Miten määritellään dosentti?
Dosentti
Dosentti on henkilö, jolla on dosentin arvo eli dosentuuri jossakin yliopistossa. Dosentiksi voidaan hakemuksesta nimittää henkilö, jolla on perusteelliset tiedot omalta alaltaan, julkaisuilla tai muilla tavoin osoitettu kyky itsenäiseen tieteelliseen tutkimustyöhön sekä hyvä opetustaito. Perinteisesti dosentiksi nimittämisen minimivaatimuksena on pidetty tieteellistä tuotantoa, joka vastaa laajuudeltaan ja laadultaan vähintään kahta hyvää väitöskirjaa. Opetustaidon arviointitavat vaihtelevat eri yliopistoissa. Dosentti
Dosentuuri antaa oikeuden dosentin arvoon mutta ei luo työsuhdetta yliopistoon. Dosentilla voi olla muun tehtävän myötä (esimerkiksi yliassistentti tai yliopistonlehtori) työsuhde yliopistoon. Mikäli työsuhdetta ei ole, dosentille maksetaan hänen tekemistään töistä palkkio. Eri yliopistoissa ohjeistukset dosentin nimittämisen ja tehtävien suhteen saattavat vaihdella suurestikin. Dosentti
Dosentti on Suomessa yliopistollinen nimike, mutta se voi tarkoittaa eri maissa hieman eri asiaa. Sen yleinen merkitys on opettaja. Sanan alkuperä on latinan sana "docēre" ’opettaa, luennoida’.
Tohtori
Tohtorintutkinnon tärkein osa on väitöskirjan laatiminen ja sen puolustaminen julkisesti. Väitöskirja voi olla joko kirjallisesti yhtenäinen kokonaisuus eli monografia tai useista erillisistä tieteellisistä artikkeleista koostuva artikkeliväitöskirja eli ns. nippuväitöskirja. Väitöskirjan lisäksi tulee suorittaa tutkimusalaan ja -menetelmiin liittyviä syventäviä opintoja. Lisensiaatintutkinnon suorittaneilta jatko-opiskelijoilta vaaditaan tohtorintutkintoon liittyviä opintoja vähemmän kuin ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneilta. Professori
Vuonna 1968 perustettu Taiteen keskustoimikunta nimitti viiden vuoden määräaikaiseen virkasuhteiseen taiteilijaprofessorin virkaan eteviä luovaa työtä tekeviä taiteilijoita. Taiteilijaprofessorin virassa voi olla enintään 10 henkilöä vuosittain. Vuoden 2010 lakimuutos muutti taiteilijaprofessorin virat taiteilija-apurahoiksi. 10-vuotisen apurahan saaja voi käyttää taiteilijaprofessorin nimikettä. Taiteilija-apurahat myöntää opetus- ja kulttuuriministeriön alainen Taiteen edistämiskeskus. Tieteilijä
Suomessa yliopistollinen tutkijanura on neliportainen. Ensimmäiselle portaalle kuuluvat väitöskirjaa tekevät tohtorikoulutettavat eli nuoremmat tutkijat, toiselle tutkijatohtorit ja yliopisto-opettaja, kolmannelle yliopistonlehtorit ja apulaisprofessorit, ja neljännelle professorit. Yliopisto-opettajat, yliopistonlehtorit ja professorit ovat tyypillisesti vakinaisia työsuhteita, muut määräaikaisia. Neliportainen järjestelmä on jo yleisesti käytössä, mutta vanhasta järjestelmä on vielä jäänteitä näkyvissä (mm. assistentti-, yliassistentti- ja lehtorinimikkeet). Järjestelmä tuli käyttöön aluksi Helsingin ja Oulun yliopistoissa. Kirkonopettaja
Kirkonopettajilla (lat. "Doctor Communis Ecclesiae") tarkoitetaan katolisessa kirkossa teologeja, joiden opetuksista on ollut hyötyä koko kristilliselle kirkolle, ja joiden oppineisuuden ja pyhyyden paavi tai ekumeeninen kirkolliskokous on tunnustanut. Arvo myönnetään hyvin harvoin, ja ainoastaan kuoleman ja pyhimykseksi julistamisen jälkeen. Mikään ekumeeninen kirkolliskokous ei ole vielä käyttänyt oikeuttaan julistaa joku kirkonopettajaksi. Yliopistolliset tutkinnot Suomessa
Yliopistotutkinnot ovat yliopistoissa suoritettavia tutkintoja. Ne muodostavat Suomessa järjestelmän, jossa on neljä tasoa:Suomessa kandidaatti vastasi ennen toisinaan maisteria (esimerkiksi OTK), toisinaan se oli alempi tutkinto (esimerkiksi LuK). Tutkintouudistuksen jälkeen (2005) suoritettavissa yliopistotutkinnoissa kandidaatti on kolmivuotinen (yliopistossa, ylioppilastutkinnon jälkeen) ja maisteri (jota vastaavia ovat muun muassa diplomi-insinööri ja arkkitehti) viisivuotinen (siis kaksi lisävuotta) tutkinto, joskin todelliset suoritusajat ovat usein pidempiä. Tieteellistä tutkijakoulutusta haluavat voivat sen jälkeen suorittaa lisensiaattitutkinnon, joka muodostuu opinnoista ja lisensiaatintyöstä, mutta nykyään useimmat suorittavat suoraan tohtorin tutkinnon (yleensä 3-6 tutkimus- ja opiskeluvuotta maisterintutkinnon jälkeen, joskus paljon kauemmin), jossa keskeisintä on omaan tutkimukseen perustuva väitöskirja. Luutnantti
Luutnantti (lyhenne luutn.
tai ltn) on Suomen puolustusvoimissa ja rajavartiolaitoksessa käytettävä upseerinarvo. Luutnantti-nimitys tulee alun perin ranskan kielestä "lieu tenant" (lat. locum tenens), mikä tarkoittaa "sijassa olevaa" eli (kapteenin) sijaista tai laajemmin apulaista. Konrehtori
Konrehtori (lat. "con" = kera, "rector" = johtaja), aikaisemmin,muun muassa 1843 ja 1856 vuoden kymnaasi- ja koulujärjestyksissä käytetty nimitys ylemmän alkeiskoulun toiselle, rehtorin jälkeiselle opettajalle. Hänen palkkansa oli pienempi kuin rehtorin, mutta korkeampi kuin kollegan. Insinööri
Insinööreiksi kutsutaan Suomessa yleiskielessä ammattikorkeakoulututkinnon suorittaneita insinöörejä (AMK), ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon suorittaneita insinöörejä (YAMK), ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneita diplomi-insinöörejä sekä ammatillisen korkea-asteen tutkinnon suorittaneita insinöörejä. Muualla maailmassa insinööreiksi kutsutaan vastaavantasoisia tutkintoja suorittaneita tekniikan ammattilaisia. Eräissä maissa ammattinimikkeen käyttö on tiukasti säänneltyä. Insinöörin käsite kattaa myös jatkotutkintona tekniikan lisensiaatin tai tekniikan tohtorin tutkinnon suorittaneet insinöörit. Lehtori
Yliopistonlehtorilta vaaditaan tohtorin tutkinto, ja tehtävä on luonteeltaan hyvin lähellä aiempien apulaisprofessoreiden tehtäviä. Pedagoginen yliopistonlehtori taas vastaa opetuksen, mm. opetusmenetelmien, kehittämisestä. Minä, Dosentti ja Jane
Teos on näennäisesti muodoltaan trilleri. Tapahtumat keskittyvät suuren valtalehden kulttuuritoimitukseen, jonka keskushenkilö on Dosentti. Kertojaminä, Dick Soderstrom, purkaa katkeruuttaan, kun hänen erikoisalansa, Itävallan kirjallisuus ja siinä erityisesti Thomas Bernhardin tuotanto, ei enää lehden levikin laskiessa kelpaa ja hänet karkotetaan toimituksesta pelkäksi blogin pitäjäksi, jota ei lue kukaan. Dick joutuu vainoharhojen valtaan, pukeutuu suojaavaan alumiinifoliolla vuorattuun pipoon. Teoksen henkilöistä hän on epämiellyttävin, mutta juuri hänen ajatuksensa ja päätelmänsä herättävät lukijan kiinnostuksen, tosin miellyttävä ei ole Dosenttikaan. Edussana
