Missä kivikehälaatat sijaitsevat?
Laattatektoniikka
Laattatektoniikka on tieteellinen teoria, joka selittää litosfäärilaattojen eli kivikehälaattojen liikkeen mekanismia ja liikkeen vaikutuksia. Maan litosfääri eli kivikehä on muodostunut useista mannerlaatoista. Ne liikkuvat jatkuvasti astenosfäärin eli Maan litosfäärin alla sijaitsevan suuren viskositeetin kivikerroksen päällä, mutta kitka vastustaa niiden välistä liikettä, minkä seurauksena reunakohdissa syntyy usein maanjäristyksiä.
Euroopan megaliitit
Euroopan vanhin tunnettu varma megaliitti on Portugalissa Alentejon alueella lähellä Évora kylää oleva suuri Cromeleque dos Almendresin kivikehä, joka on rakennettu 6000/5000–3000 eaa. muutaman kerran uudelleen. Luultavasti vaikutteet ovat tulleet Pohjois-Afrikasta. Jeremian luolat
Jeremian luolat on Kustavissa Kivimaantien (seututie 192) varrella sijaitseva luonnonmuodostuma ja nähtävyys. Nimensä tämä kalliopaasien muodostama kiviryhmä on saanut isonvihan levottomilta vuosilta, jolloin Jeremias-niminen mies piileskeli siellä.
Luolille johtaa tien varresta noin 200 metrin pituinen metsäpolku. Jeremian luolien alueella on lähes pystysuoria kalliojyrkänteitä, syviä railoja, halkeamia ja luolamaisia muodostumia. Äkkijyrkkiä pudotuksia ja railoja ei ole merkitty, ja kulku alueella tapahtuu omalla vastuulla. Megaliitti
Englannissa Stonehenge liittyi suurempaan rakennelmakokonaisuuteen, jossa oli muita kivikehiä ja maakumpuja. Näistä yksi oli Aveburyn kehä. Megaliitit hävisivät, kun indoeurooppalaiset kelttien esi-isät levittäytyivät niiden tekoalueilla noin 1500 eaa. Tyynenmeren laatta
Tyynenmeren laatta on tektoninen laatta, joka sijaitsee Tyynellämerellä. Se on 103 miljoonan neliökilometrin kokoinen ja suurin tektoninen laatta. Se sekä pienemmät Nazcalaatta, Kookossaarenlaatta, Juan de Fucan laatta ja Indonesian laatta muodostavat Tyynenmeren tulirenkaan. Kiviplaneettojen synty
Kaksoistähdelle voi syntyä maankaltaisia planeettoja helpoiten silloin, kun esiplanetaarinen kiekko on 30 asteta tai alle kallellaan toisiaan kiertävien tähtien ratoja vastaan. Kaltevassa kiekossa toisen tähden vetovoima syöksee planeettaan tarvittavat planetesimaalit keskustähteen. Jos Aurinkoa kiertäisi toinen tähti, Maa jäisi vakaalle radalle, jos tähti ei tulisi koskaan 7 AU:ta lähemmäksi. Laattatektoniikka
Kahden merellisen laatan törmätessä alityöntökohtaan syntyy yleensä syvänmeren hauta. Subduktiovyöhykkeiden maanjäristyskeskukset muodostavat levymäisiä ja kaarevia pintoja, joissa on maanjäristyksiä jopa 700 kilometrin syvyydessä. Maanjäristyskeskukset ovat painuvan laatan yläosassa, Wadati–Benioff-vyöhykkeenä tunnetulla alueella. Alityöntövyöhykkeen yläpuolelle syntyy tulivuorten muodostamia vulkaanisia kaaria. Keskiselänne
Selänteeseen liittyvissä halkeamavyöhykkeissä syntyy uutta merenpohjaa, sillä juuri siellä mannerlaatat pyrkivät etääntymään toisistaan. Atlantin keskiselänteessä uutta maankuorta syntyy muutaman sentin vuosivauhtia merenalaisten tulivuorenpurkausten jälkeen jäähtyvästä laavasta. Leveimmillään selänne on siellä, missä laatat ovat aktiivisimmillaan. Selänteen keskellä oleva kiviaines on uusinta, laidoilla oleva vanhempaa.
Ensimmäinen havaittu keskiselänne, Atlantin keskiselänne, löydettiin 1800-luvun lopulla, mutta sitä tutkittiin tarkemmin vasta 1950-luvulla. Sen kartoitus edesauttoi mannerliikuntoteorian hyväksymistä. Planeettakunta
Maasta katsoen Merkurius ja Venus ovat sisäplaneettoja, Mars ja siitä kauempana olevat ulkoplaneettoja. Merkurius, Venus , Maa ja Mars ovat pääosin kivestä ja raudasta koostuvia kiviplaneettoja. Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus ovat kaasuplaneettoja. Maankaltainen planeetta
Meidän tuntemamme maankaltaiset planeetat ovat silikaattipohjaisia. On teoreettisesti mahdollista, että olisi myös planeettoja, joiden maaperä muodostuisi hiilipohjaisista mineraaleista, kuten eräissä meteoriiteissa (nk. hiilikondriitit). Hiilipitoisia kappaleita esiintyy runsaasti asteroidivyöhykkeellä, mikä voidaan päätellä mm. tutkimalla asteroideista heijastunutta valoa sekä arvioimalla maahan syöksyneiden meteoriittien kiertoratoja. Hiilipitoisia planeettoja voisi kutsua myös karbidiplaneetoiksi tai peräti timanttiplaneetoiksi, sillä timanttikin on tietyllä tavoin kiteytynyttä hiiltä ja hyvin hiilipitoisen planeetan suurpaineiset sisäosat olisivat timanttia, jos planetan massa on kyllin suuri. Muilta osin hiili olisi enimmäkseen grafiittina. Myös hiiliplaneetan ytimenä olisi raskas rautaydin. Hiilen hapettumistaipumuksen vuoksi näillä planeetoilla ei luultavasti olisi happea yhtä runsaasti kuin silikaattiplaneetoilla. Mannerlaatta
Maan kiinteä ulkokerros koostuu paristakymmenestä litosfäärilaatasta, jotka ”kelluvat” vaipan raskaamman kiviaineksen päällä. Mannerliikunnot tarkoittavat mantereiden liikkumista laattatektoniikan vaikutuksesta. Laatat liikkuvat jatkuvasti toistensa suhteen, aiheuttaen maanjäristyksiä ja tulivuoritoimintaa, lähinnä laattojen reunoilla, jossa ne törmäävät tai työntyvät toistensa alle. Toisaalta uutta laattamateriaalia eli merenpohjaa muodostuu valtamerten keskellä. Näin tapahtuu esimerkiksi Islannissa, jossa epätavallisen voimakas vulkanismi on peittänyt mahdollisesti paljastuneet vaipan osat alleen. Karibian laatta
Pohjoisessa laatta rajautuu Pohjois-Amerikan mannerlaattaan, jota vasten esiintyy lohkoliikuntoja. Tämä rajavyöhyke kulkee suoraan Isojen Antillien saariryhmän läpi, josta oli lähtöisin esimerkiksi Haitin vuoden 2010 maanjäristys. Joidenkin arvioiden mukaan Karibian laatan pohjoisosa muodostaisikin oman laattansa, jota on kutsuttu Gonâven laataksi. Megaliitti
Megaliitteja on löydetty eniten Länsi-Euroopasta nimenomaan Atlantin rannikolta noin vuosilta 4800–2600 eaa. Megaliitteja alettiin rakentaa tänne pian maanviljelyn saapumisen jälkeen neoliittisen ajan alussa. Tuon ajan yhteiskunnat olivat päällikkökuntia, joissa monta kylää oli liittynyt yhteen.
