Miksi hammastahnaan lisätään usein fluoridia?
Fluoridi
Fluoridia sisältäviä yhdisteitä lisätään hammastahnaan Suomessa mm. natriumfluoridia 0,32 % ja muihin suunhoitotuotteisiin (mm. fluoritabletit ja hammashuuhteet), sillä sen on tutkittu vahvistavan hammaskiillettä. Natriumfluoridi ja natriummonofluorofosfaatti ovat yleisimpiä hammashoitotuotteisiin lisättäviä fluorideja. Fluoksetiinia, joka on fluoridi, käytetään myös masennuslääkkeenä, joka on tullut tunnetuksi amerikkalaisella valmistenimellä Prozac. Hammastahna
Hammastahna on hampaiden harjaamisen yhteydessä käytettävä puhdistusaine. Hammastahnaa käytetään yleensä levittämällä tahnaa hammasharjaan. Hammastahnoihin lisätään fluoria, koska fluori vahvistaa paikallisesti mineraalien saostumista hammaskiilteeseen ja vähentää reikiintymistä oleellisesti. Puhdas hammaspinta ei reikiinny; siksi hampaat tulisi pestä päivittäin ainakin kahdesti fluoripitoista hammastahnaa käyttäen. Fluori
Fluori on ihmiselle pieninä määrinä hyödyllistä. Fluori kertyy luihin ja hampaisiin. Se vahvistaa luita muuttamalla kalsiumfosfaatin fluoriapatiitiksi. Fluoridi tekee hammaskiilteen suojaavammaksi. Hammastahnaan lisätäänkin usein fluoridia. Ihminen saa fluoria muun muassa kananmunista, kanasta, sianlihasta, maitotuotteista ja teestä. Talousvesi
Fluoridi on tärkeä hivenaine ihmiselle. Fluoridi estää hampaiden reikiintymistä. Fluoridia esiintyy luonnostaan maaperässä, josta fluoridia liukenee pohjaveteen. Kaakkois-Suomen rapakivialueilla Kymenlaaksossa fluoridia on runsaasti, minkä seurauksena myös pohjavedessä voi olla korkeita fluoridipitoisuuksia. Liiallinen fluoridin saanti aiheuttaa kiillevaurioita hampaisiin ja lisää luunmurtumien riskiä. Tarvittaessa fluoridia poistetaan pohjavedestä vesilaitoksella. Yksityiskaivon omistaja voi myös hankkia puhdistuslaitteen. Fluori
Fluoria käytetään fluoridina paljon muun muassa hammastahnoissa. Osa valtioista ja ulkomaiden kaupungeista lisää juomaveteen fluoridia, koska se parantaa hampaiden hyvinvointia. Natriumfluoridia voidaan käyttää hyönteismyrkkynä, jolloin fluoripitoisuus on huomattavasti korkeampi kuin ihmiskäyttöön tarkoitetuissa fluoritableteissa, joissa natriumfluoridi-pitoisuus on Suomessa yleensä 0,1%. Hivenaine
Fluoria on maaperässä kemiallisina yhdisteinä noin 300 grammaa tonnissa. Fluoria esiintyy elollisessa luonnossa hampaissa ja luustossa. Ihmisessä fluoria on 2,6–6,5 milligrammaa. Fluorin lähteitä ovat merenelävät, kasvikset, mansikka, viinimarjat, jyvät, tee, kahvi ja vesi (vaikka Suomessa fluoria poistetaan vedestä, ei enää lisätä). Fluoria tarvitaan luun ja hampaiden muodostukseen sekä vahvistamaan hammaskiilteen kiderakennetta hammaskariesta vastaan. Puutos voi aiheuttaa hammaskariesta ja mahdollisesti osteoporoosia. Yliannostuksesta voi seurata fluoroosia, luun liikakasvua selkärangan alueella, jäsenten jäykkyyttä ja sydänhaittoja.
Kaliumfluoridi
Yhdistettä käytetään fluorin lähteenä muun muassa hammastahnoissa. Kaliumfluoridia käytetään runsaasti myös orgaanisissa synteeseissä. Sen sisältämä fluoridi-.ioni on hyvin nukleofiilinen ja reagoi muiden alkyylihalogenidien kanssa nukleofiilisella substituutiolla muodostaen alkyylifluorideja. Näin valmistetaan esimerkiksi natriumfluoriasetaattia natriumklooriasetaatista. Reaktioita parantavat aproottisten liuottimien ja kruunueetterien käyttö. Kaliumfluoridia voidaan käyttää myös emäksisenä kokatalyyttinä polyuretaanivaahtojen valmistuksessa, Michael-additioissa ja Knoevenagel-kondensaatioissa. Muita käyttökohteita ovat zirkoniumin ja tantaalin metallurgia. Natriumlauryylisulfaatti
Natriumlauryylisulfaatti heikentää makuaistia makean perusmaun osalta. Tämän vuoksi esimerkiksi appelsiinimehu maistuu erilaiselta natriumlauryylisulfaattia sisältävän hammastahnan käytön jälkeen. Suuhygienia
Suuhygienian tarkoituksena on minimoida suun sairauksia aiheuttavat mikrobit, mikä saavutetaan poistamalla hampaiden pinnalle kertynyt haitallisia bakteereja sisältävä plakki. Kun plakin määrä hampaiden pinnoilla lisääntyy, karieksen riski kasvaa, kun plakin bakteerit hyödyntävät hampaiden pinnoille jääneitä ruoan hiilihydraatteja ja ulostavat hammaskiillettä syövyttäviä happoja. Hampaiden pinnalle kertynyt poistamaton plakki kovettuu vähitellen hammaskiveksi, joka toimii haitallisten bakteerien suojana, lisäten karieksen riskiä. Hammaskivi aiheuttaa hengityksen pahanhajuisuutta. Suuhygienialla ehkäistään ientulehdusta, joka esiintyy veren vuotamisena ikenistä ja joka on vielä ehkäistävissä suuhygienialla. Sen vakavampi muoto tukikudostulehdus eli parodontiitti, jossa hammasta ympäröivä ien alkaa asteittain tuhoutua ja hampaan kiinnityssäikeet sekä luu alkavat hävitä, jolloin ientaskut syvenevät, hammasvälit laajenevat, hampaat saattavat heilua tai hampaita joudutaan jopa poistamaan menetetyn kiinnityksen vuoksi. Parodontiitin kudostuho ei koskaan palaa ennalleen. Fosfori
Fosfaatit ovat tärkeitä lannoitteita. Fosforiyhdisteitä käytetään myös räjähteissä, kasvinsuojeluaineissa, hammastahnassa ja pesuaineissa. Hivenaine
Tavallinen suomalainen ruoka sisältää riittävästi useampia hivenaineita. Rautaa on kuitenkin monissa ravintoaineissa niukasti, joten sen puute on yleistä. Kansainvälisen vertailun mukaan suomalaisessa ruuassa on ollut verraten vähän seleeniä, kromia ja mangaania. Seleeniä lisätään nykyisin eläinten rehuihin sekä lannoitteisiin, joista sitä siirtyy ruokaan. Aikaisemmin esiintynyt jodinpuute on jokseenkin hävinnyt. Jodidia on lisätty ruokasuolaan sekä eläinten rehuihin, josta sitä siirtyy esimerkiksi lehmänmaitoon. Fluoria on useiden paikkakuntien vesissä vähemmän kuin hampaiden kunnon kannalta olisi suotavaa. Fluoriboorihappo
Fluoriboorihapon ja boorihapon seosta käytetään pinnoitettaessa metalleja tinan ja lyijyn seoksella. Hapot parantavat pinnoitekylvyn sähkönjohtavuutta ja estävät lyijy-ionien lähteenä toimivaa lyijytetrafluoroboraattia hajoamasta lyijyfluoridiksi Natriumfluoridi
Natriumfluoridi vahvistaa hammaskiillettä ja se on Anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa ("ATC") luokiteltu hammasmätää ehkäisevien lääkeaineiden ("A01AA") ryhmässä koodille A01AA01 sekä ryhmässä muut kivennäisaineet ("A12C") koodille A12CD01. Fluori
Lääketeollisuus hyödyntää fluorattuja hiiliyhdisteitä. Ne ovat tavallisesti stabiilimpeja kuin fluoraamattomat yhdisteet, jotka saattavat hajota ennen kuin lääke on vaikuttanut halutusti. Ongelmaksi on muodostunut, että jotkin yhdisteet ovat liian pysyviä ja ne kertyvät ympäristössä. Fluorin isotooppia F käytetään lääketieteellisessä kuvantamisessa. Nenähuuhtelu
