Milloin HMS Queen Elizabeth tuli koeajoon?
HMS Queen Elizabeth (R08)
"HMS Queen Elizabethin" koeajot alkoivat 26. kesäkuuta 2017. Ensimmäinen vaihe oli siirtää alus altaasta Firth of Forth -estuariin. "HMS Queen Elizabeth" piti alittaa kolme siltaa, ennen kuin pääsi Skotlannin itärannikolta avomerelle. Alusta seurasi fregatit HMS Sutherland ja HMS Iron Duke. Ensimmäinen ilma-alus, joka laskeutui lentotukialukselle oli 820 Naval Air Squadronin AgustaWestland AW101 -tyyppinen helikopteri. "HMS Queen Elizabethin" koeajot jatkuivat Moray Firthiin.. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Merivoimilla on yksi aktiivipalveluksessa olevaa Invincible-luokan lentotukialus HMS "Illustrious" (R06) ja kesällä 2017 koeajoon tuli uusi HMS "Queen Elizabeth". Ilmaoperaatiot kuuluvat laivaston ilmavoimille ("Fleet Air Arm"), jolla on noin 250 lentokonetta. Merivoimien kokonaisuus ("Naval Service") muodostuu laivastosta, merijalkaväestä ("Royal Marines") ja tukilaivastosta ("Royal Fleet Auxiliary").
HMS Berwick (1775)
HMS Berwick oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1775 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. Queen Elizabeth -luokka (lentotukialus)
Puolustusministeri Des Browne julkisti alusten hankintasuunnitelman 5. heinäkuuta 2007, mikä päätti vuosia jatkuneen keskustelun liian kalliista hankinnasta ja Britannian telakkateollisuuden uudelleen järjestelystä. Sopimus allekirjoitettiin 3. heinäkuuta 2008 BAE Systems Surface Fleet Solutionsista ja VT Groupin VT Shipbuildingista muodostetun BVT Surface Fleetin kanssa. Uusi yhtiö oli ollut hallituksen ehtona sopimuksen tekemiselle. Projektin kustannuksiksi laskettiin 6,2 miljardia puntaa. HMS Royal Charles (1673)
"HMS Royal Charles" rakennettiin uudelleen Woolwichin telakalla , vaikka alun perin oli 16. maaliskuuta 1691 tilattu ainoastaan korjaus. Rakennustöistä vastasi Joseph Lawrence. Alus nimettiin 27. tammikuuta 1693 "HMS Queeniksi" ja se laskettiin vesille tammikuussa mahdollisesti kastepäivänä. HMS Ameer
"HMS Ameerin" 804 laivueen Hellcatit toimi 21. tammikuuta 1945 tulenjohtajina, kun taistelulaiva "HMS Queen Elizabeth" antoi tulitukea Ramree saaren pohjoisrannan maihinnousussa operaatio Matadorissa. Alus tuki 26. tammikuuta 500 merijalkaväen sotilaan maihinnousua Cheduban saarelle operaatio Sankeyssä, jolloin aluksen koneet tekivät 80 tulenjohto-, rynnäköinti-, tiedustelu- sekä torjuntalentoa. Ennen paluutaan Trincomaleehen alus suojasi Ramreeta tulittavia aluksia. "HMS Ameerilla" palvellut Hellcat ampui 1. maaliskuuta alas japanilaisen Dinah-pommikoneen sekä kaksi Oscar-hävittäjää. HMS Queen (1769)
William Batelyn suunnittelema alus tilattiin 19. lokakuuta 1761 Woolwichin telakalta, jossa sen vastaavana mestarina oli Joseph Harris heinäkuuhun 1767 ja sen jälkeen William Gray. Amiraliteetti vahvisti aluksen nimen 5. marraskuuta. Sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1762, ja se laskettiin vesille 18. syyskuuta 1769. Alus valmistui 20. heinäkuuta 1770, jolloin sen kustannukset olivat 45 660 puntaa 15 shillinkiä ja 5 pennyä. Lisäksi varustaminen Plymouthiin siirtoa varten maksoi vielä 963 puntaa. HMS Searcher (D40)
"HMS Searcher" oli maaliskuussa 1943 Portlandissa valmistajan koeajoissa, mistä se siirrettiin huhtikuussa Tacomaan. Alus otettiin 7. huhtikuuta 1943 valmistajan telakalla Tacomassa Kuninkaallisen laivaston palvelukseen nimellä "HMS Searcher". Se valmistui seuraavana päivänä, jonka jälkeen alus valmistautui merikokeisiin. Alus siirtyi 28. huhtikuuta Puget Soundiin hyväksyntätesteihin. Sille asennettiin seuraavana päivänä magneettisuuden poistaja ja sitä seuraavana päivänä koeajot alkoivat. HMS Bluebell (M80)
Aluksen valmistajan koeajot alkoivat heinäkuussa 1940 ja se luovutettiin 19. heinäkuuta laivastolle vastaanottotesteihin, joiden päätyttyä alus aloitti koulutuksen operatiivisiin tehtäviin. Joulukuussa koulutuksen ja varustamisen päätyttyä alus siirrettiin saattuetehtäviin Atlantille. HMAS Sydney (R17)
"Sydney" lähti maaliskuussa 1953 Sydneystä Englantiin Suezin kautta mukanaan hallituksen ja asevoimien edustajia, jotka osallistuivat Elisabet II:n kruunajaisiin. Alus oli mukana Spitheadissä pidetyssä laivastokatselmuksessa. Paluumatkalla alus vieraili Yhdysvalloissa Baltimoressa 2. heinäkuuta, Pearl Harborissa 26. heinäkuuta ja Uudessa-Seelannissa elokuussa. Hr. Ms. Bruinvis (S810)
Alus oli koeajoissa 4. maaliskuuta - 25. lokakuuta 1993, joiden aikana se vieraili kahdesti sekä Faslanessa Skotlannissa että Norjassa. Alus otettiin palvelukseen 5. heinäkuuta 1994. NMS Elisabeta
Alus oli vanhanaikainen tykkien sijaitessa kyljillä eli se ei kyennyt tulittamaan keulan eikä perän suuntaan ja alus oli lisäksi parkkitakiloitu kolmine mastoineen. Sen köli laskettiin 17 toukokuuta 1887 Elswickin telakalla telakkanumerolla 517 ja alus laskettiin vesille 29. joulukuuta. Alus oli alustavissa koeajoissa huhtikuussa 1888 ja se oli varsinaisissa koeajoissa 2.-14. syyskuuta 1888, jolloin sen keskinopeudeksi saatiin 18,053 solmua ja maksiminopeudeksi 19,049 solmua aluksen uppouman ollessa 1263 tonnia ja käytettäessä Newcastlen korkealuokkaista kivihiiltä. Ne pidettiin Tynen jokisuussa, joka oli riittävän rauhallinen koeajojen suorittamiseksi. HMS Howe (32)
"HMS Howe" palasi Englantiin tammikuussa 1946 ja siirrettiin samalla Kotilaivastoon, missä se vapautti "HMS Queen Elizabethin" lippulaivan tehtävistä. Alus siirrettiin Koulutusviirikköön, jossa alus palveli toukokuussa 1948 alkaneeseen huoltoon saakka. Huollon alkamista siirrettiin huhtikuulle 1949, missä vaiheessa alus siirrettiin reserviin 21. huhtikuuta. "HMS Howea" ei koskaan enää siirretty palveluskäyttöön. Alus laitettiin poistolistalle huhtikuussa 1957 ja se myytiin romutettavaksi T W Ward Ltd:lle 2. kesäkuuta 1958 ja hinattiin Inverkeithingiin romutettavaksi. Perille romuttamoon "Howe" saapui 4. kesäkuuta. HMS Victorious (R38)