Megaliitteja on Englannissa, Irlannissa, Ranskassa, Pohjois-Saksassa, Puolassa, Tanskassa, Ruotsissa, Espanjassa, Portugalissa, Maltalla, Korsikalla, Sardiniassa, Italiassa ja Sisiliassa. Niitä on myös Gibraltarinsalmen eteläpuolella Afrikassa esimerkiksi Tunisiassa ja itäisessä Algeriassa. Myös Mykenen kulttuurin rakennelmia on tehty suurista kivistä. Megaliitteja löytyy muualtakin kuin Euroopasta, esimerkiksi Palestiinasta, Intiasta ja Kolumbiasta. Tunnettuja suuria kivitöitä ovat Pääsiäissaaren patsaat. Etelä-Amerikan laatta
Etelä-Amerikan ja Nazca- sekä Antarktiksen laattojen törmäysvyöhykkeeseen on muodostunut mahtava Andien vuorijono, joka ulottuu Kolumbian pohjoisosista Chilen eteläkärkeen saakka. Samaan aikaan meren pohjaan on syntynyt syvänmeren hautojen ketju, kun mereiset Nazca- ja Antarktiksen laatta ovat työntyneet mantereisen Etelä-Amerikan laatan alle. Syvin hautavajoamista on Perun-Chilen hauta, joka ulottuu 8 066 metrin syvyyteen. Carcassonne: Kivikausi
Laatat ovat:
Seuraavat neljä laattaa voidaan pelata pelialueelle pakasta vedetyn pelilaatan sijasta: Etu-Aasia
Kuollutmeri tasankoineen on meren pinnan alapuolella. Anatolian ylänkö on Taurus-vuoriston ja Pontus-vuoriston välissä Turkissa. Jemenissä ylänköalueet ovat korkealla merenpinnasta. Punaisen meren, Välimeren ja Persianlahdet rannikkoalueet ovat alavaa, vain vähän merenpinnan yläpuolella.
Afrikan, Arabian ja Euraasian mannerlaatat kohtaavat Etu-Aasiassa. Arabian laatta liikkuu kohti pohjoista ja kohti Anatolian laattaa Turkissa, jossa esiintyy paljon maanjäristyksiä. Mannerlaattojen raja kulkee Atlantin Azorien–Gibraltar Ridgen harjua myöten Pohjois-Afrikan halki kohti Irania Litosfääri
Litosfääri eli kivikehä koostuu Maan kuoresta ja vaipan ylimmästä osasta. Litosfäärin paksuus on noin 100 kilometriä, josta kuoren osuus on mantereiden kohdalla 30–70 kilometriä ja merenpohjan alla keskimäärin vain kahdeksan kilometriä. Kiinteän kuoren ja vaipan ylimmän osan välissä on maanjäristysaaltoja heijastava niin sanottu Moho-pinta. Sagaholmin hautakumpu
Hiekkakivilaattojen louhintapaikkaa ei ole ollut vaikeaa löytää. Vätternin eteläosassa sijaitsee kalliomuodostuma, joka näkyy maanpinnalla eteläpään lounaisrannalla ja itärannalla Grännassa sekä järvellä sijaitsevalla Visingön saarella. Seudulla ei maanpinnalla esiinny muualla tätä hiekkakiveä. Kivi lohkeaa luontaisesti ohuiksi laatoiksi, joten se sopi hyvin laattojen materiaaliksi. Monet kalliolla makaavat irtolaatat ovat olleet valmiiksi samankokoisia kuin hautakummun laatat. Laatan piirtäjän on vain tarvinnut hieman tasoitella laatan pintaa ja suoristaa sen reunoja, niin se on kelvannut kivikehään pystytettäväksi. Laava
Laavat jakaantuvat kemialliselta koostumukseltaan neljään ryhmään: happamiin eli felsisiin, neutraaleihin (), emäksisiin eli basalttisiin ja ultraemäksisiin he eli ultrabasalttisiin. Jako on luonnollisesti sama kuin magmakivilajeilla, sillä laava on Maan pinnalle purkautunutta magmaa, ja se muodostaa jäähdyttyään magmakivilajeihin kuuluvia pintakivilajeja. Georgia Guidestones
Rakennelmaa on joskus kutsuttu Amerikan Stonehengeksi. Se on 5,87 metriä korkea ja rakennettu kuudesta graniitinkappaleesta, jotka painavat yhteensä yli 110 tonnia. Pylväsmäinen osa seisoo keskellä, neljä tekstiä sisältävää pystylaattaa ovat sen ympärillä ja ylin kivilaatta lepää vaakasuorassa asennossa näiden viiden kivilaatan päällä. Pystylaatat on järjestetty astronomisesti. Maassa jonkin matkan päässä rakennelmasta länteen on erillinen kivilaatta, jossa kerrotaan hieman rakennelman historiasta ja tarkoituksesta. Kiviplaneettojen synty
Jos aine kuitenkin loppuu, Maan radan seutuville syntyy asteroidivyöhyke ja korkeintaan 0,16 Maan massainen planeetta. Tämä sen takia, että ohi kulkeva jättiläisplaneetta pienentää esiplanetaarisen kiekon pintatiheyttä 8–30 g/cm:sta 2 g/cm:een.
Oletetaan, että Jupiter estää planeetan synnyn asteroidivyöhykkeellä painovoimallaan, mutta tätä ei ole pystytty tietokoneella mallintamaan mallien epätarkkuuksien takia. Toisaalta Jupiterin puuttuminen synnyttää simulaatioissa asteroidivyöhykkeelle ja Jupiterin radan taakse monia pieniä planeettoja melko lähelle toisiaan. Iso Hiekka-aavikko (Iran)
Iran kuuluu mannerlaattojen väliseen alueeseen, ja myös Isolla Hiekka-aavikolla ja sen läheisyydessä esiintyy maanjäristyksiä. Bamissa, joka sijaitsee aavikon etelälaidalla, kuoli v. 2003 noin 30000 ihmistä. Kermanin maakunta on seismisesti aktiivista aluetta, vaikka mannerlaatat kulkevatkin hieman lännempänä. Vulkaaninen toiminta ei ole aktiivista, mutta alueella on kraattereita ja mustaa vulkaanista laavakiveä. Euroopan megaliitit
Euroopan megaliitit ovat neoliittisella kaudella ja pronssikauden alussa pystytettyjä suuria kiviä ja kivirakennelmia tai rakennelmia, joissa on käytetty suuria kiviä. Tunnetuin Euroopan megaliittirakennelma on kivistä rakennettu ympyrämäinen Stonehenge. Pystykivistä rakennettujen kehien lisäksi Euroopassa rakennettiin kivistä suuria maa- tai kivikumpujen peittämiä käytävähautoja. Megaliittikulttuurin loppu liittynee sotaisan indoeurooppalaisen kellopikarikulttuurin saapumiseen Länsi-Eurooppaan. Viherinkosken kalliomaalaukset
Maalaukset sijaitsevat Puulaveden muinaisen lasku-uoman varrella salmipaikassa Viherinkosken länsirannalla. Paikka oli kulkureittinä Puulaveden ja Päijänteen välillä. Maalauspaikan pohjoispuolella sijaitsee 560 metrin päässä Karjolahden kivikautinen asuinpaikka. Noin 1,5 kilometriä pohjoisessa sijaitsee kolme Rakkolan asuinpaikkaa ja noin 2 kilometrin päässä Lapinsalmen asuinpaikka, jotka ovat myös kivikautisia. Pohjanlahti
Itämeren allas on kehittynyt Itä-Euroopan kratonin reuna-alueen yläpuolelle, mikä on syntynyt paleoproterotsooisen maailmankauden aikana noin 2,5 miljardia radiohiilivuotta sitten (~2,5 Ga BP), paitsi kratonin länsiosa, joka on muodostunut mesoproterotsooisen maailmankauden aikana (~1,6 Ga BP). Tänä aikana allas on ollut aktiivinen rapakivigraniitin ja magmakivien laaja-alaisen intruusion johdosta. Vulkaanisten kivien ja sedimenttikivien täyttämät vajoamat liittyvät pääosin mesoproterotsooiseen intruusioon, mistä esimerkkinä on Perämeren laaja-alainen vajoama. Selkämeren ja Perämeren pohjassa esiintyy 1 400 – 1 200 miljoonaa vuotta sitten kertyneistä sedimenteistä muodostunutta hiekkakiveä. Xiaochangliang
