Kuka suomensi Käärmeimuri -romaanin?
Käärmeimuri
Käärmeimuri () on venäläiskirjailija Jegor Radovin (1962–2009) kokeellinen postmoderni romaani . Alkuperäisteos valmistui vuonna 1989 ja julkaistiin Venäjällä vuonna 1992. Suomessa "Käärmeimuri" julkaistiin vuonna 1993 Jukka Mallisen suomentamana. Jegor Radov kuuluu venäläisiin postmodernisteihin, joskaan "Käärmeimurin" Radov ei omien sanojensa mukaan katsonut edustavan perinteistä postmodernismia. .
Hobitti eli sinne ja takaisin
"The Hobbitin" suomennoksista ensimmäisenä ilmestyi Kustannusosakeyhtiö Tammen kustantama ja Risto Pitkäsen kääntämä "Lohikäärmevuori eli erään hoppelin matka sinne ja takaisin" vuonna 1973. Jo samana vuonna ilmestyi WSOY:ltä kuitenkin Eila Pennasen, Kersti Juvan ja Panu Pekkasen suomentamana ensimmäinen osa Tolkienin pääteoksesta "Taru sormusten herrasta". Pitkäsen ja toisaalta Pennasen, Juvan ja Pekkasen linjat poikkesivat muun muassa erisnimikäännösten suhteen huomattavasti toisistaan, minkä vuoksi käännökset eivät toimineet luontevasti yhtenäisenä jatkumona. "Sormuksen ritarien" ensimmäinen laitos onkin varustettu suomentajien saatteella: Kalervo Kurkiala
Hän myös suomensi Sv. Schartumin kirjoittaman kirjan "Merimiehen morsian", 1931 sekä saman kirjoittajan pienempiä kirjoitelmia. Kurkiala kirjoitti myös ahkerasti artikkeleita sanoma- ja aikakauslehtiin. Mormonin kirja
Saatuaan kultalevyt ja urimin ja tummimin, mikä oli yksi Smithin väitetyistä apuvälineistä, joilla hän suoritti käännöstyön, Smithin ongelmana oli saada levyt käännetyksi. Emma toimi ajoittain kirjurina, mutta saadakseen perheen välttämättömän toimeentulon käännöstyö eteni satunnaisesti ja hitaasti. Vasta Martin Harrisin, paikallisen maanviljelijän, saavuttua kirjuriksi vuoden 1828 huhtikuussa, Smith sai tilaisuuden kääntää kahden kuukauden ajan yhtäjaksoisesti. Sunny Baudelaire
Käärmekammiossa hän sanoo Ackroid ja tarkoittaa Rogeria ja viittaa Agatha Christien kirjoittamaan romaaniin. Kuin surmaisi satakielen
Kuin surmaisi satakielen () on yhdysvaltalaisen kirjailija Harper Leen esikoisromaani, joka ilmestyi vuonna 1960. Kirjan on suomentanut Maija Westerlund, ja suomennoksen julkaisi vuonna 1961 Gummerus. Teoksesta on julkaistu sen jälkeen useita painoksia. Romaani sai kaunokirjallisuuden Pulitzer-palkinnon vuonna 1961. Simon Mawer
Mawer asui vuosia nuoruudestaan Kyproksella ja Maltalla, kun perhe joutui muuttamaan Ison-Britannian ilmavoimiin kuuluneen isän mukana. Yliopistotutkinnon Mawer hankki Oxfordin yliopistoon kuuluvasta Brasenose Collegesta. Yliopiston jälkeen hän opetti biologiaa Kanaalisaarilla, Skotlannissa ja Maltalla, kunnes muutti Roomaan. Italiassa hän sai valmiiksi ensimmäisen romaaninsa "Chimera", joka julkaistiin 1989. Mawer sai romaanistaan McKitterick Prizen, joka jaetaan yli 40-vuotiaille esikoiskirjailijoille. Hermann Sudermann
Herman Suderman (30. syyskuuta 1857 Matzicken, Itä-Preussi – 21. marraskuuta 1928 Berliini) oli saksalainen kirjailija, joka julkaisi naturalistisia romaaneja ja näytelmiä. Hän käsitteli teoksissaan epäsäätyistä avioliittoa ja muita ajan sosiaalisia epäkohtia. Hänen näytelmänsä saivat suurta suosiota vuosisadan vaihteessa. Häneltä on suomennettu ainakin näytelmät "Koti", "Kunnia" ja "Perhostaistelu" sekä romaanit "Kissanporras" ja "Surutar". Siipimies (kirja)
Siipimies ("Airman") on Eoin Colferin kirjoittama historiallinen fantasiaromaani. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi alkuvuodesta 2008, ja WSOY julkaisi romaanin suomeksi vielä samana vuonna Jaakko Kankaanpään kääntämänä. Pimeyden sydän
Teoksen suomennos ilmestyi 1968 suomentajana Kristiina Kivivuori. Käännös saa Raisa Kuikan Kiiltomato-sivustolla kirjoittamassa arviossa kiitokset teoksen arvoisena suomennoksena, joka ei vielä 2000-luvulla ole vanhentunut eräitä pikku yksityiskohtia lukuun ottamatta. Esa Adrian
Adrian suomensi myös saksasta kirjallisuuden nobelisti Elias Canettin teoksen "Marrakešin ääniä" ja ruotsista Christer Kihlmanin romaanin "Sininen äiti". Käärmeimuri
"Käärmeimuri" on kielellisesti runsas, absurdi ja mystinen kertomus maailmasta, jossa ihmiset ja jumalat vaihtavat jatkuvasti muotoaan: he kuolevat ja syntyvät, murhaavat toisiaan tai heittäytyvät itse kuolemaan vain ruumiillistuakseen uudestaan eri henkilöksi eri tilanteisiin. Kuoleman lisäksi läsnä ovat huumeet, sadismi, masokismi, jumalat ja olemassaolon filosofinen pohdinta maailmassa, jossa väkivaltaan, sukupuolitoimintoihin ja tappamiseen on niin turruttu, että asiat tapahtuvat usein kuin ohimennen.
