Kuka oli Billie Jean King?
Billie Jean King
Billie Jean King (o.s. "Moffitt", s. 22. marraskuuta 1943 Long Beach, Kalifornia, Yhydsvallat) on yhdysvaltalainen tennispelaaja ja ensimmäisiä naispuolisia tennisammattilaisia. Hän kilpaili vuodet 1959–1983 ja voitti urallaan yhteensä 39 Grand Slam -turnausta: 12 kaksinpelissä, 16 nelinpelissä ja 11 sekanelinpelissä.
Billie Joe Armstrong
Vuonna 2004 hänet valittiin "Kerrang!"-lehdessä vuoden seksikkäimmäksi rock-muusikoksi. Vuonna 2007 samainen lehti rankkasi Armstrongin TOP 100 Rock Icons -listan kolmanneksi. Hänen edelleen pääsivät vain Angus Young ja Dave Grohl. New Jersey (albumi)
"Slippery When Wetiä" seuranneen, mittavan maailmankiertueen jälkeen yhtye piti muutaman viikon ajan taukoa ennen seuraavan albumin työstön aloittamista. Jon ja Richie aloittivat lomailun jälkeen kappalemateriaalin työstämisen, mutta paineet seuraavan albumin onnistumisesta alkoivat hiljalleen kasautua: he olivat kirjoittaneet jo seitsemäntoista kappaletta, mutta heidän mielestään yksikään niistä ei riittäisi nostaman seuraavaa albumia menestykseen. Yhtye päätti pyytää apua Desmond Childilta, joka oli yksi musiikkialan kuuluisimpia laulunkirjoittajia ja joka oli tehnyt erinomaista sävellystyötä jo Bon Jovin edellisellä studioalbumilla. Yhteenkokoontuminen tuotti nopeasti tulosta, ja kolmikko sävelsi albumille päätyneet hittikappaleet "Bad Medicine" ja "Born to Be My Baby" hyvin nopeasti akustisen kitaran säestyksellä. Kolmisin Jon, Richie ja Desmond sävelsivät vielä kappaleen "Blood on Blood", jonka jälkeen he työstivät yhdessä vielä Diane Warrenin kappaleaihion "Wild is the Wind" albumille julkaisukuntoiseksi. Musiikkisensuuri
New Orleansissa 1910-luvulla syntynyt jazz, nimeltäänkin seksiin viittaava musiikkityyli, sai heti osakseen vastustusta ja rajoituksia. Vaikka jazzista tulikin 1920-luvulla myös valkoisten suosikkimusiikkia, monet pitivät jazzia moraalittomana, syntisenä ja vaarallisena. Sanoituksiltaan suorasukaisimmin seksuaalisia jazz- ja blueslauluja ei soitettu Yhdysvaltain valkoisilla radioasemilla tai BBC:llä. Billie Holidayn hitti ”Strange Fruit” (1939) joutui soittokieltoon, sillä se kertoi Etelävaltioissa tapahtuneista mustien lynkkauksista ja oli lisäksi kommunistin kirjoittama. B. B. King
Riley B. King eli B.B. King (16. syyskuuta 1925 Berclair, Mississippi, Yhdysvallat – 14. toukokuuta 2015 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja. Hän aloitti 1940-luvun lopulla radioesiintyjänä ja levytti ensimmäisen hittinsä ”Three O’Clock Blues” vuonna 1951. Hänen uransa eteni vauhdilla 1950-luvulla, kun hän äänitti useita hittejä ja teki parhaimmillaan jopa 342 keikkaa vuoden aikana. Maailmanlaajuista suosiota King sai, kun hän alkoi 1960-luvulla esiintyä myös rock-yleisölle. Billie Jean King
King on tunnettu seksismin vastustaja niin urheilussa kuin yhteiskunnassakin. Sovinistiksi tunnustautunut entinen Wimbledonin mestari Bobby Riggs hävisi itseään parikymmentä vuotta nuoremmalle Kingille kuuluisan ottelun vuonna 1973 rehenneltyään, ettei kukaan nainen voita häntä ikinä tenniksessä. Ottelusta on tehty palkittu televisioelokuva "When Billie Beat Bobby" 2001, jonka pääosia näyttelevät Holly Hunter ja Ron Silver. Dokumentissa "Battle of the Sexes" (2017) on ottelusta jaksoja. Charles King (näyttelijä)
Charles Lafayette King nuorempi (21. helmikuuta 1895 Hillsboro, Texas – 7. toukokuuta 1957 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi kaikkiaan sadoissa elokuvissa 1910-luvulta 1950-luvulle. Hänellä oli vaimo ja kolme lasta. Hän kuoli maksakirroosiin. Luettelo American Idolin tuotantokausista
Kodak-teatterissa pidettävässä finaalissa mukana olivat Carrie Underwood ja Bo Bice, joista voittajaksi selviytyi Carrie Underwood. Hän oli ensimmäinen voittaja Kelly Clarksonin jälkeen, joka ei ollut kertaakaan kolmen vähiten ääniä saaneen joukossa. Carrien ensimmäinen single "Inside Your Heaven" julkaistiin 14. kesäkuuta 2005 ja se nousi ykköseksi Billboard Hot 100 -listalla. Esikoisalbumi "Some Hearts" nousi listakakkoseksi marraskuussa 2005 ja myi triplaplatinaa. Rock and roll
Ensimmäistä rock and roll -kappaletta on vaikea nimetä, mutta country-yhtyeenä aloittaneen Bill Haley & His Cometsin single ”Rock Around the Clock” vuodelta 1955 oli kiistatta tärkeimpiä rock and roll -musiikin yleiseen tietoisuuteen nostaneita kappaleita. Ylipainoisesta ja 30-vuotiaasta Bill Haleysta ei kuitenkaan ollut suureksi nuorisoidoliksi. Tähän tehtävään sopiva mies oli Elvis Presley, jota alettiin myöhemmin kutsua ”rock and rollin kuninkaaksi”. Hän oli levyttänyt vuonna 1954 singlen ”That's All Right”, jota on myöhemmin kutsuttu ensimmäiseksi rock and roll -levyksi. Presleyn ohella 1950-luvun tärkeimmät rock and roll -artistit olivat Chuck Berry, Bo Diddley, Buddy Holly, Eddie Cochran, Jerry Lee Lewis ja Little Richard. Vaikka Berry, Diddley ja Richard olivatkin mustaihoisia rock and roll -tähtiä, Elvis Presleyn valkoinen ihonväri oli hyödyksi, kun uutta musiikkityyliä markkinoitiin valkoiselle nuorisolle. Bill Nighy
Bill Nighy (s. 12. joulukuuta 1949 Caterham, Surrey, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän aloitti työnsä teatterissa ja televisiossa ennen ensimmäistä elokuvarooliaan vuonna 1981. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Davy Jonesin roolista elokuvasarjassa "Pirates of the Caribbean". Hän on voittanut mm. Golden Globe- ja BAFTA-palkinnon. Billie Holiday
Billie Holiday alkoi vuonna 1930 laulaa Harlemin klubeissa yhdessä laulaja Laurence Jacksonin kanssa. Pian levytuottaja John Hammond otti hänet suojiinsa. Vuonna 1933 Hammond tuotti hänen ensimmäisen äänitteensä, nimeltään "Your Mother's Son-in-Law", jolla häntä säesti muiden mukana nuori Benny Goodman. Bon Jovi
Kiss-yhtyeen Paul Stanley oli antanut Jon Bon Joville ja Richie Samboralle lauluntekijä Desmond Childin puhelinnumeron. Bon Jovi, Sambora ja Child kirjoittivat Samboran vanhempien kotitalon kellarissa albumille kappaleet ”Livin’ on a Prayer” ja ”You Give Love a Bad Name”. Seuraavan albumin tuottajaksi palkattiin Bruce Fairbairn, ja yhtye matkusti Vancouveriin levyttämään seuraavaa albumiaan "Slippery When Wet". ”Livin’ on a Prayerin” ja ”You Give Love a Bad Namen” ohella albumilta julkaistiin vielä kaksi singleä, ”Wanted Dead or Alive” ja power ballad ”Never Say Goodbye”. Music Televisionin toimesta tuoreiden singlejen musiikkivideot saivat paljon ruutuaikaa, ja lopulta elokuussa 1986 julkaistu "Slippery When Wet" muodostui yhtyeen läpimurtoalbumiksi. Sekä ”Livin’ on a Prayer” että ”You Give Love a Bad Name” nousivat vuorollaan Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan ykkösiksi. ”Wanted Dead or Alive” nousi seitsemänneksi, ja ”Never Say Goodbye” Hot Mainstream Rock Tracks -listan sijalle 11. Hittiensä siivittämänä "Slippery When Wet" sinkoutui Billboard 200 -listan ykköseksi kahdeksan viikon ajaksi ja myi pelkästään Yhdysvalloissa yli yhdeksän miljoonaa kappaletta. B. B. King
Ahkerasti konsertteja pitänyttä B.B. Kingiä on luonnehdittu blueskitaristien kuninkaaksi. Hän kiersi maailmaa "levittäen bluesin sanomaa", kuten hän itse luonnehti missiotaan. King ei ollut sukua aikalaisilleen Freddie Kingille ja Albert Kingille, vaikka musiikkinsa puolesta nämä kolme kitaristia ovat läheisiä toisilleen. King on toiminut esikuvana monille häntä seuranneille blues- ja rock- kitaristeille. Batgirl
Alkuperäinen Lepakkotyttö Betty Kane luotiin poistamaan epäilyjä Batmanin ja Robinin homoseksuaalisuudesta. Aluksi vuonna 1956 esiteltiin Batwoman Batmanin rakkauden kohteena ja vuonna 1961 Betty Kanesta tuli vastaavasti Robinin rakastettu. Molemmat naishahmot olivat sukua toisilleen. Vuonna 1964 Batmanin sarjakuvista vastuussa ollut Julius Schwartz päätti poistaa hahmot palauttaakseen enemmän huumorin puolelle menneen sarjakuvan takaisin alkuperäiseen salapoliisimaisuuteen. Vuonna 1989 Betty Kane palasi takaisin Flamebird-nimisenä sankarina. Green Day
Yli 75 miljoonaa levyä myynyt Green Day on yksi kaikkien aikojen kaupallisesti menestyneimpiä yhtyeitä. Se on voittanut uransa aikana viisi Grammy-palkintoa. Albumista "American Idiot" tuotettu Broadway -musikaali palkittiin kahdella Tony-palkinnolla, ja vuonna 2015 yhtye liitettiin osaksi Rock and Roll Hall of Famea.
