Mikä oli ns Pitkien puukkojen yö?
Pitkien puukkojen yö
Pitkien puukkojen yö (, "Röhm-Putsch" tai "Nacht der langen Messer") oli Adolf Hitlerin kesällä 1934 toimeenpanema poliittinen puhdistus, jonka yhteydessä surmattiin hänen tunnettuja vastustajiaan. Pitkien puukkojen yöksi sanotaan 30. kesäkuuta ja 1. heinäkuuta 1934 välistä yötä. Hitler itse ilmoitti 13. heinäkuuta valtiopäivillä, että kuolleita olisi ollut 77, mutta uhrien todellisen määrän epäillään nousseen yli tuhannen. Puhdistuksen kohteiksi joutuivat johtavat strasserismin kannattajat natsipuolueessa, useat Hitleriä vastustaneet konservatiiviset poliitikot sekä erityisesti Sturmabteilungin eli SA:n johto. Walter von Reichenau
Reichenau ja sotaministeriksi nimetty Blomberg olivat huolestuneita SA-joukkojen johtajan Ernst Röhmin unelmasta muuttaa joukkonsa uuden järjestelmän ensisijaiseksi armeijaksi ja asettaa itsensä sotavoimien päälliköksi. Elokuussa 1933 Röhm lähetti Reichenaulle kirjeen, jossa kertoi Reichswehrin kelpaavan vain kasvatuslaitokseksi hänen tulevalle sota-armeijalleen. Kesällä 1934 Reichenau varoitti Hitleriä, ettei tämä saisi armeijan ja upseeriston tukea niin kauan, kuin Röhm olisi mukana kuvioissa. Jo saman vuoden elokuussa pitkien puukkojen yönä natsit suorittivat puhdistuksia omien ja vihollistensa joukoissa Hitlerin määräyksestä. Röhm teloitettiin ja SA-joukkojen valta-asema ja merkitysä vähenivät.
Roberto Murolo
Voce 'e notte Pitkät kihlajaiset
Oscar-palkinnot Museoiden yö
Museoiden yö on Keski-Euroopasta lähtöisin oleva kulttuuritapahtuma, jossa jonkin kaupungin tai alueen museot ovat avoinna yömyöhään. Museoiden lisäksi mukana voi olla myös muita instituutioita ja kulttuurikohteita. Kohteisiin on joko ilmainen sisäänpääsy tai niillä on käytössä yhteinen pääsylippu. Kävijöille tarjotaan esimerkiksi opastuksia ja erikoisohjelmaa. The Revölution by Night
sekä Purkaus yössä
"Purkaus yössä" on mustavalkoinen ja pituudeltaan 105 minuuttia eli tunnin ja 45 minuutin verran. "Purkaus yössä" sai ensi-iltansa kotimaassaan ensimmäisen kerran Los Angelesissa 16. kesäkuuta vuonna 1952 ja toisen kerran New Yorkissa 18. kesäkuuta. Suomeen "Purkaus yössä" ilmestyi 7. marraskuuta. Wald/Krasna Productions ja RKO Pictures tuotti elokuvan. Alfred Hitchcock
Alkuvuonna 1978 Hitchcock aloitti "The Short Night" -elokuvan valmistelut. Käsikirjoittajana oli aluksi Ernest Lehman mutta hänen tilalleen palkattiin loppuvuodesta David Freeman, joka sai käsikirjoituksen valmiiksi toukokuussa 1979. Käsikirjoituksen ohella myös esituotanto oli käynnissä: storyboardin tekeminen alkoi kuten myös sopivien näyttelijöiden etsintä. Koko projekti peruttiin kuitenkin, kun Hitchcock erosi 9. toukokuuta 1979. Universal ei haikaillut, sillä Hitchcockin toimisto tyhjennettiin parissa päivässä. Hitchcockille myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1979. Yrjönyön kapina
Yrjönyön kapina puhkesi huhtikuussa 1343 yrjönpäivän eli huhtikuun 23. päivän vastaisena yönä. Harjumaalla kapinalliset surmasivat saksalaisia ja polttivat näiden omaisuutta. He myös polttivat Padisen linnoitusluostarin ja tappoivat 28 munkkia. Tämän jälkeen he piirittivät Tallinnan. Harjumaalta yrjönyön kapina levisi Läänemaalle, jossa kapinalliset piirittivät Haapsalun kaupungin. A Hard Day’s Night
Muusikot Rock and Roll All Night Long
Muut Peggle Nights
Peggle Nights on PopCap Gamesin ja BFG:n eli Big Fish Gamesin parhaiten myynyt tietokonepeli. Peli julkaistiin tietokoneelle vuonna 2008. Vuoden 2009 alkupuolella Peggle Nights julkaistiin myös Nintendo DS:lle ja Xbox Live Arcade -latauspalveluun. Peggle Nights on jatko-osa pelille Peggle. Strangers in the Night
”Strangers in the Night” (suom. "Muukalaiset yössä") on Bert Kaempfertin säveltämä musiikkikappale vuoden 1966 elokuvasta "Salainen tehtävä Lissabonissa". Laulun teki tunnetuksi Frank Sinatra samana vuonna. Sinatran nauhoitus palkittiin viidellä Grammy-palkinnolla. ”Strangers in the Night” jäi Sinatran ainoaksi rock and roll -aikakauden listaykköseksi. Yöpakkaset
Yöpakkaskriisi ratkesi presidentti Urho Kekkosen ja rouva Sylvi Kekkosen Leningradiin tekemän yksityisluonteiseksi ilmoitetun matkan aikana tammikuun loppupuolella 1959. Kun kaupunkiin saapuivat samanaikaisesti Moskovasta ”sattumalta” myös Nikita Hruštšov ja ulkoministeri Andrei Gromyko, Kekkonen kutsui Leningradiin luottomiehensä, kauppa- ja teollisuusministeri Ahti Karjalaisen. Neuvottelujen päätteeksi järjestetyllä lounaalla pitämässään puheessa 24. tammikuuta Hruštšov sanoi yöpakkasten johtuneen pohjimmiltaan siitä, että Neuvostoliitto näki Fagerholmin ”leveän selän” takana Tannerin, Leskisen, Lindblomin ja Pitsingin ”vihamieliset hahmot”. Hruštšov lisäsi, että Suomella oli oikeus itse päättää hallituksistaan, mutta Neuvostoliitolla oli myös oikeus päättää, mitä se ajattelee Suomen hallituksista. Presidentti Urho Kekkonen puolestaan piti yöpakkasten perimmäisenä syynä SDP:n sisäisiä kiistoja. Yö (yhtye)
Vuosi 2011 oli Yön 30-vuotisjuhlavuosi. Tämän kunniaksi Yö teki massiivisen konserttiareenakiertueen Kiitos ja kunnia - 30 vuotta likaisia legendoja. Kiertueella mukana olivat Jussi Hakulinen, Annika Eklund, Suvi Teräsniska, Miina Mikkonen ja Juha Tapio. Juha Tapio esiintyi Yön Hartwall Areenan keikalla 10. joulukuuta 2011. Juhlavuoden kunniaksi julkaistiin myös Loisto-punaviini. Lisäksi Kustannusosakeyhtiö Siltala julkaisi 2011 syksyllä Yön urasta juhlakirjan, joka sisältää mittavan valikoiman valokuvia 30 vuoden ajalta sekä "Yhden Yön tarina" -kirjan kirjoittajan Ilpo Rantasen kokoamia Yö-aiheisia yhtyeelle tärkeiden ihmisten haastatteluita. Muukalaisten yö
