Milloin Friedrich Murnau syntyi?
F. W. Murnau
Friedrich Wilhelm Murnau (alk. Friedrich Wilhelm Plumpe; 28. joulukuuta 1888 Bielefeld, Saksan keisarikunta – 11. maaliskuuta 1931 Santa Barbara, Kalifornia, Yhdysvallat) oli saksalainen teatterinäyttelijä ja elokuvaohjaaja. Häntä pidetään yleisesti yhtenä mykkäelokuvan tärkeimmistä elokuvaohjaajista. Hän aloitti uransa näyttelijänä mutta siirtyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen ohjaajaksi. Murnau ohjasi Saksassa muun muassa elokuvat "Nosferatu" ja "Viimeinen mies", jonka ansiosta hänestä kiinnostuttiin Hollywoodissa. Hänen ensimmäistä Fox Film Companylle tekemäänsä elokuvaansa, "Auringonnousua" on myöhemmin tituulerattu jopa ”maailman kauneimmaksi elokuvaksi”. Se oli kuitenkin taloudellisesti pettymys, ja Murnau menetti taiteellisen vapautansa seuraavissa tuotannoissa. Hän ohjasi Hollywoodissa lopulta vain neljä elokuvaa, sillä hän kuoli 42-vuotiaana viikko ennen viimeisen elokuvansa "Tabun" ensi-iltaa. F. W. Murnau
Friedrich Wilhelm Plumpe syntyi 28. joulukuuta 1888 Bielefeldissä. Hänen vanhempansa olivat tekstiilitehtailija Heinrich Plumpe ja tämän toinen vaimo Otilie. Friedrichillä oli kaksi veljä ja kaksi sisarpuolta. Perhe muutti vuonna 1892 Kasseliin.
Christian Morgenstern
Christian Otto Josef Wolfgang Morgenstern (6. toukokuuta 1871, München, Saksa – 31. maaliskuuta 1914, Merano, Itävalta-Unkari [nyk. Italia]) oli saksalainen runoilija, joka kirjoitti humoristista ja samalla filosofista lyriikkaa. Hänen runoutensa ulottui mystisyydestä ja haavekuvista hokemia ja groteskeja mielleyhtymiä sisältävään nonsense-runouteen. F. W. Murnau
Murnau oli jo Yhdysvalloissa, kun "Faust" sai ensi-iltansa 14. lokakuuta 1926. Hän oli tehnyt Fox Film Companyn kanssa neljän vuoden sopimuksen, ja hänen ensimmäinen Hollywood-elokuvansa oli "Auringonnousu". Elokuva valittiin vuonna 1958 ”maailman kauneimmaksi elokuvaksi”, mutta se ei menestynyt odotetusti. "Auringonousu" sai runsaasti kiitosta kriikoilta, ja se sai ensimmäisessä Oscar-gaalassa palkinnon ainutlaatuisesta ja taiteellisesta tuotannon laadusta. Lisäksi Janet Gaynor palkittiin parhaasta naispääosasta ja Charles Rosher ja Karl Struss parhaasta kuvauksesta. "Auringonnousu" ei kuitenkaan menestynyt taloudellisesti, minkä takia Murnau menetti taiteelliset vapautensa Foxilla. E. F. Schumacher
Ernst Friedrich ”Fritz” Schumacher (16. elokuuta 1911 Bonn, Saksa – 4. syyskuuta 1977 Romont, Sveitsi) oli brittiläinen taloustieteilijä. Hän tuli erityisesti tunnetuksi kapitalismin kritiikistä ja kestävän kehityksen puolestapuhujana. Hänen vuonna 1973 julkaistu pääteoksensa "Pieni on kaunista" () valittiin London Times -lehden äänestyksessä sadan merkityksellisimmän Toisen maailmansodan jälkeen julkaistun kirjan joukkoon 1995. Muhammad Ali Jinnah
Muhammad Ali Jinnah (25. joulukuuta 1876 – 11. syyskuuta 1948) oli intialainen lakimies, Muslimiliiton johtaja ja Pakistanin perustaja. Hän oli merkittävä poliitikko ja valtiomies Brittiläisessä Intiassa aina 1900-luvun ensimmäiseltä vuosikymmeneltä lähtien. Ennen kuolemaansa hän ehti toimia vuoden ajan itsenäisen Pakistanin ensimmäisenä kenraalikuvernöörinä eli valtionpäämiehenä. Pakistanissa Jinnahia kutsutaan urdunkielisillä arvonimillä "Quaid-e-Azam" ("Suuri Johtaja") ja "Baba-e-Qaum" ("Kansakunnan Isä").
Jinnah kuului länsimaisen koulutuksen ja elämäntavat omaksuneeseen Bombayn sivistyneistöön, mutta hänellä oli vahva muslimi-identiteetti. Älykkääksi, sivistyneeksi ja karismaattiseksi luonnehdittu Jinnah aloitti uransa Kongressipuolueessa, josta erottamisen jälkeen siirtyi Muslimiliittoon 1913. Vuodesta 1934 lähtien hän toimi uudelleen järjestetyn Muslimiliiton johtajana nousten Kongressipuolueen ja sen johtajan Jawaharlal Nehrun pahimmaksi haastajaksi. Jinnahin tärkein poliittinen sanoma oli, että Intia muodostui kahdesta erillisestä kansakunnasta, joista toisen muodostivat muslimit ja toisen hindut. Näillä kahdella kansakunnalla ei ollut mitään muuta yhteistä kuin alisteisuus brittiläiselle sortovallalle. Aluksi hän vaati muslimeille erillistä autonomiaa ja lopulta Intian itsenäisyyden mahdollisuuksien kasvaessa erillisen muslimivaltion perustamista. Hänen mukaansa Intia tuli jakaa muslimien Pakistaniin ja hindujen Hindustaniin. Hän ei hyväksynyt, että Hindustaniksi määrittelemänsä alue ottaisi itsenäistyessään nimekseen Intia. Hän vaati muslimivaltion rajoiksi Bengalia (Itä-Pakistan) ja Balochistanin, Sindhin ja Punjabin muodostamaa Länsi-Pakistania. Ongelma muslimivaltion perustamisesta tuli 1947, kun sille alettiin käytännössä piirtämään rajoja. Max Stirner
Johann Kaspar Schmidt, paremmin tunnettu nimellä Max Stirner (25. lokakuuta 1806 Bayreuth, Saksa – 26. kesäkuuta 1856 Berliini, Saksa) oli saksalainen filosofi, joka on yksi nihilismin, nominalismin, eksistentialismin, postmodernismin ja anarkismin, anarkoindividualismin ja erityisesti egoistisen anarkismin aatteen muovaajista. Friedrich Siemens
Friedrich August Siemens (8. joulukuuta 1826 – 24. toukokuuta 1904) oli saksalainen keksijä ja yrittäjä, joka tunnetaan parhaiten teräksen valmistukseen liittyvästä Siemens-Martin-prosessissa tarvittavan uunin kehittämisestä. Hän on myös Werner von Siemensin veli. Georg Schumann
Georg Alfred Schumann (25. lokakuuta 1866 Köningstein, Saksi – 23. toukokuuta 1952 Berliini, Saksa) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän oppi viulunsoittoa isältään ja urkujensoittoa isoisältään niin paljon, että pystyi soittamaan Köningsteinin orkesterissa 9-vuotiaana ja toimimaan kaupungin urkurina 12-vuotiaana. Vuosina 1882–1888 hän opiskeli Leipzigin konservatoriossa pianonsoittoa ja sävellystä opettajinaan Carl Reinecke, Salomon Jadassohn ja Zwintscher. Danzigin lauluyhdistyksen (Danzig Gesangverein) johtajana Schumann työskenteli 1890–1896 ja Bremenin filharmonisen seuran johtajana 1896–1899. Berliinin lauluakatemian (Berlin Singakademie) johtajana hän aloitti 1900 ja toimi virassaan seuraavat 50 vuotta. Vuonna 1907 hänet nimitettiin Preussin taideakatemiaan ja hän toimi sen varaesimiehenä vuodesta 1918 ja esimiehenä vuodesta 1934. Georg Schumannin suosituin sävellys on oratorio "Ruth," joka joutui natsien antisemitismipolitiikan uhriksi eikä sitä esitetty Kolmannen valtakunnan aikana.Lisäksi lauluja ja pianokappaleita. Philipp von Ferrary
