seremoniallisempi kuin värikäs "iro-tomesode". Tomesodeissa on aina vähintään yksi sukuvaakuna eli "mon". Muodollisin on viiden monin kurotomesode, jota nainen voi käyttää esimerkiksi tyttärensä häissä. Tiina Mielonen
Kesällä 2014 Mielonen oli mukana Kiasman ja Marimekon yhteisnäyttelyssä nimeltä Kimpassa. Kimono
Tavallisten ihmisten vaatteet olivat paljon yksinkertaisempia: käytössä oli kietaisuvaate, jonka kanssa käytettiin kapeita hakama-housuja tai kietaisuhametta. Erotuksena hovikaavuista, joiden hihojen suut olivat laajat ja aukinaiset ("hirosode"), kansan kaavuista käytettiin nimitystä "kosode" viitaten niiden osittain kiinni ommeltuihin hihansuihin. Kimpputeoria
Vastaväitteen mukaan ominaisuudet ovat kielen synteettisiä konstruktioita. Omenalla ei ole sellaisia ominaisuuksia kuin ”punaisuus” ja ”mehukkuus”, vaan sen sijaan havaitsijat, joilla jo on sellaiset mielen käsitteet kuin ”punaisuus” ja ”mehukkuus”, käyttävät käsitteitä kokeakseen omenan punaiseksi ja mehukkaaksi. Lisäksi vastaväitteen mukaan esimerkiksi ”punaisuutta” ei voida johtaa omenasta, koska ”punaisuus” on abstraktio muista kokemuksista, eikä luontainen ominaisuus jonka omena voisi sisältää. Kimpputeoria
Kimpputeoriaa esitti ensimmäisenä David Hume 1700-luvulla. Kimpputeoria tunnetaan erityisesti mielen kimpputeorian kautta. Sen mukaan ihmisen minää ei ole olemassa, vaan minä on vain kimppu tai kokoelma erilaisia havaintoja. Kimono
Kimonoa tehtäessä kangas leikataan suorakulmaisiksi kappaleiksi. Vartalokappaleisiin ja hihoihin käytetään täysleveitä kappaleita, edustan jatkokappaleisiin ja kaulukseen puolileveitä. Saumanvaroja ja ylimääräistä pituutta ei leikata pois vaan ne taitetaan sisäpuolelle siististi ja ommellaan kiinni, jotta vaatetta voidaan myöhemmin helposti leventää tai kaventaa ja pidentää tai lyhentää. Ennen tavattiin arkikimonot myös koota uuteen järjestykseen pesun yhteydessä, jotta kappaleet kuluisivat tasaisemmin. Kimono
Kimonojen ollessa vielä jokapäiväisiä arkivaatteita niitä luonnollisesti korjailtiin monin tavoin. Perinteisten korjausmenetelmien yleispiirteenä on pitkälle menevä säästeliäisyys: esimerkiksi kuluneesta vuorista vaihdettiin vain käytettäessä hihansuista ja muista paikoista pilkottavat reunat; sisemmistä osista kuluneisiin kohtiin ommeltiin paikkoja tai lujikepistoja. Miehustakankaan rispaantuessa tai revetessä sen alle asetettiin tukikangasta, joka kiinnitettiin ompelein. Monesti tällaiset korjausompeleet olivat koristeellisia. Mikäli jokin osa vaatteesta turmeltui täysin, sitä korvaamaan saatettiin ottaa toisesta rikkinäisestä vaatteesta saatuja kankaita tai osia. Kokonaisia alusvaatteita saatettiin ommella sekalaisista ylijäämätilkuista. Kun vaate oli niin kulunut, ettei sitä kannattanut enää korjata, siitä tuli vuorostaan esimerkiksi lastenvaatteiden tekotarpeita ja korjaustilkkuja. Elastiinisäie
Elastiinisäie eli kimmosäie on tukikudoksessa sijaitseva proteiinikompleksi, joka muodostuu kahdesta erillisestä proteiinista: elastiinista ja fibrilliinistä. Muita tukikudoksen säierakenteisia proteiineja ovat kollageeni ja retikuliinisäikeet. Dermiksessä olevat elastiinisäikeet ovat vastuussa ihon joustavista ominaisuuksista. Ne toimivat samankaltaisissa tehtävissä myös suurten verisuonien ja keuhkoputkien seinämässä. Elastiinikuidut voivat venyä moninkertaiseksi ja taas nopeasti palata alkuperäiseen pituuteensa kun jännitys laukeaa. Myös elastiset säikeet muodostavat isompia kimppuja eli kimmosyitä. Kimono
Kimonon kanssa voidaan pitää monia päällysvaatteita. Haori-takki on varmasti tunnetuin. Kimmo Kahma
Kimmo Kaarlo Kahma (s. ) on suomalainen merentutkija ja Ilmatieteen laitoksen fysikaalisen meritieteen tutkimusprofessori (emeritus). Hänet tunnetaan erityisesti aallokkoon liittyvistä tutkimuksistaan. Kimola
Kimola on noin 200 asukkaan kylä Kouvolassa Pyhäjärven rannalla. Kylä on tunnettu erityisesti Kimolan kanavasta, jonka itäpäässä se sijaitsee. Kesäisin kylä täyttyy kesäasukkaista. Kimola kuului Jaalan kuntaan vuoteen 2008 saakka, jolloin se liitettiin kuntaliitoksen myötä osaksi nykyistä Kouvolaa. Mimosat
Mimosat ("Mimosa") on hernekasvisuku, johon kuuluu pääasiassa trooppisessa Amerikassa tavattavia ruohoja, varpuja ja pieniä puita. Muutamia lajeja tavataan myös Afrikassa ja Aasiassa. Mimosoiden lehdet ovat toistuvasti parilehdykkäsiä, ja kukat tiiviissä pallomaisessa mykerössä. Suvun tunnetuin laji on tuntomimosa "(Mimosa pudica)", joka on tullut tunnetuksi siitä, että sen lehtiä kosketettaessa lehdykät painuvat nopeasti vastakkain ja lehtiruoti taipuu alaspäin. Liikkeen mekanismia ei tarkkaan tunneta, eikä tiedetä, miksi kasvilla on tällainen ominaisuus. Kemiallinen sidos
Kemiallinen sidos on elektronien muodostama, kemiallista yhdistettä koossa pitävä voima. Sidoksia on useita eri tyyppejä, mutta ne kaikki perustuvat atomiydinten ja elektronien välisiin voimiin. Vahvoja kemiallisia sidoksia ovat ionisidos, kovalenttinen sidos ja metallisidos. Sidos voi olla myös kovalenttisen ja ionisidoksen väliltä. Kovalenttisia sidoksia esiintyy epämetalliatomien välillä ja ionisidoksia epämetalli- ja metalliatomien välillä. Lisäksi on olemassa heikkoja sidoksia, kuten van der Waalsin voima, dipoli-dipolisidos ja vetysidos. Lemmes
Lemmes eli lemmas on suomalainen taruolento, mahdollisesti sukua Lempo-nimiselle olennolle. Olennon nimitys liittynee lempeen. Lemmes on leppien Emuu. Kimolan kanava
Kimolan kanava on Pohjois-Kymenlaaksossa Kymijoen vesistössä oleva uittokanava, joka sijaitsee Iitin ja Kouvolan kuntien alueella. Kanavaa alettiin kunnostamaan 2018 veneilyä varten. Kimono