"Muukalaisten yön" kehitystä johti Mikko Miettinen, joka oli päässyt Bloodhouseen töihin esittelemällä seikkailupeliaihiotaan. Miettinen oli aina halunnut tehdä oman seikkailupelin LucasArtsin pelien hengessä. Kehitys aloitettiin vuonna 1992, ja peli saatiin valmiiksi kolme vuotta myöhemmin. Musiikin sävelsi demoskene-taustainen Jonne Valtonen. Kesken kehityksen Bloodhouse ja Terramarque yhdistyivat muodostaen uuden pelitalon Housemarquen. Kehitystiimi oli 11 hengen kokoinen. Mikä yö
Mikä yö! ("Vilken natt!") on suomalainen farssielokuva vuodelta 1945. Se kertoo kummitusjahdista Maanalan kartanossa. Tarinan kulkua siivittävät useat lemmenkiemurat ja väärinkäsitykset. Elokuva on mustavalkoinen. Pitkän Jussin majatalo
5. Gourmet-ilta ("Gourmet Night") Stonewallin mellakat
Kesäkuun 28. päivän aamuyön tapahtumat vuonna 1969 eivät olleet ensimmäinen kerta, kun homoseksuaalit taistelivat poliisia vastaan New Yorkissa ja muualla. Sen lisäksi, että Mattachine Society oli toiminut aktiivisesti suurissa kaupungeissa, kuten Los Angelesissa ja Chicagossa, samoin tavoin homoyhteisön sisällä marginalisoituneet ihmiset olivat aloittaneet mellakan San Franciscossa Compton's Cafeteriassa vuonna 1966 ja yhteisön kokoontumispaikkoina toimineita baareja oli ratsattu, kuten San Franciscon Black Cat vuonna 1967. Useat eri olosuhteet tekivät Stonewallin mellakoista kuitenkin mieleenjäävän tapahtuman. Eräs tekijä oli baarin sijainti: ratsia tehtiin vastapäätä "The Village Voicen" toimistoa, ja kapeat, kiemuraiset kadut antoivat mielenosoittajille yliotteen poliisista. Monet osanottajista ja Greenwich Villagen asukkaista toimivat poliittisissa järjestöissä, jotka kykenivät tehokkaasti mobilisoimaan suuren ja koherentin homoyhteisön liikkeelle kapinan jälkeisinä viikkoina ja kuukausina. Paikallinen lehdistö ja kansallinen homolehdistö käsittelivät tapahtumaa laajasti. Stonewallin mellakoiden kaikkein merkittävin puoli oli kuitenkin niiden muistopäivä, Christopher Street Liberation Day, joka kasvoi vuosittaisiksi gay pride -tapahtumiksi ympäri maailmaa. Koston yö
Koston yö ("The Last Hour "tai" Concrete Hour") on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut William Sachs ja käsikirjoittanut Jim Byrnes. Pääosassa esiintyvät Michael Paré ja Shannon Tweed. Kuolemanmarssi
Suurin ja tunnetuin kuolemanmarssi tapahtui tammikuussa 1945 puna-armeijan edetessä idästä Puolasta kohti Saksaa. Yhdeksän päivää ennen kuin neuvostoarmeija saavutti Auschwitzin leirin, saksalaiset marssittivat 60 000 vankia leiristä juniin. Noin 15 000 kuoli matkalla. Myös kirjailija Elie Wiesel, joka selvisi holokaustista ja sai vuoden 1986 Nobelin rauhanpalkinnon, pakotettiin kuolemanmarssille Auschwitzista Buchenwaldiin. Hän kuvaa marssia vuonna 1958 ilmestyneessä romaanissaan "Yö". Pitkän päivän matka yöhön
Yhdysvalloissa "Long Day’s Journey into Night" kantaesitettiin alkukielellä Connecticutin New Havenissä syksyllä 1956, josta se siirtyi New Yorkin Broadwaylle Helen Hayes -teatteriin 7.11.1956 alkaen. Produktion ohjasi José Quintero ja rooleissa näyttelivät Fredric March (James Tyrone), Florence Eldridge (Mary Tyrone), Jason Robards (”Jamie” Tyrone), Bradford Dillman (Edmund) ja Katharine Ross (Cathleen). Se voitti Tony-palkinnon vuoden parhaana näytelmänä, ja Tonylla palkittiin myös Fredric March. Myös New York Drama Critics’ Circle palkitsi näytelmän. Quintero ohjasi näytelmän myös Britanniassa vuonna 1958, jolloin näyttelijöinä olivat Anthony Quayle (James), Gwen Ffrangcon-Davies (Mary), Ian Bannen (Jamie), Alan Bates (Edmund) ja Etain O’Dell (Cathleen). Lepakko (rakennus)
Kun Länsiväylä vuonna 1965 valmistui, rakennus jäi sen päättymiskohtaan ajoratojen väliin. Tuolloin suunniteltiin jo sen purkamista liikennejärjestelyjen tieltä. Vuonna 1967 Pohjoiselta Makasiinikadulta purettiin iso yömaja kaupungin kiinteistöviraston uudisrakennuksen tieltä. Sen seurauksena yli 500 yömajan asukasta joutui taivasalle, koska heille ei ollut tarjolla korvaavia majoitustiloja. Saman vuoden syksyllä oli ankarat yöpakkaset, jolloin useita kymmeniä asunnottomia alkoholisteja paleltui hengiltä. Se sai Helsingin sosiaaliviranomaiset huolestumaan ja etsimään nopeasti hätämajoitustiloja. Vuonna 1961 perustettu Suoja-Pirtti ry oli aktiivisesti mukana majoitustilojen hankinnassa, samoin 7. marraskuuta 1967 toimintansa aloittanut vasemmistolaisesti värittynyt Marraskuun liike, jossa äänekkäimmät asunnottomien puolestapuhujat olivat samoihin aikoihin lääkäreiksi valmistuneet Ilkka Taipale ja Claes Andersson. Suoja-Pirtti ry:n perustaja Arvo Parkkila, itsekin entinen alkoholisti, otti vastuulleen yömajan toiminnan. Yömaja aloitti toimintansa 5. joulukuuta 1967. Sen nimiksi vakiintuivat Liekkihotelli ja Lepakkoluola. Liekkihotellin nimi tuli ”liekkiviinaksi” kutsutusta denaturoidusta T-spriistä (kirjain T tarkoitti teknistä), jota alkoholistit tuohon aikaan käyttivät yleisesti päihtymistarkoituksessa. Fête de la Musique
Tapahtuman ajankohdaksi valittiin kesäkuun 21. päivä, koska se osuu useimmiten samaan aikaan kesäpäivänseisauksen kanssa. Samalla se on yksi vuoden pisimmistä päivistä tai vaihtoehtoisesti lyhyimmistä öistä niiden kannalta, jotka juhlivat aamunkoittoon asti. Juhla osuu samaan aikaan sellaisten pakanallisten juhlien kanssa, joita on jo antiikin ajoista asti omistettu luonnolle tai sadonkorjuulle. Tällainen oli kesäkuun 24. päivänä vietettävä Pyhän Johanneksen juhla (Suomessa juhannus), jota Ranskassa vietettiin polttamalla suurta nuotiota läpi yön vuoden pisimpien päivien kunniaksi. Näitä keskikesän kansanjuhlia vietettiin Ranskassa aina 1990-luvulle asti, jolloin suurin osa nuotioista kiellettiin turvallisuussyistä. Tästä säädettiin myös lakeja, joiden tarkoituksena oli ehkäistä tulipaloja ympäristönsuojelualueilla tai alueilla, joilla veden käyttöä on kesäaikaan rajoitettu. Filppula (Kauhajoki)