Kotilaivaston komentaja vara-amiraali John Tovey sai 22. toukokuuta 1941 tiedon Laivaston ilmavoimien 771. laivueen Maryland Mk.I -pommikoneen tiedusteluraportista, jonka mukaan Saksan laivaston taistelulaiva "Bismarck" ja risteilijä "Prinz Eugen" olivat lähteneet Norjan Bergenistä Atlantille. Tovey siirsi lippunsa taistelulaiva "HMS King George V:lle" ja lähti Kotilaivastosta kootun osaston kanssa merelle etsimään saksalaista laivasto-osastoa. Osastoon kuuluivat taistelulaivan lisäksi "HMS Repulse", 2. risteilijälaivueen "HMS Galatea", "HMS Aurora", "HMS Kenya" ja "HMS Hermione" ja seitsemän hävittäjää. Siihen liitettiin vielä "HMS Victorious", jonka kannella oli Gibraltarille vietävien Hawker Hurricanien lisäksi yhdeksän 825 laivueen Fairey Swordfish -torpedokonetta (ensimmäiset tutkalla varustetut laivaston lentokoneet) ja kuusi 802 laivueen Fairey Fulmar -hävittäjää. Aluksen miehistö oli ollut koulutuksessa vasta viikon aluksen käyttöönoton jälkeen, ja vasta muutaman päivän aluksella toimineet lentokonemiehistöt eivät olleet harjoitelleet toimintaa laivueena. HMS Royal Sovereign (1857)
Alus otettiin 7. heinäkuuta 1864 palvelukseen Portsmouthissa ensimmäisenä päällikkönään Sherard Osborn ja se sijoitettiin Kanaalin laivastoon. Aluksella testattiin tornien toimivuutta. Se poistettiin palveluksesta lokakuussa 1866 ja alus sijoitettiin reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen heinäkuussa 1867 laivastokatselmukseen. Tämän jälkeen alus oli laivaston tykistökoulutuskeskuksessa "HMS Excellent" koululaivana vuoteen 1873, jolloin "HMS Glatton" korvasi sen. Alus siirrettiin reserviin ja se myytiin toukokuussa 1885 romutettavaksi. RMS Queen Mary
Laiva nimettiin kuningas Yrjö V puolison kuningatar Maryn mukaan. Laivan tuleva nimi haluttiin pitää mahdollisimman pitkään salassa, ja vesillelaskuun saakka laiva tunnettiin yksinkertaisesti nimellä "Cunardin runko nro. 534". Tarinan mukaan Cunard suunnitteli laivan nimeksi annettavan "Victoria" koska perinteisesti yhtiön laivojen nimet päättyivät "-ia"-päätteeseen. Kun yhtiön edustajat pyysivät Yrjö V lupaa nimetäkseen laivan Ison-Britannian "suurimman kuningattaren" mukaan, vihjasi kuninkaan vaimo oman nimensä käyttämisestä. Tarinan mukaan delegaatiolla ei ollut muuta vaihtoehto kuin ilmoittaa, että laivan nro. 534 nimeksi tultaisiin antamaan RMS "Queen Mary". Yrityksen edustajat kuitenkin kiistivät tämän tarinan, ja sen todenmukaisuus voidaan kyseenalaistaa, koska perinteisesti hallitsijoiden nimiä on annettu vain Kuninkaallisen laivaston taistelulaivoille. On todennäköisempää, että nimeen "Queen Mary" päädyttiin kompromissina. Cunard oli nimittäin hieman aiemmin sulautunut White Star Line -varustamoon, jonka laivat perinteisesti oli nimetty "-ic"-päätteisiksi.
Laivan rakentaminen alkoi joulukuussa 1930 Skotlannissa Clyde-joen varrella sijaitsevalla John Brown & Company -yhtiön telakalla. Työt pysähtyivät joulukuussa 1931 suuren laman seurauksena. Cunard vetosi Britannian hallitukseen saadakseen lainan pystyäkseen rakentamaan laivan valmiiksi. Hallitus myönsi lainan ei vain "Queen Maryn" valmiiksi saattamiseen, vaan myös sisaraluksen rakentamiseen. Sisaralus, laiva numero 552, nimettiin myöhemmin RMS "Queen Elizabethiksi". Yksi lainan ehdoista oli, että Cunard sulautuu taloudellisissa vaikeuksissa olevaan White Star Line -varustamoon, joka tuolloin oli Cunardin pääkilpailija Britanniassa. Sulautuminen toteutettiin huhtikuussa 1934, minkä jälkeen työt "Queen Maryn" rakentamiseksi jatkuivat välittömästi, ja laiva laskettiin vesille 26. syyskuuta 1934. HMS Queen Elizabeth (1913)
Vuonna 1941 modernisoinnin valmistuttua "HMS Queen Elizabeth" liitettiin 2. Taistelulaivaviirikköön Kotilaivastossa ja toukokuussa se palasi Välimeren laivastoon suojelemaan saattueita (Operaatio Tiikeri). Välimeren laivastossa se liitettiin 1. Taistelulaivaviirikköön Välimeren laivaston lippulaivaksi. 8. toukokuuta se sai viime hetkellä väistettyä torpedon. Aleksandriaa tukikohtana käyttäen se osallistui Kreetan evakuointiin ja Maltan saattueiden suojaamiseen. HMS Royal Charles (1673)
Aluksen päällikkönä oli 24. huhtikuuta 1678 John Rogers, joka oli tehtävässä 29. elokuuta asti. Alus oli vara-amiraali Sir John Kempthornen lippulaivana Kanaalissa. 1680-luvun alussa alus oli Portsmouthissa vartiolaivana. Se rakennettiin uudelleen Woolwichissa 1693, jona aikana se nimettiin "HMS Queeniksi". Queen Elizabeth -luokka (taistelulaiva)
Queen Elizabeth-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka, johon kuului neljä niin sanottua superdreadnoughtia. Tämän luokan alukset olivat ensimmäisiä niin kutsuttuja nopeita taistelulaivoja. Luokka oli myös ensimmäinen puhtaasti öljykäyttöinen taistelulaiva Isossa-Britanniassa. HMS Duchess (D154)
"HMS Duchess" liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon. Se palveli syyskuusta 1954 heinäkuuhun 1955 Välimeren laivastossa. Alus saattoi vuoden 1954 lopulla "HMY Britanniaa" kuningatar Elisabetin ja prinssi Philipin maailmanympärimatkan viimeisellä osuudella. Alus palasi vuonna 1956 Välimerelle Suezin kriisin aikana. Se palveli tämän jälkeen Käukoidän laivaston strategisena reservinä. "HMS Duchess" päätettiin vuonna 1964 lainata Australialle, kun sen Australian laivastossa palvellut sisaralus "HMAS Voyager" oli tuhoutunut kolaroituaan lentotukialus "HMAS Melbournen" kanssa. HMAS Hawkesbury (K363)
Oltuaan viisi vuotta reservissä alus palautettiin palvelukseen 14. toukokuuta 1952 päällikkönään komentajakapteeni John P. Stevenson. Alus liitettiin 31. heinäkuuta Fremantlessa osaksi Britannian kuninkaallisen laivaston 4. taisteluosaston 1. fregattilaivueeseen, jonka johtoaluksena oli "HMAS Shoalhaven", Kolme seuraavaa kuukautta alus osallistui ydinkokeisiin Monte Bellolla. Alus valvoi suoja-aluetta ja oli yhteysaluksena Onslowin ja operaatioalueen välillä. Brittiosasto poistui alueelta 31. lokakuuta, jonka jälkeen "Hawkesbury" jatkoi luoteisrannikon valvontaa 15. tammikuuta 1953 saakka. Alus lähti Monte Bellosta Sydneyyn, jossa se oli seuraavat kuukaude huollossa ja miehistönkoulutuksessa. Syyskuussa alus oli Sydneyn ja Noumeaun välillä käydyssä Uuden Caledonian satavuotisjuhlallisuuksiin liittyvässä purjehduskilpailussa radioaluksena. HMNZS Achilles (70)
HMS Achilles (viirinumero 70) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Leander-luokan kevyt risteilijä. "HMS Achilles" tilattiin 16. helmikuuta 1931 Cammell Lairdin telakalta Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 11. kesäkuuta ja alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1932. Alus otettiin palvelukseen 10. lokakuuta 1933. HMS Queen Mary
