Mihin Lady Jane Grey kuoli?
Lady Jane Grey
Lady Jane Grey (12. lokakuuta 1537 – 12. helmikuuta 1554) oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n tyttären tyttärentytär ja toimi de facto Englannin kuningattarena muutaman päivän vuonna 1553. Janen lyhyt valtakausi päättyi kuitenkin, kun viranomaiset kumosivat hänen kuningattareksi julistamisensa. Kuningatar Maria I:n hallituskaudella hänet lopulta teloitettiin maanpetoksesta syytettynä. Lady Jane Greyn hallitsijakausi on kuitenkin kiistanalainen. Lady Jane Grey
Jane Grey kuoli kuudentoista vanhana. Ei ole löydetty mitään todisteita siitä, että hänen äitinsä olisi yrittänyt anomuksella tai muutoinkaan pelastaa tytärtään kuolemalta. Hänen isänsä odotteli jo omaa teloitustaan jouduttuaan vangiksi Wyattin kapinan jälkeen. Jane ja Guilford haudattiin St. Peter ad Vinculan kappeliin, Tower Greenin pohjoispuolelle. Kuningatar Maria eli vain neljä vuotta sen jälkeen, kun oli määrännyt serkkunsa tyttären Janen teloitettavaksi. Kuningatar Maria pidätytti Northumberlandin neljä muuta poikaa, John, Ambrose, Henry ja Robert Dudleyn näiden osallisuudesta isänsä juoneen, mutta myönsi heille myöhemmin armahduksen. Lady Jane Grey
12. helmikuuta 1554 aamulla viranomaiset hakivat Guilford Dudleyn huoneistaan Towerissa ja veivät hänet Tower Hillin julkiselle teloituspaikalle, missä hänen kaulansa katkaistiin. Hänen maalliset jäännöksensä vietiin hevoskärryillä takaisiin Toweriin ohi niiden huoneiden, missä Janea pidettiin vankina. Seuraavaksi Jane vietiin yksityiseen teloitukseen Tower Greenille, Towerin sisäpuolelle. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta yksityiset mestaukset sallittiin vain kuninkaallisille. Jane teloitettiin yksityisesti kuningatar Marian pyynnöstä, tämän kunnioituksesta serkkunsa tytärtä kohtaan. John de Feckenham, joka ei ollut onnistunut käännyttämään Janea, piti tälle seuraa koko teloituksen ajan. Jane oli päättänyt kuolla arvokkaasti, mutta kun hänen silmänsä oli sidottu, hän ei löytänyt tietään mestauslavalle. Hän alkoi joutua paniikkiin, kunnes joku tuntematon, mahdollisesti de Feckenham, auttoi häntä löytämään tien ja säilyttämään arvokkuutensa loppuun saakka.
Jean Grey
Magneto soluttautui X-Kartanoon ja pudotti Pedon ja Emma Frostin keskelle valtamerta ja lähetti Greyn ja Wolverinen päin aurinkoa. Feeniks-voima kuitenkin pelasti heidät. Jean kuoli jälleen Magneton tartutettua häneen elektromagneettisen viruksen. Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3
Aikomuksenaan tehdä Mary Jane mustasukkaiseksi, Peter tuo Gwen Stacyn yöklubille, jossa Mary Jane työskentelee. Gwen kuitenkin tajuaa juonen ja poistuu. Peter joutuu tappeluun klubin vartijoiden kanssa ja työntää samalla vahingossa Mary Janen maahan, jolloin hän mustan puvun turmelleen hänet. Hän juoksee ulos yöklubilta ja menee kirkkoon lopettamaan kärsimyksensä. Kirkon korkeimmassa tornissa Peter menee soivan kellon luo ja kova ääni heikentää symbioottia, jolloin Peter kiskoo sen väkisin irti. Symbiootti putoaa tornista alas kirkkoon Peterin kuolemaa rukoilemaan tulleen Brockin päälle, josta tulee Venom. Venom ehdottaa Hiekkamiehelle, että he tappaisivat Peterin yhdessä, mihin tämä suostuu. Catherine Grey
Elisabet I ei tiennyt avioliitosta ja lähetti Edward Seymourin Eurooppaan opintomatkalle. Kun käly Jane Seymour kuoli tuberkuloosiin, Catherine Grey jäi yksin ja salasi avioliiton jokaiselta, kunnes hänen raskautensa oli edennyt kahdeksannelle kuukaudelle. Silloin hän tunnusti avioliittonsa Bess of Hardwickille ja Robert Dudleylle. Kumpikaan ei ikävä kyllä auttanut Catherinea, ja Dudley kertoi avioliitosta pian kuningattarelle. Catherine Grey
Catherine Grey kuoli tammikuussa 1568. Hänen poikiaan ei kelpuutettu kruununperimysjärjestykseen, koska heidän katsottiin syntyneen avioliiton ulkopuolella. Elisabet I:n seuraajan Jaakko I:n valtakaudella heidät kuitenkin luettiin mahdollisiksi kruununperijöiksi. Walesin prinsessa Diana
31. elokuuta 1997 levisi maailmaa kohauttanut suru-uutinen prinsessa Dianan kuolemasta. Myöhään edellispäivän iltana Diana ja hänen egyptiläinen miesystävänsä Dodi Al-Fayed olivat paenneet pariisilaisen hotellin Ritzin (Dianan miesystävän Al-Fayedin isän omistama hotelli) sivuovesta tarkoituksenaan välttää valokuvaajat (paparazzit), jotka olivat leiriytyneet hotellin eteen saadakseen kuvia kuuluisasta parista. Pako ei kuitenkaan ollut onnistunut. Valokuvaajat olivat lähteneet seuraamaan mustaa Mercedes-Benzin S-Sarjan autoa, joka ajoi Seinen rantaa pitkin. Pariskunta istui takapenkillä, ja oikealla etuistuimella istui Al-Fayedin henkivartija Trevor Rees-Jones. Kuljettaja Henri Paul oli kiihdyttänyt auton nopeuden tutkijoiden arvion mukaan 120–160 kilometriin tunnissa. Pont de l’Alman tunnelissa hän menetti auton hallinnan, osui Fiat Unoon ja törmäsi 13. betonipylvääseen. Al-Fayed ja kuljettaja kuolivat heti. Diana siirrettiin ambulanssilla Pitié-Salpêtrière-sairaalaan. Hänen sisäiset vammansa olivat laajoja: hänen sydämensä oli siirtynyt vasemmalta oikealle puolelle rinnassa, mikä oli repinyt samalla keuhkojen laskimon ja sydänpussin. Elvytysyrityksistä huolimatta Diana kuoli kello 4 aamulla. Trevor Rees-Jones säilyi kolarista hengissä, koska hän ainoana käytti turvavyötä. The Grey – Suden hetki
John Ralph Ottway työskentelee öljynporausalueella Alaskassa ja metsästää työntekijöitä uhkaavia susia. Viimeisenä työpäivänään hän kirjoittaa Ana-vaimolleen kirjeen, jossa hän kertoo tekevänsä itsemurhan. Hän ei kuitenkaan tee sitä, ja aikoo lähteä Alaskasta öljynporaajien mukana. Lentokone ajautuu lumimyrskyyn ja suorittaa pakkolaskun. Ottway näkee näyn vaimostaan, joka kehottaa miestään olemaan pelkäämättä. Mies palaa todellisuuteen ja kohtaa yhden haavoittuneista öljynporaajista, Lewendenin, joka menehtyy Ottwayn käsivarsille. Ottway muotoutuu selviytyneiden johtajaksi ja käskee miehien tekemään tulta. Pian miehet tajuavat olevansa harmaasusien reviirillä ja alkavat pitää vahtivuoroja. John Christie (sarjamurhaaja)
Kaksi Christien uhreista olivat Beryl Evans ja hänen tyttärensä Geraldine. He olivat yhdessä Berylin puolison, Timothyn, kanssa Christien vuokralaisia. Tapaus herätti valtavan kohun, kun Timothy Evans tuomittiin kummastakin murhasta ja hirtettiin vuonna 1950. Christie oli oikeudessa todistajana Evansia vastaan, mutta kun hänet omat rikoksensa paljastuivat vuonna 1953, Evansin syyllisyyttä murhiin alettiin epäillä. Christie myönsi jälkeenpäin tappaneensa Beryl Evansin, mutta ei Geraldinea. Nykyään uskotaan hänen murhanneen sekä Berylin että Geraldinen ja että poliisin huolimattomuus rikostutkimuksen ja kotietsintöjen suhteen aiheutti sen, että Christie ehti murhata vielä neljä muuta naista ennen paljastumistaan. 2000-luvulla Englannin korkein oikeus totesi Evansin syyttömäksi vaimonsa ja tyttärensä murhaan ja täten oikeusmurhan uhriksi. Se myös kumosi aiemmin langetetun tuomion. Clarence Carnes
Carnes kuoli aidsin aiheuttamiin komplikaatioihin 3. lokakuuta 1988 liittovaltion vangeille tarkoitetussa sairaalassa Springfieldissä, Missourissa. Hänet haudattiin köyhien hautausmaalle, mutta vuonna 1989 mafiajohtaja James ”Whitney” Bulger, joka oli ystävystynyt Alcatrazissa Carnesin kanssa, maksoi hänen ruumiinsa nostamisen haudasta ja kuljetuksen Oklahomaan, jossa hänet haudattiin hänen toivomuksensa mukaisesti intiaanien pyhälle maalle. Bulgerin kerrotaan maksaneen 4 000 dollaria pronssisesta arkusta, johon Carnes haudattiin. Greyn anatomia