Venäläisten Vasili Orlov-Denisovin kasakoiden Kauhajoen kapinan aikoihin, niin sanottuna murhayönä 10.–11. heinäkuuta 1808 ryöstämä Ala-Knuuttilan tila sijaitsi suunnilleen nykyisen S-marketin paikalla Filppulan kaakkoisosassa. Venäläiset lisäksi polttivat myöhemmin Ala-Knuuttilan. Aatelis- ja lehtimies Johan August von Essenin kirjoittama "Murhayö Kauhajoella" kertoo, mitä kasakat tekivät Ala-Knuuttilan talolle ja sen asukkaille tuona murhayönä. Varjojen yö
Elokuva kuuluu 1930-luvun runollisen realismin mestariteoksiin. Joen yö
Joen yö on Joensuussa elokuun lopussa, viikon 34 perjantaina järjestettävä kulttuuritapahtuma, joka on verrattavissa Taiteiden yöhön. Joen yön tarkoitus on tarjota kulttuurielämyksiä ja tarjota järjestöille toiminnan esittelymahdollisuuksia. Ensimmäisen kerran Joen yö järjestettiin 1991. Alun perin Joen yötä vietettiin viikon 34. perjantaina, mutta se siirrettiin muutaman vuoden ajaksi torstaihin muun muassa järjestyshäiriöiden ja Helsingin Taiteiden yön esimerkin vuoksi. Sittemmin Joen yö on siirretty takaisin perjantaille. Anthony Hopkins
Vuonna 1992 Hopkins näytteli Francis Ford Coppolan elokuvassa "Bram Stokerin Dracula" vampyyrimetsästäjä Van Helsingiä. Hänen seuraavia roolejaan olivat "Pitkän päivän illassa" alistettu ja uhrautuva hovimestari, "Varjojen maissa" kirjailija C. S. Lewis ja "Nixonissa" Richard Nixon. "Varjojen maista" ja "Nixonista" Hopkins sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta, ja "Varjojen maista" hän voitti BAFTA-palkinnon. 1990-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Hopkins teki sekä vaativia luonnerooleja että rooleja suurissa elokuvissa. Ensimmäiseksi mainittuihin kuuluu muun muassa suoritus Pablo Picassona elokuvassa "Vuodet Picasson kanssa". Suuren budjetin elokuvia olivat muun muassa Steven Spielbergin ohjaama "Amistad", joka kertoi orjalaivan kapinasta ja sitä seuranneesta oikeudenkäynnistä ja jossa Hopkins näytteli Oscar-ehdokkuuden arvoisesti John Quincy Adamsia, "Zorron naamio" ja "". Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä "Elokuun tunteita" valmistui 1996. Yöpakkaset
Taustalla oli edellisen lisäksi elokuun lopulla pidetty Suomen Kommunistisen Puolueen 40-vuotisjuhla, johon kutsuttuun Neuvostoliiton valtuuskuntaan kuului alun perin myös Otto Ville Kuusinen. Suomalaisten maanpetturiksi leimaamalle Terijoen hallituksen päämiehelle ei kuitenkaan myönnetty viisumia. Syy tapauksesta sysättiin Fagerholmin hallituksen ulkoministerin Johannes Virolaisen niskaan, vaikka päätöksen asiasta oli tehnyt jo edeltäjä, Kuuskosken hallitus yhdessä presidentti Urho Kekkosen kanssa. Myös Nikita Hruštšov oli ymmärtänyt Kuusisen viisumin hylkäämisen, mutta NKP:n pää-äänenkannattaja Pravda käytti tapausta tästä huolimatta aseenaan Fagerholmin hallitusta vastaan. Pitkien puukkojen yö
Vuonna 1934 Hitlerillä oli jo Saksassa kaikki valta käsissään, mutta hän pelkäsi vallankaappausta ja asemansa menettämistä. Salaliittoja koskevat huhut lisäsivät jännitteitä tilanteessa, jossa Hermann Göring, Joseph Goebbels, Heinrich Himmler ja Reinhard Heydrich muodostivat toisen puolen ja Ernst Röhm toisen. SA oli siten Hitlerin vallalle ainoa jäljellä ollut uhka. Esko Salminen
Esko Salmisen paluuroolina Kansallisessa oli Eugene O'Neill näytelmässä "Elämää pitempi yö". Lars Norénin kirjoittaman teoksen ohjasi Kurt Nuotio. Helsingin Sanomien Kirsikka Moring luonnehti Salmisen Eugenea ”jättimäiseksi hermokimpuksi”. Moringin mielestä Salminen otti paikkansa ”suomalaisen teatterin valtiaana” ja ilmensi ”lähes saatanallista fyysistä intensiteettiä”. Salminen itse piti roolia upeana ja vaativana. Näytelmässä olivat mukana myös muun muassa Kyllikki Forssell ja Jukka-Pekka Palo. Sitä esitettiin kahden vuoden aikana lähes sata kertaa. Northrop P-61 Black Widow
Northrop P-61 Black Widow (suom. "mustaleski") oli Yhdysvaltain ensimmäinen yöhävittäjäksi suunniteltu kone. Sen keulassa oli tutkalaitteisto, jonka avulla kahden tai kolmen hengen miehistö löysi viholliskoneen täydellisessä pimeydessäkin. Konetyypin runkoratkaisu oli suunnilleen täysin vastaavanlainen kuin esimerkiksi Lockheed P-38 Lightningissa: kaksiosainen puomipyrstö joissa molemmat mäntämoottorit, ja koneen ohjaamo sijaitsi erillisessä keskikehdossa peräsinpuomien välissä. Korkeusvakaajan sijainti oli peräsinpuomien välissä. Pitkäperjantai
Pitkäperjantai eli ortodoksisittain Suuri Perjantai on kirkkovuoden ankarin paastopäivä ja ainoa suuri juhlapäivä jolloin ei toimiteta eukaristiaa: on Kristuksen kuolinpäivä. Liturgian sijaan aamulla toimitetaan Kuninkaallinen hetkipalvelus, jossa luetaan koko kärsimyshistoria kaikista neljästä evankeliumista. Iltapäivällä kello kaksi alkaa Kristuksen kuolinhetken palvelus, jolloin Kristuksen hautakuva tuodaan alttarista katafalkille keskelle kirkkoa, ja palveluksen lopuksi papisto ja kirkkokansa käyvät kunnioittamassa kuollutta Kristusta. Illalla kuudelta alkaa Kristuksen hautauspalvelus, jonka lopuksi hautakuva kannetaan ristisaatossa kirkon ympäri. Kuten kaikki kirkolliset kulkueet, saatto kiertää vastapäivään symboloiden sitä, että saatto on menossa Kristusta kohti. Dawn of the Dead
"Elävien kuolleiden yö", jota monet kutsuivat jopa kauhuelokuvagenren mullistajaksi, oli Romeron ensimmäinen elokuva ja teki hänestä välittömästi kuuluisan. Vaikka hän olikin tämän jälkeen ohjannut useita elokuvia, ei yksikään niistä ollut päässyt suosioltaan "Elävien kuolleiden yön" tasolle. Tämä sai hänet virittelemään ajatusta jatko-osasta. Edellisessä elokuvassa miljöönä olleen pienen maalaistalon sijaan Romero halusi kokeilla urbaanimpaa tapahtumaympäristöä.