Termejä "edussana" ja "pääsana" on vanhastaan suomen kieliopissa käytetty synonyymeinä, mutta nyttemmin ne erotetaan toisistaan. Pääsana on sana, jota jokin toinen sana tai lauseke määrittää tai täydentää. Esimerkiksi lausekkeessa ["punaisen auton"] ["kuljettaja"] sana "kuljettaja" on koko lausekkeen edussana, mutta osalausekkeen ["punaisen auton"] pääsana. Termi "edussana" liittyy läheisemmin konstituenttikielioppiin (jossa lauseen ajatellaan koostuvan lausekkeista), termi "pääsana" puolestaan dependenssikielioppiin (jossa lauseen ajatellaan koostuvan sanoista, joiden välisiä riippuvuussuhteita tarkastellaan). Professori
Ennen vuotta 2010 ehdollepanoviranomainen (esim. tiedekuntaneuvosto) asetti asiantuntijoiden arvioiden perusteella kolme parasta päteväksi todettua hakijaa ehdolle virkaan paremmuusjärjestyksessä, minkä jälkeen virkanimityksen teki yliopiston kansleri tai yliopiston hallitus. Nykyisin yliopistot päättävät nimityksessä noudatettavasta menettelystä itse. Promootio
Maistereista valitaan yksi ensimmäiselle kunniasijalle primusmaisteriksi, ja yksi toiselle kunniasijalle ultimusmaisteriksi. Vastaavasti tohtoreista valitaan primus- ja ultimustohtori. Useat yliopistot valitsevat vain priimustohtorin. Assistentti
Riippumatta henkilön varsinaisesta asemasta tarkoittaa assistentti akateemisessa puhekielessä usein ketä tahansa yliopistossa opettavaa henkilöä, joka antaa pääsääntöisesti muuta kuin luennointiopetusta. Professori
Perinteinen käytäntö on ollut, että johtavalla professorilla on ollut ns. oppituoli, jonka haltijana hän on vastannut tietyn alan opetuksesta ja tutkimuksesta yliopistossa. Muut samassa yksikössä olevat professorit tukivat tätä toimintaa, ja olivat siis apulaisprofessoreita. Myös täysiä "ylimääräisiä" tai henkilökohtaisia professoreita voi olla samalla oppialueella, mutta oppituolin haltija oli silti alan johtava professori. Tämäntyyppinen käytäntö on vieläkin olemassa monissa maissa. Professori
Professorin työtehtävän täyttäminen alkaa tehtäväalueen tarkentamisella. Lisäksi tässä vaiheessa päätetään siitä, käytetäänkö kutsumenettelyä vai normaalia hakuprosessia. Kutsumismenettelyä voidaan käyttää, jos kutsuttava henkilö on kiistatta pätevä. Tämä ilmaus tarkoittaa käytännössä sitä, että kutsuttavalla on erityisiä ansioita alalla, eikä ole todennäköistä, että hakijaksi löytyisi häntä ansioituneempi henkilö. Koska kutsumismenettely on hieman nopeampi kuin normaali hakuprosessi, sitä voidaan käyttää myös silloin, jos työtehtävä on määräaikainen. Väitöskirja
Väittelijä (respondentti) puolustaa väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa tiedekunnan määräämää vastaväittäjää (opponentti) vastaan, ja myös yleisön edustajat saavat esittää muistutuksia. Vastaväittäjiä voi olla myös kaksi, mikä on yleinen tapa teknillisellä alalla. Väitöstilaisuuden valvoja (kustos) on yleensä kyseisen oppiaineen professori. Väitöstilaisuuden jälkeen tiedekuntaneuvosto (tai sitä vastaava elin) arvostelee väitöskirjan saamiensa lausuntojen perusteella. Prosessin yksityiskohdat vaihtelevat yliopistoittain. Apulaisprofessori
Apulaisprofessori on Suomessa professorien vakinaistamispolkuun (engl. "tenure track") kuuluva uravaihe, joka voi vastata vakinaistamispolun ensimmäistä vaihetta (engl. "assistant professor") tai toista vaihetta (engl. "associate professor"). Näiden vaiheiden jälkeen apulaisprofessorista voi tulla professori (engl "professor"). Vakinaistamispolut otettiin käyttöön Suomen yliopistoissa vuodesta 2010 alkaen. Suomen nykyiset apulaisprofessuurit sijoittuvat hierarkkisesti yliopistonlehtorin tai yliopistotutkijan ja varsinaisen professorin väliin. Helsingin yliopisto
Tiedekunnan johtaja on dekaani ja korkein päättävä elin tiedekuntaneuvosto, joka esittää rehtorin vahvistettavaksi dekaanin ja varadekaanit tiedekunnan professorien tai dosenttien joukosta. Ainelaitoksen johtaja taas on esimieheksi valittu laitoksen professori tai dosentti ja päättävänä elimenä toimii laitosneuvosto. Tiedekunta- ja laitosneuvostoissa on voimassa ns. kolmikantaperiaate: jäsenet valitaan professoreiden, muun henkilökunnan ja opiskelijoiden keskuudesta ja mistään ryhmästä ei saa olla enemmistöä hallintoelimen jäsenistä. Seminaari (yliopisto)
Suomalaisissa yliopistoissa lähes jokaisen aineen aine- tai syventäviin opintoihin sisältyy ainakin yksi seminaari, jonka järjestäjänä toimii yleensä laitoksella erityistä arvonantoa nauttiva professori. Osallistujat valmistavat, yksinään tai parityönä, lyhyehkön tutkielman, joka voi olla kirjallisuusselvitys, pieni empiirinen tutkielma tai matemaattinen tutkimus riippuen aineesta ja seminaarin aiheesta. Aihe voi olla ohjaajan antama tai itse valittu. Tutkielmien valmistuttua ne esitetään muille osallistujille keskustelua varten. Koska keskustelun aikaansaaminen voi olla hankalaa, tätä saatetaan tehostaa antamalla jokaiselle vuorollaan nimenomaiseksi tehtäväksi "opponoida" tutkimusta eli esittää esiteltävästä työstä rakentavaa kritiikkiä. Menetelmän tarkoituksena on opettaa opiskelijoita omaan ajatteluun, tieteelliseen tutkimukseen ja akateemiseen keskusteluun. Samalla keskustelu muistuttaa väitöstilaisuutta, johon seminaari myös valmentaa. Jatkotutkinto
Tohtorin arvo oli 1970-luvulle saakka nimenomaan arvonimi, ei varsinainen tutkinto. Tiedekunta myönsi väitelleelle tohtorin arvon. Vasta koulutuspolitiikan kehittyminen sai aikaan sen, että on siirrytty ymmärtämään tohtorius tutkintona, mikä on mahdollistanut keskitettyjen säännösten antamisen. Piispa
Suomessa piispat ovat useimmiten olleet teologian tohtoriksi väitelleitä, monesti myös dosentteja. Promootio
Promootioon osallistuvia maistereita ja tohtoreita kutsutaan promovendeiksi. Promootiossa voidaan promovoida maistereiden ja tohtoreiden lisäksi kunniatohtoreita sekä riemumaistereita, -tohtoreita sekä -kunniatohtoreita. Maisteri- ja tohtoripromovendeiksi pääsevät ne, jotka ovat suorittaneet asianomaisen tutkinnon eivätkä ole vielä osallistuneet kyseisellä tutkinnolla promootioon. Kunniatohtoreiksi (lat. "doctor honoris causa") promovoidaan erityisen ansioituneita henkilöitä. Kunniatohtorit valitsee tiedekunta tai yliopisto. Riemupromovendit ovat promovendeja, jotka on promovoitu 50 vuotta aikaisemmin järjestetyssä promootiossa. Koadjuuttori
Koadjuuttori () on katoliseen tai anglikaaniseen hiippakuntaan tai piispan avuksi määrätty titulaaripiispa. Mikäli koadjuuttorilla on viranperimysoikeus, hän on "coadijutor cum iure successionis", jos ei, häntä nimitetään myös apu- eli vihkipiispaksi. Suunnattu derivaatta