"Käärmeimuri" koostuu fragmentaarisista kohtauksista maailmassa, jossa ihmisten elämänkulkua kontrolloidaan tarkkaan vartioidusta Kaiken Keskuksesta käsin. Teoksen maailmassa ihmisillä on ollut syntymästään saakka vasemmassa ohimossaan pieni punainen tähti, jonka kautta heille jaetaan uudelleensyntymässä aina uusia ”minä”-tuntemuksia tai personaalioita. Keskeisin henkilö on jumalista ja heidän ruumiillistumistaan syntynyt Miša Se, joka kulkee uudelleensyntymästä toiseen tehtävänään hävittää jumalallisesta järjestelmästä poispudonnut maailma ja täten pelastaa sen asukkaat ikuiselle olemassaololle. Teoksen edetessä Miša alkaa vähitellen kyseenalaistaa ajatuksen jälleensyntymisestä ja ampuu lopulta itseään keskelle punaista tähteä. Liisan seikkailut peilimaailmassa
"Liisan seikkailut peilimaailmassa" on suomennettu kaksi kertaa, vuosina 1974 (Kirsi Kunnas & Eeva-Liisa Manner) ja 2010 (Alice Martin). Molemmissa suomennoksissa käytetään John Tennielin kuvitusta. Kaikkiaan romaani on käännetty 65 kielelle. Suotorpan tyttö
Suotorpan tyttö ("Tösen från Stormyrtorpet") on Selma Lagerlöfin pienoisromaani. Teoksen on suomentanut Maija Halonen, ja se ilmestyi vuonna 1909 WSOY:n kustantamana. Lagerlöf on kirjoittanut romaanista yhdessä Bernt Fredgrenin kanssa myös näytelmän "Tösen från Stormyrtorpet", jonka on myös suomentanut Maija Halonen. Stuart Hill
Stuart Hill (s. 1958 Leicester) on brittiläinen kirjailija. Hän on opiskellut englannin kieltä sekä antiikin ja muinaisajan historiaa Newcastlen yliopistossa. Hän on työskennellyt muun muassa arkeologina. Hänen esikoisromaaninsa "Jäämaan huuto" ("The Cry of the Icemark") (2005) on käännetty viidelletoista kielelle. Esikoisromaanin jatko-osa, "Tulimiekka" ("Blade of Fire") ilmestyi vuonna 2006 ja se käännettiin suomeksi vuonna 2007. Kirjasarjan viimeinen osa "Jäänmaan viimeinen taistelu" ("Last Battle of the Icemark") ilmestyi vuonna 2008 ja se julkaistiin suomeksi syksyllä 2009. Kirjat kustantaa Chicken House. Eero Ahmavaara
Ahmavaara suomensi muun muassa Agatha Christien, Raymond Chandlerin, Carter Dicksonin ja Rex Stoutin rikosromaaneja, Göran Schildtin romaaneja sekä osia Carl Grimbergin "Kansojen historiasta". Tunnettuja Ahmavaaran suomentamia kirjoja ovat muun muassa Christien "Varjossa auringon alla", "Murhenäytelmä kolmessa näytöksessä" ja "Murha Mesopotamiassa" sekä Chandlerin "Näkemiin, kaunokaiseni" ja "Pitkät jäähyväiset". Pahan kukat
Yrjö Kaijärvi suomensi teoksesta valikoiman runoja käännöksenä nimeltä "Pahan kukkia", joka ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 1962. Yksittäisiä runoja ovat suomentaneet useat runoilijat, ja yhtenä helmistä on pidetty V. A. Koskenniemen suomennosta ”Kissa”. Kristiina Kivivuori
Kivivuori suomensi englannista muiden muassa Jane Austenia, James Baldwinia, Joyce Caryä, Joseph Conradia, Daniel Defoeta, Thomas Hardyä, W. Somerset Maughamia, George Meredithiä, James Thurberia ja Mark Twainia, saksasta Heinrich Bölliä, Carl Zuckmayeria ja ruotsista Per Olov Enquistiä, Tove Janssonia, Christer Kihlmania, Pär Lagerkvistia, Halldór Laxnessia, Vilhelm Mobergia ja August Strindbergiä. Hän suomensi myös näytelmiä ja kuunnelmia. Helena Sinervo
Kirsti Helena Sinervo (s. 17. helmikuuta 1961 Tampere) on suomalainen runoilija, kirjailija ja suomentaja. Hänen romaaninsa "Runoilijan talossa" voitti vuoden 2004 Finlandia-palkinnon. Sinervo on voittanut arvostetun Tanssiva karhu runopalkinnon kahdesti. Hänen runouttaan on käännetty yli 20 kielelle. . Helena Sinervon viimeisin teos on vuonna 2018 ilmestynyt runokokoelma "Merveli" . Fantasiakirjallisuus
Helsingin SF-seura on jakanut vuodesta 2007 Tähtifantasia-palkintoa vuoden parhaalle suomeksi käännetylle fantasiakirjalle.Ngũgĩ wa Thiong'on "Variksen Velho" (2007) ja Ellen Kushnerin "Thomas Riiminiekka" (2008). Tunnettuja fantasiakirjallisuuden suomentajia ovat muun muassa Kersti Juva, Kristiina Rikman, Jaana Kapari-Jatta ja Johanna Vainikainen-Uusitalo. Suomeksi on kääntämättä lukuisia fantasian klassikoita ja moderneja klassikoita, kuten Mervyn Peaken "Gormenghast" ja Jack Vancen "Lyonesse". Kaijamari Sivill
Kaijamari Sivill, o.s. Heikkilä (s. 9. huhtikuuta 1963 Kuusamo) on palkittu suomentaja. Kevin Crossley-Holland
Kevin John William Crossley-Holland (s. 7. tammikuuta 1941 Mursley, Buckinghamshire) on englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija ja runoilija. Hän on voittanut Carnegie-mitalin vuonna 1985 romaanillaan "Storm". Lukuisten kirjoittamiensa kirjojen ja runojen lisäksi Crossley-Holland on muun muassa kääntänyt "Beowulf"-eepoksen muinaisenglannista vuonna 1982. Maurice Maeterlinck
Maurice Maeterlinck vaikutti moniin suomalaistaiteilijoihin; ainoa F. E. Sillanpään suomentama teos on Maeterlinckin "Köyhäin aarteet", jonka hän käänsi alkukielestä keskellä sisällissotaa. Sillanpää ei nähnyt Maeterlinckin näytelmää, mutta hän kuuli kirjailijasta viimeistään Tuusulassa vieraillessaan opiskeluvuosinaan Eero Järnefeltin perheessä. Maeterlinck vaikutti myös Arvid Järnefeltin näytelmiin "Kuolema" (1903) ja "Hiljaisuudessa" (1913). Annukka Salama
