Milloin Ison-Britannian merivoimat ovat muodostuneet?
Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Pysyvät merivoimat syntyivät 1600-luvun puolivälissä kun Robert Blake otti laivaston parlamentin valvontaan Kaarle I:n tappion jälkeen. Toisen (1665–1667) ja kolmannen alankomaalais-brittiläisen sodan (1672–1674) jälkeen laivasto kasvoi vähitellen maailman vahvimmaksi. Vuonna 1692 Alankomaiden laivasto liitettiin sen alaisuuteen ja vuonna 1707 Skotlannin laivasto liitettiin osaksi Englannin laivastoa.
Ison-Britannian laivaston ilmavoimat
Vuoden 1947 alussa oli aktiivipalveluksessa olevia ensilinjan laivueita ainoastaan kaksitoista. Laivueet oli pääosin sijoitettu pareittain Lentotukialusrykmentteihin kuudelle kevyelle lentotukialukselle ("HMS Triumph", "HMS Ocean", "HMS Theseus", "HMS Glory", "HMS Venerable" ja "HMS Vengeance"), jotka kaikki oli otettu palvelukseen 1945–1946. Kaikki saattuetukialukset oli poistettu palveluksesta.
Laivaston ilmavoimat sai 1940-luvun lopulla palveluskäyttöön ensimmäisen suihkuhävittäjänsä, Sea Vampire -koneen. Kone oli samalla ensimmäinen suihkukone, joka kykeni nousemaan ja laskeutumaan lentotukialukselle. Suihkukoneiden rinnalla laivasto käytti kuitenkin pitkään potkurikoneita, minkä vuoksi Korean sodassa Pohjois-Korean ilmavoimat olivat Ison-Britannian laivastoon nähden teknisesti ylivoimaisia. Intian ilmavoimat
Intian ilmavoimat (भारतीय वायु सेना : Bharatiya Vayu Sena : Indian Air Force) on osa Intian asevoimia. Ne perustettiin 8. lokakuuta 1932, jolloin Intia oli Ison-Britannian siirtomaa. Aselajin nimi oli aluksi "Indian Air Force" ja se muutettiin vuonna 1945 muotoon "Royal Indian Air Force". Vasta vuonna 1950 nimestä poistettiin "Royal"-sana. Intian ilmavoimat ovat kalustoltaan neljänneksi suurimmat maailmassa. Englannin historia
Elisabetin kuolemaan päättyi Tudor-suvun valta Englannissa ja valtaan nousi Skotlannin hallitsijasuku Stuartit. Tapahtuma liitti maat yhteen personaaliunionilla ja huipentui vuoden 1707 unioniin, jossa syntyi Yhdistynyt kuningaskunta.
Englanti pyrki 1600-luvulla saamaan ison osuuden kauppamerenkulusta. Niinpä 1651 hyväksyttiin purjehdussääntö-niminen laki, jonka mukaan Englantiin ja sen siirtomaihin sai tuoda Euroopan ulkopuolelta tavaraa vain englantilaisilla laivoilla. Se oli tähdätty kauppamerenkulkua hallinnutta Hollantia vastaan. Kielto oli voimassa kahdensadan vuoden ajan vuoteen 1849. Hollanti oli 1600-luvun alkupuolella onnistunut laajentamaan kauppamerenkulkuaan ja siitä oli tullut Euroopan rikkain maa. Hollantilaisten kaukokauppa Aasiasta johti siihen, että englantilaiset jäivät syrjään tuottoisasta maustekaupasta. Yhdysvaltain merijalkaväki
Yhdysvaltain merijalkaväki perustettiin 10. marraskuuta 1775 Yhdysvaltain vapaussodassa palvelleista siirtokuntien merijalkaväen sotilaista. 28. marraskuuta 1775 Samuel Nicholas nimitettiin merijalkaväen ensimmäiseksi komendantiksi, ja joulukuussa merijalkaväessä palveli yhteensä noin 300 sotilasta. Kun vapaussota päättyi vuonna 1783 siirtokuntien voittoon ja Yhdysvaltain itsenäisyyden tunnustamiseen, siirtokuntien merijalkaväki lakkautettiin. Kaikki 131 upseeria ja yli 2 000 sotilaista menettivät paikkansa merijalkaväen palveluksessa. Instituutio elvytettiin vasta vuonna 1798, kun Yhdysvaltain kongressi perusti laivastoministeriön Yhdysvaltain laivastolle. Vuonna 1800 merijalkaväki siirsi toisen komendanttinsa William Ward Burrowsin johdolla toimipisteensä Yhdysvaltain pääkaupunkiin Washingtoniin, jossa nykyisin sijaitsee merijalkaväen päämaja. Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat
Britannian asevoimat ovat nykyään yksi vahvimmista ja teknillisesti kehittyneimmistä maailmassa. Sen toimintabudjetti on kolmanneksi suurin maailmassa huolimatta siitä että se on kooltansa vasta 28. sijalla. Britannia sijoittaa myös toiseksi eniten varoja sotilaalliseen tutkimukseen. Resursseistaan huolimatta tämän hetken suuntaus on ottaa osaa operaatioihin liittoumien osana. Näitä ovat Bosnian, Afganistanin ja Irakin operaatiot. Viimeisin Britannian suuri yksin suorittama sotatoimi oli Falklandin sota vuonna 1982. Itäinen laivasto
Itäinen laivasto lakkasi olemasta perustettaessa Brittiläinen Tyynenmeren laivasto, jonne siirrettiin kaikki modernit alukset Itäisestä laivastosta ja loppuosasta muodostettiin Itä-Intian laivasto. Kuninkaalliset lentojoukot
Kuninkaalliset lentojoukot () perustettiin 13. toukokuuta 1912 Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimaksi. Se yhdistettiin ensimmäisen maailmansodan kestäessä kuninkaallisiin ilmavoimiin 1. huhtikuuta 1918. Toinen kuninkaallisiin ilmavoimiin puolustushaaraksi liitetty aselaji oli kuninkaallisen laivaston ilmailupalvelu (). Alankomaiden meri-ilmavoimat
Alankomaiden meri-ilmavoimat on perustettu virallisesti 18. elokuuta 1917, mutta laivasto aloitti lentokoneiden hankinnan ja lentäjien kouluttamisen jo joitakin vuosia aiemmin. Eräs ensimmäisistä meri-ilmavoimien lentäjistä oli 1915 siipensä saanut toisen maailmansodan Jaavanmeren taistelussa tunnetuksi tullut Karel Doorman. Irlannin laivasto
Rannikkovalvonta () perustettiin 29. elokuuta 1939. Jo maaliskuussa oli perustettu laivastolle varikko Portobellon kasarmille. Miehistön värväys aloitettiin elokuussa, ja 1. syyskuuta palveluksessa oli 34 miestä. Lisäksi rannikolle Cahore Pointin ja Dursey Headin välille oli perustettu kahdeksan valvontapistettä. Lopulta pitkin rannikkoa oli valmistettu kaikkiaan 88 vartiopistettä. Yhdistynyt kuningaskunta