Philipp von Ferrary (syntyjään Philip Ferrari de La Renotière, 11. tammikuuta 1850 Pariisi – 20. toukokuuta 1917 Lausanne, Sveitsi) oli ranskalais-itävaltalainen filatelisti ja numismaatikko, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä keräilijoistä. Ferraryn kokoelmassa oli useita maailman kaikkien aikojen arvokkaimpia postimerkkejä, kuten Ruotsin ”Kolmen killingin keltainen” ja ”Brittiläisen Guianan 1 centin magenta”. Eduard von Grützner
Eduard Theodor Ritter von Grützner (26. toukokuuta 1846 - 2. huhtikuuta 1925) oli saksalainen taidemaalari ja professori, joka on tunnettu munkkiaiheisista maalauksistaan. Friedrich Cerha
Friedrich Cerha (s. 17. helmikuuta 1926 Wien) on itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari. Cerha on tehnyt tilaustöitä lukuisille orkestereille, musiikkifestivaaleille ja organisaatioille, muun muassa Wienin radion sinfoniaorkesterille ja Itävallan kulttuuri- ja opetusministeriölle. Vuonna 1986 Cerhalle myönnettiin Itävallan valtionpalkinto, jonka hän lahjoitti nuorten säveltäjien teosten esittämistä varten. William Alphonso Murrill
William Alphonso Murrill (13. lokakuuta 1869 Campbell, Virginia, Yhdysvallat – 1957) oli yhdysvaltalainen sienitieteilijä.
Hän saavutti Master of Arts -oppiarvon Virginian Randolph-Macon Collegessa vuonna 1891. Hän toimi New York Botanical Gardenin apulaisjohtajana. Hän laajensi huomattavasti tietämystä helttasienistä, tateista ja käävistä. Hän perusti "Mycologia"-aikakauslehden vuonna 1909. Jo hänen aikanaan oli sienten nomenklatuurissa ristiriitaisia käytäntöjä, ja hän sai osansa kritiikistä. Murrill kävi kiertomatkoilla muun muassa Karibialla sekä Euroopassa, jonne hänen arveltiin jopa kadonneen, mutta hän olikin Ranskassa maalaissairaalassa kahdeksan kuukautta munuaisvaivojen takia. Palattuaan hän tuli kuulemaan, ettei hänellä ollut enää työpaikkaansa puutarhassa ja vaimokin oli ottanut avioeron. Murrill hän kärsi ekshaustiosta, mutta 1920-luvulla hän siirtyi Gainesvilleen Floridaan, ja tieteellinen ura jatkui Floridan yliopistossa. Murrillin kokoelmaan kuului lopulta 75 000 lajia, ja hän kuvasi tieteelle uusina 1 700 lajia. Friedrich Max Müller
Friedrich Max Müller (6. joulukuuta 1823 Dessau – 28. lokakuuta 1900 Oxford) oli saksalais-englantilainen kielitieteilijä ja uskontotieteilijä. Hän kuuluu Intian kielten tutkimuksen uranuurtajiin ja vertailevan uskontotieteen perustajiin. Franz Kafka
Franz Kafka (3. heinäkuuta 1883 – 3. kesäkuuta 1924) oli modernismin tärkeimpiä saksankielisiä kirjailijoita. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen Prahassa, Böömissä, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkaria. Suuri osa Kafkan merkittävimmästä tuotannosta julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Heinrich Schütz
Heinrich Schütz (9. lokakuuta 1585 Köstritz – 6. marraskuuta 1672 Dresden) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri. Hän sävelsi muun muassa ensimmäisen saksalaisen oopperan, "Dafnen". Sen ensiesitys oli Torgaussa vuonna 1627, mutta teoksen musiikki on sittemmin kadonnut. Friedrich Maria Rintelen
Friedrich Maria Rintelen (12. joulukuuta 1899 Ahlen – 9. marraskuuta 1988) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Paderborniin 13. tammikuuta 1924 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Chusiran titulaaripiispaksi 12. joulukuuta 1951. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. tammikuuta 1952. Pääkonsekraattorina toimi Lorenz Jäger, jota avustivat Wilhelm Weskamm ja Augustinus Philipp Baumann. Carl Maria von Weber
Carl Maria Friedrich Ernst (von) Weber (18. marraskuuta 1786 Eutin, Holstein – 5. kesäkuuta 1826 Lontoo) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänet tunnetaan ennen kaikkea oopperan "Taika-ampuja" (1821) säveltäjänä. "Taika-ampuja", josta tuli heti suosituin saksalainen ooppera, on saksalaisen romanttisen oopperan perusteos. Zwickau
Säveltäjä Robert Schumann syntyi Zwickaussa vuonna 1810, ja hänen synnyinkotinsa on edelleen kaupungin torin laidalla. Zwickau kuului Itä-Saksaan vuosina 1949–1990. Johann Wolfgang von Goethe
Johann Wolfgang von Goethe (28. elokuuta 1749 Frankfurt am Main – 22. maaliskuuta 1832 Weimar) oli saksalainen yleisnero: runoilija, romaanikirjailija, näytelmäkirjailija, humanisti, tutkija, taidemaalari ja kymmenen vuoden ajan myös Weimarin valtion pääministeri. Goethea pidetään yleisesti saksankielisen kaunokirjallisuuden vaikutusvaltaisimpana hahmona. Friedrich Wilhelm von Brandenburg
Friedrich Wilhelm von Brandenburg (24. tammikuuta 1792 Berliini – 6. marraskuuta 1850 Berliini) oli preussilainen kreivi ja kenraali, joka toimi Preussin pääministerinä vuosina 1848–1850, kun kuningas Fredrik Vilhelm IV halusi käynnistää vanhoillisen vastareaktion kevään 1848 vallankumouksen jälkeen. F. W. Murnau
Murnau oli vuosina 1909–1913 aktiivinen Heidelbergin teatteriyhteisössä. Tuona aikana Max Reinhardt kiinnitti huomion häneen ja kutsui hänet Berliiniin Deutsches Theateriin. Reinhardt oli usiden saksalaisten ja itävaltalaisten näyttelijöiden mentori. Ensimmäinen maailmansota katkaisi Murnaun nousevan uran teatterissa. Hän taisteli maavoimissa Itä-Preussissa itärintamalla ja myöhemmin taistelulentäjänä. Erään lennon aikana Murnaun kone pakotettiin alas Sveitsiin, missä hänet internoitiin. Saksan lähetystön ansiosta hän pystyi tuona aikana ohjaamaan useita teatterituotantoja ja aloittamaan uran elokuvamaailmassa propagandaelokuvien kokoajana ja leikkaajana. Kokemus elokuvista mahdollisti Murnaun siirtymisen sodan jälkeen täyspäiväisesti elokuva-alalle. Ernst Ludwig Kirchner