Käytännöllinen keino määrittää suunnattu derivaatta on laskea ensin gradientti. Gradientti on vektori, jonka arvo eli pituuson funktion suurin muutosnopeus kyseisessä pisteessä. Vektori myös osoittaa siihen suuntaan, missä muutosnopeus on suurimmillaan. Piirretään samaan pisteeseen suora, joka kulkee samaan suuntaan kuin suunnattu derivaatta tullaan määrittämään. Gradientin projektio tälle suoralle antaa sunnatun derivaatan arvon projektivektorin pituutena. Se voidaan laskea ottamalla gradientin arvosta kosini suoran ja gradientin välisestä kulmasta. Professori
Yleensä yliopistojen professorit ovat suorittaneet tohtorin tutkinnon, mutta tämä ei ole ehdoton edellytys – erityisesti taiteellisilla aloilla, joissa valinta tapahtuu taiteellisten näyttöjen perusteella, on professoreita, joilla ei ole tohtorintutkintoa. Eri yliopiston pätevyysmäärittelyt ovat yleensä hyvin samankaltaisia ympäri maailman, vaikka niissä voi olla painotuseroja yliopiston tai tehtävän luonteen takia. Esimerkiksi Helsingin yliopistossa professorin tehtävään valittavalta edellytetään nykyisin tohtorin tutkintoa, korkeatasoista tieteellistä pätevyyttä, kokemusta tieteellisen tutkimuksen johtamisesta, kykyä antaa korkeatasoista tutkimukseen perustuvaa opetusta ja ohjata opinnäytteitä, sekä näyttöjä edustamansa tutkimusalan kansainvälisestä yhteistyöstä. Professorilta voidaan vaatia myös käytännön kokemusta alaltaan. Taiteiden alalla tieteellisen tutkimuksen asemasta arvioidaan taiteellista toimintaa. Lisensiaatti
Pohjakoulutuksena on ylempi korkeakoulututkinto (useimmissa tapauksissa maisterintutkinto). Nykyään lisensiaatintutkinto jätetään kuitenkin usein suorittamatta ja tähdätään maisterintutkinnosta suoraan tohtorintutkintoon. Tässäkin tapauksessa tohtorin arvoon vaaditaan hyväksytyn väitöskirjan lisäksi maisterintutkinnon jälkeisiä syventäviä opintoja saman verran kuin lisensiaatintutkintoon (yleensä 60 opintopistettä). Lisensiaatintutkintoon kuuluvat lisensiaatintyö sekä sitä tukevat syventävät opinnot. Diletantti
Diletantti on johonkin tieteen tai taiteen alaan hyvin perehtynyt henkilö, jolla ei kuitenkaan ole tämän alan muodollista koulutusta ja joka ei tee alan parissa palkkatyötä. Diletantti-termi määritelläänkin usein vastakkaiseksi ammattilaiselle ja sen synonyymeina käytetään usein sanoja harrastelija tai amatööri. Diletantti kerää tietoa tai kehittää taitojaan omista syistään, mielenkiinnosta ja mielihyvästä. Itseoppimisella on suuri merkitys diletantin perehtyneisyyden kartuttamisessa. Professori (arvonimi)
"Professorin nimi ja arvo" on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 6. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Yliopistolliset tutkinnot Suomessa
Oikeusnotaarin tutkinto oli aiemmin nimeltään varanotaari (varan. ja VN) ja oikeustieteen maisterin tutkinnon nimi oli vuoteen 2005 asti oikeustieteen kandidaatti (oikeust. kand. tai OTK). Kansainvälisen ja vertailevan oikeustieteen maisterin tutkinto, vaikka onkin ylempi korkeakoulututkinto, ei kelpuuta haltijaansa esimerkiksi käräjänotaarin tai -viskaalin virkaan (käräjäoikeuslaki (581/1993) 3a ja 4 §) taikka toimimaan oikeudenkäyntiasiamiehenä tai -avustajana (oikeudenkäymiskaari (4/1734) 15:2), eikä häntä myöskään voida hyväksyä asianajajaksi (laki asianajajista (496/1958) 3 §). Dosentti
Eräiden valtionhallinnon tutkimuslaitosten, esimerkiksi Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen ja Keskusrikospoliisin laboratorion johtajatason tehtävien hoitajilla on professorin arvonimi, mikäli heillä on vähintään dosentin pätevyys. Dosentin pätevyys on edellytyksenä myös yliopistollisen sairaalan ylilääkärin tehtävän hoitamiseen. DOC (tiedostomuoto)
DOC tai doc (lyhenne englannin sanasta "document", 'asiakirja') on tekstinkäsittelyohjelmissa käytetty tiedostopääte. Nykyään yleisin päätettä käyttävä ohjelma on Microsoft Word, mutta sitä ovat käyttäneet myös muut tietokoneohjelmat, kuten WordPerfect ja TeXturi. Toisin kuin ASCII-muotoiset tekstitiedostot (*.txt), jotka ovat standardoituja, doc-tiedostot sisältävät valmistajakohtaista binäärikoodia muotoilun ja metatiedon tallentamiseen, jolloin niiden lukemiseen tarvitaan tiedoston tehnyt ohjelma tai liitännäinen. Ennakkojäsentäjä
Ennakkojäsentäjä tai ennakkojäsennin on aihepiirin esitys, jonka tarkoituksena on tutustuttaa oppijaa siihen esimerkiksi ennen luentoa tai johdatuksena oppimistehtävään. Ennakkojäsentäjät ovat pedagogisia välineitä, eräänlaisia välittäjiä ennestään tunnetun ja uuden aineksen välillä. Ennakkojäsentäjä voi olla lyhyt teksti, tekstin rakennejäsennys eli dispositio, kuva tai kaavio. Tarvittavaa esiymmärrystä luodaan siis suullisesti, kirjallisesti tai graafisin keinoin. Ennakkojäsentäjän idean ja käyttötavan esitti David Ausubel vuonna 1960. Kasvatustiede
Opetustehtävät on kuitenkin vain yksi osa kasvatustieteilijöiden tehtäväkenttää. Riippuen erikoistumisesta kasvatustieteilijöiden ja aikuiskasvatustieteilijöiden ammattinimikkeitä ovat muun muassa:
koulutussuunnittelija, projektipäällikkö, suunnittelija, työnsuunnittelija, ohjaava opettaja, koulutustarkastaja freelance-kouluttaja/kouluttaja/aikuiskouluttaja, kasvatusaineiden lehtori, lehtori, kasvatustieteellisten ja psykologisten aineiden opettaja, päätoiminen tuntiopettaja, aikuiskoulutusvastaava, rehtori, koulutuspäällikkö, koulutusjohtaja, opinto-ohjaaja, työvoimakonsultti, työvoimaohjaaja, työvoimaneuvoja, asiakasneuvoja, koulutusneuvoja, urasuunnittelija, perhepäivähoidon ohjaaja, perhetyöntekijä/-ohjaaja, sosiaalityöntekijä, lastensuojelu, koulukuraattori, tutkija, projektitutkija, kuntoutustutkija, assistentti, projektiassistentti, henkilöstönkehityspäällikkö, eLearning Product Manager, henkilöstöpäällikkö, koulutuspäällikkö, hallinnon ja henkilöstön assistentti, henkilöstökonsultti, henkilöstöneuvottelija, rekrytoija, rekrytointikonsultti, HRD-consultant, HRD-specialist, HRD-manager, human resources compensation & benefits assistant, liikkeenjohdon ja johtamisen kouluttaja, järjestösihteeri/aluesihteeri, sosiaalisihteeri, projektisihteeri, kehittämispäällikkö, sivistystoimentarkastaja, amanuenssi, talouspäällikkö, rekrytointipäällikkö, korkeakoulusihteeri, johtava konsultti, koulutoimenjohtaja, sivistysjohtaja, apulaisrehtori, suunnittelijaopettaja, kansalaisopiston tuntiopettaja, yliopettaja ja opetusneuvos. Dominantti
Dominantti tarkoittaa sävelasteikon eli skaalan V asteen säveltä eli "huippusäveltä" tai sille perustuvaa sointua. Dominanttia vastaa duurisävellajissa solmisaatiotavu "so" eli "sol" ja mollissa "mi". Intervalli toonikan ja dominantin välillä on puhdas kvintti. Sointua, johon kuuluu toonika ja kvintti (~puhdas kvintti), kutsutaan kitaransoitossa voimasoinnuksi. Käänteisenä toonikan ja dominantin väli on puhdas kvartti eli dominantin sävellajissa toonika siis vastaa subdominanttia. Rehtori