Sarjan nimi "Greyn anatomia" tulee Henry Grayn lääketieteen kirjan "Gray’s Anatomy" nimestä sekä sarjan päähenkilön Meredith Greyn sukunimestä. Ennen kuin sarjaa alettiin esittää, se lähes muutettiin "Complications"-nimiseksi, mutta vaihdosta ei kuitenkaan koskaan tapahtunut. John Bodkin Adams
Yksi murha, josta Adams sai syytteen, kohdistui epäillysti varakkaaseen 81-vuotiaaseen leskirouva Morrelliin 13. marraskuuta 1950. Hänellä oli ollut aivohalvaus; hän oli osittain halvaantunut ja kärsi vaikeasta artriitista. Alun perin Adams väitti Morrellin kuolemaa luonnolliseksi. Myöhemmin hän ilmoitti Hannamille, että ei pitänyt vakavasti sairaan henkilön kuoleman edesauttamista murhana. 50-vuotiaana kuolleen, vakavasti masentuneen Gertrude Hullettin kuolema vuonna 1956 puolestaan kuitattiin itsemurhana. Hergé
Hergé kuoli 3. marraskuuta 1983, 75 vuoden ikäisenä. Hän oli sitä ennen sairastanut jo monia vuosia, mutta sairauden aiheuttaja oli epäselvä. Hänellä epäiltiin olevan erittäin harvinainen ja perinnöllinen verisairaus nimeltään porfyria. Hänen kuolemaansa kuitenkin edisti HIV, jonka hän oli saanut viikoittaisten verensiirtojensa aikana. Hänen kuolemansa takia viimeinen, kahdeskymmenesviides Tintti-seikkailu "Tintti ja aakkostaide" jäi keskeneräiseksi. Koska Hergé ei ollut eläessään sallinut kenenkään muun ottavan kunniaa Tintistä tai jatkavan sen piirtämistä hänen kuolemansa jälkeen, "Aakkostaide" julkaistiin keskeneräisenä Belgiassa 1986 ja Suomessa vasta 2003. Vuonna 1988 "Tintin Magazine" lakkautettiin. Joan Crawford
"Baby Jane" jäi Crawfordin viimeiseksi laatuelokuvaksi. Seuraavat vuodet hän teki erityisesti B-luokan kauhuelokuvia yhdessä muun muassa ohjaaja William Castlen kanssa. Crawfordin viimeiseksi valkokangastyöksi jäi scifi-elokuva "Trogi" vuodelta 1970, mutta hän jatkoi näyttelemistä pienissä rooleissa televisiossa ja radiossa. Hänen kuuluisimpiin televisioesiintymisiinsä kuuluu kenties vierailu omana itsenään kutsutun Lucille Ballin vetämässä "The Lucy Show’ssa" vuonna 1968. Alkoholismista kärsinyt Crawford oli jakson kuvauksissa usein humalassa eikä muutenkaan tullut toimeen päätähti Ballin kanssa, joka vaati hänen vaihtamistaan toiseen näyttelijään. Heidän keskinäinen kahinansa keräsi aikanaan paljon mediahuomiota. Lady Jane Grey
Janen asema monarkkina on kiistanalainen, sillä hänen nousuunsa valtaistuimelle liittyi ristiriitaisuuksia. Kruununperimyslaki vuodelta 1544 antoi Henrik VIII:lle oikeuden määritellä seuraajansa testamentissaan, kun taas kuningas Edvard VI:n julkinen testamentti, jossa kuningas nimesi Jane Greyn seuraajakseen, oli ristiriidassa lain kanssa, koska alaikäisenä Edvard ei ollut vielä päässyt siihen ikään, että olisi voinut laatia testamentin. Vaikka Janen “nousu valtaan” rikkoi Englannin lakeja, monet olivat valmiita hyväksymään hänet Englannin kuningattareksi, vaikkakin vain siksi, että halusivat näin estää Henrikin vanhinta tytärtä, katolilaista Mariaa nousemasta valtaistuimelle. Lady Jane Grey
Lisäksi Harry Potter -kirjasarjan Korpinkynnen tupakummitusta, Harmaata leidiä, pidetään Jane Greyn hahmona. Mary Jane Kelly
Mary Jane Kelly (1863? – 9. marraskuuta 1888) oli Viiltäjä-Jackin viides ja viimeinen varmana pidetty uhri. Lady Jane Grey
Bob Dylanin laulu “Queen Jane Approximately” kertoo mahdollisesti Jane Greystä. Myös Rolling Stonesin ”Lady Jane” -kappale kertoo Janen kohtalosta. George Jeffreys
George Jeffreys (15. toukokuuta 1645 – 18. huhtikuuta 1689) oli englantilainen tuomari ja lordikansleri, joka parhaiten muistetaan julmista tuomioistaan ja oikeuden irvikuviksikin sanotuista istunnoista, joita yleisesti kutsutaan ns. "Verisiksi käräjiksi". Tuomarina ollessaan Jeffrey määräsi jopa 200 kapinallista (useiden syyllisyyttä tukivat vain hyvin hatarat todisteet) hirteen ja 800 orjuuteen. Jeffreys myös myi armahduksia tuomionsa saaneille. Arvatenkin Jeffreysin kovat tuomiot johtuivat lojaalisuudesta kuningas Jaakko II:sta kohtaan sekä halut päästä tämän suosioon ja samalla lordikansleriksi. Jeffreyn haave toteutuikin, mutta hän ehti olla lordikanslerina sangen lyhyen aikaa. Jaakko II syöstiin vallasta ja vihainen väkijoukko vangitsi Ranskaan pakenemassa olleen Jeffreysin. Tämä kuoli neljän kuukauden kuluttua vankeudessa. Luettelo Englannin hallitsijoista
Edvard VI nimitti Lady Jane Greyn kruununperijäksi. Neljä päivää Edvardin kuoleman jälkeen 6. heinäkuuta 1554 Jane julistettiin kuningattareksi. Yhdeksän päivää myöhemmin 19. heinäkuuta Privy Council muutti krununperimisoikeuden Edvard VI:n katoliselle sisarpuolelle Maria I:lle. Jane teloitettiin vuonna 1554 vain 16-vuotiaana. X-Men: Viimeinen kohtaaminen
Scott palaa Alkalijärvelle, jolla Jean Grey kuoli edellisen elokuvan lopussa. Scott kuulee Jeanin avunhuutoja päänsä sisällä ja ottaa turhautuneena lasinsa pois, jolloin hänen silmistään tulevat tappavat säteet osuvat veteen. Säteiden seurauksena veteen syntyy pyörre, ja valtava paineaalto paiskaa Scottin maahan. Silloin Jean ilmestyy rannalle, mutta hän ei ole enää hyvä Jean Grey vaan hänen paha kaksoispersoonansa Feeniks. Jean ja Scott suutelevat, mutta Feeniks puoli ottaa vallan ja tappaa Scottin. Xavier tuntee Scottin kuoleman ja sama kuuluu myös telepaattisesti koko koulussa. Xavier käskee Stormia ja Wolverinea menemään Alkalijärvelle. Jennifer Grey
Jennifer Grey (s. 26. maaliskuuta 1960 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten 1980-luvun hittielokuvista "Vaihdetaan vapaalle, Ferris" ja "Dirty Dancing – kuuma tanssi". Frances Grey
Frances Grey, Suffolkin herttuatar (16. heinäkuuta 1517 – 20. marraskuuta 1559) syntyi Lady Frances Brandonina toiseksi lapseksi ja vanhimmaksi tyttäreksi Charles Brandonille, Suffolkin ensimmäiselle herttualle ja Maria Tudorille, Ranskan leskikuningattarelle. Hän oli yhdeksän päivää Englantia hallinneen Lady Jane Greyn äiti. Maria Gripe
Yhteensä Gripe kirjoitti urallaan 38 kirjaa, joista viimeinen on vuonna 1997 julkaistu "Annas blomma". Hänen kirjojaan on käännetty noin kolmellekymmenelle kielelle. Gripe voitti kirjoillaan useita palkintoja, muun muassa Astrid Lindgren -palkinnon vuonna 1972 ja H. C. Andersen -mitalin vuonna 1974. Gripe menehtyi huhtikuussa 2007 pitkäaikaiseen sairauteen.Hugo ja Josefin:Elvis:Varjo:Suomentamattomat teokset:Gripen vuonna 1978 julkaistuun kirjaan "Pörriäinen lentä hämärissä" perustuen on tehty myös radiokuunnelma. Suomeksi se esitettiin Ylellä sarjana, jonka nimi oli "Sittiäinen lentää hämärässä". Sarjan käsikirjoitti itse Maria Gripe yhdessä Kay Pollakin kanssa. Jännittävä nuortenkuunnelma pitää sisällään yliluonnollisia elementtejä. Pääosassa on Annika ja Jonas Berglund ja heidän ystävänsä David. Harmiton kesätyö johtaakin yhdessä tehtäviin salapoliisitutkimuksiin. Ylen tallennepalvelu on julkaissut kuunnelman C-kaseteilla ainakin vuonna 1980 ja 1986. John Grierson
Sodan jälkeen John Grierson joutui entistä sihteeriään koskevan vakoilujutun syövereihin ja itsekin epäillyksi kommunistisympatioista. Hän jätti muutenkin byrokraattiseksi kokemansa Kanadan, työskenteli jonkin aikaa New Yorkissa ja vuosina 1946–1948 Unescossa Pariisissa, kunnes hänet vuonna 1948 nimitettiin Britannian Central Office of Informationin filmipäälliköksi. Myöhemmin hän toimi National Film Finance Corporationin tuotantoyksikön johdossa. 1950-luvun puolivälissä Grierson palasi synnyinmaahansa Skotlantiin, jossa hän juonsi kymmenisen vuotta televisiosarjaa "This Wonderful World", joka koostui otteista eri maissa tehdyistä dokumenttituotannoista. 70-vuotiaana eläkeläisenä Grierson sai vielä kutsun Kanadan McGill-yliopiston luennoitsijaksi 1968. Indira Gandhin kutsusta Grierson vieraili Intiassa konsultoimassa ehkäisyvalistuksen levittämisessä maaseudun kyliin. Grierson kuoli syöpään Englannin Bathissa 1972. Frances Grey