Englannissa oli lyhyt tasavaltalaiskausi 1600-luvun puolivälissä sisällissodan jälkeen. Se päättyi 1660, kun Kaarle II nousi Englannin kuninkaaksi. Englanti ja Skotlanti olivat saman hallitsijan hallitsemia vuodesta 1603, ja ne liittyivät pysyvästi Ison-Britannian kuningaskunnaksi 1707. Merisodankäynti
Vanhin meritaistelu, josta on kirjallisia tietoja, tapahtui 1210 eaa. Kyproksen lähellä. Antiikin ajalla Kreikan ja Persian välillä käytiin persialaissodat, joihin kuuluivat Salamiin taistelu ja Issoksen taistelu. Ateenan ja Spartan kaupunkivaltioiden välillä käydyssä peloponnesolaissodassa spartalaiset liittolaisineen muodostivat peloponnesolaisliiton ja ateenalaiset liittolaisineen muodostivat Deloksen meriliiton. Kolumbuksen löydettyä Amerikan Euroopan valtiot alkoivat vallata sieltä siirtomaita. Tämä johti siirtomaasotiin. 1500-luvulla Espanja alkoi vallata alueita Etelä-Amerikasta ja Iso-Britannia Pohjois-Amerikasta. 1600-luvulla myös Hollanti alkoi vallata siirtomaita. 1600- ja 1700-luvuilla Euroopassa käytiin sotia eri uskonlahkojen välillä. Samaan aikaan käytiin myös kauppa-asemien ja siirtomaiden puolustamisen tarpeesta johtuvia sotia. Eurooppalaiset valtiot sotivat myös merialueiden hallitsemisesta. Tästä on esimerkki Trafalgarin taistelu. Tässä taistelussa Iso-Britannia voitti ranskalaisten ja espanjalaisten liittouman, eikä täten Ranska pystynyt Napoleonin aikana valloittamaan Iso-Britanniaa. Tämän taistelun voitto merkitsi myös sitä, että Iso-Britannia pääsi hallitsemaan Atlantin aluetta pitkäksi aikaa. Merijalkaväki
Ison-Britannian merijalkaväki, "Royal Marines", jonka pääasiallinen organisaatio on 3 Commando Brigade, otti lordi Mountbattenin ehdotuksesta päähineekseen vihreän baretin vuonna 1942. Sitä käyttävät nyttemmin monien eri maiden merijalkaväen sotilaat, vaikka päähine tunnetaan myös Yhdysvaltain maavoimien erikoisjoukkojen ("Green Berets") käyttämänä. Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Pian sen jälkeen, kun Vasco da Gama vuonna 1498 oli purjehtinut Afrikan ympäri Intiaan, Persianlahden etelärannikon šeikkikunnat joutuivat Portugalin ylivallan alaisiksi. Portugalin valta alueella kesti 1600-luvulle saakka, minkä jälkeen alue oli pitkään Osmanien valtakunnan vaikutusvallan alaisena. Koska rannikolla harjoitettiin merirosvousta, alue tuli Euroopassa tunnetuksi nimellä "Merirosvorannikko" (). Britannia ryhtyi vuonna 1819 sotatoimiin saadakseen merirosvouksen loppumaan. Seuraavana vuonna kaikki alueen šeikit tekivät Britannian kanssa rauhansopimuksen. Myöhemmin tehtiin uusia sopimuksia, joilla Britannian vaikutusvalta alueella kasvoi entisestään. Lopulta vuonna 1892 alueesta tuli Britannian protektoraatti, josta käytettiin nimiä "Trucial States", "Trucial Oman", "Trucial Sheikdoms" tai "Trucial Coast", suomeksi Sopimusvaltiot. Falklandin sota
Britit tekivät ensimmäisen kirjatun maihinnousun 27. tammikuuta 1690, kun "HMS Welfaren" päällikkö John Strong nousi maihin nimeten sekä itä- ja länsisaaren välisen salmen että itse saaret Falklandin varakreivin, Anthony Caryn mukaan. Muutamaa vuosikymmentä myöhemmin Englannin amiraliteetti katsoi saarilla olevan strategista merkitystä häirittäessä Espanjan ja sen Etelä-Amerikan siirtomaiden välistä liikennettä. Vuonna 1748 saarille lähetettiin brittiläinen retkikunta. Iso-Britannia (saari)
Saarella oli ollut kolme maata: Englanti, Skotlanti ja Wales. Ison-Britannian kuningaskunta oli olemassa vuodet 1707–1801. Se muodostettiin vuoden 1707 unionisopimuksella Englannin kuningaskunnan ja Skotlannin kuningaskunnan yhdistyessä. Vuoden 1801 liittosopimus muutti valtion nimen Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneeksi kuningaskunnaksi, josta tuli vuonna 1927 nykyinen "Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta". Iso-Britannia-nimeä käytetään lähes aina tarkoittamaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Lyhenne "GB" (Great Britain) on myös jossakin yhteyksissä virallinen valtiosta käytetty lyhenne. Korean tasavallan merivoimat
Korean tasavallan merivoimat on Korean tasavallan asevoimien meripuolustuksesta ja maihinnoususotatoimista vastaava puolustushaara. Merivoimiin kuuluu laivaston lisäksi Korean tasavallan merijalkaväki. Laivasto, joka perustettiin 11. marraskuuta 1945, on Korean asevoimien vanhin puolustushaara. Alankomaiden merijalkaväki
Jo ensimmäisessä Englannin ja Hollannin sodassa käytettiin tavallista jalkaväkeä laivoilla menestyksekkäästi. Hollannin tasavallan epävirallinen johtaja Johan de Witt ja amiraali Michiel de Ruyter perustivat Alankomaiden merijalkaväen toisen Englannin ja Hollannin sodan aikana 10. joulukuuta 1665 nimellä "Regiment de Marine". Sen ensimmäisenä komentajana oli Willem Joseph van Ghent. Alankomaiden merijalkaväestä tuli viides perustettu merijalkaväki Espanjan "Infanteria de Armadan", Portugalin merijalkaväen, Ranskan "Troupes de Marinen" ja Englannin merijalkaväen jälkeen. Brittiläinen II armeijakunta
Brittiläinen II armeijakunta oli Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa perustettu maavoimien sotatoimiyhtymä, joka lisäksi oli toiminnassa lyhyen aikaa Waterloon taistelussa. Ruotsin merivoimat