Ernst Ludwig Kirchner (6. toukokuuta 1880 – 15. kesäkuuta 1938) oli saksalainen taidemaalari. Hän kuului vuonna 1905 perustetun ekspressionistisen Die Brücke -liikkeen alkuperäisiin jäseniin. Georg Büchner
Karl Georg Büchner (17. lokakuuta 1813 Goddelau, Hessen-Darmstadt, Saksa – 19. helmikuuta 1837 Zürich, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija. Häntä pidetään yhtenä modernien teatterisuuntausten isänä. Hän kirjoitti pääasiassa näytelmätekstejä, novelleja sekä esseitä ja käsitteli traagisia ihmiskohtaloita. Hänen mukaansa on nimetty Saksan merkittävin kirjallisuuspalkinto, Georg Büchner -palkinto. Albrecht Mertz von Quirnheim
Mertz von Quirnheim syntyi Münchenissä vuonna 1905. Hän liittyi Reichswehriin vuonna 1923. Toisen maailmansodan alussa Mertz von Quirnheim palveli armeijan esikuntaupseerina. Hänestä tuli lopulta Saksan 24. jalkaväkidivisioonan esikuntapäällikkö itärintamalla ja ylennettiin everstiksi 1943. Hän otti osaa heinäkuun 20. päivän salaliittoon ja joutui sen epäonnistuttua kenraali Friedrich Frommin vangitsemaksi. Mertz von Quirnheim teloitettiin ampumalla yhdessä Claus von Stauffenbergin ja eräiden muiden salaliittolaisten kanssa. Heinrich von Jannau
Heinrich von Jannau (1753–1821) oli baltiansaksalainen kirjailija ja julkaisija. Hän oli 1780–1790-lukujen näkyvimpiä liivinmaalaisia historioitsijoita. Hän laati teoksia paikallisten kansojen etnologiasta ja historiasta. Friedrich von Lucanus
Friedrich Karl Hermann von Lucanus (20. kesäkuuta 1869 Berliini - 18. helmikuuta 1947 Buschow) oli saksalainen sotilas (sotilasarvoltaan everstiluutnantti), lintutieteilijä, psykologi ja kirjailija. Lucanus on latinannos suvun varhaisesta nimestä Lauck. Friedrich Waismann
Friedrich Waismann (21. maaliskuuta 1896 – 4. marraskuuta 1959) oli itävaltalainen matemaatikko, fyysikko ja filosofi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Wienin piirin jäsenenä ja yhtenä loogisen positivismin pääteoreetikoista. Ludwig Müller
Johann Heinrich Ludwig Müller (23. kesäkuuta 1883, Gütersloh, Saksan keisarikunta – 31. heinäkuuta 1945, Berliini, Saksa) oli entinen sotilaspastori, joka toimi Adolf Hitlerin neuvonantajana kirkollisasioissa ja kirkon sisäisen kansallissosialistisen ”Saksalaisten kristittyjen uskonliikkeen” päämies. ”Saksalaiset kristityt” olivat kansallissosialistisen puolueen peitejärjestö, joka tuki rodun ja kansallisuuden merkitystä ja hylkäsi rauhanaatteen. Auringonnousu (elokuva)
Auringonnousu ("Sunrise: A Song of Two Humans") on F. W. Murnaun klassikkoelokuva vuodelta 1927. Mykkäelokuvista runollisimmaksi arvioitu teos muistetaan muun muassa Hugo Riesenfeldin musiikista. Kaupunkilaisnaisen ja maalaismiehen tarinasta tuli toinen historian ensimmäisistä parhaan elokuvan Oscar-palkinnon voittajista. Friedrich Albert Lange
Friedrich Albert Lange (28. syyskuuta 1828 – 23. marraskuuta 1875) oli saksalainen filosofi ja sosiologi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea varhaista uuskantilaisuutta edustaneesta materialismia kritisoineesta pääteoksestaan "Geschichte des Materialismus" (”Materialismin historia”, 1866). F. W. Murnau
Murnau muistetaan yleisesti elokuvien nerokkuudesta ja kauneudesta. Murnaun elokuvat ovat niitä, jotka tunnetaan, mutta joita harvoin siteerataan. Esimerkiksi Nosferatun omaperäistä tunnelmaa ei ikinä ole yritetty kopioida. F. W. Murnau
Murnau ohjasi vielä "Viimeisen miehen" jälkeen Saksassa muun muassa filmatosoinnit Molièren "Tartuffesta" ja Johann Wolfgang von Goethen "Faustista". "Faustia" pidetään lähes mestariteoksena, ja siinä on ajalleen poikkeukselliset erikoistehosteet. Varsinkin kohtaus, jossa Faust ja Mefistofeles lentävät maan yllä on maininnan arvoinen. "Faust" ja Fritz Langin "Metropolis" valmistuivat neljän kuukauden välein, ja ne olivat viedä tuotantoyhtiö Ufan konkurssiin. Vaikka kansainvälisellä näyttelijäkokoonpanolla varustettu "Faust" menestyikin erinomaisesti Saksan markkinoilla, elokuvien tuotantokustannukset olivat niin suuret, että ne päättivät Erik Pommerin uran Ufan johdossa. Gabriele Münter
Vuodesta 1908 lähtien Münterin tyyli alkoi muuttua ja työt alkoi muuttua esittävämmiksi. Hän alkoi oleskella pienessä baijerilaisessa Murnaun kylässä ja osti sieltä talon. Murnau oli jäänyt sivuun teollistumisesta ja muusta 1800-luvulla tapahtuneesta modernisaatiosta. Münterin Murnaussa maalaamat työt ovat vastakohta 
Mŭnter käytti vihreää eri sävyissään, keltaista ja vaaleanpunaista ja väriä käytetään nostamaan katsojassaan tunteita. Työt ovat täynnä mielikuvitusta ja vuoropuhelua luonnon kanssa. Juhana Maaton
Juhana syntyi Beaumontin palatsissa Oxfordissa Englannin kuninkaan Henrik II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen viidentenä poikana. Hän syntyi melko varmasti vuonna 1166 eikä 1167, kuten joskus on väitetty. Kuningas ja kuningatar eivät olleet yhdessä yhdeksää kuukautta ennen joulua 1167, mutta olivat yhdessä maaliskuussa 1166. Juhana syntyi Oxfordissa jouluna tai joulun aikoihin, kun taas jouluna 1167 Eleonoora ja Henrik olivat Normandiassa. Laonin kaniikki kirjoitti vuosisata myöhemmin, että Juhana sai nimensä pyhän Johannes Apostolin mukaan, jonka muistopäivänä 27. joulukuuta hän syntyi. Ralph de Diceto kertoo, että Juhana syntyi 1166 ja kuningatar nimesi hänet. Anton Bruckner