"HMS Queen Mary" liitettiin Suureen laivastoon elokuussa 1914 ja otti osaa Helgolandin taisteluun 28. elokuuta 1914. Alus oli huollossa Doggermatalikon taistelun aikana, joten se ei osallistunut siihen. Pian taistelun jälkeen alus kuitenkin palasi palvelukseen. HMS Prince of Wales (1860)
Alus tilattiin 14. maaliskuuta 1842 Portsmouthin telakalta 110-tykkisenä 3 083 tonnin ensimmäisen luokan linjalaivana. Työt aluksella keskeytettiin 9. joulukuuta 1844. Sen köli laskettiin 10. kesäkuuta 1848. Tilaus uudistettiin uusien suunnitelmien mukaisena 3 186 tonnin 120-tykkisenä aluksena 29. kesäkuuta 1848. Tilaus uudistettiin potkuritaistelulaivana 9. huhtikuuta 1856 ja muutostyöt aloitettiin 27. lokakuuta 1856. Alus laskettiin vesille 25. tammikuuta 1860, jolloin se sijoitettiin reserviin.
Aluksen höyrykone poistettiin vuonna 1867 ja se nimettiin 3. maaliskuuta 1869 "HMS Britanniaksi", jolloin siitä tehtiin Dartmouthiin poikien koulutuskeskus. Alus muutettiin proomuksi syyskuussa 1909 ja se myytiin 13. syyskuuta 1914 Garnhamille, joka myi sen edelleen Hughes Bolckowille. Alus saapui heinäkuussa 1916 Blythiin romutettavaksi. HMS Hero (H99)
"HMS Hero" irrotettiin 24. syyskuuta rannikkolaivueesta ja se siirrettiin suojaamaan taistelulaiva "HMS Queen Elizabethia" operaatio Halberdin hämäysoperaatiossa. Alus palasi 30. syyskuuta Tobrukin kuljetuksiin. HMS Daring (D32)
Alus aloitti 18. heinäkuuta 2007 koeajojen avomeriosuuden (stage 1.1), joka päättyi neljä viikkoa myöhemmin 14. elokuuta. Luokkansa ensimmäisenä aluken piti suorittaa tyyppihyväksyntäkokeet ja erityisesti rasitustestit pääaseen kanssa. Koeajojen aikana alus saavutti suunnitellut 29 solmun nopeuden 70 sekunnissa sekä 31,5 solmun nopeuden 120 sekunnissa. Alus aloitti 30. maaliskuuta 2008 seuraavan koeajosarjan (stage 1.2), josta se palasi 2. toukokuuta. Koesarjaan kuului muun muassa tutkan ja navigointijärjestelmän testaukset, apuaseiden painevaikusten testaus, aseiden sijaintitestit sekä toimintasäteen testaus. Kolmas testivaihe alkoi 26. elokuuta ja se päättyi 22. syyskuuta (stage 1.3), jolloin testattiin viestijärjestelmät. Laivasto luovutettiin Kuninkaalliselle laivastolle joulukuussa 2008, jolloin päästiin aloittamaan miehistön koulutus aluksella. Laivasto aloittaisi sen jälkeen vastaanottotestit (stage 2) 2009. HMS Empress of India
Alus palautettiin palvelukseen seuraavana päivänä ja se siirrettiin Välimeren laivastoon. Ennen Maltalle lähtöään alus osallistui Spitheadissä kuningatar Viktorian kruunajaisten vuosipäivän kunniaksi järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus saapui elokuussa Maltalle. Elo-syyskuussa 1898 alus oli esikunta-aluksena Kreetan levottomuuksien hoitamiseksi kootussa kansainvälisessä laivasto-osastossa. Oltuaan telakalla alus palasi Maltalla palvelukseen 24. joulukuuta 1900 Välimeren laivastossa. HMS Eagle (R05)
HMS Eagle (viirinumero R09) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Audacious-luokan lentotukialus, jonka rakentaminen aloitettiin toisen maailmansodan aikana 24. lokakuuta 1942. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1946, joten se koki runsaasti uudistuksia ennen palvelukseen astumista 5. lokakuuta 1951. HMS Royal George (1827)
HMS Royal George oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1827 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. HMS Empress (1914)
HMS Empress oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1914-1919 palveluksessaollut vesilentokoneiden emälaiva, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. HMS Valiant (1914)
HMS "Valiant" oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan taistelulaiva. Se laskettiin vesille vuonna 1914 ja se otti osaa kumpaankin maailmansotaan. Alus myytiin romutettavaksi 19. maaliskuuta 1948. Admiral-luokka (taisteluristeilijä)
Amiraliteetti kutsui suunnittelijat marraskuussa 1916 tekemään ehdotusta uudeksi kokeelliseksi taistelulaivaluokaksi. Suunnitelmien piti perustua pienimpään mahdolliseen uppoumaan ja siinä tuli ottaa huomioon viimeisin tietämys vedenalaisesta suojauksesta. Suunnittelunpohjaksi tuli ottaa Queen Elizabeth -luokan taistelulaivat. Kun suunnitelmat esitettiin laivastonkomentajalle amiraali John Jellicoelle, hän esitti suunnitelmien muuttamista 30 solmun taisteluristeilijäksi. Hr. Ms. Walrus (S801)
Alus laskettiin uudelleen vesille 13. syyskuuta 1989 ja sen koeajot alkoivat 12. syyskuuta 1990. Koeajojen piti alkuperäisen suunnitelman mukaan alkaa huhtikuussa 1987 eli valmistumisviive oli lähes kolme ja puoli vuotta. Alus teki 24.-27. marraskuuta laivastovierailun Norjaan ja 18.-21. toukokuuta 1991 Faslaneen. Alus teki uuden laivastovierailun Norjaan 31. toukokuuta - 4. kesäkuuta 1991 ja se otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1992. Operaatio Hurrikaani (ydinkoe)
Operaatio Hurrikaani () oli ensimmäinen Britannian tekemä ydinkoe. Se tapahtui Australian Montebellossa 3. lokakuuta 1952. Kokeen tyyppi oli muista edellisistä ehkä hieman poikkeava. Siinä plutonium-pohjainen ydinlataus räjäytettiin laivaston aluksen sisällä. Kohteena oli fregatti HMS Plym. Tämän atomipommin kehitysprojektin pääsuunnittelija oli William G. Penney. HMAS Nizam
Oltuaan Greenockissa koeajoissa "HMAS Nizam" saapui 23. tammikuuta 1941 Scapa Flow’hun, jossa se liittyi kotilaivastoon miehistön koulutuksen ajaksi. Alus törmäsi taistelulaiva "HMS Royal Oakin" hylkyyn, jolloin sen potkurit vaurioituivat ja se joutui palaamaan John Brown and Companyn telakalle korjattavaksi. Se palasi palvelukseen 6. helmikuuta. Suojattuaan joukkojenkuljetussaattuetta alus palasi Scapa Flow’hun 16. helmikuuta ollen koulutuksessa aina 7. maaliskuuta saakka, jolloin se palasi valmistajan telakalle havaittujen vikojen korjaamiseksi. Alus lähti 21. maaliskuuta Clydestä suojaten joukkojenkuljetussaattueen Gibraltarille, jossa se jatkoi kouluttautumista yhdessä Force H:ssa. "Nizam" lähti 31. maaliskuuta Gibraltarilta suojatakseen "Highland Monarchin" Freetownin ja St. Helenan kautta Simonstowniin, jonne ne saapuivat 17. huhtikuuta. "Nizam" jatkoi "HMAS Napierin" kanssa matkaansa Durbanin, Mombasan, Adenin ja Suezin kautta liittyäkseen Välimeren laivaston 7. hävittäjälaivueeseen. Punaisellamerellä alus raivasi miinoja Australiasta joukkoja Lähi-itään kuljettaneiden "RMS Queen Maryn" ja "RMS Queen Elizabethin" reitiltä. HMS Quadrant