Laivaston muodostavat Karlskronaan sijoitetut 1. sukellusvenelaivue ja 3. laivue sekä Bergaan sijoitettu 4. laivue. Maihinnousujoukkoihin kuuluu Bergaan sijoitettu 1. merijalkaväkirykmentti. Merivoimilla on vain yksi tukikohta Karlskrona, jolla on osastot Bergassa, Göteborgissa ja Skredsvikissä.Laivaston päätukikohdat ovat olleet vuodesta 1680 alkaen Karlskrona yhdessä Tukholman kanssa sekä Göteborg. Pienempiä tukikohtia ovat muun muassa Gotlannin pohjoiskärjessä oleva Fårösund ja Pohjanlahden puolessa välissä oleva Hemsö. Englannin historia
Tudor-suvun hallintakauden aloitti Henrik VII. Englannin uskonpuhdistuksessa, joka alkoi Henrik VIII:n kaudella vuonna 1521, katolisen kirkon valta poistettiin ja korvattiin kuninkaanvallalla ja katolisesta kirkosta riippumaton Englannin kirkko perustettiin. Englannin reformaatio erosi muun Euroopan reformaatiosta siinä, että se oli luonteeltaan enemmän poliittinen kuin teologinen. Henrik VIII:n tyttären Elisabet I:n hallituskautena 1558–1603 Englanti vakiinnutti protestanttisen uskon (anglikaaninen kirkko) ja rakensi pohjan myöhemmälle Brittiläiselle imperiumille. Englannin suurvallan rakentamiseen liittyivät useat sodat katolista Espanjaa vastaan (kts.Voittamaton armada ja vilkas toiminta merellä (mm.Francis Drake, Walter Raleigh). Elisabetin hallituskauden loppuaikana vaikutti myös Englannin kansalliskirjailija ja yksi maailman tärkeimmistä näytelmäkirjailijoista William Shakespeare. Georgian merivoimat
Georgian merivoimat on perustettu 7. heinäkuuta 1993, jonka vuoksi sitä pidetään maan merivoimien vuosipäivänä. Merivoimiin kuuluu myös tukevia maavoimien yksiköitä laivaston lisäksi. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Englannin laivasto saavutti merkittävimmät voittonsa Napoleonin sodissa, muun muassa Niilin taistelussa ja Trafalgarin taistelussa, jossa Horatio Nelson löi yhtyneen espanjalais-ranskalaisen laivaston ja varmisti briteille merien herruuden vuosiksi 1805–1914. Itämeren laivasto
Venäjän duuma vahvisti gregoriaanisen kalenterin mukaan 14. marraskuuta 1696 Venäjän keisarikunnan laivaston perustamisen. Laivasto jakautui kahtia Itämerelle ja Asovanmerelle sijoitettuihin osastoihin. Itämeren laivaston telakat sijaitsivat Pietarin ympäristössä. Irlannin laivasto
Irlannin laivasto () perustettiin 1947 lakkautetuista toisen maailmansodan meri- ja rannikkovalvonnasta. Henkilöstön lukumäärä laski kolmesta sadasta noin puoleen, mistä se palautui nopeasti neljään sataan. Upseereita oli 23, joista kaksi Britannian kuninkaallisesta laivastosta, yksi Intian laivastosta ja loput kauppalaivastosta. Upseerien koulutus alkoi, kun ensimmäinen irlantilainen kadetti lähetettiin Dartmouthin Royal Naval Collegeen 1947. Kanadan kuninkaallinen laivasto
Kanadan kuninkaallinen laivasto (, ) on Kanadan asevoimien merellinen osa. Kanadan kuninkaallinen laivasto perustettiin vuonna 1 helmikuuta 1968 jollein yhdistettiin 1968 maavoimien ja ilmavoimien kanssa, kun muodostettiin Kanadan asevoimat ). Ennen vuotta 1910 Britannian Kuninkaallinen laivasto vastasi alueen meripuolustuksesta. Turskasota
Turskasodan ollessa kiivaimmillaan Royal Navyn sota-aluksia lähetettiin useita kertoja Islannin aluevesille suojelemaan brittiläisiä troolareita Islannin rannikkovartiolaitoksen häirinnältä. 1970-luvulla islantilaiset asettivat aluksiinsa erityisiä leikkureita, joilla voitiin silpoa brittien trooleja. Brittiläiset kalastus- ja sota-alukset vastasivat tähän ajamalla päin islantilaisia rannikkovartiolaivoja. Yhteentörmäyksissä Royal Navyn fregatit kuitenkin paljastuivat islantilaisten aluksia hauraammiksi. Egyptian Expeditionary Force
Egyptian Expeditionary Force (EEF) oli Britannian armeijan muodostelma ensimmäisessä maailmansodassa. Se perustettiin 1916 yhdistämällä Britannian joukot Egyptissä (Force in Egypt) ja Mediterranean Expeditionary Force ja asetettiin kenraali Archibald Murrayn komentoon. Myöhemmin sen komentoon tuli kenraali Edmund Allenby. Merikunta
Merikunta oli Suomessa 1918 toimineiden suojeluskuntaa vastaavien meripuolustuslaitosten nimitys. Ne aloittivat toimintansa ennen laivaston ensimmäisen vakinaisen joukko-osaston, Meripataljoonan , muodostamista. Helsingin merikunta perustettiin huhtikuussa 1918 ja saman kuun lopulla muodostettiin Turun merikunta. Myös Viipuriin järjestettiin vastaava joukko, josta käytettiin nimityksiä Viipurin laivue tai Viipurin rannikkolaivue. Helsingin ja Turun merikunnat lopettivat toimintansa elokuussa 1918 ja Viipurin laivue saman vuoden lopussa. Monet merikuntalaiset siirtyivät laivaston palvelukseen. Entente cordiale
Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoasiainministeri Henry Petty-Fitzmauricen ja Ranskan Lontoon suurlähettilään Paul Cambonin 8. huhtikuuta 1904 allekirjoittama julistus ei virallisesti sisältänyt muuta kuin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan Marokkoa, Egyptiä, Siamia (Thaimaata), Madagaskaria, Uusia Hebridejä, Länsi- ja Keski-Afrikkaa sekä Newfoundlandia koskevien erimielisyyksien sopimisen, mutta yhteisymmärrys ja imperialistisen kilpailun lopettaminen Ranskan ja Britannian kesken loi kuitenkin edellytyksen ententeä pidemmälle menevälle yhteistyölle. Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska muodostivat sotilassopimuksen 30. huhtikuuta 1905 ja laivastosopimuksen 16. syyskuuta 1912. Ison-Britannian laivaston ilmavoimat