Huuhtelussa käytettyyn puhtaaseen ja kädenlämpöiseen vesijohtoveteen sekoitetaan 0,9–3 prosenttia tavallista ruokasuolaa (natriumkloridia NaCl), esimerkiksi hienokiteistä merisuolaa. Jos huuhteluvesi ei ole kehonlämpöistä, toimenpide tuntuu epämiellyttävältä. Erikoissuolat kuten Pansuola, Seltin, mineraalisuola yms. eivät sovellu nenähuuhteluun. Jodia sisältävä suola ei myöskään sovellu nenähuuhteluun. Liuos syntyy, kun puoleen litraan vettä lisätään 1–2 teelusikallista merisuolaa. Lisäksi voidaan myös lisätä puoli teelusikallista ruokasoodaa, koska isotoninen liuos ärsyttää vähiten limakalvoja. Parafiini
Parafiinia käytetään etupäässä kynttilöissä steariinia halvempana vaihtoehtona, mutta myös kankaiden ja muiden huokoisten aineiden kyllästämiseen, sekä kiillotusvahojen ja voiteluaineiden valmistamiseen. Parafiinia käytetään myös fysikaalisissa hoidoissa ja naamioväreissä. Tietyntyyppisten suksien pohjaan laitetaan usein parafiinia luistavuuden lisäämiseksi. Hammaspaikka
Hammaspaikka on ainetta, joka asennetaan hampaaseen vaurioituneen, irronneen, tai poistetun osan paikalle. Tavallisesti paikattava vaurio on karieksen aiheuttama reikä, mutta hammaspaikka voidaan tarvita myös kuluneen, kiillevaurioisen tai lohjenneen hampaan hoitoon. Väliaikaista paikkaa käytetään juurihoidon ollessa kesken sekä silloin kun käytettävissä oleva aika ei riitä pysyvän paikan tekemiseen. "Hätäpaikka" on ilman lääkärin apua esimerkiksi lohjenneeseen hampaaseen laitettava kovettuva tahna, joka suojaa vauriota siihen saakka kunnes potilas pääsee hammashoitoon. Coca-Cola
Coca-Colan hampaita kellastuttava vaikutus on tieteellisesti todistettu ilmiö, joka johtuu hammaskiillettä tuhoavasta fosforihaposta. Sama pätee kuitenkin myös muihin virvoitusjuomiin. Coca-Colan pH-arvo on 2,56, eli hyvin hapan. Fluoriboorihappo
Fluoriboorihappoa voidaan käyttää myös katalyyttinä. Fluoriboorihappoa voidaan käyttää valmistettaessa fluorattuja aromaattisia yhdisteitä niin kutsutulla Schiemann-reaktiolla. Fluoriboorihappo muodostaa diatsoniumsuolan kanssa niukkaliukoisen diatsoniumfluoroboraattisuolan, joka kuumennettaessa hajoaa muodostaen fluoratun aromaattisen yhdisteen eli aryylifluoridin. Formaliini
Formaliiniksi ( tai "formol") kutsutaan formaldehydin vesiliuosta, jossa formaldehydiä on 37–55 %. Vedessä formaldehydi esiintyy formaldehydihydraattina HC(OH). Liuokseen on usein lisätty metanolia polymeraatioinhibiittoriksi 5–15 %. Formaliinia käytetään yleisesti desinfiointiin sen bakteereja tappavan vaikutuksen vuoksi. Kalsiumfluoridi
Luonnossa esiintyvän kalsiumfluoridin yksi tärkeimmistä käyttötarkoituksista on vetyfluoridin valmistaminen. Kalsiumfluoridin annetaan reagoida rikkihapon kanssa, jolloin kaasumainen vetyfluoridi vapautuu:
Kalsiumfluoridia käytetään myös optisissa laitteissa erityisesti prismoissa ja linsseissä sen kovuuden ja valontaitto-ominaisuuksien vuoksi. Muita kalsiumfluoridin käyttökohteita ovat dehydrauksen katalyyttina toimiminen ja veden fluoraus. Terästeollisuudessa kalsiumfluoridia eli fluspaattia lisätään kuonan sekaan parantamaan sen juoksevuutta. Fosforitrikloridi
Fosforitrikloridia käytetään pääasiassa orgaanisessa kemiassa yhdisteiden synteesiin. Siitä valmistetaan muun muassa glyfosaatin synteesissa tarvittavaa fosfonihappoa, happoklorideja, fosforihapokkeen estereitä, fosforyylikloridia, fosforipentakloridia, tiofosforyylikloridia ja monia muita fosforiyhdisteitä, joita käytetään muun muassa hyönteismyrkkyinä, palamista estävinä aineina ja muovien pehmentiminä. Huulirasva
Huulirasva on kosmeettinen valmiste, jonka tarkoitus on kosteuttaa huulien ihoa. Tällä voidaan välttää huulien haavoittumista ja kuivumista. Erilaisia huulirasvoja valmistetaan muun muassa mehiläisvahasta ja vaseliinista. Usein huulirasvat sisältävät myös lisäaineita tietyn värin tai tuoksun aikaansaamiseksi. Lisäksi huulirasvaan saatetaan lisätä vitamiineja ja auringolta suojaavia aineita. Huulirasvoja käytetään talvella estämään huulten nuolemisesta ja pakkasesta aiheutuvia rohtumia sekä pahimmassa tapauksessa haavautumia. Kesällä huulirasvoja käytetään torjumaan auringon UV-säteilystä johtuvaa palamista, joka voi aiheuttaa huuliin kivuliaita rakkoja. Fluoridi
27 epidemiologisen tutkimuksen (lähinnä Kiinasta) meta-analyysi Harvardissa (2012) totesi, että korkeat fluoriditasot lapsuudessa olivat yhteydessä alhaisempaan älykkyyteen. Tutkijat huomauttivat, että tämä ei kerro veden fluoraamisen vaikutuksista, koska vaikutus älykkyyteen todettiin paljon korkeammilla fluoridipitoisuuksilla. Tutkijat pitivät kuitenkin lisätutkimusta tarpeellisena. Tätä meta-analyysiä on arvosteltu yhteistekijöiden ohittamisesta. Esimerkiksi joissain tutkijoissa korkeampi fluoridipitoisuus johtui altistumisesta fluoripitoisen hiilen polton päästöille ja vertailuryhmän alueella poltettiin hiilen sijaan puuta. Tuoreempi, yksilöitä 38 vuotta seurannut tutkimus (2014) totesi, että fluorialtistuksen ja älykkyysosamäärän välillä ei ole yhteyttä. Deferoksamiini
Deferoksamiini (myös "desferrioksamiini B", "desferoksamiini B", DFO-B, DFOA, DFB) on bakteerin tuottama rautaa sitova orgaaninen yhdiste. Sitä tuottaa actinobacteria "Streptomyces pilosus". Sitä käytetään lääketieteessä kelatoivana yhdisteenä poistamaan ylimääräistä rautaa elimistöstä, kuten esimerkiksi hemokromatoosin ja hemosideroosin hoidossa. Deferoksamiini ottaa rautaa ferritiinistä ja hemosideriinistä, mutta ei sytokromientsyymeistä, hemoglobiinista eikä transferriinista. Sitä käytetään akuutin rautamyrkytyksen hoidossa, varsinkin lapsilla. Sitomalla itseensä ylimääräistä rautaa, joka poistuu elimistöstä virtsan mukana, se suojaa elimiä kuten maksaa ja munuaisia. Deferoksamiinin anto akuuttiin myrkytykseen voi värjätä virtsan pinkin punertavaksi. Deferoksamiini imeytyy huonosti, ainoastaan n. 15-prosenttisesti suun kautta annettuna, joten parenteraalinen antotapa on suositeltavin. Salaliittoteoria
Verkkokeskusteluissa ja näennäistieteeseen kalleellaan olevissa terveysblogeissa tulee säännöllisesti vastaan salaliittoteoria, jonka mukaan fluoria lisätään hammastahnaan "ihmisten myrkyttämiseksi" tai jotta "teollisuus pääsee eroon myrkyllisestä jätteestä". Kemiallinen kaasufaasipinnoitus
Kemiallisessa kaasufaasipinnoituksessa käytettyjä yhdisteitä ovat fluoridit, kloridit, bromidit, jodidit, organometalliset aineet, hiilivedyt, fosforitrifluoridit ja ammoniumkompleksit. Pinnoitettavia aineita puolestaan ovat eri metallit ja metalliseokset, metalliyhdisteet, boori, pii, hiili, boridit, silisidit, karbidit, oksidit ja sulfidit. Useat kaasufaasipinnoituksessa käytettävät prekursori- ja päästökaasut ovat myrkyllisiä tai hyvin korrodoivia, joten menetelmää käytettäessä on huomioitava aineiden ja päästöjen turvallinen käsittely ja hävittäminen. Nukleofiilinen aromaattinen substituutio