Salama on kirjoittanut fantasiatrilogian, jonka ensimmäinen osa "Käärmeenlumooja" (2012) oli Topelius-palkintoehdokkaana ja palkittiin ilmestymisvuonnaan kirjabloggaajien perustamalla, ensi kertaa jaetulla Blogistanian Kuopus -palkinnolla vuoden parhaana nuortenkirjana. Toinen osa, "Piraijakuiskaaja" ilmestyi vuonna 2013 ja kolmas osa "Harakanloukku" vuonna 2014. Sarja kertoo faunoidinuorista, joiden perimästä puolet on peräisin joltakin voimaeläimeltä. Kyllikki Hämäläinen
Ensimmäiset Hämäläisen käännöstyöt julkaistiin 1940-luvun puolivälissä. Muutamaa ensimmäistä työtään lukuun ottamatta hän työskenteli Otavalle. Useiden dekkarien ja nuortenkirjojen ohella Hämäläisen laajaan käännöstuotantoon kuuluu muun muassa Jules Vernen "Maailman ympäri 80 päivässä" (1956) ja Virginia Woolfin "Mrs. Dalloway" (1956). Lastenkirjoista hänen kuuluisimpia käännöksiään ovat C. S. Lewisin Narnian tarinoiden neljä ensimmäistä osaa: "Taikurin sisarenpoika" (1959), "Velho ja leijona" (1960), "Prinssi Kaspian" (1961) ja "Kaspianin matka maailman ääriin" (1963). Loput kolme Narnia-kirjaa käänsi Kaarina Helakisa 1970-luvulla. Venus simpukankuorella
Farmerin romaania ei ole käännetty suomeksi, mutta romaanihahmo Kilgore Troutin alkuperäisen teoksen nimen on kääntänyt "Jumala teitä siunatkoon, herra Rosewater" -romaanin suomennoksessaan Marjatta Kapari. Tappaja-Glumrin saaga
Tappaja-Glúmrin saaga (islanniksi Víga-Glúms saga) on yksi islantilaisista saagoista. Sen tapahtumat sijoittuvat ilmeisesti 900-luvun puoliväliin ja loppuun. Päähenkilönä on Glúmr, päällikkö, joka surmaa useita miehiä, onnistuen useimmiten kuitenkin välttämään rangaistuksen teoistaan. Saagan on kääntänyt suomeksi Antti Tuuri kirjaan "Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga ja muita lyhytsaagoja" (2006). Ivan Jefremov
Ivan Antonovitš Jefremov (, 1907–1972) oli neuvostoliittolainen tieteiskirjailija, paleontologi ja biologian tohtori. Häneltä on suomennettu teokset "Käärmeen sydän" (1958, 1961) ja "Andromedan tähtisumu" (1961). Jälkimmäinen tieteisromaani herätti ilmestyessään suurta huomiota. Siitä väiteltiin Neuvostoliitoissa voimakkaasti puolesta ja vastaan". Teos oli neuvostotieteiskirjallisuudessa uuden ajan avaus tyylillisestä jäykkyydestään ja kaavamaisista henkilöhahmoista huolimatta. Lisäksi teos aktivoi monia nuoria tiedeuralle. Suomentamaton "" "Härän hetki" sensuroitiin Neuvostoliitossa pian julkaisun jälkeen vetämällä se pois kirjastoista ja kirjakaupoista.
Tämä johtui siitä että kommunistisen puolueen edustajat näkivät siinä kritiikkiä reaalisosialismia kohtaan.
Härän hetkeä ei myöskään mainittu Jefremovista tehdyissä kuoleman jälkeisissä neuvostoliittolaisissa arvioinneissa. Jaakko Kankaanpää
Jaakko Kankaanpää (s. 1962) on kirjallisuuden suomentaja, joka on kääntänyt englannista tieteiskirjallisuutta ja fantasiaa (muun muassa Michael Crichtonin, Orson Scott Cardin ja Kim Stanley Robinsonin romaaneja), dekkareita (muun muassa Agatha Christien, P. D. Jamesin ja Alexander McCall Smithin kirjoja), yleistä kaunokirjallisuutta kuten Robert Harrisin romaaneja, Eoin Colferin nuorten- ja lastenkirjoja sekä tietokirjallisuutta. Kankaanpää on suomentanut myös roolipelejä, kuten "RuneQuestia", "Roolimestaria" ja "Taru sormusten herrasta -seikkailupeliä". Agnes von Kraemer
Agnes Aline von Kraemer, o. s. "Palmgren" (18. maaliskuuta 1874 Helsinki – 24. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen ranskankielisen kirjallisuuden kääntäjä. Juhani Tolvanen
Tolvanen suomensi yhdessä puolisonsa Anita Salmivuoren kanssa kaikki Tove ja Lars Janssonin "Muumipeikko"-stripit WSOY:n vuosina 1990–1996 julkaisemaan kokoelmasarjaan. Hän on kirjoittanut myös Janssoneista ja "Muumipeikko"-sarjakuvasta kirjan "Muumisisarukset" (2000). Tolvanen on ollut "Tenavien" pääasiallinen suomentaja vuodesta 1979. Hän on kääntänyt sarjaa sekä "Ilta-Sanomiin" että kokoelmakirjoihin. Lisäksi Tolvanen on suomentanut monia muita sarjakuvia, muun muassa Benoît Sokalin "Tarkastaja Ankardoa", "Blueberryn" sivusarjoja, Winsor McCayn "Pikku Nemo Höyhensaarilla" -kokoelmat, useita Disney-sarjakuvia sekä Enki Bilalin, Milo Manaran ja Hunt Emersonin tuotantoa. Gerard Cremonalainen
Gerard Cremonalainen () (n. 1114 Cremona, Lombardia – 1187 Toledo, Kastilia) oli kuuluisa italialainen tieteellisten teosten kääntäjä. Hän käänsi Toledosta löydettyjä arabiankielisiä tekstejä latinaksi, ja oli näin elvyttämässä 1100-luvun keskiaikaisen Euroopan tiedettä siirtämällä kreikkalaisen ja arabialaisen tieteen perinteitä länteen tähtitieteen, lääketieteen ja muiden tieteiden alalla. Hänen tunnetuin käännöksensä on Klaudios Ptolemaioksen "Astronomia". Kreivi Karlstein
