Minkä palkinnon Geórgios Papanikoláou sai vuonna 1950?
Geórgios Papanikoláou
Papanikoláou sai Albert Lasker-palkinnon kliinisestä lääketieteellisestä tutkimuksesta vuonna 1950.
Maya Angelou
Presidentti myönsi hänelle National Medal of Artsin vuonna 2000. "Ladies Home Journal" nimesi hänet vuonna 2001 yhdeksi Yhdysvaltain 30:sta vaikutusvaltaisimmista naisesta. Leonid Gaidai
Gaidai oli vuonna 1961 ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi elokuvastaan "Piski ja dynamiittipaukku". Hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Anja Ignatius
Ignatius palkittiin Pro Finlandia -mitalilla 1948. Anja Ignatius kutsuttiin 1957 Sibelius-viikkojen tähtiviulistien sarjaan ensimmäisenä suomalaissolistina – ohjelmistossa oli silloinkin nimikkosäveltäjän viulukonsertto. Colnago
Luigi Arienti voitti vuonna 1960 Roomassa järjestetyissä olympialaisissa kultaa Colnago-merkkisellä pyörällä. 1960- ja 1970-luvuilla Colnagoa pidettiin yleisesti yhtenä maailman parhaista maantiekilpapyörien runkojen valmistajista. Scorpions
50th Anniversary World Tour Panagiótis Vasilópoulos
Ennen pääsarjauraansa Vasilópoulos pelasi "Iraklis Pyrgoun" joukkueessa Kreikan neljänneksi korkeimmalla tasolla.
Vasilópoulos meni PAOK Thessalonikin juniorijoukkueisiin ja pelasi niissä aina vuoteen 2001 saakka, jolloin hänet nostettiin edustusjoukkueeseen. Hän lähti seurasta vuonna 2005 ja liittyi Olympiakosin joukkueeseen. Joukkueen mukana hän pääsi pelaamaan Euroliiga, mutta hänen harmikseen hän ei aluksi päässyt pelaamaan omassa pelipaikassaan nuoressa joukkueessa, joka haittoi hänen kehittymistään. Vuonna 2008 Vasilópoulos solmi Olympiakosin kanssa neljän vuoden jatkosopimuksen. Kaudella 2008–2009 hänen riesanaan olivat useat loukkaantumiset, jotka pitivät hänet poissa lukuisista Euroliiga-otteluista. Raili Viljakainen
Viljakainen sai Beniamino Gigli -palkinnon 1995. Hugo-palkinto
Hugo-palkinto on vuosittain jaettava tieteis- ja fantasiakirjallisuuden palkinto. Palkinto on nimetty Hugo Gernsbackin mukaan. Palkinnot jaetaan useissa eri luokissa. Palkinnon voittajat valitaan vuosittain World Science Fiction Convention -tapahtuman yhteydessä. Palkintojenjakoseremonia on WorldConin päätapahtuma ja sen jäsenet valitsevat sekä voittajan että ehdokkaat Hugo-palkinnon saajaksi. Hugo-palkintoja on jaettu vuodesta 1953 lähtien. Geórgios Papanikoláou
Vuosina 1912–1913 lääkintäluutnantti Papanikoláou osallistui Kreikan armeijan lääkintäjoukoissa ensimmäiseen Balkanin sotaan. Sodassa Papanikoláou oli tavannut amerikkalaisvapaaehtoisia, jotka olivat puhuneet maansa tarjoamista mahdollisuuksista ja rohkaisseet muuttamaan. Papanikoláou päätti muuttaa Yhdysvaltoihin, vaikka hän, eikä hänen vaimonsa, osannut sanaakaan englantia. Heidän käteisvaransa ylttivät juuri ja juuri maahanmuuttajilta vaaditun vähimmäissumman 250 dollaria. Papanikoláout saapuivat New Yorkiin 19. lokakuuta 1913. Kreikkalainen filosofia
Filosofi Níkos Kazantzákis (1883–1957) tunnetaan myös kirjailijana, kenties parhaiten teoksestaan "Kerro minulle, Zorbas". Ioánnis Theodorakópoulos (1900–1981) tunnetaan muun muassa platonismin ja uusplatonismin tutkimuksistaan. Antiikin filosofiaa on tutkinut myös Dimítris Liantínis (1942–1998). Chrístos Giannarás (1935–) on kirjoittanut paljon kreikkalaisen ja läntisen filosofian sekä ortodoksisen uskon välisistä yhteyksistä. Poliittista tai oikeusfilosofiaa ovat edustaneet muun muassa Kreikan myöhempi presidentti Konstantínos Tsátsos (1899–1987), Panagiótis Kanellópoulos (1902–1986), Aléxandros Tsirintánís (1903–1977), Panagiótis Kondýlis (1943–1998), sekä Karl Popper -tutkija Dimítris Dimitrákos (1936–). Tedi Papavrami
1982 hän sai Ranskan valtion stipendin. Silloin vielä hyvin eristyneestä, kommunistisesta Albaniasta hän pääsi opiskelemaan maan johtajan Enver Hoxhan luvalla. Näin hänelle avautui mahdollisuus opiskella Pierre Amoyalin johdolla Pariisin Pariisin konservatoriossa (CNSMP). Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Lausannessa ja Lontoossa. Hänen opettajinaan ovat olleet Zino Francescatti ja Viktoria Mullova. Hän on voittanut useita viulukilpailujA: 1985 Papavrami voitti Rodolfo Lipitzer -kilpailun, 1986 hän sai Pariisin konservatorion palkinnon, 1992 George Enescu-palkinnon ja 1993 ensimmäisen palkinnon sekä yleisön erikoispalkinnon Sarasate-kilpailussa. Geórgios Papanikoláou
Romanialainen lääkäri Aurel Babes oli tehnyt vastaavan havainnon tutkiessaan kohdunkaulan syövän aiheuttamia sytopatologisia muutoksia. Hän huomasi, että jos platinakierukalla kerättiin soluja naisen kohdunkaulasta ja nämä solut vietiin mikroskooppilasille ja värjättiin, saattoi huomata oliko näytteessä syöpäsoluja. Tämä oli ensimmäinen kohdunkaulan syövän seulontatutkimus. Babeş esitteli havaintonsa Romanian gynekologiselle seuralla Bukarestissa 23. tammikuuta 1927 ja hänen tuloksensa julkaistiin ranskalaisessa lääketieteen julkaisussa "Presse Médicale "11. huhtikuuta 1928. On epätodennäköistä, että Papanikoláou oli tietoinen tästä. Lisäksi nämä kaksi tekniikkaa olivat keskenään erilaisia. Vaikka Babeş julkaisi tuloksensa aiemmin kuin Papanikoláou, kuuluu kunnia papakokeesta silti Papanikoláoulle, koska hän oli kokeillut sitä jo vuonna 1925 New Yorkin naistensairaalassa. Kokeiden erilaisuuden ja Papanikoláoun aseman papakokeen isänä ovat myös viimeaikaiset tutkimukset osoittaneet. Huolimatta tästä tutkijat O'Dowdin ja Philipp ovat korostaneet Babeşin olleen todellinen sytopatologian ja kohdunkaulan syöpätutkimuksen edelläkävijä, ja tästä syystä Romaniassa kohdunkaulan irtosolunäytteeseen viitataan nimellä ”Methode Babeş-Papanicolaou”. Mauri Sariola
Jatkosodan muistomitali, Panssaridivisioonan muistoristi, Sininen risti, Eljas Erkon stipendi ja opintomatka Englantiin 1959. Suomen Rikospoliisien Liiton tunnustuspalkinto 1961, Gummerus Kustannus Oy:n tunnustuspalkinto poliisiromaanituotannosta 1961, Suomen Kulttuurirahaston apuraha 1960, Gummerus Kustannus Oy:n apuraha 1961, K. J. Gummerus Oy:n erikoispalkinto 1964, (Grand) Prix du roman d’Adventures, Ranska, teoksen ”Lavean tien laki” ranskankielisestä versiosta 1969, Wihurin säätiön apuraha 1975, Gummeruksen Kaarlen päivän palkinto tammikuussa 1979, Uuden Kirjakerhon tunnustuspalkinto keväällä 1979, Valtion yksivuotinen apuraha, ensi kertaa viihdekirjailijalle 1979. Opetusministeriön myöntämä Valtion taiteilijaosaeläke tunnustuksena taiteellisista ansioista kesällä 1985. Sámos
Polykrates rakennutti vuonna 540 eaa. Hera-jumalattaren myyttiselle syntymäpaikalle tälle pyhitetyn suuren temppelin eli Heraionin, joka oli yksi antiikin maailman suurimpia temppeleitä. Se on nykyisin Unescon maailmanperintökohde. Temppeli oli ensimmäinen suurista joonialaisista temppeleistä ja muodostui suuresta joukosta pylväitä. Se tuhoutui vain noin kymmenen vuoden päästä, mahdollisesti maanjäristyksessä. Temppelin alueelta on löydetty suuri määrä patsaita ja votiivilahjoja, jotka ovat Sámoksen arkeologisessa museossa. Sieltä löytyy muun muassa maailman suurin säilynyt kuros-patsas, niin kutsuttu Samoksen kuros. Temppelin rauniot sijaitsevat Pythagóreion lähellä. Sen alueella tehdään yhä kaivauksia.