Vuonna 1974 Romeron ystävä Mark Mason, joka oli töissä Oxford Development Companyssa, kutsui hänet käymään yrityksensä vastikään valmiiksi saamaan ostoskeskukseen. Pennsylvanian Monroevillessä sijaitseva ostoskeskus oli lajityypissään Yhdysvaltain ensimmäisiä, ja tuohon aikaan myös yksi suurimpia. Nürnbergin puoluepäivät
Nürnbergin puoluepäivät (, vuodesta 1933 "Reichsparteitag") olivat Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puoluekokouksia, joita järjestettiin vuosien 1923–1938 välisenä aikana. Puoluepäivillä pidettiin puheita, järjestettiin marsseja ja tarjottiin näytöksiä, joiden tarkoitus oli tehdä vaikutus kotimaiseen yleisöön ja ulkomaisiin vierailijoihin sekä antaa kuva kansallissosialistisen puolueen ja sen johtajan Adolf Hitlerin voimasta ja vaikutusvallasta. Natsien valtaannousun jälkeen 1933 tapahtumasta oli tarkoitus tehdä jokavuotinen, mutta vuoden 1938 puoluepäivä jäi viimeiseksi. Seuraavaksi vuodeksi suunniteltu kokous peruttiin lyhyellä varoitusajalla. ”Rauhan puoluepäiväksi” nimetty tapahtuma oli aiottu järjestää 1. syyskuuta, päivänä jolloin Saksa aloitti toisen maailmansodan hyökkäämällä Puolaan. Paukaneva
1700-luvun alussa Paukanevalle rakennettiin pitkospuureitti samassa yhteydessä Nurmon saarnashuoneen kanssa. Pitkospuita pitkin seinäjokelaiset, joilla ei ollut omaa kirkkoa, pääsivät Nurmoon. Pitkospuut tuhoutuivat vuonna 1752 suuressa metsäpalossa. Viisi pitkää yötä (kappale)
Viisi pitkää yötä on Matti Eskon single saman nimiseltä albumilta. Sävellys on Lasse Holmin ja sanoitus Ilkka Vainion. Kappaleen alkuperäisversio on vuonna 1997 julkaistu Kikki Danielssonin esittämä "Långt bortom bergen". Suurkaupungin yöt
Suurkaupungin yöt () on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Irwin Winklerin ohjaama yhdysvaltalainen neo-noir-tyylinen rikosdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Robert De Niro ja Jessica Lange. De Niro ja Lange olivat viimeksi näytelleet yhdessä Martin Scorsesen ohjaamassa "Cape Fear" -elokuvassa (1991). Päijänteen ympäriajo
Kilpailun alkuaikoina ajajilla ei ollut yötaukoja vaan kilpailu ajettiin siten, että lähtö oli Helsingistä lauantaina ja saapui takaisin Helsinkiin sunnuntaina iltapäivällä. Reitillä oli vain kolme kokoomataukoa jotka kestivät noin kaksi tuntia jos kilpailija saapui sinne aikataulussa, muuten kilpailijat ajoivat läpi yön. Tällä tavalla kilpailu ajettiin vuosina 1927–1976. Vuosina 1977–1985 ajettiin kaksipäiväinen kilpailu minkä yötauko oli Joutsassa. Vuosina 1986–1987 ajettiin alkuperäisen aikataulun mukainen kilpailu ilman yötaukoa. Vuonna 1988 siirryttiin kolmipäiväiseen kilpailuun ja yötaukopaikat ovat eri vuosina vaihdelleet Järvenpäässä, Joutsassa, Heinolassa, Lahdessa ja Vierumäellä. Vuonna 2013 siirryttiin takaisin alkuperäiseen kaksipäiväiseen kilpailuun, mutta lähtöpaikka siirrettiin ensimmäistä kertaa pääkaupunkiseudun ulkopuolelle, samaan paikkaan missä yötauko on eli Vierumäelle. Vuosina 2017 ja 2018 Päijänteen ympäriajo oli myös enduron MM-osakilpailu. Seelowin kukkuloiden taistelu
Seelowin kukkuloiden taistelu oli osa Berliinin-Seelowin offensiivia (16. huhtikuuta – 2. toukokuuta 1945) toisessa maailmansodassa. Se kesti yli kolme päivää, 16.–19. huhtikuuta 1945. Lähes miljoona marsalkka Georgi Žukovin johtamaa Neuvostoliiton1. Valko-Venäjän rintaman ja 78 556 Puolan 1. armeijan sotilasta hyökkäsi asemaan, jota kutsuttiin myös ”Berliinin porteiksi”. Heitä vastassa oli 110 000 Saksan 9. armeijan sotilasta komentajanaan Theodor Busse. Armeija oli osa armeijaryhmä Veikseliä. Erich von dem Bach-Zelewski
Kesäkuussa 1934 hän oli mukana pitkien puukkojen yön puhdistuksissa, joissa SS kukisti Sturmabteilungin ja joissa teloitettiin toisinajattelijoita ja kansallissosialistisen puolueen vastustajia. Bach-Zelewski käytti tilaisuutta hyväkseen ja antoi määräyksen teloittaa vihamiehensä SS-upseeri Anton von Hohberg und Buchwaldin. Vuoteen 1937 mennessä Bach-Zelewski oli noussut Sleesian korkeimmaksi SS- ja poliisijohtajaksi . WWE Fatal 4 Way
Illan ensimmäinen päätapahtuma matsi oli World Heavyweight Champiobsip:stä käyty Fatal 4-Way-ottelu, Jack Swaggerin (mestari), CM Punkin, Big Show:n ja Rey Mysterion välillä. Big Show dominoi puolet matsista, kunnes muut kolme kilpailijaa piristyivät ja alkoivat pääasiassa ottamaan Show’ta pois pelistä. Ottelu oli päättymäisillään, kun Punk löi Swaggerlle G.T.S:n ja olisi voinut selättää hänet, mutta Kane sekaantui otteluun. Hän yritti työntää Punkia arkkuun, mutta Luke Gallows potkaisi Kanea päähän ja Punkin johtama Straight Edge Society pakeni paikalta. Samaan aikaan Big Show makasi kehän ulkopuolella. Mysterio hyödynsi tilanteen ja iski 619:n Swaggerille, ja Mysterio julistettiin uudeksi maailmanmestariksi. Viimeksi hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2006 WrestleMania 22:ssa. Pitkät kihlajaiset
BAFTA-palkinnot Heinrich Himmler
Himmler kehitti SS:n kansallissosialistisen puolueen todelliseksi sisärenkaaksi, johon oli tiukat jäsenvaatimukset. Kansallissosialistien noustua valtaan 1933 Himmler sai johtoonsa yksi kerrallaan Saksan osavaltioiden poliittiset poliisit, lopulta vuonna 1934 myös Gestapon, jonka jäseniä liitettiin SS:ään. Salaisen poliisin perustaminen sen alaisuuteen oli Hermann Göringin idea. Himmlerin käsissä oleva valta lisääntyi entisestään, kun hänestä tuli huhtikuussa 1934 Gestapon päällikkö ja sen toiminta laajeni koko maahan. Samana vuonna säädetty maanpetturuuslaki kielsi ihmisiä arvostelemasta natsipuoluetta. Himmler oli mukana juonittelemassa SA:n johtoa vastaan, ja puolueen sisällä tehtiinkin suurpuhdistus niin sanottuna pitkien puukkojen yönä. Hitlerin luvalla SS surmasi suuren osan SA:n johtohenkilöstöä, mukaan lukien Ernst Röhmin. Filippiinien taistelut (1941–1942)
Japanin hyökkäys Filippiineille alkoi 8. joulukuuta 1941, kaksi päivää Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen ja päättyi 8. toukokuuta 1942. Pääkaupunki Manila miehitettiin ja maan johtoon asetettiin keisarin määräämä nukkehallitus. Bataanin ja Corregidorin taistelujen aikana Japani toteutti Bataanin kuolemanmarssin vangituille yhdysvaltalaisille ja filippiiniläisille sotilaille. Moni sotilaista ei selviytynyt pitkästä ja uuvuttavasta matkasta. Tapakomedia
Tapakomedian mestarina pidetään Molièreä (1622–1673), esimerkkinä teeskentelyä karrikoiva näytelmä "Sievistelevät hupsut". Myöhempiä tapakomedioiden kirjoittajia ovat muiden muassa Richard Brinsley Sheridan (1751–1816), Jane Austen (1775–1817), Oscar Wilde (1854–1900), George Bernard Shaw (1856–1950), W. Somerset Maugham (1874–1965) ja Noël Coward (1899–1973). 1900-luvun tapakomedioiksi luetaan myös muun muassa P. G. Wodehousen Jeeves-tarinat, Harold Pinterin "Kotiinpaluu", E. M. Forsterin "Hotelli Firenzessä", David Mametin "Boston Marriage" (1999) sekä Kazuo Ishiguron romaani "Pitkän päivän ilta" (1989), josta on tehty myös samanniminen elokuva (1993). Ernst Röhm