Laivaston ilmavoimat perustettiin 1. huhtikuuta 1924 ilmavoimien osastona, joka sisälsi RAF:n lentokaluston ja henkilökunnan Kuninkaallisen laivaston aluksilla. Meri-ilmavoimat siirrettiin 24. toukokuuta 1939 Amiraliteetin alaisuuteen ("Inskip Award") ja nimettiin uudelleen Kuninkaallisen laivaston ilmailuosastoksi (). Italian merivoimat
Vuoden 1946 vaalien jälkeen kuningaskunta muuttui tasavallaksi ja Regia Marina muuttui Marina Militareksi eli sotalaivastoksi tai merivoimiksi. Yhdysvaltain Marshall suunnitelman tukemana aloitettiin jälleenrakennus. Eurooppa jakantui nopeasti kahtia ja Italia aloitti turvatakuuneuvottelut Yhdysvaltain kanssa. Puolan merivoimat
Merivoimat perustettiin Puolan itsenäistyttyä uudelleen ylipäällikkö Józef Piłsudskin käskyllä 28. marraskuuta 1918. Puolan merivoimat koostuvat nykyisin laivastosta, merivoimien lentoprikaatista sekä rannikkopuolustusjoukoista. Puolan merivoimilla on kaikkiaan 149 alusta, joista viisi on sukellusveneitä, yksi (museo)hävittäjä, kaksi fregattia, kolme korvettia ja viisi ohjusvenettä. Laivaston alusten etuliitteenä on perinteisesti käytetty lyhennettä ORP (). Ilmavoimat
Ilmavoimat on valtion asevoimien haara, joka sai alkunsa ensimmäistä maailmansotaa edeltävänä aikana ja syntyi ensimmäisen maailmansodan aikana. Itsenäiset ilmavoimat perustettiin 1910-luvulla esimerkiksi Isoon-Britanniaan ja Suomeen. Sotilasilmailu ei edistynyt maailmansodan loputtua eikä aselaji itsenäistynyt maavoimista esimerkiksi Yhdysvalloissa ennen kuin toinen maailmansota oli osoittanut sen tehon. Belgian merivoimat
Partioveneet
ApualuksetBelgian laivasto perustettiin 1831 nimellä Marine Royale ja se on sen jälkeen toiminut erilaisissa kokoonpanoissa. Maan itsenäistyttyä vuoden 1830 vallankumouksen jälkeen Alankomaiden laivasto-osasto sulki Scheldtin suun. Uhan poistamiseksi Belgian hallitus tilasi kaksi prikanteenia, jotka nimettiin "Congressiksi" ja "Les Quatre Journeesiksi". Marsalkka Etienne Gerardin johtamien Ranskan maavoimien vallattua Antwerpenin linnoituksen 1832 luovutettiin haltuun saadut tykkiveneet Belgialle. Belgian hallitus osti 1840 kuunari "Louise Marien" ja 1845 priki "Duc de Brabantin". Vuonna 1865 Belgia luopui laivaston ylläpidosta ja siirtyi minimalistiseen laivastopolitiikkaan, mutta sillä oli edelleen 1900 19 kappaletta lähinnä yhteysaluksiksi sopivaa (kauppa)alusta. Nämä olivat valmistuneet vuosina 1870-1896 ja niiden uppoumat olivat 192-798 tonniin ja nopeudet 13-21 solmuun. Alusten päällikköinä toimivat laivastoupseerit ja ne olivat laivastoministeriön alaisuudessa. Lisäksi palveluksessa oli Antwerpenissa 1865 valmistettu 684 tonnin kalastuksenvalvonta-alus "Ville d'Anvers". Ison-Britannian laivaston ilmavoimat
Numeroiden loppuessa sodan aikana kesken perustettiin uusia lisäämällä sarjoihin ykkönen eteen (1700–1799 ja 1800–1899). Nämä laivueet oli miehitetty pääasiassa Kuninkaallisen laivaston vapaaehtoisen reservin lentäjillä. Brittiläinen Välimeren-laivasto
Brittiläinen Välimeren-laivasto oli osa Britannian Kuninkaallista laivastoa, joka oli pääosan olemassaoloajastaan tärkeä osa Yhdistyneen kuningaskunnan merimahtia. Laivaston tehtävänä oli suojata tärkeitä yhteyksiä emämaan ja itäisten siirtomaiden välillä. Välimeren laivaston komentaja nimettiin ensimmäisen kerran 1665, ja laivasto lakkautettiin 5. kesäkuuta 1967. Norjan kuninkaalliset ilmavoimat
Norjan kuninkaalliset ilmavoimat () on virallisesti 10. marraskuuta 1944 perustettu Norjan asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara, joka muodostettiin yhdistämällä maavoimien lentojoukot ("Hærens Flyvåpen") ja merivoimien lentojoukot ("Marinens Flyvevæsen"). Kumpikin yhdistetyistä lentojoukoista oli perustettu vuonna 1915. Vuonna 1944 neljä perustettua Norjan ilmavoimien laivuetta olivat alkuperältään Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien norjalaisilla ohjaajilla miehitettyjä laivueita, jotka olivat sotineet Saksaa vastaan toisessa maailmansodassa Englannista käsin. Japanin meri-itsepuolustusvoimat
Japanin meri-itsepuolustusvoimat ( ) on Japanin itsepuolustusvoimien merellinen osa, jonka tehtävänä on Japanin aluevesien ja merenkulun suojaaminen. Laivasto muodostettiin vuonna 1952. Tanskan kuninkaallinen laivasto
Kalmarin unionin luoja Margareeta I antoi 1400-luvun lopulla määräyksen varustaa laivaston, jonka pääasiallisena tehtävänä oli suojata unionia Hansaliitolta. Tämä määräys poikkesi aiemmasta käytännöstä, jossa aatelisto varusti laivat palvelukseen saaden hallitsijalta erilaisia etuja. Nyt hallitsija varusti itselleen laivaston, mutta aatelisto määrättiin miehittämään alukset. Hallitsijan palkkaamia olivat ainoastaan laivojen päällystö sekä erikoishenkilöstö. Kuningas Hannu loi pohjan Tanska-Norjan yhteiselle laivastolle tilatessaan alukset "Engelenin" ja "Marian", mistä alkaen kuninkaan laivasto alkoi kasvaa. Laivaston varsinaisena perustamisajankohtana pidetään elokuun 10. päivää 1510, jolloin kuningas Hannu määräsi Henrik Krummedigen laivastonsa komentajaksi ja kaikkien alusten päälliköksi. Islannin historia
Ensimmäinen turskasota oli vuonna 1958, jolloin Britannia ei voinut estää Islantia laajentamasta kalastusvyöhykettään neljästä 12 meripeninkulman levyiseksi.