Teoksen on suomentanut Helene Bützow, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 2005 Tammi. Kuinka kärpänen kävelee katossa ja muita kiperiä kysymyksiä
Suomenkielinen käännös on julkaistu vuonna 1990. Suomentaja on Kirsti Salo ja kustantaja Karisto Oy. Julkaisuluvan myöntäjä on Lennart Sane Agency Ab. Kirja on painettu Karisto Oy:n kirjapainossa Hämeenlinnassa. Kirjastoluokitus on Lk 03. Pimeälipas ja muita kertomuksia
Pimeälipas ja muita kertomuksia () on Ursula K. Le Guinin vuonna 1975 ilmestynyt novellikokoelma. Teos on suomennettu valikoimana alkuteoksen novelleja. Suomentaja on Johanna Vainikainen-Uusitalo. Jouko Linturi
Linturi oli kustannusliike Tammen vakinaisena suomentajana vuodesta 1947 alkaen ja hän suomensi noin satakunta teosta pääosin englannin kielestä. Hän suomensi muun muassa John Steinbeckin, Graham Greenen ja Ernest Hemingwayn teoksia. Juhani Koskinen
Koskinen suomensi erityisesti yhdysvaltalaista ja pohjoismaista kaunokirjallisuutta, muun muassa Ray Bradburya ("Fahrenheit 451"), Elmore Leonardia ja Knut Faldbakkenia. Nykykaunokirjallisuuden suomentajana hänen sanottiin tavoittaneen taitavasti tyylin vivahteet. Liesl Yamaguchi
Liesl Mariejensen Yamaguchi (s. 27. helmikuuta 1984 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjallisuustieteilijä, käännöstieteen opettaja ja kääntäjä. Yamaguchi käänsi uudelleen englanniksi suomalaisen kirjailijan Väinö Linnan vuonna 1954 ilmestyneen romaanin "Tuntematon sotilas". Käännös "Unknown Soldiers" ilmestyi huhtikuussa 2015 brittiläisen Penguin Books-kustantamon "Penguin Classics" -sarjassa. Pimeyden ydin
Pimeyden ydin () on suomenruotsalaisen kirjailijan Marianne Alopaeuksen romaani vuodelta 1965. Romaanin suomensi Elvi Sinervo, ja suomennos ilmestyi 1966. Teos sai Kiitos kirjasta -mitalin 1967. Filosofisen kirjallisuuden suomennokset
Ensimmäiset filosofiaa sivuavat suomennokset olivat pari opiskelutarkoituksia varten käännettyä Ciceron puhetta 1860-luvulla. Varsinaisten filosofisten teosten suomentaminen alkoi 1871, kun Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi J. W. Calamniuksen käännöksen Aristoteleen "Runousopista". Alkulauseessa Calamnius toteaa: ”Olen ottanut suomentaakseni Aristoteleen Runous-opin, arvellen ett’ei tämä yritys olisi niinkään turha, vaikka kyllä sen käytöllinen merkitys ei voi olla suuri. Paljas käytöllisyys ei olekaan pantava kirjallisuus-tuotteiden korkeimmaksi määrääjäksi, eipä edes meidänkään, vähitellen kehkiävässä, suomenkielisessä kirjallisuudessa.” Suomalaisuusmies Calamnius oli väitellyt filosofian tohtoriksi aiheenaan Aristoteleen estetiikka. Suomennoksen selityksiin hän käänsi suuren osan ruotsinkielistä väitöskirjaansa. Calamnius joutui keksimään itse useita taiteenfilosofian termien suomennoksia. Tuomo Aho on huomauttanut, että "mimesis" olisikin voitu kääntää "jäljittelyn" sijaan "kuvailuksi", kuten Calamnius teki. Kuolleenmeren kääröt
Qumranin tekstit on käännetty englanniksi ja lukuisille muille kielille. Suomessa käännösprojektin suomeksi käynnisti 1990-luvulla professori Raija Sollamo. Käännöskokoelmia on ilmestynyt vuonna 1991, 1997, ja yleistajuinen teos vuonna 2015 ja akateemiselle yleisölle tarkoitettu editio vuonna 2017. Krákumál
Myöhemmin 1700-luvulla "Krákumál" herätti suurta ihailua ja mielenkiintoa, ja se käännettiin hollanniksi (1723), ranskaksi (1756), englanniksi (1763), tanskaksi (1779) sekä saksaksi (1789). "Krákumal" ilmestyi myös ruotsiksi käännettynä "Ragnarr Karvahousun saagan" yhteydessä vuonna 1737 Eric Julius Björnerin kokoelmassa "Nordiska kämpa dater" (Stockholm, 1737). Kaikki edellä mainitut käännökset sisälsivät joitain virheitä, joista osa pohjautui Wormin aiemmalle käännökselle. Tutkimuksessa "Krákumáliin" on aiemmin suhtauduttu ristiriitaisin tavoin osittain myös näiden käännösvirheiden vuoksi. Eoin Colfer
Colferin teoksia on suomentanut Jaakko Kankaanpää.Sekä kaksi muuta Artemis Fowl sarjakuvaa sekä Supernatural sarjakuva. Punainen neilikka
Sarjan ensimmäinen romaani ilmestyi Britanniassa 1905, se suomennettiin ensi kerran vuonna 1916 nimellä "Vallankumousvuosilta, pakolaisromaani", suomentaja oli Armida Enckell ja kustantaja Gummerus. Kari Klemelä
Klemelän suomennoksiin kuuluu muun muassa jugoslavialaisen Nobel-ehdokkaan Danilo Kišin trilogian suomentaminen. Trilogian viimeinen osa "Tiimalasi" ilmestyi 2009. Kalevi Nyytäjä
Aarne Taisto Kalevi Nyytäjä (s. 9. kesäkuuta 1932 Tyrvää) on suomentaja, joka on kääntänyt muun muassa Honoré de Balzacin, Georg Büchnerin, Raymond Chandlerin, E. L. Doctorowin, Graham Greenen ja Ernest Hemingwayn teoksia. Hän sai valtion kääntäjäpalkinnon vuonna 1977 ja kirjallisuuden valtionpalkinnon vuonna 1999. Lohikäärmeen siipi
Lohikäärmeen siipi () on ensimmäinen osa Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin kirjoittamaa Kuolemanportti-sarjaa. Kirja on ilmestynyt vuonna 1990 ja se on suomennettu 1996. Kirjan on suomentanut Jukka Nyman. Colin Forbes