Ernst Julius Röhm (28. marraskuuta 1887 München – 1. heinäkuuta 1934) oli ensimmäisessä maailmansodassa kunnostautunut saksalainen upseeri, joka muistetaan kansallissosialistisen puolueen Sturmabteilung-taistelujärjestön eli SA:n johtajana. Röhm surmattiin niin kutsutussa pitkien puukkojen yön verilöylyssä, koska hänet lavastettiin Adolf Hitleriä vastaan suunnatun vallankaappauksen suunnittelijaksi. Une Seule Nuit
Kuoro Vallankumouksen helluntaiyö
”Vallankumouksen helluntaiyö” oli Ranskan suuren vallankumouksen varhaisvaiheen tärkeä tapahtuma, jossa Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous päätti 4.–5. elokuuta 1789 välisessä istunnossaan lakkauttaa koko vanhan feodaalijärjestelmän. Uneton yö
Uneton yö ("Insomnia") on Stephen Kingin teos, joka valmistui vuonna 1994. Kirjassa käsitellään voimakkaasti aborttia ja ihmisen kohtaloa kuolemassa. Tapahtumapaikkana toimii kuvitteellinen Derryn kaupunki, jota King käytti aiemmin menestyskirjassaan "SE", "Kolkuttajissa" ja myöhemmin "Unensieppaajassa". Vietnamin sota
Vietnamilaisten vuoden tärkein juhla on uuden vuoden vastaanotto (Têt), jota juhlitaan neljä päivää. Yhdysvaltalaisten täydeksi yllätykseksi Têt-juhlan päätteeksi 31. tammikuuta 1968 alkoi Etelä-Vietnamissa maaseudun sissien suuri hyökkäys kaupunkeihin. Hyökkäys tehtiin Vietkongin ehdotuksesta solmitun aselevon aikaan. Củ Chi -tunnelit tekivät yllätyshyökkäyksen mahdolliseksi, mutta yhtä lailla merkittävä asema oli paikallisilla, joista monet auttoivat sissejä. Wilfred Burchett, joka toimi kirjeenvaihtajana alueella, pyysi Nguyen Van Hieuta kertomaan mielipiteensä Washingtonin virallisista raporteista, etteivät FNL joukot saaneet siviiliväestöltä toivomaansa apua tehdessään hyökkäyksen kaupunkeja vastaan. Hieu vastasi: ”Ilman kaupunkilaisten tukea emme olisi kyenneet suorittamaan niin laajamittaista hyökkäystä. Kansan tuki vaikutti ratkaisevasti voittoomme.” Têt-hyökkäys oli Vietnamin sodan käännekohta. 70 000 sissiä valtasi yhteensä sata pientä ja suurta asutuskeskusta. Iskuja tehtiin kaikkiin suurimpiin asutuskeskuksiin. Kenraali Giap oli aloittanut hyökkäyksen suunnittelun jo vuonna 1967. Têt-hyökkäyksen vähimmäistavoitteena oli Pohjois-Vietnamin pommitusten lopettaminen ja Yhdysvaltojen pakottaminen neuvottelupöytään. Päätavoitteena oli tietysti yhdysvaltalaisten joukkojen ajaminen pois. Vaikkei Têt-hyökkäys täysin onnistunutkaan tavoitteessaan, se jäi historiaan suurena sissien hyökkäysoperaationa. A Hard Day’s Night
Muut Pitkä pitkäperjantai
Pitkä pitkäperjantai ("The Long Good Friday") on John MacKenzien ohjaama ja Barrie Keeffen käsikirjoittama brittiläinen rikosdraama vuodelta 1980. Elokuvan pääosissa näyttelevät Bob Hoskins, Helen Mirren, Eddie Constantine ja Dave King. Pitkät muurit
Muurien rakentamista ehdotti alun perin Themistokles. Niiden rakentaminen alkoi vuonna 461 eaa. sen jälkeen, kun Ateenan ja Spartan välille oli syttynyt niin kutsuttu ensimmäinen peloponnesolaissota. Tuolloin vanhan suunnitelman muurien rakentamisesta otti esille Kimon. Muurit valmistuivat vuonna 457 eaa. Sidney Lumet
Lumet oli neljästi ehdolla parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajaksi, elokuvista "Valamiesten ratkaisu" (1957), "Hikinen iltapäivä" (1975), "Kasvot kuvaruudussa" (1976) ja "Ratkaisun hetki" (1982). Oscar-kunniapalkinnon elämäntyöstään hän sai vuonna 2005. Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa kuuluvat myös "Pitkän päivän matka yöhön" (1962), joka perustuu Eugene O’Neillin kirjoittamaan samannimiseen näytelmään, "Serpico – kadun tiikeri" (1973) ja Agatha Christien romaaniin perustuva "Idän pikajunan arvoitus" (1974). Äiti yö
Äiti yö (, julk. 1961 suom. 1977 Matti Santalahti, Marjatta Kapari) on yksi Kurt Vonnegutin keskeisistä romaaneista. Se kertoo amerikkalaisesta kirjailijasta nimeltä Howard W. Campbell Jr., joka päätyy toisen maailmansodan aikana Saksaan näytelmäkirjailijaksi ja natsipropagandan kirjoittajaksi. Roolinsa mukaisesti hän julistaa antaumuksella Kolmannen valtakunnan propagandaa radioaalloilla - lähettäen samalla vaivihkaa tärkeitä tietoja liittoutuneille rykimällä ja tauottamalla puhettaan sopivasti. Sodan jälkeen hänen on kadottava, hän oli roolissaan liian hyvä. Viisitoista vuotta hän piileskelee yksinäisessä ullakkokamarissa New Yorkissa, kunnes eräänä kauniina päivänä hänet löytävät sekä ystävät että vihamiehet. Kirjan kertojana on Campbell itse, kun hän odottelee sotarikosoikeudenkäyntiään Israelissa. The Nights of Iguana
The Nights of Iguana oli helsinkiläinen Poko Rekordsille levyttänyt rockyhtye. Yhtyeen perustivat Pin Upsin hajottua Delay (Dile Kolanen) ja Floyd Superstar. Yhtyeen suurin hitti oli "Dry Nancy". The Nights of Iguana julkaisi kaksi albumia, "The Gift" ja "Grapefruit Tree". Molemmat albumit valittiin Rumbassa vuoden levyksi. The Nights of Iguanasta tuli yksi niistä 1980-luvun suomalaisista rockyhtyeistä, joiden mahdollisella "maailmanvalloituksella" musiikkilehdistö spekuloi. Une Seule Nuit
Kuoro Junkers Ju 88
G-versio oli ensimmäinen varsinainen yöhävittäjämuunnos. Vuonna 1943, liittoutuneiden yöpommitusten lisääntyessä, suunniteltiin pelkästään yötoimintaan tarkoitettu versio. Pommittajaversioissa ollut vatsavanna (johon oli asennettu konekivääriampujan kaksoiskonekiväärit) jätettiin pois, ja tilalle tuli eteenpäin ampuvaa tykkiaseistusta (4 × 20 mm MG 151/20) sisältänyt vanna. Esisarjaversiossa oli lisäksi kaksi MG 151/20 -tykkiä koneen nokassa. Ne jäivät kuitenkin pois tuotantoversiosta, koska niiden suuliekit sokaisivat ohjaajan hetkellisesti, mikä johti usein siihen, että kohteena ollut viholliskone jouduttiin etsimään uudelleen. Sarjan koneet varustettiin jo tehtaalla tutkavarustuksella, aluksi FuG 220 Liechtenstein -tutkalla ja myöhemmin malleilla FuG 227 Flensburg ja FuG 228 Liechtenstein. Useisiin koneisiin asennettiin "Schräge Musik" -aseistus, jossa koneen runkoon siiven takaosan kohdalle sijoitettiin kaksi MG 151/20 -tykkiä, jotka oli suunnattu etuviistoon 70 asteen kulmassa. Tähtäys suoritettiin yläviistotähtäimen avulla. Näin pystyttiin tulittamaan brittiläisten pommikoneiden heikoimmin suojattua aluetta eli koneen alapuolta. G-version alatyyppejä käytettiin sekä länsi- että itärintamalla sodan loppuun asti. Entistä tehokkaampien moottoriensa sekä edullisen siipikuormituksensa ansiosta Ju 88G oli tehokas yöhävittäjä, ja se syrjäyttikin sodan loppua kohti hitaammat yöhävittäjätyypit. Lukuisat yöhävittäjä-ässät, muun muassa Helmut Lent ja Heinz Rökker, saavuttivat ilmavoittoja Ju 88 G:llä. Suuri pakana-armeija