Pythagóreion lähellä sijaitsee myös toinen saaren kuuluisimmista nähtävyyksistä, 1 036 metriä pitkä Eupalinoksen vesitunneli. Se on historian toinen tunneli, jonka kaivaus aloitettiin samanaikaisesti vuoren molemmilta puolilta. Myös tunneli rakennettiin Polykrateen aikaan. Nykyisin tunneli on suosittu turistikohde. Pythagóreion alueella on jatkuvia arkeologisia kaivauksia, joita näkee niin kylän rantaviivalla kuin sen keskustassakin. Kylä on nimetty antiikin Samoksesta kotoisin olleen Pythagoraan mukaan. Athenis Finlandiae -kulttuuritapahtuma
Wolmar Schildt palkinnon 2010 sai lääkäri Tapani Kiminkinen. Palkinnon Kiminkiselle luovutti laukaalainen Jorma Kyppö. Kreikan historia
Kreikan ammattiliitot aloittivat yleislakon vuonna 1992 vastalauseena yhteiskunnan epäkohdille, ja PASOK voitti vuoden 1993 vaalit. Papandréousta tuli taas pääministeri, mutta hän erosi vuonna 1996 terveydellisiin syihin vedoten. Konstantínos Simítis otti Papandréoun paikan, ja hänen johdollaan PASOK voitti 1996 ja 2000 vaalit. Vuonna 2001 Kreikka liittyi eurojärjestelmään. ND voitti vuoden 2004 vaalit ja pääministeriksi valittiin ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeen syntynyt pääministeri Konstantínos Karamanlís. Samana vuonna Kreikassa järjestettiin Ateenan kesäolympialaiset, joiden edellä maassa oli suuria velkarahalla toteutettuja rakennusohjelmia. Amílcar Cabral
Verilöylyyn päättyneen Pindjiguitin telakan työläisten lakon jälkeen Cabral palasi vuonna 1959 Bissauhun suunnittelemaan Portugalin Guinean ja Kap Verden itsenäisyystaistelua. Vuonna 1960 PAIGC siirsi päämajansa Guinean pääkaupunkiin Conakryyn. Cabral toimi puolueen pääsihteerinä sen perustamisesta lähtien ja johti vuonna 1963 alkanutta Guinea-Bissaun itsenäisyyssotaa. Hän sai teoreettisista kirjoituksistaan muun muassa Nasser-palkinnon ja Joliot-Curie -mitalin sekä kunniatohtorin arvon Yhdysvaltojen Lincoln-yliopistossa ja Neuvostoliiton tiedeakatemiassa. Luis Buñuel
Meksikon-aikanaan Buñuel nousi maailmanlaajuisesti tunnetuksi elokuvaohjaajaksi. Vuonna 1950 kuvattu, köyhistä katulapsista kertonut "Los olvidados – säälikää heitä" toi Buñuelille Cannesin elokuvajuhlien parhaan ohjaajan palkinnon. Congratulations: Eurovision laulukilpailun 50 vuotta
Congratulations oli Eurovision laulukilpailuiden 50-vuotisjuhlalähetys Kööpenhaminasta Tanskasta 22. lokakuuta 2005. Tilaisuudessa valittiin kaikkien aikojen paras euroviisukappale 14 nettiäänestyksessä eniten pisteitä saaneen joukosta. Lisäksi tilaisuudessa näytettiin katkelmia muistakin euroviisukappaleista ja monet euroviisuvoittajat vierailivat lavalla. Neljästätoista kappaleesta viisi eniten ääniä saanutta valittiin lopulliseen äänestykseen. Parhaaksi kappaleeksi äänestettiin lopulta Abban ”Waterloo”. Tapahtuman juonsivat Katrina Leskanich (Katrina and the Waves -yhtyeestä, joka voitti euroviisut vuonna ) ja Renārs Kaupers (Brainstorm-yhtyeestä, joka sijoittui kolmanneksi ). Jalkapallo
Ranskalainen "France Football" -lehti jakoi arvostetun Kultaisen pallon vuoden parhaalle eurooppalaiselle pelaajalle vuosina 1956–2009, ja Kansainvälinen jalkapalloliitto valitsi vuoden pelaajan vuodesta 1991 alkaen. Palkinnot yhdistettiin vuonna 2010 Kansainvälisen jalkapalloliiton kultainen pallo -palkinnoksi. Useammin kuin yhtenä vuonna jonkin näistä palkinnoista ovat voittaneet Alfredo Di Stéfano, Johan Cruijff, Franz Beckenbauer, Kevin Keegan, Karl-Heinz Rummenigge, Michel Platini, Marco van Basten, Lothar Matthäus, Ronaldo, Zinédine Zidane, Ronaldinho, Cristiano Ronaldo ja Lionel Messi. Sekä Cristiano Ronaldo,että Lionel Messi ovat voittaneet viisi kertaa. Reginald Ernest Moreau
Englannissa Moreau toimi Ibiksen toimittajana 19461960. Hänet palkattiin tutkijaksi Oxfordin yliopiston Edward Grey Instituuttiin vuosiksi 1947–1966. Hän toimi British Ornithologists' Unionin (BOU) puheenjohtajana 1960–1965, ja 1949 hänet valittiin American Ornithologists' Unionin (AOU) kunniajäseneksi. 1966 BOU palkitsi hänet Godman-Salvin-mitalilla. José Saramago
Saramago sai tärkeimmän portugalinkielisen kirjallisuuden palkinnon Camões-palkinnon vuonna 1995. Vuonna 1998 hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon ensimmäisenä portugalilaisena. Palkintolautakunnan perustelujen mukaan "hän tuo mielikuvituksen, myötätunnon ja ironian kannattelemilla vertauksillaan pakenevan todellisuuden yhä uudelleen käden ulottuville".Lisäksi Saramago julkaisi esseitä ja päiväkirjansa Lanzaroten ajoilta. Greta Garbo
Vuonna 1955 hänelle myönnettiin kunnia-Oscar hänen elokuvaurastaan. Vuonna 1999 American Film Institute valitsi hänet vuosisadan viidenneksi tärkeimmäksi naisnäyttelijäksi. Esko Valtaoja
Vuonna 2004 Valtaoja sai Vuoden kristillinen kirja -palkinnon yhdessä Juha Pihkalan kanssa teoksesta "Nurkkaan ajettu Jumala?" ja vuonna 2010 teoksesta "Tiedän uskovani, uskon tietäväni". Vapaa-ajattelijain liitto myönsi Valtaojalle vuonna 2006 Väinö Voipio -palkinnon, koska hänen työnsä on vuosien ajan edistänyt tieteellisen ja uskonnottoman todellisuuskäsityksen levittämistä. Jean Hersholt
Hersholt voitti kaksi kunnia-Oscaria vuosina 1940 ja 1950. Vuoden 1955 Golden Globe -tilaisuudessa hänet palkittiin Cecil B. DeMille -palkinnolla elämäntyöstä. Hän näytteli muun muassa Erich von Stroheimin elokuvassa "Ahneus" (1924). Kreikka
