Mikä on nykyinen näkemys helvetistä?
Helvetti kristinuskossa
Helvetti on kristinuskon mukaan paikka tai tila, johon ihminen saattaa joutua kuolemansa jälkeen tekemiensä rikkomusten vuoksi. Valtaosa kristinuskon suuntauksista uskoo, että helvetti on ikuinen kärsimyksen paikka, jossa asuu myös Saatana. Kristinuskon helvetti perustuu kouralliseen Uuden testamentin kohtia, joista varhaiset kirkkoisät rakensivat opillisen järjestelmän. Nykyajan kristillinen teologia jakautuu pääosin perinteisen piinahelvetin ja tyhjiinraukeamisen kesken. Näiden lisäksi löytyy näkemys kaikkien pääsemisestä taivaaseen.
Helvetti kristinuskossa
Katolisuudessa oppi kiirastulesta on jopa helvettiä keskeisempi. Kiirastulessa sieluja piinataan tietyn ajan ja ne kamppailevat taivaan ja helvetin välillä. Elossa olevien ihmisten rukoukset, sielunmessut ja aneet auttavat kuolleen sielun pääsemistä kiirastulesta taivaaseen. L’Inferno
L’Inferno ('Helvetti') on Francesco Bertolinin, Adolfo Padovanin ja Giuseppe De Liguoron yhteistyössä ohjaama elokuva vuodelta 1911. Se perustuu löyhästi Dante Alighierin "Jumalaisen näytelmän" "Helvettiin" ja osin myös Gustave Dorén "Raamatun"-kuvituksiin. Taivas (uskonto)
Taivas on uskonnollinen käsite fyysisestä tai ei-fyysisestä paikasta. Kristinuskossa taivas on Jumalan, enkelien ja Jumalan yhteydessä täydellisen onnellisten vainajien olinpaikka. Islaminuskossa Helvetin tuskat ja Paratiisin nautinnot kuvataan ruumiillisina. Islamin mukaan Helvetti ja Paratiisi liittyvät vasta viimeisen tuomion jälkeisiin aikoihin. Kauhuelokuva
Robin Woodin mukaan hirviö on torjutun ruumiillistuma, ja hirviön ensiesiintyminen elokuvassa symboloi torjutun paluuta. Tästä syystä kauhuelokuvien hirviö on usein menneisyyden hahmo, joka palaa kiusaamaan muita henkilöitä. Hahmo voidaan nähdä myös hirviömäisenä toisena: se edustaa jotakin, joka on erilainen kuin minä tai yhteiskunnan ulkopuolella. Woodin mukaan länsimainen yhteiskunta on yksiavioinen, heteroseksuaalinen, porvarillinen, patriarkaalinen ja kapitalistinen. Normaaliutta kauhuelokuvissa esittääkin heteroseksuaalinen pariskunta, perhe ja näitä tukevat yhteiskunnalliset instituutiot, kuten poliisi, kirkko ja armeija. Hirviö edustaa länsimaisessa kauhuelokuvassa usein yhteiskunnan torjuttua toiseutta, mihin kuuluvat toiset ihmiset, naiset, köyhälistö, muut kulttuurit ja etniset ryhmät, vaihtoehtoiset aatteet ja poliittiset järjestelmät, seksuaalisesti poikkeavat ja lapset. Kauhuelokuvien keskeisenä teemana voikin nähdä normaaliuden ja toiseuden ristiriidan. Torjutun paluu on Woodin mukaan yhteiskunnalle uhka, ja kauhuelokuvissa tämä uhka voidaan kohdata ja käsitellä. Ympäristöahdistus
Ympäristöahdistusta on tutkittu kasvavassa määrin 2000-luvulla. Osa tutkijoista käyttää ahdistus-termiä ja toiset määrittelevät samankaltaiset ilmiöt esimerkiksi distressiksi tai huoleksi. Eräissä maissa on keskusteltu selvästi enemmän ympäristöahdistuksesta, kun taas toisissa maissa ilmiötä ei ole julkisesti tunnustettu. Käytännön tutkimusta on tehty etenkin Australiassa, Ruotsissa (klimatångest) ja Yhdysvalloissa. Suomeksi ilmestyi ensimmäinen teos ympäristöahdistuksesta syksyllä 2017: Panu Pihkalan kirja "Päin helvettiä? Ympäristöahdistus ja toivo". Kuolemanjälkeinen elämä
Vainajala on tuonpuoleinen tai tuonpuoleisessa sijaitseva kuolleiden sielujen maa tai koti. Tuonpuoleisessa voi joskus olla monta vainajalaa, kuten kristityillä on taivas ja helvetti. Joissakin uskonnoissa kuolemanjälkeisen elämän lisäksi on toinenkin kuolemanjälkeinen vaihtoehto sielun kohtaloksi, kadotus. Kadotus tarkoittaa yleensä sielun tuhoutumista, mutta se voi olla myös synonyymi helvetille. Jerusalemin kolmas temppeli
Reformi- ja rekonstruktionisti­juutalaiset eivät usko temppelin jälleen­rakentamiseen eivätkä temppeli­palvonnan tai -uhrien palauttamiseen. Heidän mukaan temppeli ja uhrit kuuluvat jo menneeseen aika­kauteen, jolloin palvonta oli nykyistä primi­tiivi­sempää ja johon ei enää tule palata. Lisäksi heidän mukaansa kohenien ja leeviläisten erikoisasema on kastijärjestelmä, joka ei sovi yhteen nykyisten ihmisten tasa-arvoisuutta koskevien käsitysten kanssa, eikä näillä heidän mukaansa ole mitään erityisiä oikeuksia tai velvollisuuksia. Lisäksi reformi­juutalaisten keskuudessa esiintyy käsitys, että synagoga on nykyajan temppeli; sen vuoksi sana temppeli esiintyykin monien reformi­juutalaisten seura­kuntien nimissä. Itse asiassa juuri synagogien käsittäminen temppeleiksi oli yksi virstan­pylväs reformi­juutalaisuuden kehityksessä 1800-luvun Saksassa, jolloin Berliini julistettiin uudeksi Jerusalemiksi ja reformi­juutalaiset pyrkivät osoittamaan olevansa uskollisia Saksan kansalaisia. Reformi­juutalai­suudelle suuren osan historiastaan luonteen­omainen antisionismi on jossakin määrin lieventynyt natsien juutalais­vainojen jälkeen ja nykyisen Israelin menestyksen myötä. Helvetti
Lähi-itä on toiminut monien nykyisten maailmanuskontojen perustamispaikkana. Abrahamilaisiin uskontoihin lukeutuva bahailaisuus on yksi maailman nuorimpia maailmanuskontoja. Siyyid Ali Muhammadin – myöhemmin Báb – perustama herätysliike toimi islamin toiseksi suurimman suuntauksen, šiialaisuuden, sisällä. Báb ennusti imaami Mahdin tuloa, ja lopulta liike erkaantui islamista omaksi uskonnokseen vuonna 1848. Varsinaisen bahailaisuuden perusti Bábin seuraaja Mírzá Husayn-`Alí eli Bahá'u'lláh. Hän julisti itsensä Mahdiksi ja saarnasi hänessä täyttyvän Mooseksen, Jeesuksen ja Muhammadin opetukset. Bahailaisuus ei hyväksy helvettiä paikkana, vaan ennemminkin erotuksena jumaluudesta. Mikin Inferno
Nykyään tarina on legendaarisessa maineessa. Janna
Janna () on islaminuskon käsite paratiisista. Vastaavasti helvetti on Jahannam. Koraanin toistuvina teemoina on usko tuomiopäivään ja tuonpuoleisessa tapahtuvaan rangaistukseen tai palkitsemiseen. Koraanissa korostetaan sosiaalista vastuuta vähäosaisista sekä uskonnollisia velvoitteita. Vastaavasti raskain synti on usko monijumalaisuuteen. Helvetti kristinuskossa
Augustinus hyökkäsi apokatastasis-oppia vastaan rajusti. Hän esitti myöhemmin yleisesti hyväksytyn opin, jonka mukaan kuoleman hetkellä syntisen tahto jäätyy paikoilleen, eikä hän voi enää parantua tai muuttua. Näiden ajatusten pohjalta Konstantinopolin toinen kirkolliskokous hylkäsi Origeneksen ajatukset harhaoppisina. Yleisin perustelu vastustaa kaikkien pelastumista oli käytännöllinen: Mikäli ikuinen helvetti poistuisi, niin moraalilta putoaisi pohja ja kristinuskon harjoittaminen tulisi tarpeettomaksi. Helvetti
Myöhemmin valoisilla Elysionin kentillä Aeneas kuulee, etteivät Tartaroksen rangaistukset ole ikuisia. Ne puhdistaisivat pahat sielut, jotta ihmiset voisivat palata takaisin elämään. Aeneas löytää isänsä Anhiseksen, mutta ei voi halata häntä. Syy on Odysseuksen retkistä tuttu tilanne, jossa haamu väistyy kolmesti kuin kevyt tuuli. Ankhiseksen mukaan kunkin ihmisen sielu on osa maailmansielua. Paha ja aineellisuus samentavat todellisuuden tajun, ja tämän vuoksi sielut joutuvat kuoleman jälkeen puhdistettavaksi. Joillekin tuskat ovat niin ankarat, että he haihtuvat tuulien tielle pimeyteen, kun taas toiset selviävät kärsimyksistä. Kun tuhatvuotinen kärsimys on ohi, sielut ovat valmiina uuteen elämään. Helvetti kristinuskossa