"HMS Quadrant" lähti joulukuussa 1942 koeajojen loppuunsaattamiseksi ja aluksen varustamiseksi Scapa Flow’hun, missä se aloitti kouluttautumisen osana Kotilaivastoa. Alus saattoi 18. joulukuuta "HMS Musketeerin" ja "HMS Raiderin" kanssa taistelulaiva "HMS King George V:ttä" ja risteilijä "HMS Berwickiä" niiden suojatessa Jäämeren saattuetta JW51A. HMS Arbiter
"HMS Arbiter" läpäistyä vastaanottokokeet alus lähti 9. tammikuuta 1944 Esquimaltiin Kanadaan, missä sen varustus muutettiin Kuninkaallisen laivaston mukaisiksi. Helmikuussa aluksella tehtiin lisää kokeita sekä tarvittavia muutostöitä. HMAS Canberra (D33)
"HMAS Canberra" laskettiin vesille 31. toukokuuta 1927, jolloin sen kummina toimi prinsessa Mary. Alus otettiin palveluskäyttöön 9. heinäkuuta 1928 ensimmäisenä päällikkönään George L. Massey. HMS Enterprise (1864)
HMS Enterprise oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu puurunkoinen panssarikorvetti. Hr. Ms. Koningin Wilhelmina der Nederlanden
Alus oli 14. heinäkuuta – 2. elokuuta avomerikokeissa Pohjanmerellä ja Atlantilla. Kokeiden aikana alus ajoi 19. heinäkuuta karille Harssenssin saaren edustalla lähtiessään Den Helderistä. Onnetomuuden syynä oli höyrykoneen pettäminen. Ennen aluksen lähtöä Hollannin Itä-Intiaan kuningatar Wilhelmina ja kuningataräiti vierailivat aluksella 12. syyskuuta 1894. HMS Queen Elizabeth (1913)
Vuonna 1930 asennettiin HACS MkI mastoon ja poistettiin torpedoputket. Kaksi kahdeksanputkista 2 paunaista Mk VI ilmatorjuntatykkiä ja kaksi neliputkista puolentuuman ilmatorjuntakonekivääriä kansirakenteiden takaosaan asennettiin 1936. Elokuussa 1937 alus siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Modernisoinnin yhteydessä kansirakenteet poistettiin, asennettiin uudet Parsons-moottorit ja panssarointia lisättiin. Pääaseistuksen elevaatiota lisättiin 15 asteesta aina 30:een ja kaikki kuuden tuuman apuaseet korvattiin kahdellakymmenellä 4,5 tuuman QF Mk I tai Mk III kaksiputkista BD Mk II -torneissa. Uudet apuaseet olivat myös ilmatorjuntaan sopivia (elevaatio 80 astetta) ja niiden kantama oli 41 000 jalkaa. HMAS Ovens
Aluksen koeajot saatiin päätökseen toukokuussa 1969 ja alus siirrettiin Sydneyyn, jonne se saapui 17. lokakuuta. Alus osallistui huhtikuussa 1970 kapteeni Cookin Australian maihinnousun 200-vuotisjuhlallisuuksiin, minkä jälkeen se osallistui kansainvälisiin merisotaharjoituksiin Thaimaan, Uuden-Seelannin ja Singaporen laivastojen kanssa. Tammikuussa 1972 aluksesta tuli ensimmäinen Australian laivaston sukellusvene Singaporeen sijoitetuissa ANZUK-joukoissa. Alus palasi Australiaan kesäkuussa. HMS Royal Adelaide
HMS Royal Adelaide oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1825 vesillelaskettu Princess Charlotte -luokan 104-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. Queen Elizabeth -luokka (taistelulaiva)
Alkuperäisen vuoden 1912 laivastosuunnitelman mukaan piti rakentaa kolme taistelulaivaa ja taisteluristeilijä, joka olisi ollut paranneltu versio Tiger-luokan taisteluristeilijöistä (nimi "Leopard"?). Kuitenkin taistelulaivojen nopeuden noustessa 25 solmuun todettiin, että taisteluristeilijälle ei ollut enää tarvetta ja suunnitelma muutettiin neljän taistelulaivan hankinnaksi. Myöhemmin Malaijin valtio tarjoutui maksamaan taistelulaivan ja luokkaan päätettiin lisätä vielä yksi alus. HMS Elizabeth (1769)
Alus tilattiin 6. marraskuuta 1765 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Thomas Bucknall. Sen köli laskettiin 6. toukokuuta 1766 ja alus laskettiin vesille 17. lokakuuta 1769. Se valmistui 17. joulukuuta 1770, jolloin aluksen valmistuskustannukset olivat 27 996 puntaa viisi shillinkiä ja yhdeksän pennyä. Varustaminen maksoi lisäksi 7 648 puntaa ja yhden shillingin. HMS King Edward VII
Alus tilattiin Devoonportin telakalta osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 8. maaliskuuta 1902 ja alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1903. Se valmistui helmikuussa 1905. HMS Prince Albert (1864)
HMS Prince Albert oli Britannian kuninkaallisen laivaston matalakulkuinen rannikkopanssarilaiva, joka oli laivaston ensimmäinen alusta alkaen suunniteltu tykkitorneja käyttäväksi alukseksi. Se nimettiin kuningatar Viktorian puolison mukaan, ja hallitsijan toivomuksesta alus oli aktiivipalveluksessa yhteensä 33 vuotta aina vuoteen 1899 saakka. HMS Illustrious (R06)
Alus siirrettiin vuoden 2003 puolessa välissä Rosythin telakalle, jossa aluksen hyppyri muotoiltiin uudelleen, asennettiin uudet viestijärjestelmät ja muutenkin modernisoitiin alus niin, että se voitiin nopeammin vaihtaa lentotukialuksesta helikopteritukialukseksi. Modernisointi mahdollisti aluksen pitämisen palveluksessa vuoteen 2014, jolloin ensimmäisen Queen Elizabeth -luokan lentotukialuksen pitäisi astua palvelukseen. Alus palasi palvelukseen joulukuussa 2004 Portsmouthissa. KDM Dannebrog (A540)
Alus oli koeajoissa 2. toukokuuta 1932 hallitsijaparin ollessa aluksella. Se on edelleen hallitsijan huvijahtina. HMS Test (1905)
HMS Test oli Britannian Kuninkaallisen laivaston River-luokan torpedovenehävittäjä. Cunard Line
Cunard Line alkoi kärsiä tappioita 1950-luvulla, kun Atlantin yli ryhdyttiin matkustamaan lentokoneilla. 1900-luvun lopussa yhtiön liikennettä Atlantilla hoiti lähinnä vain "Queen Elizabeth 2" (QE2). Vuonna 2004 "Queen Elizabeth 2" siirtyi risteilykäyttöön, ja Atlantin reitillä alkoi liikennöidä RMS "Queen Mary 2" (QM2). "Queen Mary 2" oli maailman suurin valtamerilaiva, kunnes vuonna 2006 valmistui "Freedom of the Seas", josta tuli vuorostaan maailman suurin valtamerilaiva. HMS Bombay Castle (1782)
HMS Bombay Castle oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1782 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. HMS Queen Mary
HMS Queen Mary oli Britannian kuninkaallisen laivaston muunnettu Lion-luokan taisteluristeilijä. Aluksen lopullinen valmistuminen Palmersin telakalla viivästyi teollisuudessa olleiden ongelmien vuoksi ja alus otettiin palveluskäyttöön syyskuussa 1913, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 1. Taisteluristeilijäviirikköön. RMS Queen Elizabeth
Sinisen nauhan vauhtikilpailu sai kuitenkin odottaa aikaa parempaa: sota kutsui. 