Katariina synnytti tyttärensä Mary Seymourin 30. elokuuta 1548. Synnytyksenaikaiset komplikaatiot aiheuttivat hänen kuolemansa 7. syyskuuta 1548. Frances ei halunnut jättää vanhinta tytärtään yksin paroni Seymourin luo ja kutsui Janen kotiin. Paroni Seymour painosti kuitenkin Greyjä palauttamaan Jane hänen talouteensa. Jane palasi Seymourin talouteen ja muutti myöhemmin Katariina Parrin huoneistoon. Eileen Gray
Vähän ennen Grayn kuolemaa hänen töitään oli esillä Lontoossa, ja yleisö oli hyvin lämpimästi kiinnostunut niistä. Hän kuoli 98-vuotiaana Pariisin-asunnossaan. Vasta kuolemansa jälkeen Gray on saanut osakseen todellista arvostusta. Edvard VI
Edvardin kuolemaa salattiin muutamia päiviä, jotta Janen valtaannousun valmistelut saataisiin valmiiksi. Korkeat virkamiehet vannoivat yksityisesti uskollisuutta uudelleen kuningattarelle, mutta asia julkistettiin vasta 10. heinäkuuta. Kansa kannatti kuitenkin enemmän kruununperimyslain mukaista laillista kuningatarta Mariaa. 19. heinäkuuta Maria saapui juhlavasti Lontooseen, ja Jane pakotettiin luovuttamaan kruunu. Janen kruununperimys mitätöitiin pakon alaisena tehtynä lakina ja siis laittomana. Niinpä Edvard VI:n "de jure" seuraaja oli Maria I (1553–1558), mutta lyhytaikainen "de facto" seuraaja Jane Grey. Greyn anatomia
George O’Malley kuolee kuudennen kauden alussa ja Izzie jättää sarjan pian syöpäleikkauksensa jälkeen. Kardiologi Teddy Altman (Kim Raver) esitellään Owenin vanhana tuttuna ja myöhemmin tästäkin tulee vakiohahmo. Seattle Gracen ja Mercy Westin sairaaloiden yhdistyessä, esitellään useita uusia hahmoja: erikoistuvat kirurgit Reed Adamson (Nora Zehetner), Jackson Avery (Jesse Williams), April Kepner (Sarah Drew) sekä Charles Percy (Robert Baker). Myös nukututuslääkäri tri Ben Warren (Jason George) esitellään tri Baileyn ihastuksena. Kuudennen kauden päätösjaksossa sekä Reed Adamson että Charles Percy poistuvat sarjasta sairaalassa tapahtuneen ampumavälikohtauksen uhreina. Edvard VI
Northumberlandin herttua teloitettiin, mutta Lady Jane ja hänen isänsä säästettiin aluksi. Vuonna 1554 Wyattin kapinassa Suffolkin herttua yritti jälleen nostaa tyttärensä valtaistuimelle. Tästä rikoksesta Jane, hänen aviomiehensä ja Suffolkin herttua mestattiin. Katariina Aragonialainen
Katariina kuoli syöpään Kimboltonin linnassa 7. tammikuuta 1536 ja hänet haudattiin Peterborough’n katedraalin Walesin leskiprinsessalle eikä kuningattarelle kuuluvin menoin. Katariinan balsamoija kertoi Katariinan lääkärille, että kuningattaren sydän oli ollut läpikotaisin musta, mikä sai ihmiset uskomaan, että Anna Boleyn oli myrkyttänyt kuningattaren. Anna juhli Katariinan kuolemaa. Henrik ei ollut läsnä hänen hautajaisissaan, eikä antanut prinsessa Mariankaan osallistua. Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty
Otaconin siskon Emma Emmerichin kehittämän tietokoneviruksen ansiosta Raiden onnistuu muuttamaan Arsenal Gearin toimintakyvyttömäksi, mutta Vamp tappaa Emman. Raiden joutuu vangiksi Arsenal Geariin, mutta onnistuu vapautumaan ja kohtaa Snaken. Olga Gurlukovich paljastuu Solid Snaken liittolaiseksi, minkä seurauksena Solidus tappaa hänet. Revolver Ocelot varastaa Metal Gear RAY:n ja yrittää tappaa Raidenin, Solidin ja Soliduksen paljastettuaan olevansa Patrioottien agentti. Dead Cellin jäsen Fortune kuitenkin estää Ocelotia, ja "Metal Gear Solidissa" kuolleen Liquid Snaken henki ottaa valtaansa Ocelotin ruumiin Ocelotin "Metal Gear Solidissa" menettämän käden tilalle asennetun kätensä avulla. Liquid pakenee tuhotakseen Patriootit. Thomas Gray
Gray kuoli Cambridgessa vuonna 1771. Hänet on haudattu Stoge Pokesin maalaiskirkon hautausmaahan Buckinghamshireen. Lady Bird Johnson
Johnson oli ajoittain julkisuudessa vielä miehensä kuoleman jälkeenkin. Hänen terveytensä heikentyi vanhetessa: hän sai kaksi aivoverenkiertohäiriökohtausta, joista toinen vaikutti hänen kävely- ja puhekykyynsä. Johnson oli viimeiset elinvuotensa pyörätuolissa sokeutuneena. Lady Bird oli ennen kuolemaansa Yhdysvalloissa vanhin elossa oleva entinen ensimmäinen nainen eli presidentin puoliso. Hän kuoli 94-vuotiaana iltapäivällä 11. heinäkuuta 2007 kotonaan Austinissa. Lady Bird Johnson on Yhdysvalloissa toiseksi pisimpään elänyt presidentin puoliso Harry S. Trumanin vaimon Bess Trumanin jälkeen, joka eli 97-vuotiaaksi. Frances Grey
Marian aikeet naida Espanjan prinssi Filip (myöhemmin Espanjan kuningas Filip II) aiheuttivat Thomas Wyattin johtaman kapinan, joka kuitenkin lyötiin. Kapinan myötä Filip vaati morsiantaan teloituttamaan Janen vastaisten selkkausten välttämiseksi. Maria myöntyi, vaikka oli ilmeisesti alun perin aikonut säästää serkkunsa tyttären hengen. Jane teloitettiin 12. helmikuuta 1554. Lorena Gale
Gale muutti vuonna 1988 Vancouveriin, jossa hän vuonna 1991 voitti Jessie Richardson -palkinnon sivuroolistaan teatterissa. Vuonna 1991 hän meni naimisiin ohjaaja John Cooperin kanssa. Cooper oli samalla hänen säännöllinen yhteistyökumppaninsa. Itse kirjoittamissaan näytelmissä Gale toi esiin mustaihoisten asemaan liittyneitä aiheita. Näillä avuilla hän pääsi myös ehdolle Kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Hän kuoli syöpään. Mary Jane Watson
Madeline tuli pian vakavasti sairaaksi ja Mary Jane lopetti näyttelemisen ja otti monta työpaikkaa tukeakseen perhettään. Madeline kuoli lopulta ja surullinen Mary Jane lähti kotoa. Hän päätti olla uhraamatta unelmiaan onnellisuudesta kuten Madeline, Gayle ja Timothy olivat tehneet. Hän saapui Anna Watsonin talolle eräänä lauantaina ja Anna päätti kutsua Mayn ja Peterin sunnuntaipäivälliselle, jotta he viimein tapaisivat Mary Janen. Frances Grey
Seymour suunnitteli yhä naittavansa Janen Edvardille, mutta kuningas ei luottanut kumpaankaan sedistään. Kasvavissa määrin epätoivoinen Seymour tunkeutui kuninkaan makuuhuoneeseen aikeenaan siepata hänet. Hän ampui nuoren kuninkaan rakkaan koiran, kun eläin yritti suojella herraansa. Tämä väärinarviointi aiheutti hänen teloituksensa 10. maaliskuuta 1549. Zane Grey
Zane Grey, alkuaan Pearl Zane Gray, (31. tammikuuta 1872 Zanesville, Ohio – 23. lokakuuta, 1939 Altadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen hammaslääkäri, baseball-pelaaja ja viihdekirjailija, joka tunnetaan Suomessa parhaiten villiin länteen sijoittuvista seikkailukirjoistaan. Zane Grey loi suurelta osaltaan romantisoidun kuvan rosoisesta Villistä lännestä kirjoittamassaan 56 lännenkirjassaan. Mary Grey
Elisabeth oli naimaton ja vailla omia perillisiä. Maryn toinen sisko Lady Catherine Grey oli sisarensa kuoleman jälkeen yksi mahdollisista vallanperijöistä ennen kuolemaansa 1568. Se kohotti Maryn asemaa, koska hän oli viimeinen elossa oleva Maria Tudorin (”ranskalaisen kuningattaren”) lapsenlapsi ja siten tietyllä tapaa oikeutettu perimään Englannin valtaistuimen. Vuonna 1565 Mary meni naimisiin kuninkaallisen portinvartijan Thomas Keyesin kanssa ilman kuningatar Elisabetin suostumusta. Lady Kuolemanisku
Alettuaan halveksia sodanjälkeisen Japanin sivilisaatiota Lordi Pimeätuuli hankki silloin rampautuneen salamurhaajan Napakympin saarelleen Japanin rannikon tuntumaan. Siellä Pimeätuuli korvasi osan Napakympin murtuneista luista adamantiumkorvikkeilla toivoen, että vastineeksi Napakymppi murhaisi Japanin ulkomaankauppaministerin. Saapuessaan Japaniin vangitakseen Napakympin uudelleen sokea sankari Daredevil kohtasi Yurikon, joka halusi kostaa isälleen sekä arpeuttamisestaan että veljiensä kuoleman vuoksi. Lisäksi Yurikon rakastama nuori mies Kira oli Pimeätuulen yksityisarmeijassa eikä hän halunnut isänsä aiheuttavan hänelle vahinkoa. Kun Yuriko oli johdattanut Daredevilin isänsä saarelle, Napakymppi pakeni ja Yuriko itse tappoi Lordi Pimeätuulen tämän aikoessa juuri tappaa Daredevilin. Äiti Teresa