Kristinuskon helvettiopiksi vakiintui kolme asiaa. Ensinnäkin oppi ihmiskunnan kahtia jaosta hyviin ja pahoihin, mikä tarkoitti, että kaikkien pelastuminen ei ole mahdollista. Toiseksi oppi siitä, että sielu on ikuinen, joten helvettikin on ikuinen. Kolmanneksi kehittyi oppi kiirastulesta. Helvetti
Tämän jälkeinen kreikkalainen mytologia täydensi Odysseian kuvausta Haadeksesta, joskaan ei aina johdonmukaisesti. Jumalten vallanjaossa Zeus saa taivaan, Poseidon meren ja Haades-jumala maanalaisen maailman. Eläville näkymätöntä ja maan alle kätkettyä valtakuntaa hallitsee Haades kiistattomana valtiaana. Hän poistui valtakunnasta vain kerran ja ryösti Persefonen puolisokseen maan päältä. Persefone oli alamaailman valtiatar, joka vietti puolet vuodesta Haadeksessa ja puolet maan päällä. Helvetti kristinuskossa
Kiirastuli julistettiin katolisen kirkon viralliseksi opiksi Lyonin toisessa kirkolliskokouksessa vuonna 1274 ja se vahvistettiin vielä Trentonin kirkolliskokouksessa vuosina 1545–1563. Myöhäiskeskiajalla kirkolla uskottiin olevan valta vapauttaa ihminen kokonaan synneistä. Kirkko saattoi jakaa omista taivaassa sijaitsevista hyvien tekojensa varastosta anteeksiantoja ihmisille. Tätä käsitettä nimitettiin aneeksi. Keskiajan loppuvaiheessa ihmiset maksoivat papeille, jotta nämä järjestäisivät yksityismessun tietylle vainajalle. Kiirastuli-oppi oli voimakkaimmillaan 1200–1500-luvuilla. Henkimaailma
Yleisimmin termiä käytetään spiritismissä, jossa sillä tarkoitetaan tasoa, jolta meedio vastaanottaa viestejä. Spiritismissä kuten monissa uskonnoissa tämän tason yleensä ajatellaan olevan paikka, johon sielut siirtyvät kuoleman jälkeen. Laajemmin henkimaailmalla voidaan tarkoittaa kaikkia uskomusjärjestelmissä esiintyviä henkisiä tasoja, kuten vainajalaa, taivasta, helvettiä ja niihin verrattavia paikkoja. Eri uskomusten mukaan henkimaailman asukkaita ovat paitsi kuolleiden henget, myös syntymättömät lapset, voimaeläimet, suojelushenget, haltiat, hyvät ja pahat henkiolennot kuten enkelit ja demonit sekä jumalat. Raamatussa henkimaailmaan viitataan termillä "henkivallat". Helvetti kristinuskossa
Tuonela, hepreaksi šeh-ole (), siis paikka jonne kuolleet joutuivat, on mainittu 46 kertaa Vanhassa testamentissa ja 8 kertaa Uudessa testamentissa, helvetti- eli gehenna-sana mainitaan siellä 12 kertaa. Helvetin historia
Helvetin historia: Pohjalta pohjalle Homeroksesta Manaajaan on dosentti Kari Kuulan tietokirja vuodelta 2006. Kirja käy läpi helvetin historiaa alkaen antiikin maailman Homeroksesta päätyen pohtimaan aina nykykirkon helvettikäsityksiä. Kirja keskittyy pääsääntöisesti kristinuskon helvettiin, vaikkakin kirjan alkupuoli käsittelee antiikin maailman haadesta. Helvetti
Zarathustralaisuudessa tuonpuoleisessa tapahtuva palkitseminen tai rangaistus liittyvät maailmanlopun tapahtumiin. Zarathustralaiset uskovat ylösnousemukseen, viimeiseen tuomioon, kuolemanjälkeiseen kidutukseen ja taivaan iloihin. Käsitys valosta ja pimeydestä sekä pahuuden henkilöitymästä – myöhemmin Saatanasta – Jumalan vastavoimana siirtyi juutalaisuuteen. Myöhemmin käsite siirtyi kristinuskoon ja islamiin. Helvetti
Sanomalehti Aamulehden vuonna 2004 teettämässä tutkimuksessa 48 prosenttia suomalaisista ei uskonut helvetin olemassaoloon. 44 prosenttia uskoi, että helvetti oli todellinen. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon työntekijöistä 30 prosenttia epäili helvetin olemassaoloa. Helvetti
Helvetin ohella kirkon oppeihin kuului myös kiirastuli, joka kuitenkin on ilmapiiriltään toiveikkaampi. Helvetin tapaan myös kiirastulessa kärsivät syntiset sielut, mutta eivät ikuisesti, vaan sinne joutuneet pääsevät tietyn ajan kuluttua taivaaseen. Lisäksi he jo kiirastulessa ollessaan saavat maan päältä eläviltä apua messujen, almujen, esirukouksien ja hyvien tekojen muodossa. Maanpäällinen apu saattaa lyhentää kiirastulessa vietettyä aikaa. Kiirastuli on sielun viimeinen mahdollisuus vapautua synneistä ja valmistautua kuolemanjälkeiseen elämään taivaassa. Helvetti
Keskiajan kristillinen filosofia eli skolastiikka eritteli järjestelmällisesti helvettiä ja kiirastulta. Skolastikot rakensivat kourallisesta Raamatun tekstikohtia yksityiskohtaisen ja kokonaisvaltaisen kuvauksen helvetistä, kiirastulesta ja taivaasta. Rakennelmat pystytettiin antiikin filosofien ja arvostettujen kirkkoisien ajatuksien pohjalle. Saatana
Raamatun eri kohdista on tehty erilaisia päätelmiä siitä, missä Saatana on oleskellut siitä lähtien, kun hänet langettuaan karkotettiin taivaasta. Hänen on arveltu vaeltavan maan päällä etsien ihmisiä harhaan johdettaviksi, asettuneen maan ja taivaan välimaastoon tai joutuneen saman tien helvettiin. Keskiajan skolastikot pyrkivät yhdistämään nämä käsitykset. Heidän mukaansa Saatana kokee jo nyt helvetin tuskia, joten hänen voidaan sanoa olevan helvetissä, vaikka Raamatun mukaan hän joutuu sinne lopullisesti vasta viimeisellä tuomiolla. Ilmestys­kirjan mukaan helvetti ei ole Saatanan valta­piiri vaan paikka, jossa hän joutuu kärsimään ikuisen rangaistuksen. Käsitys helvetistä Saatanan valtakuntana on kuitenkin vanhastaan ollut yleinen sekä kansan­omaisesti että uskonnollisessa tai kristin­uskosta vaikutteita saaneessa kirjallisuudessa. Šeol
Varsinainen helvetti on gehenna. Alun perin nimellä tarkoitettiin Ge-Hinnomin laaksoa Jerusalemin lounaispuolella. Israelin kuningaskunnan aikana siellä harjoitettiin palvontamenoja, joihin kuului lasten polttaminen uhreina Moolok-jumalalle. Hellenistisellä ajalla nimi miellettiin syntisten rangaistuspaikaksi. Kreikkalaisen Tartaroksen tapaan se oli syvä kuilu. Profeetta Jesajan mainitsema sammumaton tuli muuttui kansan mielessä polttavaksi kidutustavaksi. Perinne alkoi puhua tulisesta järvestä tai jopa merestä. Taivas ja helvetti
Se on valmistumisaikansa Japania kuvaava pureva satiiri, joka etääntyy ohjaajan aiempien teosten ihanteista. Elokuva osoittaa, miksi Kurosawaa pidetään Japanin merkittävimpänä ohjaajana. Helvetti
Haadeksen hallitsijat elivät sopusoinnussa ihmisten ja jumalten kanssa. Heitä kuvattiin synkiksi mutta oikeudenmukaisiksi. Tartaros oli paikka, jonne voitetut jumalat, henget ja titaanit vangittiin rangaistukseksi. Tartaros muodosti osan Haadesta, mutta alamaailmaan kuuluivat myös Elysionin kentät, onnellinen paikka, jonne sankarit pääsivät palkkioksi teoistaan kuoltuaan. Jotkut lähteet sijoittavat Elysionin kentät Kreikasta länteen sijaitseville saarille. Suurin osa kuolleista kreikkalaisessa tarustossa viettää aikansa vaellellen varjoina kukkakentillä Haadeksessa. Reaalipreesens
Reaalipreesens (lat. "praesentia realis") on käsite, jolla ilmaistaan kristinuskon ajatusta, että Kristuksen ruumis ja veri ovat konkreettisesti läsnä ehtoollisella tarjottavissa viinissä ja leivässä (Matt. 26:26). Todellisen läsnäolon vastakohta on tästä näkökulmasta harha ja siitä poikkeaa myös ajatus hengellisestä tai vertauskuvallisesta läsnäolosta. Ensin mainitussa Kristuksen ruumiin ja veren substanssi eli olemus ovat todellisesti läsnä. Jälkimmäisissä ne eivät ole läsnä olemuksellisesti, vaan pelkästään henkisesti tai hengellisesti. Filosofisesti selvitettynä reaalipreesensiä kutsutaan konsubstantiaatioksi.