Ensimmäiset teoksensa Forbes julkaisi oikealla nimellään ja salanimellä. Teoksista on suomennettu seitsemäntoista, esimerkiksi "Palermon loukku", "Kaksoispetos", "Peitetarina", "Umpikuja", "Syöveri" ja "Kuilu". Suomennettu fantasiakirjallisuus
1970-luvulla suomennettiin myös toinen toissijainen maailma -fantasian klassikko, yhdysvaltalaisen Ursula K. Le Guinin "Maameren tarinat" -sarja (Kristiina Rikman 1976–77). Vanhemmasta lasten ja nuorten fantasiasta alettiin kääntää L. Frank Baumin "Ihmemaa Oz" -sarjaa (Kersti Juva 1977). Vuonna 1975 käännettiin myös Richard Adamsin "Ruohometsän kansa". Kestävää nuorten fantasiaa edusti myös Susan Cooperin "Pimeä nousee" -sarja (Kristiina Rikman 1979–81). Diana Wynne Jonesin kääntäminen alkoi teoksesta "Noidan veli" (Marikki Makkonen 1980) Ritva-Liisa Pihljerta suomensi myös Lloyd Alexanderin "Prydain"-sarja käännettiin 1987–91. Robert Holdstockin merkittävää romaania "Alkumetsä" (Anja Haglund 1985) voidaan pitää tieteisfantasiana, science fictionin ja fantasian välillä olevana teoksena. Katriina Huttunen
Huttunen on muun muassa Finlandia-palkitun kirjailijan Kjell Westön luottosuomentaja. Vuonna 2014 Huttunen oli Mikael Agricola -palkintoehdokkaana Sanna Tahvanaisen romaanin "Kuningatar" suomennoksesta, ja vuonna 2017 hänen suomennoksensa Linn Ullmannin romaanista "Rauhattomat" oli Jarl Hellemann -palkinnon ehdokkaana vuoden 2016 parhaaksi käännöskirjaksi. Gamba – Sankarihiiren seikkailut
Lisäksi suomenkielisessä versiossa muissa rooleissa ovat Joonathan Kettunen, Juha ”Julle” Paananen, Sasu Moilanen ja Tuomas Uusitalo. Käännöksestä vastaa Jari Siltakoski ja ohjauksesta Julle Paananen. Harmaa linna
Harmaa linna (myös "Harmaa linna tahi kertomus Ristilän howista", ) on alun perin vuonna 1851 ilmestynyt suomalaisen kirjailijan ja säveltäjän Axel Gabriel Ingeliuksen teos. Sitä pidetään ensimmäisenä suomalaisena kauhuromaanina. Kirja suomennettiin lyhentäen ensimmäisen kerran vuonna 1888. Sen jälkeen se on julkaistu uusina käännöksinä vielä kolmasti, vuosina 1900, 1925 ja 2009. Viimeisimpään suomennokseen on jälkisanat kirjoittanut Turun yliopiston dosentti Jukka Sarjala, joka on myös julkaissut Ingeliuksen elämäkerran. Kasimir Leino
Leinon lukuisista suomennoksista mainittakoon Henrik Ibsenin runodraama "Brand" (1896); Prosper Mériméen pienoisromaani "Carmen. Espanjalaisen mustalaistytön elämäntarina" (1907), "Colomba. Kertomus Korsikan oloista 1810-luvulta" (1907) ja novellikokoelma "Helmiä" (1895); Arthur Schnitzlerin huvinäytelmä "Kaksi kirjailijaa" (1908) ja näytelmä "Viimeiset naamiot" (1908); Alphonse Daudet'n "Kuninkaita maanpaossa I–II" (1907–1908) ja Guy de Maupassantin "Valittuja novelleja 1–2" (1907). Taru sormusten herrasta -romaanin ruotsinnokset
Postuumisti julkaistun "The Silmarillion" -teoksen (Silmarillion, suom. Kersti Juva ja Panu Pekkanen) käänsi Roland Adlerberth. Åke Ohlmarksin mukaan kyseessä oli Christopher Tolkienin päätös. Taustalla oli väärinymmärrys, joka oli syntynyt Ohlmarksin vieraillessa Christopher Tolkienin luona Oxfordin lähistöllä uutenavuotena 1974. Helmikuussa 1977 Christopher Tolkien kirjoitti kustantamo AWE-Gebersille kirjeen, jossa hän ilmoitti, ettei Ohlmarks saisi kääntää Silmarillionia. David Golder
David Golder on juutalaisen ukrainalais-ranskalaisen kirjailijan Irène Némirovskyn esikoisromaani vuodelta 1929. Kirjan on suomentanut Anna-Maija Viitanen ja julkaissut Gummerus vuonna 2006. Teos on Némirovskyn esikoisteos. Valontuoja
Valontuoja () on yhdysvaltalaisen P. C. Castin romaani. Teos on julkaistu suomeksi Eeva Koskimiehen kääntämänä ja Harlequinin kustantamana 2010. Hypnotisoija
Hypnotisoija ("Hypnotisören") on ruotsalaisen kirjailijanimimerkin Lars Keplerin rikosromaani vuodelta 2009. Teoksen on suomentanut Saara Villa, ja se on ilmestynyt suomeksi 2010 Tammen kustantamana. Kirja aloittaa sarjan, jonka päähenkilö on suomalaistaustainen rikoskomisario Joona Linna. Auringonvihreä
Auringonvihreä () on Gunnar Björlingin runokokoelma vuodelta 1933. Alkuaan hän julkaisi sen omakustanteena, mutta myöhemmin sen on julkaissut Suomessa Söderströms. Teoksen ovat suomentaneet Pauliina Haasjoki ja Peter Mickwitz, ja sen on julkaissut vuonna 2015 Poesia. Suomentajat saivat vuonna 2015 Yleisradion myöntämän Tanssiva karhu -palkinnon Kääntäjäkarhu-palkinnon. Hän on eurooppalaisen runouden modernismin kirkkaimpia tähtiä. Hemminki Karjalainen
Hemminki (Hemming) Karjalainen (28. toukokuuta 1875 Helsinki – 4. huhtikuuta 1933 Hämeenlinna) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjallisuuden suomentaja. Pekka Häkli
Häkli suomensi muun muassa Ben Travenin kirjat "Kultahiekkaa valuu" ja "Sierra Madren aarre", Harald Hornborgin romaanin "Vedenpaisumus" sekä Jim Corbettin kirjan "Ihmissyöjätiikereitä". Kahden maailman vaeltaja