Kreikkalaisista kirjailijoista kaksi on saanut Nobelin kirjallisuuspalkinnon: Giórgos Seféris vuonna 1963 ja Odysséas Elýtis vuonna 1979. Elokuvaohjaaja Michális Kakogiánnis on ollut viidesti Oscar-ehdokkaana. Hänen tunnetuin työnsä on "Kerro minulle, Zorbas" vuodelta 1964. Eurovision laulukilpailussa kreikkalainen Élena Paparízou voitti vuonna 2005. Kreikkalainen kulttuuri
Vuonna 2005 Kreikka voitti Eurovision laulukilpailun Helena Paparizoun kappaleella "My number one". Tiikerikissa (elokuva)
Elokuva sai Cannesin filmifestivaalien Kultainen palmu -palkinnon vuonna 1963. Vuonna 1979 "Tiikerikissa" pääsi mukaan suomalaiskriitikoiden kokoamalle sadan tärkeimmän elokuvan listalle. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti "Tiikerikissan" kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon. Flamenco
Helmikuussa 2010 suomalainen flamencotaide sai harvinaisen tunnustuksen kotimaassaan, kun Roni Martin palkittiin Vuoden teatterimusiikkiteko-palkinnolla Compañía Kaari Martinille säveltämästään Peppi Pitkätossu -teoksesta Thalia-gaalassa. Paraskeví Patoulídou
Yllätysvoitto teki Patoulídousta kansallissankarin yhdessä painonnoston olympiavoittaja Pirros Dimasin kanssa. Heidän katsottiin aloittaneen uuden ajan Kreikan urheilussa ja tämä pitikin paikkansa ainakin mitalitilastojen valossa. Kreikka sai mitaleja seuraavasti: kaksi vuonna 1992, kahdeksan vuonna 1996, 13 vuonna 2000 ja 16 vuonna 2004. Tosin vuonna 2008 Kreikka voitti neljä mitalia, joista yksikään ei ollut kultainen. Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Laivakello-palkinnon (tunnetaan myös nimellä Pertsa ja Kilu -palkinto) perustivat Väinö Riikkilä -seura ja Pekkas-Akatemia vuonna 1996, ja se jaetaan vuosittain nuortenkirjailijalle tunnustuksena ansioituneesta urasta tai yksittäisestä teoksesta. Palkinnon jakaa vuorovuosin joko Pekkas-Akatemia, Väinö Riikkilä -seura tai Pertsa ja Kilu -päivien järjestäjän valitsema toimikunta. Palkinto myös jaetaan kesäkuussa Pertsa ja Kilu -päivien yhteydessä. Palkinto on messinkinen laivakello. Andréas Papandréou
Kun everstit Geórgios Papadópouloksen johdolla kaappasivat vallan huhtikuussa 1967, molemmat Papandréout vangittiin. Geórgios kuoli kotiarestissa 1968, ja Andréas karkotettiin maasta. Maanpaossa Pariisissa hän perusti Panhelleenisen vapautusliikkeen (Πανελλήνιο Απελευθερωτικό Κίνημα, "Panellínio Apeleftherotikó Kínima", PAK) ja kiersi maailmaa protestoimassa sotilashallitusta vastaan. Hän piti CIA:ta vastuussa tapahtuneesta ja tuli yhä avoimemmin amerikkalaisvastaiseksi. Laivakello-palkinto
Laivakello-palkinto (myös Pertsa ja Kilu -palkinto) on suomalainen nuortenkirjallisuudelle myönnettävä palkinto, jonka perustivat Väinö Riikkilä -seura ja Pekkas-Akatemia vuonna 1996. Palkinto oli alun perin nimetty Väinö Riikkilän "Pertsa ja Kilu" -nuortenkirjasarjan mukaan. Vasílis Papageorgópulos
Ulkoradoilla Papageorgópulos voitti pronssia Helsingin EM-kisoissa 1971 100 metriltä. Hän voitti Välimeren kisoissa samalta matkalta kultaa İzmirissä 1971 ja hopeaa Algerissa 1975. Papageorgópulos voitti sisäratojen EM-kisoissa kaksi mitalia, hopeaa Münchenistä 1976 60 metriltä ja pronssia Grenoblesta 1972 50 metriltä. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, sadan metrin kilpailuihin Münchenissä 1972 ja Montrealissa 1976. Vuonna 1972 hän eteni puolivälieriin saakka, mutta 1976 hän putosi jo ensimmäisellä kierroksella.Papageorgópulos opiskeli Thessalonikin yliopistossa ja valmistui hammaskirurgiksi. Hänet valittiin Kreikan parlamenttiin Thessalonikin edustajana vuonna 1981. Tästä eteenpäin hänet on valittu parlamenttiin jokaisissa vaaleissa. Hän on toiminut parlamentissa muun muassa Kreikan Skandinavian-ystävyyskomitean ja huumeiden vastaisen komitean jäsenenä. Papageorgópulos on ollut Thessalonikin pormestari vuodesta 1999 lähtien. Hän toimi myös Kreikan urheiluministerinä ja rakennutti kaudellaan uusia urheilupaikkoja. Jack Nicklaus
Nicklausin lempinimi on The Golden Bear. Hänet valittiin golfin Hall of Fameen 1974. Nicklaus nimettiin vuonna 2008 Kansainvälisen golfliiton lähettilääksi, ja hänellä oli osansa golfin palauttamisessa olympialajiksi. US Openin voittajan saama kultamitali nimettiin vuonna 2012 ”Jack Nicklauksen kultamitaliksi” hänen ensimmäisen voittonsa 50-vuotispäivän kunniaksi. Spýros Kyprianoú
Kyprianoú kuului vuodesta 1950 lähtien arkkipiispa Makarioksen lähipiiriin. Hän perusti keskustaoikeistolaisen demokraattisen puolueen vuonna 1976 ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Hänet nimitettiin presidentiksi Makarioksen kuoltua kesken kauden, minkä jälkeen hän voitti presidentinvaalit vuosina 1978 ja 1983. Vuodesta 1979 lähtien Kyprianou lähestyi useaan otteeseen Pohjois-Kyproksen turkkilaisen osan johtajia, mutta yhdistymisneuvottelut kariutuivat. Hänen ansiokseen on jossain määrin arvioitu maan talouden elvyttäminen, vaikka hän hävisikin presidentinvaalit vuonna 1988 Geórgios Vasilioúlle. Varjagien aarre
Kirja sai vuonna 1955 Topelius-palkinnon. Manólis Glézos
Glézos on kirjoittanut artikkeleita sanomalehtiin 1940-luvulta lähtien ja julkaissut kuusi kirjaa, joista viimeisin on Kreikan toisen maailmansodan aikaista vastarintaliikettä käsittelevä teos vuodelta 2006. 1950-luvulla hän toimi myös kahden vasemmistolaisen sanomalehden päätoimittajana. Johan Santana
Palkintoja John Storgårds