Termi on ilmeisesti alun perin peräisin Johannes Duns Scotuksen kirjoituksista. Sitä käytettiin myös uskonpuhdistuksen ajan kiistelyssä, joka koski Kristuksen ruumiin ja veren läsnäoloa ehtoollisaineissa. Tämä sai alkunsa sveitsiläisten reformaattoreiden, Ulrich Zwinglin ja Johannes Oecolampadiuksen ryhtyessä vastustamaan luterilaisten substantiaalista näkemystä ehtoollisessa läsnäolevasta Kristuksesta, jonka he näkivät paluuna "katoliseen harhaan". Termi kuitenkin kuului myös Jean Calvinin käsitteistöön; mutta toisin kuin luterilaiset hän käytti termiä ilmaisemaan, että Kristuksen läsnäolo on todellinen, eikä harhaa, mutta se ei kuitenkaan ole hänen ruumiinsa ja verensä läsnäoloa, kuten luterilainen osapuoli katsoi tai niiden uhraamista, kuten katolinen osapuoli opetti Pohjimmiltaan näiden kristinuskon eri haarojen ehtoolliskäsitysten erilaisuus johtuneekin niiden erilaisista opeista Jumalan pelastavasta työstä. Kalvinilaisuudessa ajatellaan yleensä, että Jumala vanhurskauttaa toiset ja paaduttaa toiset ns. kaksinkertaisen predestinaation perusteella, kun taas luterilaisten Tunnustuskirjoissa ehtoollisen, kasteen ja evankeliumin saarnan opetetaan olevan välineitä, joiden kautta Jumala vanhurskauttaa. Kalvinilaisessa käsityksessä Kristuksen ruumiin ja veren läsnäolo ehtoollisessa on tarpeeton, koska Jumala antaa armoaan ei leivän ja viinin, vaan Pyhän Henkensä välityksellä Vastaavasti luterilaisuudessa reaalipreesens ehtoollisessa on ehdoton, koska myös syntien anteeksiantamisen lupaus leivän ja viinin nauttimisessa uskossa katsotaan varmaksi ja todelliseksi, juuri siinä tapahtuvaksi. Asetussanojen merkitys katsotaan näin itseään merkitseväksi, kun taas kalvinilainen osapuoli selittää niitä eri raamatunkohdilla, kuten Johanneksen evankeliumin 6. luvun jakeella 63: ""Henki on se, joka eläväksi tekee; ei liha mitään hyödytä."" Helvetti
Lutherin mukaan syntiinlankeemus on vienyt ihmisiltä heidän oman tahtonsa. Jumala määrää ennalta, ketkä pelastuvat ja ketkä eivät. Myöhempi luterilaisuus irtisanoutui tästä predestinaatio- eli ennaltamääräytymisopista ja esitti, että Jumala kutsuu kaikkia pelastukseen, mutta kaikki eivät ota sitä vastaan. Jean Calvin korosti Lutheriakin jyrkemmin ennaltamääräytymistä. Myöhemmin Calvinin ajatuksien pohjalle rakennettujen reformoitujen kirkkojen mukaan Jumala on hyvä ja on päättänyt lopulta pelastaa kaikki. Helvetti
Helvetti on paikka tai tila, johon ihminen mo­nien uskontojen mukaan saattaa kuolemansa jälkeen joutua rikkomustensa vuoksi. Suoran aikakäsityksen uskonnoissa, kuten kristinuskossa ja islamissa, helvetti on yleensä ikuinen. Vastaavasti kiertävän aikakäsityksen uskonnoissa, kuten buddhalaisuudessa, helvetti on väliaikainen paikka ennen jälleensyntymistä. Helvetin enkelit
Helvetin enkelit itse ilmoittavat olevansa ainoastaan moottoripyöräkerho, ei epämääräinen jengi. He muun muassa katsovat viranomaisten ja Hollywoodin elokuvateollisuuden mustamaalaavan heitä. Moniin muihin kerhoihin verraten Helvetin enkelit ovatkin korostetun tarkkoja julkisuuskuvastaan ja pysyttelevät mahdollisuuksien mukaan pois hankaluuksista ja isoista uutisista. Kerho itse sanoo olevansa lakia noudattava, vaikka joukossa onkin rikollisia. Esimerkiksi Kanadan Vancouverissa Helvetin enkelit vievät joululahjoja köyhille lapsille. Helvetti
Katolisuudessa oppi kiirastulesta on jopa helvettiä keskeisempi. Kiirastulessa sieluja piinataan tietyn ajan ja ne kamppailevat taivaan ja helvetin välillä. Elossa olevien ihmisten rukoukset, sielunmessut ja aneet auttavat kuolleen sielun pääsemistä kiirastulesta taivaaseen. Helvetti kristinuskossa
Nykyaikana, 1900-luvulta lähtien, helvetin ongelmallisuus on kristinuskossa lisääntynyt ja monimutkaistunut. Kirkollinen kahden tuhannen vuoden helvettiperinne on tullut uudessa teologiassa kyseenalaiseksi. Samalla annihilaatio-oppi – tai sielun tyhjiinraukeaminen – on saanut teologien tukea puolelleen, vaikkakaan se ei ole saavuttanut virallista tukea kristillisiltä suuntauksilta lukuun ottamatta yksittäisiä herätysliikkeitä. Karkeasti jakaen nykyisten kristillisten teologien johtopäätökset ovat joko sielun katoaminen tai ikuinen kärsimys. Toisinaan teologit liikkuvat näiden kahden välisellä rajamaalla ja kirjoittajan lopullinen kanta jää epäselväksi. Perisynti
Protestanttisessa teologiassa perisynti katsotaan aktuaaliseksi synniksi, ei pelkäksi asiantilaksi, ja protestanttisen teologian mukaan jokainen ihminen syntyy perisynnin turmelemana ja oletusarvoisesti kadotettuna (eli jokaisen ihmisen oletusarvoinen kohtalo on kuoltuaan joutua Helvettiin). Hellbound: Hellraiser II
Hellbound: Hellraiser II on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, joka on jatkoa elokuvalle "Hellraiser". Elokuvassa on lähes samanlainen juoni, mutta juoni poikkeaa yhdestä asiasta: Nyt pitää matkata jopa helvettiin. Elokuva kertoo Kirsty-nimisestä tytöstä (joka esiintyi "Hellraiser"-elokuvassa), joka on joutunut mielisairaalaan. Mielisairaalassa alkaa tapahtua kamalia ja Kirsty tajuaa että asialla on jälleen kerran Pinhead. Reikä helvettiin
Laajempaan julkisuuteen Reikä helvettiin -tarina tuli huhtikuussa 1990, kun se julkaistiin Weekly World News -kohulehdessä. Lehti nimitti artikkelissaan Ammennusastiaa ”arvostetuksi suomalaiseksi sanomalehdeksi”. Helvetti
Ennen Augustinusta myöhäisantiikin aikana esiintyi näkemys kaikkien pelastumisesta. Kirkkoisä Klemens Aleksandrialaisen mukaan Jumala kurittaa kasvatustarkoituksessa vain lyhyen aikaa tuonpuoleisessa. Syntisten sielut puhdistetaan, heidät käännetään oikeaan suuntaan, ja he palaavat Jumalan yhteyteen. Kirkkoisä Origeneksen mukaan Saatanakin tulee lopulta pelastumaan. Origenes esitti, että helvetti on syntisille ikuinen, mutta historian lopussa sielut palaavat takaisin alkutilaan Jumalan yhteyteen. Origeneksen pelastusmallia kutsutaan nimellä "apokatastasis pantoon" tai lyhyemmin apokatastasis-oppi. Kirkkoisä Gregorios Nyssalainen seurasi Origeneksen perusajatusta ja ymmärsi helvetin rangaistuksen olevan parantavaa kurittamista, joka kestää kauan mutta ei loputtomasti. Helvetti
Ensimmäiset askeleet kiirastulen kyseenalaistamiseen otti Erasmus Rotterdamilainen satiirisilla kirjoituksillaan. Saksalainen pappi Martti Luther meni pidemmälle ja väitti suoraan, että kiirastulelle ei löydy Raamatusta perusteita. Samoin Luther ei löytänyt kiirastulta kirkkoisien kirjoituksista ja huomautti, että ortodoksinen kirkko ei ollut koskaan hyväksynyt kiirastulta. Protestantit hylkäsivät kiirastulen sekä kastamattomien lasten limbuksen. Raamatun maailmaan mahtuisi vain taivas ja helvetti. Muu kirkollinen perinne helvetistä sen sijaan kelpasi lähes sellaisenaan protestanteille, ja ikuinen piinahelvetti sai luvan jatkaa. Rikas mies ja Lasarus