Toinen turskasota oli vuosina 1972-1973, jolloin Islanti laajensi vyöhykkeen 50 meripeninkulman eli 93 kilometrin levyiseksi. Kolmas turskasota alkoi marraskuussa 1975, kun vyöhyke laajennettiin 200 meripeninkulmaan saakka. Iso-Britannia ei tunnustanut näitä aluelaajennuksia ja jatkoi kalastusta näiden vyöhykkeiden sisällä ja kiisteli kalastusoikeudesta. Islanti hankki tämän vuoksi Puolasta uusia rannikkovartioaluksia voidakseen valvoa kalastusta alueella. Iso-Britannia vastasi hankkimalla 22 fregattia ja muita sotalaivoja suojatakseen kalastusaluksiaan. Muutamia laivoja ammuttiinkin, minkä vuoksi jotkut laivojen henkilöstöstä haavoittuivat tai saivat surmansa. Uuden-Seelannin kuninkaalliset ilmavoimat
Uuden-Seelannin kuninkaalliset ilmavoimat (, RNZAF) vastaavat Uuden-Seelannin valtion puolustuksesta osana Uuden-Seelannin puolustusvoimia. Ilmavoimat muodostettiin aikoinaan Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien yksiköistä. Pysyvät Uuden-Seelannin ilmavoimat (NZPAF) perustettiin vuonna 1923, ja nille myönnettiin Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimista erillinen, itsenäinen asema 1. huhtikuuta 1930. Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat
Britannian asevoimat () eli Hänen Majesteettinsa asevoimat on Britannian aseellisesta puolustuksesta vastaava organisaatio. Se sisältää maavoimat ("Army"), ilmavoimat ("Royal Air Force") ja merivoimat ("Royal Navy"). Niiden ilmoitettu kokonaisvahvuus oli vuonna 2006 yhteensä 429 500 henkeä. Irlannin laivasto
Luodun osaston johtoon määrättiin kenraalimajuri Joseph Vize, ja sen esikunta sijoitettiin Portobellon kasarmille Rathminesiin Dubliniin. Osastoon kuului kolme haaraa: rannikonvalvontajoukot (), merivalvontajoukot () sekä rannikkojalkaväki (). Viimeisenä mainittu koostui maavoimien yksiköistä, jotka palvelivat merivalvontajoukkojen aluksilla. Joukot sijoitettiin neljään tukikohtaan, Haulbowlinen saarelle Corkin satamaan, Dun Laoghaireen Kingstowniin, Galwayhin ja Killybegsiin Donegaliin. Henkilöstö oli pääosin peräisin kauppalaivastosta, ja siihen kuului kaikkiaan 124 meriupseeria, 13 kadettia ja 219 miehistönjäsentä. Yhdysvaltain laivaston historia
Yhdysvaltain laivaston historia jakautuu kahteen pääaikakauteen: vanhaan laivastoon ("Old Navy"), joka oli pieni, mutta arvostettu purjealusten muodostama joukko sekä tunnettu myös Yhdysvaltain sisällissodan aikaisesta edistyneestä panssaroitujen laivojen käytöstä; sekä uuteen laivastoon ("New Navy"), joka syntyi 1880-luvun modernisointiohjelman tuloksena ja lopulta nosti Yhdysvaltain laivaston voimakkaimmaksi maailmassa. Norjan laivasto
Norjan laivasto ( eli "Marinen") on Norjan merivoimien merialueen suojaamisesta vastaava aselaji. Norjan kuninkaallisen laivaston perusti Norjan prinssi Kristian Fredrik 12. huhtikuuta 1814. Tätä ennen Tanskalla ja Norjalla oli ollut yhteinen laivasto. Vuoden 2002 puolustusvoimien organisaatiomuutoksessa Kuninkaallisen laivaston ja rannikkotykistön ("Kystartilleriet") tehtävät yhdistettiin Kysteskadrenille. Laivaston vahvuus oli vuonna 2010 yhteensä 4 351 henkilöä, joista sotilashenkilöstöä oli 2 034, siviilejä 214 ja asevelvollisia 2 104. Aluksia on 25, lisäksi sen vastuulla on hallitsijan käytössä oleva "KS Norge". Irlannin asevoimat
Irlannin puolustusvoimat (, ) on perustettu 1. lokakuuta 1924. Se koostuu kahdesta osastosta, vakinaisessa palveluksessa olevista ja reservistä. Vakinaisessa palveluksessa ovat maavoimissa, merivoimissa ja ilmavoimissa palvelevat, joiden lukumäärä ei saa lain mukaan ylittää 10 500 henkeä. Reserviin kuuluvat maavoimien ja laivaston reservissä olevat, ja se on jaettu ensilinjan reserviin, johon kuuluvat aktiivipalveluksessa olleet ja toisen linjan reserviin, joka muodostuu vapaaehtoisista. Puolustusvoimien ylipäällikkö on Irlannin presidentti Michael D. Higgins. Yhdysvaltain laivasto
Yhdysvaltain laivaston historia juontuu Siirtokuntien laivastoon, jonka Siirtokuntien kongressi perusti Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Yhdysvaltain perustuslaki, joka ratifioitiin vuonna 1789, antoi kongressille valtuudet ”…varustaa ja ylläpitää laivastoa.” Tällä valtuutuksella kongressi tilasi kuusi fregattia sekä varusti ne. Yksi näistä kuudesta alkuperäisestä fregatista, nimellä "Old Ironsides" tunnettu "USS Constitution", on säilynyt tähän päivään asti. Alus on edelleen merkittynä laivaston rekisteriin, ja se palvelee pr-tehtävissä. Yhdistyneen kuningaskunnan historia
Yhdistyneen kuningaskunnan varhaisimpina vuosina merkittävimpiä tapahtumia oli muun muassa jakobiittien nousu Skotlannissa ja häviö vuonna Cullodenissa 1746. Myöhemmin, voitto seitsenvuotisessa sodassa 1763 johti brittiläisen imperiumin maailmanvallan muodostumiseen ja laajentumiseen suurimmaksi imperiumiksi historiassa. Vuonna 1921 brittiläinen imperiumi käsitti väkiluvultaan noin 458 miljoonaa ihmistä, arviolta neljäsosan maailman väkiluvusta. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Merivoimat on Britannian puolustushaaroista ainoa, jolla on ydinaseita. Sukellusvenepalvelulla ("Submarine Service") on neljä Trident II -ohjuksin varustettua Vanguard-luokan venettä. Laivakronometri
Laivakronometrien suuren tarkkuuden ja niiden mahdollistaman tarkan navigoinnin vuoksi on väitetty, että Britannian kuninkaallisen laivaston ja sen myötä Brittiläisen imperiumin nousu merten herroiksi tapahtui pitkälti juuri niiden ansiosta. Imperiumi syntyi sotien ja siirtomaiden valtausten tuloksena aikana, jolloin brittiläiset alukset pystyivät kronometrien ansioista navigoimaan luotettavasti, kun taas brittien portugalilaiset, hollantilaiset ja ranskalaiset kilpailijat eivät siihen kyenneet. Ranskalaiset olivat esimerkiksi saaneet tukevan jalansijan Intiassa ennen brittejä, mutta heidät voitettiin seitsen­vuotisessa sodassa. Brittiläinen 1. armeija