Billie Joe Armstrong ja Mike Dirnt ovat Green Dayn perustajajäseniä. He tapasivat toisensa ensimmäisen kerran kymmenvuotiaina vuonna 1982 Kaliforniassa sijaitsevan John Sweet High Schoolin kahvilassa. Oltuaan toistensa luona yökylässä he soittivat vanhoja heavy metal -klassikoita, kuten Ozzy Osbournea, Def Leppardia ja Van Halenia. Armstrongin oltua kymmenvuotias hänen isänsä kuoli, mistä kertoo yhtyeen vuonna 2004 julkaistun albumin "American Idiot" surumielinen laulu ”Wake Me Up When September Ends”. Billie oli 14-vuotias tehdessään ensimmäisen laulunsa ”Why Do You Want Him?”, joka kertoo Armstrongin äidistä ja isäpuolesta. Vuonna 1987 Billie Joe ja Mike värväsivät rumpali John Kiffmeyerin (Al Sobrante) ja muodostivat Sweet Children -yhtyeen. He soittivat ensimmäisen virallisen keikkansa Rod’s Hickory Pitissä. Pian he alkoivat tehdä keikkoja muiden yhtyeiden lämppäreinä Gilman Street -klubilla, Berkeleyssä. Kylie Minogue
Kylie Ann Minogue, OBE (s. 28. toukokuuta 1968, Melbourne) tunnettu myös pelkästään etunimellään Kylie, on australialais-brittiläinen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä Australian televisiossa ja saikin tunnustusta roolistaan "Neighbours"-saippuasarjassa jo ennen laulajan uran aloittamista vuonna 1987. Jean Peters
Elizabeth Jean Peters (15. lokakuuta 1926 Canton – 13. lokakuuta 2000) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär, joka oli 1940- ja 1950-luvulla kiinnitetty 20th Century Foxille. Hän esiintyi Joseph Cottenin ja Marilyn Monroen rinnalla elokuvassa "Niagara" (1953) ja Marlon Brandon tähdittämässä elokuvassa "Viva Zapata!" (1952). Jean Peters vetäytyi vähitellen julkisuudesta 1950-luvun puolivälin jälkeen. Hänen viimeinen elokuvansa oli "Mieheni Peter" (1955). Kingi
Kingi on MTV3-kanavalla 10. tammikuuta 2015 alkanut viihdeohjelma, jonka keskiössä on kuvitteellinen laulukilpailu. Ohjelman näyttelijät kilpailevat kukin omalla hahmollaan, jotka putoavat yleisöäänestyksellä yksi kerrallaan kolmannesta jaksosta alkaen. Näyttelijät toimivat ohjelmassa tuomareina sekä omina itsenään sekä esittäen julkisuudesta tuttuja henkilöitä.Juontajana toimi Antti Holma. Näyttelijä Jukka Rasilan oli alun perin tarkoitus myös esiintyä ohjelmassa, mutta hän joutui jättäytymään ohjelmasta aikataulusyistä. Elvis Presley
Elvis Presleyä pidetään yhtenä rockmusiikin merkittävimmistä esiintyjistä 1950-luvulta kuolemaansa asti. Hänestä tuli lukemattomien esiintyjien ja muusikoiden tärkeä vaikuttaja aikalaisistaan rock and roll -laulajista myöhempiin rock- ja popartisteihin kuten John Lennon, Paul McCartney, Elton John, Bob Dylan, Bruce Springsteen, Tom Jones, Michael Jackson, Prince, David Bowie, Roger Daltrey, Robert Plant, Ian Gillan, Freddie Mercury, Bono, Robbie Williams ja Pink.. Elvis oli paitsi 1950-luvun johtava teini-idoli ja seksisymboli, myös suuri kulttuurisen muutoksen käynnistäjä. Häntä kutsutaan yleisesti ”rock and rollin kuninkaaksi”. Billie Jean King
1970-luvun alussa King oli kahdeksan muun naispelaajan kanssa panemassa alulle naistenniksen ammattilaiskiertuetta, jonka nykymuoto tunnetaan nimellä Women’s Tennis Association (WTA). Larry King
Larry King (oik. "Lawrence Harvey Zeiger", s. 19. marraskuuta 1933, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen talk show -isäntä, jonka CNN-kanavalla esitettävä ohjelma "Larry King Live" on ollut yksi Yhdysvaltain pisimpään jatkuneista keskusteluohjelmista. Tunnettuna televisiokasvona häntä on käytetty tuomaan ajankohtaisuuden tuntua useissa elokuvissa. Seksisymboli
Ensimmäisinä naispuolisina seksisymboleina pidetään Theda Baraa ja Clara Bow'ta. Miehistä 1920-luvun suuria seksisymboleita oli Rudolph Valentino. Näyttelijät Mae West, Jean Harlow ja Norma Shearer olivat 1930-luvun Hollywoodin suurimpia seksisymboleita. 1950- ja 60-luvun suurimpia seksisymboleja olivat muun muassa elokuvatähti Marilyn Monroe sekä Brigitte Bardot, Jayne Mansfield ja Raquel Welch. Miespuolisista seksisymboleista tunnetuimpia olivat muun muassa laulaja, muusikko ja näyttelijä Elvis Presley ja näyttelijä James Dean. Näyttelijä Ursula Andress oli yksi 1960-luvun suurimmista seksisymboleista. 1980-luvun seksisymboli oli malli ja poptähti Samantha Fox. Myös poplaulaja Madonnaa pidetään seksisymbolina, ja Michael Jackson oli 1980-luvun miespuolinen seksisymboli. Nykyajan julkkismaailman seksisymboleita ovat muun muassa näyttelijät Angelina Jolie, Brad Pitt ja Johnny Depp. Mike Dirnt
Dirnt tapasi Billie Joe Armstrongin, Green Dayn tulevan keulahahmon, ollessaan viidennellä luokalla. He alkoivat soittaa yhdessä, ja 15-vuotiaana Dirnt vuokrasi huoneen Armstrongien luota. Myöhemmin Dirnt asui punkkareiden kommuunissa (kokemus on ollut innoituksena kappaleelle ”Welcome To Paradise”) ja ansaitsi rahansa toimimalla kokkina koulun ohessa. Afroamerikkalaiset
Nat King Cole oli vuosina 1956–1957 ensimmäinen afroamerikkalainen viihdyttäjä, joka sai oman televisiosarjansa. Tunnettuja afroamerikkalaisia televisiosarjoja ovat olleet esimerkiksi "Sanford and Son" (1972–1977), "Jeffersonit" ja "Bill Cosby Show" (1984–1992). "Juuret" (1977) oli hyvin suosittu kahdeksanosainen minisarja, joka kuvasi yhden afroamerikkalaisen suvun historiaa Afrikasta orjuuden ajan kautta nykyaikaan. Oprah Winfrey nousi 1980-luvulla aloittaneen keskusteluohjelmansa menestyksen ansiosta yhdeksi maan rikkaimmista naisista. Billie Jean
”Billie Jean” on Michael Jacksonin kappale. Se julkaistiin singlenä 2. tammikuuta 1983 "Thriller"-albumilta. Billie Jean King
King hyväksyttiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1987. Vuonna 1990 aikakauslehti "Life" nimesi hänet yhdeksi sadasta vaikutusvaltaisimmasta amerikkalaisesta 1900-luvulla. Junkie XL
Tom Holkenborg (s. 8. joulukuuta 1967), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Junkie XL (joskus JXL), on alankomaalainen multi-instrumentalisti, säveltäjä, DJ, tuottaja sekä äänisuunnittelija. Hän käyttää taiteilijanimeä JXL tilanteissa, joissa termi ”Junkie” (englanninkielinen alatyylinen vertaus huumeidenkäyttäjästä) saattaa loukata ihmisiä. Junkie XL on tunnettu ehkä parhaiten remixistään Elvis Presleyn kappaleesta ”A Little Less Conversation”, josta tuli maailmanlaajuinen hitti vuonna 2002. Jill St. John