Kun Jeesus puhui kuoleman jälkeisten rangaistusten paikasta, hän yleensä käytti sanaa Gehenna, joka oli tuona aikana kaatopaikka Jerusalemin lähettyvillä. Tässä vertauksessa Jeesus kuitenkin käyttää sanaa Haades, joka tarkoittaa paikkaa, jossa sielut ovat kuoleman ja ylösnousemuksen välisenä aikana. Joka tapauksessa vaikuttaa siltä, että kaikki kuolleet ovat tietoisia tilastaan myös välittömästi kuoleman jälkeen ja heidät jaotellaan joko kärsimysten paikkaan tai siunattuun paikkaan. Taivaan ja helvetin välillä on ylittämätön kuilu, joten kuolleen kohtalo on peruuttamaton. Helvetin talo
Helvetin talo () on Richard Mathesonin vuonna 1971 ilmestynyt kauhuromaani. Teoksessa neljä poltergeist-ilmiöiden tutkijaa pyrkii selvittämään Yhdysvaltain itärannikon kuuluisimman kummitustalon salaisuutta. Taivas ja helvetti
Taivas ja helvetti on Akira Kurosawan ohjaama elokuva vuodelta 1963. Se perustuu Ed McBainin kirjoittamaan amerikkalaiseen poliisikertomukseen. Taivas tarkoittaa tässä tapauksessa yläluokan maailmaa, helvetti kaupungin satamakortteleita, joissa ihmishenki ei ole palaneen tulitikunkaan arvoinen. Helvetti
Katolinen kirkko vastasi reformaatioon niin sanotulla katolisella reformaatiolla. Helvetin yksityiskohtien levittäminen oli muodostunut liian viihteelliseksi. Katolinen kirkko hillitsi helvettiin liittyviä kulkueita, juhlia ja näytelmiä. Trenton kirkolliskokouksessa katolinen kirkko toisti skolastikkojen osoittaman linjan. Kokous päätti pitää kiinni kiirastulesta ja aneista, mutta niiden väärinkäyttö haluttiin kitkeä pois. Reformaation aikana protestantit ja myöhemmin myös katoliset nostivat Saatanan maan päälle. Aseman muutos johtui Raamatun maininnasta, että Saatana tullaan heittämään tuliseen järveen historian lopussa. Helvetistä
Helvetistä ("From Hell") on Alan Mooren käsikirjoittama ja Eddie Cambellin piirtämä laaja sarjakuvaromaani, joka kertoo yhden version Viiltäjä-Jackin tarinasta. Faktaa ja fiktiota sekoittava 16-osainen teos julkaistiin alun perin vuosina 1991-1996. Like julkaisi vuosina 1994–1997 tarinan suomennoksen, joka ilmestyi viitenä niteenä. Sarjakuvaa täydentävä sarjakuvamuotoinen essee "From Hell: The Dance of the Gull-Catchers" julkaistiin 1998; sitä ei ole suomennettu. Helvetti
Helvetin maailman tehtävänä on toimia väliaikaisena puhdistuspaikkana pahantekijöille. Narakat ovat kuvausten mukaan joko äärimmäisen kylmiä tai äärimmäisen kuumia. Ne, joilla on kuoleman hetkellä paljon huonoa karmaa, voivat uudelleensyntyä narakaan, jossa heidän huono karmansa vähenee kärsimyksen kautta. Huonon karman vähennyttyä he voivat syntyä uudelleen esimerkiksi ihmisinä, eläiminä tai nälkäisinä kummituksina. Hekla
Uskomus Heklasta Helvetin porttina säilyi pitkälle 1800-luvulle. Yhä edelleen tunnetaan tarina siitä, kuinka noidat kokoontuvat Heklalle pääsiäisenä. Helvetti
Varhaisimmat viittaukset muinaiskreikkalaiseen vainajalaan eli Haadekseen ovat Homerokselta. Odysseian 11. kirjassa kerrotaan päähenkilö Odysseuksen käynnistä Haadeksessa. Odysseus kohtaa matkallaan varjomaisia haamuja, jotka ovat samannäköisiä kuin kuolinhetkellään. Odysseus tapaa myös toverinsa Elpenorin, ennustaja Teiresiaksen, oman äitinsä sekä manalan naisia. Homeroksen Haades on sumuinen ja surumielinen paikka, mutta siellä ei jouduta tilille elämän aikana tehdyistä pahoista teoista. Uskonto ja moraali
Yleisesti uskonnollisilla uskomuksilla siis näyttää useiden tutkimusten perusteella olevan vaikutusta ihmisen moraaliseen käyttäytymiseen. Vaikka nämä tulokset hyväksyisikin tosiksi, tästä ei kuitenkaan voi vetää liian yleisiä johtopäätöksiä. Esimerkiksi David Rossin mukaan nuoret, jotka uskovat helvettiin eivät ole vähemmän taipuvaisia tekemään rikoksia. Gary F. Jensenin Vanderbiltin yliopistossa tekemän tutkimuksen mukaan helvettiin uskominen korreloi positiivisesti väkivaltataipumusten kanssa ja negatiivisesti itsemurhiin. Kauhukirjallisuus
Eräänä kauhun nykyjuonteena on ollut äärimmäisen väkivallan tavoittelu (etenkin splatterpunk). Suuri osa nykykauhusta onkin hyvin väkivaltaista, mutta genrestä löytyy silti yhä muitakin ulottuvuuksia. Saatana
Nykyaikaisessa viihteessä Saatana tai demoni on yleensä punainen, pieni, sarvekas, pukinjalkainen ja hiilihangolla aseistautunut ihmishahmo. Jos sillä on siivet, ne ovat lepakonsiivet. Jokseenkin tämänkaltainen pirun, demonin tai paholaisen ulkomuoto löytyy jo keskiaikaisista kirkkomaalauksista ja goottilaistyylisiä kirkkoja ja katedraaleja vartioineista irvokkaista patsaista, gargoileista. Helvetistä
Vuonna 2001 ilmestynyt Hollywood-elokuva "From Hell" perustuu osittain sarjakuvaan, mutta sitä on syytetty sarjakuvaromaanin pinnallistamisesta yksinkertaiseksi "kuka sen teki" -salapoliisikertomukseksi. Kauhuelokuva
Barbara Creed on käsitellyt kauhuelokuvia psykoanalyytikko Julia Kristevan töiden, erityisesti abjektion käsitteen, pohjalta. Kristeva yhdistää abjektion vastenmieliseen reaktioon, joka syntyy, kun jokin objekti uhkaa minuuden ja toiseuden rajoja. Creedin mukaan kauhuelokuvissa äidilliset hahmot esitetään usein abjekteina, jotka edustavat hirviömäistä naiseutta. Kauhuelokuvien keskeisenä teemana voidaankin nähdä abjektin puhdistaminen. Kauhuelokuvat esittävät abjektin kohtaamisen ja sen häätämisen ihmismaailmasta. Ne voidaan nähdä nykyaikaisena riittinä, jossa kaikki järjestystä uhkaava erotetaan ja asetetaan holhoavan lain alaiseksi. Helvetti
Kenties varhaisin maininta suoranaisesta juutalaisesta helvetistä löytyy virallisen tekstikokoelman ulkopuolisesta Ensimmäisessä Henokin kirjassa. Henokin nimiin laitetun 100-luvulla eaa. syntyneen kirjan mukaan tuonpuoleisessa on neljä varastoa, joissa sielut odottavat tuomiota. Ensimmäisessä varastossa ovat puhtaat ja toisessa syntiset. Kolmannessa ovat väkivaltaisesti kuolleet, jotka tulevat tuomiopäivänä syyttämään tappajiaan. Neljännessä varastossa ovat puolisyntiset sielut, jotka eivät pääse tuomiolle, vaan he jäävät pysyvästi varastoon. Naraka
Naraka on buddhalaisuudessa ja hindulaisuudessa paikka missä paha karma puhdistuu. Sen voisi suomentaa helvetiksi tai kiirastuleksi. Naraka ei ole ikuinen kuten kristinuskossa, mutta pitkäaikainen. Niitä on kahdeksan kylmää ja kahdeksan kuumaa. Joissakin lähteissä Narakoja on jopa tuhat. Helvetti kristinuskossa