Reaktio tapahtuu aromaattisista halogenideista nopeimmin fluorideille, koska fluori on halogeeneista elektronegatiivisin, mikä nopeuttaa additiovaihetta mekanismissa. Fluorisitruunahappo
Fluorisitruunahappo on sitruunahaposta johdettu fluorattu karboksyylihappo. Siinä yksi vety on korvattu fluoriatomilla. Se on erittäin myrkyllinen fluorietikkahapon metaboliitti. Fluorisitruunahappo estää akonitaasin toiminnan, minkä vuoksi elimistön sitruunahappopitoisuus kasvaa ja sitruunahappokierto estyy. Myrkytyksen oireita ovat yskä, pahoinvointi, vatsakivut ja kouristukset. . Fosforihappo
Elintarviketason fosfori­hapon E-koodi on E338. Sitä käytetään happamuudensäätöaineena elin­tarvikkeissa ja juomissa, erityisesti colajuomissa. Se antaa kirpeän tai happaman maun. Useita fosfori­hapon suoloja kuten monokalsiumfosfaattia käytetään taikinan hapattamiseen. Hydroksimetyylifurfuraali
Hydroksimetyylifurfuraalia muodostuu moniin elintarvikkeisiin lämpökäsittelyn yhteydessä tapahtuvan Maillard-reaktion vuoksi ja se on yksi monille kuumennetuille elintarvikkeille tyypillisen ruskean värin aiheuttavista yhdisteistä. Luonnollisestikin sitä esiintyy pieniä määriä hunajassa ja sen määrä kasvaa lämpökäsittelyn seurauksena ja pitkän säilytyksen aikana. Hydroksimetyylifurfuraali saattaa olla karsinogeeninen yhdiste, minkä vuoksi sen pitoisuutta elintarvikkeissa seurataan. Yhdisteen pitoisuutta voidaan käyttää indikaattorina tuotteen tuoreudesta ja korkeasta laadusta. Esimerkiksi hunajassa suurin EU-direktiivin sallima hydroksimetyylifurfuraalin pitoisuus on 40 mg/kg, ja jotta hunaja saa laatumerkinnän saa yhdisteen pitoisuus olla korkeintaan 15 mg/kg.. Kaarihitsaus
Plasmahitsauksessa käytetään yleensä lisäainetta, joka tuodaan hitsisulaan lankana. Lisäaineen tarve määräytyy lähinnä railosovituksen tarkkuuden mukaan. Jauheplasmahitsauksessa lisäaine tuodaan pieninä partikkeleina jauheena suojakaasun mukana hitsisulaan. Lisäaineen tehtävänä on lähinnä kompensoida sovitusepätarkkuuksien tarvitsema hitsiainemäärä. Foolihappo
Foolihapon saantisuositus Yhdysvalloissa ja Kanadassa on 400 µg päivässä, ja näissä maissa foolihappoa on lisätty jauhoihin vuodesta 1996. Sinä aikana on hermostoputken sulkeutumishäiriöihin liittyvien sikiövaurioiden (spina bifida ja anenkefalia) määrä vähentynyt merkittävästi. Foolihappoa on alettu lisätä jauhoihin myös Chilessä ja leipään Unkarissa, joka on EU:ssa ainoa maa, jossa foolihappoa lisätään elintarvikkeisiin. Fluoripiihappo
Fluoripiihappo eli heksafluoripiihappo (HSiF) on kaksiarvoinen vahva happo, joka tunnetaan vain vesiliuoksinaan ja hydraatteinaan. Yhdistettä käytetään muun muassa alumiinin tuotannossa ja veden fluoraukseen. Hampaiden valkaisu
Hampaiden valkaisu tarkoittaa hampaiden värin vaalentamista kemiallisin tai mekaanisin keinoin tai käyttäen värjäytymiä hajoittavia entsyymejä. Syitä hampaiden tummuuteen ja värjäytymiseen ovat perintötekijät ja ikääntyminen sekä hampaita värjäävät aineet kuten tupakka, kahvi, tee, jotkin virvoitusjuomat tai liiallinen fluori. Valkaisumenetelmiä ovat valkaiseva hammastahna, valkaisugeeli, valkaisuliuskat ja valkaisukynät. Kalsiumfluoridi
Kalsiumfluoridi (CaF) on kalsiumkationien (Ca) ja fluoridianionien (F) muodostama ioniyhdiste. Luonnossa kalsiumfluoridia esiintyy fluoriitti-kivilajina. Kalsiumfluoridi on tärkein fluorin yhdiste, ja sitä käytetään raaka-aineena muiden fluoriyhdisteiden valmistuksessa. Yhdiste on hyvin pysyvä eikä reagoi kovin helposti muiden aineiden kanssa. Fluori
Joissakin maissa juomavettä fluorataan hampaiden suojelun takia. Suomessa on kokeiltu juomaveden fluoraamista. Sosiaali- ja terveysministeriön laatuvaatimuksissa veden fluoripitoisuus saa olla korkeintaan 1,5 mg/l. Esimerkiksi Helsingissä puhdistetussa vedessä on fluoridia noin 0,1 mg/l. Tina(II)fluoridi
Tina(II)fluoridia voidaan käyttää hammastahnoissa, koska sen sisältämä fluoridi-ioni muodostaa hampaiden hydroksiapatiitin kanssa suojaavan fluoriapatiittikerroksen. Yhdistettä käytetään myös matalissa lämpötiloissa sulavien lasien valmistukseen, sekä orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa optisesti aktiivisia alkoholeja, katalyyttinä muun muassa Knoevenagel-kondensaatioissa ja aldolikondensaatioissa sekä orgaanisten tinayhdisteiden valmistuksessa. Amalgaami
Hammaspaikoissa sitä käytetään hopea-amalgaamina, joka sisältää tyypillisesti 50 % elohopeaa (Hg), 35 % hopeaa (Ag) sekä pienempiä määriä kuparia (Cu) ja tinaa (Sn). Osittain on siirrytty muovisiin hammaspaikkoihin, jotka ovat valkoisia toisin kuin amalgaamipaikat. Siirtymisen syynä on erityisesti muovipaikkojen esteettisyys ja aiemmin myös pienten metallielohopeamäärien irtoaminen hammaspaikoista. Pepsodent
Tuotemerkin nimi tulee pepsiini-entsyymistä, jota käytettiin ennen fluoria aktiivisena ainesosana hammastahnoissa. Ensimmäinen Pepsodent-hammastahna kehitettiin Yhdysvalloissa jo vuonna 1913, mutta Suomen markkinoille Pepsodent tuli vasta vuonna 1954. Pepsodent toi vuonna 1962 ensimmäisenä Suomessa markkinoille fluoria sisältävän hammastahnan. Nykyään fluori on tuotemerkin kaikkien hammastahnojen perusainesosa.Tuotevalikoima sisältää erilaisille kuluttajille suunnattuja tuotteita, myös lasten tuotteita. Flurotyyli
Flurotyyli indusoi muun muassa ihmisille, rotille ja hamstereille hengitettynä epilepsian kaltaisia kohtauksia. Yhdisteen aiheuttamat kohtaukset ovat kloonisia (kouristuskohtaus) tai toonis-kloonisia (tajuttomuuskouristuskohtaus). Flurotyylin vaikutusmekanismi perustuu natriumkanavien avaamiseen ja GABA-reseptoreihin sitoutumiseen ja vaikutukset ovat samanlaisia esimerkiksi bikukulliinin kanssa. Flurotyyliä on käytetty aiheuttamaan kohtauksia koe-eläimille epilepsiatutkimuksia tehtäessä. Tätä varten tarvitaan erityinen ilmatiivis kammio. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty myös ihmisillä sähköshokkihoidon sijasta, mutta tästä käytöstä on myöhemmin luovuttu. Hammaskaarten ahtaus
Ahtauden ilmaantumisen nykyväestössä arvellaan johtuvan pääasiassa siitä, että sivilisaation myötä ruoan pureskelu on vähentynyt. Tällöin leukaluiden kehitys on jäänyt vajaaksi, mutta hampaiden koko on säilynyt ennallaan . Ranskalaisessa tutkimuksessa saatiin kuitenkin yllättävä tulos, tutkittaessa Etelä-Ranskassa sijaitsevassa Roaix’issa tehdyissä arkeologisissa kaivauksissa löydettyjä kalloja . Tutkimuksen mukaan esihistoriallisella ajalla eläneillä ihmisillä oli enemmän ahtauteen liittyviä purentavirheita kuin nykyväestössä.