Jill St. John, oik. "Jill Arlyn Oppenheim" (s. 19. elokuuta 1940) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Bond-tyttöä James Bond -elokuvassa "Timantit ovat ikuisia". 1960-1980-luvulla hän näytteli useissa televisiosarjoissa ja -elokuvissa. Hänen puolisonsa on vuodesta 1990 ollut näyttelijä Robert Wagner. Ann Haydon-Jones
Haydon-Jones kilpaili samalla aikakaudella eräiden tennishistorian parhaiden naispelaajien, kuten Billie Jean Kingin, Margaret Courtin ja Maria Buenon, kanssa. Kovasta vastuksesta huolimatta Haydon-Jones onnistui voittamaan Ranskan mestaruuskilpailut 1961. Hän pääsi loppuotteluun myös Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1961 mutta hävisi sen puolustavalle mestarille, Darlene Hardille. Vuonna 1962 hän meni naimisiin P. F. Jonesin kanssa ja voitti Ann Haydon-Jones -nimisenä toisen mestaruutensa Ranskassa 1966. James Bond
Fleming alkoi kirjoittaa ensimmäistä "James Bond" -tarinaa "Casino Royale" Jamaikan-lomakodissaan Goldeneyessa tammikuussa 1952. Käsikirjoitus valmistui kahdessa kuukaudessa ja kirja julkaistiin 13. huhtikuuta 1953. Kirjansa päähenkilön nimen Fleming otti yleisen käsityksen mukaan samannimiseltä ornitologilta, jonka lintukirja Flemingillä oli. Fleming kirjoitti seuraavien vuosien aikana uuden "Bondin" joka talvi Jamaikan-kodissaan. "Casino Royale" herätti ilmestyessään kohua, mutta seuraavien kolmen "Bondin" myynti ei kuitenkaan noussut sen myynnistä. Kirjasarjan myyntiä piristi Flemingin saama julkisuus, kun pääministeri Anthony Eden oleskeli Goldeneyessa. Kun presidentti John F. Kennedy kertoi julkisuudessa pitävänsä "Bondeista", niiden myynti kääntyi vahvaan nousuun. Fleming kirjoitti "Bondeja" kuolemaansa 1964 saakka. Bonnie Lou
Mary Jo Kath, taiteilijanimeltään Bonnie Lou (27. lokakuuta 1924 Towanda, Illinois – 8. joulukuuta 2015 Cincinnati, Ohio) oli yhdysvaltalainen rock ’n’ roll- ja countrylaulaja. Hän kuuluu Rockabilly Hall of Fameen. Stephen King
Stephen Edwin King (s. 21. syyskuuta 1947 Portland, Maine) on tuottelias yhdysvaltalainen kauhukirjailija. Kingin kirjat ovat suosittuja, ja monet niistä ovat yltäneet miljoonamyyntiin. Kingin esikoisromaani "Carrie" ilmestyi vuonna 1974 ja hän teki lopullisen läpimurtonsa romaanilla "Hohto" (1977). Vuonna 2017 niitä oli myyty arviolta 350 000 000 kappaletta. Tyypillistä Kingin kirjoille on, että niissä tavalliset ihmiset – keskiluokkaiset perheet, lapset, kirjailijat – joutuvat vähitellen yhä kaameampiin tilanteisiin. Richie Sambora
Bon Jovi teki läpimurtonsa vuonna 1986 albumilla "Slippery When Wet". Sambora, Jon Bon Jovi sekä lauluntekijä Desmond Child kirjoittivat "Slippery When Wetille" ja yhtyeen neljännelle albumille "New Jersey" lukuisia hittikappaleita. "Slippery When Wet", "New Jersey" sekä yhtyeen kaksi mittavaa mutta raskasta maailmankiertuetta tekivät Bon Jovista yhden 1980-luvun suosituimmista rockyhtyeistä. Merkittävimpiä Samboran ja Bon Jovin kirjoittamista kappaleista olivat muun muassa ”You Give Love a Bad Name” (Billboard Hot 100 -listan 1.), ”Wanted Dead or Alive” (7.), ”Livin’ on a Prayer” (1.) ja ”I’ll Be There for You” (1.). Kaksi kaupallisesti menestynyttä albumia kiertueineen kuitenkin polttivat yhtyeen nopeasti loppuun, ja yhtyeen uran jatko oli epävarma sen jättäytyessä tauolle vuonna 1990. Ristiriitojen selvittäminen kuitenkin onnistui, ja Bon Jovi palasi vuonna 1992 albumin "Keep the Faith" myötä. The Runaways
Joan Jett ja Lita Ford ovat menestyneet hyvin rock-musiikin alalla, myiden platina-levyn verran musiikkiaan, Joan Jett parhaiten useammankin rock-menestyskappaleen julkaisijana ja kuuluisuutena. Cherie Currie esiintyi 80-luvulla mm. elokuvassa 'Tyttölaakso' (englanninkielinen nimi 'Foxes') Jodie Fosterin kanssa, ja on levyttänyt musiikkia sisarensa Marie Currien kanssa. Billie Holiday
Holidayn 1950-luvun levytykset Norman Granzin Verve-merkille merkitsivät hänen paluutaan jazziin. Hän levytti pikkuyhtyeiden kanssa klassista Broadway-materiaalia vuodesta 1952 alkaen. Holiday esiintyi myös legendaarisessa Sound of Jazz -televisio-ohjelmassa, joka äänitettiin joulukuussa 1957. Luettelo televisiosarjan Päivien viemää henkilöistä
Ollessaan ostoksilla Luganossa Billie törmäsi Hopeen. Billie väitti, että on kaupungissa Countess Wilhelminan bissnesten takia. Hope ja Billie tappelivat ja tämän jälkeen Hope päätti tästä eteenpäin vältellä Billietä. Billie ja Roman menivät lounaalle erääseen ravintolaan ja kauhistuivat huomatessaan, että Hope ja John olivat siellä. Roman selitti Johnille, että hän oli esittämässä öljypohattaa ja Billie oli hänen rakastajansa. Roman tunsi ravintolan omistajan Mr. Favershamin jo vuosien takaa, jolloin Roman oli ensimmäisen kerran alannut selvittämään taidevarkaustapauksia ISA:lle. Lucille alkoi kiusata Prinsessa Ginaa ja juotti hänelle sampanjaa saadakseen juhlat loppumaan. Billie pääti liittoutua Lucillen kanssa saadakseen selville enemmän Hopen elämästä Ginana. King Oliver
Joseph Oliver (11. toukokuuta 1885 – 8. huhtikuuta 1938), paremmin tunnettu taiteilijanimellään King Oliver tai Joe ”King” Oliver, oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän johti 1910-luvulla menestyvää jazzyhtyettä New Orleansissa ja myöhemmin muutti Chicagoon. Tunnetuimmat levytyksensä hän teki vuonna 1923 Indianassa kokoonpanolla, johon kuului muun muassa nuori kornetisti Louis Armstrong. Myöhemmin Oliver muutti New Yorkiin, mutta ei enää saavuttanut samanlaista menestystä. Claude King
Claude King (5. helmikuuta 1923 – 7. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja ja -lauluntekijä. Hän syntyi Louisianassa ja oli nuorella iällään urheilija. B. B. King
Riley King vietti pääosan ajastaan itsekseen ja kuunteli muun muassa Blind Lemon Jeffersonin ja Lonnie Johnsonin äänityksiä. King esiintyi itse ensimmäisen kerran kolmen muun pojan kanssa gospel-laulajana. Hän vaihtoi kuitenkin gospelin pian bluesiin, koska hän piti tyyliä lähempänä itseään ja sitä kautta myös tienaisi paremmin. King on sanonut olevansa suurimmassa kiitollisuuden velassa T-Bone Walkerille, jonka äänityksen hän kuuli ensimmäisen kerran teini-ikäisenä. Bill Owen