Epämuodollisia kimonoita valmistetaan monista materiaaleista. Niiden ulkonäkö riippuu tyylistä ja vuodenajasta. Perinteisiä materiaaleja ovat esimerkiksi "jōfu" (上布, ramiharso), villa ja "tsumugi" (紬) (kehrätty silkki). Nykyaikaisia kimonoita valmistetaan myös viskoosista, puuvillasta, polyesteristä ja erilaisista sekoitteista, ja niitä koristellaan nykyaikaisin paino- ja värjäystekniikoin. Monet ovat ""araeru"" eli vesipesunkestäviä. Näitä kimonoita voi pitää epämuodollisissa tilanteissa, kuten pienissä juhlissa, kaupungilla, ravintolassa, teatterissa tai kotona. Niiden sopimista tilaisuuteen voi sovittaa koristeellisella tai vähemmän koristeellisella obilla. Arkiset kimonot ovat käytännössä lähes kadonneet eurooppalaistyylisten vaatteiden tieltä. Toisaalta esiintyy myös muodikkaita kimonoita asusteineen. Kumimies
Ralph Dibny syntyi Waymoressa, Nebraskassa ja oli nuoresta iästä lähtien haaveillut kuuluisuudesta. Hän teki usein mitä tahansa saadakseen huomiota ja teki erinäisiä kepposia. Dibny oli kiinnostunut intian kumimiehistä, joita hän näki karnivaaleissa. Hän kiinnostui heidän erikoiskykyjen salaisuudesta ja sai selville heidän juovan Gingoldia. Juoma joka sisälsi harvinaista hedelmää gingoa, jota saa Yucatánista. Moni ihminen on kuitenkin allerginen kyseiselle hedelmälle. Dibny tislasi gingo hedelmän raa'an ytimen ja joi siitä saadun nesteen, jonka myötä hän sai samanlaiset venyvät jäsenet kuten intian kumimiehillä. Kimono
Naisten perusvaate oli kosode. Siitä kehitettiin erilaisia variaatioita. Kangaslaatu vaihteli tilaisuuden ja aseman mukaan. Hienoimmat olivat karaori-brokadia. Kosodeita käytettiin eri tavoin: "koshimaki" eli "lanteille kiedottu" tarkoitti normaaliin tapaan puettua päällyskosodea, joka sidottiin vyöllä ja riisuttiin sitten hartioilta; "uchikake" oli juhlakosode, joka puettiin muiden kosodejen päälle ja jätettiin vyöttämättä kiinni; "katsugi" eli "varjovaate" vedettiin pään yli kuin viitta tai huntu antamaan varjoa. Kimon
Kimonin sanottiin olleen ylevä kuin Miltiades nuorempi ja viisas kuin Themistokles, mutta jalomielisyydeltään ja valtiomiestaidoiltaan etevämpi heitä kumpaakin. Hänen olemuksessaan oli jotakin ylhäistä, mutta anteliaisuutensa tähden pysyi hän kuitenkin aina kansan suosiossa. Hän otatti pois aidat puutarhojensa ympäriltä, että kuka hyvänsä saisi vapaasti nauttia niiden hedelmiä. Joka päivä laitatti hän yksinkertaisen, vaan monelle hengelle riittävän aterian, jolle kuka hyvänsä sai tulla. Jalon olemassaolonsa voimalla korotti hän kansan katseen ylemmäksi puoluehengen näköpiiriä ja pitämällä helleniläisten voimat koossa persialaisia vastaan esti hän vielä muutamia vuosia heitä keskinäisissä taisteluissa tuhoamasta toinen toistansa.Otto Sjögren: Historiallinen lukukirja: Vanha ja Keski-aika, WSOY, 1888. Kimpputeoria
Teorian mukaan ei ole olioita ilman ominaisuuksia, eikä tällaisia olioita (alaston olio) ole mielekästä edes kuvitella. Kimpputeorian mukaan esimerkiksi omenan ajettelemisessa on kyse sen värin, muodon, maun, hedelmyyden ja muiden ominaisuuksien ajattelemisesta, tai ainakin yhden sen ominaisuuden ajattelemisesta. Omena on siis vain ominaisuuksiensa kokonaisuus, eikä erillistä omenan substanssia ole olemassa. Humuspitoisuus
Humuspitoisuus on vesistöjen tutkimuksessa yksi luonnonveden ominaisuutta ilmaiseva suure, jolla pyritään selvittämään vesistön yleistilaa ja sen eliöiden ravintotilannetta. Humus on tummaa, eloperäistä eli orgaanista ainetta, joka muodostuu maaperässä kasvien maatuessa epätäydellisesti suoturpeeksi tai kangasturpeeksi. Humusta syntyy myös esimerkiksi kompostoinnissa. Ne aineet, jotka irtoavat humusturpeesta veteen ja alkavat kulkeutua eteenpäin, kutsutaan humusaineiksi. Humusaineita huuhtoutuu pelloilta, soilta ja metsistä jokiin ja järviin värjäten niiden veden keltaiseksi, ruskeaksi tai tummanruskeaksi. Soilta tulevan humuksen värjäämä vesi on yleensä kirkasta, toisin kuin savialueiden järvien vesi, joka on kiinteistä savihiukkasista sameaa. Jos rikotun turpeen pinnasta irtoaa huuhtoutumisen yhteydessä paljon kiinteässä muodossa olevaa humusainetta, muodostaa myös se vesistössä sameutta. Humusyhdisteiden osuus vesistön orgaanisesta aineksesta vaihtelee. Merivesissä se on 10–30%, joissa ja puroissa 40–70% ja järvivesissä noin 50%. Suomen järvistä valtaosa on humuspitoisia. Niitä kutsutaan dystrofisiksi tai dyseutrofisiksi järviksi. Kim M. Kimselius
Kim M. Kimselius (s. 1954 Göteborg) on ruotsalainen nuortenkirjailija. Hänen kirjojensa yhteinen henkilöhahmo on Ramona, joka ensimmäisessä kirjassa matkustaa ajassa taaksepäin ja pelastaa Theon tulivuorenpurkauksesta Grimoire
Grimoire (ranskaa, muunnelma sanasta "grammaire", 'kielioppi') on loitsukirja, joka voi myös sisältää neuvoja henkien kuten demonien tai enkelien kutsumiseen. Joissain kirjoissa voi myös olla taikajuomien reseptejä, astrologista tietoa ja pohdiskelevia tekstejä. Kimono
Useimmat kuvioaiheet ovat hyvin perinteisiä ja olleet käytössä jopa satoja vuosia. Myös tästä syystä moniin kuvioihin liittyy paljon symboliikkaa, ja jotkin kuviot ja niiden yhdistelmät ovat vakiintuneet erityisesti juhlakäyttöön. Toisaalta kulttuurin kehityksen ja muutoksen myötä vanhoja kuvioita unohtuu ja uusia otetaan käyttöön – nykyään on saatavilla esimerkiksi joulunseutuun tarkoitettuja obeja, joissa on aiheena länsimaista joulukuvastoa joulupukkeineen ja kuusineen. Kimono
Meiji-kaudella koulutytöt puettiin furisodeen (usein "yabane"- eli nuolisulka-kuvioiseen) ja hakamaan. Tapa heijastuu nykyaikana koulujen valmistujaisseremonioihin, missä yhdistelmää käytetään yhä.