Vuonna 1984 Storgårds voitti kolmannen palkinnon Juhani Heinonen -sävellyskilpailussa sooloviulusävellyksellä 'per aspera...'   Helsingin yliopiston Pacius-palkinnon hän sai 1996 ja TV 1:n Vuoden valopilkku -kunniakirjan 1999. Vuonna 1999 hän sai Venla-palkinnon vuoden parhaasta television musiikkiohjelmasta ja vuonna 2000 oli vuorossa Rovaniemen kaupungin ja maalaiskunnan yhteinen tunnustuspalkinto. Jenny ja Antti Wihurin rahaston tunnustuspalkinnon Storgårds sai 2002 ja samana vuonna hänelle myönnettiin säveltaiteen valtionpalkinto. Vuonna 2003 hän sai Cannes Classical -pääpalkinnon eli Pēteris Vasksin toisen sinfonian ja viulukonserton sisältävä levy valittiin Vuoden levyksi. Vuonna 2006 Storgårdsille myönnettiin Suomen kulttuurirahaston Elias Lönnrot -mitali. Theódoros Kerkézos
Theódoros Kerkézos (, kansainvälisesti usein "Theodore Kerkezos") on kreikkalainen saksofonisti. Hän valmistui Ateenan konservatoriosta ja jatkoi opintojaan Bordeaux'ssa sekä Pariisissa. Kerkézos sai Papaïoánnou-palkinnon vuosina 1992 ja 1993. Hän on esiintynyt muiden muassa Lontoon filharmonikkojen, Philharmonia-orkesterin, Pietarin filharmonikkojen, Ateenan valtionorkesterin ja Ateenan radion sinfoniaorkesterin kanssa. Kerkézos on tehnyt esiintymisiä Wigmore Hallissa, Carnegie Hallissa ja muissa huomattavissa konserttisaleissa. Hänelle ovat omistaneet teoksia muiden muassa Iánnis Xenákis, Míkis Theodorákis ja Theódoros Antoníou. Hän on Ateenan konservatorion professori ja on lisäksi järjestänyt mestarikursseja useissa muissa maissa. Gérard Debreu
Vuonna 1960 Debreu siirtyi Kalifornian huippuyliopistoihin, ensin Stanfordiin vuosina 1960–1961 ja sen jälkeen taloustieteen professoriksi Berkeleyyn. Siellä työskennellessään hän sai myös vuonna 1983 myönnetyn taloustieteen Nobel-palkinnon. Berkeleyssä Debreu tutki ja opetti lopulta lähes 30 vuotta vuoteen 1991 saakka, jolloin hän vetäytyi emeritusprofessoriksi eläkkeelle, mutta jatkoi senkin jälkeen aktiivisesti taloustieteen tutkimusta ja luennointia. Osittain Debreun luoman hyvän tutkimusilmapiirin ansiosta Berkeleyn tutkijat ovat sen jälkeen saaneet useita muitakin taloustieteen Nobel-palkintoja: (John Harsanyi vuonna 1994, Daniel McFadden vuonna 2000 ja George Akerlof vuonna 2001). Debreu kuoli uudenvuodenaattona 2004 runsaan 83 vuoden iässä. Papanikolíksen luola
Papanikolíksen luola (; myös "Papanikolin luola") on meriluola Meganísin saaren länsirannikolla Kreikassa. Luolan sanotaan olevan Kreikan toiseksi suurin. Sen pituus on noin 120 metriä, leveys noin 60 metriä ja korkeus noin 30 metriä. Geórgios Rállis
Rállis valittiin ensimmäisen kerran Kreikan parlamenttiin vuonna 1950. Tuolloin hänen puolueensa oli Kansanpuolue. Vuosina 1951–1952 hänen puolueensa oli Ellinikós Synagermós ja vuonna 1956 Ethnikí Rizospastikí Énosis. Rállis toimi ministerinä vuosina 1954–1956, 1956–1958, 1961–1963 sekä 1967. Jyrki Pellinen
Hän on saanut HYY:n taidepalkinnon vuonna 1965, valtion kirjallisuuspalkinnon 1966, 1974 ja 1984 sekä Eino Leinon palkinnon 1988. Pelliselle myönnettiin valtion 15-vuotinen taiteilija-apuraha 1984 ja valtion taiteilijaneläke 2002. Hän asuu Katajanokalla. María Farantoúri
Vuonna 2004 Kreikan silloinen presidentti Konstantínos Stefanópoulos myönsi Farantoúrille Feniksin ritarikunnan kultaisen ansioristin työstään kreikkalaisen musiikin edistämisestä. Ranskalaislehti "Le Monde" kutsui Farantoúria "Välimeren Joan Baeziksi" ja brittiläinen "The Guardian" kertoi arvostelussaan Farantoúrin äänen olevan "lahja Olympoksen jumalilta".Lokakuussa 2014 Farantoúri vastaanotti San Remossa, Italiassa laulaja Luigi Tencon kunniaksi perustetun palkinnon, "Premio Tencon". Palkinto myönnettiin Farantoúrille tunnustuksena kreikkalaisen musiikin levittämisestä maan rajojen ulkopuolella. Palkinto on myönnetty aikaisemmin muun muassa Leonard Cohenille, Cesaria Evoralle sekä Joni Mitchellille. Andrei Sannikau
Hänelle myönnettiin Bruno Kreisky -palkinto vuonna 2005. Geórgios Papanikoláou
Uusi elämä Yhdysvalloissa alkoi tyypillisen siirtolaisen tapaan ja oli otettava vastaan kaikki saatavilla oleva työ. Maryksi muuttunut Mavrogéni työskenteli tavaratalon ompelijattarena. Geórgios eli George yritti toimia samassa liikkeessä mattokauppiaana, mutta kesti vain yhden päivän. Sittemmin Geórgios soitti viulua kreikkalaisravintolassa ja toimi kreikkalaisen sanomalehden kirjanpitäjänä. Vuonna 1914 hän sai viimein oman alansa töitä New Yorkin yliopistollisen sairaalan patologian osastolta ja Cornellin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan anatomian laitokselta, josta Mary-vaimo sai työpaikan teknisenä avustaja. Vuonna 1928 Papanikoláousta tuli Cornellin yliopiston anatomian ja histologian apulaisprofessori ja Yhdysvaltain kansalainen. Myöhemmin Papanikoláou nimitettiin täydeksi professoriksi, jonka virasta hän jäi eläkkeelle 1957. Meganísi
Meganísin nähtävyyksiin kuuluu muiden muassa Papanikolíksen luola, joka sijaitsee saaren länsirannikolla. Sen sanotaan olevan Kreikan toiseksi suurin meriluola. Pauno Pohjolainen
Pohjolainen on saanut Ars Fennica -palkinnon vuonna 1997 ja Pro Finlandia -mitalin vuonna 2005. Hän sai Saima-mitalin vuonna 2011 ja Anita Snellmanin säätiön tunnustuspalkinnon vuonna 2015. Tapani Jokela
Jokela sai Suomen Taideyhdistyksen jakaman Dukaattipalkinnon vuonna 1951. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1967 ja Vantaan kulttuuripalkinto vuonna 1981. Gynekologinen irtosolunäyte