Bill Owen (14. maaliskuuta 1914 – 12. heinäkuuta 1999), oikealta nimeltään William John Owen Rowbotham, oli englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Compo Simmoniten roolista tv-komediassa "Vielä virtaa". Owen syntyi Lontoossa ja teki ensimmäisen elokuvaesiintymisensä vuonna 1945 mutta tuli tunnetuksi vasta "Vielä virtaa" -sarjan kautta. Hänellä on sarjan myötä nimissään myös maailmanennätys: hän näytteli Compoa "Vielä virtaa" -sarjan jaksoissa 27 vuotta kuolemaansa asti. Owenin kuoltua myös hänen esittämä roolihahmo Compo Simmonite kuoli. Owenin kuolinsyy oli pitkälle levinnyt haimasyöpä. Compon ja Owenin kuoltua Compon poika Tom Simmonite jatkoi sarjaa. Tomia näytteli Owenin poika Tom Owen. Luettelo televisiosarjan Päivien viemää henkilöistä
Bo palasi Salemiin järkyttyneenä Hopen kuoleman takia. Hän sai tukea sukulaisilta ja ystäviltä. Bo meni pian naimisiin Carly Manningin kanssa ennen kuin kiinnostui nuoresta Billie Reedistä. Billie oli toipuva huumeriippuvainen ja prostituoitu, jota Bo alkoi auttaa. Pari muodosti tärkeän siteen ja menivät lopulta naimisiin. Pian häiden jälkeen "Gina" saapui Salemiin. Myöhemmin selvisi, että Gina on Hope Williams. Hope ja Bo alkoivat taas rakastaa toisiaan, joten Billie muutti Eurooppaan ja Billien ja Bon avioliitto todettiin mitättömäksi. Pamela Bellwood
Pamela Bellwood (alk. Pamela King, s. 26. kesäkuuta 1951 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan saippuasarjasta "Dynastia", jossa hän esitti Claudia Blaisdel Carringtonia vuosina 1981–1986. Claudia kirjoitettiin välillä ulos sarjasta, mutta yleisön pyynnöstä hahmo tuotiin takaisin. Billie Joe Armstrong
Billie Joe Armstrong (s. 17. helmikuuta 1972 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtye Green Dayn laulaja ja kitaristi. Hän soittaa myös mandoliinia, saksofonia, bassokitaraa, rumpuja, harmonikkaa, huuliharppua ja pianoa. Armstrong on kirjoittanut suurimman osan Green Dayn tuotannosta. Kenny Burrell
Billie Holiday Bill Tapia
Toisen maailmansodan jälkeen Tapia siirtyi mantereelle toteuttaakseen intohimoaan jazziin. Kitara vakiintui hänen pääsoittimekseen vuosikymmenien ajaksi. Hän jatkoi uraansa 2000-luvulle; vuonna 2002 hän esiintyi Royal Hawaiian Hotelin 75-vuotisjuhlissa. Hänen ensimmäiset CD-levynsä – "Tropical Swing" (2004) ja "Duke of Uke" (2005) – ylsivät kymmenen kärkeen CMJ:n jazzlistoilla. Hänet otettiin Ukulele Hall of Fameen vuonna 2004. Tapia työskenteli vielä sata vuotta täytettyäänkin. Hän säesti uransa varrella muiden muassa Bing Crosbyä, Billie Holidayta, Fats Walleria ja Louis Armstrongia. Joséphine Baker
Joséphine Baker (Freda Josephine McDonald; 3. kesäkuuta 1906 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat – 12. huhtikuuta 1975 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalais-ranskalainen tanssija, laulaja ja näyttämötaiteilija. Tanssijana hän tuli 1920-luvun puolivälissä sensaatiomaisen kuuluisaksi niukoista asuistaan, estottomista tanssiesityksistään ja eksoottisesta kauneudestaan, joka toi hänelle lisänimiä "Musta Venus" (), "Musta helmi" () ja "Kreolijumalatar" (). Myöhemmin hän tuli tunnetuksi myös rasisminvastaisesta aktivismistaan sekä panoksestaan toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeen ja liittoutuneiden hyväksi. Bill Finger
Milton "Bill" Finger (8. helmikuuta 1914 – 18. tammikuuta 1974) oli yhdysvaltalainen sarjakuvien tekijä. Hän loi yhdessä Bob Kanen kanssa Batman-hahmon ja oli mukana kehittämässä sarjaa. Finger on valittu kuolemansa jälkeen kahteen sarjakuva-alan kunniagalleriaan, Jack Kirby Hall of Fameen 1994 ja Will Eisner Comic Book Hall of Fameen 1999. Jean Harlow
Fay Wray näytteli Ann Darrow’ta klassikoksi muodostuneessa elokuvassa "King Kong". Hollywoodin vaaleatukkaisimpana näyttelijänä Harlow oli ollut ensimmäinen valinta kirkuvan vaaleaverisen sankarittaren rooliin, mutta hän ei itse halunnut elokuvaan ja pyysi Hughesilta muuta roolia. Sopimus MGM:n kanssa pelasti Harlow’n "King Kongilta", ja osan sai tummaverikkö Wray, joka käytti elokuvassa vaaleaa peruukkia. Luettelo televisiosarjan Päivien viemää henkilöistä
Billie Reed päätti aloittaa oman kosmetiikkayrityksen, jonka nimi oli Countess Willamina. Rahoittaakseen yrityksensä, Billie suostui siihen, että Alice ja Maggie Horton investoivat hänen yritykseensä. Valitettavasti Kate Roberts osti Countess Willaminan kiusatakseen Billietä. Myöhemmin samana vuonna Billie ystävystyi Tony DiMeran kanssa. Tony osti 49 % Titanista ja palkkasi Billien johtamaan Countess Willaminaa. Billie Lourd
Helmikuussa 2015 Lourd sai roolin Fox-kanavan sarjasta "Scream Queens" ja näyttelee myös sarjan toisella tuotantokaudella. Vuonna 2015 Lourd esiintyi rikoselokuvassa "Kuoleman klubi" yhdessä Scream Queens -näyttelijäkollegansa Emma Robertsin kanssa. Bang Bang
”Bang Bang” on brittiläislaulaja Jessie J:n, yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden sekä yhdysvaltalaisräppäri Nicki Minajin kappale. Kappaleen julkaisivat Lava Records ja Republic Records 29. heinäkuuta 2014 singlenä, jolla kaikki esiintyjät ovat johtavina artisteina. Kappale on johdantosingle Jessie J:n kolmannella studioalbumilla "Sweet Talker" ja se on mukana myös Granden toisen studioalbumin "My Everythingin" 25. elokuuta 2014 julkaistussa erikoispainoksessa. Vaikka kappale on virallisesti julkaistu 29. heinäkuuta, se vuoti internetiin muutamaa tuntia ennen suunniteltua julkaisuaan. Morgana King
Morgana King (4. kesäkuuta 1930 Pleasantville, New York – 22. maaliskuuta 2018 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan Carmella Corleonen roolista elokuvissa "Kummisetä" ja "Kummisetä osa II". King on julkaissut yli 30 albumia, mm. "With A Taste Of Honey," "Miss Morgana King" ja "New Beginnings". B. B. King
King siirtyi musiikkialalle Sonny Boy Williamsonina tunnetun Aleck Millerin avustuksella. King vakuutti Williamsonin ottamaan hänet KWEM-radiokanavalla tulevaan ohjelmaansa. Kingista tuli suosittu, ja hän sai pian paikan memphisiläiseltä WDIA-asemalta. Afroamerikkalaista musiikkia soittaneella kanavalla hän aloitti lyhyessä kymmenminuuttisessa ohjelmassa, mutta aloitti vuonna 1949 kokoaikaisena levyjuontajana. Hänet tunnettiin nimellä Beale Street Blues Boy, josta lyhentyi myöhemmin nimi B. B. Adrienne King
Adrienne King (s. 4. helmikuuta 1960) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan pääroolistaan kauhuelokuvassa "Perjantai 13." vuodelta 1980. Luettelo televisiosarjan Päivien viemää henkilöistä