Ragnar Lodbrokin poikien Ubben, Halfdanin ja Ivarin johdolla viikinkiarmeija laski maihin Itä-Angliaan vuonna 865. Itä-Anglian kuningas Edmund osti rauhan antamalla viikinkien käyttöön hevosia. Vuonna 866 pakana-armeija ratsasti pohjoiseen ja valloitti Northumbrian kuningaskunnan. He tekivät iskuja Merciaan ja muualle lähiseuduille. Nottinghamissa viikingit joutuivat piiritykseen, kun anglosaksit kokosivat yhteisen armeijan, jota johtivat Wessexin kuningas Ethelred ja Mercian kuningas Burgred. Viikingit joutuivat perääntymään Yorkiin. Kuningas Edmundin johtamaa Itä-Anglian kuningaskuntaa viikingit joutuivat yrittämään 869 ja 870. Saatuaan Edmundin vihdoin kiinni 870 he antoivat jousimiesten harjoitella käyttäen tätä maalinaan ja katkaisivat lopulta Edmundin kaulan. Edmund julistettiin myöhemmin pyhäksi, ja häntä kutsutaan nimellä Edmund Marttyyri. Viikingit jättivät Itä-Anglian johtoon paikallisen alikuninkaan ja siirsivät päämajansa Thamesia pitkin Readingiin. Kesällä 874 Skandinaviasta tuli nimellä "Great Summer Army" kutsuttuja lisäjoukkoja, joiden avulla viikingit valtasivat Mercian 874. He perustivat päämajansa Reptoniin, ajoivat kuningas Burgredin maanpakoon ja nostivat nukkehallitsijaksi Burgredin vastustajan Ceolwulfin. Vuonna 875 viikinkijoukot jakaantuivat, "Great Summer Army" siirtyi Cambridgeen ja yritti hyökätä sieltä Wessexiin, kun taas Halfdanin johtama alkuperäinen pakana-armeija siirtyi Yorkiin. Halfdan syrjäytti Northumbrian nukkehallitsijan ja perusti muodollisesti Yorkin eli Jorvikin kuningaskunnan 876, ja asettui itse sen ensimmäiseksi kuninkaaksi. Vuonna 878 Wessexin kuningas Alfred Suuri joutui viikinkien yllätyshyökkäyksen kohteeksi, pakeni miehineen Somersetin lakeuksile ja kävi sieltä viikinkejä vastaan sissisotaa. Lopulta Ethandunin taistelun jälkeen Wedmoren rauhassa Englanti jaettiin kahtia: Alfredin Wessexiin ja viikinkien Danelageniin. Viisi pitkää yötä
Viisi pitkää yötä on vuonna 2003 julkaistu Matti Eskon albumi. Bonuskappaleiksi oli kerätty Matti Eskon tunnetuimmat hitit "Rekkamies", "Huomenta Suomi", "Reissumies", "Kotiin ette voi viedä" ja "Ei itkut enää auta". Levyn "Pirjo"-kappale on omistettu Matti Eskon vaimolle. Tähtikirkas yö
Tähtikirkas yö () on Vincent van Goghin öljyvärimaalaus vuodelta 1889. Se kuvaa yöllistä näkymää mielisairaalan huoneen ikkunasta. Teos on ollut New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmissa vuodesta 1941. Varjojen yö
Varjojen yö on ranskalainen elokuva vuodelta 1939. Se kertoo murhaajasta, joka veriteon jälkeen sulkeutuu asuntoonsa ja muistelee tapahtumia, jotka johtivat epätoivoiseen tekoon. Adolf Hitler
Kesällä 1934 tapahtui kansallissosialistisen puolueen puhdistus, pitkien puukkojen yö (30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta). Hitler määräsi SS:n surmaamaan SA:n Ernst Röhmin ja muut johtajat, entisen valtakunnankansleri von Schleicherin sekä muutamat Papenin alaisista. Puhdistuksen aikana SS surmasi ainakin 85 ja joidenkin arvioiden mukaan jopa 200. Mikä yö
"Mikä yö!" kuvattiin kesällä ja syksyllä 1945. Ulkokuvia otettiin Helsingin Huopalahdessa Kalastajatorpan ympäristössä ja Stenbäckinkadulla. Sisäkuvauksia suoritettiin Helsingissä Ruusulankadun keilahallissa. Studiona oli Suomen Filmiteollisuuden studio 2 Haagassa. Taiteiden yö
Ensimmäisen kerran Taiteiden yötä vietettiin Helsingissä vuoden 1989 elokuun viimeisenä torstaina. Tärkeimmät järjestelijät olivat Akateeminen Kirjakauppa ja Helsingin Juhlaviikot. Hanketta oli edistänyt myös Nykytaiteen museota Suomeen ajanut Porkkana ry taustavoimineen, erityisesti Porkkana ry:ssä ja Juhlaviikoilla työskennellyt Helka Ketonen. Ketosen ansioita olivat käytännön järjestelyt lupineen ja Porkkana ry:n kautta mukaan saadut taiteilijat. Ensimmäinen tapahtuma onnistui yli odotusten ja 20 000 – 30 000 ihmistä kiersi museoita, gallerioita, kirjakauppoja ja seurasi ulkotiloissa pidettyjä esityksiä lämpimässä elokuun yössä. Kaikki tehtiin ilmaiseksi talkootyöllä, vapaaehtoisesti ja myönteisessä hengessä. Yökkösmäiset
Yökkösmäiset ("Noctuoidea") on yöllä tai hämärissä lentävien suurten ja keskikokoisten perhosten yläheimo. Sen suurimpia heimot ovat yökköset, siilikkäät, nirkot ja villakkaat. White Night -mellakat
Varhain aamulla 28. kesäkuuta 1968 New Yorkin poliisi teki ratsian Stonewall Inn -baariin (joka oli toiminut ilman alkoholilupaa) mutta menetti tilanteen hallinnan, ja alkoi täysimittainen mellakka. Poliisit, joita oli mellakoitsijoita vähemmän, joutuivat lukitsemaan itsensä baariin, samalla kun vihainen väkijoukko heitteli rakennusta tiilillä ja yritti särkeä sen ovet. Poliisin ja alueen homojen asukkaiden välit kiristyivät jälleen ja johtivat mielenosoituksiin seuraavana iltana. Yli 2 000 henkeä kokoontui Christopher Streetille, kunnes mellakkapoliisit hajottivat väkijoukon. Ruutisalaliitto
Monissa Kansainyhteisön maissa juhlitaan edelleen salaliiton epäonnistumista vuosittain 5. marraskuuta polttamalla kokkoja ja ampumalla ilotulitteita. Juhla tunnetaan nimellä "kokkoyö" tai "Guy Fawkesin yö" salaliittoon osallistuneen Guy Fawkesin mukaan. Yö on pitkä
Yö on pitkä on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1952 ja hänen esikoisohjauksensa. Käsikirjoituksen tekivät yhdessä Tarkas ja Matti Kassila. Tarina kuvaa yli varojensa eläviä rikoksen teille eksyviä nuoria. Tapahtumien taustoja kuvataan takaumina. A Hard Day’s Night
B-puoli Pitkät jäähyväiset
Pitkät jäähyväiset () on Raymond Chandlerin vuonna 1953 julkaistu rikosromaani. Teos on lajityypiltään niin sanottu kovaksi keitetty dekkari, jonka päähenkilönä on Chandlerin tunnettu salapoliisiluomus, yksityisetsivä Philip Marlowe. Kirja on saavuttanut menestystä ja arvostusta Chandlerin tunnetuimpien teosten "Syvä uni" ja "Näkemiin, kaunokaiseni" tapaan. Chandler on dekkarillisen juonenkuljetuksen yhteyteen sisällyttänyt teokseen paljon yhteiskuntakritiikkiä, ja kirjaa on pidetty myös Chandlerin omaa tällöistä elämäänsä heijastavana, omaelämänkerrallisia piirteitä sisältävänä. Vuonna 1955 kirja palkittiin arvostetulla Edgar Allan Poen mukaan nimetyllä Edgar-palkinnolla. NHL-kausi 1954–1955
Pyhän Patrickin päivänä 17. maaliskuuta 1955 Montreal Canadiensin ja Detroit Red Wingsin välisen runkosarjaottelun yhteydessä sattui kuuluisa mellakka, joka tunnetaan englanniksi nimellä ”Richard Riot” ja ranskaksi nimellä ”L’Émeute”. Neljä päivää aiemmin Maurice Richard oli ottanut yhteen häntä mailalla päähän lyöneen Boston Bruins -puolustaja Hal Laycoen kanssa. Nujakan yhteydessä myös tapaukseen puuttunut linjatuomari Cliff Thompson oli joutunut Richardin iskun kohteeksi. Tämän seurauksena NHL:n presidentti Clarence Campbell asetti tuolloin NHL:n pistepörssin kärjessä olleen Richardin pelikieltoon koko loppukauden ajaksi. Kyseessä oli siihen mennessä pisin NHL:ssä annettu pelikielto. Laycoe ei sen sijaan saanut tilanteesta minkäänlaista rangaistusta. Pitkien puukkojen yö