Hōmongi (訪問着, "vierailupuku") on melko muodollinen asu, jota voidaan käyttää esimerkiksi ystävän tai kaukaisemman sukulaisen häissä. Se on värikäs ja epäsymmetrisesti kuvioitu. Se on yksinkertaistettu versio furisodesta ja tomesodesta. Hōmongin kuviointi on vapaa; se voi olla kokonaan kuvioitu kuin furisode tai muistuttaa tomesodea. Hōmongista tehdään myös hyvin taiteellisia versioita. Tavallisin on juhlaan sopiva yūzen-maalaus, joka sommitellaan helmaan sekä olkapäälle, tai hihaan kuten tsukesagessa (tsukesage-hōmongi). Hōmongissa voi olla seremonialliseen ja muodolliseen pukuun kuuluvat 1–5 vaakunaa. Kimo
Kimon aiheuttava "kimotekijä" on väritystä säätelevän geenin dominoiva eli vallitseva alleeli, joten toiselta tai molemmilta vanhemmaltaan sen perinyt hevonen on aina kimo. Hevonen ei myöskään voi olla kimo, ellei jompikumpi sen vanhemmista ole genotyypiltään ja näin ollen myös väritykseltään kimo. Kimolepakko
Kimolepakko ("Vespertilio murinus") on lepakko, joka kuuluu siippojen heimoon. Kimchi
Talvisin kimchiä syödään valkoisen riisin kanssa. Kevään lähestyessä kimchiä käytetään myös ruokien raaka-aineena, esimerkiksi pataruoissa, suolaisissa lätyissä, keitoissa, munakkaissa tai riisin kanssa paistettuna. Kimchiä käytetään myös pizzoissa ja hampurilaisissa. Tummakääminen
Tummakääminen ("Stemonitis fusca") on limasieni, jonka tyypillinen kasvualusta on lahopuu. Se on yksi käämisten suvun ("Stemonitis") kuudestatoista lajista. Tummakääminen on kosmopoliitti, ja se on Suomessakin yleinen koko maassa. Kosode
Kosode () on japanilainen kimonon tapainen vaate. Sana kosode on nykyaikaisen kimonon edeltäjän nimitys ja tarkoittaa "pienihihaista" vaatetta. Kosodelle tyypillistä ovatkin juuri pienet hihat. Joskus museoiden historiallisista kimonoista käytetään kimonon sijaan nimitystä kosode. Alun perin se oli alemman luokan päällisvaate ja ylemmän luokan alusvaate. 1500-luvun alussa siitä tuli yleisesti käytetty päällysvaate, joka myöhemmin kehittyi nykyään tunnetuksi kimonoksi. Kimrööki
Kimrööki eli noki-, lamppu- tai hiilimusta on hienojakoista puhdasta hiiltä jota valmistetaan kuivatislaamalla tai asetyleeniä käyttäen hiilipitoisista aineista. Kimröökiä käytetään vahvistavana seosaineena renkaissa ja muissa kumituotteissa sekä mustana väriaineena maaleissa, painoväreissä ja elintarvikkeissa. Hammas
Hampaan näkyvää osaa kutsutaan teräksi eli kruunuksi (), ja sitä peittää elimistön kovin kudos, kiille, joka sisältää noin 98 prosenttia epäorgaanista apatiittia, muu on vettä ja orgaanista ainesta. Kiille kestää hyvin kulutusta, mutta se uusiutuu huonosti. Kiille on paksuimmillaan hampaan purupinnoilla. Ikenen sisällä olevaa osaa kutsutaan hampaan kaulaksi ("collum dentis") ja leukaluun hammaskuopassa olevia osia juuriksi ("radix dentis"). Hampaalla on juuria tavallisesti yhdestä kolmeen. Hampaan sisällä on sidekudoksinen ydinontelo, joka kapenee juuren alueella juurikanavaksi. Ydinontelossa kulkevat hampaan verisuonet ja hermosyyt, joita hampaassa on paljon, koska hammas on tärkeä aistinelin. Kimalaiset
Kimalaiset ("Bombus") ovat mesipistiäisiä. Niillä on tukeva, karvainen ruumis, ja suuren kokonsa ansioista ne ovat helposti erotettavissa muista hyönteisistä. Lajien tunnistaminen toisistaan voi kuitenkin olla haasteellista. Kimalaislajeja tunnetaan maailmanlaajuisesti yli 300 ja niitä tavataan kaikissa maanosissa. Euroopassa niistä esiintyy noin 60 lajia, ja Suomessa oli vuoteen 2003 mennessä tavattu noin 30 eri lajia. Kumiviikuna
Kumiviikuna eli huonekumipuu, "fiikus" ("Ficus elastica") on viikunoihin kuuluva vanha ja yleisesti käytetty huonekasvi. Luontaisissa oloissa kumiviikuna kasvaa isoksi puuksi. Kimono
Systeemiä mutkistaa myös se, että jo pelkästään erilaisia harsokankaita on olemassa useanlaisia ja niiden katsotaan sopivan käytettäväksi eri aikoina. Myös jotkin materiaalit vaihtelevat vuodenajoittain: esimerkiksi hamppu ("asa") on perinteisesti ollut keskikesän kimonoiden materiaali. Kimono
Kimono on T-mallinen, suoralinjainen, pitkä kaapu, jossa on kaulus ja laajat hihat. Kimono kiedotaan vartalon ympäri ja sen ympäri sidotaan "obi"-vyö. Kidukset
Alkeellisimmat kidukset ovat rihmamaisia, mutta koska mahdollisimman laaja hengityspinta on edullisin, ovat useimmat kidukset kehittyneet lehti-, sulka-, kampa- tai tupsumaisiksi. Toisinaan ne sijaitsevat peitteettöminä ruumiin pinnalla (monilla nivelmadoilla, äyriäisillä ja sammakontoukilla), toisinaan taas vaipan (monet nilviäiset) tai kiduskansien (kalat) peitossa. Eräillä hyönteistoukilla (suden- ja päivänkorennot) on ns. "ilmaputkikidukset", jotka ovat lehtimäiset tai tupsumaiset, runsaasti hienoja ilmaputkia sisältävät iholisäkkeet. Limakalvo
Limakalvo () on ruuansulatuskanavaa, hengitysteitä, virtsateitä ja sukuelimiä peittävä ohut solukerros, jonka päällä on sitkeää limaa. Mikrobit ja monet pienet hiukkaset tarttuvat siihen helposti kiinni. Lima suojaa limakalvoa kuivumiselta ja halkeamiselta. Kimono