Äiti Teresa kuoli 87-vuotiaana 5. syyskuuta 1997 Kalkutassa Länsi-Bengalissa Intiassa. Hänen ruumistaan kuljetettiin kaupungin halki tykinlavetilla, jonka päällä myös Mahatma Gandhin ja Jawaharlal Nehrun ruumiita oli kannettu. Äiti Teresalle järjestettiin julkinen hautajaisjuhla ja valtiollinen hautajaismessu. Paikalla oli joukko maailman arvohenkilöitä kuten Britannian kuningatarta edustanut Kentin herttua, Hillary Clinton, Ranskan presidentin Jacques Chiracin vaimo Bernadette Chirac, Espanjan, Belgian ja Jordanian kuningattaret sekä silloinen paavin kardinaalivaltiosihteeri Angelo Sodano. Frances Grey
He saivat kolme lasta, mutta kukaan ei selvinnyt ensimmäisistä vuosista:Francesin onni näytti häipyvän lapsettoman Maria I:n kuoleman myötä. Prinsessa Elisabet kruunattiin kuningatar Elisabet I:ksi. Hänellä ei ollut syytä luottaa serkkuunsa, joka ei ollut koskaan hyväksynyt häntä Henrik VIII:n lailliseksi lapseksi. Hän piti Francesin ja tämän tyttäret hovissa, mutta suosikkeja he eivät enää olleet. Frances, joka oli viimeisinä vuosinaan pyöristynyt reilusti kuoli 20. marraskuuta saamatta koskaan Elisebetin turvaa. Hänet haudattiin Westminster Abbeyhin. Lady Jane Grey
Edvard VI kuoli 6. heinäkuuta 1553, ja Northumberland julistutti lady Jane Greyn Englannin kuningattareksi tämän oleskellessa New Innissä, Gloucesterissa 10. heinäkuuta 1553. Joidenkin tarinoiden mukaan Northumberland kavaluudella sai Janen asettamaan kruunun päähänsä. Jane kuitenkin kieltäytyi nimeämästä aviomiestään kuninkaaksi, vaan antoi hänelle sen sijaan Clarencen herttuan arvonimen. Se raivostutti Dudleyn perhettä: Guilfordin äiti neuvoi poikaansa kieltäytymään jakamasta aviovuodetta, ja lähtemään linnasta. Jane käski linnanvartijan pysäyttää aviomiehensä ja kertoi tälle, että vaikka häntä ei kiinnostanut, missä tämä yönsä viettäisi, niin päivisin tämän tuli olla hänen rinnallaan. Espanjan perimyssota
1. elokuuta 1714 (jul.) Ison-Britannian kuningatar Anna kuoli. Jakobiittien juonittelusta huolimatta vallanperimyslaki takasi luontevan protestanttisen perimyksen ja Hannoverin vaaliruhtinas nousi valtaistuimelle Ison-Britannian ja Irlannin kuningas Yrjö I:nä. Yrjön ensimmäinen allekirjoittama määräys palautti Marlborough’n kenraalikapteenin virkaan, ja Lontoosta käsin herttua auttoi vuoden 1715 jakobiittikapinan kukistamisessa. Uusi kuningas ja yleisesti whigit eivät kuitenkaan koskaan antaneet anteeksi niille toreille, joita syytettiin Suurliiton hylkäämisestä ja osallisuudesta Utrechtin rauhan päättämisessä. Välttääkseen joutumasta syytteeseen Bolingbroke pakeni Ranskaan huhtikuussa 1715 (greg.) liittyäkseen kruununtavoittelijan joukkoihin, kuten teki myös Ormonde joka seurasi häntä elokuussa. Oxford jäi Englantiin ja hänet vangittiin Lontoon Toweriin kahdeksi vuodeksi eikä hän enää koskaan päässyt virkaan. Johtajaton ja jakautunut Tory-puolue ei säilynyt ehjänä, ja heidän laskunsa avitti Robert Walpolen nousua ja vuosikymmenten whigien herruutta Yrjön ajan Britannian alkupuolella. Britanniasta tuli sodan jälkeen maailmanvalta ja se oli oppinut käyttämään hyväksi taloudellista voimaansa valjastamaan Euroopan liittolaisiaan omiin strategisiin intresseihinsä. Grace Drummond-Hay
Toisen maailmansodan aikana Drummond-Hay ja Karl H. von Wiegand olivat internoituina japanilaisella leirillä Filippiineillä Manilassa. Vapauduttuaan 1943 he palasivat Yhdysvaltoihin Gripsholmilla. Lady Drummond-Hay kuoli New Yorkissa sydänveritulppaan. Tuhkauksen jälkeen hänen elinikäinen ystävänsä Karl von Wiegand vei tuhkan Britanniaan. Battenbergin prinsessa Alice
Vuonna 1967 sotilasjuntta teki Kreikassa vallankaappauksen. Alice oli ensin vastahakoinen lähtemään Kreikasta, mutta Philip lähetti lentokoneen ja vaimonsa kuningatar Elisabetin kehotuksen tulla Britanniaan. Alice muutti Buckinghamin palatsiin Englantiin. Hänellä oli tapana polttaa Woodbine-tupakkaa, ja tupakanhaju tuulahti portaista alakertaan jo ennen häntä itseään. Alice asui palatsissa kaksi vuotta, kunnes hän kuoli 84-vuotiaana vuonna 1969. Mary Jane Kelly
Kelly lähti Cardiffista Lontooseen 1884 ja vieraili välillä ilmeisesti myös Ranskassa palaten kuitenkin lopulta Lontooseen. Hän oli prostituoitu ja joutui sarjamurhaaja Viiltäjä-Jackin uhriksi marraskuussa 1888. Ruumis löydettiin pian kello 10:45 jälkeen aamupäivällä 9. marraskuuta. Solid Snake
Shadow Moses -tapauksen loppuratkaisussa Snake aktivoi Metal Gear REX:n, mutta Gray Fox ilmestyy ja uhraa henkensä avustaakseen Snakea tuhoamaan mechan. Metal Gear REX:n tuhouduttua Snakelle kerrotaan, että puolustusministeri Jim Houseman on antanut käskyn tuhota Shadow Moses ydinaseiskulla. Snake pakenee jeepillä ja Liquid jahtaa häntä, mutta menehtyy lopullisesti FOXDIE-viruksen aiheuttamaan sydänkohtaukseen. Pelin loppuratkaisu määräytyy kohtauksessa, jossa Revolver Ocelot kiduttaa Snakea: mikäli Snake kestää kidutusta, hän pakenee Merylin kanssa; mutta jos Snake murtuu, Meryl kuolee ja hän pakenee Otaconin kanssa. Lordin kuolema
Jane Wilkinson on näyttelijä, jota epäillään aviomiehensä lordi Edgwaren murhasta, jotta voisi avioitua Mertonin herttuan kanssa. Walesin prinsessa Diana
Dianan kuolemasta on liikkunut erilaisia olettamuksia ja salaliittoteorioita, joiden mukaan hänet murhattiin. Tämän vuoksi Britanniassa aloitettiin vuonna 2004 tutkimus Dianan kuolemaan johtaneista tapahtumista. Scotland Yardin entinen päällikkö lordi John Stevens tutki onnettomuutta perusteellisesti. Vuonna 2006 julkaistun "Paget"-tutkimuksen 871-sivuisen loppuraportin mukaan Dianan kuolema oli onnettomuus, ei murhasalaliitto. Sen mukaan Diana ei myöskään ollut raskaana eikä kihloissa Dodi Al-Fayedin kanssa, kuten Al-Fayedin isä Mohamed Al-Fayed on väittänyt. Emily Davison
Kesäkuun 4. päivänä 1913 Davison matkusti junalla Lontoosta Epsomin kaupunkiin, jossa järjestettiin suuri laukkaurheilutapahtuma Epsomin Derby. Kilpailun aikana hän ryntäsi radalle ja yritti tarttua kuningas Yrjö V:n omistaman Anmer-nimisen hevosen suitsiin. Se kuitenkin törmasi Davisoniin, joka jäi voltin tehneen hevosen jalkoihin menettäen tajuntansa. Davison sai kallonmurtuman sekä sisäisiä vammoja ja kuoli sairaalassa neljää päivää myöhemmin tajuihinsa tulematta.< Anmeriä ohjastanut jockey Herbert Jones jäi jalastaan roikkumaan jalustimeen ja raahautui matkaa jatkaneen hevosen perässä niin ikään tajuttomana. Pathé-yhtiön uutiskuvaajat onnistuivat tallentamaan koko välikohtauksen filmille. Jane Wyman
Jane Wyman oli elämänsä aikana viisi kertaa naimisissa, mutta kaikki avioliitot päättyivät eroon. Ronald Reaganin kanssa hänellä oli kaksi lasta. Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella, toinen elokuvaurasta ja toinen televisiosta. Hän muutti 16. huhtikuuta 2003 hoitokotiin ja kuoli 10. syyskuuta 2007, jolloin hän oli 90-vuotias. The Grey – Suden hetki