Suomalainen gynekologi Sakari Timonen (s. 1915) tutustui Papanikoláoun tekemiin kokeisiin hänen johdollaan työskennellessään New Yorkissa tutkijastipendiaattina vuonna 1953. Timonen otti kokeen käyttöön Naistenklinikalla. Ricardo Primitivo González
Argentiinan maajoukkueessa González pelasi vuodet 1947–1955. Hän oli mukana vuoden 1950 MM-kilpailuissa, joista maa voitti kultaa. González oli kisoissa joukkueensa toiseksi paras pistemies (10,7 pistettä ottelua kohden). Olympialaisissa hän oli mukana kahdesti vuosina 1948 sekä 1952. Andréas Papandréou
Papandréou palasi Kreikkaan vuonna 1959 johtamaan talouskehitysohjelmaa. Hänet nimitettiin 1960 Ateenan taloustutkimuksen instituutin johtoon ja Kreikan pankin neuvonantajaksi. Hänen isästään Geórgios Papandréousta tuli 1963 pääministeri, ja Andréas toimi hänen pääneuvonantajanaan. Andréas Papandréou luopui Yhdysvaltain kansalaisuudestaan ja valittiin Kreikan parlamenttiin 1964. Hänet nimitettiin heti valtioministeriöön, käytännössä apulaisministeriksi. Ranskan Guayana
Tunnettuja Ranskan Guyanalaisia kirjailijoita ovat muun muassa Alfred Parépou, joka kirjoitti vain kreoliksi, ja René Maran, joka voitti 1921 Goncourt-palkinnon. Léon-Gontran Damas oli puolestaan martiniquelaisen Aimé Césairen ja senegalilaisen Léopold Sédar Senghorin ohella Négritude-aatteen keskeisimpiä perustajia. Hänen tuotantoonsa kuuluu runoja ja esseitä. 2000-luvun tunnetuimpiin ranskanguayanalaisiin kirjailijoihin kuuluvat runoilija ja näytelmäkirjailija Elie Stephenson ja runoilija ja romaanikirjailija Serge Patient. Giorgetto Giugiaro
Hänet palkittiin vuonna 1999 vuosisadan automuotoilijana. Vuonna 2005 Giugiaro suunnitteli itselleen 50-vuotisen muotoilu-uran kunniaksi Ferrarin 612 Scagliettin pohjalle yksittäiskappaleen Ferrari GG50 -mallia. Kullervo Rainio
Rainio on tunnettu myös runoilijana. Hänen tärkein panoksensa lyriikalle on peräisin toisen maailmansodan jälkeiseltä vuosikymmeneltä. Rainiolle myönnettiin K. J. Gummerus Oy:n palkinto 1946. 1990-luvulla hän julkaisi kolmiosaisen romaanimuotoisen muistelmasarjan, joka ulottuu varhaiseen aikuisuuteen asti. Geórgios Papanikoláou
Vuonna 1928 Papanikoláou kertoi epäuskoiselle lääkäriyleisölle ei-invasiivisesta irtosolunäytteestä, josta voitaisiin mikroskopoimalla diagnosoida kohdunkaulansyöpä. Aiemmin samana vuonna Papanikoláou oli tehnyt emättimen eritteiden tutkimusta selvittääkseen kuukautiskierron aikaisia solumuutoksia. Hän oli jo havainnut muutoksia naaraspuolisilla koemarsuilla ja halusi varmistaa pätisikö tämä myös ihmisiin. Sattumoisin yksi Papanikoláoun koehenkilöistä sairasti kohdunkaulan syöpää. 
Tutkittaessaan potilaan emätinnesteestä otettua irtosolunäytettä Papanikoláou huomasi, että syöpäsolut olivat nähtävissä mikroskoopilla. "Syöpäsolujen ensihavainto kohdunkaulasta otetussa irtosolunäytteessä oli yksi jännittävimmistä hetkistä tieteellisellä urallani", kirjoitti Papanikoláou myöhemmin. Roni Martin
7. helmikuuta 2010 Martinille myönnettiin Thalia-gaalassa Vuoden teatterimusiikkiteko-palkinto teoksesta Peppi Pitkätossu. 
Samana vuonna Martin julkaisi omaa nimeään kantavan sooloalbumin, jonka kappaleet ovat pääosin Martinin omia sävellyksi ja sanoituksia. Levyn tuotti Didier Selin. León Schidlowsky
Schidlowsky on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Guggenheim-stipendin (1968), Israelin filharmonisen orkesterin 60-vuotisjuhlakilpailun ensipalkinnon (1996, teoksesta "Absalom") ja ACUM-palkinnon (2000, koko tuotannostaan). Schidlowsky edusti musiikillaan Israelia (1971, teoksella "Babi Yar"; 1978, teoksella "Dadayamasong"). Panathinaikos VC
Vuosien kuluessa, Panathinaikos on voittanut monia palkintoja, ja niittänyt kunniaa. Joukkue on aina houkutellut Kreikkaan muutaman tähtipelaajan. 1960-luvulla joukkueessa pelasivat kuuluisimmat pelaajat tuolta ajalta. Heitä olivat Andreas and Nikos Bergeles, as well as Iliopoulos, Leloudas, Chasapis, Emmanouil, Perros ja Fotiou, joka avasi tien seuraaville sukupolville Kreikassa. Joukkueen kautta aikojen tärkein saavutus tapahtui Euroopan cupissa vuonna 1980, kun joukkue voitti Euroopan cupin. Seuraavina vuosina joukkue dominoi Kreikan liigaa, pelaajilla kuten Kazazis, Tentzeris, Gontikas, Galakos, Dimitriadis, Margaronis, Karamaroudis and Andreopoulos. Vapaa-ajattelijain liitto
Kari Enqvist ja Esko Valtaoja palkittiin vuosina 2004 ja 2005 tieteellisen ja uskonnottoman todellisuuskäsityksen puolustamisesta ja levittämisestä. Vuoden 2007 palkinnon sai suomentaja, tiedettä kansantajuistavia kirjoja julkaisevan Terra Cognita -kustantamon perustaja Kimmo Pietiläinen. Pietiläinen on kolmen kuuluisan uskontokriittisen teoksen kustantaja: Sam Harrisin "Uskon loppu" (2004), Richard Dawkinsin "Jumalharha" (2006) ja Daniel C. Dennettin "Lumous murtuu" (2006). Poliitikko Erkki Tuomioja sai palkinnon 2008 kyseenalaistaessaan teologian opetuksen yliopistoissa sekä ”herättäessään pohdintaa uskonnon roolista yhteiskunnassa tuodessaan julkisesti esille ateisminsa”. Hyvinkään maistraatti sai vuoden 2009 palkinnon palvelutyöstä uskonnottomien hääparien hyväksi. Keltainen kirjasto