"Kahden maailman vaeltaja" julkaistiin vuonna 1921 Suomessa ruotsinkielisenä käännöksenä "Vandraren mellan de båda världarna". Kirjailijan veli Konrad Flex (1886–1966) laati teokseen alkusanat suomalaisille lukijoille, ja hän kiittää Käte Thunebergiä, kansanedustaja Paul Thunebergin puolisoa, jonka aloitteesta käännös laadittiin. Alku- ja jälkisanat sisältyvät myös kirjan suomenkieliseen julkaisuun (2013), jossa liitteenä on lisäksi Raul Salumäen essee ”Walter Flexin kuolema”. — Teos on käännetty myös kahdesti ranskaksi (vuosina 1916 ja 1996), espanjaksi (1925), latviaksi (1943), hollanniksi (2013) ja englanniksi (2014). Aina Brummer
Aina Wilhelmina Brummer (22. lokakuuta 1859 Uurainen – 1. joulukuuta 1884) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja. Hän käytti nimimerkkiä "A–o". Pygmalion (näytelmä)
Näytelmän on suomentanut Kari Heiskanen nimellä "Kukkaistyttö". Brisingr
Suomeksi "Brisingr" ilmestyi maaliskuussa 2009. Sen käänsi Tarja Rouhiainen, ja sen kustansi Tammi. Christopher Fowler
Christopher Fowler (s. 1953 Greenwich, Lontoo) on englantilainen jännityskirjailija. Hän on kirjoittanut kauhua, satiiria ja rikoskirjallisuutta. Karisto on julkaissut Fowlerin tuotannosta suomeksi "Varjomaailman" ("Roofworld") vuonna 1990 Eero Mänttärin käännöksenä. Aamunkoi
"Aamunkoi" ilmestyi suomeksi 22. lokakuuta 2009. Sen kääntäjänä toimi myös sarjan kolmannen osan "Epäilyksen" suomentanut Pirkko Biström, ja sen kustansi WSOY. Neljännen osan suomenkielinen nimi valittiin WSOY:n järjestämän nimikilpailun kautta. Herra Bliss
Seuraavana vuonna ilmestyneen suomennoksen teki kokenut Tolkien-suomentaja Panu Pekkanen. Hän oli avustanut jo Kersti Juvaa ja Eila Pennasta "Tarun sormusten herrasta" suomentamisessa 1970-luvun alulla kääntämällä kirjan lukuisat runot ja säkeet. Sittemmin Pekkanen oli kääntänyt itsenäisesti vuonna 1978 suomeksi julkaistun "Maamiehen ja lohikäärmeen". Hänen käännöksensä "Sepästä ja Satumaasta" ilmestyi 1983, samana vuonna kuin "Herra Bliss". Teodor Palic
Teodor Palic (s. 1945) on romanialainen kääntäjä, joka on kääntänyt suomenkielistä kirjallisuutta romaniaksi. Se (kirja)
Se () on Stephen Kingin kauhuromaani vuodelta 1986. Suomessa kirjan suomennos julkaistiin kaksiosaisena vuonna 1988. Vuonna 2016, tasan 30 vuotta kirjan alkuperäiskielisen julkaisun jälkeen, Tammi julkaisi suomennoksen uudestaan ensimmäistä kertaa yhtenä niteenä. Lauri Kemiläinen
Kemiläinen suomensi muun muassa Aleksandr Puškinin runoromaanin Jevgeni Onegin, Tito Collianderin teoksen "Ilja Repin, ukrainalainen taiteilija", Maksim Gorkin "Valittuja novelleja ja runoja" sekä Dagmar Edqvistin romaanin "Kohtalokas tapaus" ja Gina Kausin kirjan Katariina Suuresta. Nancy A. Collins
Nancy Averill Collins (s. 1959) on yhdysvaltalainen kauhukirjailija. Häneltä on suomennettu Bram Stoker -palkittu esikoisromaani "Musta yö – tummat lasit" (1989). J. W. Tuura
J. W. Tuura oli naimisissa Kerttu Emilia Simolinin (sukunimi vuodesta 1906 alkaen Hirvelä; 1887–1919) kanssa vuosina 1909–1919. Heillä oli neljä lasta. Kääntäjänä toiminut Kerttu Tuura suomensi muun muassa Jack Londonin romaanit "Klondyken kuningas" (alk. "Burning daylight") ja "Onnen suosikki" sekä Octave Feuilletin kirjan "Nuoren naisen päiväkirja". Tuura meni toisen kerran naimisiin 1921 Sanni Heleniuksen kanssa.Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Timo Tuura": The Turner Diaries
Teoksen lyhennelmä ilmestyi suomeksi vuonna 1993 Pekka Siitoimen Kansallis-mytologisen yhdistyksen kääntämänä. Romaanista on myös olemassa kokonainen kansallissosialismi.org -sivustolla julkaistu amatöörisuomennos. Clarice Lispector
Esikoisteos ilmestyi suomennettuna vasta 2008, kahden myöhemmin ilmestyneen teoksen suomennoksen jälkeen. Sen, kuten muutkin Lispectorin suomennetut kirjat, käänsi Tarja Härkönen, ja kritiikissä on kehuttu, että "Härkösen suomennos tekee oikeutta oikukkaalle mielelle". Markku Sarastamo
"Kreivitär ja hänen huikea elämänsä" on "Karbujo - Hiilimaa" -trilogian ensimmäinen osa. Toinen osa on "Matkimustutkailija Sampo Sarastar ja hänen huimat seikkailunsa". Sampo Sarastarin käänsi englanniksi Oulussa valan tehnyt kielenkääntäjä Tero Sallamo Riihisäätiön tuella. Teos on käännetty myöskin saksaksi. Trilogian päätösjakso: "Kultaisen Pagodin arvoitus" ("La enigmo de la Ora Pagodo".) Loppujaksossa tutustutaan esperantoon tarkemmin. Karbujo -Hiilimaa -trilogia on julkaistu vain pienenä omakustannepainoksena ja ROMina, jolle on tallennettu Sarastamon satua varten maalaamia kuvia. Karin (manga)
Karin on manga- ja animesarja, joka tunnetaan englanniksi nimellä Chibi Vampire. Karin-mangan on käsikirjoittanut ja piirtänyt Yuna Kagesaki. Kirjasarja julkaistiin suomeksi 2009 -2010 ja siihen kuuluu 14 osaa. Anime-sarjassa on 24 osaa ja sen juoni sekä henkilöt poikkeavat manga-versiosta. Mangan käänsi Juha Mylläri. Kaarlo Koskimies (suomentaja)