Hypoksiasta kärsinyt Blake löytyy kuolleena. Muut miehet jatkavat matkaansa ja päätyvät jyrkän kanjonin reunalle. Ottway ja Diaz ylittävät kanjonin. Akrofobiasta kärsivä Talget pudottaa silmälasinsa ja kamppailun jälkeen putoaa alas. Ottway, Diaz ja Hendrick jatkavat matkaansa, ja polvensa vahingoittanut Diaz haluaa jäädä joen varrelle. Kun Ottway ja Hendrick ovat lähteneet, Diaz kuulee susien lähestyvän. Ottway ja Hendrick joutuvat susien hyökkäyksen kohteeksi, ja Hendrick putoaa jäiseen jokeen. Ottway yrittää pelastaa toveriaan, mutta tämä hukkuu jäädessään jumiin kivien väliin. Märkä ja viluinen Ottway pelastautuu joesta ja pyytää Jumalalta merkkiä tämän olemassaolosta. Pettynyt Ottway jatkaa matkaansa ja joutuu susien ympäröimäksi. Hän asettaa tovereidensa lompakot ja vaimolleen tarkoitetun kirjeensä lumihangelle. Kun sudet lähestyvät, Ottway lukee isänsä kirjoittaman runon. Janet Leigh
Janet Leigh kuoli nukkuessaan 77-vuotiaana kotonaan tyttärien Kellyn ja Jamie Leen ja Robertin ympäröimänä Kalifornian Beverly Hillsissä sunnuntaina 3. lokakuuta vuonna 2004 kärsittyään sydäninfarktista. Hänen kuolinsyyksi ilmoitettiin vaskuliitti, joka on eräänlainen verisuonitulehdus. Leigh oli kärsinyt verisuonitulehduksesta vuoden verran. Kuolemansa aikaan Leigh kärsi kroonisesta neuropaattisesta kivusta, joka aiheutti Leighin oikeaan käteen kuolion. Leigh tuhkattiin ja hänen tuhkansa haudattiin Westwood Village Memorial Parkin hautausmaalle Los Angelesin Westwoodin kaupunginosaan. Robert Brandt haudattiin vaimonsa viereen kuoltuaan viisi vuotta myöhemmin 82-vuotiaana. Elisabet I
Vuoden 1603 helmikuussa Elisabet vaipui alakuloon. Hän alkoi kärsiä unettomuudesta, ruokahaluttomuudesta, jatkuvasta janosta ja rauhasturvotuksesta. Hän kieltäytyi riisuutumasta tai menemästä vuoteeseen ja istui tuntikausia aloillaan tuijottamassa lattiaan. Lopulta Elisabet saatiin vuoteeseen, ja pian hän ei kyennyt enää puhumaan. Kuningatar kuoli kahden ja kolmen välillä aamulla 24. maaliskuuta 1603. Samana päivänä Skotlannin Jaakko VI julistettiin Englannin kuninkaaksi nimellä Jaakko I. Elisabet haudattiin suurellisin menoin Westminster Abbeyyn isoisänsä Henrik VII:n viereen. Muutamaa päivää myöhemmin yhdeksän vuotta kapinoinut Tyrone antautui Irlannissa Mountjoyn paroni Charles Blountille. Catherine Grey
Catherine Grey oli Suffolkin ensimmäisen herttuan, Henry Greyn, ja tämän vaimon lady Frances Brandonin toinen aikuiseksi kasvanut tytär. Hänen isosisarensa oli lady Jane Grey ja pikkusisarensa Mary Grey. Calamity Jane
Jane kuoli keuhkokuumeen komplikaatioihin 51-vuotiaana. Hänet haudattiin toiveidensa mukaisesti Wild Bill Hickokin viereen Mount Moriah Cemeteryyn, Deadwoodiin. Frances Grey
Avioliitto toteutui 15. toukokuuta 1553. Northumberlandilla oli suuri suunnitelma mielessään. Edvard VI oli kuolemassa ja mietti seuraajaansa. Nuori kuningas uskoi lujasti anglikaaniseen kirkkoon, mutta hänen sisarpuolensa Maria oli samalla tavoin vankkumaton katolisen kirkon kannattaja ja Marian valtaannousu tekisi lopun protestanttisuudesta valtakunnassa. Ennen kuolemaansa Edvard VI määräsi testamentissaan Northumberlandin herttua John Dudleyn vaikutuksesta seuraajakseen äpäriksi julistettujen sisartensa sijaan serkkunsa tyttären, lady Jane Greyn. Frances olisi itse ollut perimysjärjestyksessä ennen Janea, mutta luopui omista oikeuksistaan tyttärensä puolesta. Kruunu siirtyisi siis Janelle ja hänen miespuolisille perillisilleen avioliitosta Guilford Dudleyn kanssa. Rainer Werner Fassbinder
Fassbinderin viimeiseksi elokuvaksi jäi "Querelle" (1982), Jean Genet'n romaaniin perustunut homoseksuaalisuuden manifesti. Jo vuosia kokaiinilla ja unilääkkeillä itseään päihdyttänyt Fassbinder kuoli kesällä 1982, todennäköisenä syynä lääkkeiden ja huumausaineiden väärinkäyttö. Työnarkomania kulki käsi kädessä huumeriippuvuuden kanssa ja verotti Fassbinderin terveyttä. Tiiviistä työtahdistaan tunnettu Fassbinder sanoi ehtivänsä levätä, kun on kuollut. Hän uurastikin loppuun saakka. Ennen kuolemaansa Fassbinder työsti käsikirjoitusta Rosa Luxemburgista kertovaan elokuvaan, jonka pääosaan Jane Fonda oli jo lupautunut. Veren tahrima käsikirjoitus löytyi ohjaajan ruumiin vierestä. Greta Bösel
Lähestyvän puna-armeija pelossa Ravensbrück evakuoitiin kuolemanmarssilla, jonka jälkeen Bösel aviomiehineen pakeni leiristä. Brittijoukot pidättivät hänet myöhemmin. Bösel joutui oikeuteen leirin muiden SS-naisten, kuten Margarete Mewesin ja Dorothea Binzin, kanssa. Ravensbrück-oikeudenkäynnit käytiin joulukuun 1946 ja helmikuun 1947 välisenä aikana Hampurissa. Oikeus totesi Böselin syylliseksi vankien huonoon kohteluun, murhiin ja valitsemisiin kaasukammioihin. Hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin yhdessä Elisabeth Marschallin kanssa kello 9:55 3. toukokuuta 1947. Paint It, Black
Paljon keskustelua on vuosien aikana käyty siitä tapahtumasta, josta laulu ikään kuin alkaa. Vaikka yleisen olettamuksen mukaan kyseessä on tyttöystävän kuolema tai hänen matkustamisensa kauas pois, on kappale myös liitetty muun muassa Vietnamin sotaan ja prostituoidun murhaan. Laulussa mainitun punaisen oven on kuviteltu symbolisoivan bordellin ovea. Rolling Stonesin jäsenten kanssa samoissa piireissä liikkuneen Guinnessin omaisuuden miljoonaperijän Tara Brownen kuolemaa on myös arveltu laulun innoittajaksi. Tämä ei kuitenkaan voi pitää paikkaansa, koska Browne kuoli auto-onnettomuudessa yli puoli vuotta ”Paint It, Blackin” syntymän jälkeen. Sen sijaan The Beatlesin John Lennon ikuisti Brownen kuoleman sanoitukseensa kappaleessa ”A Day in the Life”, joka on viimeisenä raitana "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band" -albumilla vuodelta 1967. René Descartes
Vuonna 1649 Descartes matkusti Ruotsiin opettamaan nuorta, 22-vuotiasta kuningatar Kristiinaa. Tämä halusi Descartesin paitsi opettajakseen myös neuvonantajakseen tiedeakatemian perustamisessa. Matka oli lopulta Descartesille pettymys. Kristiina ei arvostelematta hyväksynyt opetettua. Descartes kuoli Tukholmassa 11. helmikuuta vuonna 1650. Hänen kuolemansa syy oli keuhkokuume. Descartes oli tottunut nukkumaan pitkään ja vetäytymään usein mietiskelemään uuninpankolle. Ruotsissa hänen kohtalokseen koitui paitsi pohjoisen talvi myös Kristiinan vaatimus opiskella filosofiaa hyvin varhain aamulla. Descartesin ja hänen lääkärinsä kirjeenvaihtoa on joskus tulkittu niin, että hän saattoi kuolla arsenikkimyrkytykseen. Kyklooppi (sarjakuvahahmo)
Pian sen jälkeen kosminen olento nimeltä Feeniksvoima laittoi Jean Greyn salaa horrokseen ja jäljitteli häntä. Kun Feeniks teki itsemurhan, Kyklooppi luuli oikean Jean Grey kuolleen ja päätti jättää Ryhmä-X:n. Kyklooppi palasi kuitenkin myöhemmin takaisin Ryhmä-X:n ja meni naimisiin Madelyne Pryorin kanssa, joka oli hänen tietämättä Jeanin kaksoisolento. Scott ei tiennyt, että Madelyne oli Herra Pahuuden luoma klooni Jeanista. Scott ja Madelyne saivat lapsen nimeltä Nathan Christopher ja Kyklooppi jätti toistamiseen Ryhmä-X:n. Mary Jane Watson
Siitä huolimatta Mary Jane ja Peter jatkoivat tapailua. Harry Osborn tuli hulluksi, aloitti uran Vihreänä Menninkäisenä ja asetti pommin, joka miltei tappoi Peterin ja Mary Janen. Mary Jane joutui sairaalaan ja Peter oli hänestä suuresti huolissaan. Myöhemmin Menninkäinen sieppasi Mary Janen kostaakseen Hämähäkkimiehelle, mutta MJ pääsi karkuun vahingoittumattomana. Agneta Rosenbröijer
Peter von Gertten kuoli sairastettuaan kauan 13.6.1671. Perhe oli velkaantunut ylellisen elämän johdosta ja velat lankesivat maksuun miehen kuoltua. Maaomaisuus oli jo kiinnitetty useaan otteeseen. Agnetalta kesti seitsemän kuukautta, ennen kuin hän sain hankittua varat miehensä ruumiin hautaamiseen asianmukaisin menoin Viipurin tuomiokirkon lattian alle kuorin ulkopuolelle. Pitkissä neljätoista vuotta kestäneissä velkomisoikeudenkäynneissä Agneta menetti tilat ja isänsä rahat, kun hän oli luovuttanut velkakirjan von Gerttenille Ahijärven hovin maksamista varten. Lucile Duff-Gordon