Ensimmäiset askeleet kiirastulen kyseenalaistamiseen otti Erasmus Rotterdamilainen satiirisilla kirjoituksillaan. Saksalainen pappi Martti Luther meni pidemmälle ja väitti suoraan, että kiirastulelle ei löydy Raamatusta perusteita. Samoin Luther ei löytynyt kiirastulta kirkkoisien kirjoituksista, ja hän huomautti, että ortodoksinen kirkko ei ollut koskaan hyväksynyt kiirastulta. Protestantit hylkäsivät kiirastulen sekä kastamattomien lasten limbuksen. Raamatun maailmaan mahtuisi vain taivas ja helvetti. Muu kirkollinen perinne helvetistä sen sijaan kelpasi lähes sellaisenaan protestanteille ja ikuinen piinahelvetti sai luvan jatkaa. Helvetti
Kaikissa Tanakin teksteissä on viittauksia epämääräiseen varjoelämään, mutta vain nuoremmissa teksteissä on alustavaa ylösnousemukseen viittaavaa aineistoa. Viittaukset ovat lähinnä runollisia eivätkä selkeitä teologisia opetuksia. Tekstit viittaavat siihen, että kansan keskuudessa oli historian saatossa hyvin monimuotoisia näkemyksiä kuolemanjälkeisyydestä. Viittaukset haudantakaiseen ovat kielikuvallinen tapa kertoa, etteivät elämän kärsimykset vaivaa enää kuollutta. Tanakin näkemys vainajien olotilasta ei ole yhtenäinen, mutta virallinen juutalainen teologia lähtee siitä, että vainajat häviävät olemattomiin. Helvetin enkelit
Julkinen keskustelu Helvetin enkelistä liittyy miltei aina järjestön rikolliseen leimaan. Kanadan keskusrikospoliisi (CISC) ilmoittaa sikäläisten Helvetin enkelien pyörittävän merkittävää rikollista liiketoimintaa prostituution, petosten ja kiristysten alalla, pääasiallisena tulonlähteenä huumeet. Poliisi on Suomessa ratsannut Hells Angelsin kerhotiloja moneen kertaan. Helvetin enkelien tiedetään pyörittävän Yhdysvalloissa suurta huumekauppaa. Helvetti
Kristinuskon helvetti perustuu lähes kokonaan Uuteen testamenttiin. Vanhassa Testamentissa helvettiä ei juuri mainita Danielin kirjaa lukuun ottamatta, ja kysymys kuolemanjälkeisen elämän olemassaolosta on tulkinnanvarainen. Uudesta testamentista löytyvät tuhoutuminen olemattomiin, sielujen rappeutuminen varjomaisiksi haamuiksi, ikuinen piinahelvetti ja oppi pelastautumisesta. Jeesuksen puheissa lähetetään syntiset ikuiseen tuleen itkemään ja kiristelemään hampaitaan. Paavalin mukaan taas pelastuksen ja ikuisen elämän vastakohta oli kuolema ja häviäminen olemattomiin. Jehovan todistajien kritiikki
Jehovan todistajat pitävät nykyistä asianjärjestystä turmeltuneena ja pian lähestyvän Harmagedonin takia tuhoon tuomittuina. Jehovan todistajien opin mukaan lähellä olevan maailmanlopun verilöylyssä tullaan tappamaan suurin osa maapallon väestöstä. Vain 144 000 ihmistä pääsee Jeesuksen mukaan taivaaseen, ja vain oikeasydämiset saavat mahdollisuuden ikuiseen elämään. He uskovat, että kaikkia muita uskontoja ja uskontokuntia sekä poliittisia järjestelmiä ohjailee viime kädessä Saatana Panettelija, ja sen takia etenkään muiden uskontojen kanssa ei haluta olla missään yhteistoiminnassa. Jehovan todistajat pitävät poliittista ja yhteiskunnallista toimintaa nykyisen yhteiskunnan epäkohtien korjaamiseksi hyödyttömänä. Politiikkaan osallistumista ei pidetä pelkästään hyödyttömänä vaan myös Saatanan puolelle asettumisena Jumalan valtakuntaa vastaan, ja heidän raamatuntulkintansa mukaan kristityiltä odotettavan puolueettomuuden rikkomisena. Jumalan valtakunnan uskotaankin ratkaisevan kaikki maapallon ongelmat tulevaisuudessa. Jotkut suhtautuvat kriittisesti Jehovan todistajien näkemykseen yhteiskunnasta. Inuyasha
Narakun nimi tarkoittaa helvettiä Helvetti
Kaikki eivät olleet tyytyväisiä järkeistettyyn uskoon. 1600–1700-lukujen taitteessa syntyi omakohtaista ja kokemuksellista uskonelämää korostavia liikkeitä. Niitä kutsutaan yhteisnimellä herätyskristillisyys eli evankelikalismi. Liikkeiden mukaan uskoon ei synnytä, vaan siihen on itse herättävä. Varhaisimmat herätysliikkeet olivat Englannissa syntynyt puritanismi ja Saksassa syntynyt pietismi. Molemmille herätysliikkeille helvetin vaara oli todellinen, ja pelkästään nimellisellä kristityllä oli vaarana joutua helvetin lieskoihin, ellei hän tehnyt heti parannusta. Herätyssaarnaajat kuvailivat yksityiskohtaisesti helvetin kauhuja kuulijakunnalle ja kehottivat tottelemaan Jumalan säännöksiä eikä etsimään lievennyksiä niihin. Helvetti
Augustinus hyökkäsi apokatastasis-oppia vastaan rajusti. Hän esitti myöhemmin yleisesti hyväksytyn opin, jonka mukaan kuoleman hetkellä syntisen tahto jäätyy paikoilleen, eikä hän voi enää parantua tai muuttua. Näiden ajatusten pohjalta Konstantinopolin toinen kirkolliskokous hylkäsi Origeneksen ajatukset harhaoppisina. Yleisin perustelu vastustaa kaikkien pelastumista oli käytännöllinen: mikäli ikuinen helvetti poistuisi, niin moraalilta putoaisi pohja ja kristinuskon harjoittaminen tulisi tarpeettomaksi. Islamin kritiikki
Warraqin mielestä Koraanissa alati aiheena oleva helvetin kauhujen kuvaaminen viittaa siihen, että islam perustuu suureksi osaksi pelotteluun. Warraq pitää myös predestinaatiota (oppi, jonka mukaan pelastetut ja helvettiin joutuvat on etukäteen valittu) epäsopivana moraalisen vastuun kannalta. Predestinaatio tarkoittaa käytännössä sitä, että syyttömiä tuomitaan helvettiin. Warraq kysyy myös, millainen on sellaisen jumalan mieli, joka luo olentoja, joita hän käskee palvomaan itseään viisi kertaa päivässä. Kannibalismi
Taiteessa helvetti on usein kuvattu suuna, joka syö ihmisiä. Kristittyjen ehtoollisessa tapahtuu symbolista ihmissyöntiä. Katolisen dogmin mukaan leipä ja viini muuttuvat oikeaksi Kristuksen vereksi ja lihaksi ehtoollisessa. Helvetti
Hindulaisuudessa keskeisiä käsitteitä ovat sielunvaellus ja karma. Kuolemassa sielu eli atman purkautuu, mutta karma jää olemaan. Kaikkeudella ja historialla ei ole alkua eikä loppua, vaan sielu on ikuisessa kierrossa. Karma johtaa jälleensyntymiseen, jossa voimat pyrkivät tasapainoon. Mikäli ihminen on kerännyt viimeisimmässä elämässä paljon hyviä tekoja, hän pääsee väliaikaisesti paratiisimaiseen tilaan, mutta lopulta hän joutuu syntymään uudelleen ja palaamaan takaisin kiertoon. Tästä sielunvaelluksesta pystyy vapautumaan purkamalla karman ja saavuttamalla brahman-nirvanan. Helvetti
Katolisen kristinuskon kaudella taivaaseen tai helvettiin päästiin kiirastulen myötä ja myöhemmin luterilaisuudessa suoraan jompaankumpaan. Suomalaiset, omaperäiset herätysliikkeet syntyivät 1700–1800-luvuilla. Ne saarnasivat eurooppalaisten esikuviensa tavoin Jumalan johdatusta tai Saatanan eksytystä. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon sisältä kasvoi 1900-luvulla uusia herätysliikkeitä – niin sanottu viides herätysliike – jotka nousivat kirkon vapaamielistä helvettikäsitystä vastaan. Helvetti