Perinnölliset tekijät altistavat selvästi ahtauden kehittymiselle. 
Lisäksi ahtautta aiheuttavat paikalliset tekijät kuten ennenaikaiset maitohampaiden (erityisesti maitoviitosten) menetykset, koska kuutoset siirtyvät hyvin nopeasti eteenpäin vieden kaiken saatavilla olevan tilan. 
Hampaiden vaihduntavaiheeseen liittyy normaalina ilmiönä tilapäinen hampaiden ahtaus, joka johtuu siitä, että maitomolaarit vievät hammaskaarella enemmän tilaa kuin niitä korvaavat pysyvät hampaat. Hampaiden vaihduttua lievä ahtaus korjautuu yleensä itsestään. Fluoribentseeni
Fluoribentseeni eli fenyylifluoridi (CHF) on bentseenin johdannainen, jossa yksi vetyatomeista ja korvautunut fluoriatomilla. Fluori
Fluori kuuluu halogeeneihin. Fluori esiintyy vapaana alkuaineena diatomisena molekyylinä F. Se on voimakas hapetin. Luonnossa fluori ei kuitenkaan koskaan esiinny hapetusluvulla 0, vaan fluoridina. Fluori on reaktiivisin ja elektronegatiivisin kaikista alkuaineista. Se reagoi muun muassa joidenkin jalokaasujen kanssa sopivissa olosuhteissa. Reagoidessaan veden kanssa fluori räjähtää. Alkuaineista kloori, typpi, happi ja jalokaasut ovat melko kestäviä fluoria vastaan. Reaktiivisuuden takia fluori joudutaan säilyttämään erikoisastioissa, jotka on päällystetty fluorohiiliyhdisteellä. Vedyn kanssa se reagoi muodostaen vetyfluoridia, jonka vesiliuosta kutsutaan fluorihapoksi. Natriumlauryylisulfaatti
Natriumlauryylisulfaatti eli SDS (CHNaOS, "sodium dodecyl sulphate", "sodium lauryl sulphate", "SLS") on erittäin yleisesti kosmetiikassa käytetty pinta-aktiivinen aine eli "tensidi". Sitä käytetään erityisen laajalti hammastahnoissa ja shampoissa, samoin siitä etoksyloimalla saatavaa natriumlauryylieetterisulfaattia. Elmex
Tavallinen Elmex-hammastahna ei sisällä useimmissa hammastahnoissa käytettävää, vaahtoutumista lisäävää natriumlauryylisulfaattia eli SLS:ää, jonka 1990-luvulla tutkittiin olevan osasyy kivuliaiden rakkuloiden eli aftojen syntymiseen suussa. Uudet Elmex Sensitive Professional-tahnat sisältävät myös natriumlauryylisulfaattia. Natriumlauryylisulfaatti
Natriumlauryylisulfaatti aiheuttaa esimerkiksi hammastahnoissa tahnan vaahtoutumisen, mikä saattaa ärsyttää joillakin ihmisillä limakalvoja ja aiheuttaa suun limakalvon haavaumia eli "aftoja". Fluorietanoli
Fluorietanoli (CHOF) on etanolin fluorattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty jyrsijämyrkkynä, mutta nykyään sillä ei sen suuresta myrkyllisyydestä johtuen ole juurikaan käyttökohteita. Fluoresenssi
Fluoresenssi-sana tulee fluoriitti-mineraalista, joka koostuu kalsiumista ja fluorista, joka nimenomaan mahdollistaa fluoresenssi-ilmiön. Fytiinihappo
Suurin osa suomalaisten ravinnon kautta saadusta fytiinihaposta tulee täysjyväviljatuotteista kuten täysjyväleivästä. Leivän valmistusmenetelmä vaikuttaa leivän fytiinihappopitoisuuteen ja hapatetussa leivässä, kuten ruisleivässä, fytiinihappoa on vähemmän kuin leivässä, jota ei ole hapatettu. Fytiinihappo on yhdiste, joka kykenee sitomaan metalli-ioneja huonosti liukenevaan muotoon eli kelatoimaan niitä. Fytiinihappo muodostaa kelaatteja muun muassa raudan, sinkin, mangaanin, kalsiumin, kuparin ja magnesiumin ionein kanssa ja saattaa hieman heikentää näiden kivennäisaineiden imeytymistä. Toisaalta fytiinihappo muodostaa kelaatteja myös myrkyllisten metallien kuten koboltin kanssa. Täysjyväviljan korkea kivennäisainepitoisuus valkoiseen viljaan verrattuna kompensoi fytiinihapon kelaatiotaipumusta. Lisäksi suomalaiset saavat fytiinihappoa päivittäin niin vähän, ettei sillä ole juurikaan merkitystä. Ainoastaan märehtijät pystyvät käyttämään fytiinihapon fosforia hyväkseen, koska niillä on suolistossaan fytaasientsyymiä tuottavia bakteereja. Metamfetamiini
Useimmissa valmistustavoissa efedriinimolekyylin hydroksyyliryhmälle tehdään protonaatio eli siihen lisätään vetyioni (H). Yleisin pienissä laboratorioissa käytetty menetelmä tunnetaan Yhdysvalloissa nimellä ”Red, White, and Blue Process” (). Nimi viittaa tarvittaviin aineisiin, jotka ovat punainen fosfori, efedriini (valkoinen) ja jodi (purppurainen), josta tehdään vetyjodidia. Australialaisten rikollisjärjestöjen tiedetään käyttäneen punaisen fosforin korvikkeena fosforihappoa tai hypofosforihappoa. Valmistusmenetelmä on vaarallinen kokemattomille kemisteille, koska siinä syntyy sivutuotteena fosfiinia, joka on hengitettynä äärimmäisen myrkyllistä. Kystinen fibroosi
NPD (transepithelial nasal potential difference): hengitysepiteeli säätelee ionikuljetusta ja muuttaa ilmateiden pintanestettä aktiivisella kuljetuksella. Toimivan CFTR:n poissaolon tuloksena apikaalispinnalla on muutoksia kloridin ja natriumin kuljetuksessa, jolloin muodostuu epänormaali sähköinen potentiaaliero epiteelipintojen yli. Testi tehdään yli 6-vuotiaille. CBAVD-testissä tutkitaan vas deferensien puuttuminen kliinisellä tai ultraäänitutkimuksella. Lisäksi CBAVD-miehillä on alhainen pH (pH<7, normaali pH>8), kohonnut sitruunahappopitoisuus (>2000 mg/100 mL, normaali 400–1500 mg/100 mL), kohonnut happofosfataasin pitoisuus (760–1140 mg/mL, normaali 140–200 mg/mL), alhainen fruktoosipitoisuus (30–80 mg/100mL, normaali 250–720 mg/100 mL), ja ainakin yksi sairautta aiheuttava mutaatio CFTR:ssä. Booraksi
Booraksia käytetään joissakin maissa elintarvikelisäaineena (E285). Suomessa sen käyttö on sallittu vain sammenmädin (aito kaviaari) säilöntäaineena. Yhdysvalloissa booraksin käyttö elintarvikelisäaineena on kielletty kokonaan. Tämän johdosta maassa myyty kaviaari sisältää usein säilyvyyden takaamiseksi enemmän suolaa.