Xiaochangliang () on Kiinassa Hebein maakunnan Yangyuanin piirikunnassa () sijaitseva arkeologinen löytöpaikka. Se on eräs Itä-Aasian vanhimpia paleoliittisia arkeologisia tutkimuskohteita. Se on kuuluisa erityisesti kivityökaluista, joita on löydetty sieltä ja monesta muustakin Nihewanin altaan arkeologisesta kohteesta. Paikan nimi tarkoittaa kiinaksi "pieni ja pitkänkapea mäenhuippu", mikä kuvaa kohdetta hyvin. Se sijaitsi aikoinaan nykyään jo kuivuneen järven rannalla. Ihmisen kivityökalut on ajoitettu noin 1,36 miljoonaa vuotta vanhoiksi. Laattatektoniikka
Erkanevat laatat loittonevat toisistaan, kun vaippa pullistuu ylöspäin ja magmaa pääsee työntymään laattojen väliin. Merellisillä erkanemisalueilla laattojen rajat näkyvät valtamerten keskiselänteinä, jotka ovat seismisesti ja vulkaanisesti aktiivisia alueita. Selänteiden keskuslaaksot ovat puolestaan normaalisiirrosten rajaamia hautavajoamia. Mantereisissa repeämävyöhykkeissä piirteet ovat samat kuin merellisten laattojen erkanemiskohdissa. Vulkaaniset kivet ovat kuitenkin mantereella vaihtelevampia kuin valtamerten basaltit ja sedimentit karkeita. Carcassonne: Kivikausi
Pelissä rakennetaan kivikautista maailmaa asettelemalla pelilaattoja pelipöydälle. Pelin edetessä laatoista rakentuu jokia, metsiä ja niittyjä. Jokilaatoissa voi olla järviä, joissa on kaloja, ja jokilaatat muodostavat vielä vesistöjä. Pelaajalla on käytettävissään kahdenlaisia pelinappuloita: seitsemän seuraajaa ja kaksi majaa. Päävyöhykkeen komeetta
Päävyöhykkeen komeetat tai asteroidivyöhykkeen komeetat ovat komeettamaista aktiivisuutta osoittavia jäisiä kappaleita, jotka kiertävät Aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä ja joiden radat ovat vyöhykkeen asteroideille tyypillisiä eli ympyrämäisiä, ja ratojen inklinaatio eli kaltevuus on pieni. Näiden taivaankappaleiden, joista ainakin osa luokitellaan sekä pikkuplaneetoiksi että komeetoiksi, uskotaan syntyneen asteroidivyöhykkeellä, eli ne eivät ole joutuneet radoillensa Aurinkokunnan ulko-osista. Poikkeuksena on kuitenkin P/2008 R1 (Garradd), jonka rata ei ole vakaa yli 20 miljoonan vuoden ajan. Tämä tarkoittaa, ettei P/Garradd ole todennäköisesti syntynyt nykyisillä sijoillaan, sillä sen radan ikä on paljon Aurinkokunnan noin 4,6 miljardin vuoden ikää lyhyempi. Kiviplaneettojen synty
Asuttavien kiviplaneettojen synnyn yksi paradoksi on se, että
niiden synty vaatii vettä, jonka on täytynyt kulkeutua planeettoihin kiinteiden vesipitoisten kappalten törmäyksissä.
Asumiskelpoisen planeetan keskilämpötila on yli 273 kelviniä eli 0 °C, mutta vesi kiinteytyy alkusumussa kylmässä 170 K:ssa. "Lumiraja" jonka takana vesi jäätyi alkuaurinkosumussa oli asteroidivyöhykkeellä 2,5 AU:ssa. Aurinkokunnassa Jupiter ajoi suuren vetovoimansa aiheuttamilla häiriöillä vesipitoisia kondriitteja ja jäisiä kappaleita pois asteroidivyöhykkeeltä törmäämään Maahan.
Näin Jupiter estäessään planeetan synnyn asteroidivyöhykkeellä mahdollisti elämän synnyn Maassa.
Alkuaurinkosumussa oli 2 AU:n sisällä kuivaa, 2,5 AU:n takana oli kappaleista noin 5% vettä ja välilä 2–2,5 AU 0,1 %.
Maassa on vettä arviolta tuhannesosa sen massasta. Jakarta
Jaavan saari sijaitsee suurten mannerlaattojen törmäyskohdassa alityöntövyöhykkeellä, jossa indo-australian mannerlaatta työntyy euraasian mannerlaatan alle. Tämän johdosta Jaavan saari on hiljalleen vajoamassa ja jäämässä indo-australian laatan alle. Maanjäristykset ja tulivuorenpurkaukset ovat Indonesiassa yleisiä. Jakartassa ei tiedetä kirjoitetun historian aikana tapahtuneen tuhoisia maanjäristyksiä, mutta mahdollisuus siihen on olemassa. Hiekkalaatikko (leikkipaikka)
Hiekkalaatikko on yleensä neliskanttinen, se on valmistettu puusta, ja sen reunojen korkeus alle 20 senttimetriä. Hiekkalaatikkohiekka on laadultaan muuraushiekkaa, joka on raekooltaan 0–4 millimetriä. Hiekkalaatikon alla voidaan pintamaan ja hiekan erottimena käyttää suodatinkangasta. Hiekkalaatikon alla voidaan käyttää raekooltaan 5–12 mm olevaa sepeliä ja salaojitusta, jotta sadevesi ei jäisi hiekkalaatikkoon. Luonnonympäristö
Luonnonympäristöä voidaan tarkastella teoreettisesti myös erillisinä kehinä, jotka ovat syntyneet Maan kehityshistorian aikana ja jotka esiintyvät melko kerroksellisesti Maapallolla. Ensimmäinen on kivikehä eli litosfääri, jonka päällä muut kehät ovat. Kivikehä muuttuu alati laattatektoniikan ja eroosion sekä rapautumisen seurauksena. Planeettojen kaasukehät
missä Himalaja
Noin 130 miljoonaa vuotta sitten Intian laatta irtosi Australian ja Etelämantereen laattojen tavoin muinaisesta Gondwanan mantereesta. Intian laatta kulki pitkän matkan kohti pohjoista yhdeksän senttimetrin vuosinopeudella. Intian laatan lähestyessä Aasian mannerta niiden välissä ollut Tethysmeri mataloitui ja lämpeni. Merenpohjan laita vajosi Euraasian laatan reunalla olleeseen syvänmeren hautaan. Silloin muodostui magmaa, joka synnytti tulivuorten rivistön samantapaisesti kuin nykyisin tapahtuu Japanin ja Chilen rannikoilla. Noin 40–50 miljoonaa vuotta sitten tilanne muuttui, kun Intian ja Aasian mannerjalustat kohtasivat toisensa. Usein mannerlaattojen törmäyskohdissa jompikumpi laatoista pyrkii liikkumaan toisen alle tai päälle, jolloin alempi laatta joutuu vajoamaan syvemmälle. Näin ei kuitenkaan tapahtunut Intian ja Aasian kohdatessa, jolloin kumpikaan ei kyennyt siirtymään toisen alle. Sen sijaan molempien reuna-alueet alkoivat rypistyä ja poimuuntua törmäyksessä. Tethysmeren merenpohjaan syntyneet sedimenttikivet (hiekkakivi, savikivi ja kalkkikivi) altistuivat voimakkaasti poimutukselle ja metamorfoosille, jolloin törmäys kohotti niitä useiden kilometrien korkeuteen. Muinaisen merenpohjan merkkejä, kuten simpukankuoria ja korallinkappaleita, löytyykin nykyisin vuorenrinteiltä. Mannerlaattojen kohtaamisesta seuraavien 30 miljoonan vuoden aikana Tethysmeren matalat osat vähitellen kuivuivat merenpohjan työntyessä ylöspäin Indo-Australian laatan vaikutuksesta, jolloin syntyi Tiibetin ylänkö. Ylängön etelälaidalle syntyivät Trans-Himalajan vuoret, joista tuli alueen ensimmäinen suuri vedenjakaja. Ne kohosivat myös tarpeeksi korkealle muodostaakseen ilmastollisen rajakohdan. Keraaminen laatta
Mosaiikkilaatta on pienikokoinen kaakeli- tai klinkkerilaatta, joka toimitetaan valmiiksi tukipaperiin tai -verkkoon kiinnitettynä ryhmänä. Eksoplaneetta