Joseph Anton Bruckner (4. syyskuuta 1824 Ansfelden, Itävalta-Unkari – 11. lokakuuta 1896 Wien) oli itävaltalainen romantiikan aikakauden säveltäjä, joka edusti vuosisadan loppupuolen uudistusmielistä suuntausta. Hänet tunnetaan sävyltään arvokkaista ja monumentaalisista sinfonioistaan. Säveltäjänä Bruckner alkoi saada osakseen arvostusta varsin myöhään, vasta täytettyään 60 vuotta, mutta nykyisin hänet luetaan suurimpien sinfonikkojen joukkoon. Wilhelm Müller
Johann Ludwig Wilhelm Müller (7. lokakuuta 1794 Dessau – 1. lokakuuta 1827 Dessau) oli saksalainen runoilija, lisänimeltään "kreikkalais-Müller" (). Hän syntyi Dessaussa räätälin perheeseen. Müller alkoi opiskella filologiaa Berliinin yliopistossa vuonna 1812, ja seuraavana vuonna hän ilmoittautui vapaaehtoisena Preussin armeijaan osallistuakseen Napoleonin-vastaiseen vapaussotaan. Vuonna 1814 hänet ylennettiin vänrikiksi (). Friedrich von Stülpnagel
Friedrich Gottlob Paul Ferdinand von Stülpnagel (s. 16. heinäkuuta 1913 Lichterfelde Saksa – 7. heinäkuuta 1996 München Saksa) oli saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Otto-Werner Mueller
Otto-Werner Mueller (23. kesäkuuta 1926 Bensheim – 25. helmikuuta 2016 Charlotte) oli saksalaissyntyinen kapellimestari, pianisti ja pedagogi. Hän debytoi 19-vuotiaana Stuttgartin radiossa, jossa hän myös perusti lauluyhtyeen ja johti sitä. Charles Gounod
Charles Gounod [gunoo’] (17. kesäkuuta 1818 – 18. lokakuuta 1893 Saint-Cloud, Ranska) oli ranskalainen säveltäjä. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat oopperat "Faust" ja "Romeo ja Julia". Robert Blum
Robert Blum (10. marraskuuta 1807 Köln – 9. marraskuuta 1848 Wien, Itävalta) oli saksalainen poliitikko, vuoden 1848 Frankfurtin kansalliskokouksen demokraattien johtaja ja yksi vallankumousvuoden tunnetuimmista henkilöistä Saksassa. Hänet teloitettiin hänen osallistuttuaan epäonnistuneeseen kansannousuun Wienissä lokakuussa 1848. Ludwig Feuerbach
Ludwig Andreas Feuerbach (28. heinäkuuta 1804 Landshut – 13. syyskuuta 1872 Rechenberg) oli saksalainen filosofi, joka vaikutti suuresti marxilaisen materialismin ja uskontokritiikin kehitykseen. Michael Tarnat
Michael Tarnat (s. 27. lokakuuta 1969 Hilden Saksan liittotasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on vasen laitapuolustaja. Tarnat pelaa tällä hetkellä Hannover 96 -nimisessä joukkueessa. Hänen lempinimensä on "Tanne", joka tarkoittaa kuusta. F. W. Murnau
"Nosferatun" lisäksi Murnau ohjasi vuonna 1922 kaksi muutakin elokuvaa, "Fantomin" ja "Palavan pellon". Murnau ja elokuvaaja Fritz Arno Wagner olivat luoneet "Nosferatuun" lähes unenomaisia visuaalisia tehosteita, joita he käyttivät myös elokuvassa "Viimeinen mies", jonka ansiosta Murnausta kiinnostuttiin myös Hollywoodissa. Peter von Baghin mukaan "Viimeinen mies" oli kamarielokuvakauden huipentuma. Siinä Murnau käyttää kameraa, joka kuvaa asiat päähenkilön näkökulmasta. Friedrich Dürrenmatt
Friedrich Reinhold Dürrenmatt (5. tammikuuta 1921, Konolfingen, Sveitsi – 14. joulukuuta 1990, Neuchâtel, Sveitsi) oli sveitsiläinen kirjailija, näytelmäkirjailija ja taiteilija. Dürrenmattin näytelmiä on esitetty suomeksi nimillä "Fyysikot" (tai "Salaperäinen yö", Die Physiker), "Herra Mississippin avioliitto" (Die Ehe des Herrn Mississippi), "Kuningas Juhana" (König Johann), "Meteori" (Der Meteor), "Sattuman varassa" (Die Panne) ja "Vanhan naisen vierailu" (Der Besuch der alten Dame). Robert Fernier
Robert Fernier (26. heinäkuuta 1895 – 27. toukokuuta 1977) oli ranskalainen taidemaalari ja Ornansin Musée Courbet'n perustaja. Wolfgang Murnberger
Wolfgang Murnberger (13. marraskuuta 1960 Wiener Neustadt, Itävalta) on itävaltalainen elokuvaohjaaja. Heinrich Hoffmann (kirjailija)
Heinrich Hoffmann (13. kesäkuuta 1809 Frankfurt am Main – 20. syyskuuta 1894 Frankfurt am Main) oli saksalainen psykiatri ja kirjailija. Hänen pääteoksensa on lapsille suunnattu opettavainen kuvakirja "Jörö-Jukka" (1845). Johann Gottfried Schadow
Johann Gottfried Schadow (20. toukokuuta 1764 Berliini – 27. tammikuuta 1850 Berliini) oli preussilainen kuvanveistäjä. Hän oli 1800-luvun kuvanveiston niin sanotun berliiniläisen koulukunnan perustaja. Henry Margenau
Henry Margenau (1901 Bielefeld, Saksa – 8. helmikuuta 1997) oli saksalais-yhdysvaltalainen fyysikko ja tieteenfilosofi. Hän kuului Yalen yliopiston henkilökuntaan 41 vuoden ajan. Friedrich von Rabenau
Rabenau vapautettiin tehtävistään kesällä 1942 ja siirrettiin varhaiselle eläkkeelle tykistönkenraaliksi ylennettynä. Hän opiskeli protestanttista teologiaa Berliinin yliopistossa. Hänet pidätettiin heinäkuun 20. päivän salaliiton nujertamisen yhteydessä vuonna 1944. Häntä ei koskaan syytetty eikä tuomittu oikeudessa, mutta hänet hirtettiin Flossenbürgin keskitysleirillä Heinrich Himmlerin käskystä vähän ennen sodan loppua ja natsi-Saksan kukistumista 15. huhtikuuta 1945. Hän jätti jälkeensä vaimonsa Eva Kautzin ja kaksi lasta. Lewis David von Schweinitz
Lewis David von Schweinitz (myös de Schweinitz, 1780–1834) oli yhdysvaltalainen sienitutkija. Hän syntyi Pennsylvanian osavaltiossa mutta lähti nuorena opiskelemaan Nieskyyn, Saksan itärajalla. Siellä hän julkaisi vuonna 1805 yhdessä opettajansa Johannes Baptista von Albertinin kanssa alueen sienistöä kuvaavan kirjan "Conspectus Fungorum in Lusatiae superioris". Se oli aikansa suurin sienikirja: siinä esitellään 1130 taksonia, joista 127 oli uusia, Schweinitzin määrittämiä lajeja. Vuonna 1812 hän palasi Yhdysvaltoihin ja julkaisi vuonna 1831 mammuttimaisen teoksen "Synopsis Fungorum in America Boreali Media Degentum", jossa kuvataan yli kolmetuhatta pohjoisamerikkalaista sienilajia. Moses Hess
Moses (Moritz) Hess (21. tammikuuta 1812 Bonn – 6. huhtikuuta 1875 Pariisi, Ranska) oli saksalainen lehtimies ja poliittinen kirjailija. Varhaisena sosialistina hän vaikutti muun muassa Karl Marxin ja Friedrich Engelsin poliittiseen ajatteluun. Juutalainen Hess oli myös yksi sionismin edelläkävijöistä. Tsunku