Toisen maailmansodan aikana laiva oli joukkojenkuljetusaluksena. Adolf Hitler tarjosi sen upottamisesta rahapalkintoa ja rautaristiä sukellusveneidensä päälliköille. Aluksen matkanopeus 30 solmua oli kuitenkin niin nopea, että Saksan laivaston sukellusveneet jäivät jälkeen. Sodan jälkeen alus kuljetti 2 230 matkustajaa ja 1 200 hengen miehistöä reitillä Southampton – New York. HMS Afridi (1907)
Aluksen koeajot aloitettiin syyskuussa 1907, jotka osoittivat potkurin vaihdon tarpeen ja lisää muutoksia jouduttiin tekemään marraskuussa. Koillisrannikon talvisäiden vuoksi koeajot jouduttiin siirtämään Mapliniin lähelle Sheernessiä, mutta tulokset eivät olleet tyydyttäviä ja alus palasi Elswickiin. Alus palasi muutosten jälkeen Sheernessiin jatkamaan koeajoja, mutta se joutui odottamaan kuukausia pääasiassa huonon sään vuoksi ja sitten lakon vuoksi. Lopulta koeajoa jatkettiin lokakuussa 1908, mutta ne jouduttiin keskeyttämään konehuoneessa ja potkurissa havaittujen ongelmien vuoksi ja alus palauttamaan Elswickiin. Koeajoja jatkettiin Maplinissa helmikuussa 1909, jolloin alus saavutti 33,25 solmun nopeuden, jonka jälkeen se lähti Elswickiin heikon sään koeajoihin. Koeajot olivat tyydyttäviä ja se otettiin palvelukseen 8. syyskuuta 1908. Alusksen hyväksyntä tapahtui 26 kuukautta myöhemmin kuin tilauksessa oli sovittu ja se olikin lopulta viimeinen Armstrongin valmistama hävittäjä. HMS Elizabeth (1769)
HMS Elizabeth oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1769 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. HMS Queen (1902)
Alus kuului 1904-1908 Välimeren laivastoon. Devonportin telakalla tehdyn huollon jälkeen alus palveli vuoteen 1912 Kotilaivastossa, mistä se siirrettiin 5. taistelulaivueeseen. Alus liittyi alkuvuodesta 1915 Dardanellien edustalle koottuun laivasto-osastoon, josta se siirrettiin toukokuussa Italian laivaston tueksi valvomaan Otranton sulkua. Sodan lopun alus oli tukikohta-aluksena Tarantossa. Se myytiin romutettavaksi 1920. HMS Valiant (1914)
Palattuaan kotisatamaan Aleksandriaan se ajoi miinaan, mutta vauriot jäivät onneksi vähäisiksi. Toukokuussa se osallistui taisteluihin Kreetan vesillä ja siihen osui kaksi lentopommia takakannelle. Vaurioiden vuoksi sen piti palata Aleksandriaan korjauksiin, jotka kestivät aina heinäkuuhun.
Vuoden 1941 lopun "HMS Valiant" operoi itäisellä Välimerellä, mutta 19. joulukuuta italialaisten sammakkomiesten asentama räjähdepanos vaurioitti sitä samoin kuin sisaralusta "HMS Queen Elizabeth"ia vakavasti Aleksandrian satamassa. Räjähdepanos aiheutti 20 metriä kertaa 10 metriä reiän aluksen pohjaan ja nosti etummaisen tornin paikoiltaan sekä täytti vedellä etummaiset osastot. Alus korjattiin tilapäisesti, jotta se kykeni purjehtimaan Dakariin telakalle toukokuussa 1942. Korjaukset saatiin tehdyksi heinäkuussa. HMS Royal George (1756)
Alus osallistui 20. marraskuuta 1759 Quiberoninlahden taisteluun. Aluksen päälliköksi tuli maaliskuussa 1760 William Bennett. Se osallistui heinäkuussa Spitheadissa pidettyyn laivastokatselmukseen. Campbell palasi elokuussa aluksen päälliköksi ja joulukuussa Bennett vastaanotti aluksen päällikkyyden. Syksyllä 1762 alus kuului Hardyn laivasto-osastoon ja se poistettiin palveluksesta 18. joulukuuta. Queen Elizabeth -luokka (lentotukialus)
Strategic Defence and Security Review 2015 vahvisti että molemmat alukset tulisivat käyttöön ja toiseen lisättäisiin valmiudet maihinnousujoukoille. Raportti myös vahvisti 128 F-35-koneen tilauksen, joista 24 olisi käytössä vuoteen 2023 mennessä. HMS Crusader (H60)
Alus määrättiin joulukuussa lentotoiminnan varmistusalukseksi lentotukialus "HMS Courageousille", missä tehtävässä alus palveli aina maaliskuun 1937 lopulle saakka. Alus siirrettiin 30. maaliskuuta huollettavaksi Portsmouthin telakalle, mistä se palasi 27. huhtikuuta. "HMS Crusader" määrättiin toukokuussa osallistumaan kuningas Yrjö VI kruunajaisten yhteydessä pidettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä. Alus otti osaa 27. toukokuuta katselmukseen yhdessä 141 muun aluksen kanssa. Katselmuksen jälkeen alus jatkoi "HMS Courageousin" lennonvarmistustehtävässä huhtikuuhun 1938 saakka, vaikka tieto siirrosta Kanadan laivastolle julkistettiin tammikuussa. HMS Courageous (50)
Aluksen muuttaminen aloitettiin Devonportin telakalla 1924 ja alus luovutettiin muutettuna laivaston käyttöön 21. helmikuuta 1928, jolloin se samalla liitettiin Välimeren laivastoon. Alus pysyi kuitenkin varusteltavana telakalla 4. maaliskuuta saakka, jolloin se purjehti neitsytmatkalle saapuen Lamlashiin 6. maaliskuuta. Lamlashista pari päivää myöhemmin alus palasi Devonportiin 9. maaliskuuta viimeisteltäväksi. Alus poistui valmiina telakalta 12. toukokuuta purjehtien Plymouthiin. HMS Queen Elizabeth (1913)
"HMS Queen Elizabethin" ollessa reservinä sitä käytettiin useaan otteeseen majoitusaluksena (kelluva hotelli) Portlandissa, Portsmouthissa ja Rosythissa ennen kuin se myytiin BISCOlle romutettavaksi 13. maaliskuuta 1948. Alus poistettiin laivaston rekisteristä 15. toukokuuta ja siirrettiin Arnott Youngin Dalmuirin telakalle purettavaksi 7. heinäkuuta ja runko paloiteltiin Troonissa. HMS Royal Albert (1854)
Aluksen suunnitelma laajennettiin 3 463 tonniin 24. maaliskuuta 1851. Alukselle määrättiin asennettavaksi "HMS Euphratekselle" valmistettu 620 nhp:n höyrykone. Suunnittelijat ja laivanrakentajat kokoontuivat 23. syyskuuta 1852, jolloin päädyttiin aluksen perän uudelleen suunnitteluun, mikä hyväksyttiin 5. toukokuuta 1853. Samalla päätettiin korvata alkuperäinen höyrykone 400 nhp:n höyrykoneella. John Penn and Sonin tarjous 500 nhp:n höyrykoneesta hyväksyttiin 9. tammikuuta 1854. Muutostyöt aloitettiin 25. lokakuuta 1852 ja alus laskettiin vesille 13. toukokuuta 1854 ja se valmistui 19. marraskuuta Portsmouthin telakalta varustettuna joukkojenkuljetusalukseksi. HMAS Warramunga