Billie Reed saapui ensimmäisen kerran Salemiin vuonna 1992. Hän oli saanut laulamiseen liittyvän työn, mutta menetti sen kokaiiniriippuvuutensa vuoksi. Carrie ystävystyi hänen kanssaan ja Billie muutti hänen asuntoon. Vanha ystävä kävi vierailemassa Billien luona ja suostutteli hänet piilottamaan 100 000 dollaria, sillä aikaa, kun ystävä oli vankilassa. Tapestry
Tapestry on laulaja-lauluntekijä Carole Kingin popalbumi vuodelta 1971. Sen tuottajana toimi Lou Adler. "Tapestry" oli Yhdysvaltain albumilistan ykkösenä 15 viikkoa ja se pysyi listoilla yli kuusi vuotta. Albumia myytiin maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta. Albumi sai myös neljä Grammy-palkintoa (vuoden albumi, paras naispoplaulajan esitys, vuoden levytys ”It's Too Latesta” ja vuoden laulu ”You've Got a Friendistä”). Debbie Harry
Blondien johtohahmoina ollessaan Harry ja Stein aloittivat pitkän parisuhteen, mutta eivät koskaan menneet naimisiin. Harrylla ei myöskään ole lapsia. 1980-luvun puolivälissä Harry piti vapaata hoitaakseen vakavasta taudista parantunutta Steiniä. Pariskunta erosi 1990-luvulla mutta jatkoi tästä huolimatta yhteistyötä. Vuonna 1999 Debbie Harry valittiin sijalle 12. rockmusiikin merkittävämpien naisten listalla, ja vuonna 2002 hän oli 18. kaikkien aikojen seksikkäimpien artistien listalla. Batgirl
Cassandra Cain oli isänsä äänettömäksi tappokoneeksi kouluttama mykkä Batgirl, joka oli Batmaniakin parempi taistelija. Stephanie Brownin ryhdyttyä Batgirliksi Cassandra alkoi käyttää Black Bat -nimeä.
Stephanie Brown oli aluksi itsenäinen supersankari Spoiler, sitten neljäs Robin ja lopulta Batgirl. Hänen isänsä oli rikollinen Cluemaster ja äitinsä huumeaddikti. Hänen ollessaan Robin, lääkäri Leslie Thompkins lavasti hänen kuolemansa.
Alicia Silverstone esittää Lepakkotyttöä vuoden 1997 elokuvassa "Batman & Robin", jossa hahmo tunnetaan nimellä Barbara Wilson. Billie Eilish
Eilish kasvoi Highland Parkissa, Los Angelesissa. Hänen vanhempansa ovat Maggie Baird ja Patrick O'Connell, he ovat kummatkin näyttelijöitä ja muusikoita. Eilish kävi kotikoulussa ja liittyi kahdeksanvuotiaana kirkon kuoroon, 11-vuotiaana hän kirjoitti ensimmäisen kunnon kappaleensa, vaikka oli aloittanut jo 5-vuotiaana. Eilishin debyyttialbum tullaan julkaisemaan 29. maaliskuuta 2019. American Idiot
"Homecoming"- kappale sai alkunsa, kun Green Dayn basisti Mike Dirnt harjoitteli studiolla ja kirjoitti huvin vuoksi 30 sekunnin mittaisen kappaleen. Yhtyeen keulamies Billie Joe Armstrong piti ideasta ja kirjoitti oman lyhyen biisinsä. Pian myös rumpali Tré Cool teki oman versionsa. Nämä kolme liitettiin yhteen ja Billie Joe lisäsi "East 12th St."- ja "We're Coming Home Again"- osiot. "Nobody Likes You" on Dirntin kappale, samalla kun "Rock and Roll Girlfriend" on Tré Coolin käsialaa. Dirnt myös laulaa pääosin "Nobody Likes You"'n live-esityksissä, ja Tré laulaa "Rock and Roll Girlfriendin" kokonaisuudessaan. Ei ole saatu selville, laulaako "Nobody Likes You"'n itse CD:llä Billie Joe vai Mike Dirnt - edes Green Day ei sitä ole kertonut. Nat King Cole
Fatha Hinesin soiton innoittamana Cole aloitti oman esiintymisensä teini-ikäisenä 1930-luvun puolivälissä. Hän otti taiteilijanimekseen Nat Cole. Natin vanhempi veli Eddie Coles liittyi pian basistiksi hänen orkesteriinsa, ja he levyttivät ensilevynsä vuonna 1936 Eddien nimellä. Yhtye esiintyi ahkerasti jazzklubeissa. Nat sai tiettävästi lisänimensä ”King” vanhasta lastenlorusta ”Old King Cole” esiintyessään eräällä klubilla. Cole esiintyi pianistina ragtime- ja Broadway-legenda Eubie Blaken revyyssä "Shuffle Along". Kun esitykset lakkasivat Long Beachissa, Cole päätti jäädä paikkakunnalle. Nat King Cole
Cole avioitui tanssija Nadine Robinsonin kanssa ja muutti Los Angelesiin. Siellä hän perusti Nat King Cole Trion, johon kuuluivat Nat (piano), Oscar Moore (kitara) ja Wesley Prince (basso). Trio esiintyi ympäri Los Angelesia 1930-luvun lopulla ja esiintyi useasti myös radiossa. Ian Brown
Ian Brown on osoittanut ihailunsa Michael Jacksonia kohtaan levyttämällä kaksi coveria tämän kappaleista: "Thriller" ja "Billie Jean". Brownia kutsutaan toisinaan "King Monkeyksi" Jacksonin "King of Pop" -arvonimeä mukaillen. Hän omisti versionsa "Billie Jeanista" Jacksonin Bubbles-simpanssille. Bobby Riggs
Sovinistiksi tunnustautunut Riggs hävisi itseään parikymmentä vuotta nuoremmalle Billie Jean Kingille kuuluisan ottelun vuonna 1973 rehenneltyään, ettei nainen voita häntä tenniksessä. Ottelusta on tehty palkittu televisioelokuva "When Billie Beat Bobby" 2001, jonka pääosia näyttelevät Holly Hunter ja Ron Silver. Dokumentissa "Battle of the Sexes" (2017) on ottelusta jaksoja. Carrie Fisher
Carrie Frances Fisher (21. lokakuuta 1956 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 27. joulukuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten Prinsessa Leian roolista "Tähtien sota" -elokuvissa. Leian rooli teki Fisheristä kansainvälisesti tunnetun. Fisher näytteli myös elokuvissa "Shampoo" (1975), "The Blues Brothers" (1980), "Hannah ja sisaret" (1986), "Piru naapurissa" (1989) ja "Kun Harry tapasi Sallyn" (1989). Katy Perry
Vuonna 2008 julkaistiin Perryn albumi "One of the Boys", joka synnytti kolme Yhdysvaltain "Billboard" Hot 100 -singlelistan kymmenen kärkeen noussutta kappaletta – ”I Kissed A Girl”, ”Hot n Cold” ja ”Waking Up In Vegas”. Perry tuki albumin myyntiä "Hello Katy Tour" -konserttikiertueellaan vuonna 2009, joka käsitti paikkakuntia Pohjois-Amerikasta, Euroopasta, Aasiasta ja Australiasta. Vuonna 2010 hän julkaisi kolmannen studioalbuminsa "Teenage Dream", joka nousi ykköseksi Yhdysvaltain "Billboard" 200 -albumilistalla. Lisäksi albumin viisi singleä – ”California Gurls”, ”Teenage Dream”, ”Firework”, ”E.T.” ja ”Last Friday Night (T.G.I.F.)” – nousivat listaykkösiksi, mikä teki Katy Perrystä ensimmäisen naisartistin maailmassa ja toisen artistin maailmassa (ensimmäinen oli Michael Jackson), jonka saman albumin viisi singleä ovat nousseet "Billboard" Hot 100 -listan ensimmäiselle sijalle. Perry julkaisi albumin uudelleen maaliskuussa 2012 nimellä "Teenage Dream: The Complete Confection", jolta julkaistuista toisesta singlestä ”Part of Me” on noussut listaykköseksi. Toinen single ”Wide Awake” on yltänyt viiden parhaan joukkoon. Honey to the B