Mesopotamialainen "Gilgameš"-eepos kertoo, miten päähenkilö Gilgamešin kuollut ystävä Enkidu palaa manalan varjoelämästä. Gilgameš vierailee maanalaisessa maailmassa, joka sijaitsee Mašu-vuoren juurella ja jonne aurinko laskeutuu öisin. Mesopotamialaisissa tarustoissa maanalainen maailma ei ollut ensisijaisesti rangaistuksen ja kärsimyksen olotila. Toisaalta kertomuksissa oli helvettiin viittaavia piirteitä, jotka kehittyivät ajan myötä muissa kulttuureissa. Helvetti
Muinaispersialainen zarathustralaisuus perustuu kaksijakoiseen todellisuuskäsitykseen, jossa hyvä ja paha taistelevat keskenään. Pahuuden henkilöitymä Ahriman eli "Angra Mainju" juonittelee jatkuvasti hyvyyden henkilöitymää Ahura Mazdaa eli "Ormuzdia" vastaan. Kumpikin voima vaikuttaa historiassa maailmanloppuun asti. Ihminen valitsee, kumman puolelle hän asettuu. Lopulta viimeisinä päivinä hyvä voittaa, mutta sitä ennen ihmiset elävät hyvän ja pahan sekoittumisen aikaa. Helvetti (Wiiralt)
Helvetti on virolaisen taiteilijan Eduard Wiiraltin etsaus vuodelta 1932. Helvetti
Palestiinan alue kuului hellenistisen kulttuurin vaikutuspiiriin. Vuosien 200 eaa. – 200 jaa. välillä juutalaiseen kirjallisuuteen ilmestyi runsaasti vaikutteita idästä ja lännestä. Nämä kirjat jäivät pääsääntöisesti pois Tanakin kokoelmasta, eli ne ovat apokryfisia kirjoja. Lännestä saatiin kreikkalainen näkemys sielun kuolemattomuudesta. Vastaavasti idästä saatiin zarathustralaisuuden näkemys hyvän ja pahan välisestä taistelusta. Sielun ja ruumiin erottaminen toisistaan oli vallankumouksellista juutalaisessa uskonnossa. Tunnetuin hellenistinen juutalaisfilosofi oli Filon Aleksandrialainen, joka pyrki yhdistämään Platonin ajattelua ja Tanakin oppeja. Juutalaisen historioitsijan Josefuksen mukaan essealaiset – jotka todennäköisesti kirjoittivat Kuolleenmeren kääröt – uskoivat sielun olevan kuolematon ja pahojen sielujen kärsivän ikuisista rangaistuksissa tuonpuoleisessa. Helvetti
Platonin ajatus sielun kuolemattomuudesta jäi elämään. Myöhemmin kristityt omaksuivat monet Platonin ajatukset lukuun ottamatta oppia sielunvaelluksesta. Platonin näkemyksen mukaan maailmanrakentaja eli demiurgi loi sielun kuolemattomuuden. Tämä ajatus siirtyi myöhemmin filosofis-uskonnolliseen gnostilaisuuteen, mutta vastaavasti valtavirran kristityt tuomitsivat ajatuksen demiurgista alempana luojajumalana harhaoppisena. Helvetti
Muinaisen Egyptin mytologiassa kuolleiden maan hallitsija oli kuollut, ylösnoussut ja jumalaksi muuttunut Osiris. Elävien jumala Ra liikkuu kohti kuolemaa ja kuolleiden jumala Osiris kohti elämää. Ra samastetaan aurinkoon ja Osiris vastaavasti maan alle. Helvetti
Kristinuskon levittäminen oli myös helvettiopin levittämistä. Ensiksi ei-kristityille kerrottiin huono sanoma, jonka mukaan kaikki ihmiset ovat synnin vallassa ja matkalla kadotukseen. Tämän jälkeen kerrottiin hyvä sanoma, jossa Kristuksen puoleen kääntyvät vapautuvat synneistä ja helvetin otteesta. Kristittyjen mukaan mielenmuutos on tehtävä tämän elämän aikana, sillä tuonpuoleisessa se ei ole enää mahdollista. Ei-kristitylle kuulijakunnalle käsite synti ei ollut uutta, mutta ikuinen tuonpuoleinen kauhu oli. Helvetti
Varsinainen helvetti on gehenna. Alun perin nimellä tarkoitettiin Ge-Hinnomin laaksoa Jerusalemin lounaispuolella. Israelin kuningaskunnan aikana siellä harjoitettiin palvontamenoja, joihin kuului lasten polttaminen uhreina Moolok-jumalalle. Hellenistisellä ajalla nimi miellettiin syntisten rangaistuspaikaksi. Kreikkalaisen Tartaroksen tapaan se oli syvä kuilu. Profeetta Jesajan mainitsema sammumaton tuli muuttui kansan mielessä polttavaksi kidutustavaksi. Perinne alkoi puhua tulisesta järvestä tai jopa merestä. Suljetut ovet (näytelmä)
Sartren näytelmä kuvaa kolmen vastikään kuolleen ihmisen kohtaamista pienessä huoneessa, jossa he joutuvat viettämään ikuisuuden. Teoksen on oletettu sijoittuvan helvettiin. Kiduttavaksi tätä paikkaa eivät tee tulikivet, vaan toiset ihmiset ja teoksen tunnettu sitaatti kuuluukin "helvetti on toiset ihmiset" (l'enfer, c'est les autres). Sartren näytelmä sai ilmestyttyään kriitikoilta ylistävät arvostelut ja siitä on tehty myöhemmin useita erilaisia elokuvaversioita. Näytelmän on suomentanut dramaturgi ja ohjaaja Marja Rankkala. Helvetinjärven kansallispuisto
Helvetinjärven kansallispuisto on Pirkanmaalla Ruoveden kunnassa sijaitseva vuonna 1982 perustettu, 49,8 neliökilometrin laajuinen kansallispuisto, jonka hoidosta vastaa Metsähallitus. Helvetinjärveä luonnehtivat miljoonia vuosia vanhat rotkolaaksot, jotka luovat pirkanmaalaiseen ikimetsään jylhän ja vaihtelevan luonteen. Alueen useista rotkoista tunnetuin on varsinaisen Helvetinjärven kaakkoiskulmassa sijaitseva Helvetinkolu, joka on ollut tunnettu matkailunähtävyys jo 1800-luvulla. Jahannam
Islamissa Helvetti ja Paratiisi liittyvät historian viimeisten päivien tapahtumiin. Koraanin toistuvina teemoina on usko tuomiopäivään ja tuonpuoleisessa tapahtuvaan rangaistukseen tai palkitsemiseen. Koraanissa korostetaan yhteisöllistä vastuuta vähäosaisista sekä uskonnollisia velvoitteita. Vastaavasti raskain synti on usko monijumalaisuuteen. Ylösnousemus koskee sekä sielua että ruumista. Tuomiopäivän tapahtumat ovat saaneet vaikutteita Lähi-idän vanhasta perinteestä. Helvetti kristinuskossa
Kristinuskon ylösnousemus ja viimeinen tuomio tulevat tapahtumaan historian päättyessä, joten sielujen täytyy odottaa sitä jossain. Syntyi käsite sielujen varastopaikasta, jota jotkut nimittivät Abrahamin helmaksi ja vielä useammat Haadekseksi. Välitilalla ei ollut suurtakaan merkitystä helvettikäsitykselle. Useimpien mukaan sielu on samassa helvetissä, jossa ensimmäisessä ollaan ilman ruumista ja toisessa ruumiin kanssa. Tosin ruumiin saamisen arveltiin lisäävän helvetin tuskaa. Helvetti
Filosofi Tuomas Akvinolainen kuvasi hyvin yksityiskohtaisesti helvetin kauhuja. Kadotetut joutuvat liikkumattomaan maanalaiseen helvettiin ruumiillisessa muodossa. Syntiset eivät pysty vuodattamaan kyyneleitä, joten he itkevät mielensä sisällä. Kadotettuja rangaistaan äärimmäisellä kylmällä ja kuumalla. Syntiset eivät saa mukaansa edes hyviä muistoja tuottamaan heille iloa, vaan Jumalan rangaistukset ovat koko ajan mielessä. Kadotetut vihaavat Jumalan heille langettamaa oikeudenmukaista rangaistusta, mutta eivät itse Jumalaa. Helvetti