Tsunku (), oikealta nimeltään Mitsuo Terada (, 29. lokakuuta 1968, Higashiosaka, Osakan prefektuuri, Japani) on japanilainen tuottaja, lauluntekijä sekä laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten Morning Musumen tuottajana. Hän oli Sharan Q:n laulaja ennen bändin hajoamista, sekä comebackin aikana. Kurt Eisner
Kurt Eisner (14. toukokuuta 1867 – 21. helmikuuta 1919) oli saksalainen poliitikko ja toimittaja. Eisner toimi Münchenin neuvostotasavallan ensimmäisenä pääministerinä kesästä 1918 alkaen. Friedenau
Poiketen lukuisista muista Berliinin kaupunginosista, Friedenaulla ei ole varsinaista kylähistoriaa. Se perustettiin tyhjästä niin kutsutulla vilhelmiinisellä ajalla, eli kuningas Vilhelm II:n hallintokaudella 1800-luvun toisella puoliskolla. Nimen alueelle antoi Hedwig Hähnel, rakennusmestari Hermann Hähnelin puoliso. Vuonna 1874 Friedenausta muodostui oma maalaiskuntansa Teltowin piirikunnassa. Vuotta myöhemmin Friedenaulla oli 1 104 asukasta. Vuonna 1912 asukasluku oli jo 43 000. Johann Christian Friedrich Hæffner
Johann Christian Friedrich Hæffner (2. maaliskuuta 1759 – 28. toukokuuta 1833) oli saksalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut säveltäjä. Hän opiskeli urkujensoittoa ja laulua. Tukholmassa hän työskenteli Saksalaisen kirkon urkurina, laulunopettajana ja hovin musiikillisena johtajana. Hän sävelsi oratorion "Försonaren på Golgatha" ja muuta hengellistä musiikkia, jota julkaistiin muun muassa Johan Olof Wallinin virsikirjassa. Hæffner sävelsi myös muihin genreihin lukeutuvaa musiikkia, kuten oopperan "Electra", jonka levytys julkaistiin Caprice-levymerkillä vuonna 1993. Wilhelm Cuno
Wilhelm Carl Josef Cuno (2. heinäkuuta 1876 Suhl – 3. tammikuuta 1933 Aumühle) oli saksalainen talousasiantuntija, yritysjohtaja ja poliitikko, joka toimi Saksan valtakunnankanslerina vuosina 1922–1923. Ermanno Wolf-Ferrari
Ermanno Wolf-Ferrari (synt. Ermanno Wolf, 12. tammikuuta 1876, Venetsia – 21. tammikuuta 1948, Venetsia) oli italialainen säveltäjä, jonka tunnetuimpia teoksia ovat koomiset oopperat "I quattro rusteghi" () (1906) ja "Il segreto di Susanna" () (1909). Monet hänen suosituimmista teoksistaan pohjautuivat Goldonin ja Molièren näytelmiin. Ermanno Wolf syntyi Venetsiassa saksalaissyntyisen isän ja italialaisen äidin perheeseen. Hän liitti äitinsä tyttönimen – Ferrari – omaan sukunimeensä vuonna 1895. Wolf-Ferrarin taidemaalari-isä lähetti poikansa Roomaan opiskelemaan kuvataiteita. Sieltä Ermanno matkusti Müncheniin, jossa hän päätti keskittyä musiikkiin Josef Rheinbergerin oppilaana. Hän kirjoitti ensimmäiset teoksensa Münchenissä 1890-luvulla. Juhana (Itävallan arkkiherttua)
Juhana ("Johann Baptist Josef Fabian Sebastian"; 20. tammikuuta 1782 Firenze – 11. toukokuuta 1859 Graz) oli Itävallan arkkiherttua, joka toimi sotapäällikkönä Napoleonin sodissa ja vuonna 1848 lyhyen aikaa Frankfurtin kansalliskokouksen valitsemana Saksan valtionhoitajana. Walter Gropius
Walter Gropius (18. toukokuuta 1883 Berliini – 5. heinäkuuta 1969 Boston) oli saksalainen arkkitehti, joka perusti taide- ja arkkitehtuurikoulun Bauhausin. Hän oli myös yksi 1900-luvun merkittävimmistä taideteoreetikoista ja funktionalistisen arkkitehtuurin suunnittelijoista. Friedrich Schlegel
Karl Wilhelm Friedrich von Schlegel (10. maaliskuuta 1772 Hannover – 12. tammikuuta 1829 Dresden) oli saksalainen filosofi, kirjailija, kriitikko, kirjallisuushistorioitsija ja kääntäjä. Friedrich Schlegel oli yhdessä veljensä August Wilhelm Schlegelin kanssa perustamassa Jenan varhaisromantiikkaa. Klassismista irtautuneen varhaisromantiikan on väitetty olleen ensimmäinen moderni kirjallinen liike, joka ennakoi monia 1900-luvun kirjallisuudessa ja filosofiassa tärkeiksi tulleita teemoja. Hitlerin päiväkirjat
Konrad Kujau keräsi vanhoja natsiesineitä ja salakuljetti niitä Itä-Saksasta Länsi-Saksaan. Vuonna 1974 hänellä oli jo huomattava kokoelma, ja hän oli perustanut Stuttgartiin pienen myymälän. Hän väärensi esineiden liitteiksi alkuperäisiksi väittämiään asiakirjoja, jotta saisi esineistä paremman hinnan, ja myös joitakin Adolf Hitlerin maalauksia ja käsialaa. Kujaun asiakas, konepajayrittäjä Fritz Steifel, osti häneltä vuosina 1975–1981 väärennettyjä Hitlerin kirjeitä, runojen käsikirjoituksia, 160 maalausta ja piirustusta sekä puheiden muistioita yhteensä 250 000 Saksan markalla. Kujaun Steifelia varten väärentämä aineisto huipentui tammikuusta heinäkuuhun 1935 ulottuvaan ”Hitlerin päiväkirjaan”. Natseja ihannoiva toimittaja Gerd Heidemann kävi vuonna 1980 tapaamassa Steifelia ja näki yhden ”Hitlerin päiväkirjan”. Steifel ei kertonut Kujaun nimeä, mutta vihjaili, että päiväkirjoja olisi vielä 26 osaa. Lisäksi Steifel kertoi Kujaun ohjeiden mukaisesti, että alkuperäisellä lähteellä oli Itä-Saksassa korkea-arvoisia sukulaisia. Johann Friedrich Naumann
Johann Friedrich Naumann (14. helmikuuta 1780, Ziebigk, Köthen–15. elokuuta 1857, Ziebigk) oli saksalainen luonnontieteilijä ja toimittaja. Hermann Joseph Muller
Muller syntyi New Yorkissa vuonna 1890. Hän kiinnostui biologiasta opiskellessaan 16-vuotiaana Columbia Collegessa. Samoihin aikoihin hänestä tuli Gregor Mendelin oppien ja periytymisen mutaatioteorian voimakas kannattaja. Muller myös perusti oppilaitoksensa biologiakerhon. Muller suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1910. Diederich Nikolaus Winkel
Diederich Nikolaus Winkel (Diederich Nicolaus Winkel, myös Dietrich Nikolaus Winkel) (24. elokuuta 1777 Lippstadt – 28. syyskuuta 1826 Amsterdam) oli saksalais-alankomaalainen automaattiurkujen rakentaja, kelloseppä ja keksijä. Alle kolmivuotiaana orvoksi jäänyt Winkel valmistui sittemmin kellosepäksi toimien aluksi syntymäkaupungissaan. Vuonna 1816 hän muutti Amsterdamiin, jossa asui loppuikänsä.