Honey to the B on Billie Piperin debyyttialbumi. Se julkaistiin 1999. Billie käytti albumissa etunimeään, Billie. Albumin ensimmäinen single pääsi Yhdysvaltain listan ensimmäiseksi. Billie Dawe
William "Bill, Billy, Billie" Dawe (8. kesäkuuta 1924 Cochrane – 20. toukokuuta 2013) oli kanadalainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Norma Jean (yhtye)
Uusi bändi sai nimensä näyttelijä Marilyn Monroelta, jonka oikea nimi oli Norma Jeane Baker. Silloisen rumpali Daniel Davisonin mukaan he halusivat nimellä olevan myös hengellinen ulottuvuus ja sanakirjasta katsottuaan he huomasivat, että "Norma" tarkoittaa mallia ja "Jean" Jumalan armoa ja laupeutta, joten yhdistettynä nimi tarkoittaa "Armon ja laupeuden mallia". Billie Piper
Piper loi teini-ikäisenä uraa poplaulajana ja pääsi 15-vuotiaana brittilistan kärkeen singlellä ”Because We Want To”, mikä teki hänestä kaikkien aikojen nuorimman listan kärkeen päässeen laulajan. Myöhemmin Piper aloitti uran näyttelijänä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten roolistaan Rose Tylerina televisiosarjassa "Doctor Who", jossa hän esiintyi vuosina 2005–2006, minkä lisäksi hän palasi sarjaan myöhempinä vuosina vielä muutamissa jaksoissa. Piper on myös esittänyt pääosaa televisiosarjassa "Puhelintytön päiväkirja" vuosina 2007–2011. B. B. King
King teki ensimmäiset levytyksensä 1949 ja ensimmäisen hittinsä 1951. ”Three O’Clock Blues” oli vuonna 1952 listaykkösenä 17 viikon ajan. Hittikappaleen jälkeen King lähti afroamerikkalaisen musiikin kertueelle, jonka aikana hän esiintyi muun muassa New Yorkin Apollo-teatterissa. Allie Sin
Allie Sin (oik Stephanie Draheim, s. 26. joulukuuta 1985 Flint, Michigan) on yhdysvaltalainen entinen pornonäyttelijä ja strippari. Sin aloitti uransa vuonna 2004 ollessaan 18-vuotias. Hän esiintyi aluksi enimmäkseen omilla verkkosivuillaan nimellä Naughty Nati. Myöhemmin hän siirtyi työskentelemään enemmän elokuvien pariin ja on esiintynyt yli 30 pornoelokuvassa. Sin tunnetaan erityisesti useista tatuoinneistaan. Vuonna 2005 hän kuitenkin joutui olemaan hetkellisesti poissa alalta, koska Sinillä oli ongelmia silloisen poikaystävänsä Phoenix Mourning -yhtyeen laulajan Jeremiah Ruffin kanssa. Tuona aikoina Sin esiintyi stripparina Mons Venus strippikerholla Tampassa, Floridassa. Eron jälkeen hän palasi takaisin pornoelokuvien pariin. These Foolish Things (Remind Me of You)
Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi. Yhden arvostetuimmista jazzversioista lauloi Billie Holiday pianisti Teddy Wilsonin orkesterin säestämänä vuonna 1936. Saksofonisti Lester Young äänitti vuonna 1952 oman versionsa yhdessä Oscar Petersonin trion kanssa. Young korvasi alkuperäisen melodian lähes kokonaan, ja musikologi André Hodeirin mukaan Youngin luova panos olisi oikeuttanut julkaisemaan tämän version kokonaan itsenäisenä sävellyksenä. Kappaleet ovat levyttäneet myös muun muassa Benny Goodman, Kenny Burrell, Chet Baker, Thelonious Monk, Ella Fitzgerald ja Frank Sinatra. Albert King
Albert King (oikealta nimeltään Albert Nelson, s. 25. huhtikuuta 1923, Indianola, Mississippi – k. 21. joulukuuta 1992, Memphis, Tennessee) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja, jota pidetään yhtenä musiikintyylinsä merkittävimmistä edustajista. Freddie King
Jo nuorena kitaraan tarttunut Freddie lähti joulukuussa 1950, 15-vuotiaana Texasista Chicagoon tavatakseen paikallisia muusikkoja. Varhaisia vaikutteiden antajia Freddielle olivat olleet esimerkiksi Lightin' Hopkins sekä T-Bone Walker. Chicagossa Freddie tutustui Muddy Watersin kitaristina toimineeseen Jimmy Rodgersiin, jolta Freddie omaksui harvinaisen tyylin soittaa kitaraa kahta plektraa samanaikaisesti käyttäen. Muita paikallisia vaikutteita olivat Robert Lockwood Jr, Jimmy Reedin kitaristi Eddie Taylor sekä B. B. King. Sukunimensä Freddie oli vaihtanut Kingiksi jo paljon ennen artistinuran alkua äitinsä tyttönimen mukaan. Ensimmäinen Freddien single, "That's What You Think", levytettiin vuonna 1956 pienelle El-Bee -merkille. Vuonna 1958 Freddie sai keikkoja sen verran paljon, että pystyi lopettamaan työnsä terästehtaalla. Jeffrey King
Jeffrey King on fiktiivinen hahmo yhdysvaltalainen saippuasarjassa One Life to Live. Häntä esittää Corbin Bleu . Carole King
King julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Writer" vuonna 1970, mutta se ei menestynyt. King julkaisi menestysalbuminsa "Tapestry" vuonna 1971. Albumilla oli niin Kingin aiempia, muille tekemiään kappaleita kuin joitain uusiakin. "Tapestry" sai neljä Grammya, ja sitä on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta. Tapestryn jälkeen King on jatkanut albumien tekemistä. Hän sai Oscar-ehdokkuuden kappaleestaan ”Now and Forever” elokuvassa "Omaa luokkaansa" (1992). King on myös näytellyt Broadwaylla. Billie Lourd
Billie Catherine Lourd (s. 17. heinäkuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Chanel 3:n roolista kauhukomediasarjassa "Scream Queens" sekä luutnantti Connixin roolista "Tähtien sota" -elokuvissa. Destiny’s Child
Yhdeksänvuotiaat ystävykset Beyoncé Knowles ja LaTavia Roberson perustivat Destiny’s Childin Houstonissa, Texasissa vuonna 1990, joskin yhtyeen nimi oli tuolloin Girls Tyme. Mukaan yhtyeeseen tuli Beyoncén lapsuudenystävä Kelly Rowland. Neljäs alkuperäisen kvartetin jäsen oli LeToya Luckett. Girls Tyme saavutti rajallista menestystä ja vuonna 1996 yhtyeen nimi vaihtui Destiny’s Childiksi. Beyoncén isän Mathew Knowlesin avittamana yhtye sai levytyssopimuksen Columbia Recordsilta. Nimi ”Destiny’s Child” () oli peräisin Raamatusta Jesajan kirjasta. Yhtyeen toinen studioalbumi "The Writing's on the Wall" julkaistiin heinäkuussa 1999 ja se oli todellinen läpimurto; ensimmäinen single ”Bills, Bills, Bills” sijoittui Billboard Hot 100-listan ykkössijalle. Albumin muut huippusijoille päässeet kappaleet olivat ”Say My Name” ja ”Jumpin Jumpin”. "The Writing's on the Wall" on myös yhtyeen eniten myynyt albumi. Se myi maailmanlaajuisesti 13 miljoonaa kappaletta eli kahdeksankertaista platinaa ja oli yksi vuoden 2000 parhaiten myyneistä albumeista. Michael Jackson