Kiinassa booraksia on löydetty lamian-nuudeleiden lisäaineiden joukosta. Absintti
Käytettyjen yrttien korkea laatu on ensiarvoisen tärkeää saadun absintin laadun kannalta. Esimerkiksi fenkolin eri lajikkeista vain jotkut ovat soveltuvia, vaikkakin maallikon kannalta varsin samanlaisia. Anis ("Pimpinella anisum") tuodaan usein Espanjasta tai Lähi-idästä. Tähtianis ("Illicium verum"), joka antaa vahvemman samentumisen mutta samalla tuo pippurimaista kirpeyttä, on yleensä tuotu Kaukoidästä. Toinen oleellinen laatuun vaikuttava seikka on yrttien kuivatus. Koiruohoa kuivataan erityisissä kuivaushuoneissa tai -vajoissa joitakin kuukausia. Leivonta
Hirvensarvisuola sisältää ammoniumkarbonaattia. Kuumennettaessa siitä vapautuu hiilidioksidia ja ammoniakkia, mikä kohottaa ja kuohkeuttaa leivonnaiset. Hirvensarvisuolaa käytetään nykyään vähän, lähinnä pikkuleipiin ja kekseihin. Kakkutaikinassa ammoniakki ei pääse kokonaan haihtumaan, ja siitä voi tulla sivumakua. Hirvensarvisuola väljähtyy helposti ja sitä on säilytettävä tiiviissä pakkauksessa. Diklofluanidi
Diklofluanidia käytetään fungisidina harmaahometta vastaan muun muassa mansikka- ja viinirypäleviljelmillä. Lisäksi sillä on puunlahoamista estäviä ja vihannespunkkeja estäviä ominaisuuksia. Sitä käytetään jauheena tai rakeina. Sitä voidaan lisätä myös antifouling-aineisiin. Oxygenol
Vuonna 1950 kolmannen polven edustaja, insinööriksi opiskellut Björn Stigzelius alkoi jatkaa isänsä ja isoisänsä työtä. Hän kehitti ensimmäisenä Euroopassa hammastahnalle sopivan tyhjiövalmistuskattilan, joka mullisti valmistusprosessin. 1960-luvulla hän kehitti Suomen ensimmäisen fluoria sisältävän geelihammastahnan, jonka valmistus oli mahdollista vain tyhjiölaitteella. Samaa vakuumitekniikkaa alkoivat vähitellen käyttää muutkin hammastahnavalmistajat. Fluoripiihappo
Fluoripiihappoa muodostuu suuria määriä fosforihapon valmistuksen yhteydessä käsiteltäessä fluoriapatiittia, joka sisältää usein mukanaan myös piidioksidia, väkevällä rikkihapolla. Fluoripiihappoa voidaan valmistaa myös piidioksidin ja fluorivedyn välisellä reaktiolla, mutta usein piidioksidin tilalla käytetään piitetrafluoridia. Yhdisteen suurin tuottajamaa on Yhdysvallat. Furaani
Luonnonmarjojen, kuten ahomansikan ja mesimarjan sisältämät furaanijohdokset (2,5-dimetyyli-4-metoksi-3(2H)-furanoni = 'mesifuraani' ja 2,5-dimetyyli-4-hydroksi-3(2H)-furanoni ='fydroksimesifuraani') aiheuttavat marjoihin karvautta niitä kuumennettaessa, siksi ne eivät käy hillomarjoiksi. Lähisukuisissa vadelmassa ja puutarhamansikassa näitä furaanijohdoksia ei ole. Luultavasti yhdisteiden pilkkoutumistuotteet ovat karvaita. Parodontium
Parodontaalisairaudet ovat plakkibakteereiden aiheuttamia tulehduksia. Hampaisiin kiinnittyvästä plakista on viljelty kaikkiaan yli 500 erilaista bakteeria. Parodontiittibakteereja ovat muun muassa "Actinobacillus actinomycetemcomitans", "Prevotella nigrescens" ja "Porphyromonas gingivalis". Plakkibakteeriston määrä, laatu, ihmisen elintavat ja tottumukset, sekä perinnöllisyys säätelevät taudin kulkua. Bakteerit kasvavat hampaan ja ikenen liitosalueella. Liitosepiteeli pystyy torjumaan kohtuullisen määrän bakteereita, mutta kun bakteereiden määrä kasvaa tietyn kynnysarvon yli alkaa liitosepiteeli pettämään. Liitosepiteelin pettäessä bakteerit pääsevät tunkeutumaan ikenen alle, tilaa kutsutaan ientaskuksi.Ientaskussa plakki kerää mineraaleja syljestä ja tällöin alkaa muodostua hammaskiveä. Hammaskivi taas tarjoaa kiinnitysalustan uusille bakteereille. Apatiitti
Apatiitti on yleinen fosfaattimineraali ja tärkeä fosfaatin lähde. Apatiitti on yleisnimitys hydroksyyli-, fluori- ja klooriapatiiteille. Apatiitti koostuu pääasiassa kalsiumfosfaatista mutta fluoriapatiitti (Ca(PO)F) sisältää kalsiumfluoridia, klooriapatiitti (Ca(PO)Cl) kalsiumkloridia, ja hydroksyyliapatiitti (Ca(PO)(OH)) hydroksideja. Hammasfluoroosi
Fluoroosi ilmenee kiilteen värimuutoksina; kiilteessä voi olla valkoisia raitoja ja/tai pilkkuja. Fluoroosin vaurioittama kiille on normaalia kiillettä hauraampaa. Heksamiini
Heksamiinia valmistetaan joko ammoniakin ja formaldehydin vesiliuosten tai kaasumaisen ammoniakin ja formaldehydin välisellä reaktiolla. Tämän jälkeen heksamiini kiteytetään ja liuotin haihdutetaan. Näin saatu tuote on hyvin puhdasta, puhtausprosentti on tyypillisesti 99% ja sitä voidaan vielä parantaa uudelleenkiteytyksellä. 
Heksamiinin tärkein käyttökohde on toimia formaldehydin lähteenä fenoli-formaldehydihartseissa. Lisäksi siitä valmistetaan vulkanoinninkiihdyttimiä, korroosionestoaineita ja typpihapon kanssa reagoidessaan se muodostaa räjähdysaineena käytettävää heksogeenia. Koska heksamiini hajoaa happamissa olosuhteissa muodostaen ammoniakkia ja formaldehydiä sitä käytetään hoidettaessa virtsatieinfektioita. Vaikutus perustuu siihen, että formaldehydi on antibakteerinen aine. Tämän tarkoitukseen heksamiini käytetään tyypillisesti joko mantelihapon suolana mantelaattina tai hippurihapon suolana hippuraattina. Heksamiinia ei voida käyttää tähän tarkoitukseen potilailla, joilla on munuaisten vajaatoiminta. Lisäksi yhdistettä käytetään elintarvikkeissa säilöntäaineena ja sen E-koodi on E 239. Heksamiinin käyttö on Euroopassa sallittu elintarvikkeissa vain italialaisessa Provolone-juustossa. Yhdisteen päivittäinen enimmäismäärärajoitus eli ADI on 0,15 mg/kg/vrk. Lääkkeenä heksamiinin ATC-koodi on J01XX05. The Coca-Cola Company
Helsingissä toimiva Coca-Cola Finland Oy on Companyn kokonaan omistama tytäryhtiö, joka toimii yhteistyössä Keravalla toimivan Sinebrychoffin kanssa. Coca-Cola Finland on markkinointiyhtiö, joka vastaa juomien kuluttajamarkkinoinnista. Juomien valmistuslisenssin haltijana Sinebrychoff valmistaa, jakelee ja myy juomat. Coca-Cola Finland kuuluu Pohjoismaiden alueeseen, jonka pääkonttori sijaitsee Kööpenhaminassa.Intiassa Coca-Colaa vastaan on boikotoitu muutamia kertoja vastalauseena yhtiön huonon hygienian ja ympäristövaikutusten takia. Coca-Colan hampaita kellastuttava vaikutus on tieteellisesti todistettu ilmiö, joka johtuu hammaskiillettä tuhoavasta fosforihaposta. Sama pätee kuitenkin myös muihin virvoitusjuomiin. Coca-Colan pH-arvo on 2,56 eli hyvin hapan. Jakohihna
Hammashihnan materiaali on kumia, jota on vahvistettu esimerkiksi kevlar- tai lasikuitukuiduilla. Hammashihna tarvitsee akseleille hammaspyörät, jotta akseleiden tahti säilyy. Hammashihna kiristetään tarvittavaan kireyteen hihnan hampaattomalla puolella vaikuttavan rullan avulla. Hammashihnojen ja hihnapyörien valmistus vaatii erikoismenetelmiä. Kun akselien tahdistusta ei tarvita, on edullisempaa käyttää tehonsiirrossa latta- tai kiilahihnaa. Fluoridi