Parhaiten Winkel tunnetaan keksimästään metronomista. Teknisesti vaativampi on hänen kehittelemänsä komponiumi-niminen orkestrioni, joka poikkeusellisesti kykenee muuntelemaan sillä esitettyjä teoksia esittämisen aikana. Brysselin soitinmuseossa esillä olevan alkuperäisen komponiumin lisäksi Winkelin rakentamista soittimista on tallella ainakin neljät automaattiurut, jotka kaikki ovat teknisesti korkealaatuisia ja edustavat kokeellisuudessaan tekijänsä kekseliäisyyttä. Braunau am Inn
Branau sai kaupunkioikeudet vuonna 1260. Se kuului pitkään Baijerin ruhtinaille, mutta vuonna 1779 se siirtyi muiden Innviertelin kaupunkien kanssa Itävallalle. Adolf Hitler syntyi siellä 20. huhtikuuta 1889. Ferdinand Schörner
Schörner syntyi Münchenissä 1892. Hän opiskeli kieliä yliopistossa tullakseen kieltenopettajaksi, mutta keskeytti opinnot 18-vuotiaana ilmoittautuakseen vapaaehtoisena Baijerin armeijaan. Vapaaehtoisuudessa oli etunsa, kuten palvelusajan lyhennys ja hyvä kohtelu. Lisäksi Schörner saattoi valita aselajinsa ja ilmoittautui jalkaväkeen. Friedrich Bessel
Friedrich Wilhelm Bessel (22. heinäkuuta 1784, Minden – 17. maaliskuuta 1846, Königsberg (nykyinen Kaliningrad) ) oli saksalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hänet tunnetaan erityisesti Besselin funktioiden tutkimuksesta, jotka nimestä huolimatta keksi Daniel Bernoulli. Tähtitieteen alueella Besselin merkittävin saavutus oli ensimmäisen tähden, 61 Cygnin, parallaksin mittaaminen. Hän myös oletti, että Siriuksella ja Procyonilla on näkymättömiä taivaankappaleita seuralaisinaan ja että Uranuksen ulkopuolella on vielä yksi planeetta, mitkä seikat sittemmin on oikeiksi todettu. Walter von Reichenau
Walther von Reichenau (8. lokakuuta 1884 Karlsruhe, Saksa – 17. tammikuuta 1942 Pultava, Neuvostoliitto) oli saksalainen sotamarsalkka toisen maailmansodan aikana. Robert Capa
Robert Capa (oik. Endre Ernő Friedmann 22. lokakuuta 1913 Budapest, Itävalta-Unkari – 25. toukokuuta 1954 Thái Bình, Vietnam) oli unkarilainen kuvajournalisti ja yksi Magnum Photos -kuvatoimiston perustajista. Hän työskenteli kuvaajana viidessä sodassa: Espanjan sisällissodassa, Kiinan–Japanin sodassa, toisessa maailmansodassa, Israelin itsenäisyyssodassa ja Indokiinan sodassa. Ernst Ruska
Ernst August Friedrich Ruska (25. joulukuuta 1906 Heidelberg – 25. toukokuuta 1988 Berliini) oli saksalainen fyysikko ja sähköinsinööri. Hänet tunnetaan erityisesti elektronimikroskoopin keksijänä. Michael Murach
Michael Murach (1. helmikuuta 1911 Gelsenkirchen – 1. elokuuta 1941 Tuprova, Neuvostoliitto) oli saksalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli FC Schalke 04. Georg Philipp Telemann
Georg Philipp Telemann (24. maaliskuuta 1681 Magdeburg – 25. kesäkuuta 1767 Hampuri) oli saksalainen säveltäjä. Hän oli eläessään suosituin barokin ajan säveltäjä. Hän yhdisti ensimmäisenä saksalaisena säveltäjänä teoksissaan musiikillisia vaikutteita koko Euroopan alueelta. Robert Fealey Morneau
Robert Fealey Morneau (s. 10. syyskuuta 1938) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Green Bayn hiippakuntaan 28. toukokuuta 1966 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Massa Lubrensen titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Aloysius John Wycislo, jota avustivat Mark Francis Schmitt ja John Benjamin Grellinger. Väinö Kunnas
Väinö ”Wäinö-Ilmari” Kunnas (12. huhtikuuta 1896 Viipuri – 10. helmikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli tyyliltään ekspressionisti ja kuului myös modernistina Tulenkantajiin ryhmän ainoana taidemaalarina. Kunnas kuvasi teoksissaan kaupunkiympäristöä ja maalasi myös paljon muotokuvia ja henkilöhahmoja. Taidemaalarin työn ohella hän toimi piirtäjänä arkkitehtitoimistoissa. Friedrich Engels
Friedrich Engels (28. marraskuuta 1820 Barmen, Preussi – 5. elokuuta 1895 Lontoo) oli sosialistinen filosofi ja toimi yhteistyössä Karl Marxin kanssa kommunistisen teorian luomisessa. Yhdessä he julkaisivat "Kommunistisen manifestin" 1848. Engels toimitti kaksi osaa "Pääomaa" Marxin kuoleman jälkeen. Friedrich Nietzsche
Friedrich Nietzsche syntyi pappissukuun 15. lokakuuta 1844 Röckenin kaupungissa, silloisessa Preussissa. Häntä kasvattivat naiset, sillä hänen isänsä, protestanttinen pappi, kuoli pojan ollessa viisivuotias. Perhe muutti Naumburgiin, jonka lähellä sijaitsevassa Pfortan oppikoulussa Nietzsche oppi kreikkaa ja latinaa. Hän menestyi koulussa niin, että hän pääsi Bonnin yliopistoon vuonna 1864 opiskelemaan klassista kielitiedettä ja teologiaa. Myöhemmin hän kuitenkin jätti teologian ja keskittyi kielitieteeseen. Vuoden päästä hän vaihtoi, opettajaansa ja tukijaansa Friedrich Ritschliä seuraten, Leipzigin yliopistoon. Siellä hän kiinnostui Arthur Schopenhauerin filosofiasta ja metafysiikasta. Vuonna 1868 hän tapasi säveltäjä Richard Wagnerin. Nietzsche saavutti opinnoissaan jo varhaisella iällä sellaisen tason, että pääsi professoriksi Baselin yliopistoon 24-vuotiaana. Hän hoiti virkaansa vuodesta 1869 vuoteen 1879, jolloin hän luopui yliopistonopettajan urasta psykofyysisten vaivojen pakottamana. Sen jälkeen hän omistautui lopullisesti filosofialle. Viimeiset luovat vuotensa Nietzsche vietti Sveitsissä, Italiassa ja Etelä-Ranskassa. Kiihkeä luomiskausi edelsi Nietzschen lopullista henkistä sortumista, mikä tapahtui Torinossa vuodenvaihteessa 1888–1889. Giuseppe Farina