Kimonoiden väreihin vaikuttivat uudet kemialliset aniliinivärit, joilla saatiin aikaan kirkkaita pinkkejä, violetteja ja sinisiä. Japanilaisille "Gibson girl" -tyylinen nutturakampaus "sokuhatsu" oli sopivan pehmeä laskeutuminen pois vahatuista nutturakampauksista. Ruumis
Kuollutta ruumista kutsutaan myös "kalmoksi". Vanha kalmon synonyymi on myös "hunnu", joka on oikeastaan säilynyt vain sanonnassa "joutua hunninkoon / hunningolle", tarkoittaen "kalmistoon". Kansanrunous tuntee myös hahmon "Hunnun Herra", varhaisen lähetyssaarnaajan. Nimen selityksenä kristittyjen krusifiksit ja puheet ruumiista ja ylösnousemuksesta. Kuolemaa tarkoittava sana kalma viittaa joskus vainajaan tai kuolleeseen ruumiiseen. Sekaannusten välttämiseksi sanasta kalma on johdettu jo 1940-luvulla uudissana kalmo tarkoittamaan vain kuollutta ruumista; sanan keksi kielilautakunta vuonna 1948. Kuolleesta tai kuolevasta ruumiista on ennen käytetty myös nimitystä marras, mutta marras viittaa myös muuhun kuolevaan (esimerkiksi luonto syksyllä, marraskesi) aaveisiin ja kuoleman enteisiin. Pizza
Pizza [pitsa] tai pitsa on yksinkertaisimmassa muodossaan uunissa paistettu, litteä, usein pyöreä leipä, joka on päällystetty yleensä tomaateilla tai tomaattikastikkeella, juustolla sekä muilla valinnaisilla täytteillä. Yleensä kyse on avopiiraasta, mutta myös täytettyjä pizzoja (kuten "calzone") tunnetaan. Pizza on kansainvälisesti hyvin tunnettu ja suosittu ruokalaji, ja Suomessa se on suosittu viikonloppuruoka. Juusto on usein mozzarellaa tai joskus usean juuston sekoitusta. Suomalaisissa pizzerioissa juustona käytetään usein edamjuustoa tai sinihomejuustoa. Kimono (veistos)
Widnäsin Kimono on yksi Savi Kaupungissa –projektin teoksista. Projektin ideana oli tuoda kauneutta ja viihtyvyyttä kaupungin kulmille, joissa oli kohennusta kaipaavia rumiluksia ja kipupisteitä. Jätevesipumppaamo sijaitsee Aurajoen rannalla kauniilla paikalla: Widnäs kertoo tienneensä heti ohi ajettuaan, että siitä tulisi oiva koti hänen taideteokselleen. Paikka jota ei normaalisti koeta esteettiseksi, saisi uuden ilmeen. Lähtökohtana oli tuoda kauneutta ja viihtyvyyttä kaupungin eri kulmille, joissa oli kohennusta kaipaavia rumiluksia. Liukon Pirtti
Ison Liukon pirttiin liittyy tarina virtolaisesta karhunkaataja Martti Kitusesta. Kituselle oli tuotu sanaa, että Liukossa oli karhuja mutta ei kaatomiestä. Metsästysretken jälkeen sitten Ison Liukon pirtissä mesikämmenet nyljettiin ja Liukkolaiset pitivät Kitusta sen jälkeen "tietäjänä" kuten Maamme-kirjakin kertoo. Vuonna 1867 Ison Liukon talossa asui maailman kuulu tanskalainen tiedemies ja maisteri Vilhelm Thomsen suomenkieltä oppimassa ja kerjäämässä aineiston pohjalta hän teki myöhemmin uraauurtavan suomalais-ugrilaisen kielitieteellisen tutkielman ja väitöskirjan. Kimono
Tomesodessa on yksivärinen yläosa ja yhtenäinen kuvioalue helmassa. Kuvio on värjätty harsittuun kimonoon niin, että se kulkee saumankohtien yli. Tämä katkeamaton kuvio eli "eba-moyō" on hienompien juhlakimonoiden tunnusmerkki. Mitä matalampi kuvio on, sitä vanhemmalle naiselle tomesode on tarkoitettu. Tomesodessa kuvio ei kuitenkaan koskaan nouse lanteiden tasoa korkeammalle. Tomesoden kuvioaiheet ovat yleensä perinteisiä ja juhlavia: kukkia, viuhkoja, kurkia, pilviä, kilpikonnankuori-kuvioita ja niin edelleen. Kimo
Ruotsalaisen geenitutkimuksen mukaan kaikki kimot hevoset polveutuvat samasta yksilöstä. Tämä ensimmäinen kimo eli joitakin tuhansia vuosia sitten ja sillä oli värityksen aiheuttava mutaatio 25. kromosomissa. Sama mutaatio löytyy nykykimoista. Kimomutaation aiheuttaa 4.6-kb -kahdentuminen STX17-kromosomin intronissa 6. Kestomuna
Kestomuna on jäätymistä ja kuivumista pitkään kestävä muna, jossa on runsaasti ruskuaista. Joskus sen kehittymisen eteneminen edellyttää kuivuus- tai kylmäkäsittelyä. Tutuimpia kestomunia ovat kidusjalkaisten talvimunat. Kidusjalkaisten tunnetuin lahko on vesikirput. Kestomuna syntyy syksyllä hedelmöityneestä munasolusta ja sen kehittyminen jatkuu vasta seuraavana keväänä. Kimono
Perinteisesti japanilaiseen pukuun ei ole kuulunut varsinaisia koruja. Tärkeimpiä naisten koruesineitä ovat olleet hiuskoristeet. Nykyäänkin on tapana, ettei kimonon kanssa käytetä korva- tai kaulakoruja tai sormuksia. Kim Possible
Ron on Kimin paras kaveri ja apuri. Hän on hulluna meksikolaistyylisen pikaruokaravintola Bueno Nachon ruokiin, kuten tacoihin, nachoihin ja varsinkin nacoihin (burriton ja nachon yksinkertainen yhdistelmä, jossa burritoon asetellaan nachoja). Ron omistaa lemmikin nimeltä Rufus. Elokuvassa "" hän rakastuu Kimiin ja seurustelee tämän kanssa 4. kaudella. Ronin pahin painajainen on apina. Kiertoheiluri