Sir Cosmo kuoli vuonna 1931 ja vuonna 1932 Lady Lucile julkaisi muistelmansa. Lucile vietti elämänsä loppuun Putneyn vanhainkodissa ja hän kuoli vuonna 1935 keuhkokuumeeseen. Lady Lucile on haudattu miehensä viereen Brookwoodin hautausmaalle. Jean Harlow
Harlow’n kuolemasta kiersi monenlaisia huhuja vuosien ajan. Kerrottiin, että hänen äitinsä kieltäytyi uskonnollisen Kristillinen tiede -yhteisön kannattajana kutsumasta lääkäriä, tai väitettiin Harlow’n itse kieltäytyneen sairaalahoidosta ja leikkauksesta. Harlow’n kuolinsyyksi on esitetty alkoholismia, epäonnistunutta aborttia, auringonpistosta, platinanvaalean hiusvärin aiheuttamaa myrkytystä tai sukupuolitautia. Harlow’ta koskevien lääketieteellisten tiedotteiden, sairaalan tietojen ja läheisten kertomusten perusteella kyse on kuitenkin selvästi munuaisten vajaatoiminnasta. Harlow sai alusta alkaen lääkärin hoitoa, ja vaikka hän oli kotihoidossa, hänen luonaan kävi kaksi sairaanhoitajaa ja läheisestä sairaalasta tuotiin tarpeellisia laitteita. Mama Jean kuitenkin esti joitakin ihmisiä, kuten Bernin impotenssista todistanutta MGM:n lääkäriä näkemästä Harlow’ta ja antoi syyksi sen, että he olivat Kristillisen tieteen kannattajia. On arveltu, että hän halusi edelleen kontrolloida tytärtään. Hän ei kuitenkaan estänyt Harlow’ta saamasta lääkärinhoitoa. Elisabet (Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar)
Joulukuussa 2001, 101 vuoden iässä, kuningataräiti kaatui ja mursi lantionsa. Tästä huolimatta hän vaati saada seistä kansallishymnin aikana miehensä Yrjö VI:n kuoleman 50-vuotisjuhlallisuuksissa 6. helmikuuta seuraavana vuonna. Hänen nuorempi tyttärensä prinsessa Margaret kuoli 9. helmikuuta 2002. Kuningataräiti päätti jyrkästi osallistua tyttärensä hautajaisiin Pyhän Yrjön kappelissa Windsorissa siitäkin huolimatta, että oli loukannut kätensä Sandringham Housessa vain kaksi päivää aiemmin ja että kärsi jo kuukausia kestäneestä yskästä. Kuningatar ja koko muu kuninkaallinen perhe oli suuresti huolissaan kuningataräidin matkanteosta Norfolkista Windsoriin. Joka tapauksessa hän saapui paikalle, mutta suojautui lehdistöltä autoon, joka oli varustettu tummennetuilla laseilla, jotta kuvia hänestä pyörätuolissa ei voitu ottaa. Prinsessa Margaretin hautajaiset olivat viimeinen tilaisuus, jossa kuningataräiti esiintyi. Hän vietti hautajaisten jälkeisen aikansa Windsorissa. Lady Jane Grey
Marian kannatus osoittautui kuitenkin vahvemmaksi kuin Janen osittain siksi, että kansa tunsi yhä sympatiaa prinsessan kaltoin kohdeltua äitiä Katariina Aragonialaista kohtaan. Framlinghamin linnassa Maria keräsi ympärilleen 20 000 miehen armeijan, ja marssi Lontooseen syrjäyttämään Janen. Aluksi vaikutti todennäköiseltä, että valtaistuimelle nyt noussut Maria säästäisi Janen hengen. Kuningatar Maria lähetti lady Janen luo John de Feckenhamin käännyttääkseen tämän takaisin katoliseen uskoon. James Garfield
Stalwarteja tukenut kiihkoilija Charles J. Guiteau ampui aamulla 2. heinäkuuta 1881 Baltimore and Potomac -rautatieasemalla Garfieldia kahdesti lähietäisyydeltä British Bulldog -revolverilla. Mielenterveysongelmista kärsinyt Guiteau oli suuttunut Garfieldille, koska häntä ei ollut nimitetty konsulinvirkaan Eurooppaan. Guiteau antautui poliisille ilman vastarintaa ja ilmoitti kuuluvansa stalwarteihin. Garfield loukkaantui vakavasti, ja hän vietti viimeiset kolme elinkuukauttaan maaten Valkoisessa talossa. Lääkärit eivät pystyneet useista yrityksistä huolimatta paikallistamaan Garfieldin selässä ollutta luotia, minkä takia hän kuoli lopulta 19. syyskuuta 1881 infektioon ja sisäiseen verenvuotoon. Hänet on haudattu Lake View Cemetary -hautausmaalle Clevelandiin. Garfieldin haudalle rakennettiin myöhemmin 50 metrin korkuinen hautamonumentti. Karin Boye
Karin Boye kuoli unipillereiden yliannostukseen lähdettyään kotoaan 23. huhtikuuta 1941. Göteborgin maakunta-arkiston asiakirjojen mukaan Boyen ruumis löydettiin suuren kiven luota, kukkulan päältä, Alingsåsista pohjoiseen. Boye oli Alingsåsissa auttamassa syöpäsairasta ystävätärtään Anita Nathorstia (1894-1941). Lähettämiensä kirjeiden ja jälkikäteen ystäviltään saatujen lausuntojen perusteella Boye alkoi viimeisten kuukausiensa aikana vaikuttaa henkisesti yhä ahdistuneemmalta ja epävakaammalta.. Kivi, jonka luota Karin Boye löydettiin, on nykyään muistokivi. Paikalle löytää esimerkiksi Alingsåsin turistikartan avulla. Bloody Mary (tarina)
Bloody Mary on nainen, joka oli kuollut satoja vuosia sitten. Siitä, kuka Mary on, ja miten hän kuoli, on useita eri kertomuksia. Erään tarinan mukaan hänen oikea nimensä oli Mary Worth ja hän oli joskus Englannin kuningatar. Yhteistä tarinoille on, että Mary kuoli peilin edessä. Edelleen tarinan mukaan, kun sanoo keskiyöllä peilin edessä 2–8 kynttilän valossa ”Bloody Mary” useaan kertaan, Mary ilmestyy peiliin ja vie sanojan silmät. Bloody Mary on suomennettuna Verinen Maria. George Grey
Grey teki kaksi tutkimusmatkaa Länsi-Australiaan vuosina 1837 ja 1839, toisen Hanover Bayhin ja toisen Shark Bayhin. Tutkimusretket olivat huonosti suunniteltuja ja toteutettuja; tuskin mitään maantieteellisesti merkittävää löytyi. Ensimmäisellä retkellä Grey ampui aboriginaalin, joka oli haavoittanut Greytä keihäällä. Toisella retkellä seurue haaksirikkoutui ja hädin tuskin selvisi hengissä takaisin Perthiin. Grey kiinnostui alkuperäiskansojen kulttuureista ja kirjoitti paperin, jossa hän esitteli teoriansa kulttuurisesta assimilaatiosta. Hän kirjoitti raportissaan "Vocabulary of the Dialects spoken by the Aboriginal Races of South-Western Australia", että ainoa keino estää aboriginaalien häviäminen on heidän vieroittaminen omasta kulttuuristaan kristityiksi ja brittiläisen lain piiriin. Vuonna 1840 Grey määrättiin palaamaan Australiasta takaisin Englantiin. Hän lähti vaimonsa Eliza Lucyn (o.s. Spencer) kanssa Albanystä maaliskuussa, ja he saapuivat Englantiin syyskuussa. Jaakko I (Englanti)
Kuningatar Anna kuoli Hampton Courtin palatsissa 4. maaliskuuta 1619 ja haudattiin Westminster Abbeyhin. Jaakko sairasti dementiaa viimeisinä elinvuosinaan. Todellinen valta siirtyi Kaarlelle ja Buckinghamin herttualle, mutta Jaakko säilytti sen verran valtaa, ettei sota Espanjaa vastaan alkanut kuninkaan elinaikana. Jaakko kuoli vuonna 1625 "toistuvaan kuumehorkkaan", jonka luultavasti aiheutti munuaisen pettäminen ja halvauskohtaus. Hänet haudattiin Henry VII Ladyn Chapeliin Westminster Abbeyssa. Walesin prinssi Kaarle seurasi Jaakkoa valtaistuimella nimellä Kaarle I. Jaakko oli hallinnut Skotlantia lähes 60 vuotta, yksikään englantilainen, skotlantilainen tai brittiläinen monarkki Elisabet II:ta, Viktoriaa ja Yrjö III:ta lukuun ottamatta ei ole kyennyt samaan. Elisabet – kultainen aikakausi
Elisabet saa tietää Marian olleen osallisena murhajuonessa, ja Walsingham vaatii, että Maria teloitetaan pelotteeksi muille salaliittolaisille. Elisabet on vastahakoinen, mutta suostuu siitä huolimatta. Maria tuomitaan kuolemaan maanpetoksesta. Verenpunaisessa asussa (punainen on katolisten liturginen väri marttyyreille) teloituspölkylle laskeutuvan Marian kaula katkaistaan. Walsingham käsittää, että Marian teloitus itse asiassa kuului jesuiittojen juoneen; Filip ei koskaan aikonut tehdä Mariasta kuningatarta. Koska paavi ja muut katoliset johtajat kuitenkin pitävät Mariaa Englannin oikeana kuningattarena, Filip saa Marian kuolemasta tekosyyn ja paavin suostumuksen lähteä sotaan Englantia vastaan. Lady lady!!