Vuonna 2012 julkaistun Probing Lensing Anomalies NETworkin keräämän aineiston pohjalta tehdyn tutkimuksen mukaan Linnunradassa sijaitsee yli 100 miljardia planeettaa, joista yli 10 miljardia on kiviplaneettoja. Tutkimuksessa selvitettiin 0,5–10  AU:n päässä keskustähdestään kiertävien planeettojen määrää ja todettiin jokaisella tähdellä olevan keskimäärin 1,6 kiertolaista. Eri planeettatyyppien yleisyydestä todettiin 17 %:lla tähdistä olevan Jupiterin massainen kiertolainen, 52 %:lla kylmä neptunus ja 62 %:lla supermaa. Kivihiilikausi
Kivihiilikaudella mantereiden sijainti oli hyvin erilainen nykyiseen verrattuna. Paleomagnetismista ja mannerten liikejäljistä on koetettu päätellä mannerten muinaisia sijainteja. Kivihiilikaudella maassa oli kaksi suurta päämannerta, Gondwana ja Laurussia, jotka ajautuivat toisiaan kohti. Gondwana sijaitsi etelänavan ympärillä. Siihen kuuluivat nykyiset Etelä-Amerikka, Afrikka, Intia, Australia ja Etelämanner. Lisäksi oli pienempiä mantereita, muun muassa Siperia ja Kiina. Luettelo Kehäradan taideteoksista
Ykisittäisten teosten lisäksi Kehäradan varrella on erilaisia visuaalisia ja taiteellisia ratkaisuja. Kivistön ja Lapinkylän välillä Kehärata kulkee betonikaukalossa. Kaukalon seinämää koristaa musta-valkoinen graafinen taide, jolla ei ole erityistä tekijää. Kivistön asemalla on myös seinien betoniruudukko ja muotoillut valaisimet. Lauhanvuoren kansallispuisto
Lauhanvuoren kansallispuiston nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Kivijata, Aumakivi ja näkötorni sekä monien tarinoiden Spitaalijärvi. Kivijata on muinainen rantavalli. Nämä rantavallit kiertävät vuorta, ja suurin kivijadoista on 800 metrin pituinen muinaisrantakivikko. Kivijata koostuu hiekkakivestä, joka on Suomessa melko harvinaista. Kivijadan saa lumettomana aikana ylittää vain pitkospuita pitkin. Erään tarinan mukaan kivijata oli jättiläisten viimeinen asuinpaikka. Egeanmeren laatta
Egeanmeren laatta puristuu Euraasian laatan ja Afrikan laatan väliin, minkä seurauksena Egeanmeren alueella esiintyy paljon maanjäristyksiä erityisesti laatan reunoilla. Afrikan laatta liikkuu koilliseen ja työntyy Egeanmeren laatan alle Kreetan eteläpuolella, mikä aiheuttaa maanjäristyksiä Etelä-Kreikassa. Pohjois- ja Keski-Kreikassa maanjäristykset johtuvat Euraasian ja Egeanmeren laattojen suhteellisista liikkeistä. Matalat, alle 50 kilometrin syvyydessä tapahtuvat maanjäristykset sijoittuvat yleensä Egeanmeren laatan reunoille, ja syvemmät, yli 50 kilometrin syvyydessä tapahtuvat maanjäristykset keskemmälle laattaa. Pieniä, magnitudin 1–3 maanjäristyksiä tapahtuu Kreikassa päivittäin. Avebury (kylä)
Lähellä on myös ympyräkaivanto ja muinainen puukehä Windmill Hill. Lisäksi Avebury Circlen lähiseuduilla on kaksi suurta esihistoriallista maakumpua, joista toinen on pyöreä Silbury Hill ja toinen West Kennet Long Barrow’n pitkäkumpu. Britteinsaarten tunnetuin kivikehä Stonehenge sijaitsee vain 32 kilometrin päässä Aveburystä etelään. Maa
Maa on niin sanottu kiviplaneetta, jolla on metalleista muodostunut ydin, kiviaineksesta muodostunut sula vaippa sekä kiinteä kuori. Maalla on myös ilmakehä, ja se on Marsin lisäksi ainoa aurinkokunnan planeetta, jolla esiintyy varmistetusti nestemäistä vettä. Muilla planeetoilla vettä voi olla jään, tai kaasun muodossa. Vingenin kalliopiirrosalue
Pääryhmä Leitet sijaitsee Vingepollenin etelärannalla. Lahden rannat kohoavat 600 metrin korkeuteen, josta putoaa kiviä kapealle ja louhikkoiselle rantatörmälle. Alueen eteläpuolella sijaitsevat piirrokset 12 piirroskenttään jakautuneina. Piirroksia tunnetaan yhteensä 350. Bøe dokumentoi näistä 5 kenttää (1−5), Hallström myös viisi (2−5 ja 6) ja Bakka 7 kenttää (6–12). Thorvald Vingelven räjäytti suuren kiven osiin, jotta sen alle jääneet piirrokset voitiin dokumentoida. 1990-luvulla löydettiin vielä 20 uutta piirrosta. Osa kuvakentistä ovat rapautumassa piloille ja ne sen vuoksi peitettiin turpeilla. Yhdele kuvakentälle tehtiin vuonna 1991 ilkivaltaa maalamalla sen päälle vihreällä maalilla. Tulivuori
Tulivuoria tavataan usein mannerlaattojen saumakohdissa. Atlantin valtameren keskiselänteellä etelässä Afrikan ja Etelä-Amerikan laatat loittonevat toisistaan, samoin pohjoisessa Pohjois-Amerikan ja Euraasian laatat, ja Islannin tulivuoret liittyvät tähän mannerlaattojen liikkeeseen. Toisaalta laatat saattavat myös painua toisiaan vasten, kuten esimerkiksi Etelä-Amerikan länsirannikolla sekä myös Välimeren alueella, jossa tämä ilmiö on synnyttänyt Italian tulivuoret. Tällöin laattojen hankaus, kitka, aiheuttaa magmapesäkkeiden synnyn. Tulivuoria saattaa esiintyä myös niin sanottujen kuumien pisteiden kohdalla, joissa mannerlaatan keskellä maapallon vaipan ylöspäin nousevat konvektiovirtaukset, pluumit, synnyttävät tulivuoren. Esimerkiksi Havaijin saariketju on syntynyt tällä tavoin. Laivalatomus
Laivalatomus on yleisnimitys megaliittimaisille kiviasetelmille, jotka muodostavat maastoon palkomaisen tai laivamaisen kuvion. Niiden uskotaan olevan hautoja, jonne esimerkiksi laivan päällikkö tai ryhmän johtaja haudattiin, mutta muunlaisiakin käyttötarkoituksia niillä lienee ollut. Pienimmät laivalatomukset ovat muutaman metrin pituisia, ja suurin on alun perin 354 metriä pitkä muodostelma, joka sijaitsee Jellingissä Tanskassa. Eniten laivalatomuksia tunnetaan Gotlannista ja Etelä-Ruotsista, missä niitä on yli tuhat. Laivalatomuksia on rakenteeltaan monenlaisia, ja varhaisimmat ovat Skandinavian pronssikaudelta ja nuorimmat viikinkiajalta. Latomuksia on enimmäkseen Itämeren ympäristössä. Brodgarin kehä
Brodgarin kehä (, myös Brogar) on neoliittikauden aikainen kivikehä Orkneyn saarella Skotlannissa. Kivistä tehty kehä sijaitsee pienellä kannaksella kahden järven välissä. Arkeologit eivät ole koskaan tutkineet aluetta ja kivikehää, eikä kehän rakennusajasta ole tieteellistä näyttöä, mutta kehä on rakennettu ilmeisesti noin 2500 eaa. Tau Ceti
Vuonna 2012 julkaistun tutkimuksen perusteella tähdellä arvellaan mahdollisesti olevan kiertolaisinaan viisi kiviplaneettaa. Niiden olemassaoloa ei kuitenkaan ole vielä vahvistettu. Mahdolliset planeetat havaittiin spektrimittausten tilastollisella analyysillä, jossa näkyy planeettojen keskustähteä huojuttava vaikutus. Itse planeetat eivät näy suoraan. Näin on olemassa mahdollisuus, että signaalit ovat muiden tekijöiden kuin planeettojen aiheuttamia. Epäilyttävää on se, että lähimmän planeetan kiertoaika on lähellä tähden pyörähdysaikaa. Suurin planeetoista on kuuden Maan massainen.