Kuidun ominaisuuksilla on heilurissa keskeinen merkitys. Kuitu voidaan käsittää pitkänä, ohuena ja kiinteänä tankona. Siihen muodostuu massakappaleen painon vuoksi venymää ja massakappaletta kierrettäessä myös kiertoa. Hooken lain mukaan muodonmuutos on suoraan verrannollinen voimaan eli torsioheilurissa venyminen massakappaleen painoon. Kimmokerroin kuvaa kuormittavan voiman ja venymän suhdetta. Venyminen paitsi pidentää myös ohentaa kuitua. Poissonin luku kuvaa ohenemisen ja venymisen suhdetta. Painon poistamisen pitäisi palauttaa kuitu alkuperäisen muotoiseksi. Laki pätee kuitenkin vain täysin elastisille kappaleille, oikeille kappaleille on olemassa kimmoraja, jonka jälkeen kappale ei enää palaudu alkuperäiseen muotoon painon poistuttua. Kiertoon liittyvä aineelle ominainen liukukerroin formula_2 kuvaa puolestaan leikkausjännityksen ja poikkeutuskulman suhdetta. Lopulta direktiomomentti riippuu langan ominaisuuksista Kimono
Vainajan lähimmät sukulaiset pukeutuvat hautajaisissa kokomustaan "täyteen" surupukuun. Siihen kuuluu kokomusta kimono, jossa on seremonialliset viisi sukuvaakunaa. Obi, obiage ja obijime ovat mustat. Aluskimonon kaulus ja tabit ovat valkoiset kuten aina muodollisessa pukeutumisessa. Comus (naamionäytelmä)
Comus (A Mask Presented at Ludlow Castle, 1634) on naamionäytelmä siveyden kunniaksi. Sen kirjoitti John Milton, ja se sai ensiesityksensä mikkelinpäivänä vuonna 1634 Ludlow’n linnassa. Esityksellä juhlistettiin John Egertonin uutta asemaa Walesin johdossa. Kimchi
Etelä-Koreassa on herätty suojelemaan maan kansallisruokaa. Kimchiä viedään Etelä-Koreasta muun muassa Japaniin, Kiinaan ja Thaimaahan. Kaikissa näissä maissa valmistetaan ruokalajista myös paikallisia versioita. Japanissa kimchiä valmistetaan käymisen sijaan tuottamalla vastaava maku keinotekoisesti, esimerkiksi lisäämällä sitruuna- tai maitohappoa. Etelä-Korea vetosikin Maailman terveysjärjestön ja YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön alla toimivaan Codex Alimentarius -toimikuntaan, jotta se loisi kansainvälisen standardin säätelemään kimchi-nimikkeellä myytävien ruokien valmistusta, jotta nimeä voitaisiin käyttää vain perinteiseen tapaan fermentoimalla valmistetuista ruuista. Standardi astui voimaan vuonna 2001. Kimono
Kimonot on perinteisesti valmistettu luonnonkuiduista, mutta nykyään käytetään myös tekokuituja ja sekoitekuituja. Kimonon muodollisuus ja juhlavuus riippuu ensi sijassa sen materiaalista ja kankaan laadusta. Esimerkiksi villakimonoon ei koskaan kirjota tai värjätä muodollisuutta osoittavia sukuvaakunoita. Pääsääntöisesti muodolliset kimonot valmistetaan kiiltävästä silkistä, kaikki muut kiillottomasta silkistä ja muista materiaaleista. Kankaat jaetaan paitsi käytetyn kuidun, myös kuviointitekniikan mukaan: "somemono" (染物, värjäämällä kuvioitu) on pääsääntöisesti aina "orimonoa" (織物, kudoksella kuvioitu) muodollisempi. Kimmo
Kimmo on kansanrunoissa esiintyvä nimi, jota ehdotettiin etunimeksi vuonna 1865. Yrjö Karilas ehdotti sitä uudemman kerran 1919. Nimen teki tunnetuksi Eino Leinon kirjoittama runo "Kimmon kosto", joka oli kokoelmassa "Kangastuksia" 1902. Kimo
"Papurikko" eli papurikkotäpläinen kimo saa harmaantumisvaiheessa karvaansa erisävyisiä harmaita ja valkoisia rengasmaisia kuvioita, joita kutsutaan papurikkotäpliksi tai markanpilkuiksi. "Kärpäskimon" valkoisen karvan sekaan ilmaantuu hevosen ikääntyessä hyvin pieniä tummia täpliä, joista ei kuitenkaan voi varmuudella päätellä hevosen syntymäväriä. Kärpästäplät saattavat muodostaa kaulalle, lavalle tai kyljelle laajan tihentymän (harmaa tai ruskea niin kutsuttu "verijälki") siten, että hevonen näyttää melkein kirjavalta. Kärpäskimous on todennäköisintä, jos eläin on perinyt kimotekijän vain toiselta vanhemmaltaan. Kim
Suomessa nimi Kim on maaliskuuhun 2017 mennessä annettu hieman yli 6 300 miehelle ja noin 460 naiselle. Suomenkielisissä perheissä nimeä on alettu käyttää 1960-luvulla, jolloin muotiin tulivat rakenteeltaan yksinkertaiset, lyhyet nimet. Almanakan suomalaiseen nimipäiväkalenteriin Kim lisättiin vuonna 1995. Kimin päivä on 20. maaliskuuta, joka on myös Joakimin ja Akin nimipäivä. 
Englanninkielisissä maissa Kim on käytössä sekä miehen- että naisennimenä. Kim saattaa tällöin olla kelttiläistä alkuperää. Nimen yleistymiseen on vaikuttanut paljon Rudyard Kiplingin romaani "Kim", jossa päähenkilön nimi on muodostettu vanhasta englantilaisesta sukunimestä Kimball (’kuninkaallinen kukkula’). Gumbosavi
Gumbo on afrikkalaisperäisten amerikkalaisten käyttämä englanninkielinen murresana, joka pohjautuu Angolassa käytettyyn sanaan "kingombo". Gumbo on puhekielinen nimitys okra-kasville ("Abelmoschus esculentus"), jonka palkoja käytetään ruoanvalmistuksessa. Gumbokeitto ( tai "gumbo") on okran paloilla suurustettu keitto. Keittokirjan "American cooks" mukaan gumbo ei nykyisin tarkoita okra-vihannesta vaan keittoa, joka sisältää okraa. Okrassa on paljon kasvilimaa, joka paksuntaa keiton hyytelömäiseksi. Keitto jakaa ihmisten mielipiteet, siitä joko pidetään tai sitä vihataan. Gumbosavi lienee saanut nimensä keitosta, sillä molemmat ovat tahmeita, paisuvia aineita. Kimolepakko
Kimolepakko on musta tai tummanharmaa, selkäkarvat ovat hopeakärkiset. Sen siipiväli on 25–30 cm ja paino 8–20 grammaa. Nuoren pohjanlepakon voi sekoittaa kimolepakkoon; eroa on lepakoiden korvien muodossa.