Sana "rehtori" on peräisin latinan sanasta "rector". Tämä on tekijämuoto verbistä "regere" ’hallita’. Katolisessa kirkossa rehtoriksi kutsuttiin kirkkoherraa. Koulutuksen pariin termi siirtyikin kirkon kautta. Niin mannermaan yliopistoilla kuin kotimaan katedraalikouluilla oli johtajanaan "rector", mahdollisesti peräti "rector magnificus" ’kunnianarvoisa rehtori’. Pohjoismaissa termi siirtyikin kokonaan kirkolliselta alalta koulutusalalle samoin kuin lehtori, joka aiemmin merkitsi lukijaa, jumalanpalveluksessa avustavaa henkilöä, jonka asema oli maallikkojen ja papiston välimailla. Potenssifunktio
missä formula_3 on potenssi ja formula_4 sen eksponentti. Eksponentin arvoa kutsutaan myös potenssin asteeksi. Ylempi merkintä tarkoittaa samaa asiaa kuin Suomen koulumatematiikassa käytetty merkintä Pääsana
Pääsanaksi kutsutaan kielitieteessä sanaa, johon määritteet viittaavat. Lauseiden pääsanat saadaan esiin muun muassa konstituenttianalyysin avulla. Pääsanan synonyyminä on aiemmin ollut edussana, mutta näiden välille on myöhemmin pyritty tekemään eroa siten, että edussana on lausekkeen ydin, joka voi edustaa kokonaisuutta yksinkin, pääsana taas sana, josta jokin toinen sana, esimerkiksi määrite, tai lauseke riippuu. Tieteellisten yliopistotutkintojen opinnäytetyöt
Diplomityö on diplomi-insinöörin tai arkkitehdin tai maisema-arkkitehdin tutkinnon päätteeksi tehtävä opinnäytetyö, joka tehdään pääaineeseen liittyvästä aiheesta. Vastaava opinnäytetyö muissa ylemmissä korkeakoulututkinnoissa on nimeltään pro gradu -tutkielma. Englannin kielellä diplomityöstä ja pro gradu -töistä käytetään nimitystä "master's thesis". Työn laajuus on 30 opintopistettä, ennen vuoden 2005 tutkintouudistusta 20 opintoviikkoa. Diplomityö toteutetaan usein jollekin yritykselle tai oman yliopiston laitokselle työsuhteessa tai stipendillä. Jonkin verran diplomitöitä tehdään myös ”omarahoitteisesti” opintotuella. Näin tehtyjen töiden määrä vaihtelee kulloisenkin alan työtilanteen mukaan, mutta on suhteellisen pieni. Kandidaatti
Kandidaatti (lyhenne kand.; ) on suomalaisessa korkeakoulujärjestelmässä yliopistossa suoritettava alempi korkeakoulututkinto. Sen laajuus on 180 opintopistettä (120 opintoviikkoa), mikä sisältää kandidaatintutkielman. Syksystä 2005 alkaen uusien opiskelijoiden on suoritettava kandidaatin tutkinto välitutkintona ennen maisterin tutkinnon opiskelua. Upseerioppilas
Reserviupseerikurssin päätyttyä upseerioppilaat nimitetään upseerikokelaiksi. Ne, jotka eivät ole suorittaneet hyväksytysti reserviupseerikoulua tai muualla suoritettavaa reserviupseerikurssia, palvelevat loppuajan alikersantin arvossa. Upseerioppilasta, joka ei ole suorittanut onnistuneesti tutkintoaan, kutsutaan puhekielessä joskus diplomialikersantiksi. Aliupseerioppilas
Perinteessä perusyksikköönsä takaisin "maitojunalla" lähetettyä aliupseerioppilasta, joka joutui palvelemaan miehistöarvossa tai korpraalina kahdeksan kuukauden sijasta yksitoista kuukautta kutsuttiin pilkallisesti "diplomisotamieheksi" (eli aselajista riippuen esimerkiksi diplomiviestimieheksi) muistutukseksi saamatta jäävästä alikersantin arvosta. Yliopistolliset tutkinnot Suomessa
Puhekielessä lääkäristä käytetty nimitys tohtori ei välttämättä liity lääkärin oppiarvoon. Tohtorintutkinto ja väitöskirjan kirjoittaminen on lääketieteessä kuitenkin huomattavasti muita aloja yleisempää. Doksologia
Doksologia tai doksologi (kreikasta, ’ylistys’) on ylistyslauselma, jossa kiitetään Jumalaa. Usein se on trinitaarisesti muotoiltu. Pääsääntöisesti doksologioita käytetään rukousten rukousten lopussa, mutta ne voivat olla myös itsenäisiä rukouksia. Läntisessä jumalanpalvelusperinteessä keskeisiä doksologioita ovat eukaristisen rukouksen lopussa oleva päätösdoksologia, ns. suuri kunnia ja sitä seuraava Laudamus-hymni, pieni kunnia sekä kollehtarukouksen päättävä doksologia. Myös Herran rukouksen päättävä loppulause on doksologia. Jatkotutkinto
Väitöskirja on tohtorin tutkinnon päättävä suoritus, joka suositusten mukaan olisi saatava toteutettua n. neljässä vuodessa. Näiden aikana olisi lisäksi suoritettava jatko-opintojen syventävät opinnot. Väitöskirjalta vaaditaan huomattavasti lisensiaatintutkimusta korkeampaa tasoa. Sen tulee sisältää "uutta tieteellistä tietoa" sekä syvällistä perehtyneisyyttä tutkimusalaan. Yhteiskunnallisilla ja humanistisilla aloilla väitöskirja on tyypillisesti "monografia" eli yhden tekijän kirjoittama kirjamuotoinen julkaisu (lyhyimmät yleensä noin parisataa sivua). Luonnontieteellisellä, teknillisellä sekä lääketieteellisellä alalla julkaistaan yleensä joukko (4-6 kpl, joista ainakin kolmessa ns. ensimmäinen tekijä) kansainvälisissä vertaisarvioiduissa tieteellisissä aikakauslehdissä julkaistuja artikkeleita lyhyehkön (25-100 sivua) yhteenvedon kanssa ("nippuväitöskirja" eli "artikkeliväitöskirja"), vaikka myös näillä aloilla on mahdollista julkaista monografiaväitöskirja. Julkaisujen saaminen arvostettuihin lehtiin vaatii tieteellistä uutuusarvoa ja helpottaa näin väitöskirjan arviointia. Juristi
Juristi (, ’oikeustieteet’) eli lakimies on ylemmän oikeustieteellisen korkeakoulututkinnon suorittanut oikeustieteilijä. Suomessa ylempi oikeustieteellinen tutkinto on nykyisin nimeltään oikeustieteen maisterin tutkinto. Aikaisempia tutkintoja ovat olleet oikeustieteen kandidaatti ja molempain oikeuksien kandidaatti ("iuris utriusque candidatus"); ”molemmat oikeudet” tarkoittaa roomalaista oikeutta ja kanonista oikeutta. Sentenssit
Systemaattisen ja kaikenkattavan sisältönsä vuoksi "Sentensseistä" tuli keskiaikaisen yliopiston keskeisin teos, ja se oli useiden skolastisten kommentaarioiden kohde. Maisterin tutkintoon vaadittiin keskiajalla kahden vuoden luennointi teoksesta. Akatemiatutkija
Akatemiatutkija on yliopistossa työskentelevä tutkija, jonka virallinen työnantaja ja palkanmaksaja on kuitenkin yliopiston sijaan Suomen Akatemia. Akatemiatutkijan virkaan vaaditaan tohtorin tutkinto. Edellytyksenä on menestyksekäs, korkeatasoinen ja itsenäinen tieteellinen työskentely. Työ sisältää lisäksi opetusta ja ohjausta. Tehtävät ovat määräaikaisia tai toistaiseksi voimassa olevia. Vastaväitelleille on Suomen Akatemiassa suunnattu tutkijatohtorin virat. Dekaani
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tuomiokapitulin virastossa hiippakuntadekaani johtaa hiippakunnallista seurakuntia tukevaa toiminnallista työtä. Aikaisemmin kyseisen viran haltijasta käytettiin nimitystä hiippakunnan pääsihteeri.