Tammikuussa 1993 Jackson esiintyi Super Bowl XXVII:n puoliaikashow’ssa. Esityksen aluksi Jackson singottiin lavalle ilotulitusten kera. Hän oli pukeutunut kulta-mustaan sotilasasuun ja pysyi liikkumattomana puolitoista minuuttia väkijoukon hurratessa. Sitten hän otti pois aurinkolasinsa ja lauloi neljä kappaletta, jotka olivat ”Jam”, ”Billie Jean”, ”Black or White” ja ”Heal the World”. Se oli ensimmäinen Super Bowl, jossa katsojaluvut nousivat puoliaikashow’n aikana. Show’lla oli Yhdysvalloissa 135 miljoonaa katsojaa, ja pian sen jälkeen "Dangerous" nousi 90 sijaa Yhdysvaltain albumilistalla.Campbell (1995), s. 14–16 Jackson sai ”Elävä legenda” -palkinnon 35. Grammy-gaalassa Los Angelesissa. Lisäksi "Dangerous" voitti Grammy-palkinnon teknisestä toteutuksestaan. Samana vuonna Jackson voitti kolme American Music Awards -palkintoa: suosituin pop/rock-albumi ("Dangerous"), suosituin soul/r&b-single (”Remember the Time”) ja ensimmäisen kerran jaetun kansainvälinen artisti -palkinnon. Palkinto nimettiin myöhemmin Jacksonin mukaan. Billie Joe Armstrong
Armstrong syntyi Oaklandissa, mutta kasvoi sen lähellä sijaitsevassa pikkukaupunki Rodeossa, Kaliforniassa. Hän on kuudesta sisaruksesta nuorin, eli hänellä on viisi isosisarusta: David, Alan, Marci, Hollie, ja Anna. Armstrong kiinnostui musiikista jo lapsena kuunnellessaan isänsä, jazzmuusikko ja rekkakuski Andrew ”Andy” Armstrongin, musiikkialbumeita. Armstrongin perheellä oli kotonaan myös rummut, joita Billie Joe soitti jo lapsena. Armstrong piti erityisesti laulamisesta nuorena ja esiintyikin lapsena vanhainkoteja kiertelemässä. Hän levytti viisivuotiaana kappaleen ”Look for Love” laulunopettajansa ja ystävänsä Jim Fiataronen avustuksella. Armstrong sai ensimmäisen sähkökitaransa, punaisen Hohner -kitaran vanhemmiltaan seitsemänvuotislahjaksi. Hän myös alkoi käydä kitaransoitonopettaja ja muusikko George Colen luona hiomaan Billie Joen soitto- ja laulutaitoja. Armstrong ihastui heti Colen sähkökitaraan, siniseen Fernandes Stratocasteriin, joka on kopio Fender Stratocasterista. Billie Joe antoi kitaralle lempinimen ”Blue” johtuen sen värityksestä. Hänen äitinsä osti kitaran Billie Joelle joululahjaksi tämän ollessa 12-vuotias. Billien äiti työskenteli ravintolassa nimeltä Rod’s Hickory Pit, jossa Sweet Children (nyk. Green Day) piti myöhemmin ensimmäisen keikkansa. Billien äidillä on yli 20 lastenlasta, sillä Billien Andy-veljellä on 14 adoptoitua lasta. Nicole Richie
Kuten Paris Hiltonin, myös Richien on kerrottu suunnittelevan uraa laulajana. Elokuussa 2006 hänen kerrottiin saaneen valmiiksi jo kuusi kappaletta tulevalle albumilleen. Richieltä on jo ilmestynyt single, 'Dandelion', jota ei ole julkaistu kaupoissa. Hän on myös laulanut kappaleen 'Tell Him' American Dreams -ohjelmaan. Hänen on odotettu julkaisevan debyyttialbuminsa jo vuodesta 2005.
Richie on toiminut myös mallina Bongo Jeansille sekä Jimmy Choolle. Hän myös mainosti Diet Dr Pepper -juomaa vuonna 2005. Kylie Minogue
Hänen ensimmäinen singlensä ”Locomotion” vietti seitsemän viikkoa ensimmäisellä sijalla Australian singlelistalla ja myi 200 000 kappaletta. Vuonna 1988 Minogue sai ARIA-palkinnon vuoden eniten myydystä singlestä. Sitten matkusti hän Englantiin työskentelemään lauluntekijä- ja levytuottajatrio Stock, Aitken ja Watermanin kanssa. He tiesivät hyvin vähän Kyliestä ja olivat jopa unohtaneet varautua tämän saapumiseen. Niinpä he kirjoittivat ”I Should Be So Lucky” -laulun sillä aikaa, kun Kylie odotti studion ulkopuolella. Kappale saavutti ensimmäisen sijan Britanniassa, Australiassa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä, Israelissa ja Hongkongissa. Hänen esikoisalbuminsa "Kylie" (1988) vietti yli vuoden albumilistalla Britanniassa ja useita viikkoja ykkössijalla. Albumi sai kultaa Yhdysvalloissa ja single ”The Loco-Motion” saavutti kolmannen sijan Billboard Hot 100 -listalla ja ensimmäisen sijan Kanadassa. ”It’s No Secret” julkaistiin vain Yhdysvalloissa, ja se saavutti 37. sijan alkuvuodesta 1989. ”Turn It into Love” julkaistiin singlenä Japanissa, ja se saavutti ensimmäisen sijan hittilistalla. Heinäkuussa 1988 ”Got to Be Certain” -kappaleesta tuli Minoguen kolmas peräkkäinen single, joka ylsi Australian singlelistan kärkeen. Myöhemmin samana vuonna hän lähti "Neighbours"-sarjasta keskittyäkseen musiikkiuraansa. Duetto Jason Donovanin kanssa ”Especially for You” myi lähes miljoona kappaletta Britanniassa alkuvuodesta 1989. Kylien toinen albumi "Enjoy Yourself" (1989) oli menestys Euroopassa, Uudessa-Seelannissa, Aasiassa ja Australiassa. Albumi sisälsi useita onnistuneita singlejä, kuten ”Hand on Your Heart”, joka saavutti ykkössijan Britanniassa. Kylie aloitti ensimmäisen kiertueensa nimeltään Enjoy Yourself Tour Euroopassa, Aasiassa ja Australiassa. Hänen ensimmäinen elokuvansa "The Delinquents" (1989) oli myyntimenestys Australiassa ja Britanniassa negatiivisista arvosteluista huolimatta. Krista Allen
Krista J. Allen (s. 5. huhtikuuta 1971) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu Billie Reed, jota hän esitti "Päivien viemää" -sarjassa vuosina 1996–1999. Hän oli sitä ennen "eroottisen scifi-sarjan" "Emmanuelle in Space" tähti. Billie Jean King
Suomalainen "Urheilulehti" arvioi Kingin 2009 kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi. Clara Bow
Bow piti asemansa Hollywoodin kuningattarena ja suurimpana kassamagneettina äänielokuvien "Villikissa", "Vaarallisia muotoja" ja "Tavaratalon tuulispää" ansiosta. Lokakuussa 1929 Bow kertoi hermojensa olevan riekaleina ja saavuttaneensa murtumispisteen. Tuolloin hän käytti myös rauhoittavia lääkkeitä. 1930-luvun alussa Bow asui yhdessä sihteerinsä ja kampaajansa Daisy DeBoen (myöhemmin DeVoe) kanssa arvoisessa talossa osoitteessa 512 Bedford Drive. Bow oli asunut aiemmin Los Angelesin Laurel Canyonissa. Thriller 25
1. "Billie Jean" Julie Pinson
Julie Pinson (s. 7. marraskuuta 1967 Fremont, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän otti syyskuussa 2004 Billie Reedin roolin sarjassa "Päivien viemää". Henry King
Henry King (24. tammikuuta 1886 Christiansburg, Virginia, Yhdysvallat – 29. kesäkuuta 1982 Toluca Lake, Kalifornia, Yhdysvallat) oli Golden Globe -palkittu yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja yksi Yhdysvaltain elokuva-akatemian perustajista. B. B. King
Kingin 1970-luvun albumeihin kuuluvat myös hänen äänityksensä pitkäaikaisen ystävänsä Bobby Blandin kanssa. He julkaisivat albumit "Together for the First Time... Live" (1974) ja "Bobby Bland and B. B. King Together Again...Live" (1976).