Nykyuskonnoista kristillisessä ja islamilaisessa perinteessä helvetti on paikka, jossa ihminen saa kuolemansa jälkeen pahoista teoistaan ikuisen rangaistuksen. Juutalaisuudella ei ole selkeää helvettikäsitettä eikä tuonpuoleista. Hindulaisuuden ja buddhalaisuuden käsitys väliaikaisesta helvetistä liittyy ihmisen puhdistamiseen jälleensyntymistä varten. Taolaisuudessa, kungfutselaisuudessa ja šintolaisuudessa ei ole helvettiä, mutta se esiintyy perinteisessä kiinalaisessa mytologiassa. Helvetti
Suomen ortodoksisen kirkon mukaan sielu pääsee ikuiseen elämään, mikäli ihminen on rakastanut maan päällä Jumalan Sanaa ja Kirkkoa. Helvettiin joutuvat ne, jotka ovat tietoisesti seuranneet himojaan. Ihminen voittaa maan päällä himot Jumalan armon avulla. Mikäli ihminen lähtee iäisyyteen himoista parantumattomana, hän jää pysyvästi siihen tilaan. Helvetissä ihminen jumittuu epätoivoiseen tilaan, jossa himoista ei voi vapautua eikä niitä voi tyydyttää. Syntinen ihminen voi vielä pelastua Jumalan armosta, mikäli hän ei ole luopunut Kristuksesta. Saatana
Muutamat varhaiskristilliset kirkkoisät kuten Origenes ja Gregorios Nyssalainen uskoivat, ettei helvetin tuli ole ikuinen, vaan että lopulta, joskin hyvin pitkän ajan kuluttua kaikki sinne joutuneet ihmiset ja jopa Saatana katuvat tekojaan ja tekevät parannuksen, jolloin heidätkin pelastetaan. Tätä käsitystä kuitenkin muun muassa Augustinus vastusti mitä ankarimmin, sillä Ilmestyskirjan mukaan helvetin rangaistukset kestävät ikuisesti. Konstantino­polin toisessa kirkollis­kokouksessa vuonna 553 Augustinuksen käsitys vahvistettiinkin kirkon viralliseksi opiksi. Elämä on helvettiä
Elämä on helvettiä (engl. "Life in Hell") on Simpsonien luojan Matt Groeningin vuonna 1977 aloittama sarjakuva, jossa seikkailee ihmisen kaltaisia kaneja ja homoseksuaalinen pariskunta. Piirrokset eivät käsittele ainoastaan hauskanpitoa ja naureskelua, vaan myös ulkopuolisuutta, itseinhoa ja väistämättömän tuhon pelkoa. Sarjakuvan hahmot yleensä näkyvät taustalla tai puhumattomina hahmoina Matt Groeningin sarjoissa (esim. Bongo on lemmikkipuodin mikroaaltouunissa Futuraman jaksossa "Joulutarina".) Bleach (manga)
Helvetistä ei vielä tiedetä juuri mitään. Helvetin portit ilmestyvät, kun shinigami tuhoaa hollow'n, joka on eläessään suorittanut pahoja tekoja, esimerkiksi murhannut ihmisiä ennen muuttumistaan hollow'ksi. Porttien avauduttua hollow joutuu sinne, portti sulkeutuu ja katoaa. Helvetistä aletaan ottaa selvää elokuvassa Bleach: Hell Chapter Helvetti kristinuskossa
Italialaisen Dante Alighierin kolmiosainen runoteos "Jumalainen näytelmä" ("Divina commedia") 1300-luvulta kertoo kirjoittajansa matkasta helvetin ja kiirastulen kautta paratiisiin. Ensimmäinen osa "Inferno" syventyy helvettiin ja on näistä kirjoista kuuluisin. Helvetti kuvataan siinä eräänlaisen ohuehkon kannen peittämäksi maanalaiseksi kuiluksi, joka ulottuu maapallon keskipisteeseen saakka ja joka on jakautunut useampaan sisäkkäiseen piiriin. Varsinaisen helvetin piirejä on yhdeksän, joista kolme jakautuu useampaan osastoon. Lisäksi helvetillä on esikartano. Helvetin piireissä ja osastoissa sielut kärsivät syntinsä mukaisesta rangaistuksesta. Dante uskoi helvetin, kiirastulen ja taivaan olemassaoloon, mutta ei kuvitellut niiden olevan juuri hänen kuvaamiensa paikkojen näköisiä. Helvetti kristinuskossa
Helvetti antoi myös kristinuskon marttyyreille voimaa ja lohdutusta kestää kidutukset, sillä vainoajia tultaisiin rankaisemaan teoistaan tuonpuoleisessa. Kolmannen vuosisadan kirkkoisien Irenaeuksen ja Tertullianuksen mukaan helvetissä tullaan rankaisemaan ruumiillisesti tulella polttamalla. Kuitenkaan tuli ei kuluta kohdettaan vaan polttaa ihmistä ikuisesti, joten se on moninkertaisesti kauheampaa. Myös rangaistuksella on aste-eroja riippuen ihmisen maanpäällisistä synneistä. Jehovan todistajien raamatuntulkinta
Jehovan todistajat eivät usko helvettiin. He pitävät ajatusta ikuisesta piinasta epäraamatullisena ja järjettömänä sekä Jumalan rakkauden vastaisena. Raamatun puheen ”tuonelasta” (, ) Jehovan todistajat tulkitsevat viittaukseksi koko ihmiskunnan yhteiseen hautaan, josta ihminen voi päästä pois ylösnousemuksessa. Uuden testamentin viittaukset ”Gehennaan” (jotka perinteisesti on tulkittu viittauksiksi helvettiin) ovat Jehovan todistajien mielestä viittauksia siihen täydelliseen tuhoon, jolla Jumala rankaisee pahantekijöitä. Jehovan todistajat opettavat siis annihilationismina tunnettua opetusta, jonka mukaan pahat ihmiset raukeavat tyhjiin eli lakkaavat olemasta. Tämä ikuinen kuolema on synnin rangaistus. Helvetti
Mayojen käsityksen mukaan sielu matkaa kuoleman jälkeen maanalaiseen maailmaan, Xibalbaan. Ihminen kohtaa siellä koettelemuksia, voittaa kuoleman ja uudelleensyntyy. Mayojen Popol Vuh -eepoksessa esiintyvää Xibalbaa hallitsevat tautien ja kuoleman jumalat. Helvetti
Vanhan testamentin hepreankielinen "šeol" käännettiin kreikankielellä "Haadekseksi". Vastaavasti latinankielisessä Raamatussa, Vulgatassa, puhuttiin jo "infernuksesta". Näin jo kristittyjen raamatunkäännökset tekivät Vanhan testamentin epämääräisestä tuonpuoleisesta selkeän kuolemanjälkeisen välitilan tai helvetin. Virallisesti sielun katoaminen kuoleman jälkeen eli tyhjiinraukeaminen torjuttiin Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa vuonna 553. Näin piinahelvetti jäi ainoaksi oikeaksi tulkinnaksi tuhanneksi vuodeksi, kunnes reformaation yhteydessä otettiin esille toisenlaisiakin näkemyksiä. Helvetti
Myös ajatus kaikkien pelastumisesta teki paluuta. Kirkkoisä Origeneksen vanha – aikoinaan harhaoppisena hylätty – ajatus sai vuosien kuluessa pientä, mutta lisääntyvää kannatusta. Universalismia edustivat 1700-luvulla uudet englantilaiset ja amerikkalaiset ajattelijat, joista merkittävämmäksi nousi Charles Chauncy. Hänen mukaansa ikuinen piinahelvetti on mahdoton, koska tällöin Saatanan voitto ja Aadamin lankeemus olisivat merkittävämpiä tapahtumia kuin Kristuksen pelastus. Universalismia repivät myöhemmin sisäiset ristiriidat, ja kristillistä oppia karsittiin niin reilusti, että muut kristilliset suuntaukset katsoivat liikkeen ajautuneen kristinuskon ulkopuolelle. Toinen vastaavia ajatuksia sisältänyt unitaarinen liike syntyi 1600-luvun alussa Englannissa torjumaan kirkon kolminaisuusoppia. Useimmat universalistisesti ajattelevista eivät liittyneet näihin liikkeisiin. Jotkut katsoivat, ettei kaikkien pelastumista ollut hyvä julistaa julkisesti, vaan hengellisesti riittävän kypsän ihmisen täytyy oivaltaa tämä ajatus itse. Helvetti kristinuskossa