Emilio Giuseppe "Nino" Farina (30. lokakuuta 1906 Torino, Italia – 30. kesäkuuta 1966 Aiguebelle, Ranska) oli italialainen autourheilija ja ensimmäinen virallisen F1-sarjan maailmanmestari. Hänen lempinimensä oli "Torinon herrasmies". Georg Kaiser
Friedrich Carl "Georg" Kaiser (25. marraskuuta 1878 Magdeburg, Saksa – 4. kesäkuuta 1945 Ascona, Sveitsi) oli tuottelias saksalainen näytelmäkirjailija, joka hallitsi monia tyylilajeja mutta tuli erityisesti tunnetuksi ekspressionistisen teatterin edustajana. Hän oli Gerhart Hauptmannin ja Walter Hasencleverin ohella Weimarin tasavallan esitetyimpiä näytelmäkirjailijoita. Kaiserin tunnetuimpia teoksia ovat "Die Bürger von Calais" (1913, suom. "Calais’n porvarit"), "Von morgens bis mitternachts" (1912) sekä trilogia, jonka osat ovat "Koralli" ("Die Koralle", 1917), "Kaasu" ("Gas", 1918) ja "Kaasu II" ("Gas II", 1920). Rudolf Carnap
Rudolf Carnap (18. toukokuuta 1891 – 14. syyskuuta 1970) oli saksalainen filosofi, joka oli Wienin piirin tunnetuimpia jäseniä. Friedrich Hölderlin
Johann Christian Friedrich Hölderlin (20. maaliskuuta 1770 Lauffen am Neckar, Württembergin herttuakunta – 7. kesäkuuta 1843 Tübingen, Württembergin kuningaskunta) oli saksalainen runoilija ja filosofi. Hänen teoksensa sijoittuvat klassismin ja romantiikan välille. Wilhelm Busch
Wilhelm Busch (15. huhtikuuta 1832 Wiedensahl, Hannover – 9. tammikuuta 1908 Mechtshausen) oli saksalainen taidemaalari ja runoilija, joka tunnetaan parhaiten satiirisista kuvakertomuksistaan. Näistä tunnetuin lienee "Max ja Moritz", joka julkaistiin suomeksi ensimmäisen kerran 1918. Ferdinand de Saussure
Ferdinand-Mongin de Saussure (26. marraskuuta 1857 Geneve, Geneven kantoni, Sveitsi – 22. helmikuuta 1913 Vufflens-le-Château, Vaud, Sveitsi) oli sveitsiläinen indoeurooppalaisten kielten tutkija, jonka esittämät ajatukset vaikuttivat suuresti kielen tieteellisen tutkimuksen painopisteen muuttumisessa rakenteellisen kuvauksen suuntaan. Häntä on pidetty strukturalismin ja semiotiikan edelläkävijänä sekä suunnannäyttäjänä siirryttäessä historiallis-vertailevasta kielentutkimuksesta nykyaikaiseen kielitieteeseen. Adolf Hitler
Adolf Hitler syntyi 20. huhtikuuta 1889 Braunau am Innissä Itävalta-Unkarissa, Salzburger Vorstadt-kadun varrella olevan talon toisessa kerroksessa. Hänet kastettiin katolisen kirkon jäseneksi nimellä Adolfus Hitler. Pariskunta pelkäsi, ettei heidän neljäskään lapsensa sisarustensa tapaan selviäisi kovin vanhaksi; pariskunnan kuudesta lapsesta vain Adolf ja hänen nuorempi sisarensa Paula elivät aikuisikään asti. Kun hän kuitenkin jäi henkiin ja kasvoi, hemmotteli Klara poikaansa parhaansa mukaan. Lapsuudessaan Adolf joutui usein hakemaan yhä enemmän juopottelevan isänsä kotiin lähiseudun kapakoista. Kirjassaan "Taisteluni" ("Mein Kampf") Hitler kuvaa isäänsä tiukaksi kurinpitäjäksi, jonka karskin kuoren alla piili lempeä ja perheestään huolehtiva tunnollinen mies. Yksityisesti Hitler, muistellessaan lapsuuttaan, kuvasi isäänsä todellisuudessa sadistiseksi ja väkivaltaiseksi öykkäriksi, joka kulutti perheen rahat alkoholiin. Franz Brentano
Franz Clemens Honoratus Hermann Brentano (16. tammikuuta 1838 Marienberg am Rhein, lähellä Boppardia – 17. maaliskuuta 1917 Zürich) oli saksalainen filosofi, jonka ajattelulla on ollut merkittävää vaikutusta sekä filosofiassa että varsinkin psykologiassa. Psykologia kehittyi aina 1800-luvun lopulle mm. filosofian osana. Brentanolla on katsottu olleen merkittävä rooli psykologisen ajattelun kehittymisessä; aluksi psykologian katsottiin tutkivan ihmisen tietoisuutta. Brentanon oppilaspiiriä kutsutaan Brentanon koulukunnaksi. Siihen kuuluivat muiden muassa Alexius Meinong, Edmund Husserl ja Kazimierz Twardowski. Taloustieteilijä Lujo Brentano oli Franz Brentanon veli. Friedrich Hornemann
Friedrich Conrad Hornemann (15. syyskuuta 1772 Hildesheim, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta (nyk. Saksa) – tammikuu 1801) oli saksalainen tutkimusmatkailija. Carl Heinrich Graun
Carl Heinrich Graun (s. 7. toukokuuta 1704 Wahrenbrück, Brandenburg – k. 8. elokuuta 1759 Berliini) oli saksalainen säveltäjä ja tenorilaulaja. Graunia pidetään yhdessä Johann Adolf Hassen kanssa aikansa saksalaisten italialaisoopperoiden säveltäjien kärkinimenä. Friedrich Martens