Koskimiehen vanhemmat olivat kirkkoherra Oskar Wilhelm Forsman ja tämän 2. vaimo Maria Gustava Ahlholm. Hänen sisaruksiaan olivat lehtori Hildur Koskimies, musiikin lehtori Iivari Koskimies, kielen- ja kirjallisuudentutkija A. V. Koskimies ja piispa Juho Koskimies. Koskimies pääsi ylioppilaaksi 1870 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1875 ja lisensiaatiksi 1883. Hän toimi latinan ja kreikan kielen lehtorina Hämeenlinnan lyseossa 1887–1918. Hänet tunnettiin ennen kaikkea antiikin kirjallisuuden suomentajana. Veljensä A.V. Koskimiehen (Forsmanin) kanssa hän silti toimitti myös kolmannen painoksen Frans Ferdinand Ahlmanin ruotsalais-suomalaisesta sanakirjasta. John Polidori
Novellin merkitys myöhemmälle vampyyrikirjallisuudelle on suunnaton, niin esimerkiksi Bram Stokerin "Draculalle" kuin Anne Ricen "Vampyyrikronikoillekin". Suomeksi ”Vampyyri” julkaistiin 2005 Faroksen kustantamana. Kamelianainen
"Kamelianaisesta" on tehty ainakin neljä suomennosta. Ensimmäisen suomentaja on Vera Anttila (G. W. Edlundin kustannus-o.y., 1910), toisen Felix Borg (Andersin, 1917), kolmannen Kai Kaila (Lehtipaino, 1945). Tuoreimman, vuonna 2001 uusimpaan painokseen päässeen suomennoksen on tehnyt Kyllikki Villa (Otava, 1954). Mars (kirjasarja)
Sarjan neljän ensimmäisen teoksen suomennokset ilmestyivät 1920-luvulla. Suomentajana toimi Alpo Kupiainen. Kuusi viimeistä suomennettiin ensi kerran vuodesta 1974 alkaen. Uudet suomennokset, myös jo aiemmin suomennetuista, teki kirjailija T. A. Engström eli nimimerkki Seppo Ilmari. Seikkailukas Simplicissimus
Teoksen on suomentanut Werner Anttila, ja se ilmestyi suomeksi vuonna 1950 Kariston kustannuksella. Suomennoksen ensimmäinen painos ilmestyi kahtena niteenä, toinen, tarkistettu painos ilmestyi yhtenä niteenä vuonna 1975, kolmas painos 1981. Viki Kärkkäinen
Kärkkäinen suomensi muun muassa Knut Hamsunin, Bjørnstjerne Bjørnsonin ja August Schaumanin teoksia. K. Kiljander
Karl Mårten Kiljander (22. syyskuuta 1817 Kaavi – 6. syyskuuta 1879 Muhos), suomalaisittain Kaarle Martti ja kirjailijanimeltään K. Kiljander, oli suomalainen pappi ja suomentaja. Hänet tunnetaan parhaiten muutamien J. L. Runebergin teosten suomentajana. Lohikäärmeen silmät
Lohikäärmeen silmät () on Stephen Kingin romaani. Alkuteos julkaistiin vuonna 1987 ja Tapio Tammisen suomennos Book Studiolta vuonna 1993. Kirja poikkeaa Kingin kauhutuotannosta kerronnaltaan ja tarinaltaan. Se on fantasiaromaani, jonka King kirjoitti tyttärelleen Naomille, koska tämä ei pitänyt isänsä pelottavista ja väkivaltaisista tarinoista. Kirja on myös osoitettu Stephen Kingin ystävälle Ben Straubille.Kuningas Rolandilla on kaksi poikaa, Peter ja Thomas. Peterillä vaikuttaa olevan loistava tulevaisuus edessään; hän on Delainin valtakunnan rakastettu prinssi ja kruununperijä. Sen sijaan Thomas tuntuu olevan Peteriä heikompi monessa asiassa - hänestä jopa tuntuu, että hänen isänsäkin rakastaa Peteriä enemmän kuin Thomasia. Heiner Müller
Müller tunnetaan ennen kaikkea näytelmäkirjailijana, vaikka hänen laaja tuotantonsa käsittää myös proosaa, lyriikkaa ja esseitä. Hänen näytelmistään tunnetuimpia ovat "Mauser", "Germania – kuolema Berliinissä" sekä "Hamletinkone". Hän myös sovitti useita klassisia näytelmätekstejä uudelleen.Matti Rossi on suomentanut Müllerin näytelmän "Filoktetes" (Philoktes, 1964) sekä viisiosaisen monologinäytelmän "Volokolamskin valtatie I-V"
(Wolokolamsker Chaussee I-V), joka pohjautuu Aleksandr Bekin samannimiseen romaaniin (julkaistu suomeksi 1946). Riitta Pohjola suomensi 1992 Müllerin näytelmän "Tehtävä" (Der Auftrag – Erinnerung an eine Revolution), joka pohjautuu Anna Seghersin kertomukseen "Das Licht auf dem Galgen". Pohjolan suomennos on myös "Sydänkappale" (Herzstück). Jukka-Pekka Pajunen on suomentanut näytelmän "Prometheuksen vapauttaminen" (Die Befreiung des Prometheus, 1972). Carmen (novelli)
Carmen on Prosper Mériméen kirjoittama novelli tai pienoisromaani vuodelta 1845. Siihen pohjautuu Georges Bizet’n vuonna 1875 säveltämän samannimisen oopperan tarina. Novellin on suomentanut Kasimir Leino, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1907 Kirja. Uudelleen sen on suomentanut Reino Hakamies, ja suomennoksen on julkaissut Otava 1959 ja 1984 sekä Ex Libris 1970 kokoelmassa "Luonnonlapsi...". Adonis (runoilija)
Adonis on tunnetuimpia nykyisiä arabikirjailijoita ja häntä pidetään arabirunouden uudistajana. Hänen saadessaan 2011 merkittävän saksalaisen kirjallisuuspalkinnon, Goethe-palkinnon, palkintoraati luonnehti häntä: ”Adonis on sukupolvensa tärkein arabirunoilija, mutta hänellä on merkittävä rooli myös maailmankirjallisuudessa.” Häntä on veikattu pitkään Nobel-palkinnon saajaksi. Adonikselta on suomennettu Jaakko Hämeen-Anttilan kääntämä valikoima "Tomun taikuri" (2007). Kuinkas sitten kävikään?