Kimolepakkoa esiintyy Keski- ja Länsi-Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa se on harvinainen, muuttava laji. 
Virossa se on yleinen. Se talvehtii kaupungeissa ja kylissä yleensä ihmisen tekemissä rakennuksissa. Kesäksi kimolepakot muuttavat maaseudulle, missä on avarammat saalistustilat. Sielläkin se hakee päivälepopaikaksi yleensä jonkun rakennuksen. Suomen ensimmäinen kimolepakko rengastettiin Korkeasaaressa syyskuussa 2015. Humuspitoisuus
Kemiallinen hapenkulutus (COD, ) mittaa liuoksessa kuluvan hapen määrää, kun orgaaninen aines hapatetaan voimakkaalla hapettimella. Se on yleisin käytettävä humuspitoisuuden määrittävä menetelmä. Kaliumpermanganaatti (KMnO) on tehokas hapetin, jolla osa humuksen hiilestä muutetaan hiilidioksidiksi. Se muuttaa samalla kaikki muutkin hapetettavat aineet kuten esimerkiksi ammoniumioinit (typpi). Määritys suoritetaan keittämällä näyte kaliumpermanganaatin kanssa 20 minuutin ajan ja määrittämällä hävinneen permanganaatin avulla tapahtunut hapenkulutus. Tulos ilmoitetaan milligrammoina happea litrassa vettä eli mg/l. Jos samassa yhteydessä esitetään muitakin pitoisuuksia, voidaan kulutusarvo ilmaista mgO/l tai mg/l O. Aikaisemmin käytettiin niin sanottua permanganaattilukua (KMnO-luku), jonka arvo kerrottuna luvulla 0,253 antaa kemiallisen hapenkulutuksen (COD). Muut hiilen määritysmenetelmät suhtautuvat keskenään seuraavasti: Osmoosi
Osmoosi on liuottimen diffuusiota puoliläpäisevän kalvon läpi. Osmoosissa liuotin (yleensä vesi) siirtyy kalvon läpi, mutta kalvo ei päästä läpi liuottimeen liuenneita aineita. Liuotin siirtyy sille puolelle, jolla liuenneen aineen pitoisuus on suurempi. Jos esimerkiksi puoliläpäisevä kalvo erottaa suolaisen veden ja vähemmän suolaisen veden oheisen kuvan osoittamalla tavalla, vettä siirtyy makeamman veden osasta suolaisen veden osan puolelle. Gumbo
Gumbo on pataruoka, joka on peräisin Louisianasta. Sen pääainekset ovat roux-rasvasuuruksella sakeutettu kanaliemi, liha tai äyriäiset ja Cajunin keittiön "pyhä kolminaisuus" eli paprika, varsiselleri ja sipuli. Muina raaka-aineina käytetään okraa ja tomaattimurskaa sekä mausteina cayennepippuria, pippuria, suolaa tai mahdollisesti cajunmausteseosta. Gumbo-sanan juuret ovat bantukielissä, joista se on siirtynyt Louisianassa käytettyyn ranskaan muodossa "gombo" ja siitä amerikanenglantiin muodossa "gumbo". Kimchi
Kimchi (, myös "gimchi" tai "kimchee") on kiinankaalista tai muista kasviksista hapatettu korealainen ruokalaji. Tulisuuden ja punaisen värin kimchi saa mausteista, kuten chileistä, sipulista, valkosipulista, retiisistä ja inkivääristä. Kimchin kaltaisia ruokalajeja on tehty jo ensimmäisellä vuosituhannella jaa. ja nykymuodossaan se yleistyi 1600-luvulta lähtien. Kimchi on osa korealaista identiteettiä ja myös Etelä-Korean kansallisruoka. Kimchintekokausi eli "kimjang" siihen liittyvine tapoineen on osa Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloa. Kimpputeoria
Yleisin perustelu kimpputeorialle on vaikeus käsittää tai kuvata olio ilman viittauksia sen ominaisuuksiin. Tämän argumentin mukaan ei ole mahdollista käsittää paljasta partikulaaria eli yksilöoliota, täysin ominaisuuksista riisuttua substanssia. Tämän ongelman totesi jo John Locke, kun hän kuvasi substanssin itsessään, ominaisuuksistaan erillisenä, joksikin josta hän ei
tiedä mitä se on. Kímolos (kunta)
Kímolos () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Κιμώλου, "Dímos Kimólou"), joka sijaitsee Míloksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnan pinta-ala on 53,3 neliökilometriä ja väkiluku 910. Varsinaisen Kímoloksen kylän väkiluku on 837 (vuonna 2011). Kidukset
Kidukset () ovat vedessä elävien eläinten hengityselimet. Ne ovat tavallisesti runsasverisuonisia ihon tai limakalvon poimuja, joiden ohuiden seinämien kautta tapahtuu kaasunvaihto veren ja ympäröivän veden välillä. Kimmo (lehti)
Nuorten lehti Kimmo ilmestyi kerran kuukaudessa 1945–1952 (kaksoisnumeroiden takia 8 numeroa vuodessa). Sitä julkaisi Lehtiyhtymä. Se sisälsi seikkailukertomuksia, humoristisia juttuja ja tehtäviä. Päätoimittajia olivat muun muassa Lasse Marttinen ja Armand Lohikoski. Kumina
Kuminaa viljellään sen aromipitoisuuden vuoksi. Aromi on siemenissä haihtuvana öljynä, jonka pitoisuus nousee Suomessa jopa viiteen painoprosenttiin, mikä on varsin korkea verrattuna etelässä viljeltyyn kuminaan. Kuitenkin viime vuosina korjatun kuminan öljyprosentti on ollut keskimäärin 3,2 prosenttia. Sato on sitä arvokkaampaa mitä korkeampi öljypitoisuus on. Kuminan öljy sisältää lähinnä kahta kemiallista pääkomponenttia, 40–60 % karvonia ja 38–54 % limoneenia. Limoneenia käytetään yleisesti kosmetiikkatuotteissa sitruunan tuoksuna. Kimilsungia
Kimilsungia (, "kimilsŏnghwa") on puikkokämmeköiden ("Dendrobium") sukuun kuuluva risteymälajike. Se on nimetty Pohjois-Korean aiemman johtajan Kim Il-sungin mukaan. Toinen Pohjois-Korean johtajien mukaan nimetty kasvilajike on Kim Il-sungin pojan Kim Jong-ilin mukaan nimetty kimjongilia. Limbus corneae
Limbus corneae eli limbus on sarveiskalvon () ja kovakalvon (silmän valkuaisen) välisestä rajasta käytetty nimitys. Silmän etuosassa kovakalvo liittyy sarveiskalvoon, mutta koska sen kaarevuussäde on keskimäärin loivempi kuin sarveiskalvon kaarevuussäde, siksi liittymäalue eli limbus on hiukan uurteinen Hevosten värit