"HMAS Warramunga" määrättiin saattuepalvelukseen Queenslandin ja Uuden-Guinean välille. Sen ensimmäisenä tehtävänä oli hinata 10. helmikuuta 1943 150 merimailia Sydneystä keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneen "I21" torpedoima yhdysvaltalainen Liberty-alus "MV Starr King" satamaan. Hinauksesta vapauduttuaan alus aloitti saattuepalveluksensa. Alus liitettiin toukokuussa Korallimerellä toimineeseen Yhdysvaltain laivaston Task Force 74:ään. HMS Queen Elizabeth (R08)
Kuningatar Elisabet II kastoi "HMS Queen Elizabeth"in Rosythissä 4. heinäkuuta 2014. Laivojen kastetilaisuuksissa käytetään yleensä samppanjapulloja, mutta "HMS Queen Elizabeth" kastettiin viskillä, joka oli Bowmoren tislaamolta. HMS Hesperus
Alus palasi huhtikuussa koeajojen jälkeen palvelukseen, jolloin se liitettiin 2. saattajaryhmään. Alus suojasi ryhmän mukana saattuetta SC81. Se suojasi toukokuussa ryhmän mukana saattueita ONS97 ja SC86 menestyksekkäästi ilman tappioita. Alus liittyi 11. lokakuuta saattueeseen ONS138 yhdessä "HMS Whitehallin", "HMS Vanessan" sekä kolmen korvetin kanssa. Alus liittyi joulukuussa saattueen HX219 saattueeseen. Se hyökkäsi 26. joulukuuta yhdessä "HMS Vanessan" kanssa syvyyspommen sukellusvene U-357" kimppuun. Se upotti pintaan nousseen sukellusveneen törmäämällä, jolloin aluksen keula vaurioitui pahoin.
Se siirrettiin Liverpoolissa telakalle korjattavaksi, jolloin alukselle asennettiin myös Hedegehog-sukellusveneentorjuntaheitin. Alus aloitti maaliskuussa 1943 koeajot, joiden päätyttyä se palasi saattajaryhmäänsä. Alus upotti 23. huhtikuuta "U-191":n käyttäen uutta asettaan. 11. toukokuuta se pakotti sukellusvene "U-223":n pintaan, mutta se ei kyennyt upottamaan sitä. Alus upotti seuraavana päivänä sukellusvene "U-186":n HMS Queen Elizabeth (R08)
Alus laskettiin vesille aamulla 14. heinäkuuta 2014. Sillä tehtiin vielä valmisteluja loppuvuoteen 2015 asti. Miehistö muutti alukselle toukokuussa 2016. Kommodori Jeremy Kyd otti laivan komentoonsa 24. toukokuuta 2016. HMS Malaya
HMS "Malaya" oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan taistelulaiva. Se laskettiin vesille vuonna 1915 ja se otti osaa kumpaankin maailmansotaan. Alus myytiin romutettavaksi 12. huhtikuuta 1948. HMS Queen Elizabeth (1913)
Se oli yhdessä "HMS Valiantin" kanssa Aleksandrian satamassa Egyptissä, kun italialaiset sammakkomiehet onnistuivat miinoittamaan alukset. Kumpikin alus vajosi satama-altaaseen, mutta mataluuden ansiosta alusten kansirakenteet jäivät pinnalle, jolloin alukset näyttivät edelleen toimintakuntoisilta, vaikka makasivatkin pohjassa. Miinan räjähdyksessä sai surmansa yhdeksän merimiestä. HMS Flying Fish (J370)
Alus luovutettiin 1951 Ceylonille ja se oli samalla perustettavana olevan laivaston ensimmäinen alus "HMCyS Vijaya". Alus oli estämässä salakuljetusta sekä valvomassa laittomien siirtolaisten liikkumista. Se teki koulutuspurjehdukset Malediiveille ja Burmaan. Alus matkasi Britteinsaarille vuonna 1952 osallistuakseen kuningatar Elizabeth II:n kruunajaisten yhteydessä pidettyyn laivastokatselmukseen, mutta telakalla tehtävien korjausten vuoksi se ei kuitenkaan osallistunut varsinaiseen katselmukseen. HMS Warspite (1913)
HMS "Warspite" (viirinumero 03) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan taistelulaiva. Se laskettiin vesille vuonna 1913. Se otti osaa kumpaankin maailmansotaan, joista jälkimmäisen aikana se sai lempinimen "Vanha rouva" ("The Old Lady"). Alus romutettiin lopulta vuoteen 1950 mennessä. M/S Queen Victoria
M/S Queen Victoria (QV) on Cunard Linen risteilyalus. Se rakennettiin Fincantierin telakalla Italiassa. Alus valmistui vuoden 2007 loppupuolella. Se kastettiin Southamptonissa 10. joulukuuta 2007. HMAS Anzac (D59)
Tammikuussa 1954 alus oli Australian itärannikolla harjoittelemassa lentotukialusten kanssa, ja helmikuussa se oli saattamassa kuningatar Elisabet II:ta kuljettanutta jahtia. Alus käväisi maaliskuussa suurella valliriutalla ja huhtikuussa se oli Papua-Uudessa-Guineassa. Alus osallistui 13.–28. toukokuuta laivaston muiden alusten kanssa yhteistoimintaharjoituksiin "HMNZS Black Princen", "HMS Telemachuksen" ja "HMS Thoroughin" kanssa. Alus oli huollettavana Williamstownissa kesäkuusta elokuuhun, jonka jälkeen se osallistui syyskuussa sukellusveneidentorjuntaharjoitukseen. Lokakuussa alus osallistui Manuksella sotaharjoitukseen, joka päättyi 27. lokakuuta laivasto-osaston palatessa Sydneyyn. Marraskuun ensimmäisellä viikolla alus teki vuotuisen vierailunsa Port Phillip Bayhin, josta se palasi kuun puolivälissä Sydneyyn. Vuoden lopun alus oli asejärjestelmäharjoituksissa Uuden Etelä-Walesin rannikolla. HMS Test (1905)
Cammell Laird Birkenheadistä valmisti aluksen varastoon. Sen köli laskettiin 5. joulukuuta 1904 ja alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 1905. Laivasto lunasti aluksen vasta 1909 50000 punnalla ja se otettiin palvelukseen onnistuneiden lokakuussa 1909 järjestettyjen koeajojen jälkeen maaliskuussa 1910. HMS Queen (1839)
Alus palasi 3. heinäkuuta 1852 palvelukseen Välimerelle päällikkönään Frederick Thomas Michell. Alus osallistui Krimin sotaan tulittaen Sevastopolia 11. lokakuuta 1854. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 11. heinäkuuta 1855 Robert Fanshawe Stopford jatkaen palvelusta Välimerellä. Alus poistettiin palveluksesta 15. elokuuta Portsmouthissa. HMS Queen (1902)