Dekaani ("decanus") tarkoitti alun perin Rooman keisarikunnan armeijassa ja sittemmin luostareissa kymmenen sotilaan ja munkin päämiestä. Ensimmäisten yliopistojen syntyessä usein luostareiden yhteyteen nimike siirtyi tarkoittamaan eriasteisia hallintotehtäviä yliopistoissa. Tuoli
Arkikielessä kodin arvokkainta istuinta voidaan nimittää "isännäntuoliksi". Toimistoympäristössä huoneen haltijan tuoli eroaa yleensä vaatimattomammasta "asiakastuolista". Tämä ero on selkeä myös koulussa opettajan tuolin ja oppilaiden istuinten välillä. Eroa tuolien arvokkuuden kesken voidaan synnyttää muun muassa korkeudella, materiaalilla, pehmustuksella sekä nyttemmin erilaisilla toiminnoilla kuten pyöritys- ja kallistusmahdollisuuksilla. Tuolin korkeussäätöön perustuu kohtaus, jossa Charles Chaplin käytti parturintuolia vallan symbolina elokuvassaan "Diktaattori". Professori
Professorin virka eli professuuri oli ainoa valtion virka, jonka täyttämisestä oli oma yksityiskohtainen lakinsa. Professorin virantäyttöasiat saattoivat käytännössä muodostua monimutkaisiksi ja kestivät jopa useita vuosia. Nopeimmillaankin ne kestivät yleensä vähintään puoli vuotta. Vuoden 2010 yliopistolainuudistuksessa virantäyttölaki kumottiin ja virat muutettiin työsuhteiksi, yhtenä perusteena nopeuttaa professuurien täyttämistä. Jatkossakin professorin työtehtävää hakeneista pitää pyytää vähintään kahden asiantuntijan mielipide. Muuten täyttöprosessi voi vaihdella jonkin verran yliopistojen kesken. Luento
Luento on suullinen esitys jonkin asian opettamiseksi. Pääasiassa luentoja käytetään korkeakoulussa tai muussa aikuisopetuksessa. Tavallisesti luento-opetus koostuu sarjasta esitelmiä. Luento-opetus voi sisältää keskusteluluentoja, haastatteluluentoja, vuoropuheluluentoja ja korokekeskusteluja. Luennon pitäjä eli luennoija tai luennoitsija seisoo yleensä opetustilan eli luentosalin etuosassa. Luento onkin tyyppiesimerkki frontaaliopetuksesta. Luentoja käytetään silloin, kun opetus täytyy suunnata suurelle yleisölle kerralla. Luennot kestävät vajaasta tunnista useampaan tuntiin. Jukka Konttinen
Tutkimustyön ohella Konttisella on ollut useita opetustehtäviä. Hän toimi tuntiopettajana Hämeen ja Tampereen ammattikorkeakoulussa vuosina 1998, 2006 ja 2007. Hän on toiminut opettajana Tampereen teknillisessä yliopistossa vuodesta 2001 ja vuonna 2006 hänet nimitettiin yliopiston dosentiksi. Divisioonakenraali
Divisioonakenraali on vanha nimitys divisioonaa komentavalle kenraalille. Aikaisemmin klassisen kolmiojaon perusteella kolme taistelevaa komppaniaa muodosti pataljoonan, kolme taistelevaa pataljoonaa huoltavine ja tukevine perusyksiköineen muodosti rykmentin, ja kolme taistelevaa rykmenttiä tukevine perus- ja joukkoyksiköineen muodosti divisioonan. Diplomi-insinööri
Diplomityö päättötyönä vastaa muiden maisteritutkintojen pro gradu -tutkielmaa. Diplomityö koostuu tyypillisesti teoriaosuudesta, joka on kirjallisuusselvitys aiheeseen liittyvästä teoriasta, sekä empiriaosuudesta eli teknisen ongelman vaatimasta selvitystyöstä ja mahdollisista ratkaisuehdotuksista. Tämän vuoksi diplomityöt tehdäänkin usein palkallisina joko yrityksissä tai yliopistolla. Diplomityö voi olla myös tutkielmaluontoinen. Alempi korkeakoulututkinto
Tavallisin nimi alemmalle korkeakoulututkinnolle on kandidaatti (lat. "candidatus"), puhekielessä kandi. On huomattava, että 1990-luvulle saakka kandidaatti oli useissa tiedekunnissa ylemmän korkeakoulututkinnon nimi. Tällöin tiedekunta myönsi maisterin arvonimen niille kandidaateille, jotka suorittivat pienehkön leimaveron. Korkeakoulutus Yhdysvalloissa
Tiettyjen erikoisalojen opinnoissa pyritään bachelor-tutkinnon suorittamisen jälkeen first professional degree -koulutukseen, joka kestää alasta riippuen vähintään kolme lukuvuotta. Näitä aloja ei voi lainkaan opiskella undergraduate-tasolla. Tutkintojen nimien osana käytetään doctor-sanaa, mutta niihin ei sisälly väitöskirjan tekoa eikä sitä edeltävää tutkijakoulutusta kuten varsinaisissa tohtoritutkinnoissa. Tohtori
Jotkut työelämän johtotehtävissä toimivat ovat saaneet kunniatohtorin arvon (lat. "doctor honoris causa"), vaikka asianosainen ei ole suorittanut tohtorintutkintoa. Esimerkiksi Jorma Ollila on saanut kunniatohtorin arvon kolmesta eri tiedekunnasta. Tuutori
Tutori () tarkoittaa opiskelijaa tai opettajaa, jonka tehtävänä on ohjata ja opastaa nuorempia opiskelijoita. Kouluissa tutori toimii ohjaajana, esimerkkinä ja tietopankkina varsinkin uusille opiskelijoille tai oppilaille. Useissa kouluissa tutoritoimintaa on kehitetty hyvin pitkälle, ja heidät koulutetaan tehtävään huolellisesti. Lyhenne
Toisiinsa kytkeytyviä lyhenteitä ei yleensä eroteta sanavälillä, jollei kyse ole oppiarvon lyhenteestä, joka on muodostettu sanaliitosta: fil. tri (’filosofian tohtori’), kasvatust. kand. (’kasvatustieteen kandidaatti’). Aina sanavälillä sen sijaan erotetaan sellaiset lyhenteet, jotka ovat peräkkäin mutta eivät kiinteästi kytkeydy toisiinsa: 10 milj. km (’kymmenen miljoonaa kilometriä’; tässä milj. on lukuarvon lyhenne ja km puolestaan mittayksikön tunnus). Komentaja
Komentaja on perusyksikköä, esimerkiksi komppaniaa, patteria tai viirikköä, suurempaa yksikköä, johtavan (komentavan) upseerin nimitys. Pataljoonaa, patteristoa tai rykmenttiä johtava upseeri on komentaja, samoin myös näitä suurempia yksiköitä; prikaateja, divisioonia, armeijakuntia tai armeijoita johtavat. Yliopiston kansleri
Yliopiston kansleri on muutamissa Suomen yliopistoissa käytettävä korkea tehtävänimike, jonka hoitajan tehtävänä on edistää tieteitä ja valvoa yliopiston yleistä etua ja toimintaa. Jos yliopistossa on kansleri, hän on yliopiston ylin viranomainen. Yliopistolain mukaan Helsingin yliopiston kanslerilla on oikeus olla läsnä ja käyttää puhevaltaa valtioneuvostossa käsiteltäessä Helsingin yliopistoa koskevia asioita. Alkujaan Helsingin yliopiston ja sen edeltäjien kansleri oli kuninkaan ja sittemmin keisarin nimittämä hallitsijan edustaja autonomisessa yliopistossa. Historian kuluessa kanslerin rooli on muuttunut tästä yliopiston korkeimmaksi edustajaksi valtiollisissa ja yhteiskunnallisissa yhteyksissä. Tästä historiasta johtuen kanslerin muodollisen nimityksen teki aina vuoteen 2009 asti tasavallan presidentti valtioneuvoston esityksestä, joskin käytännössä yliopiston asettamasta ehdokkaasta. Vuoden 2010 alusta lukien yliopistot ovat nimittäneet kanslerinsa itse. Sensei