Suomessa on ennen paikoin lisätty fluoria juomaveteen mutta nykyään vesilaitokset suodattavat sitä pois. Mm. Irlannissa fluoria yhä lisätään. Suomessa ja EU:ssa fluoria saa olla korkeintaan 1,5 mg litrassa. Vesiasiantuntijan mukaan fluori on hyväksi pienissä pitoisuuksissa ja haitallista suurissa. Kansanterveyslaitoksen Hannu Komulaisen mukaan myös hammashoidon fluorituotteet ovat turvallisia. Jauhonparanne
Jauhoparanne on elintarvikkeen lisäaine, jota lisätään jauhoon parantamaan leipoutuvuutta tai väriä. Jauhoparanteita ovat muun muassa stearyylitartraatti (E-koodi E 483) ja L-kysteiini (E 920, mahdollisesti eläinperäinen). Rauta(III)fluoridi
Rauta(III)fluoridi (FeF) eli ferrifluoridi on rauta- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä ja fluoraavana reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä sekä magneettien valmistamiseen. Henri Moissan
Moissan onnistui eristämään fluoria kaliumvetyfluoridin (KHF) vetyfluoridiliuoksesta (HF). Seos oli tarpeellinen, koska vetyfluoridi on eriste, joka estäisi sähkövirran kulun. Laitteessa oli platina-iridiumelektrodit, ja sen lämpötila laskettiin lukemaan 50 °C. Fluoridi-ionit kulkeutuivat positiiviselle katodille, jossa ne pelkistyivät. Nykyäänkin fluoria valmistetaan tällä menetelmällä. Plakki
Joidenkin arvioiden mukaan milligrammassa plakkia on sata miljoonaa bakteerisolua. Hampaan pinta ei puhdistu itsestään ihon tai limakalvon pintasolukon vaihtumisen tavoin, koska hampaisto ei uusiudu. Siksi hampaiden pinnalle kiinnittynyt plakki tulee poistaa mekaanisesti: hampaita harjaamalla ja hammasvälejä hammasväliharjalla, hammastikuilla tai hammaslangalla puhdistaen. Hampaiden puhdistuksen kattavuuden voi testata halutessaan käyttämällä apteekista saatavia plakin värjäykseen soveltuvia väritabletteja. Näiden avulla voi paikallistaa normaalin hampaidenpesun yhteydessä huonosti puhdistettuja kohtia ja tehostaa suuhygieniaa. Uudemmissa ohjeissa suuta ei suositella purskuteltavan vedellä puhdistuksen lopuksi; ylimääräinen fluoritahna vain syljetään pois suusta. Näin menetellen erityisesti hampaiden välipinnat saavat enemmän fluoria, suuhygienia paranee ja reikiintyminen vähenee. Vanhempien tulisi puhdistaa alle 6-vuotiaiden lasten hampaat. Hampaiden harjaus ja fluorihammastahnan käyttö on hyvä aloittaa heti ensimmäisten maitohampaiden puhjettua. Vanhempien on syytä valvoa, ettei lapsi nielisi hammastahnaa. Pienille lapsille on olemassa omia, lievemmin fluorisoituja ja maultaan miellyttävämpiä hammastahnoja; osassa näistä ei ole hankaavia aineisosia maitohampaiden pinnan kulumisen estämiseksi. Mikäli alle kouluikäiselle käytetään tavallista hammastahnaa, tulisi tahnan määrän olla huomattavasti aikuisten käyttämää tahnamäärää vähäisempi. Kouluikäinen lapsi voi käyttää jo tavallista hammastahnaa, mutta tahnamäärä saisi vähäinen eli noin herneenkokoinen annos hampaanpesua kohti. Ferrosyanidi
Ferrosyanideja, joiden E-koodi on E535 (natriumferrosyanidi), E536 (kaliumferrosyanidi) ja E538 (kalsiumferrosyanidi), käytetään paakkuuntumisenestoaineena suolassa, esimerkiksi maantiesuolassa. Vaikka ainetta joutuisi pohjaveteen, sitä ei pidetä haitallisena, koska ferrosyanidi haihtuu auringonvalossa ja happamissa oloissa ja desinfiointi yli 8,5 pH:ssa muuttaa syanidit vaarattomiksi syanaateiksi. Australiassa ja Uudessa-Seelannissa E538 on kuitenkin kielletty. Hivenaine
Jodia on maankuoressa noin 0,3 grammaa tonnissa. Luonnossa jodia on merivedessä jodideina ja maaperässä jodihapon suoloina, jodaatteina. Jodin lähteitä ovat merenelävät, jodioitu suola, kananmunat, maitotuotteet ja juomavesi (pitoisuus vaihtelee). Jodia tarvitaan kilpirauhashormonien tyroksiinin ja trijodotyroniinin valmistukseen sekä sikiönkehitykseen. Puutos voi aiheuttaa struuman, vajaamielisyyttä, rasvanmuodostuksen lisääntymistä ja valkuaisainemuodostuksen vähenemistä, huonontunutta sikiönkasvua ja aivojen kehitystä sekä kuuromykkyyttä. Yliannostuksesta voi seurata kilpirauhasen liikatoiminta tai tulehdus. Harmiini
Harmiinia voidaan käyttää pH-indikaattorina sen fluoresoivan vaikutuksen vuoksi. Jos mitattavassa liuoksessa on harmiinia, ja sen pH nousee, harmiini fluoresoi vähemmän. Sitä voidaan myös käyttää hyönteismyrkkynä. Vanadiini
Puhdasta, metallista vanadiinia ei juurikaan valmisteta, koska siihen voi helposti muodostua erilaisia epäpuhtauksia. Sen sijaan vanadiinia käytetään erityisesti ferrovanadiiniyhdisteissä, joita puolestaan käytetään lisäaineena teräsmetalliseoksissa. On arvioitu, että ferrovanadiinin valmistaminen vaatii jopa 80–85 % kaikesta tuotetusta vanadiinista. Vanadiinia voi olla teräksessä jopa 5 % ja sen tehtävänä on kasvattaa teräksen lujuutta. Sitä voidaan lisätä myös alumiini- ja titaaniseoksiin lujuusominaisuuksien ja lämmönkeston parantamiseksi. Erityisen vahvuuden ja keveyden takia vanadiiniterästä käytetään muun muassa sotilaallisissa tarkoituksissa. Fluoribentseeni
Wallachin menetelmien ongelma on se, että niissä joudutaan käyttämään erittäin myrkyllistä väkevää vetyfluoridia. Tämän vuoksi erityisesti laboratorioissa fluoribentseeniä valmistetaan Balz–Schiemann-menetelmällä, jonka Günther Balz ja Günther Schiemann julkaisivat vuonna 1927. Menetelmässä diatsoniumsuola reagoi tetrafluoroboraatti-ionin kanssa muodostaen liukenemattoman diatsoniumtetrafluoriboraattisuolan. Fluoribentseeniä vapautuu, kun suolaa kuumennetaan. Lisäksi muodostuu typpikaasua ja booritrifluoridia. Hammastahna
Lasten hammastahnat ovat miedompia ja sisältävät vähemmän fluoria. Yhtäältä fluorin saanti on erittäin tärkeää juuri hampaiden puhkeamisvaiheessa. Tällöin hampaan kiilteen kovettuminen on vielä kesken ja jatkuu useita viikkoja hampaan puhkeamisen jälkeen. Toisaalta liika fluorin saanti voi aiheuttaa lapsen hampaisiin valkoisia läikkiä (hammasfluoroosi) ja häiritä kiillepinnan mineraalisaatiota; hampaan pinnasta tulee helposti lohkeileva ja reikiintyvä. Mikäli alle kouluikäisille käytetään tavallista hammastahnaa, tulisi hammastahnaa annostella harjalle vain hyvin pieni määrä. Kouluikäinen voi hyvin käyttää jo tavallista hammastahnaa, mutta tahna-annos saa tällöinkin olla vain noin herneen suuruusluokkaa. Valotikku