Friedrich Fromhold Martens (tunnetaan myös nimellä "Friedrich Fromhold von Martens" sekä ja ; 27. elokuuta 1845 Pärnu – 20. heinäkuuta 1909 Valga) oli virolaissyntyinen Venäjän keisarikunnan palveluksessa toiminut diplomaatti, juristi ja oikeustieteilijä, jolla on ollut merkittävä vaikutus modernille kansainväliselle oikeudelle. Hän jäi lapsena orvoksi ja kasvoi köyhissä oloissa, mutta päätyi aikansa tunnustetuimpien oikeusoppineiden joukkoon. Saksa
Saksalainen elokuva sai kansainvälistä suosiota jo mykkäelokuvan aikana. Muun muassa Fritz Lang sekä itävaltalaissyntyinen, mutta Saksassa useita uransa merkittävimmistä teoksista ohjannut F. W. Murnau kuuluvat lajin suurten mestareiden joukkoon. Langin merkittävimpiin Saksassa tekemiin elokuviin kuuluvat innovatiivinen, taloudellisesti epäonnistunut mutta sittemmin klassikon asemaan noussut tieteiselokuva "Metropolis" sekä lastenmurhaajasta kertova jännityselokuva "M – kaupunki etsii murhaajaa". Murnaun elokuvista kenties parhaiten muistetaan vampyyrielokuva "Nosferatu". Sekä Lang että Murnau siirtyivät sittemmin ohjaamaan Yhdysvaltoihin. Ludwig Thienemann
Friedrich August Ludwig Thienemann (25. joulukuuta 1793 Freiburg-in-Unstrut, Saksa – 24. kesäkuuta 1858 Dresden) oli saksalainen lääkäri ja luonnontieteilijä. Gottfried Reinhold Treviranus
Gottfried Reinhold Treviranus (4. helmikuuta 1776 Bremen – 16. helmikuuta 1837 Bremen) oli saksalainen naturalisti ja fysiologi. Hän oli lajien transmutaation kannattaja ja esitti transmutaation ajatuksen teoksessaan "Biologie; oder die Philosophie der lebenden Natur" vuonna 1802. Samoihin aikoihin myös Jean-Baptiste Lamarck esitti samanlaisia ajatuksia lajien kehittymisestä. Gottfried Leibniz
Gottfried Wilhelm Leibniz (myös "Leibnitz" tai "von Leibniz"; 1. heinäkuuta 1646 Leipzig – 14. marraskuuta 1716 Hannover) oli saksalainen filosofi, luonnontieteilijä, diplomaatti, matemaatikko, oikeus- ja valtiotieteilijä, historiantutkija, kielitieteilijä, kirjastonhoitaja ja yleisnero. Leibniz toimi vuodesta 1676 Braunschweig-Lüneburgin (sittemmin Hannoverin) ruhtinassuvun palveluksessa. Filosofina ja oikeusoppineena sekä kahden merkittävän saksalaisen aatelissuvun palveluksessa Leibniz oli merkittävässä roolissa aikansa Euroopan politiikassa ja diplomatiassa. Luigi Musina
Luigi Musina (17. huhtikuuta 1914 Gorizia – 10. helmikuuta 1990 Cormons) oli italialainen nyrkkeilijä. Hän oli sekä amatööriuransa aikana kaksinkertainen Euroopan mestari ja sen jälkeen ammattilaisnyrkkeilyn Euroopan mestari. Hänen amatööriuransa oli 1930-luvulla ja ammattilaisuransa 1940-luvulla. Väinö Piirainen
Väinö Olavi Piirainen (29. heinäkuuta 1907 Kajaani – 17. joulukuuta 1961 Porvoo) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Väinö Kainuu". Carl von Linné
Carolus Linnaeus (myöhemmin Carl von Linné, ; (23. toukokuuta 1707 – 10. tammikuuta 1778) oli ruotsalainen luonnontutkija, joka kehitti nykyaikaisen taksonomian perusteet. Häntä pidetään myös nykyaikaisen ekologian isänä, ja hänen merkityksestään kertoo esimerkiksi sanonta "Luoja loi mutta Linné järjesti". Aikalaiset antoivat hänelle lempinimiä kuten "kasvitieteilijöiden ruhtinas", "Uppsalan uusi Adam" ja "kukkaiskuningas". Edgar G. Ulmer
Edgar Georg Ulmer syntyi juutalaisista vanhemmista 17. syyskuuta 1904 Olomoucissa, nykyisessä Tšekin tasavallassa. Nuorena miehenä hän opiskeli Wienissä, työskennellen samaan aikaan lavastajana teatterissa. Vuonna 1919 hän sai töitä UFA:n studioilta Paul Wegenerin "Golemin" (1920) lavastajan apulaisena. 1920-luvulla Ulmer työskenteli ensin Max Reinhardtin assistenttina, ja vuosina 1924-31 hän osallistui kaikkien Friedrich Wilhelm Murnaun elokuvien tekoon monissa eri tehtävissä: tuotantoapulaisena, leikkaajana, käsikirjoittajana ja apulaisohjaajana. Alkuteksteihin sai näissä elokuvissa nimensä näkyviin vain kerran, "Auringonnousun" (1927) lavastuksesta. Friedrich Maurer
Friedrich ("Fritz") Maurer (18. kesäkuuta 1912 – 10. heinäkuuta 1958) oli itävaltalainen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen. Rudolf Carnap
Carnap syntyi Ronsdorfissa ja opiskeli Barmenin lukiossa. Freiburgin yliopistossa hän opiskeli fysiikkaa, matemaattista logiikkaa ja filosofiaa. Aluksi Carnap oli pääasiallisesti kiinnostunut fysiikasta, mutta hänen opintonsa keskeytyivät hänen sotiessaan ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen Carnap jatkoi opiskelua ja kirjoitti väitöskirjansa "Der Raum" ajan ja avaruuden teoriasta. Friedrich Fromm
Friedrich Fromm (8. lokakuuta 1888 Charlottenburg, Berliini – 12. maaliskuuta 1945 Berliini) oli saksalainen kenraalieversti toisen maailmansodan aikana. Fromm ei toiminut rintamakomentajana sodan aikana ja hänet muistetaan parhaiten Adolf Hitlerin salamurhaa yrittäneiden upseerien pettämisestä. Janne Saksa
Murena Friedrich von Gärtner
Friedrich von Gärtner (10. joulukuuta 1791 Koblenz – 21. huhtikuuta 1847 München) oli saksalainen arkkitehti. Yhdessä Leo von Klenzen kanssa häntä pidetään kuningas Ludvig I:n ajan Baijerin merkittävämpänä arkkitehtina.