Koska "Kuinkas sitten kävikään?" oli ensimmäinen suomennettu muumikirja, suomentaja Hannes Korpi-Anttila teki paljon pioneerityötä hahmojen nimiä kääntäessään. Tällaisia ovat esimerkiksi Muumipeikko ("Mumintrollet"), Muumimamma ("Muminmamman"), Mymmeli ("Mymlan"), Pikku Myy ("Lilla My") ja hattivatit ("hattifnattar"). Kaikki Korpi-Anttilan nimisuomennokset eivät kuitenkaan jääneet elämään: hän suomensi nimet "Hemulen" ja "Filifjonkan" Hommuliksi ja Vilivinkaksi, mutta myöhempien kääntäjien töissä suomennoksiksi vakiintuivat Hemuli ja Vilijonkka. Hahmon nimeltä "Gafsan" Korpi-Anttila suomensi Louskaksi. Myöhemmistä käännöksistä osa käyttää tätä nimeä, osassa nimi on suomennettu uudelleen Kampsuksi, osassa taas Kainoksi. Hypnoksen muistikirja
Monille kielille käännetyn teoksen on suomentanut Kristian Blomberg, joka on kirjoittanut siihen myös esipuheen. Se ilmestyi suomeksi 2009 Savukeitaan kustantamana. Klas Östergren
Jo lukioaikoinaan Tukholmassa Östergren työskenteli kirjallisuuslehden toimittajana. Runoilijana 1970-luvun alussa aloittaneen kirjailijan esikoisromaani "Attila" ilmestyi vuonna 1975, ja sen jälkeen hän on kirjoittanut parikymmentä romaania sekä novelleja ja elokuva- ja televisio­käsikirjoituksia. Östergren nousi Ruotsissa tunnetuksi julkaistuaan vuonna 1980 kulttikirjaksi kohonneen teoksensa "Gentlemen", joka suomennettiin vasta 26 vuotta myöhemmin nimellä "Herrasmiehet". Siinä päähenkilö nimeltä Klas Östergren saa tehtäväkseen kirjoittaa nykyaikaisen version August Strindbergin läpimurtoteoksesta "Punainen huone". Östergren on kirjoittanut romaaneihinsa "Herrasmiehet" ja "Gangsterit" (2005) perustuvan televisiosarjan "Herrasmiehiä & gangstereita", joka on esitetty Suomessa Yle Fem -kanavalla. Kääntäjänä hän on ruotsintanut monia Henrik Ibsenin draamoja. Me (romaani)
Suomeksi kirjan kustansi vuonna 1959 Gummerus. Juhani Konkka käänsi sen suomeksi englanninkielisestä versiosta. Suomenkielisen version pituus on 303 sivua. Kalevipoeg
Kalevipoeg on käännetty kokonaisuudessaan saksaksi, venäjäksi, unkariksi, latviaksi, suomeksi, tšekiksi, liettuaksi, romaniaksi, ukrainaksi, englanniksi, ruotsiksi ja ranskaksi. Kalevipoegin on suomentanut Helmer Winter. Kertomuksia Maamereltä
Kertomuksia Maamereltä () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin "Maameren tarinat" -fantasiakirjasarjaan kuuluva novellikokoelma vuodelta 2001. "Kertomuksia Maamereltä" voitti Locus-palkinnon vuonna 2002. Teokseen on koottu viisi seitsemästä Le Guinin luomaan Maameren fantasiamaailmaan sijoittuvista novelleista. Suomeksi novellikokoelman käänsi sarjan muutkin osat kääntänyt Kristiina Rikman. Vuonna 2002 suomeksi julkaistun teoksen kustansi WSOY. Hobitti eli sinne ja takaisin
1970-luvun lopulta alkaen WSOY jatkoi Tolkienin tuotannon julkaisemista suomeksi ja vuonna 1985 ilmestyi Kersti Juvan alusta alkaen uudelleen kääntämä ja "Sormusten herran" kanssa yhdenmukainen versio "The Hobbitista", siis "Hobitti eli sinne ja takaisin". "Lohikäärmevuoresta" otettiin vielä toinen painos vuonna 1979, mutta sittemmin se on jäänyt uudemman käännöksen varjoon. "Lohikäärmevuori" muistetaan erityisesti muumeistaan tunnetun Tove Janssonin mustavalkokuvituksesta, jonka hän oli tosin tehnyt jo 1960-luvulla ruotsalaista käännöstä varten. 2000-luvulla myös Juvan kääntämä "Hobitti" on ilmestynyt Janssonin kuvituksella. Kravun kääntöpiiri (romaani)
Suomennoksen vuonna 1997 ja sen jälkeen julkaistuissa painoksissa on sivuilla 331-356 Henry Millerin korkeimmalle oikeudelle osoittama kirje, jonka on suomentanut Heikki Salojärvi. Lisäksi mukana on suomentaja Pentti Saarikosken ja Gummeruksen kirjallisen johtajan Ville Revon kirjeenvaihtoa. "Kravun kääntöpiirin" ensimmäinen painos takavarikoitiin oikeuden päätöksellä vuonna 1962. Suomennos julkaistiin vasta 1970, kun toimitusjohtaja Mauno Salojärvi siirsi tehtävät Pekka Salojärvelle.. Siltalan pehtoori
Siltalan pehtoori, myös: Siltalan pehtori, (alkuteos "Inspektorn på Siltala") on Harald Selmer-Geethin kirjoittama romaani vuodelta 1903. Sen kustantaja oli Söderström & C:o, samoin kuin 1904 julkaistun suomennoksen. Sen on suomentanut Aarni Kouta. Kirja ilmestyi vuonna 1912 myös Saksassa nimellä "Der Inspektor auf Siltala". Heikki Turunen
Hänen romaaneistaan on tehty sovituksia teatteriin ja elokuvaksi. Esikoisromaani "Simpauttaja" vuodelta 1973 lienee Pohjois-Karjalan ulkopuolella eniten tunnettu Turusen teos ja se on käännetty myös ruotsiksi. "Kivenpyörittäjän kylä" on käännetty norjaksi nimellä "Steintrilleren". Kazuo Ishiguro
Ishiguron kirjoja on käännetty yli 30 kielelle. Suomessa niitä on ilmestynyt Tammen Keltaisessa kirjastossa. Kirjoja ovat suomentaneet Marjatta Kapari ja Helene Bützow. Kaspianin matka maailman ääriin
Kaspianin matka maailman ääriin () on C. S. Lewisin kirjoittaman Narnia-sarjan ilmestymisjärjestyksessään kolmas osa. Se ilmestyi vuonna 1952. Tapahtumajärjestyksessä teos on sarjan viides. Kirjan on suomentanut Kyllikki Hämäläinen. Suomeksi se julkaistiin ensi kerran 1963 Otavan suomentamana. Kirjan pohjalta on tehty myös elokuva. Käärmekammio
Käärmekammio ("The Reptile Room") on lastenkirja ja toinen osa sarjaa "Surkeiden sattumusten sarja", jonka on kirjoittanut Lemony Snicket. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 1999 ja suomeksi vuonna 2001. Se julkaistiin myöhemmin pokkarina nimellä The Reptile Room; or, Murder! Kaarlo Kramsu
Eino Leino kirjoitti Kramsun runoudesta teoksessaan "Suomalaisen kirjallisuuden historia" seuraavasti:
"Kaarlo Kramsun runotar on synkkäpukuinen, traagillinen impi, jonka kasvoilla syvä ja totinen elämäntuska kuvastuu. Hän on kansallisuusaatteesta innostunut, mutta sekään ei tuota hänelle täyttä lohdutusta. Hän näkee senkin traagillisessa valaistuksessa. Hän näkee historiallisen ristiriidan herran ja talonpojan, samoin yleisinhimillisen ristiriidan pikkusielujen ja suurten johtajien välillä. Hänen oma tunne-elämänsä on karu, miehekäs ja yksinkertainen. Hänen sielullinen yksinäisyytensä on ääretön ja siksi seisoo hän niin yksin myös Suomen kirjallisuudessa."
Kramsua onkin pidetty Suomen synkimpänä runoilijana.Kramsu suomensi Frederick Marryatin romaanin "Merirosvo" (1921).