Hohtotikun muovisen ulkokuoren sisällä on difenyylioksalaattia sekä jotakin sopivaa, hohtavaa (fluoresoivaa) väriainetta, joka määrää hohtavan tikun valon värin. Varsinaisesta seoksesta erillään, lasiputken sisällä, on taas vetyperoksidia. Ulomman putken taivuttaminen rikkoo ohuen lasiputken, ja nesteet pääsevät sekoittumaan. Aineiden sekoittuminen aiheuttaa kemiallisen reaktion eli kemiluminenssin, joka tuottaa hohtavaa valoa. Reaktio virittää väriaineen atomien elektronit viritystiloille, joiden purkautuminen synnyttää värivalon. Putkea on hyvä ravistaa taittamisen jälkeen, jotta kemikaalit sekoittuvat kunnolla. Luomutuote
Useimmat kunnat eivät ole halunneet tarjota lapsille luomumaitoa kouluissa ja päiväkodeissa, koska lasten ei uskota saavan siitä D-vitamiinia ja se on yli kaksi kertaa kalliimpaa. Ratkaisuksi ministeriö suunnittelee pakollista D-vitamiinin lisäämistä, koska nyt sitä lisätään vain tavalliseen maitoon, vapaaehtoisesti, luomumaitoon ei saa lisätä ja Pohjoismainen saantisuositus nostettiin jo 10 mikrogrammaan. Fosfaatti
Fosfaatteja käytetään muun muassa lannoitteissa. Tavallisimpia fosfaattilannoitteita ovat superfosfaatti, tuomaskuona ja luujauho. Fosfaatteja käytetään myös pesuaineissa, hammastahnoissa ja posliinin valmistukseen. DNA:ssa fosfaatti muodostaa yhdessä deoksiriboosin kanssa DNA:n juosteen rangan. Fosfaatti on liittyneenä kahdella hapellaan deoksiriboosin viidennen ja kolmannen hiilen happeen. Fosfomysiini
Fosfomysiinin teho perustuu fosfoenolipyruvaattitransferaasientsyymin inhibitioon. Fosfomysiini alkyloi fosfoenolipyruvaattitransferaasin aktiivisen kohdan kysteiiniamninohapon. mikä johtaa inaktiiviseen entsyymiin ja bakteerien soluseinän valmistamiseen tarvittavan N-asetyylimuramiinihapon biosynteesin estymiseen. Yhdiste tehoaa sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin ja erityisesti sauvabakteereihin. Sille alttiita ovat muun muassa "Serratia mercescens" ja "Staphylococcus aureus", mutta monet "Pseudomonas"-kannat ovat resistenttejä. Fosfomysiiniä voidaan käyttää myös vähentämään platinaa sisältävien syöpälääkkeiden myrkyllisyyttä. Lasi
Sulatteita eli flusseja lisätään materiaaliin sen kemiallisen kestävyyden lisäämiseksi ja jotta se sulaisi matalammassa lämpötilassa. Flussina käytetään soodaa sisältävää natronlasia tai potaskaa sisältävää kalilasia. Afta
Aftojen syntymisen ehkäisemiseksi ei käytännössä ole keinoja. Natriumlauryylisulfaattia sisältämättömät hammastahnat saattavat helpottaa, jos epäilee tavallisten hammastahnojen aiheuttavan aftoja. Autismi
Tautiluokituksen mukaan autistien harjaannuttamisessa saatetaan törmätä siihen, että yksittäisten taitojen oppiminen perustuu pelkkään yksityiskohtaiseen ulkoa opetteluun ilman opeteltavaan asioihin kytkeytyvän kokonaisuuden sisäistämistä. Autisti saattaa esimerkiksi oppia harjaamaan hampaansa oma-aloitteisesti vessan peilin edessä vihreällä hammastahnalla, mutta hän ei osaa tai uskalla harjata hampaitaan, jos hammastahnan väri vaihtuu toiseksi. Edellä mainittu ilmiö saattaa selittyä myös kommunikaatio-ongelmilla, sillä puhetta vaillinaisesti ymmärtävän henkilön saattaa olla mahdoton saada selville saati sisäistää hampaiden harjaamisen perimmäistä tarkoitusta. Jos hammastahan väri vaihtuu toiseksi, puhetta ja kirjoitettua kieltä ymmärtämättömän henkilön on käytännössä mahdoton tietää, että myös uudenvärinen tahna on tarkoitettu hampaiden harjaamiseen. Hammas
Yleisin hammasairaus on karies eli hammasmätä eli hampaan reikiintyminen. Se aiheutuu siitä, että tietyt hampaan pinnalla elävät bakteerit tuottavat sokereista (etenkin sakkaroosista ja glukoosista) happamia aineenvaihduntatuotteita (tätä tarkoittaa happohyökkäys), jotka syövyttävät hammaskudosta. Hammas saattaa kulua kaikista ehkäisevistä toimenpiteistä huolimatta ja tähän kulumaan voi syntyä reikä eli kariesta. Karies voi hoitamattomana aiheuttaa jopa yleiskuntoa haittaavia lisätauteja, jos bakteerit leviävät hampaan kautta verenkierrosta elimistöön. Fosforihappo
Fosforihappoa käytetään hammas­lääke­tieteessä ja ortodontiassa syövyttävänä liuoksena hampaiden pintojen
puhdistamiseen ja karkeaksi tekemiseen asetettaessa hampaiden paikkoja tai täytteitä paikoilleen. Fosforihappoa käytetään myös monissa
hampaiden valkaisuaineissa plakin poistamiseen. Juomavesi
Suomessa on ennen paikoin lisätty fluoria juomaveteen, mutta nykyään vesilaitokset suodattavat sitä pois. Mm. Irlannissa fluoria yhä lisätään. Suomessa ja EU:ssa fluoria saa olla korkeintaan 1,5 mg litrassa. Turun Sanomien haastatteleman vesiasiantuntijan mukaan fluori on hyväksi pienissä pitoisuuksissa ja haitallista suurissa. Juotostina
Juotostina myydään yleensä 0,2–1,5 millimetrin paksuisena lankana. Sopiva paksuus riippuu käyttötarkoituksesta. Juotoslangan sisällä on 1–5 hartsia (juoksutetta, fluksia) sisältävää kanavaa. Hartsi puhdistaa liitoskohdan juottamista haittaavasta oksidi- ja sulfidikerroksesta sekä helpottaa tinan leviämistä juotettavaan kohteeseen. Kilpirauhanen
Alueilla, joilla ravinnosta puuttuu tyroksiinin tuotannon olennaista raaka-ainetta jodia, kilpirauhanen voi suurentua huomattavasti, ja endeemisen struuman aiheuttama turvonnut kaula voi olla hyvinkin yleinen. Jodisuola on halpa ja helppo keino lisätä jodia ruokavalioon. Purukumi
Ksylitolipurukumia käytetään ensisijaisesti ehkäisemään hampaiden reikiintymistä, myös lasten korvatulehduksien on tutkittu ja väitetty vähentyvän ksylitolipurukumin syönnin ansiosta. Useassa päiväkodissa lapsille annetaan säännöllisesti ksylitolipurukumia. Ksylitolpurukumia tehokkaampia hampaiden reikiintymisen estäjinä ovat fluoritabletit, joita voi myös käyttää aina aterian jälkeen, mutta fluoritablettien käytössä tulee huomioida paikkakuntakohtaiset käyttösuositukset. Yliannostelu aiheuttaa valkealaikkuisuutta kehittyville hampaille ja heikentää hampaita. Ksylitol ja fluori kuitenkin vaikuttavat hampaistossa eri tavoin, ksylitol pysäyttää happohyökkäyksen ja fluori korjaa hampaassa jo syntyneitä vaurioita. Tämän vuoksi jokaisen aterian jälkeen suositellaan nautittavaksi ksylitolia. Norfluratsoni
Huoneenlämpötilassa norfluratsoni on väritöntä tai harmaata kiteistä ainetta. Yhdiste ei juurikaan liukene veteen, mutta liukenee useaan orgaaniseen liuottimeen kuten etanoliin, asetoniin ja ksyleeniin. Norfluratsonin käyttö herbisidinä perustuu siihen, että se estää fytoeenidesaturaasientsyymiä pelkistämästä karotenoidien biosynteesiin tarvittavaa fytoeenia. Samalla myös fotosynteesi estyy. Fluoridi