Ensimmäisessä maailmansodassa armeija perustettiin 26. joulukuuta 1914 osaksi brittiläistä siirtoarmeijaa, kun siirtoarmeijan armeijakunnat jaettiin kahdeksi armeijaksi. Armeijan komentajaksi määrättiin kenraaliluutnantti Sir Douglas Haig ja siihen kuuluivat I, IV ja Intialainen armeijakunta. Armeija kärsi tappion Vimyn laaksossa toukokuussa 1916 ja kuukautta myöhemmin Fromellesissa. Vuonna 1917 armeijaan liitettiin Portugalin siirtoarmeijakunta. Seuraavana vuonna armeija osallistui hyökkäykseen, jonka tuloksena saksalaiset työnnettiin takaisin.Armeija perustettiin toisessa maailmansodassa 6. heinäkuuta 1942 Largsissa Pohjois-Afrikan maihinnousua varten. Kenraaliluutnantti Sir Kenneth Andersonin johtama armeija nousi maihin Algerissa 9. marraskuuta, jolloin siihen kuuluivat V ja IX armeijakunnat. Ison-Britannian laivaston ilmavoimat
Pohjois-Korean joukot ylittivät Koreoiden välisen rajan 25. kesäkuuta 1950. Britannian lupasi toteuttaa Yhdistyneiden kansakuntien päätöstä ja lähetti alueelle Japaninmerellä olleen laivasto-osastonsa, joka toimi Korean sodassa osana Yhdysvaltain laivastoa amiraali Joyn alaisuudessa. Kuninkaallisen laivaston osaston runkona oli kevyt tukialus "HMS Triumph", jonka ilma-aseen muodosti 12 Supermarine Seafirea ja 12 Fairey Firefly 1:tä. Britannian amiraliteetti
Amiraliteetin valta siirrettiin 1. huhtikuuta 1964 uudelle toimielimelle, puolustusneuvoston amiraliteettilautakunnalle (), joka muodostettiin maa-, meri- ja ilmavoimien esikunnan edustajista sekä puolustusministeriön edustajista. Se kokoontuu ainoastaan kahdesti vuodessa päättämään budjetista sekä pitkän aikavälin suunnittelusta. Päivittäisestä toiminnasta vastaa laivastoesikunta (). Iso-Britannia (saari)
Ensimmäiset pysyvät asukkaat tulivat Britanniaan vuosien 4500–3000 eaa. välillä. Varhaisimmat tunnetut palvontapaikkojen rauniot on ajoitettu vuoden 3500 eaa. tienoille, ja ensimmäiset kivikehät ja henget kuten Seahenge (2049 eaa.) rakennettiin 3500–1200 eaa. Pronssityökalut otettiin käyttöön vuoden 2500 eaa. jälkeen. Britannian ensimmäiset suuret kuparikaivokset perustettiin 1800 eaa. Irlannin laivasto
1. heinäkuuta 1937 hyväksyttiin uusi perustuslaki, joka astui voimaan 29. joulukuuta. Laki muutti maan itsenäiseksi Irlannin tasavallaksi, jolloin sopimus vuodelta 1921 lakkasi olemasta voimassa. Kolmivärisestä lipusta tuli kansallislippu, iiristä virallinen kieli ja valtion päämieheksi presidentti. Vuoden 1921 sopimuksen 6. ja 7. artiklojen mukaisesti Britannian hallinnassa ja suojeluksessa oli ollut strategisesti merkittävät Queenstownin, Berehavenin ja Lough Swillyn satamat linnoituksineen. Nyt sen katsottiin loukkaavan maan itsemääräämisoikeutta. Maat pääsivät 25. huhtikuuta 1938 sopimukseen satamien siirrosta Éiren hallintaan 31. joulukuuta mennessä. Englannin kuningaskunta
Englannin kuningaskunta () oli valtio Länsi-Euroopassa, Ison-Britannian saaren eteläosassa vuosina 927–1707. Se kattoi nykyisen Englannin ja vuodesta 1535 myös Walesin. Vuoden 1707 unionisopimuksella Englannin ja Skotlannin kuningaskunnat yhdistettiin Ison-Britannian kuningaskunnaksi. Maiden omat parlamentit lakkautettiin ja niille perustettiin yhteinen hallintoelin Lontooseen, entisen Englannin parlamentin tilalle. Portugalin asevoimat
Portugalin asevoimat () muodostuu maa-, meri- ja ilmavoimista. Muodollisesti asevoimien ylipäällikkönä toimii istuva presidentti, mutta käytännössä niitä johtaa Portugalin hallitus puolustusministerin kautta. Portugalin asevoimat saivat alkunsa 1100-luvulla portugalilaisten itsenäistyessä maurien ja Leónin kuningaskunnan vallasta. Ensimmäisessä maailmansodassa Saksa julisti Portugalille sodan sen internoitua satamissaan olleita saksalaisaluksia. Vuodesta 2003 lähtien asepalvelus Portugalissa on ollut vapaaehtoista. Portugali osallistuu useisiin rauhanturvaamisoperaatioihin kuten INTERFET ja UNTAET Itä-Timorilla, MINURSO Länsi-Saharassa, EUFOR Bosniassa ja KFOR Kosovossa. Alankomaiden merijalkaväki
Merijalkaväki oli välillä lakkautettuna. Batavian tasavalta perusti 20. maaliskuuta 1801 merijalkaväen ja kuningas Louis Bonaparte perusti 14. elokuuta 1806 "Korps Koninklijke Grenadiers van der Marinen". Nykyinen merijalkaväki on perustettu 1814 ja se sai nykyisen nimensä 1817. Navy SEAL
Navy SEALsin historia juontaa vuonna 1943 perustettuihin laivaston erikoisjoukkoihin nimeltä Naval Combat Demolition Units (NCDU) ja Underwater Demolition Teams (UDT), joiden tehtävänä oli tiedustella vihollisen ranta-alueita, merkitä maihinnousupaikkoja, sekä räjäyttää esteitä ja linnoitteita maihinnousun tieltä. Vuonna 1944 NCDU osallistui Normandian maihinnousuun ja UDT Tyynenmeren operaatioihin. Regia Marina
Regia Marina (Italian kuninkaallinen laivasto) perustettiin Italian yhdistyttyä Italian kuningaskunnaksi 1861. Laivasto muodostui perustettaessa lähinnä Sardinian ja Napolin kuningaskuntien laivastoista. Hajanaista laivastoa ja koulutusta alettiin kehittää, ja omien telakoiden puuttuessa luotiin ohjelma alusten tilaamiseksi ulkomailta. Lissan taistelun tappion paljastamien puutteiden korjaamiseksi hankittiin uutta kalustoa. Laivasto osallistui Italian ja Turkin sotaan 1911–1912 ja ensimmäiseen maailmansotaan, jossa se menetti runsaasti kalustoa. Mare Nostrum -hankkeen toteuttamiseksi Benito Mussolini rakensi toisen maailmansodan edellä laivastosta yhden maailman mahtavimmista. Italian muututtua tasavallaksi 1946 laivaston nimeksi tuli Marina Militare Italiana ().