. Elinkelpoiseksi on väitetty planeettaa "Tau Ceti e", joka on Tau Cetistä keskimäärin 0.552 AU:n päässä ja kiertää keskustähtensä noin 168 päivässä. Planeetta on noin 2,3–6,3 Maan massainen, ja tällöin se saattaa olla supermaa. Planeetan teoreettinen lämpötila Maan ilmakehää vastaavalla ohuella kaasukehällä on keskimäärin 70 °C. Jättiläisplaneetta
Kaikilla aurinkokunnan jättiläisplaneetoilla tiedetään olevan renkaat. Saturnuksen renkaat näkyvät Maahan asti hyvin. Uranukselta löydettiin renkaat vuonna 1977. Jupiterin rengas on hyvin himmeä. Renkaat ovat suunnilleen 2–3 planeetan säteen päässä sen keskustasta. Lähellä renkaita kiertää pieniä, muutaman kilometrin kokoisia kuita, kauempana satojen kilometrien läpimittaisia suuria kuita ekvaattoritasossa. Vain Neptunuksen kuujärjestelmä on tästä poikkeus, mutta silläkin on pieniä kuita ja renkaat. Renkaat ja kuut ovat planeetan päiväntasaajan tasossa. Tämä ja planeettojen kuujärjestelmien samankaltaisuus viittaa yhtenäiseen syntytapaan. Maa
Maan kiinteä kuorikerros koostuu paristakymmenestä mannerlaatasta, jotka kelluvat vaippaa raskaamman kiviaineksen päällä. Laatat liikkuvat alituisesti toistensa suhteen, aiheuttaen maanjäristyksiä ja tulivuoritoimintaa, lähinnä laattojen reunoilla, jossa ne törmäävät tai työntyvät toisensa alle. Toisaalta uutta laattamateriaalia eli merenpohjaa muodostuu valtamerten keskellä, kuten Islannissa, jossa kiviainesta työntyy esiin Maan vaipasta. Laattaliikkeen energianlähde on radioaktiivinen hajoaminen. Laattatektoniikka
Laatat voivat erkaantua toisistaan, törmätä toisiinsa tai liukua toisiaan vasten. Valtamerten keskiselänteissä laatat erkanevat toisistaan ja muodostavat näin uutta merenpohjaa. Merellisen laatan törmätessä joko toiseen merelliseen tai mantereiseen laattaan syntyy alityöntöä eli subduktiota, jossa merellinen laatta työntyy toisen laatan alle. Subduktiokohtaan muodostuu syvänmeren hautoja ja sen ylle vulkaanisia kaaria. Kahden mantereisen laatan törmätessä puolestaan kasvaa poimuvuoristo. Mannerten liukumisalueilla ei synny uutta kuorta eikä tuhoudu vanhaa, mutta ne alueet ovat erityisen alttiita maanjäristyksille. Basaltti
Basalttisia laavoja syntyy erityisesti valtamerten keskiselänteillä, mutta myös muissa ympäristöissä. Basalttinen laava on juoksevaa ja leviää mantereisissa purkauksissa laajoille alueille muodostaen laakiobasaltteja, joita on mm. Intiassa (Deccanin laavapurkaukset) ja Islannissa. Jäähtyessään basalttinen laava lohkeilee usein kuusikulmaisiksi pylväiksi. Euroopan megaliitit
Megaliitteja ovat myös suurista kivistä kootut ympyrät, joista tunnetuin on Stonehenge Englannissa noin vuosilta 3000–1000 eaa. Stonehengen ympäristössä on muita megaliitteja. Megaliittikehiä on Britteinsaarilla, Länsi-Ranskassa, Saksassa ja Itävallassa Tonavan varrella ja myös Italiassa. Hiidenkiuas
Tunnetuimmat hiidenkiukaat ovat Raumalla Sammallahdenmäen röykkiöalueella. Siellä ovat muun muassa Huilun vuorelle tehdyt Kirkonlaattia, joka on suuri nelikulmainen, mutta vain puolen metrin korkuinen kiuas, ja Pitkä raunio, joka on 24 metriä pitkä vallimainen muodostelma ja johon on haudattu useita kertoja. Egeanmeren laatta
Egeanmeren laatta (myös "Egean/Aigeian (meri)laatta", "Helleeninen laatta") on pieni mannerlaatta Egeanmeren alueella Kreikan ja Turkin välissä. Laatalla sijaitsevat Egeanmeren ja Egeanmeren saarten pääosan lisäksi Peloponnesoksen niemimaa, Keski-Kreikka ja Kreeta sekä Vähän-Aasian länsiosa. Laatan pohjoispuolella sijaitsee Euraasian laatta, eteläpuolella Afrikan laatta, länsipuolella Adrianmeren laatta ja itäpuolella Anatolian laatta. Pyhälahden kansakoulu
Koulun tontilla Pyhälahden hiekkarannan rinteessä on jääkauden jättämä kiviröykkiö ”Hiidenpelto”, jonka takia koulun tontti oli alun perin rakentamaton. Koulurakennus sijaitsee noin 50 metrin päässä vanhasta perinteisestä Pyhälahden kalatiestä. Koulun järven puoleisessa rinteessä on rantalehto ja luonnonlähde. Keiteleen Pyhälahti rakennuspaikkana on Natura 2000:n järviluonnon suojelualuetta. Vesistö liittyy Kymijoen vesistöön ja Neiturin kanavan kautta Suomen uusimpaan Etelä-Konneveden kansallispuistoon. Alue on luonnonhistoriallinen, ja lähiseudulta on löytynyt monia muinaismuistoja Supermaapallo
Supermaan pinta lienee suhteellisen tasainen ja vuoret matalia, koska eroosio on nopeaa. Nykyään geologista aktiivisuutta pidetään yleisesti ottaen elämälle hyvänä, vaikka se aiheuttaakin paikallisia katastrofeja kuten tulivuorenpurkauksia ja maanjäristyksiä. Tämä johtuu siitä että Supermaassa nopea silikaattisykli kierrättää planeetan ilmakehän kaasuja ja muun muassa tasaa lämpötiloja sekä tuottaa elämän tarvitsemaa hiiltä yhteyttämistä varten ilmakehään. Supermaan mannerlaatat ovat ohuita ja nopeasti uusiutuvia. Vertailun vuoksi noin kymmenesosan Maan massaisella Marsilla oli historiansa alussa vain hienoista laattatektoniikkaa, ja Maata hieman pienemmällä Venuksellakin nykyään vain vähän. Toisaalta sen suuri painovoima hidastaa mannerlaattojen liikettä. Lammin Betoni
Lammi-Kivitalot Oy on kivitalo- ja kellarikerrostoimittaja, joka suunnittelee omakotitaloja. Yrityksen päätoimipaikka sijaitsee Tampereella ja omia toimipisteitä on Tampereen lisäksi pääkaupunkiseudulla toimiva TaloTalo-toimipiste Vantaalla sekä Turun ja Oulun toimipisteet. Näiden lisäksi talomyynnistä vastaa edustajaverkosto. LammiKivestä valmistettuja kivitaloja myydään samalla konseptilla myös Virossa, Venäjällä, Ruotsissa ja Norjassa. Carnacin menhirit