Keltainen kirjasto on Suomen pitkäikäisin kirjasarja ja myös kansainvälisesti ainutlaatuinen ilmiö. Kun Boris Pasternak sai Nobelin palkinnon 1958, "Tohtori Živago" ilmestyi samana vuonna Juhani Konkan suomentamana. Kun John Steinbeck sai Nobelin palkinnon 1962, Keltaisessa kirjastossa oli ilmestynyt kolme hänen teostaan, "Vihan hedelmät", "Tyytymättömyyden talvi" ja "Helmi". Jo vuonna 1958 sarjassa oli ensimmäinen japanilainen teos, Yasunari Kawabatan "Lumen maa". Kawabata sai Nobel-palkinnon kymmenen vuotta myöhemmin. Vuonna 1999 palkitun Günter Grassin teoksia on julkaistu sarjassa kaikkiaan kahdeksan. Myös vuonna 2007 palkitulta Doris Lessingilta julkaistiin sarjassa jo aiemmin ilmestynyt teos. Sarjan uusimmat nobelistit ovat Orhan Pamuk (2006), Herta Müller (2009), Tomas Tranströmer (2011) sekä Alice Munro (2013). Nobel-veikkausten kärjessä on viime vuosina ollut säännöllisesti japanilainen Haruki Murakami. Kreikkalaiset
Vuonna 2007 kaikista maailman maista Kreikassa kahdeksanneksi suurin osa väestöstä oli suorittanut akateemisen tutkinnon. Opiskelijoista suurempi osa oli naisia kuin miehiä. Myös diasporassa asuvat kreikkalaiset ovat aktiivisia opetuksen alalla. Sadat­tuhannet kreikkalaiset opiskelijat aloittavat opintonsa länsimaiden yliopistoissa joka vuosi, ja niiden opiskelija­luetteloissa onkin huomattavan paljon kreikkalaisia nimiä. Nykyajan kreikkalaisia ja kreikkalaistaustaisia tutkijoita ovat Dimítrios Galanós, Geórgios Papanikoláou (Papa-kokeen keksijä), Nicholas Negroponte, Constantin Carathéodory, Manólis Andrónikos, Michaíl Dertoúzos, Ioánnis ”John” Argýris, Panagiótis Kondýlis, Ioánnis ”John” Iliópoulos (joka vuonna 2007 sai Diracin palkinnon lumokvarkkia koskevista tutkimuksistaan, joilla on huomattava merkitys hiukkasfysiikan standardimallin kannalta), Iosíf ”Joseph” Sifákis (tietojen­käsittely­alan Turingin palkinnon saaja 2007), Chrístos Papadimitríou, Michális Giannakákis ja Dimítris Nanópoulos. Geórgios Papanikoláou
Vuonna 1928 lääketieteen konferenssissa Battle Creek'issä Michiganissa Papanikoláoun esitelmä edullisesta, helposti toteutettavasta seulontakokeesta kohtasi epäuskoa ja vastustusta. Papanikoláou palasi aiheeseen julkisuudessa seuraavan kerran vasta 1941, jolloin hän julkaisi artikkelin yhdessä gynekologi Herbert Trautin kanssa. Kahden vuoden kuluttua seurasi kuvitettu ja yli 3000 esimerkkitapausta läpi käynyt monografia aiheesta. Vuonna 1954 Papanikoláou julkaisi toisen pääteoksensa "Atlas of Exfoliative Cytology", joka loi perustan nykyiselle sytopatologialle. Geórgios Papanikoláou
Geórgios Nikoláou Papanikoláou (kansainvälisesti George Papanicolaou, ) (13. toukokuuta 1883 Kými, Kreikka – 19. helmikuuta 1962 Miami, Yhdysvallat) oli kreikkalainen lääketieteilijä, joka perusti sytopatologian tutkimussuuntauksen. Hänet tunnetaan papakokeen keksijänä ja kehittäjänä. Ready Player One
Vuonna 2012 kirja sai Alex-palkinnon American Library Associationilta sekä libertaristisille kirjailijoille myönnetyn Prometheus-palkinnon. Suomenkielisen version julkaisi Gummerus vuonna 2012 ja sen on suomentanut J. Pekka Mäkelä. Romaani oli ehdokkaana Tähtivaeltaja-palkinnon saajaksi vuonna 2013. Fernando Fernán Gómez
Fernán Gómez oli tuottelias elokuva-alan vaikuttaja, mutta työskenteli myös televisiossa. Hän voitti muun muassa Berliinin elokuvajuhlien Hopeisen karhun 1977 ja 1985 sekä Kultaisen kunniakarhun 2005. Hänelle myönnettiin lisäksi useita Espanjan elokuva-alan tunnustuksia Goya-palkintoja sekä näyttelijänä, käsikirjoittajana että ohjaajana. Kultainen leijona
Vuosina 1949–1953 vastaava palkinto tunnettiin nimellä "Leone di San Marco" ("Pyhän Markuksen leijona") ja vuosina 1947–1948 nimellä "Gran Premio Internazionale di Venezia" ("Venetsian suuri kansainvälinen palkinto"). Tohtori Živago
Suomennos ilmestyi 1958. Osittain "Tohtori Živagon" ansiosta Pasternakille myönnettiin vuoden 1958 Nobelin kirjallisuuspalkinto, josta neuvostoviranomaiset kuitenkin pakottivat hänet kieltäytymään. Neuvostoliitossa teos julkaistiin vasta vuosia Pasternakin kuoleman jälkeen, vuonna 1988 "Novyi mir"-lehdessä. Vinícius de Moraes
Moraesin näytelmästä "Orfeu da Conceição", joka on muunnelma klassisesta Orfeus-myytistä, tehtiin elokuva "Musta Orfeus", joka voitti parhaan ulkomaisen elokuvan Oscarin ja Cannesin Kultaisen palmun. Hänen sanoittamiaan lauluja kuullaan myös toisessa Cannes-voittajassa, Claude Lelouchin vuoden 1966 elokuvassa "Mies ja nainen". Níkos Papatákis
Papatákiksen ensimmäinen elokuva "Les Abysses" synnytti skandaalin. Se osallistui Cannesin elokuvajuhlille 1963, mutta sitä ei suostuttu esittämään. Se perustuu Jean Genet'n näytelmään "Piiat". Vuonna 1967 hän ohjasi toisen uskaliaan elokuvan, "Oi Voskoi". Algerian sodan aikana hän osallistui Kansallinen vapautusrintaman (FLN) toimintaan. Seuraavan elokuvansa "Gloria mundi" hän ohjasi 1976 ja palasi jälleen elokuvan pariin 1987 Kreikassa ohjaamallaan elokuvalla "I Photografia". Hänen viimeinen ohjauksensa oli "Les équilibristes" 1992. Mario Pomilio
Mario Pomilio (14. tammikuuta 1921 – 3. huhtikuuta 1990) oli italialainen kirjailija jonka tunnetuin teos on Il quinto evangelio ("viides evankeliumi"). Pomilio palkittiin Campiello-palkinnolla vuonna 1965 ja Strega-palkinnolla vuonna 1983. Pomilio palkittiin Prix du Meilleur livre étranger -palkinnolla vuonna 1978. Newbery-mitali