Nimityksen käyttö on yleistä erityisesti japanilaisissa kamppailulajeissa, joiden harrastajat kutsuvat ohjaajaansa senseiksi. Varsinaisesti nimityksellä tarkoitetaan dojon johtajaa, mutta melko yleisesti kaikkia dan-arvon saavuttaneita ohjaajia kutsutaan senseiksi. Ohjaajaa, joka ei ole dojon johtaja tai ei ole saavuttanut dan-arvoa kutsutaan sempaiksi. Diplomityö
Diplomityön aihetta haetaan opintojen loppuvaiheessa. Aiheen ja työn kielen vahvistaa teknillisen yliopiston tiedekunta tai sitä vastaava elin, ja samalla nimitetään työlle tarkastaja, joka on yleensä työn aihetta vastaavan alueen professori. Tarkastajan (joskus käytetään nimitystä valvoja) lisäksi on lähes aina erillinen ohjaaja, joka käytännössä ohjaa työn tekemistä. Ohjaajaa ei asetus vaadi, joten hänelle ei ole asetettu muodollisia pätevyysvaatimuksia. Pääsääntöisesti pyritään siihen, että hänellä olisi vähintään diplomi-insinöörin tutkintoa vastaava tutkinto. Assistentti
Yliassistentti on yliopiston määräaikainen tehtävä (tyypillisesti 5 vuotta), johon pääsemiseksi vaaditaan pääsääntöisesti tohtorin tutkinto. Myös lisensiaatintutkinto tai ylempi korkeakoulututkinto ja erityinen perehtyneisyys alaan voi tulla kyseeseen.
Käytännössä yliassistentuuri on nykyään pätevöitymistehtävä tohtoreille, joskin tämä nimike on korvaantumassa nimikkeellä tutkijatohtori. Tavallisesti työtehtäviin kuuluu opetusta samaan tapaan kuten assistentillakin, mutta luennoinnin osuus on suurempi. Yliassistentit ohjaavat myös opinnäytetöitä, erityisesti kandidaattitasolla. Suomalainen kodin taloustiede
Ajankohtana, jolloin tohtori Karsten haki dosentuuria, tiedekunnan 25 dosentin joukossa oli vain yksi naisdosentti, maatalous- ja metsätieteiden tohtori Armi Kaila. Vuonna 1971 tiedekunnan 30 dosentista 10 prosenttia (3) oli naisia. Naisdosenttien nimet olivat Eva Eklund, Annikki Linnasalmi ja Eva Tapio. Kun kodin taloustieteen kiinteä ylimääräisen professorin virka avautui professori Saurion eläkkeelle jäämisen johdosta, sitä hakivat tohtorit Alma Annikki Suviranta ja Maire Inkeri Honkanen. Molemmat olivat viran hakuvaiheessa kodin taloustieteen dosentteja mutta myös nämä kodin taloustieteen dosentuurit jäivät lyhytaikaisiksi. Auktoriteetti
Auktoriteetilla (, vaikutusvalta) tarkoitetaan tietojensa, asemansa tai persoonansa takia kunnioitettua, arvostettua ja käskyvaltaista henkilöä tai tällaisen henkilön asemaa. Auktoriteetti voi olla siis esimerkiksi tiedemies, opettaja, pappi, poliisi, lapselle isä tai äiti jne. Tutkijatohtori
Tutkijatohtori on eräs yliopistossa tutkimustyötä tekevän henkilön työnimike. Tutkijatohtorin tehtävät on yleensä tarkoitettu suhteellisen vastaväitelleille tohtoreille. Vastaavantasoinen nimike on yliassistentti, joka on poistumassa. Suomessa tutkijatohtorit työskentelevät yliopistoilla, mutta joissain tapauksissa virallinen työnantaja ja palkanmaksaja on Suomen Akatemia, joka myöntää vuosittain hakumenettelyn kautta tietyn määrän tutkijatohtorin projektirahoituksia. Suomen Akatemian tutkijatohtorin tehtävään edellytyksenä on äskettäin suoritettu tohtorintutkinto. Tehtävä on yleensä määräaikainen (3–5 vuotta). Tavoitteena on itsenäistyminen tutkijana. Tohtori
Tullakseen tohtoriksi opiskelijan täytyy hakeutua yliopistoon ja kirjoittautua jatko-opiskelijaksi. Tohtorikoulutettavaa nimitetään myös "tohtoriopiskelijaksi" tai "doktorandiksi". Pohjakoulutuksena on ylempi korkeakoulututkinto tai erikoistapauksissa alempi korkeakoulututkinto. Ennen pohjakoulutukseksi vaadittiin lisensiaatintutkinto, mutta nykyään tohtorintutkinto suoritetaan yleensä ylemmän korkeakoulututkinnon pohjalta suorittamatta välissä lisensiaatintutkintoa. Diakonissa
Suomessa diakonissalla tarkoitetaan nykyisin yleensä henkilöä, joka on suorittanut sairaanhoitajan ja kirkollisen kelpoisuuden antavan tutkinnon sekä vihitty diakonian virkaan. Diakonissa voi myös mies. Diakonissaksi voi opiskella nykyisin Diakonia-ammattikorkeakoulussa. Ennen vihkimystä opiskelijan tulee käydä ordinaatiokoulutus, joka on tutkinnosta erikseen olevaa hiippakunnan koulutusta. Useat piispat vaativat vokaation ennen vihkimystä, joten kaikki diakonia-ammattikorkeakoulun tai Novian eri toimipaikkojen opiskelijat eivät saa suoraan vihkimystä, ennen viran vastaanottamista. Viran liturgista luonnetta on vahvistettu kirkon jumalanpalvelusuudistuksessa 1990-luvulla. Diakonissan viran liturgisena tunnuksena on ryhdytty käyttämään vasemmalle olkapäälle asetettua stolaa. Diakonissat käyttävät perinteisesti "sokeripalallista" virkapaitaa, joka on väriltään vihreä. Liturgisilla uudistuksilla ja symboleilla on siten ryhdytty lähentämään diakonian virkaa kohti kirkon erityistä virkaa. Kirkossa on käynnissä diakonaattiuudistukseksi kutsuttu hanke, jossa myös diakonian viran tulevaisuutta selvitetään. Promootio
Promootio (, sanasta "promovere" ’liikuttaa t. liikkua eteenpäin’, josta on johdettu merkitys ’ylentää (arvossa)’) on yliopistollinen juhlatilaisuus, jossa tutkinnon suorittaneita henkilöitä vihitään juhlallisesti. Akateemisen työn korkeimmaksi juhlaksi luonnehditussa promootiossa voidaan promovoida joko yksinomaan tohtoreita tai niin maistereita kuin tohtoreitakin. Professori
Professori on myös useissa maissa käytössä oleva arvonimi tai opettajan nimitys. Kunniatohtori
Kunniatohtorin arvonimi myönnetään yliopiston promootiossa. Etuosa kunniatohtorin arvonimen lyhenteessä riippuu siitä, mikä tiedekunta on arvon myöntänyt; esimerkiksi "fil. dr. h. c." on filosofisen tiedekunnan myöntämä. Yliopisto-opettaja
Tutkijanuramallissa yliopisto-opettaja sijoittuu tasolle kaksi. Yleensä tällä tasolla olevat tehtävät edellyttävät tohtorintutkintoa ja ovat määräaikaisia, mutta yliopisto-opettaja on yleensä palkattu toistaiseksi, ja muodolliseksi pätevyydeksi riittää maisteritason tutkinto. Adjutantti