3. heinäkuuta annettiin lakiesitys "Gesetz über Maßnahmen zur Staatsnotwehr", joka oikeutti tehdyt toimet jälkikäteen ”laillisen valtion itsepuolustuksen” nimissä. Arvo Lehesmaa
Lehesmaan menestysrooleja näyttämöllä olivat muun muassa "Nummisuutarien" Esko ja "Othellon" Jago, ja tunnetuimmat valkokangasroolit nähtiin elokuvissa "Mikä yö" (Majuri Hector) (1945), "Pitkäjärveläiset" (Sotamies Modig) (1951), "Valkoinen peura" (Tsalkku-Nilla) (1952), "Viisi vekkulia" (Professori Sinimaa) (1956) ja "Taas tapaamme Suomisen perheen" (Volmar-vaari) (1959). Pitkänperjantain sopimus
Pitkänperjantain sopimus (, oikeammin Belfastin sopimus , tunnetaan myös nimellä Stormontin sopimus ) on pitkäperjantaina 10. huhtikuuta 1998 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin tasavallan hallitusten välillä allekirjoitettu sopimus, jossa sovittiin toimenpiteistä pysyvän rauhan saamiseksi Pohjois-Irlantiin. Suurin osa Pohjois-Irlannin poliittisista järjestöistä tuki sopimusta ja se hyväksyttiin erillisissä kansanäänestyksissä sekä Pohjois-Irlannissa että Irlannin tasavallassa 23. toukokuuta 1998. Karl Fritzsch
Fritzsch oli kuuluisa myös tavastaan käyttää psykologista kauhua. Entinen Auschwitzin vanki Karol Świętorzecki muisti ensimmäisen jouluyönsä piikkilankojen takana, 24. joulukuuta 1940 olleen kaikkein traagisin. Hänen mukaansa natsit järjestivät leiriin joulukuusen, jonka juurelle Fritzsch järjesti kasan työssään kuolleiden vankien ruumiita ”lahjaksi” eläville ja pakotti nämä laulamaan puolalaisia joululauluja. Liskojen yö (elokuva)
Matkaoppaan työtä ei helpota linja-autollinen keski-ikäisiä baptistinaisia, joiden kanssa on myös teini-ikäinen vamppi Charlotte Goodall (Sue Lyon) ja tätä tarkasti vahtiva matkanjohtaja Judith Fellowes (Grayson Hall), joka tietää Shannonin menneisyyden. Tapahtumat sijoittuvat motelliin, jonka asukkaina on muun muassa taiteilija Hannah Jelkes (Deborah Kerr). Motellia pitää kaiken nähnyt ja kokenut Maxine Faulk (Ava Gardner). Shannonia repivät menneisyyden haamut, ja naiset voivat joko pelastaa – tai tuhota – hänet.
Alkuperäinen "Liskojen yö" -näytelmä sai ensi-iltansa Broadwaylla Royale Theatressa 28. joulukuuta vuonna 1961, jolloin näytelmän pääosissa olivat Patrick O’Neal, Bette Davis ja Margaret Leighton. Näytelmä jäi Tennessee Williamsin viimeiseksi menestysnäytelmäksi. Näytelmän viimeinen ja 316. esitys oli 29. syyskuuta vuonna 1962. Näytelmä sai kolme Tony-palkintoehdokkuutta, joista se voitti yhden. Aavetykki
"Aavetykki" tai "pitkä ryssä" oli suomalaisten antama kutsumanimi rautatietykille, jolla Neuvostoliiton puna-armeija ampui Viipuriin talvisodassa (1939-1940). Jean-Pierre Jeunet
Jeunet'n ja Caron ensimmäinen pitkä elokuva oli musta komedia "Delicatessen – herkuttelijoiden yö" (1991), jonka tapahtumat sijoittuvat nälänhädästä kärsivään maailmanlopun jälkeiseen maailmaan. Une Seule Nuit
Kuoro Late Night with Conan O’Brien
Late Night with Conan O’Brien oli yhdysvaltalainen NBC-televisiokanavan myöhäisillan keskusteluohjelma, jota esitettiin vuosina 1993–2009. Ohjelma sisälsi ajankohtaista aiheista muodostettua satiiria, julkisuuden henkilöiden vierailuja, stand up -komiikkaa sekä musiikkivieraita. Late Nightia juonsi Conan O’Brien ja se kuvattiin New Yorkin Rockefeller Centerissä. Suomessa ohjelmaa esitti aluksi vuonna 2000 kaapelikanava TVTV! ja vuodesta 2001 sen seuraaja Sub. Nightline
Nightline on yhdysvaltalaisen ABC:n myöhäisillan uutisohjelma, jonka tarkoituksena on tarjota syvällisempää tietoa ajankohtaisista uutistapahtumista. Ohjelma kehittyi Iranin panttivankikriisin seuraamista varten 8. marraskuuta 1979 aloitetun ohjelman "The Iran Crisis: America Held Hostage" pohjalta. "Nightlinea" isännöi sen alusta alkaen Ted Koppel, kunnes hän jätti ABC:n uutistoimituksen vuonna 2005. Hänen tilalleen tulivat Cynthia McFadden, Terry Moran ja Martin Bashir. Ohjelma sai Peabody-palkinnon vuonna 2002. Kristalliyö
Kristalliyö (, myös "Reichskristallnacht" ja "Pogromnacht") on natsi-Saksassa vuoden 1938 marraskuun 9. ja 10. päivän välisenä yönä juutalaisiin kohdistunut väkivallan aalto. Kristalliyö sai nimensä rikottujen kauppojen ikkunoiden lasinsirpaleista. Teoksessaan "Kolmannen valtakunnan nousu ja tuho" William L. Shirer ei käytä termiä ’Kristalliyö’, vaan puhuu ainoastaan siitä alkaneesta ’Lasinsirujen viikosta’. Luettelo televisiosarjan Salatut elämät oheismateriaaleista
"Yötön yö" on kolmiosainen sarja, jossa selvitetään, miten Miikka Wallinin esittämän Pietari Haukkalan matka päätyi metsästä heräämiseen. Illan oli tarkoitus olla "normaali koti-ilta". Sarjan ensimmäinen jakso julkaistiin 3. syyskuuta 2018 ja sen käsikirjoitus on tehty kesän 2018 aikana järjestetyn kirjoituskilpailun perusteella. Edward Bulwer-Lytton
Bulwer-Lyttonin myöhemmin kuuluisaksi tulleen romaaninaloituksen ”Oli synkkä ja myrskyinen yö; sade virtasi valtoimenaan – paitsi satunnaisin välein, jolloin sen kaappasi mukaansa raju tuulenpuuska, joka pyyhki katuja (sillä näyttämömme sijaitsee Lontoossa), ravisteli katonharjoja, ja hyökkäili vimmaisesti pimeyttä vastaan kamppailevien lamppujen heikon tuikkeen kimppuun.” vuoksi vuodesta 1982 alkaen San Josen valtionyliopisto on järjestänyt vuosittaisen huonon kirjoittamisen Bulwer-Lytton Fiction Contestin. Birgitan yö
Birgitan yö on Naantalissa vuodesta 2004 lähtien, heinäkuun puolessavälissä järjestettävä Taiteiden yö -tapahtuma. Se järjestetään vuosittain vanhassakaupungissa ja se kerää tuhansia kävijöitä. Sen ohjelmistoon kuuluu muun muassa kuvataide, musiikki, teatteri, tanssi ja kirjallisuus. Paikalliset liikkeet, galleriat ja museot ovat auki koko illan. Illan viimeinen ohjelmanumero on historiallisten hahmojen, Birgitan kulkue, joka päättyy Naantalin kirkossa pidettävään konserttiin. Tapahtuma on saanut nimensä Pyhästä Birgitasta. Attikan öitä
Attikan öitä (, joskus myös "Attikan yöt") on Aulus Gelliuksen kirjoittama antiikin aikainen latinankielinen teos, joka kokoaa 20 kirjaan sekalaisia huomioita kielestä, kirjallisuudesta, filosofiasta ja muista asioista. Kovan päivän ilta
Kovan päivän ilta oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa epäsäännöllisesti lähetetty rock-ohjelma 1970-luvun lopulla. Juonnetun ohjelman aiheet vaihtelivat, usein lähetyksellä oli jokin teema. Juontajia oli useita, muun muassa Heimo Holopainen, Juhani Kansi ja Jake Nyman. Suuressa kanavauudistuksessa ohjelma jatkoi Radiomafian puolella. Myöhemmän uudistuksen yhteydessä ohjelma siirtyi Radio Suomeen. Ohjelman juontajat ovat pysyneet pitkälti samoina. Eräänä yönä...