HMS Queen oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Queen-luokan taistelulaiva. HMAS Nizam
Saavuttuaan Aleksandriaan 4. toukokuuta 1941 alus suojasi yhdessä Välimeren laivaston alusten kanssa "Queen Elizabethin" läntiseltä Välimereltä Aleksandriaan. "HMAS Nizam" tulitti Scarpantoa yhdessä "HMS Ilexin", "HMS Jervisin" ja "HMS Havockin" kanssa. Kommandojoukkojen noustua alukselle Aleksandriassa alus kuljetti heidät Kreetalle Soudanlahdelle, jossa alukselle siirrettiin maista haavoittuneita ja tukikohtajoukkojen miehiä kuljetettavaksi Aleksandriaan. Seuraavien kahden edestakaisen Aleksandrian ja Kreetan välisellä matkalla alus evakuoi joukkoja Kreetalta. Viimeisellä matkalla aluksella oli 698 sotilasta ja "HMAS Napierilla" 705 miestä, joista pääosa oli australialaisia.
Alus teki operaatiosta vapauduttuaan huoltomatkan Tobrukiin, minkä jälkeen seuraavat kolme viikkoa se oli Syyrian rannikolla tukemassa maajoukkojen taistelua Vichyn Ranskan joukkoja vastaan. Alus oli Beirutinlahdella yhdessä "HMS Naiadin", "HMS Phoeben", "HMS Jaguarin" ja "HMS Kingstonin" kanssa, jolloin ne joutuivat 23. kesäkuuta tulitaisteluun kahden pakoon pyrkivän Vichyn Ranskan laivaston hävittäjän kanssa. Syyrian taisteluiden päätyttyä alus palasi Tobrukin kuljetuksiin tehden kaikkiaan 14 edestakaista matkaa. HMS Royal Albert (1854)
"HMS Royal Albert" oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu 121-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen ensimmäisen luokan linjalaiva. HMS Queen (1839)
Alus tilattiin 29. lokakuuta 1827 Portsmouthin telakalta 120-tykkisenä Caledonia-luokan aluksena nimellä HMS "Royal Frederick". Kuitenkin 2. syyskuuta 1833, kun jo kolme neljännestä aluksen kaarien puutavarasta oli sahattu, julkistettiin uusi Sir William Symondsin suunnitelma. Seuraavana päivänä amiraliteetti ilmoitti telakalle, että jo sahatut kaaret oli muokattava uuden suunnitelman mukaisiksi. Suunnitelman mukaan aluksesta tulisi 110-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. HMS Cumberland (1774)
HMS Cumberland oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1774 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. HMS Norfolk (D21)
Alus tilattiin 5. tammikuuta 1965 Swan Hunterin telakalta ja sen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1966. Alus laskettiin vesille 16. marraskuuta 1967 kumminaan Norfolkin herttuatar Lavinia. Alus otettiin laivastopalvelukseen 7. maaliskuuta 1970.
"HMS Norfolkin" B-torni korvattiin 1972 neljällä Exocet-ohuksen laukaisualustalla, jolloin siitä tuli ensimmäinen Exocet-ohjuksin varustettu Britannian kuninkaallisen laivaston alus. Se palasi palvelukseen 1974. Alus vieraili Ruotsissa syyskuussa 1976. HMS Eagle (1918)
Runkoa laajennettiin niin, että leveys kasvoi 105 jalkaan. "HMS Eagle" oli ensimmäinen Kuninkaallisen laivaston alus, joka ei voinut käyttää Panaman kanavaa. Alus saatiin merikelpoiseksi syyskuussa 1923 ja alukseen toteutetut uudet keksinnöt osoittautuivat menestykseksi. "HMS Eagle" otettiin palveluskäyttöön 26. helmikuuta 1924. HMAS Anzac (D59)
"Anzac", "HMNZS Black Prince", "HMNZS Pukaki", "HMAS Quadrant", "HMAS Arunta", "HMAS Tobruk" ja "HMAS Warramunga" lähtivät 17. toukokuuta kolmen kuukauden ANZEX-harjoituksiin. Matkalla Darwinista Singaporeen osastoon liittyi 1. kesäkuuta kontra-amiraali E. F. Elkinsin johtama Britannian kuninkaallisen laivaston osasto. Harjoituksen päätyttyä alus lähti 2. heinäkuuta Singaporesta "Tobrukin" kanssa Sydneyyn, josta se jatkoi edelleen Melbourneen ja Williamstownin telakalle. Kahden ja puolen kuukauden telakkajakson jälkeen alus palasi palvelukseen 7. lokakuuta siirtyen Sydneyyn, jossa se oli seuraavat viisi viikkoa lukuun ottamatta lyhyttä vierailua Newcastlessa. Alus lähti 16. marraskuuta sisaraluksensa kanssa Fremantlen kautta Singaporeen Kaukoidän laivaston strategiseksi reserviksi. Alukset saapuivat määränpäähänsä 1. joulukuuta. HMS Queen Charlotte (1790)
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1782 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Nicholas Phillips heinäkuuhun 1790 ja sen jälkeen John Nelson. Amiraliteetti varasi alukselle nimen 21. tammikuuta 1783. Sen köli laskettiin syyskuussa 1785 ja alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1790. Alus valmistui purjehduskelpoiseksi 7. kesäkuuta, jolloin sen kokonaiskustannukset olivat 66 112 puntaa 3 shillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamiskustannukset 11 464 puntaa 3 shillinkiä ja pennyn. HMS Caroline (1914)
HMS Caroline oli Britannian kuninkaallisen laivaston "Caroline"-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli kummassakin maailmansodassa. Alus otettiin palveluskäyttöön 4. joulukuuta 1914. HMS Queen Charlotte (1790)
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 kontra-amiraali John Leveson Gowerin lippulaivana päällikkönään Roger Curtis. Alus kuului lordi Howen Espanjan armadaa vastaan koottuun laivastoon. Saman vuoden lopulla alus poistettiin palveluksesta. HMS Queen (1769)
HMS Queen oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1769 vesillelaskettu 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva. HMS Wizard (1895)
HMS Wizard oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1899 palvelukseenotettu Conflict-luokan torpedovenehävittäjä. HMS Audacious (1912)