Ensimmäinen palkittu teos oli Hendrik van Loonin maailmanhistoriaa esittelevä "The Story of Mankind". Seuraavana vuonna palkittiin Hugh Loftingin humoristinen "Voyages of Dr. Dolittle". Kahdesti palkinnon on voittanut muun muassa Katherine Paterson, vuonna 1978 kirjallaan "Bridge to Terabithia" (suom. "Silta salaiseen maahan") ja vuonna 1981 sisarusten välisestä kilpailusta kertovalla kirjallaan "Jacob I Have Loved" (suom. "Miksi aina Caroline?"). Muita Newbery-mitalin kahdesti saaneita kirjailijoita ovat Kate DiCamillo (2004 ja 2014), E. L. Konigsburg (1968 ja 1997), Joseph Krumgold (1954 ja 1960), Lois Lowry (1990 ja 1994) sekä Elizabeth George Speare (1959 ja 1962). Asko Sarkola
Palkintoja Timo Mikkilä
Hänet palkittiin vuonna 1953 Pro Finlandia -mitalilla. Geórgios Papanikoláou
Vuonna 1978 Yhdysvaltain postilaitos julkaisi 13 sentin postimerkin Papanikoláoun kunniaksi. Theó Angelópoulos
Vuonna 1991 valmistui "To metéoro víma tou pelargoú". Vuonna 1995 valmistunut "Odysseuksen katse" ("To vlémma tou Odysseá") sai Cannesin Grand Prix’n. Hänen seuraava ohjauksensa "Ikuisuus ja päivä" ("Mía aioniótika kai mía méra") palkittiin Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnolla, Kultaisella palmulla. Angelópoulos kuului uransa aikana tuomariston jäseniin Berliinin elokuvajuhlilla 1978 ja Cannesissa 1987. Nikólaos Mántzaros
Nikólaos Chalikiópoulos Mántzaros (, , 26. lokakuuta 1795 Korfu – 12. huhtikuuta 1872) oli italialais-kreikkalainen säveltäjä, joka edusti niin kutsuttua joonialaista koulukuntaa. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Kreikan ja Kyproksen kansallislauluna toimivan Dionýsios Solomóksen runon ”Ýmnos eis tin Eleftherían” (”Hymni vapaudelle”) säveltäjänä. Andréas Papandréou
Papandréou palasi Kreikkaan juntan kaaduttua 1974. Hän perusti uuden radikaalin puolueen, Panhelleenisen sosialistiliikkeen (Πανελλήνιο Σοσιαλιστικό Κίνημα, ΠΑΣΟΚ, PASOK). Suurin osa entisistä PAK:in kannattajista ja monet diktatuurin vastaiset ryhmät liittyivät siihen. Vuoden 1974 vaaleissa PASOK keräsi 13,5 % äänistä, mutta 1977 jo 25 % ja Papandréouta tuli oppositiojohtaja. Vuoden 1981 vaaleissa PASOK sai murskavoiton ja Papandréousta tuli Kreikan ensimmäinen sosialistipääministeri.
Valtaanpääsynsä jälkeen hän toimi huomattavasti puheitaan maltillisemmin; Kreikka ei eronnut Natosta, eikä Yhdysvaltain joukkoja määrätty maasta. Kreikan jäsenyys Euroopan yhteisössä jatkui. Sisäpolitiikassa lähdettiin laajoihin, mutta kalliisiin uudistuksiin, kuten yleisen terveydenhuollon perustaminen ja laaja sosiaaliturva. Avioliittoa ja uskontoa koskevia lakeja uudistettiin vapaammiksi ja joitain valtion toimia keskitettiin. Óscar Arias
Arias johti Guatemalassa käytyjä Esquipulasin rauhanneuvotteluja niiden toisessa vaiheessa vuosina 1986–1987. Niiden päätteeksi Nicaraguan, El Salvadorin, Hondurasin ja Guatemalan presidentit allekirjoittivat rauhansopimuksen, minkä ansiosta Arias sai Nobelin rauhanpalkinnon. Sisällissotien loppumiseen vaikutti Ariaksen ponnistelujen ohella Neuvostoliiton romahdus ja tuen loppuminen vasemmistoryhmiltä. Päikki Priha
Vuonna 2004 Priha sai kirkon kulttuuripalkinnon. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin kirkkotaiteen Engel-palkinto ja 2015 Mikael Agricolan risti. Geórgios Papanikoláou
Papanikoláou muutti vuonna 1961 Miamiin, Floridaan perustamaan nimeään kantavaa syöpätutkimusinstituuttia Miamin yliopiston yhteyteen, mutta ehti kuolla ennen sen avaamista 19. helmikuuta 1962. Geórgios Papandréou
Vuonna 1961 Papandréou perusti Keskustaliiton, johon yhdistyi joukko liberaaleja ja keskustalaisia ryhmittymiä. Liitto voitti parlamenttivaalit helmikuussa 1964, ja Papandréousta tuli pääministeri. Theó Angelópoulos
Theódoros ”Thódoros” ”Theó” Angelópoulos (; 27. huhtikuuta 1935 – 24. tammikuuta 2012) oli kreikkalainen elokuvaohjaaja. Hänet palkittiin uransa aikana Cannesin Kultaisella palmulla. Olavi Paavolainen
Vuonna 1960 Paavolainen sai Eino Leinon palkinnon ja Otava ryhtyi julkaisemaan Paavolaisen valittuja teoksia. Tuohon aikaan hän sai myös viestin korkealta taholta: ”Pane tuulta puseroon ja lopeta kirjallinen hiljaisuutesi. Veljellisin terveisin Urho Kekkonen.” Vuonna 1962 Paavolainen sai Pro Finlandia -mitalin. Saamistaan palkinnoista ja huomiosta Paavolainen totesi ”Kaikki tuli kovin myöhään, liian myöhään.” Manólis Glézos
Sodan jälkeen Glézos työskenteli Kreikan kommunistisen puolueen äänenkannattajan "Rizospastiksen" toimittajana, ja hänet nimitettiin 1947 päätoimittajaksi, mutta sisällissodan aikana viranomaiset lakkauttivat lehden. Glézos pidätettiin elokuussa 1948, ja hän sai kuolemantuomion. Sitä ei kuitenkaan kansainvälisen vastustuksen vuoksi pantu täytäntöön vaan muutettiin vuonna 1950 elinkautiseksi vankeudeksi. Seuraavana vuonna hänet valittiin vankeudesta huolimatta parlamenttiin EDA-puolueen jäsenenä. Glézos vapautettiin vuonna 1954 ja vangittiin uudelleen neljän vuoden kuluttua. Tällä kertaa häntä syytettiin vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi, mikä oli tuohon aikaan yleinen vasemmistolaisiin kohdistettu syyte. Glézoksen koti- ja ulkomaisten tukijoiden painostuksen vuoksi hänet vapautettiin vuonna 1962. Vuotta aikaisemmin Glézos oli jälleen vankilatuomion aikana valittu maan parlamenttiin. Seuraavan kerran hänet vangittiin huhtikuussa 1967 tapahtuneen sotilasvallankaappauksen yhteydessä neljän vuoden ajaksi. Yhteensä Glézos oli vuosien 1948 ja 1971 välillä vankeudessa tai karkotettuna lähes 16 vuotta, joista hän vietti vankilassa noin 12 vuotta. Geórgios Andréas Papandréou
Vuonna 2009 budjettialijäämä nousi 15,7 prosenttiin, vuonna 2010 se oli 10,6 % ja väheni hitaasti.