Carnacin menhirit ovat esihistoriallisina aikoina pystytettyjä suuria kiviä. Ne sijaitsevat Pohjois-Ranskassa Bretagnen eteläosassa melko lähellä merta. Tämän tyyppisiä suuria kiviä sanotaan megaliiteiksi. Kivirivistöjä on Carnacin ympäristössä neljässä paikassa: Le Ménecissä, Kermariossa, Kerlescanissa ja Le Petit Ménecissä, kaikki ne ovat luultavasti olleet liitettyjä kokonaisuudeksi. Monet kivistä ovat suunnattuja siten, että niillä on tähtitieteellistä merkitystä. Planeettojen kaasukehät
missä Euraasia
Laattatektonisesti suurin osa Euraasiaa muodostaa Euraasian laatan. Intia ja Lähi-itä muodostavat kuitenkin omat mannerlaattansa. Kivistön suuralue
Liikenneväylistä merkittävimmät ovat suuralueen halkaiseva Hämeenlinnanväylä, suuralueen etelärajan muodostava Kehä III ja vuonna 2015 avattu Kehärata. Kehäradan alkuvaiheessa avatuista rautatieasemista suuralueelle sijoittuvat Vehkalan ja Kivistön asemat. Chiapasin maanjäristys 2017
Meksikon eteläisen Tyynenmeren rannikon Tehuantepecinlahti sijaitsee kahden litosfäärilaatan rajalla. Alueella mereinen Kookossaaren laatta työntyy suuremman mantereisen Pohjois-Amerikan laatan alle, mikä aiheuttaa laattojen rajalle toistuvia maanjäristyksiä. Alityöntövyöhyke on osa suurempaa Tyynenmeren tulirengasta. Stonehenge
Stonehengessä on ollut alun perin neljä sisäkkäistä kivikehää, kaksi suurta ja kaksi pienempää. Uloin kivikehä muodostaa halkaisijaltaan 30 metrin ympyrän, ja toinen suurimmista kehistä on hevosenkengän muotoinen. Korkeimpien kivipaasien päälle on nostettu vaakapaasia, ja korkeimmat ryhmät ovat lähes kahdeksanmetrisiä. Suurimmat kivet painavat noin 50 tonnia, ja kaukaisimmat on tuotu paikalle satojen kilometrien päästä Walesista. Moni alkuperäisistä kivistä on jo kadonnut tai kaatunut. Kivikehien ympärillä on halkaisijaltaan 115-metrinen kaivanto, jonka molemmin puolin on maavallit. Vallien vieressä ja niiden ulkopuolella on yksittäisiä paasia. Epsilon Eridani
Epsilon Eridanilta löydettiin pölykiekko 1988. Kiekko näyttää monissa kuvissa epäsäännölliseltä renkaalta. Auringon ympärillä olevaa Kuiperin vyöhykettä vastaava kiekko on 35–85 AU:n päässä keskustähdestään, ja on tiheimmillään 60 AU:n päässä Epsilon Eridanista. Kiekon kaltevuus on 46°. Koko kiekon massa on 0,014–0,4 Maan massaa. Pölykiekko ei ulotu aivan lähelle tähteä mikä viittaa planeettoihin, jotka siivoavat pölyn pois. Uusien havaintojen mukaan tähdellä oleva planeetta ja pölykiekko ovat samassa ratatasossa. Laattatektoniikka
Mannerlaatat ovat 100–150 kilometrin paksuisia, ja ne liikkuvat astenosfäärin päällä 1–15 senttimetriä vuodessa. Useimmissa laatoissa on sekä mantereellista että merellistä kuorta. Laattojen liikkuessa niiden keskiosat ovat pääosin jäykkiä ja koskemattomia, mutta niiden reunojen törmäysvyöhykkeillä tapahtuu halkeilua, liukumista, taipumista, venymistä ja pehmenistä. Vishapakarit
Vishapakarit ( , "višap" lohikäärme ja "k‘a" kivi) eli lohikäärmekivet ovat Armeniassa olevia megaliittisia monoliittejä. Ne saattavat olla yli viisi metriä korkeita. Tampereen maantiede
Tampereen suot lukeutuvat niin sanotusti viettokeitaisiin. Nämä viettokeitaat eli eksentriset kermikeitaat ja rahkakeitaat ovat kaltevalle alustalle syntyneitä, yhteen suuntaan viistoja soita, joiden pienmuotoja ovat kaltevuutta vastaan kohtisuorassa sijaitsevat mätäsjonot, kermit sekä niiden kuljut. Viettokeitaat saavat ravinteensa pääosin sadevedestä. Viettokeitaista hyvin harvat ovat suojeltuja. Ne ovat Suomessa yleisiä Itä- ja Keski-Suomen vaihtelevan, pienipiirteisen kallioperätopografian alueella, mutta niitä sijaitsee myös muualla Etelä-Suomessa. Viettokeitaiden kasvillisuus on suhteellisen monipuolista. Siellä viihtyy esimerkiksi lakka, karpalo sekä suokukka. Euroopan megaliitit
Iberian niemimaalla Espanjassa ja Portugalissa maanviljely näyttää levittäytyneen sinne ensin noin 5500–5000 eaa. lännestä Pohjois-Espanjan Cantabrian kautta Pohjois-Portugaliin ja myös Espanjan etelärannikon kautta Algarven seuduille. maanviljelyä oli jo 5500–5250 eaa. Estamaduran seudulla ja myös Algarven seuduille eteläisessä Portugalissa, ja myöhemmin 5000–4750 eaa. Keski-Portugalissa, minne syntyivät ehkä 4800 eaa. ensimmäiset megaliitit. Varhaisin Portugalin keramiikka 5300–5100 eaa. oli Välimeren seuduilla länteen päin levinnyttä sydänsimpukkakeramiikkaa. Costa Rican kivipallot
Kivipalloja on löydetty haudoista matalien kumpujen huipulta. Haudoissa on kultaornamentteja. Kivipallot näyttävät olevan järjestetyt erilaisiin geometrisiin kuvioihin, kuten suoriin linjoihin, siksakkeihin ja niin edelleen. Tämä on johtanut lukuisiin vääriin väitteisiin, esimerkiksi on ilman syytä sanottu kivipallojen osoittavan Pääsiäissaaren ja Stonehengen suuntaa. Kivipalloja tehtiin yhä espanjalaisajalle jatkuneessa Buenos Airesin moniväristä keramiikkaa 1000–1500 jaa. tuottaneessa Chiriquín kulttuurissa, joka tuli Aguas Buenasin jälkeen. Kalajoen hiekkasärkät
Kalajoen hiekkasärkät ovat luontokohde ja matkailukeskus Kalajoella, Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa Perämeren rannikolla. Kalajoen hiekkasärkät sijaitsevat valtatie 8:n varrella noin kymmenen kilometrin päässä Kalajoen kaupungin keskustaajaman eteläpuolella. Kirkonlattia
Kirkonlattia on kansanomainen nimitys laakeille ja laaja-alaisille kivilatomuksille, jotka ovat ihmisen tekemiä ja lähinnä pronssikaudelle ajoittuvia. Kirkonlattialatomukset ovat ilmeisesti kiviröykkiöhautoihin eli hiidenkiukaisiin verrattavia hautarakennelmia, mutta muodoltaan poikkeuksellisia. Kuuluisimpia on Satakunnassa Sammallahdenmäellä "Kirkonlaattiaksi" kutsuttu iso neliskulmainen latomus joka on ajoitettu pronssikaudelle. Costa Rican kivipallot
Costa Rican kivipallot tulivat julkisuuteen vuonna 1940. Suuret kivipallot löydettiin Mesoamerikasta Costa Ricasta. Pallojen läpimitta on muutamasta sentistä yli kahteen ja puoleen metriin. Suurin pallo painaa yli 16 tonnia.