Adjutantti (latinan verbistä "adiutare", auttaa) on upseeri, joka avustaa ylempiarvoista upseeria. Yleensä ainakin Puolustusvoimien ylimmällä johdolla on käytössään adjutantteja. Suomessa puolustusministerillä on yksi adjutantti, Puolustusvoimien ylipäälliköllä eli tasavallan presidentillä heitä on kolme. Tällä hetkellä puolustusvoimain komentajalla, pääesikunnan päälliköllä ja operaatiopäälliköllä on omat adjutanttinsa. Väitöstilaisuus
Väitöstilaisuus on tilaisuus, jossa yliopistossa tieteellistä jatkotutkintoa suorittanut opiskelija puolustaa laatimassaan väitöskirjassa esittämiään tieteellisiä tuloksia niihin julkisesti kohdistettua kritiikkiä vastaan. Tilaisuuden aikana vastaväittäjä eli opponentti esittää väitöskirjaan ja sen piiriin liittyviä kysymyksiä, joihin väittelijä vastaa. Vastaväittäjänä toimii tavallisesti keskusteltavaan aiheeseen perehtynyt tohtori tai professori, ja väitöstilaisuuden kulkua valvoo "kustos", joka on myös arvoltaan professori tai dosentti. Vastaväittäjiä voi olla myös kaksi, ja näin usein onkin tekniikan alalla. Jatkotutkinto
Ruotsin valtakunnassa, johon Turun akatemia perustettiin, maisteri oli tyypillisesti ylin filosofinen tutkinto. Tohtorin arvonimeä käytettiin lähinnä teologiassa, jossa se oli kuninkaan myöntämä, ansioituneiden piispojen ja rovastien saama, arvonimi. Myös lääke- ja lakitieteessä käytettiin yliopiston ansioituneille maistereille väittelyn jälkeen myöntämää tohtorin tutkintoa. Filosofian tohtori oli kuitenkin mahdottomuus, sillä filosofisen tiedekunnan tarkoituksena oli toimia ylempiin opintoihin valmistavana. Vasta 1700-luvun lopulla alettiin myöntää filosofian tohtorin arvonimiä tieteellisesti ansioituneille, väitelleille maistereille. Samaan aikaan otettiin käyttöön dosentin arvo, joka myönnettiin yliopistossa opetusta antavalle, professuuria odottavalle maisterille ("magister docendi"). Suomen tultua osaksi Venäjän valtakuntaa myös teologian tohtorin arvon myöntäminen siirtyi hallitsijalta yliopistolle. Doorinen
Duuriasteikko voidaan muuntaa dooriseksi asteikoksi aloittamalla asteikko koko­askelen verran perussävelen yläpuolelta, C-duurissa siis D:stä. Doorinen asteikko itsessään on kuitenkin mollin luontoinen, koska D:stä tulee tällöin uuden sävellajin perus­sävel, ja uuden asteikon kolmas sävel eli mediantti, F, on pienen terssin verran perussävelen yläpuolella. Näin ollen doorisen asteikon perussävelelle muodostettu kolmisointu on mollikolmisointu. Didaktiikka
Didaktiikka voidaan tiedeluonteeltaan jakaa kahteen osaan, deskriptiseen ja normatiiviseen. Deskriptiivinen didaktiikka on teoriapohjaista tutkimusta, joka tukeutuu empiiris-analyyttiseen tiedekäsitykseen. Deskriptiivinen didaktiikka ei itsessään anna käytännön opetusohjeita. Normatiivinen didaktiikka on sananmukaisesti opetusoppina normatiivinen rakennelma siitä, miten opetus olisi järjestettävä, jotta päästäisiin asetettuihin tavoitteisiin. Normatiivinen didaktiikka pyrkii antamaan mallin siitä millainen on hyvä ihminen ja millaista on hyvä opetus.Didaktinen kolmio on Herbartin nimeen liitetty opetuksen (opetusprosessin)perusosien havainnollistaja. Komponentteja on perinteellisesti kuvattu kärkinä: opettaja, oppiaines ja oppilas. Kolmio määrittelee opettajalle kaksi suhdetta oppilaaseen: pedagogisen ja didaktisen. Pedagogisessa suhteessa he ovat kasvattaja ja kasvatettava, joiden välinen suhde muodostuu pedagogiselle kiintymykselle. Didaktisella suhteella opettaja säätelee oppilaan ja oppiaineksen kohtaamista. Pedagoginen suhde mahdollistaa didaktisen suhteen onnistumisen. Diletantti
1) Diletantin "negatiivinen määritelmä" pohjaa termin suhteeseen ammattilaisen kanssa. Tällöin diletantismi näyttäytyy ammattilaisuuden negaationa, ei-arvokkaana tietämisen ja osaamisen tapana. Esimerkiksi Nykysuomen sanakirjassa diletantti määritellään termiksi, jota käytetään usein halventavassa merkityksessä. Sen mukaan diletantti on henkilö, joka harrastaa jotakin taidetta, tiedettä tai muuta sellaista huvikseen, asiantuntemattomasti, pintapuolisesti. Diletantti on siis epäpätevä henkilö, jonka tietämisen taso on pinnallista ja "diletantismi" nähdään osaamattomuutena tai aloittelijamaisuutena. Jatkotutkinto
Jatkotutkinto on yliopistollinen, ylemmän korkeakoulututkinnon jälkeen suoritettavissa oleva tieteellinen tutkinto. Suomessa tämä tarkoittaa lisensiaatin tai tohtorin tutkintoa. Kuitenkin lääketieteen, eläinlääketieteen sekä hammaslääketieteen aloilla tieteellinen jatkokoulutus käsittää ainoastaan tohtorin tutkinnon, koska näiden alojen ylempänä korkeakoulututkintona on lisensiaatti. D
Monissa uudehkoissa lainasanoissa "d" esiintyy sanan alussakin, esimerkiksi "demokratia", "dosentti". Vanhemmissa lainasanoissa se on säännöllisesti korvattu "t":llä, esimerkiksi "tanssi" (dans). Sama koskee sanaa "tohtori" (doctor). Vaikka tohtori ja dosentti onkin johdettu samasta latinan sanasta, ne alkavat suomessa kielihistoriallisista syistä eri kirjaimella. Dosentti
Muodollisesti dosentin arvoon kuuluu oikeus antaa omalla alallaan opetusta yliopistossa kaikilla tasoilla, vaikka henkilö ei olisikaan yliopiston työntekijä. Erityisesti on huomattava, että joissakin yliopistoissa professorien lisäksi myös dosentit voivat toimia väitöstyön valvojina. Dosentuuri voi olla myös määräaikainen. Professori
Joissain maissa – kuten Saksassa – professorin nimikettä käyttävät myös ammattikorkeakoulujen yliopettajaa vastaavassa
tehtävässä olevat henkilöt. Koska ammattikorkeakoulu () käännetään usein "university of applied sciences", tämä voi aiheuttaa sekaannusta. Dosimetri
Dosimetri on säteilyannosmittari, jolla mitataan henkilön saamaa ionisoivan säteilyn annosta. Sitä käyttävät säteilyvalvotulla alueella työskentelevät henkilöt, säteilytyöntekijät, muun muassa ydinvoimaloissa ja sairaaloissa. Inspehtori