"Lady Lady!!" kertoo Lynn-nimisestä tytöstä, joka matkustaa äitinsä kanssa Englantiin tapaamaan isäänsä varakreivi George Marbelliä. Matkalla Marbellin kartanoon tapahtuu traaginen autokolari, jossa Lynnin äiti kuolee, mutta Lynn itse säilyy hengissä. Lynnin isä hakee tyttärensä sairaalasta asumaan luokseen kartanoonsa. Myöhemmin Lynnin isän pitää tosin lähteä liikematkalle ulkomaille, ja Lynn jää sen vuoksi yksin kartanoon. Margaret Thatcher
Thatcher kuoli 8. huhtikuuta 2013 halvauskohtauksen jälkeen. Hänen kuolemansa jälkeen kansanliike sai nostetuksi Judy Garlandin esittämän kappaleen ”Ding Dong! the Witch is Dead” () elokuvasta "Ihmemaa Oz" Skotlannin Scottish Singles Chartin sijalle 1 ja Britannian singlelistan sijalle 2. Punkyhtye Notsensiblesin kappaletta ”I'm in Love with Margaret Thatcher” () masinoitiin samalla tavalla ja se saavutti UK Singles Chartin sijan 35. Jean Grey
Pedon vapautettua heidät Magneto vangitsi heidät vuorostaan. Feeniks-voimiensa ansiosta Grey sai pelastettua Pedon Magneton tukikohdan räjähdettyä. Jean luuli Kykloopin ja muiden kuolleen ja ihastui Jason Wyngarde -nimiseen herrasmieheen. Wyngarde kuitenkin paljastui Ryhmä-X:n vanhaksi viholliseksi Aivoksi ja sai Greyn uskomaan, että tämä oli Helvetintulen Klubin Musta Kuningatar. Frances Grey
Ilman kuningatar Elisabetin lupaa Catherine Grey nai Edward Seymourin, Hertfordin ensimmäisen jaarlin, Janen vanhan kosijan, minkä vuoksi molemmat vangittiin. He saivat silti kaksi tervettä poikaa, joista nuorempi on nykyisen kuningatar Elisabet II:n esi-isä. Frances Grey
Edward VI kuoli 6. heinäkuuta 1553. Jane Grey julistettiin 10. heinäkuuta kuningattareksi "de facto". Francesista tuli kuningattaren äiti. Greyt ja Dudleyt olivat riemuissaan uudesta vaikutusvallasta ja ajattelivat voivansa vaikuttaa kuningatar Janen päätöksiin. Heidän menestyksensä oli kuitenkin lyhytaikaista: hallittuaan yhdeksän päivää kansa vaati kuningattareksi Marian, josta tuli Maria I. Gwen Stacy
Vaihtoehtoisessa todellisuudessa nimeltä Maa-65, Gwen Stacy sai pureman radioaktiiviselta hämähäkiltä Peterin sijasta ja ryhtyy supersankariksi alun perin nimellä Hämähäkkinainen (), mutta tunnettu myöhemmin myös nimellä Hämähäkki-Gwen (). Hän kuului myös Mary Jane Watsonin muodostamaan bändiin nimeltä Mary Janes. Pian sen jälkeen, kun Gwen alkaa taistella rikollisuutta vastaan, Peter Parker alkaa suunnitella kostoa kiusaajiaan vastaan. Peteristä tulee kyseisen todellisuuden versio Liskosta. Gwen onnistuu pysäyttämään Peterin, joka kuolee käyttämänsä kemikaalin takia. Pormestari J. Jonah Jameson syyttää Hämähäkkinaista tästä ja käskee poliisien jahdata häntä. Gwenin isä, joka on tässäkin todellisuudessa poliisikomisario, johtaa etsintöjä. Jane Avril
Jane Avril (alk. Jeanne Louise Beaudon; s. 9. kesäkuuta 1868 – 17. tammikuuta 1943) oli ranskalainen cancan-tanssija, jota Henri de Toulouse-Lautrec kuvasi useissa teoksissaan. Avril oli kurtisaanin tytär, jolla todettiin nuorena Pyhän Vituksen taudiksi kutsuttu tanssitauti. Elämäkertansa mukaan Avril parantui taudista ryhdyttyään tanssimaan sairaalan juhlissa vaistonvaraisesti. Työskenneltyään jonkin aikaa pariisilaisessa bordellissa hän pääsi tanssimaan Moulin Rougeen vuonna 1889. Moulin Rougen omistajat tarjosivat Avrilille tilaisuutta korvata Louise Weber, joka oli siihen aikaan Pariisin kuuluisin tanssija. Avril oli luonteeltaan Weberin vastakohta, ujo ja surumielinen, mutta siitä huolimatta hänestä tuli Pariisin yöelämän tunnetuimpiin kuuluva esiintyjä. Vuonna 1896 Avril vieraili tanssiseurueen mukana Lontoossa, jossa he esiintyivät Palace Theatressa. Avril kuoli vuonna 1943, ja hänet haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle. Earl Grey -tee
Tämä teeseos oli Britannian pääministerin, jaarli Charles Greyn (1764–1845) suosikkitee. Tee tehtiin jaarlia varten vuonna 1830 ja nimettiin hänen mukaansa. Teesekoitus teki jaarlista miljonäärin. Bergamotin käytön teessä hänen kerrotaan oppineen kiinalaiselta mandariinilta. Teetalo Twinings toteaa, että jaarli Grey pyysi heitä tekemään jäljitelmän aiemmin kiinalaiselta mandariinilta lahjaksi saamastaan teestä. Richard Twiningin vuonna 1831 tekemästä teesekoituksesta syntyi alkuperäinen Earl Grey -tee. Nykyisin Twinings kertoo käyttävänsä sekoitukseensa kiinalaista Qimen-teetä, johon lisätään ripaus bergamottiöljyä. Joissain lähteissä puolestaan todetaan bergamottia käytetyn alun perin peittämään jaarlin Newcastlen lähellä sijaitsevan Howick Hallin kartanon kaivoveden kalkin makuiseksi luonnehdittua makua. Kortit pöydällä
Anne Meredith
Meredith oli muutaman kuukauden töissä rouva Croftwayn luona, joka otti erehdyksessä myrkkyä lääkkeen sijasta. Hän oli kuollut vakuuttuneena siitä, että oli itse syypää kuolemaansa. Poirot saa selville, että Meredith on kleptomaani. Se myös antaa motiivin Croftwayn murhaamiselle: Meredith oli ehkä varastanut jotain arvokasta ja Croftway oli pääsemässä vihille siitä. Mary Grey
Edvard VI:n testamentin mukaan Edvardin kuoltua kruunu jäisi Maryn sisarelle Janelle ja Janen miespuolisille perillisille. Kun Edvard VI kuoli kesäkuun kuudentena vuonna 1553, Jane julistettiin kuningattareksi. Edvard VI oli testamentissaan ohittanut vanhemmat sisarpuolensa, Maria I:n ja Elisabet I:n, minkä laillisuus oli kyseenalaista, koska parlamentti ei ollut hyväksynyt sitä. Kuningattareksi päätyi kuitenkin Maria, ja hänen jälkeensä Elisabet. Jane mestattiin. Crimson Peak
Edith tutkii kartanoa ja löytää vihjeitä siitä, Sir Thomas on ollut häntä ennen naimisissa kolmen varakkaan naisen kanssa, jotka kaikki on myrkytetty perintöjensä vuoksi. Hänelle paljastuu, että myös hänet on myrkytetty. Hän saa lisäksi tietää että sisaruksilla on ollut pitkään rakkausuhde, jonka seurauksena on syntynyt sairaalloinen lapsi, joka on kuollut. Lucille murhasi heidän äitinsä, kun sisarusten suhde oli paljastunut tälle. Sir Thomas peri perheen kartanon, joka ei ajalle tyypilliseen tapaan ole kannattava ylläpitää jättäen sisarukset rahattomiksi. Sisarukset ryhtyivät murhaamaan perijättäriä elättääkseen itsensä ja saadakseen rahaa Sir Thomasin keksinnön kehittämiseen. Aline Grönberg
Aline Grönberg kuoli 29. elokuuta 1950. Hän sairasti sokeritautia mutta kuoleman aiheutti sydämen verisuonten kalkkeutuminen.
Perjantaina 8. syyskuuta 1950 Turun Sanomat otsikoi: ’’’Kauppaneuvos Grönbergin viimenen matka muodostui koko kaupungin surujuhlaksi”. ”Turun Vanun edustalle kokoontui aamulla jo sadoittain ihmisiä, jotka uskollisesti seisoivat odottelemassa kunnes vainajan kaunis tamminen arkku kannettin hänen kotoaan kadulla odottaviin ruumisvaunuihin. Tuomiokirkon kellojen kumahdellessa lähtivät vaunut hiljaa vierimään kohti Unikankaretta. Puoleen päivään mennessä täyttyi Tuomiokirkko ääriään myöten suruvieraista”. Elisabet Woodville
Noin 1456 hän avioitui John Greyn kanssa ja he asettuivat asumaan Bradgateen Leicestershireen. Grey kuoli jo 1461 haavoituttuaan St. Albansin toisessa taistelussa ja jätti jälkeensä nuoren lesken ja kaksi poikaa. St Albansin taistelun hävisivät Lancasterit, mikä tarkoitti silloisen kuningasparin lähtöä maanpakoon ja Yorkilaisen Edvard IV:n nousua valtaistuimelle. Elisabetin puoliso oli taistellut Lancasterien riveissä ja tästä syystä nuoren lesken omaisuus takavarikoitiin ja hän joutui vetäytymään myötäjäisiksi saamaansa Graftonin kartanoon. Jean Harlow
Vakavasti sairas Harlow siirrettiin 6. kesäkuuta Los Angelesin Good Samaritan -sairaalaan, jossa hän vajosi samana iltana koomaan. Jean Harlow kuoli sairaalassa seuraavana aamupäivänä klo 11:37 vain 26-vuotiaana. Kuolinsyyksi kirjattiin aivoödeema, joka on vakavan munuaissairauden eli munuaisten vajaatoiminnan sivuoire. Sairaalan rekistereissä mainitaan lisäksi uremia eli virtsamyrkytys. Painajainen Elm Streetillä
Elokuvassa neljä nuorta: Nancy Thompson (Heather Langenkamp), tämän poikaystävä Glenn Lantz (Johnny Depp), Nancyn ystävä Tina Gray ja Rod Lane, alkavat nähdä painajaisia palovamma-arpisesta miehestä, jolla on villapaita, hattu ja toisessa kädessä hansikas, jossa on neljä veistä kynsinä. Eräänä yönä, nuorten nukkuessa neljästään samassa talossa, Tina kuolee omituisesti vatsaan ilmestyviin viiltoihin keskellä yötä. Tinan poikaystävää syytetään murhasta. Tämä on paennut, mutta hänet saadaan kiinni ja hän joutuu vankilaan. Nancylle kuitenkin selviää, että murhan takana on Freddy Krueger, entinen lastenmurhaaja joka poltettiin aikoinaan elävältä, ja joka nyt vainoaa nuoria näiden unissa. Nancy päättää aloittaa taistelun Elm Streetin Freddyä vastaan. Clarence ”Gatemouth” Brown
Syyskuussa 2004 Brownilla diagnosoitiin keuhkosyöpä. Hänellä oli ennestään emfyseema ja sydänvaivoja, joten hän päätti lääkäreiden kanssa luopua sairauden hoidosta. Ennen kuolemaa Brownia kohtasi kuitenkin vielä tragedia: hänen kotinsa Louisianan Slidellissä joutui hurrikaani Katrinan tuhoamaksi vuonna 2005, ja hänet evakuoitiin Texasin Orangeen. Siellä hän kuoli veljensä talossa 81-vuotiaana 10. syyskuuta. Viimeiseksi levyksi jäi vuoden 2004 lopulla ilmestynyt "Timeless". John Locke
Locken läheinen ystävä Lady Masham kutsui hänet vuonna 1691 Sir Francis Mashamin maatilalle Essexiin. Locke vietti siellä viimeiset vuotensa vaihtelevassa terveydentilassa kärsien välillä astmakohtauksista. Hänestä oli kuitenkin tullut whig-puolueen älyllinen sankari. Noihin aikoihin Locke kävi keskusteluja eri asioista muun muassa John Drydenin ja Isaac Newtonin kanssa. Fairy Tail
Juvia Lockser on Lucyakin uudempi tulokas Fairy Tailin riveissä. Hän on sinihiuksinen maagityttö, joka liittyi Fairy Tailiin, kun nämä sotkivat hänen entisen kiltansa Phantom Lordin suunnitelmat. Taistelun tuoksinassa Juvia rakastui palavasti Gray Fullbusteriin, ja tämä onkin yksi hänen suurimmista motivaatioistaan liittyä Fairy Tailiin. Hän on Greystä äärimmäisen mustasukkainen, erityisesti Lucylle, jonka selityksistä huolimatta, Juvia ei suostu uskomaan, että näiden välillä ei ole säpinää. Juvia on voimakas vesi elementin maagi. Hän oli ennen yksi Phantom Lordin "Element Four"-eliittiryhmää. Hänen mielialansa tuntuu vaikuttavan säähän: Kun hän on masentunut, alkaa sataa.Layla Heartfiliasta ei ole saatu vielä paljon tietoja. Tiedetään, että hän omisti kolme kultaista Zodiacin(eläinradan)-avainta: Cancer (rapu), Aquarius (vesimies) ja Capricorn (kauris), jonka Lucy peri. Tiedetään myös, että hän kärsi sairaudesta, jonka vuoksi hänen piti lopettaa työnsä ja kuoli samana vuonna (X777), kun kaikki lohikäärmeet katosivat, mukaan lukien tulilohikäärme Igneel, rautalohikäärme Metalicana ja taivaanlohikäärme Grandine. Eläköön uusi kuningas
Madame du Barryn juonittelut saavat vihdoin lopun, kun vanha kuningas sairastuu ja kuolee. Du Barry vangitaan ja tuomitaan kuolemaan.