Ne ovat nykykäsityksen mukaan muinaisten intiaanien tekemiä. Kivipallojen tarkoitusta ei tiedetä, mutta niillä uskotaan olleen jonkinlainen uskonnollinen merkitys. Suurin osa kivipalloista on tehty gabrosta tai granodioriitista. Vain muutamat ovat tehty kovasta kalkkikiveä muistuttavasta "coquinasta" sekä hiekkakivestä. Kivipallot liittyvät Aguas Buenasin kulttuuriin, joka oli 200 eaa.-800 jaa. esiklassisella ja klassisella kaudella. Atlantin keskiselänne
Atlantin keskiselänne eli Keski-Atlantin selänne on kahden toisistaan loittonevan manner­laatan välissä sijaitseva keskiselänne Atlantin valta­meren pohjassa ja samalla osa maailman suurinta vuorijonoa. Pohjois-Atlantilla se on rajana Euraasian ja Pohjois-Amerikan laattojen, Etelä-Atlantilla taas Afrikan ja Etelä-Amerikan laattojen välillä. Mannerlaatta
Mannerlaatta on kappale Maan litosfääriä. Mannerlaatta nimityksenä on harhaanjohtava sikäli, että mannerlaatat eivät noudata mannerten rajoja. Tästä syystä yleisesti puhutaan myös litosfäärilaatoista viitaten litosfääriin eli maapallon kivikehään, tai tektonisista laatoista viitaten laattatektoniikkaan eli teoriaan mannerlaattojen liikkeistä. Sanojen mannerlaatta, litosfäärilaatta ja tektoninen laatta merkitys on siis täsmälleen sama. Kratoniksi eli mannerytimeksi sanotaan hyvin vanhaa mantereen osaa, jonka usein edellytetään olevan isostaattisessa tasapainossa. Euroopan megaliitit
Irlannin pohjoisosassa on noin 300 käytävähautaa ja muuta megaliittia joista vanhin on Carrowmore noin 4300–3500 eaa.Melko varhaisia ennen vuotta 3000 eaa. olivat myös Etelä-Ranskassa Marseillen seuduilla Rhonen laaksossa, ja Sardinian megaliitit, sekä Skotlannin itärannikko. Tyypilliset varhaiset megaliitit Portugalissa, Ranskan Bretagnessa, Irlannissa jne olivat megaliittisia hautoja ja pitkiä kumpuja. Endogeeniset prosessit
Alfred Wegener esitti 1900 luvun alussa teorian siitä, että mantereet ovat kuuluneet joskus yhteen, mutta irtautuneet toisistaan, mutta Wegener ei selittänyt miten mantereet voisivat vaeltaa jäykässä litosfäärissä. Sittemmin modernit satelliittipohjaiset mittausmenetelmät osoittivat, että laatat liikkuvat muutamia senttimetrejä vuodessa (ks. Wikipedian artikkeli Mannerliikunnot). Lisäksi litosfäärilaattojen liikkumisesta ovat todisteena mm. mannerten muodot, fossiilit, jääkauden merkit ja merenpohjan nuoruus. Geologian ala, joka tutkii litosfäärilaattojen liikkeitä, nimitetään laattatektoniikaksi. Laattatektoniikan mukaan mantereet ovat irtautuneet joskus toisistaan, mutta niiden väliin on syntynyt merenpohja. Litosfääri laattojen liike muodostuu lämpötilaerosta ja painovoimasta ("vajoamiveto"). Mereisen ja mantereisen laatan törmäysalueita nimitetään "alityöntövyöhykkeiksi". Laattojen loittonemiskohdat ovat yleensä valtamerten keskiselänteissä ja törmäyskohdat mantereiden reunalla. Kiviplaneettojen synty
Tohtori Kevin J. Walshin tekemien tietokonelaskelmien mukaan jättiläisplaneetta Jupiter olisi syntynyt noin 3,5 AU:n etäisyydellä Auringosta. Jupiterin etäisyys Auringosta on nyt noin 5,2 AU. Jupiter syntyi nopeammin kuin sisäplaneetat. Syntynsä jälkeen Jupiter vaelsi sisäänpäin tyypin II migraatiomekanismilla noin 100000 vuoden ajan. Näin Jupiter liikkui melko hitaasti asteroidivyöhykkeen läpi, eikä silloin hävittänyt vetovoimallaan sitä. Jupiterin lisäksi matkalla sisäänpäin kohti Aurinkoa oli Saturnus. Mutta kun Jupiter oli saavuttanut Saturnusta kyllin, molemmat planeetat alkoivat hitaasti etääntyä Auringosta. Tällöin Jupiter ja Saturnus olivat ajautuneet 2:3-rataresonanssiin, joka muutti vaellussuunnan päinvastaiseksi. Tämä tapahtui noin 1,5 AU:n päässä Auringosta eli suunnilleen nykyisen Marsin radan kohdalla.
Jupiterin saapuminen Marsin radan lähelle harvensi ainetta siellä, ja toisaalta pakkasi ainetta Merkuriuksen-Maan etäisyydelle Auringosta. Näin esimerkiksi Maa muodostui nopeammin kuin ilman Jupiterin käväisyä lähellä. Walshin mielestä hänen teoriansa selittää muun muassa sen, miksi asteroidivyöhykkeellä on sekä kaukana Auringosta syntyneitä C-tyypin kappaleita ja lähellä Aurinkoa syntyneitä S-tyypin kappaleita.
Mars lienee Nicholas Daphasin mukaan 2–4 miljoonassa vuodessa muodostunut planeetta-alkio, ei n. 50–100 miljoonassa vuodessa syntyneen Maan tyyppinen planeetta. Afrikan laatta
Afrikan laatta on yksi mannerlaatoista. Se kattaa Afrikan mantereen sekä laajat alueet ympäröivien valtamerien pohjaa. Afrikan laatta erkanee Arabian ja Somalian laatoista, joiden rajamailla sijaitsee loittonemisvyöhykkeille tyypillinen aktiivinen hautavajoama. Siitä aiheutuu maankuoren siirroksia, vulkaanista toimintaa ja maanjäristyksiä. Raututunturit
Raututunturit on tunturiryhmä Urho Kekkosen kansallispuiston alueella ja Saariselän seudulla. Tämä tunturiryhmä on muodostunut noin 30-50 miljoonaa vuotta sitten ja yleisin alueella esiintyvä kivilaji on Lapin granuliitti. Planeetta
Maankaltaiset planeetat (esimerkiksi Maa) koostuvat lähinnä piioksidin ja metallien muodostamista yhdisteistä. Ne ovat jättiläisplaneettoihin verrattuna melko pienimassaisia. Kiviplaneetalla voi olla sula ydin. Lattanat
Lattanat (Tricladida) ovat laakamatojen (Platyhelminthes) värysmatoihin (Turbellaria) kuuluva lahko. Lattanoiden ruumis on jaokkeeton ja eläin on kaksikylkinen. Lattanoilla ei ole verenkiertoa eli niiltä puuttuvat sydän ja verisuonet. Suoleen johtaa vain suuaukko, kuten muillakin värysmadoilla. Lattanat elävät kosteissa, vesipitoisissa ympäristöissä, kivien alla. Laattatektoniikka
Mannerlaattojen reunoilla tapahtuu myös laattojen liukumista. Liukumisen yhteydessä ei synny eikä tuhoudu uutta kuorta. Liukuvat laatat aiheuttavat usein maanjäristyksiä. Tällainen vyöhyke on esimerkiksi San Andreasin siirros Pohjois-Amerikan ja Tyynenmeren laatan rajalla. Laattojen sivuava liike voi maanjäristyksessä vaihdella muutaman senttimetrin pienestä liikkeestä jopa 1–2 metrin siirtymisiin. Öljyliuske
Öljyliuske on kivihiilen tapaan syntynyt miljoonia vuosia sitten maan puristukseen jääneistä orgaanisista aineksista. Sitä esiintyy merkittävässä määrin muun muassa Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Venäjällä, Kiinassa, Jordaniassa, Marokossa ja Virossa, jossa se on maan tärkein luonnonvara. Öljyliuskeen kaivaminen on aiheuttanut Virossa merkittäviä ympäristöongelmia. Öljyliusketta on louhittu Virossa jo 90 vuotta. Tuotanto- ja polttotapoja kehittämällä ympäristövaikutuksia on pyritty pienentämään ja raaka-ainetta hyödyntämään tehokkaammin. Revontulet
"Revontulivyöhykkeet" ovat suunnilleen ympyrän muotoisia kehämäisiä alueita, jotka ovat Maan molempien magneettisten napojen ympärillä noin 3 000 kilometrin päässä niistä. Maan magneettikenttää pitkin maahan virtaavat hiukkaset saavuttavat ilmakehän normaalisti revontulivyöhykkeellä, jossa revontulia näkyy yleensä kaikkina kirkkaina öinä. Vyöhyke on suurelta osin 60. ja 75. leveyspiirien välillä, paikoitellen niiden ulkopuolellakin, koska magneettinavat eivät ole maantieteellisillä navoilla. Esimerkiksi Euroopan manterella vain Fennoskandian pohjoisin osa sattuu revontulivyöhykkeelle, Suomesta lähinnä Luoteis-Lappi. Avaruudesta katsottuna revontulet näyttävätkin muodostavan kehän magneettinapojen ympärille. Kimono (veistos)