Inspehtori on osakunnan valvoja, jonka tulee olla yliopiston virkaan nimitetty professori. Inspehtorin tehtävänä on tukea ja valvoa osakunnan toimintaa sekä olla yhdyssiteenä yliopiston ja osakunnan välillä. Alun perin inspehtorin tehtävänä oli valvoa ja hillitä riehakkaasti juhlivia ylioppilaita. Osakuntalaitos perustettiin, jotta huonotapaiset ylioppilaat saataisiin kuriin. Osakuntien inspehtorit muodostavat inspehtorikollegion, jolle voi valittaa osakunnan tekemästä päätöksestä. Puheenjohtajana toimii pisimpään inspehtorina toiminut. Yliopistolliset tutkinnot Suomessa
Monessa muussa maassa tohtorintutkinnon saa vähäisemmin ponnistuksin ja lisensiaatti on tuntematon. Osassa niistä on olemassa erikseen ylempi tohtorin tutkinto, joka maasta riippuen on suomalaisen tasoinen, alempi tai ylempi. Jotkin "doctor"-nimikkeet vastaavat vain kandidaatin tasoa. Dekaani
Suomessa dekaani on yliopiston tiedekunnan johtaja. Dekaanin tehtävää ei mainita yliopistolaissa, joten nimikkeen käyttö riippuu yliopistosta. Dekaaniksi valittavan on oltava ennestään tiedekunnan professori. Dekaanin tehtävä on määräaikainen, ja tehtävään valitaan yleensä 3−5 vuoden ajaksi. Perinteisesti dekaanin on valinnut tiedekuntaneuvosto järjestäytyessään, mutta vuoden 2010 alusta voimaan tulleen yliopistolain myötä dekaanin nimitystapa riippuu yliopistosta. Professori
On huomattava, että pätevyys arvioidaan aina haettavan professuurin kuvausta vasten. Arvioinnin tekevät yleensä yliopiston ulkopuoliset henkilöt, joilla on professorin pätevyys. Yliopisto
Yliopiston muodostavat opettajat ja opiskelijat, jotka ovat jakautuneet opintoaloittain perinteisissä yliopistoissa tiedekuntiin, jotka ovat edelleen jakautuneet laitoksiin. Jos tiedekunta on suuri tai yliopistossa on vain yksi tiedekunta, sen ja laitoksen välissä voi olla myös osastotaso; tämä on ollut aiemmin tyypillinen ratkaisu teknillisellä alalla. Suomen yliopistoissa opettajina ovat professorit, dosentit, yliopistolehtorit, lehtorit ja apulaisopettajat, tunti- ja erikoisopettajat, yliassistentit, assistentit, opettavat tutkijat ja yliopisto-opettajat. Yliopiston henkilöstön palvelussuhde on työsuhde (vuoden 2009 loppuun asti valtaosa oli virkasuhteessa). Professori (arvonimi)
Professori () on useissa maissa käytetty arvonimi tai opettajan nimitys. Kongruenssi (kielitiede)
Kongruenssi tarkoittaa kielitieteessä, että yhden lauseenjäsenen taivutus mukautuu toisen lauseenjäsenen mukaan. Yleensä tämä tarkoittaa sitä, että predikaatti mukautuu subjektiin tai attribuutti pääsanaansa. Myös määritteet voivat mukautua pääsanansa mukaan. Oulun yliopiston ylioppilaskunta
Edustajisto valitsee inspehtoriksi kahdeksi (aiemmin kolmeksi) kalenterivuodeksi jonkun Oulun yliopiston professoreista. Inspehtorin tehtävänä on toimia yhdyssiteenä Oulun yliopiston ja OYY:n välillä. Inspehtorilla on läsnäolo- ja puheoikeus kaikissa OYY:n toimielinten tilaisuuksissa ja kokouksissa. Gradientti
Gradientti on matemaattinen differentiaalioperaattori, joka operoi skalaarifunktioita (kts. myös roottori ja divergenssi). Esimerkiksi kolmen muuttujan funktion gradientti merkitään "grad"(f) tai formula_1 ja määritellään
missä symboli formula_3 luetaan ’nabla’ ja derivaatat ovat osittaisderivaattoja eri muuttujien suhteen. Tavallisen yhden muuttujan derivaattaoperaattorin analogia esimerkiksi kolmen muuttujan tapauksessa on siis
Yleisen "n" muuttujan funktion gradientti määritellään
missä siis Lehtori (kirkollinen virka)
Lehtorin viran hoitamisen edellytyksenä on, että henkilö saa lehtorin oikeudet. Oikeuksien kelpoisuusehtona on teologian maisterin tutkinto. Oikeuksia haetaan hiippakunnan tuomiokapitulilta ja se vastaa menettelyltään pappisvihkimyksen anomista. Tarkasti ottaen lehtoriksi kutsutaan vain henkilöä, joka lehtorin oikeuksien lisäksi myös hoitaa seurakunnassa lehtorin virkaa. Vaikka lehtorin virka on maallikkovirka, kirkon hallinnossa lehtorit rinnastetaan monin tavoin pappeihin. Lehtoreilla on pappien ohella äänioikeus lääninrovastin, tuomiokapitulin pappisasessorin ja piispan vaalissa. Dosentti
Ennen vuoden 2009 yliopistolakia dosentuuri oli muodollisesti yliopiston virka. Käytännössä dosentilla ei kuitenkaan ollut virkaan liittyviä velvollisuuksia eikä pelkän nimikkeen perusteella määriteltyä palkkaa. Vuoden 2010 alussa lähtien yliopistojen virkasuhteet muuttuivat työsuhteiksi yliopistojen muuttuessa virastoista säätiöiksi tai julkisoikeudellisiksi yhteisöiksi. Samalla dosenttien virat lakkasivat ja dosentista tuli arvo, jonka yliopisto myöntää. Ennen 2010 nimitetyt dosentit saivat dosentin arvon hakemuksetta. Maanpuolustuskorkeakoulussa, jota vuoden 2009 yliopistolaki ei koske, dosentuuri on edelleen virka, ei arvo. Doktriini
Doktriini tarkoittaa oppijärjestelmää. Doktriini voi olla luonteeltaan uskonnollinen, tieteellinen tai filosofinen ja usein sillä viitataan jonkin valtion harjoittamaan politiikkaan, toimintatapaan tai sotilasstrategiaan. Dominantti
Dominanttisointu on sointu, jonka pohjasävelenä on sävellajin dominantti. Yksinkertaisimmassa muodossaan se on kolmisointu. Usein siihen lisätään neljäs sävel, pohjasävelen septimi, jolloin saadaan dominanttiseptimisointu. Esimerkiksi C-duurin dominanttisävel on G, dominanttikolmisointu G-H-D ja dominanttiseptimisointu G-H-D-F. Apulaisprofessori
Apulaisprofessori oli käytössä yliopiston virkana myös aiemmin, vuoteen 1998, jolloin apulaisprofessoreista tuli professoreja. Apulaisprofessorin viran vaatimukset olivat lähes samat kuin professorinkin viran. Apulaisprofessorit nimitti kuitenkin virkaansa yliopisto, kun taas professorit nimitti Suomen tasavallan presidentti. Aiemmin apulaisprofessoria vastasi apulaisen virka, joka oli käytössä vuoteen 1949. Tuolloin määrättiin, asetuksella, että apulaisella tuli olemaan apulaisprofessorin nimi ja arvo. Vuoden 1963 asetuksella muutettiin apulaisen virat apulaisprofessorin viroiksi. Sensei
Sensei () on japanilainen nimitys, jota käytetään puhuteltaessa muun muassa opettajia, lääkäreitä, poliitikkoja ja muita auktoriteetteja. Sitä käytetään osoittamaan kunnioitusta minkä tahansa alan arvostetulle taitajalle. Esimerkiksi piirtämistä harrastava saattaisi kutsua kuuluisaa taiteilijaa senseiksi, vaikka tämä ei opettaisi ketään missään.