Fluorideiksi kutsutaan myös orgaanisia tai epäorgaanisia yhdisteitä, jotka sisältävät fluoria. Monet epäorgaaniset fluoridit ovat ioniyhdisteitä, joissa jokin metalli-ioni on kationina ja fluoridi-ioni anionina. Fluoridiyhdisteitä ovat muun muassa fluorivetyhappo (HF) ja natriumfluoridi (NaF). Nikkelifluoridi
Nikkelifluoridi (NiF) on nikkeli- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään päällystettäessä muita metalleja elektrolyyttisesti nikkelillä. Natriumheksafluorisilikaatti
Natriumheksafluorisilikaatti (NaSiF) on natrium- ja heksafluorisilikaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa veden fluorauksessa ja lasin valmistuksessa. Hammastahna
Suomessa fluorihammastahnoja on ollut saatavilla 1960-luvun alusta lähtien. Fosforihappo
Fosforihapolla on monia teollisia käyttötarkoituksia: lannoitteena, valkaisuaineena, etsauksessa, elektrolyyttinä, ruosteen poistoon, kodinsiivousaineissa sekä happamuudensäätöaineena elintarvikkeissa. Esimerkiksi kolajuomat sisältävät fosforihappoa (enintään 70 mg/100 ml) sen antaman kirpeän maun takia. Elintarvikkeiden lisäaineena käytetty fosforihappo on E-koodiltaan E338. Fosforihapon CAS-numero on 7664-38-2. Hammasfluoroosi
Kriittisin ikä hammasfluoroosin kehittymiselle on lapsuusikä. Tämän vuoksi hammastahnojen, ja muiden fluorituotteiden, käyttömääristä on kansallisia suosituksia. Adjuvantti
Hydrofobisilla aineilla on taipumus ärsyttää immuunijärjestelmää, minkä vuoksi niitä on kehitetty adjuvanteiksi. Esimerkiksi Freundin epätäydellinen adjuvantti sisältää vettä emulsiona parafiiniöljyssä, ja antigeeni on sen vesifaasissa. Tätä adjuvanttia on käytetty vuosikymmeniä kokeellisessa immunologiassa ja syövänhoidossa ja lyhytaikaisesti yhdessä ihmiskäyttöön hyväksytyssä rokotteessa. Koska öljy pysyy kudoksessa pistoksen jälkeen eliniän ja adjuvantti aiheuttaa joskus paiseen syntymisen pistokohtaan, sitä ei yleensä käytetä ihmisten rokotteissa. Sen sijaan on kehitetty minimaalisen öljymäärän sisältäviä emulsiopohjaisia adjuvantteja, joita käytetään nykyisin laajalti rokotteissa. Kaksi johtavaa ihmiskäytössä olevaa emulsioadjuvanttia ovat MF59 (Novartis) ja AS03 (GlaxoSmithKline), molemmat skvaleenipohjaisia. Katodisäde
Kun hiukkaset saapuivat anodiin, niiden nopeus oli jo niin suuri, että vaikka anodi vetikin niitä puoleensa, ne usein lensivät sen ohi ja osuivat lopulta putken taka­seinään. Kun ne osuivat lasiseinän atomeihin, ne virittivät näissä elektroneja korkeammille energia­tasoille ja saivat ne fluores­soi­maan. Myöhemmät tutkijat maalasivat lasin sisäpinnan fluores­soivilla aineilla kuten sinkkisulfidilla saadakseen hehkun vielä paremmin näkyviin. Suuvesi
Desinfioivana ainesosana suuvedessä toimii esimerkiksi alkoholi, mutta jälkimaun ja raikastusvaikutuksen tehostamiseksi suuvesissä on myös muita hajusteaineita, esimerkiksi minttua. Reikiintymistä estävissä suuvesissä ei kuitenkaan usein ole alkoholia vaan fluoria ja esimerkiksi ksylitolia, joilla on reikiintymistä ehkäiseviä vaikutuksia. Halogeeni
Vapaana alkuaineena esiintyessään halogeenit ovat myrkyllisiä, mutta ioneina fluori, kloori ja jodi ovat ihmiselle välttämättömiä. Kloridi-ioneja tarvitaan solunesteissä positiivisten natrium- ja kaliumionien vastapainoksi. Fluoridi-ionia löytyy hammaskiilteestä, ja jodia tarvitaan kilpirauhasten tyroksiini-nimiseen hormoniin. Suuhygienia
Hampaita tulisi harjata joka päivä kaksi kertaa kahden minuutin ajan fluoripitoisella hammastahnalla hampaiden riittävän fluorin saannin turvaamiseksi. Harjatessa tulee käyttää mieluiten myös ksylitolia sisältävää hammastahnaa. Hampaat pestään aamulla ennen aamiaisen syömistä ja lopuksi illalla ennen nukkumaanmenoa. Hammastahnaa ei pidä käyttää liikaa, sillä erään tutkimuksen mukaan useiden hammastahnatuubien käyttö viikossa voi aiheuttaa neurologisia ongelmia. Meningomyeloseele
Tarkkaa syytä nikamakaaren sulkeutumishäiriöön ja MMC:n syntymiseen ei tiedetä, mutta tutkimuksissa on todettu, että alkion foolihappovaje on yksi merkittävimmistä MMC:hen johtavista syistä. Foolihappo on välttämätöntä hermoston kehitykselle. Foolihappovaje voi johtua esimerkiksi äidin lääkityksestä. Alkuraskauden aikana nautittu 400 mikrogramman päiväannos foolihappoa vähentää MMC:n riskiä raskaudessa noin 70–80 prosenttia. Vuonna 1992 Yhdysvaltain terveydenhuoltoviranomainen U.S. Public Health Service suositteli, että hedelmällisessä iässä olevien naisten foolihapon saantia ruoasta pitäisi lisätä. Tutkimuksissa on arvioitu, että vuoden 1991 jälkeen jopa puolet hermostoputken sulkeutumishäiriötapauksista on johtunut ravitsemuksellisista puutostiloista. Yhdysvalloissa ryhdyttiin vuonna 1996 lisäämään foolihappoa muroihin, ja vuonna 2007 meningomyeloseeletapauksissa havaittiin 26 prosentin vähennys vuoteen 1996 verrattuna. Natriumferrosyanidi
Euroopan Unionissa natriumferrosyanidi tunnetaan kemiallisena lisäaineena E-535. Sitä lisätään mm. tie- ja ruokasuolaan paakkuuntumisenestoaineeksi. Siitä voidaan rautaa lisäämällä valmistaa preussinsininen nimistä väriainetta. Malonidialdehydi
Monet malonidialdehydin additiotuotteista ovat fluoresoivia. Malonidialdehydin ja tiobarbituurihapon muodostamaa fluoresoivaa yhdistettä käytetään merkkiaineena tutkittaessa solujen oksidatiivista stressiä. Ksenondifluoridi
Ksenondifluoridi on suhteellisen mieto ja turvallinen fluorausreagenssi, jota käytetään hyvin yleisesti orgaanisen kemian synteeseissä. Sitä on myös kaupallisesti saatavissa. Alkeenit reagoivat sen kanssa muodostaen fluorialkaaneja, aromaattiset yhdisteet fluorautuvat joko renkaasta tai eräissä tapauksissa alkyylisivuketjusta. Myös eräät toisiintumiset ova mahdollisia: esimerkiksi aromaattisista aldehydeistä muodostuu difluorimetaanieettereitä, ja Hunsdiecker-reaktion kaltainen dekarboksylaatioreaktio on mahdollinen karboksyylihapoille. Hampaiden valkaisu
Valkaisutahnat toimivat ainoastaan pinnallisiin värjäytymiin eikä tahnoilla ei voi muuttaa hampaan perusväriä. Vaikutus perustuu pyrofosfaatteihin tai niiden sukulaisaineisiin. Valkaisevat hammastahnat eivät sovellu lapsille, joilla on vastapuhjenneita hampaita, sillä tehoaine häiritsee hampaan mineralisaatiota. Hampaiden mineraalisaatio jatkuu useita kuukausia hampaan puhkeamisen jälkeen. Joissain tahnoissa käytetään papaiinia. Se on valkuaisaineita pilkkova entsyymi, jolla voidaan tehostaa pinnallisten värjäytymien poistumista. Jotkut voivat allergisoitua papaiinille, mutta entsyymi ei normaalisti ole haitallinen terveelle ienkudokselle.