Keraamiset laatat on tehty IDO:n tehtaalla Tammisaaressa taiteilijan muotin mukaan. Valmistusmateriaali on samaa, mistä suomalaisten käyttämät vessanpöntötkin on tehty. Karibian laatta
Etelä-Amerikan laatta työntyy idästä Karibian laatan alle, ja kaakossa laattojen välillä on lohkoliikuntoja. Kivisammalet
Kivisammalet ("Grimmia") on kivisammalten heimoon kuuluva suku. Kivisammalet kasvavat kivillä ja kallioilla. Ne ovat kärkipesäkkeisiä lehtisammalia. Suurin osa lajeista on pieniä (alle 2 cm) ja niillä on usein lehdessä karvakärki. Ainoastaan pohjankivisammal kasvaa koko Suomessa. Euraasian laatta
Aasiassa Intian laatta työntyy Euraasian laattaa päin ja Tyynenmeren laatta työntyy laatan alle. Atlantilla Euraasian ja Pohjois-Amerikan laatta erkanevat toisistaan. Hiekkakansa
Hiekkakansa eli tuskenit (joskus myös suomennettu Tuskenin ratsastajat, ) ovat George Lucasin luomassa "Tähtien sota" -elokuvamaailmassa esiintyviä kuvitteellisia älyllisiä humanoideja. Tuskenit asuvat Tatooinen aavikkoplaneetalla. Heidät on usein kuvattu hyvin väkivaltaisiksi ja raaoiksi hirviöiksi. Helleeninen kaari
Helleeninen kaari on itäisellä Välimerellä sijaitseva tektoninen kaari eli kohta, jossa kaksi litosfäärilaattaa kohtaavat. Se ulottuu Adrianmeren länsirannikolta Kreikkaan kuuluvien Kreetan ja Ródoksen saarten kautta Turkin etelärannikolle. Afrikan litosfäärilaatta työntyy kaarella kohti pohjoista ja Euraasian laattaa. Se työntyy eli subduktoituu pienemmän Euraasian laattaan kuuluvan mereisen Egeanmeren laatan (Helleeninen laatta) alle. Nykyisin Afrikan laatta työntyy Egeanmeren laatan alle vuodessa miltei 40 millimetriä. Anatolian laatta taas työntyy kohti Egeanmeren laattaa idästä päin. Stonehenge
Useimmat tutkijat uskovat ihmisten tuoneen kivet Stonehengeen, mutta on myös mahdollista, että ne kulkeutuivat lähistölle jääkauden aikana. Osa ryoliittipaasista on peräisin Pont Saesonista, joka on Walesissa Preselistä pohjoiseen. Monumentin kolme hiekkakivipaatta ovat luultavasti Brecon Beaconsista, 100 kilometriä Preselistä itään. Kivien tuontitapaa ei tiedetä, mutta ne tuotiin mahdollisesti ensin vesiteitse Bristolin kanaalin yli ja sen jälkeen maata pitkin. Sarseenipaadet tuotiin pohjoisesta, 30 kilometrin päästä Aveburysta. Niistä painavimmat ovat 45 tonnia. Laattatektoniikka
Kahden mantereisen laatan törmätessä joko toinen laatta nousee päälle tai toinen laatta halkeaa. Kumpikaan laatoista ei kuitenkaan pysty painumaan kohti astenosfääriä, joten mantereisiin törmäysvyöhykkeisiin syntyy orogenian seurauksena poimuvuoristoja. Kuori paksuuntuu törmäysvyöhykkeellä, koska laatat ikään kuin lyhenevät ja painuvat kasaan. Tämän seurauksena kivet deformoituvat ja vuorijonoja alkaa kohota. Korkeiden vuorien kuluessa jäljelle jää korkeassa lämpötilassa ja paineessa syntyneitä metamorfisia kivilajeja. Esimerkiksi Ural on syntynyt, kun Euroopan laatta ja Aasian laatta ovat kauan sitten törmänneet toisiinsa ja poimuttuneet. Himalajan vuoristo on seurausta Intian laatan jatkuvasta työntymisestä Euraasian laatan reunan alle. Euroopan megaliitit
Megaliittien synnyn käsitetään usein liittyvän neoliittisen maanviljelyn saapumiseen mesoliittisen metsästyskulttuurin alueelle. Maanviljely saapui Länsi-Eurooppaan etelästä ja idästä. Esimerkiksi Ranskan Bretagnessa Välimeren suunnasta tullut sydänsimpukkakeramiikkaa valmistanut kansa ja idästä tullut nauhakeramiikkaa suosineet heimot toivat maanviljelyn alueelle suunnilleen samoihin aikoihin. Länsi- tai pikemminkin Luonais-ranskan varhaisella megaliittialueella näyttäisi sydänsimpukkakeramiikka saapuneen ensin, ja vasta myöhemmin nauhakeraamiikka Senegambian kivikehät
Kivet pystytettiin 700-luvulla varhaisempien hautojen päälle. Kussakin kehässä on 10–24 kiveä, jotka ovat korkeudeltaan 1–2,5 metriä. Suurimmat ovat painoltaan jopa kymmenen tonnia. Kivikehiä on kaikkiaan noin tuhat. Suurimmassa keskittymässä on yhteensä tuhat kiveä 52 kehässä. Suomen Kivikeskus
Kivikeskukseen on rakennettu testaus- ja tutkimuslaboratorio, sekä alan jatko- ja täydennyskoulutusta palvelevia opetus- ja koulutustiloja. Keskus sijaitsee matkailukohde Kivikylässä. Sinne on rakennettu muun muassa mineraaleja esittelevä "kivipuisto". Siellä sijaitsee myös "GEO-tietokeskus", joka esittelee multimediatekniikalla maaperän geologiaa, kivien maailmaa sekä mineraalien hyödyntämistä historiasta nykypäivään. Lisäksi keskuksessa on alan eri yritysten näyttelyitä. Kääpiöplaneetta
Cereksen lisäksi myös suurimmat asteroidit saattavat täyttää IAU:n vaatimukset kääpiöplaneetoiksi, kuten Vesta ja Pallas, jotka ovat lähes pyöreitä ja joita pidettiin vielä planeettoina ennen vuotta 1850. Joidenkin tähtitieteilijöiden mukaan kääpiöplaneettoja on uuden määritelmän mukaan yli 53, eli kääpiöplaneetan kokorajoitusta pitäisi mahdollisesti vielä täsmentää. Topaasi
Topaasia esiintyy värittöminä tai sinertävinä, usein valtavan suurina kiteinä pegmatiiteissa. Pegmatiitin rapautumisjäänteenä syntyneestä sorasta tavataan pyöristyneitä kappaleita, jotka ovat rikastuneet upaesiintymiksi jokiin veden lajittelemina. Myös vulkaanisten kivilajien kidesykeröistä on tavattu pieniä ruskeita kiteitä. Merkittävä historiallinen topaasiesiintymä Euroopassa oli Schneckenstein Saksissa, jossa louhinta aloitettiin 1800-luvun alussa ja on nykyisin loppunut. Myöhemmin merkittävä esiintymä löydettiin Uralvuorilta. Brasiliasta louhitaan erittäin suuria jalokiviluokan kiteitä, joista suurin painaa viistehiottuna 22 892,5 karaattia (4,58 kg) ollen siten maailman suurin viistehiottu jalokivi. Suomessa topaasia on löydetty muun muassa Orivedeltä, Kaakkois-Suomen rapakivialueelta, Eurajoelta ja Eräjärven Viitaniemen louhoksesta. Hiidenkiuas
Rannikkoseudun hiidenkiukaat muistuttavat ulkonäöltään muita kiviröykkiöitä, vaikka niitä tekivät muut etniset ryhmät ja joskus toisenlaiseen tarkoitukseen. Sisämaassa eli voimakkaana ja rinnakkaisena lapinraunioiden rakennusperinne, jossa ihmisiä haudattiin kivikasoihin tai raunioita rakennettiin uhrikäyttöön. Nämä röykkiöt sijaitsivat Sisä-Suomen järvien rannoilla näkyvällä paikalla. Merenkurkussa ja Pohjanmaalla tunnetut kastellit eli jätinkirkot eivät nykytietämyksen mukaan ole hautoja. Niiden rakentaminen on perusteltava muilla syillä ja niitä tehtiinkin aikaisemmin kivikaudella. Kiviplaneettojen synty
Kiviplaneettojen synty: Kiviplaneettoja (terrestrisiä planeettoja, maankaltaisia planeettoja) ovat Aurinkokunnan sisäosien planeetat Merkurius, Venus, Maa ja Mars. Kiviplaneettavyöhyke ulottuu Aurinkokunnassamme välille 0,4–1,6 AU. Planeetat ovat syntyneet pääosin 10 miljoonan vuoden sisään, mutta suuria törmäyksiä tapahtui vielä 700 miljoonan vuoden kuluttuakin, jolloin koettiin "suuri pommitus", ja Kuun meret syntyivät. Carcassonne: Kivikausi
Kivikausi-versioon on saatavilla tällä hetkellä yksi lisäosa, joka on Suomessa julkaistu Perus-Carcassonnelle kootun, "Kreivi ja Kuningas" -lisäosan mukana. Siinä kivikauteen tulee lisää viisi erikoispelilaattaa, joista pelaajat valitsevat yhden laatan (kaksinpelissä kaksi laattaa) sattumanvaraisesti itselleen.