Uusi nuori kuningas nousee valtaistuimelle kauniin kuningattaren Marie Antoinetten kanssa. Ensimmäisenä tehtävänään kuningatar ylentää Lady Oscarin everstiksi. Onni on kuitenkin lyhytaikaista. Marie Antoinette haaveilee ruotsalaisesta kreivistä ja laiminlyö velvollisuuksiaan kansaansa kohtaan ja tyytymättömyys Ranskassa köyhien keskuudessa kasvaa. Uudet juonittelijat kuningattaren lähipiiristä yrittävät vielä pahentaa tilannetta. Lady Oscar pyrkii kaikin keinoin puolustamaan kuningatartaan ja joutuu lopulta kaksintaisteluun kreivi Germainin kanssa. Lady Jaye
IDW Publishingin ostettua alkuperäisen G.I. Joen oikeudet sarjakuviin jatkoi Lady Jaye myös heidän sarjakuvissa yhtenä päähahmona. He jatkoivat hänen romanttista suhdettaan Flintin kanssa, ja myöhemmin kaksikko oli johtamassa tehtävää siepata Darklon. Heidän tehtävä sai kuitenkin käänteen, kun ryhmän helikopteria ammutaan, jonka seurauksena Darklon ja Lady Jaye loukkaantuu vakavasti. Flint käskee lääkintäjoukkoa Lady Jayen apuun, eikä noudata käskyään tuoda Darklon takaisin elävänä. Jaye vakuuttaa Flintille, että palkkamurhaajan tiedot ovat tärkeämpiä, kuin hänen henkensä. Ryhmän muut jäsenet lupaavat pitää Flintin teot salassa, kun Jaye kiidätetään päämajaan, Kuiluun leikkaukseen. Heidän komentaja Hawk kuitenkin päättää tietämättään koko tapahtumasta kieltää Flintiä ja Jayeta tekemästä enää yhteistyötä samassa tehtävässä välttyäkseen hankaluuksilta. George Grey
Sir George Grey (14. huhtikuuta 1812 Lissabon, Portugali – 19. syyskuuta 1898 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen sotilas ja tutkimusmatkailija sekä Etelä-Australian, Uuden-Seelannin ja Kapmaan kuvernööri ja Uuden-Seelannin 11. pääministeri. Meredith Grey
Eräänä aamuna Derek löytää Meredithin kylpyhuoneesta yrittämästä hukuttaa itsensä kylpyammeeseen. Lautalla sattuneen onnettomuuden jälkeen Meredith tippuu mereen hoitaessaan potilasta veden äärellä. Derek kuitenkin pelastaa hänet, mutta vaikka Meredithille annetaan tekohengitystä, siitä ei tunnu olevan apua ambulanssin saavuttua sairaalaan. Meredith kokee "lähellä-kuolemaa" kokemuksen, jossa hän tapaa entisiä potilaitaan (mm. Izzien entinen sulhanen Denny), hänen koiransa Docin ja oman äitinsä, joka kuoli lääkäreiden hoitaessa Meredithiä. Meredith kuitenkin selviää ja kokemuksensa jälkeen hän alkaa olla positiivisempi ja antaa Alexin muuttaa Georgen hylkäämään huoneeseen, sanoen Izzielle "Ihmiset ovat se mikä merkitsee". Pian äitinsä kuoleman jälkeen Meredith menettää äitipuolensakin, joka kuolee tavallisessa leikkauksessa ilmenneisiin komplikaatioihin. Suruissaan Thatcher lyö Meredithiä muiden lääkäreiden nähden ja kieltää häntä saapumasta hautajaisiin, syyttäen tätä Susanin kuolemasta. John Christie (sarjamurhaaja)
Pääsiäisenä 1948 Timothy Evans ja hänen vaimonsa Beryl muuttivat Rillington Placen ylimpään huoneistoon. Heidän tyttärensä Geraldine syntyi saman vuoden lokakuussa. Loppuvuodesta 1949 Evans ilmoitti poliisille, että hänen vaimonsa oli kuollut. Poliisi ei löytänyt ruumiita talosta, mutta ne löytyivät myöhemmässä etsinnässä pihalla sijainneesta pesuhuoneesta. Berylin ruumis oli kääritty kahdesti huopaan ja pöytäliinaan. Ruumiinavauksessa paljastui, että sekä Beryl että Geraldine oli kuristettu kuoliaaksi ja että Berylille oli kasvojen mustelmista päätellen tehty fyysistä väkivaltaa ennen hänen kuolemaansa. Evans väitti aluksi, että Christie oli tappanut hänen vaimonsa epäonnistuneella itsetehdyllä abortilla, mutta tunnusti poliisikuulusteluissa lopulta murhanneensa vaimonsa itse. "Tunnustus" vaikutti väkinäiseltä ja keinotekoiselta, joten se oli kenties poliisin itse sepittämä. 
Syytteeseen jouduttuaan Evans kuitenkin perui tunnustuksensa ja syytti taas Christietä, tällä kertaa molemmista murhista. 11. tammikuuta 1950 Evans joutui syyttäjän päätöksen vuoksi oikeuteen vain tyttärensä murhasta. Christie toimi vastapuolen todistajana ja kumosi Evansin syytökset Christien osuudesta murhaan. Valamiehistö totesi Evansin syylliseksi Christien rikostaustasta huolimatta. Evans valitti tuomiostaan 20. helmikuuta, mutta valitus hylättiin ja hänet hirtettiin 9. maaliskuuta 1950. Mary Jane Watson
Myöhemmin Harryn isä Norman, joka oli salaa ensimmäinen Vihreä Menninkäinen, murhasi Gwen Stacyn kostaakseen Hämähäkkimiehelle, jonka henkilöllisyyden hän tiesi. Gwenin kuoleman kostamisen jälkeen surun murtama Parker palasi asuntoonsa vain löytääkseen Mary Janen sieltä. Vihaisena Peter hylkäsi hänen sympatiansa sanoen, että Mary Jane ei osaisi surra vaikka hänen oma äitinsä kuolisi. Peter ei tiennyt, että Mary Jane olikin menettänyt äitinsä. Mary Jane, muistaen omat sydänsurunsa, pysyi Peterin luona hänen lohtunaan. Maria I (Englanti)
Edvard VI:n valtakausi ei kestänyt pitkään, sillä poikakuningas kuoli vuonna 1553. Ennen kuolemaansa Edvard VI oli määrännyt testamentissaan Northumberlandin herttuan John Dudleyn vaikutuksesta seuraajakseen sisartensa sijaan serkkunsa tyttären, lady Jane Greyn. Edvardin kuoltua Jane Grey julistettiin 10. heinäkuuta kuningattareksi "de facto". "De jure" hallitsija oli kuitenkin Maria, jonka vuoden 1544 kruununperimyslaki tunnisti Edvardin perijäksi. Edvard oli lisäksi alaikäinen eikä siten oikeutettu laatimaan testamenttia. Kansa kuitenkin kannatti hallitsijaksi Mariaa, joka julistettiin kuningattareksi 19. heinäkuuta 1553. Robert Johnson
Tunnetun tarinan mukaan Johnson kuoli juotuaan viskiä, jonka hänen silloisen rakastajansa mustasukkainen aviomies oli myrkyttänyt strykniinillä. Todellisuudessa Johnson ilmeisesti toipui myrkytyksestä, mutta kuoli siitä heikentyneenä kolme päivää myöhemmin keuhkokuumeeseen 16. elokuuta vuonna 1938. Hänen kuolintodistuksessaan lukee kuolinsyyn kohdalla vain, että lääkäriä ei ollut paikalla, joten lopullista varmuutta asiasta ei ole.