HMS Audacious oli Britannian kuninkaallisen laivaston King George V -luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Lairdsin telakalla, ja se otettiin laivaston käyttöön lokakuussa 1913, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 2. Taistelulaivaviirikköön. HMS Queen (1839)
Alus palasi 22. kesäkuuta 1849 palvelukseen Välimeren laivaston komentajan vara-amiraali Sir William Parkerin lippulaivana päällikkönään Charles Wise. Se poistettiin palveluksesta Plymouthissa. HMS Bramble (J11)
Huhtikuussa 1953 alus määrättiin laivueineen Elizabeth II:n kruunajaisiin liittyvään laivastokatselmukseen, mihin valmistauduttiin toukokuu. Kesäkuussa laivue siirtyi Portsmouthiin osallistuen katselmukseen. Tämän jälkeen alus jatkoi laivueineen Harwichissa koulutuksessa osallistuen erilaisiin harjoituksiin. Kesäkuussa 1955 laivue vieraili Cuxhavenissa ja Hampurissa sekä "Bramble" yksinään Antwerpenissä ja Brysselissä osallistuessaan Naton järjestämiin kaupunkien välisen kanavan avajaisjuhlallisuuksiin. Juhlallisuuksien jälkeen alus osallistui laivueineen yhteisharjoitukseen Alankomaiden laivaston alusten kanssa. M/S Moby Prince
Aluksen köli laskettiin huhtikuussa 1967 Cammell Lairdin telakalla Birkenheadissä rakennusnumerolla 1331. Se laskettiin vesille 2. helmikuuta 1968. Keskeneräisellä aluksella syttyi 13. kesäkuuta tulipalo, joka viivästytti rakentamista kuukaudella. Lopulta aluksella saatiin tehtyä koeajoja syyskuussa 1968, ja se luovutettiin 14. lokakuuta alankomaalaiselle Stoomvaart Maatschappij Zeeland -yhtiölle. Kuningatar Juliana vieraili aluksella 14. lokakuuta. Sen nimeksi tuli M/S "Koningin Juliana" ja kotisatamaksi Hoek van Holland. Se aloitti liikenteen Hoek van Hollandin ja Harwichin välillä 17. lokakuuta 1968 ja jatkoi reitillä 2. huhtikuuta 1984 saakka. HMS Ark Royal (R07)
"Ark Royalin" köli laskettiin 14. joulukuuta 1978 Swan Hunterin telakalla Wallsendissä ja alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1981 kumminaan kuningataräiti Elisabetin.Alus piti alun perin nimetä HMS "Indomitableksi", mutta edeltäneen "Ark Royalin" romuttamisen jälkeinen julkinen paine pakotti nimen muutokseen. Se otettiin palveluskäyttöön 1. marraskuuta 1985. Elizabeth Jonas
Elizabeth Jonas oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1559 vesillelaskettu 55-tykkinen kaljuuna. Alus oli ensimmäinen kolmesta laivastolle valmistetusta kaljuunasta. Se tilattiin korvaamaan "Henry Grace à Dieu", joka tuhoutui tulipalossa 1553. Valmisteilla ollut alus nimettiin ensin "Peteriksi" ja sitten "Edwardiksi" ennen kuin se sai lopullisen nimensä "Elizabeth Jonas" vesillelaskettaessa. HMS Queen (1839)
Alus palasi 19. heinäkuuta palvelukseen Sheernessin tukikohdan komentajan vara-amiraali John Chambers Whiten lippulaivana päällikkönään William Fanshawe Martin. Alus poistettiin palveluksesta 31. tammikuuta 1845. HMS Resolution (1770)
HMS Resolution oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1770 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. HMS Barham (1914)
HMS Barham (viirinumero 04) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan taistelulaiva, joka rakennettiin John Brown and Companyn telakalla Clydebankissa Skotlannissa. Alus otti osaa sekä ensimmäiseen että toiseen maailmansotaan, jossa se upposi 1941 Välimerellä Saksan laivaston sukellusveneen "U-331" torpedoimana. RMS Queen Elizabeth
RMS Queen Elizabeth oli Cunard Steamship Companyn höyrylaiva, joka toimi valtameriliikenteessä useiden vuosikymmenten ajan. Laiva rakennettiin Clyden telakalla Skotlannissa, missä kuningatar Elisabet vuonna 1938 kastoi sen kaimakseen ja laiva liukui Clydejokeen. Laivan neitsytmatka yli Atlantin alkoi 3. maaliskuuta 1940. Se oli aikansa suurin matkustajalaiva aina vuoteen 1996. Valmistuessaan "Queen Elizabeth" oli ensimmäinen niin leveä alus, ettei se mahtunut kulkemaan Panaman kanavasta. HMS Alacrity (F174)
"HMS Alacrity" sai vastaanottotestit päätökseen huhtikuussa 1977 ja se liitettiin heinäkuussa palvelukseen otettaessa 3. fregattilaivueeseen. Alus osallistui Spitheadissä järjestettyyn katselmukseen, jonka jälkeen se jatkoi koeajoja ja koulutusta saavuttaakseen operatiivisen valmiuden. Vuonna 1979 alus siirrettiin 1. fregattilaivueeseen ja 1980 se liitettiin osastoon, joka kiersi maailmaa. Kierroksen aikana alus vieraili muun muassa Jangtse-joella ensimmäisenä kuninkaallisen laivaston aluksena 30-vuoteen. Persianlahden tapahtumat nopeuttivat aluksen paluuta kotimaahan, jonne se saapui joulukuussa. Seuraavana vuonna alus osallistui Naton sotaharjoitukseen Ocean Safariin Pohjois-Atlantilla. Queen Elizabeth 2
Alus tilattiin 30. joulukuuta 1964 John Brown and Companyltä Clydebankistä. Sen köli laskettiin 5. heinäkuuta 1965 telakkanumerolla 736, ja alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1967 kumminaan kuningatar Elisabet II. Alus irtosi varustelulaiturista 19. marraskuuta 1968 Bil Warwickin alaisuudessa, ja se aloitti alustavat testit Irlanninmerellä 26. marraskuuta. Alus teki kokeiluluontoisen neitsytmatkan Las Palmasiin 22. huhtikuuta 1969, ja se lähti varsinaiselle neitsytmatkalleen New Yorkiin 2. toukokuuta. HMS Princess Royal (1773)
Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1777 Kanaalin laivastoon päällikkönään Mark Milbanke. Seuraavana vuonna alus oli vara-amiraali John Byronin lippulaivana päällikkönään William Blair. Alus lähti 9. kesäkuuta 1778 Pohjois-Amerikkaan. Se oli Halifaxissa ja 29. syyskuuta Sandy Hookissa. Se lähti 13. joulukuuta Länsi-Intiaan. Alus osallistui 6. heinäkuuta 1779 Grenadan taisteluun.