Regia Marina perustettiin 17. maaliskuuta 1861 samanaikaisesti Italian kuningaskunnan perustamisen kanssa. Samoin kuin kuningaskunta muodostui Italian niemimaan valtioiden liitosta, muodostettiin myös Regia Marina liittämällä yhteen Italian niemimaan valtioiden laivastot. Pääosan muodostivat Sardinian ja Napolin kuningaskuntien laivastot, joiden lisäksi tuli yksi sluuppi ja neljä tykkivenettä Toscanan suurherttuakunnasta ja kaksi hinaajaa paavin laivastosta. Laivastoon kuului perustettaessa 90 alusta, jotka olivat sekä purjelaivoja että höyrykonein varustettuja. Vasta perustetulla laivastolla oli lisäksi runsaasti kokeneita merimiehiä. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Merivoimilla on yksi aktiivipalveluksessa olevaa Invincible-luokan lentotukialus HMS "Illustrious" (R06) ja kesällä 2017 koeajoon tuli uusi HMS "Queen Elizabeth". Ilmaoperaatiot kuuluvat laivaston ilmavoimille ("Fleet Air Arm"), jolla on noin 250 lentokonetta. Merivoimien kokonaisuus ("Naval Service") muodostuu laivastosta, merijalkaväestä ("Royal Marines") ja tukilaivastosta ("Royal Fleet Auxiliary"). Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat
Royal Navylla on tonnimäärään nähden toiseksi suurin sotalaivasto maailmassa, käsittäen 91 alusta. Merivoimien palveluksessa on merijalkaväki mukaan luettuna 35 470 miestä. Merivoimilla on käytössään neljä Trident-ohjuksilla varustettua sukellusvenettä. Mainitun lähteen mukaan Britannian maavoimilla on 100 010:en ja ilmavoimilla 45 210:en sotilaan vahvuus. Tämän perusteella kokonaisvahvuus 180 690 (lukuun ei ole sisällytetty siviilityöntekijöitä), kokonaisluvusta yhdeksän prosenttia on naisia. Tämän lisäksi on käytettävissä reservijoukot. Palveluksessa olevien kokonaisluku kohoaa siis noin 225 000:een. Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat
Brittiarmeijan historia on pitkä, monitahoinen ja sen vaikutus maailmanhistoriaan on ollut merkittävä, etenkin 1600-luvulla. Useat brittiarmeijan nykypiirteistä juontavat juurensa ensimmäisistä kansallisista asevoimista Alfred Suuren ajalta. Merkittävimmät sodat, joihin asevoimat ovat osallistuneet myöhemmässä historiassa, ovat Napoleonin sodat, Krimin sota sekä ensimmäinen ja toinen maailmansota. Brittiläinen imperiumi, jonka alueella asui lähes kolmannes maailman väestöstä, oli maan asevoimien valvonnassa. Asevoimien nykyinen hallintorakenne luotiin vuonna 1964 kun nykyinen puolustusministeriö (, "MoD") perustettiin. Se käsittää Amiraliteetin, War Officen sekä Air Ministryn. Iso-Britannia (saari)
Ensimmäiset kukkulalinnakkeet rakennettiin Britanniaan vuosien 800–700 eaa. välillä, ja Skotlantiin alettiin rakentaa kivilinnoja vuoden 500 eaa. jälkeen. Raudantyöstötekniikat yleistyivät vuoden 700 eaa. jälkeen. Glastonbury ja Meare rakennettiin ajanlaskun alkua edeltävinä vuosisatoina. Massilialainen löytöretkeilijä Pytheas purjehti Britannian ympäri 330 eaa. Kolikot otettiin käyttöön 100 eaa. Tudorien ajan laivasto
Tarvittava hallinto muun muassa Trinity House ja hallinnon vaatimat tilat Ranskan kanssa käytävää sotaa varten rakennettiin. Vuonna 1512 Edward Howard asetettiin lordi amiraaliksi, jonka johdolla käytiin 10. elokuuta Brestin edustalla ratkaisematon tykistötaistelu "Regentin" ja ranskalaisen "Marie la Cordelièren" välillä kummankin aluksen tuhoutuessa ranskalaisaluksen räjähtäessä. Edward Howardin saatua surmansa hänen veljensä Thomas Howard nimitettiin lordi amiraaliksi. Vuonna 1514 laskettiin vesille 1 500-tonninen karakki "Henry Grace à Dieu", joka oli ensimmäinen englannissa valmistunut kaksikantinen alus. Se oli myös eräs ensimmäisistä tykkiportein ja pronssikanuunoin varustetuista sotalaivoista maailmassa. Henrik VIII aloitti tykkien valattamisen laivastolleen. Välimeren, Lähi-idän ja Afrikan sotatoimialue toisessa maailmansodassa
Gibraltar on ollut brittiläinen linnoitettu tukikohta 1700-luvulta lähtien ja sillä on ollut merkittävä asema brittien alueellista strategiaa luotaessa. Eteentyönnetyn komentokeskuksen lisäksi tukikohta on tarjonnut vankasti puolustetun sataman, josta käsin alukset ovat kyenneet toimimaan sekä Atlantilla että Välimerellä. Tukikohtaan perustettiin vara-amiraali James Somervillen alaisuuteen Force H, jonka tehtävänä oli ylläpitää alueella laivastoylivoimaa ja siten suojata saarrettua Maltaa huoltavia saattueita sekä estää akselivaltojen alusten kulku Gibraltarin salmesta. Special Boat Service
Special Boat Service on Iso-Britannian merivoimien erikoisjoukko ja rinnastuu maavoimien SAS (Special Air Service) -erikoisjoukkoihin. Yksikön nimi oli aiemmin Special Boat Squadron. SBS on pääosin kuninkaallisen merijalkaväen (Royal Marine Commandos) sotilaista rekrytoitu merellisiin operaatioihin erikoistunut osasto, joka toimii myös maalla. SBS on toiminut rinnan SAS:n kanssa muun muassa Afganistanissa ja Irakissa. Yksikön operatiivinen vahvuus on noin 120 sotilaista, jotka kaikki ovat saaneet taistelusukeltajan koulutuksen. Irlannin laivasto
Merivalvonnan ensimmäiset alukset olivat ilmavoimilta siirretyt vesilentokoneiden emälaiva, maalilaiva ja pursi. Vesilentokoneiden emälaiva oli vuoteen 1940 Dublinissa ja sen jälkeen Corkissa. Maalilaiva sijoitettiin jokipartioveneeksi Lough Dergiin Shannoniin, missä se oli aina vuoteen 1945. Ainoastaan 13-jalkainen pursi oli koko palvelusuransa Dublinissa. Venäjän keisarikunnan laivasto
1700-luvun loppupuolelta 1800-luvun alkuun Venäjällä oli maailman kolmanneksi suurin laivasto heti Ison-Britannian ja Ranskan jälkeen. Mustanmeren laivastossa oli viisi linjalaivaa ja 19 fregattia (1787), Itämeren-laivastossa oli 23 linjalaivaa ja 130 fregattia (1788). Varhaisella 1800-luvulla Venäjän laivasto muodostui Itä- ja Mustanmeren laivastoista, Kaspian laivueesta, Vienanmeren laivueesta ja Ohotanmeren laivueesta. Vuonna 1802 perustettiin Merisotavoimien ministeriö (Meriministeriö 1815). Irlannin laivasto
Laivaston paikallisjoukot eli vapaaehtoinen reservi () perustettiin 20. syyskuuta 1940 ja se alistettiin suoraan Meri- ja rannikkovalvonnan komentajalle. Vapaaehtoiset muodostivat satamiehisiä rannikkopuolustuskomppanioita, joita kesäkuussa 1942 oli kaikkiaan kaksitoista. Vuonna 1943 perustettiin vielä kaksi komppaniaa. Reservin päätehtävänä oli suojata omalla alueellaan olevia satamia ja rannikkoa, minkä suorittamiseksi tehtiin partioita jalan ja veneillä. Lisäksi joukot vartioivat satamissa olevia aluksia. Maritime Inscription organisoitiin uudelleen 10. kesäkuuta, ja siitä muodostettiin nykyinen laivastonreservi An Slua Muirí. Reservin nimi on sittemmin muutettu muotoon Naval Service Reserve eli Cúltaca Na Seirbhíse Cabhlaigh. Yhdistynyt kuningaskunta