Myös ajatus kaikkien pelastumisesta teki paluuta. Kirkkoisä Origeneksen vanha – aikoinaan harhaoppisena hylätty – ajatus sai vuosien kuluessa pientä, mutta lisääntyvää kannatusta. Universalismin uusiksi ajattelijoiksi syntyi 1700-luvulla englantilaisia ja amerikkalaisia, joista merkittävämmäksi nousi Charles Chauncy. Hänen mukaansa ikuinen piinahelvetti on mahdoton, koska tällöin Saatanan voitto ja Aadamin lankeemus olisivat merkittävämpiä tapahtumia kuin Kristuksen pelastus. Universalismia repivät myöhemmin sisäiset ristiriidat ja kristillistä oppia karsittiin niin reilusti, että muut kristilliset suuntaukset katsoivat liikkeen ajautuneen kristinuskon ulkopuolelle. Toinen vastaavia ajatuksia sisältänyt unitaarinen liike syntyi 1600-luvun alussa Englannissa torjumaan kirkon kolminaisuusoppia. Useimmat universalistisesti ajattelevista eivät liittyneet näihin liikkeisiin. Jotkut heistä katsoivat ettei kaikkien pelastumista ole hyvä julistaa julkisesti, vaan hengellisesti riittävän kypsän ihmisen täytyy oivaltaa tämä ajatus itse. Helvetia
Helvetia on Sveitsin naisellinen henkilöitymä, jota kutsutaan myös "Sveitsin äidiksi". Helvetia kuvataan tyypillisesti kaavussa keihään ja Sveitsin vaakunaristillä varustetun kilven kera. Hahmo on tunnettu ainakin 1600-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Helvetti kristinuskossa
Danten "Jumalainen näytelmä" on Tuomas Akvinolaisen "Summa theologiaen" jälkeen keskiajan luetuin ja tutkituin kirja. Teos vaikutti kolmella tavalla lukijakuntaansa. Ensinnäkin teoksen yksityiskohtaisuus ja runous saivat lukijakunnan vakuuttumaan sen kirjoittajan jumalallisesta innoituksesta. Toiseksi teoksen kuvaukset vaikuttivat myöhempiin taiteilijoiden, jotka maalailivat tai kirjoittivat helvetistä. Kolmanneksi teoksen täydellisyys kääntyi itse uskoa vastaan. Danten teos tunnustettiin kuvitteelliseksi, mikä sai monet epäilemään muitakin vanhoja helvettikuvauksia. Perkele
Myös arkelogi ja emeritusprofessori Unto Salon mukaan perkele-sanue viittaa itämerensuomalaisissa kielissä nimenomaan "helvettiin" ja jopa myöhempään kristilliseen "sielunvihollisen" käsitteeseen. Helvetti
Helvetti antoi myös kristinuskon marttyyreille voimaa ja lohdutusta kestää kidutukset, sillä vainoajia tultaisiin rankaisemaan teoistaan tuonpuoleisessa. Kolmannen vuosisadan kirkkoisien Irenaeuksen ja Tertullianuksen mukaan helvetissä tullaan rankaisemaan ruumiillisesti tulella polttamalla. Kuitenkaan tuli ei kuluta kohdettaan vaan polttaa ihmistä ikuisesti, joten se on moninkertaisesti kauheampaa. Rangaistuksella on myös aste-eroja riippuen ihmisen maanpäällisistä synneistä. Helvetti
Kungfutselaisuus perustuu Kongfuzin opetuksiin ja sanoihin. Hänen mukaansa taivas ja maa olisivat sopusoinnussa, jos kaikki tottelisivat ylempiään, ja nämä kohtelisivat oikeudenmukaisesti alempiaan. Kongfuzi ei kertonut mitään tuonpuoleisesta. Kungfutselaisuuden mukaan tietoisuus päättyy kuolemaan. Ihmisen on kuitenkin jatkettava esi-isiensä kunnioitusta tätä varten perustetulla alttarilla joko kotona tai temppelissä. Henkimaailma
Henkimaailma on eri uskomuksissa usein jaettu tasoihin. Kristinuskossa henkimaailmaan kuuluvat helvetti sekä taivas, joka Raamatussa toisinaan mainitaan myös monikkomuodossa. Katolilaisuuteen kuuluu käsitys kiirastulesta, joka ymmärretään sieluntilana, jossa pelastuneen ihmisen sielu kuoleman jälkeen puhdistuu ennen taivaaseen pääsyä. Islamin uskoon kuuluu käsitys helvetistä ja seitsemästä eri taivaasta. Šamanismissa tehdään jako yliseen ja aliseen, joiden keskellä sijaitsee ihmisten maailma. Buddhalaisuuden eri haaroissa tasoja voi olla muutamasta useisiin kymmeniin. Teosofiassa henkimaailma jaetaan seitsemään eri tasoon niiden aineellisuuden mukaan. Demoni
Kristinuskossa demonit yhdistetään usein Luciferiin, joka on myöhemmin 1992 vuoden kirkkoraamatussa käännetty "Kointähti, sarastuksen pojaksi". Luciferin lisäksi demoneihin yhdistetään usein Saatana, jota lisäksi nimitetään muun muassa paholaiseksi, sielunviholliseksi ja perkeleeksi. Demonit ovat siis ikään kuin Saatanan kätyreitä. Heprealaisessa Raamatussa Saatana kuvataan enkelinä, jonka tarkoituksena on koetella ihmiskuntaa. Uudessa testamentissa Saatana taas on demoni, joka on niin Jumalan kuin ihmisenkin suurin vihollinen. Demonit koettavat siis langettaa ihmiset syntiin, sekä erottamaan ihmiset Jumalasta. Kristinuskossa demoneita ajetaan pois niin ihmisistä kuin esineistä tai paikoistakin Eksorkismin avulla. Raamatussa lopulta kuitenkin kerrotaan, että Jumala lopulta kukistaa Saatanan ja siten myös demonit kaikkoavat. Saatanan ja demonien katoamisesta ja tuhosta on kuitenkin monia eri näkemyksiä, teorioita ja oletuksia. Islamin uskossa taas uskotaan, että demoneita on niin hyviä kuin pahojakin. Näitä islamin uskon pahoja ja hyviä olentoja kutsutaan hengiksi, joita usein nimitetään jinneiksi. Kiirastuli
Dante Alighierin teos "Jumalainen näytelmä" lienee kuuluisin kaunokirjallinen kuvaus kiirastulesta. Dante kuvaa kiirastulen pengerretyksi vuoreksi. Kun syntinen on viimein puhdistunut synneistään, hän voi nousta vuoren huipulle, mistä alkaa paratiisi. Danten näkemys kiirastulesta on kuitenkin taiteilijan oma eikä sinänsä edusta kirkon virallista näkemystä. Kirkon viralliseen näkemykseen ei myöskään kuulu käsitys kirjaimellisesta, polttavasta tulesta vaan ylipäätään kärsimyksestä tai taakasta, josta sielu kiirastulen myötä vapautuu. Helvetti
Iisak Syyrialaisen mukaan Helvetti on kieltäytyminen Jumalan rakkaudesta, josta tulee polttava tuli siitä kieltäytyvälle. Hänen mukaansa Helvetti ei ole siis ortodoksisen opetuksen mukaan fyysinen paikka, vaan ennen kaikkea hengellinen tila. 23 minuuttia helvetissä
23 minuuttia helvetissä () on kalifornialaisen liikemiehen Bill Wiesen kristinuskoon nojaava, väitetysti ei-fiktiivinen teos, joka kertoo kirjoittajan kokemasta näystä, jossa hänet viedään 23 minuutiksi helvettiin. Kirjan julkaisi ensimmäisenä kristillinen kustantamo "Charisma House" vuonna 2006. Taivas (uskonto)
Paratiisi ja Helvetti ovat paikannimiä, joten ne kirjoitetaan isolla. Helvetin tuskat ja Paratiisin nautinnot kuvataan ruumiillisina. Islamilaisista teologeista useimmat kuitenkin tulkitsevat tämän kuvaannollisesti – ylin Paratiisin nautinto on Jumalan näkeminen ja pahin Helvetin tuska on jääminen ikuisesti paitsi Jumalan läheisyydestä.