Kimon hevosen syntymäväri voi olla mikä tahansa, mutta sen alun perin pigmentöityneet karvat ja jouhet muuttuvat jokaisen karvanvaihdon myötä harmaammiksi ja valkoisemmiksi. Värityksen kehittymisen vuoksi miltei kaikki kimot ovat jossain vaiheessa harmaanvalkoisia, eikä kimon pohjaväriä voi määritellä ulkonäön perusteella kuin kimoutumisen varhaisimmissa vaiheissa. Kimouteen liittyy harmaantumisvaiheessa usein näyttävä papurikkokuvio. Jotkin kimot vaalenevat iän myötä puhtaanvalkoisiksi saakka ja saattavat vanhemmiten menettää pigmenttiä ihostaankin. Joillekin kimoille taas kehittyy värin jo valkoistuttua tummia niin kutsuttuja kärpäspilkkuja, joiden väri ei liity pohjaväriin: rautiaana syntyneellä kimolla eli rautiaankimolla voi olla mustia tai tummanharmaita pilkkuja ja mustankimolla punaruskeita. Kimo
Kimoa voidaan kutsua esimerkiksi rautiaankimoksi, ruunikonkimoksi tai mustankimoksi sen perusteella, minkä värinen se oli syntyessään eli mikä sen pohjaväri on. Viiksiympyräsuiset
Limaajakaloille tunnusomaisia piirteitä ovat myös suuta ympäröivät pehmeät ulokkeet sekä evättömyys (vain vatsaevä, joka jatkuu hiukan selkäpuolelle). Kidusaukkoja on yhdestä kuuteentoista. Silmät ovat hyvin kehittymättömät. Vartalon sivuilla on noin 200 kookasta rauhasta, joista eläin erittää nopeasti suuria määriä limaa, joka veden kanssa muodostaa hyvin tahmean seoksen. Lima tekee eläinten käsittelystä vaikeaa ja suojaa tehokkaasti pedoilta. Kim Possible
Ronin kaljurotta, joka matkustaa Ronin taskussa. Rufus joutuu usein pelastamaan Kimin ja Ronin pahoista paikoista. Ron osti Rufuksen Alehallista. Lemmikistä on myös tehty räppikappale (joka itse asiassa on Ronin kotitehtävä), jonka Ron esitti Idols- tv-sarjaa parodioivassa ohjelmassa eräässä jaksossa. Kappaleen alkuperäinen nimi on Naked Mole Rap, ja sen musiikkivideo pyöri hetken aikaa Disney Channelilla. Hummus
Hummus sisältää jauhettujen kikherneiden (besan-jauho) lisäksi tahinia (hummus bi tahini) eli seesaminsiementahnaa, sitruunamehua, valkosipulia, mausteita ja oliiviöljyä. Sitä tarjotaan tavallisesti pitaleivän päälle siveltynä levitteenä, alkupalojen kastikkeena tai dippikastikkeena. Hummus on alkuaan libanonilainen ruoka, jota on alettu käyttää muissakin arabiankielisissä maissa sekä Kreikassa ja Turkissa. Kimono
Obi-dome eli obisolki keksittiin ilmeisesti Meiji-kaudella, kun naiset halusivat liittää pukuihinsa jonkin koruesineen eurooppalaiseen tapaan. Obin korusolki kiinnitetään obijimen tapaiseen nauhaan obin ympärille, keskelle tai vähän sivuun. Materiaaleja on useita; tavallisimpia ovat melko pienet ja edulliset soljet tai helmet, joita valmistetaan keramiikasta, lakasta, emalinahasta tai kaivertamalla. Hienompiin juhlakimonoihin valmistetaan myös kalliita koruja ja esimerkiksi Gionin maikot käyttävät kookkaita, kalliita solkia, jotka on valmistettu korallista, jadesta, jalometalleista ja jalokivistä.
Morsian pukeutuu shintolaisessa hääseremoniassa yleensä uchikakeen (打掛 tai うちかけ), jonka alla on valkoinen kakeshita-kimono. Uchikake voi olla "shiromuku", puhtaan valkoinen, yleensä kuitenkin brokadia. Värillisessä uchikakessa on perinteisimmin punainen tai oranssin-punainen pohjaväri. Punainen on Aasiassa yleisesti nuoruuden, onnen ja juhlan väri. Seremoniasta ja juhlien kestosta riippuen morsian esiintyy ensin uchikakessa, sitten furisodessa, joka voi olla laahushelmainen ("hikifurisode") ja lopuksi vielä "tomesodessa", joka osoittaa hänen uuden asemansa vaimona. Nykyään hänellä voi olla vielä eurooppalaisia juhlapukuja päivällisiä tai iltajuhlaa varten. Kimon
Kimon () (510 eaa., Ateena – 450 eaa., Kition, Kypros) Miltiadeen poika oli ateenalainen valtiomies ja strategos eli sotapäällikkö. Hän oli merkittävimpiä poliittisia toimijoita 400-luvun eaa. puolivälin Kreikassa. Kimon oli luomassa Ateenan merimahtia persialaissotien jälkeen. Hänestä tuli juhlittu sotasankari, joka soti muun muassa Salamiin taistelussa vuonna 480 eaa. Taistelun jälkeen hänet nimitettiin amiraaliksi. Hän kuoli myöhemmässä Salamiin taistelussa vuonna 450 eaa. Kimon rakennutti Ateenaan lukuisia julkisia rakennuksia. Kimono
Morsiuspukuun kuuluvat valkoinen "kakeshita-obi", joka solmitaan "kakeshita-bunko"-solmulle, sekä asusteet: tabit, zōrit, irtokaulukset, "hakoseko"-kukkaro, "kaiken"-tikari ja tupsukoristeinen viuhka, jotka kaikki ovat yleisväriltään valkoisia ja kulta- tai hopeakoristeltuja. Perinteisesti pukeutunut morsian käyttää myös "katsura"-peruukkia, jossa on tavallisimmin "taka-shimada"-kampaus; juhlavia kilpikonnanluisia tai kultaisia hiuskoristeita ja puna-valkoisia tai kulta-hopeisia nauhoja. Varsinaisena morsiuspäähineenä voi olla huppumainen huntu "watabōshi" "pumpuli-huppu" tai paksusta suorakulmaisesta kankaasta taiteltu "tsuno-kakushi", "sarvien piilottaja". Varsinaisen seremonian jälkeen morsiamen kampaus vaihdetaan usein nykyaikaiseen. Tymoli
Tymoli (CHO) on fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aine on karvakrolin isomeeri. Tymolia on luonnostaan kasvien muun muassa ajuruohojen, kuten kangasajuruohon ("Thymus serpyllum") ja erityisesti timjamin ("Thymus vulgaris"), öljyissä. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Kimo