A-puoli Aavetykki
Mittauspatteristo yritti mittaustiedustelulla paikantaa tykin asemaa, mutta tämä oli hankalaa, sillä aavetykin laukauksia ei juuri kyetty erottelemaan jatkuvasta puna-armeijan kenttätykistön tulituksesta . Tiedustelun avulla selvisi, että neuvostolaiset olivat asentaneet Perkjärven asemakylän raiteilla varustettuun hiekanlastauspaikkaan useita 150 mm rautatietykkejä, joilla Viipuria tulitettiin. Osumatarkkuus oli pitkästä matkasta johtuen epämääräinen, mutta tulituksen tarkoitus olikin taistelutahdon luhistaminen. Tässä ei kuitenkaan onnistuttu. Pahin tulituspäivä oli 12. helmikuuta 1940, rumputulisunnuntaina. Arvo Parkkila
Syksyllä 1967 Helsingissä asui useita satoja asunnottomia miehiä ulkosalla, kun Pohjoisella Makasiinikadulla sijainnut iso yömaja purettiin Helsingin kaupungin kiinteistöviraston uuden toimitalon tieltä eikä tilalle järjestetty korvaavia tiloja. Lisää asunnottomia tuli, kun 50-vuotias Suomi itsenäisyytensä juhlavuoden kunniaksi armahti viinan ja lievempien rikosten takia vankilassa olleita rangaistus- ja sakkovankeja, joilla ei vapauduttuaan ollut paikkaa minne mennä. Loka- ja marraskuussa oli kovia pakkasia, jolloin kymmeniä asunnottomia paleltui kuoliaaksi. Pakkasen lisäksi suuri tappaja oli korvikejuomana käytetty denaturoitu 96-prosenttinen T-sprii, jota kutsuttiin ”liekkiviinaksi” pullon etiketissä olleen liekin kuvan mukaan. Asunnottomien auttamiseksi perustettiin Marraskuun liike, ja myös Suoja-Pirtti ry osallistui aktiivisesti tähän toimintaan. Pitkä marssi
Pitkä marssi (perinteiset merkit: 長征, pinyin: Chángzhēng) oli Kiinan kommunistien vetäytyminen taisteluista Kuomintangia vastaan Shaanxiin. Siitä on muodostunut keskeinen osa kiinalaisen kommunismin tarinaa. Kutnon taistelu
Kutnon taistelu (, tai "Bitwa pod Kutnem") käytiin Saksan ja Puolan joukkojen välillä Kutnon kaupungin ja Bzurajoen lähellä keski-Puolassa 9.–22. syyskuuta 1939. Se oli Saksan Puolan offensiivin suurin yksittäinen taistelu. Martotähkäyökkönen
Martotähkäyökkönen eli vähätähkäyökkönen ("Mesapamea secalella") on puuyökkösiin kuuluva yöperhoslaji. Sen tunnistaminen lajilleen ei onnistu ulkoisten tuntomerkkien perusteella. Fallen Timbersin taistelu
Fallen Timbersin taistelu (myös "kaatuneiden puiden taistelu") oli Yhdysvaltain armeijan ja Suurten järvien alueen intiaanien välinen yhteenotto, joka käytiin Eriejärven länsirannalla 20. elokuuta 1794. Vain tunnin kestäneen yhteenoton aikana kenraalimajuri Anthony Waynen johtamat joukot onnistuivat ajamaan intiaanit pakoon. Taistelu oli merkittävä voitto Yhdysvalloille, sillä se lopetti alueen sodat vuosina 1812 - 1814 käytyyn Yhdysvaltain - Iso-Britannian sotaan asti. Luftwaffe (Wehrmacht)
Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat oli aloittanut Saksan kaupunkien niin sanotut mattopommitukset etenkin palopommien avulla jo vuonna 1940. Heikkojen tulosten ja päiväpommitusten suurten tappioiden vuoksi RAF siirtyi yöpommituksiin. Luftwaffe kehitti monimutkaisen ja lukuisiin aluekeskuksiin ja tutkiin perustuvan yöhävittäjätorjuntajärjestelmän, jonka ajatuksena oli johtaa maasta käsin yöhävittäjät keskitettyinä englantilaisten pommikonevirtaa vastaan. Systeemin taajuudet ja tekniikka paljastuivat kuitenkin erään saksalaisen lentäessä vahingossa kyseisellä tekniikalla varustetun hävittäjän Sveitsiin. Pitkien puukkojen yö
Röhmin ja hänen väkivaltaisen järjestönsä voima pelotti muita. Göring ja Himmler pyysivät Heydrichia väärentämään todisteet, joiden mukaan Röhm olisi saanut Ranskasta 12 miljoonaa D-markkaa Hitlerin syrjäyttämiseksi. Himmler esitti ”todisteet” Hitlerille ja lisäsi oman epäilynsä, että Röhmillä olisi aikomus käyttää SA:ta apunaan Hitlerin syrjäyttämisessä. Birgit Jaakola
Birgit Päivikki Jaakola (3. toukokuuta 1943 Kiikoinen – 9. maaliskuuta 2017 Kiikoinen, Sastamala) oli suomalainen kotiseutuneuvos ja kulttuuriperinnön tutkija. Hän työskenteli muun muassa Rauman ja Porin kaupunkien kulttuurijohtajana. Hänet tunnettiin muun muassa Rauman Mustan Pitsin yön ja Kiikoisten Purpurijuhlien perustajana. Hän sai vuonna 2013 Kotiseutuliiton korkeimman tunnustuksen, kotiseututyön ansiomitalin. Night of the Apocalypse
Muuta Eräänä yönä...
B-puoli Debra Whitman
1 "Liskojen yö",