Kingin albumit nousivat 1980-luvun puoliväliin asti säännöllisesti Billboardin listoille. Hän voitti muun muassa 1981 Grammyn parhaasta etnisestä tai perinteisestä äänityksestä ja 1983 parhaasta perinteisesti blues-äänityksestä. King teki useita yhteisesiintymisiä, joista erityisen suosittu oli vuonna 1988 levytetty ”When Love Comes to Town”.
King vähensi keikkailua vuonna 1990, kun hänellä diagnosoitiin diabetes. Hän myös teki pääosan esiintymisistään istuen. Hän levytti kuitenkin edelleen kaupallisesti menestyneitä albumeita. "Deuces Wildilla" (1997) esiintyi Kingin lisäksi Van Morrison, Bonnie Raitt ja Eric Clapton. Bluesia, popmusiikkia ja countrya yhdistänyt albumi hallitsi blues-listoja peräti kahden vuoden ajan. Claptonin kanssa King levytti myös albumin "Riding with the King" (2000). Sheryl Crow’n, John Mayerin ja Elton Johnin kanssa hän teki albumin "". Juurilleen King palasi albumilla "One Kind Favor" (2008), jossa hän soitti 1940- ja 1950-lukujen blues-klassikoita. King keikkaili lokakuuhun 2014 asti, jolloin hän ilmoitti peruuttuvan kiertueensa diabeteksen aiheuttaneen nestehukan ja uupumuksen takia. Mean to Me
Vuonna 1937 kappaleen nauhoitti laulaja Billie Holiday taustayhtyeenään Teddy Wilsonin orkesteri, johon kuuluivat muun muassa Lester Young ja Johnny Hodges. Holidayn versio pysyi listojen seitsemännellä sijalla neljä viikkoa. Kappale kuului pitkään Holidayn konserttirepertuaariin. Saksofonisti Young nauhoitti uuden version kappaleesta vuonna 1946 Nat King Colen ja Buddy Richin kanssa, mikä osaltaan herätti jazzsoittajien kiinnostuksen kappaleeseen. Luettelo televisiosarjan Päivien viemää henkilöistä
Vuonna 1996 Billie palasi ja muutti Kiriakisien kartanoon. Hän alkoi deittailla Franco Kellyä ja tämä järkytti Bota. Bo väitti, että Franco on vaarallinen, mutta Hope syytti, että hän on mustasukkainen. Hope ei pitänyt Bon pakkomielteestä Francoon ja väitti, että Bo käytti sitä välttääkseen tunteitaan Billietä kohtaan. Hope kertoi Bolle, ettei voi mennä naimisiin, jos hänellä oli edelleen tunteita Billietä kohtaan. Desmond Child
Billie Myers Freddie King
Freddiestä tuli ensiluokkainen blueskitaristi ja laulaja, mutta häntä ei huolittu levyttämään tunnettuun Chess -yhtiöön, koska hän oli yhtiöpomojen mielestä liian samanlainen kuin B.B. King. Vuonna 1960, matkustaessaan Cincinnatiin, Freddie pääsi kuitenkin levyttämään Federal -merkille, jossa hän työskenteli Sonny Thompson -nimisen pianistin ja säveltäjän kanssa. Jo ensimmäinen single, "You've Got to Love Her with a Feeling", nousi sekä valkoisten että mustien musiikin kattavalla Billboardin pop-listalla sijalle 93. I Can’t Get Started
Billie Holiday nauhoitti kappaleen saksofonisti Lester Youngin kanssa vuonna 1938. Youngin oma trio nauhoitti kappaleen uudelleen heinäkuussa 1942, vain viikkoja laulun suosituksi tehneen Beriganin kuoleman jälkeen. Triossa soitti pianoa Nat King Cole. Dizzy Gillespien versio vuodelta 1945 oli tärkeässä osassa trumpetistin uran alkuvaiheessa, kun tämä teki itseään tunnetuksi uutena jazzin huippunimenä. Lennie Tristano äänitti oman versionsa kappaleesta vuonna 1946. Billie Holiday
Monista jazz-laulajista poiketen Holidayn ääniala oli vain hieman yli oktaavin, mutta se ei muodostunut esteeksi – hänen vakuuttavan tunteikas tulkintansa on tänäkin päivänä poikkeuksellisen vahvaa. Holidayn tyylin tunnusomaisin piirre oli laulumelodian laahaaminen hieman säestyksen jäljessä. Samaa tekniikkaa käytti myöhemmin esimerkiksi Frank Sinatra. Hän oli myös ensimmäisiä mustia jazz-muusikoita, jotka rikkoivat ”värimuurin” esiintymällä levytysstudioiden ulkopuolella valkoisten muusikoiden kanssa. Holiday lauloi lyhyen aikaa 1930-luvun lopulla jopa Artie Shawn orkesterin solistina. Women’s Tennis Association
1971 "Virginia Slims Circuit" (Virginia Slims on Philip Morrisin tupakkamerkki) koostui 19 turnauksesta. Palkintorahaa oli tarjolla 309 100 dollaria. Billie Jean Kingistä tuli ensimmäinen yli 100 000 dollaria kaudessa ansainnut naispelaaja. Viikkoa ennen vuoden 1973 Wimbledonia Lontoon Gloucester-Hotellissa pidetyn kokouksen päätteeksi Billie Jean King perusti Women's Tennis Associationin, joka yhdisti saman nimen alle kaiken ammattilaisnaistenniksen. Samana vuonna US Open ensimmäistä kertaa tarjosi naisten sarjassa miesten sarjaa vastaavan palkintosumman. Seuraavana vuonna WTA solmi ensimmäisen televisiointisopimuksen, kumppaniksi tuli CBS. The Big Bopper
Jiles Perry (J.P.) Richardson, Jr. (24. lokakuuta 1930 – 3. helmikuuta 1959), joka tunnettiin paremmin taiteilijanimellä The Big Bopper, oli 1950-luvun lopun yhdysvaltalainen tiskijukka ja rock and roll -tähti. Hänet tunnetaan parhaiten kappaleestaan ”Chantilly Lace”. Angie Stone
Angela Laverne Brown, taiteilijanimeltään Angie Stone, (s. 30. tammikuuta 1961 Columbia, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen R&B-, hip hop- ja nu-soul-laulaja, lauluntekijä, kosketinsoittaja, levytuottaja ja näyttelijä. Maailmanlaajuisesti hänen tunnetuin hittinsä on ”Wish I Didn’t Miss You”. Billie Burke
Mary William Ethelbert Appleton ”Billie” Burke (7. elokuuta 1884 Washington, D.C. – 14. toukokuuta 1970 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Glindana elokuvamusikaalissa "Ihmemaa Oz" (1939). Hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta vuonna 1938 roolistaan elokuvassa "Ilo irti elämästä". Leslie Bibb
Vuonna 1990 The Oprah Winfrey Show ja Elite Agency järjestivät maanlaajuisen mallien etsimisen. Bibbin äiti lähetti tuolloin 15-vuotiaasta tyttärestään kuvia, jonka myötä ohjelman julkkistuomarit John Casablancas, Naomi Campbell, Linda Evangelista ja Iman olivat vakuuttuneita Leslie Bibbistä ja valitsivat hänet voittajaksi