Huhtikuussa 2010 maan sai 80 miljardia euroa lainaa EU-mailta. Ehtona olivat tiukat talousleikkaukset, jotka johtivat lakkoihin ja laajoihin protesteihin Ateenan Sýntagma-aukiolla. Papandréou ilmoitti 31. lokakuuta yllättäen kansanäänestyksestä, jossa päätettäisiin tulevasta pelastuspaketista. Pian tämän jälkeen Papandréoun hallitus ajautui umpikujaan ja hän ilmoitti erostaan 9. marraskuuta. Seuraavaksi pääministeriksi valittiin Loukás Papadímos. Kreikan historia
Vuoden 2009 loppupuolella Kreikan talous luisui vakavaan velkakriisiin. Lokakuun 2009 ennenaikaisten vaalien jälkeen pääministeriksi tuli PASOK:in Geórgios Papandréou. Vuodesta 2010 lähtien euroalueen valtiot ja IMF ovat myöntäneet Kreikalle uutta lainaa useina tukipaketteina velkakriisin hoitamiseksi. Lainojen vastineeksi Kreikan on ollut pakko myöntyä laajoihin säästöihin ja talouden uudistuksiin. Papandréou erosi marraskuussa 2011 maan ajauduttua velkakriisissään umpikujaan ja muodostettiin Loukás Papadímoksen johtama kokoomushallitus. Vuonna 2012 valta siirtyi Antónis Samarásin hallitukselle. Vuonna 2015 vaalit voitti vasemmistolainen Syriza, mistä lähtien maata on johtanut Aléxis Tsíprasin johtama hallitus. Geórgios Papadópoulos
Geórgios Papadópoulos (, 5. toukokuuta 1919 – 27. kesäkuuta 1999) oli Kreikan sotilasvallankaappauksen johtaja vuonna 1967 ja kaappausta seuranneen Kreikan sotilasjuntan johdossa vuosina 1967–1974. Andréas Papandréou
Tärkeimpänä Papandréou pyrki kirjoittamaan uudelleen modernin Kreikan historian ja uudistamaan sen valtarakenteita. Kreikan sisällissodasta sai nyt puhua ja siitä kerrottiin koulukirjoissa. Entiset kommunistisissit saivat eläkkeen ja heidän johtajansa Márkos Vafeiádis valittiin Kreikan parlamenttiin. Vilis Lācis
Lācis sai Latvian SNT:n kansankirjailijan arvonimen vuonna 1947. Hänet on palkittu seitsemällä Leninin kunniamerkillä sekä Isänmaallisen sodan kunniamerkillä. Romaanit ”Myrsky” ja ”Uudelle rannalle” saivat Stalin-palkinnon vuosina 1949 ja 1952. Real Zaragoza
1960-luku oli Zaragozan kulta-aikaa. Kaudella 1961–1962 perulainen Seminario voitti 25 maalillaan Pichichi-palkinnon seuran historian ainoana pelaajana. Seminarion lähdettyä esiin nousi lempinimellä "los Magníficos" tunnettu joukkue, johon kuuluivat muun muassa hyökkäysviisikko Canario, Lapetra, Marcelino, Santos ja Villa sekä Santamaría ja Reija. Nimen inspiraationa toimi John Sturgesin elokuva "7 rohkeata miestä". Joukkue ylsi vuosina 1963–1966 neljästi peräkkäin Espanjan cupin loppuotteluun, jonka se voitti vuosina 1964 ja 1966. Vuonna 1964 joukkue voitti myös Messucupin. Lisäksi joukkue ylsi Cup-voittajien cupin välieriin vuonna 1965 ja toistamiseen Messucupin loppuotteluun vuonna 1966. Zaragozan pelaajista erityisesti Marcelino kunnostautui myös Espanjan maajoukkueessa tekemällä voittomaalin vuoden 1964 EM-kilpailuiden loppuottelussa. Mestarijoukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen myös Lapetra ja Reija. Antiikin Kreikan kirjallisuus
Apollonios Rhodios syntyi noin vuonna 295 eaa. Hänet muistetaan parhaiten eeppisestä teoksestaan "Argonautika", joka kertoo Iasonin ja tämän miehistön seikkailuista heidän etsiessään kultaista taljaa. Teos on paradoksaalinen ja kokeellinen, ja sitä on luonnehdittu anti-eepokseksi, joka kyseenalaistaa oman lajityyppinsä. Apollonios opiskeli Kallimakhoksen oppilaana, mutta he riitautuivat myöhemmin. Hän toimi myös Aleksandrian kirjaston hoitajana noin 13 vuotta. "Argonautikan" lisäksi hän kirjoitti kaupunkien perustamista käsitelleitä runoja sekä epigrammeja. Vergilius omaksui paljon vaikutteita "Argonautikasta" kirjoittaessaan teostaan "Aeneis". Leon Kruczkowski
Kruczkowski palkittiin Puolan kansantasavallan rakentajain kunniamitalilla vuonna 1950 ja Leninin kansainvälisellä rauhanpalkinnolla vuonna 1953. Luis Buñuel
" Los olvidadosin" rinnalla Buñuelin Meksikon-kauden parhaimpia elokuvia ovat yhteiskunnallisesti kantaa ottavat "Nazarin" (1959), "Viridiana" (1961), joka palkittiin Cannesin Kultaisella palmulla, ja "Tuhon enkeli" (1962). "Viridianan" Buñuel teki Espanjassa, kun Francon hallinto ajatteli käyttävänsä maailmanlaajuisesti tunnettua espanjalaisohjaajaa kulttuuripolitiikkansa ajamiseen. Vaikka elokuva palkittiin Cannesissa, se lopulta kiellettiin Espanjassa Vatikaanin hermostuttua sen aggressiivisen rienaavaan sisältöön. "Viridiana" esitettiin Espanjassa ensimmäisen kerran vasta vuonna 1977. Geórgios Andréas Papandréou
Geórgios Andréas Papandréou (, s. 16. kesäkuuta 1952, Saint Paul, Minnesota, Yhdysvallat) on entinen Kreikan pääministeri ja PASOK-puolueen johtaja helmikuusta 2004. Hän oli Kreikan ulkoministeri 1999–2004 ja vuodesta 2006 Sosialistisen internationaalin presidentti. Göran Hongell
1950-luvulla Hongellin työkyky alkoi vähitellen heiketä, ja vuonna 1954 hän menetti taiteellisen johtajan paikkansa Tapio Wirkkalalle. Hongellille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1955. Väinö Voipio -palkinto
Kari Cantell palkittiin vuonna 1997 kirjasta "Tiedemiehen mietteitä uskosta". Vuoden 1995 palkinnon sai Prometheus-leirin tuki ry:n puheenjohtaja Eino Huotari. Arto Javanainen -palkinto
Arto Javanainen -palkinto on jääkiekon nuorten SM-liigassa vuosittain jaettava palkinto. Palkinto annetaan liigan runkosarjan parhaalle maalintekijälle. Palkinto jaettiin nykyisellä nimellään ensimmäisen kerran vuonna 2011, jolloin sen sai Hämeenlinnan Pallokerhon Teemu Rautiainen. Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010. Ennen tätä palkinnolla ei ollut varsinaista nimeä.