Kimon iho pysyy samanvärisenä kuin syntyessä eli yleensä tummana, mutta esimerkiksi pään ja jalkojen valkoisten merkkien alueelta se voi olla vaaleanpunaista kuten normaalistikin. Mikäli eläin on perinyt kimotekijän molemmilta vanhemmiltaan, myös sen iho voi vanhemmiten vaalentua. Kimono
Iromuji (色無地, "värillinen-ilman-kuviota") on yksivärinen kimono, jossa voi olla nolla tai 1–5 perhevaakunaa ("mon"). Iromujin juhlavuutta voi säätää obin materiaalilla ja mallilla. Iromuji ei ole koskaan kokovalkoinen tai musta: tavallisimpia värejä ovat iloiset ja naiselliset, vaaleat ja taitetut siniset, vaaleanpunaiset ja vihreät. Kimono
Kauluksen tulisi pysyä sileänä ja muodostaa selkeä V-muoto edessä. Naimattomilla nuorilla naisilla ja tytöillä kulma on tylppä, naiduilla ja vanhemmilla naisilla terävä. Solisluut eivät saisi näkyä. Naisilla kauluksen pitäisi olla irrallaan niskasta, noin kolmesta neljään sormen leveyttä. Niskan näkymisen katsotaan olevan seksuaalisesti provosoivaa; geishojen kaulus voi olla niinkin alhaalla, että lapaluista näkyy yläkulma, mutta se ei ole missään tapauksessa sopivaa tavallisille naisille. Nuoret naiset saattavat pukea kimonon tarkoituksella hieman tavanomaista avonaisemmaksi niskasta. Miehillä kaulus on niskanmyötäinen.Kimonoa puettaessa erityisesti naiset tarvitsevat useita erilaisia nauhoja ja apuvöitä kiinnittämään aluskimonon ja kimonon halutulla tavalla ennen obin sitomista.Obi (帯) on kimonon vyö. Nykyaikana naisen obi on huomiota herättävä asuste. Se ei kuitenkaan enää varsinaisesti pidä kimonoa kiinni; tämän tekevät obin alle jäävät lukuisat alusvyöt ja nauhat. Naisen obi vaatii paikallaan ja muodossa pysyäkseen omat kovikkeensa ja nauhansa. Naisten obeja on monenlaisia: leveitä, pitkiä ja brokadisia juhlaan ja kapeampia, yksinkertaisempia arkeen. Naisten obit tehdään hyvin paksusta kankaasta tai siihen lisätään kova välivuori paksusta puuvillasta tai rohdinpellavasta. Hyvin juhlava naisen obi on keskimäärin 30 cm leveä ja 3,5–4 m pitkä. Silkkinen ja kirjailtu obi voi olla kalliimpi kuin koko muu kimonoasu yhteensä. Obi solmitaan kimonon takapuolelle; vain pienillä lapsilla obi on solmittu eteen. Hajusuola
Hajusuola on aine, jota käytetään tajuttoman herättämiseen. Se on kalkin ja jonkin sopivan ammoniumsuolan (yleensä ammoniumkloridin tai ammoniumkarbonaatin) kiinteä seos. Hajusuolassa voi olla myös hajuvettä. Kampsu
Kampsu eli kamsu on pohjoissuomalainen perinneleipä, jonka taikinassa on verta. Taikina valmistetaan vedestä, verestä, ohra-, ruis- ja vehnäjauhoista, voista, suolasta, sipulista ja maustepippurista. Valmiista hyvin turvonneesta taikinasta muotoillaan pieniä, litteähköjä leipiä, joiden paksuus on noin yksi senttimetri. Kohottamattomat, melko jähmeät kakkuset keitetään kypsiksi suolalla maustetussa vedessä. Kampsut syödään sipulikastikkeen tai voisulan kera, ja usein lisukkeena tarjotaan perunasosetta ja puolukkasurvosta. Kampsut voidaan lämmittää esimerkiksi sipulimaidossa ja nauttia sen keralla. Kidukset
Hengityksen lisäksi kidukset toimivat osmoottisen paineen säätelyssä erittämällä suoloja. Ne osallistuvat myös elimistön pH:n säätelyyn ja typpipitoisten kuona-aineiden eritykseen. Kiduksissa on kemoreseptoreita, jotka mittaavat veren hiilidioksidi- ja happipitoisuutta sekä mekanoreseptoreita, jotka mittaavat kiduksiin kohdistuvaa mekaanista ärsytystä. Näiden reseptorien avulla säädellään hengitystä. Ruoansulatuskanava
Ruoansulatuskanavan sisin osa on limakalvo, jossa oleva limakalvon lihaskerros mahdollistaa limakalvon poimujen liikkeet. Limakalvo on useimmiten yhdenkertaista lieriöepiteeliä, mutta kerrostunutta levyepiteeliä esiintyy kuitenkin ruoansulatuskanavan alku- ja loppuosassa eli suusta ruokatorven loppuun ja peräsuolenkanavassa. Limakalvon alla on limakalvonalaiskerros, jota puolestaan ympäröi paksuhko lihaskerros, jossa sisempänä on rengasmainen ja uloimpana pitkittäinen sileälihaskerros. Uloimpana on herakalvo eli seroosa, joka liittää ruoansulatuskanavan vatsaontelossa sijaitsevia osia vatsakalvoon. Poikkijuovaista lihasta on vain kanavan alkuosassa ja loppuosassa eli suusta ruokatorven puoleenväliin saakka ja peräsuolen uloimmassa sulkijalihaksessa. Ruonsulatuskanavassa on kaksi autonomisen hermoston hermopunosta, joista toinen sijaitsee limakalvossa ja toinen rengasmaisen ja pitkittäisen lihaskerroksen välillä. Kimono
Useimmat värit yhdistetään tiettyjen erityisten symbolimerkitysten sijaan pikemminkin soveliaisuussääntöjen kautta lasten, naisten, miesten ja vanhusten väreihin. Kirkkaat värit katsotaan lapsille ja nuorille tytöille sopiviksi; naisten värit vaihtelevat nuorten naisten puhtaista ja kirkkaista pastellisävyistä vanhusten taitettuihin tai tummiin maan sävyihin; miesten värit ovat lähinnä tummia. Kulta ja hopea viittaavat usein mutteivät aina juhlaan. Rohtokalmojuuri
Rohtokalmojuuri ("Acorus calamus") on vanha rohdoskasvi, joka on peräisin Intiasta tai Etelä-Kiinasta Himalajan seudulta. Eurooppaan se kuitenkin on kerinnyt jo niin varhain, että antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät kalmojuurta sekä lääkinnällisiin tarkoituksiin että mausteena. Erityisen suosittua oli käyttää lehtiä kerman tai maidon maustamiseen.