Yhdistynyt kuningaskunta oli 1800-luvun merkittävin teollisuus- ja sotilasmahti ja siirtomaavalta, joka laajimmillaan käsitti noin 30 miljoonaa neliökilometriä ja lähes neljäsosan maapallon väestöstä. Silloin syntyi sanonta, ettei Aurinko koskaan laske Brittiläisen imperiumin yltä. Teollisena vallankumouksena tunnettu muutos käynnistyikin Britanniassa 1700- ja 1800-lukujen taitteessa, mikä nosti maan maailmanjohtavaksi talousmahdiksi. Lisäksi Britannian siirtomaavalta oli suurimmillaan Viktorian aikana (1837–1901). 1900-luvun alkuun mennessä muut maat olivat saavuttaneet teollistumisessa brittien etumatkan. 1920-luvun aikana imperiumi alkoi hajota, kun Irlanti itsenäistyi 1921, vaikkakin kuusi Ulsterin provinssia pysyivät emämaassaan ja muodostivat Pohjois-Irlannin. Vuonna 1926 Australia, Kanada ja Uusi-Seelanti saivat itsenäisyyden, mutta liittyivät Brittiläiseen kansainyhteisöön. Siirtomaavallan purkautuminen jatkui toisen maailmansodan jälkeen, alkaen Intian ja Pakistanin itsenäistymisestä 1947. Kanadan kuninkaallinen laivasto
Canadian Forces Maritime Command eli MARCOM muodostettiin 1. helmikuuta 1968 yhdistettäessä Kanadan asevoimien puolustushaarat, jolloin sen päämaja sijoitettiin Atlantin merivoimien päämajan yhteyteen Halifaxiin. Yhdistymisen seurauksena laivaston univormut vaihdettiin vihreisiin kaikkien aselajien yhteiseen univormuun sekä otettiin käyttöön yhteiset arvoasteet maavoimien ja ilmavoimien kanssa. Yhdistymisen jälkeen ainoastaan olkamerkit ja lakit paljastivat merimiehet. Romanian laivasto
Jo autonominen Romania loi pienehkön laivasto-osaston Tonavalle. Venäjän ja Turkin sota 1877-1878 toi maalle itsenäisyyden ja yhteyden Mustaanmereen Tonavan suistosta sekä maahan liitetystä Dobrudjan alueesta, jonne valmistettiin Constanțan sotasatama. Laivaston ensimmäiset varsinaiset sotalaivat hankittiin 1880-luvun alussa, mitä täydennettiin vielä ennen vuosisadan vaihdetta. Meriministeriö perustettiin 1891, mikä nopeutti laivaston kehittymistä ja laajenemista. Samalla laivasto jaettiin virallisesti kahteen osaan, Tonavalle sijoitettuun jokilaivastoon ja merelliseen Mustanmeren laivastoon. Ranskan merivoimat
1700-luvun Ison-Britannian merimahdin nousu johti lukuisiin taisteluihin, joista osa oli kuitenkin Ranskalle voitollisia, kuten Picquet de la Motten johtama Atlantin purjehdus. Ensimmäinen laivaston alus teki 1766 maailmannympäripurjehduksen päällikkönään Louis Antoine de Bougainville. HMS Valiant (1914)
Force H muodostettiin Gibraltarilla 28. kesäkuuta ja "HMS Valiant" oli sen alkuperäisiä aluksia. "HMS Valiant" osallistui brittilaivaston iskuun Ranskan laivastoa osastoa vastaan Mers-el-Kebirissä 3. heinäkuuta, mutta alus siirrettiin Välimeren laivastoon operaatio Hatsin 29. elokuuta – 6. syyskuuta aikana ja se siirrettiin osaksi Välimeren laivastoa tukikohtana Aleksandria.
"HMS Valiant" suojasi tukialushyökkäystä Benghaziin 15. syyskuuta ja syyskuun lopulla se suojasi Maltan saattueita ja teki syöksyjä merelle sekä pommitti Valonan Adrianmeren satamaa 19. joulukuuta vastaisena yönä. Marine Aircraft Experimental Establishment
Marine Aircraft Experimental Establishment (MAEE) oli brittiläinen sotilasvoimien kehitys- ja tutkimuslaitos. Se perustettiin 1918 ja sen tehtävänä oli suunnitella, kehittää ja valvoa vesilentokoneita, lentoveneitä ja muita ilma-aluksia. Se lopetti yhteistoimintansa Kuninkaallisten ilmavoimien kanssa 1953 ja jatkoi siviilijärjestönä vuoteen 1958. Britannian kuninkaalliset ilmavoimat
Vuonna 1968 hävittäjäilmavoimat (), pommitusilmavoimat ja rannikkoilmavoimat () yhdistettiin yhdeksi Strike Command -komentojärjestelmäksi. Kaukoidän ilmavoimat lopetettiin 1971. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Ison-Britannian merivoimat eli Kuninkaallinen laivasto () on vanhin Ison-Britannian kolmesta puolustushaarasta. Maavoimien katsotaan muodostuneen vasta 1. toukokuuta 1707 jälkeen, kuin Englannin ja Skotlannin rykmentit yhdistettiin yhdeksi asevoimaksi. Brittiläinen Välimeren-laivasto
1960-luvulla laivaston merkitys väheni brittiläisen imperiumin supistuessa valtioiden itsenäistyessä. Merkitystä vähensi myös kylmän sodan aiheuttama painopisteen muutos Pohjois-Atlantille. Iso-Britannia (saari)
Britannia muodostui runsaat 400 miljoonaa vuotta sitten, kun kaksi maamassaa yhdistyi. Avaloniasta syntyi suuri osa nykyistä Englantia ja Laurentiasta Skotlanti. Niiden lisäksi pienestä Armoricasta syntyi Cornwall ja eteläinen Devon. Armoricasta syntynyt osa muistuttaa geologisesti enemmän Manner-Eurooppaa kuin muuta Britanniaa. Trafalgarin taistelu
Britannian suurvalta-asema merillä johti siihen, ettei mikään valtio kyennyt kilpailemaan sen kanssa meriherruudesta. Tämä mahdollisti sen, että Britannia saattoi käyttää merivaltaansa maailmanlaajuisen imperiumin luomiseen ja ylläpitämiseen. Selvä valta-asema merillä auttoi suuresti Britanniaa kolonialismin aikana, jolloin Britannia hankkikin paljon siirtomaita. Trafalgarin taistelu siis osittain mahdollisti Brittiläisen imperiumin syntymisen. Australian kuninkaallinen laivasto
Australian kuninkaallinen laivasto () on Australian puolustusvoimien merellinen puolustushaara. Australian itsenäistyttyä 1901 aiemmat siirtomaalaivastot yhdistettiin muodostettaessa Brittiläisen kansainyhteisön laivastoa. Tästä varhaisesta laivastosta muodostettiin 1913 varsinainen Australian laivasto. Kuninkaallinen laivasto tuki edelleen sitä ja tarjosi Tyynellä valtamerellä lisäsuojaa läsnäolollaan toisen maailmansodan alkuvuosiin saakka, kunnes Japanin laajeneminen esti Kuninkaallisen laivaston toiminnan alueella. Iso-Britannia (saari)
Britanniasta oli viimeksi maayhteys Manner-Eurooppaan viimeisen jääkauden aikana. Jääkauden sulavedet katkaisivat maayhteyden noin 8000 vuotta sitten, ja Britanniasta tuli saari. Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta () perustettiin itsenäisenä valtiona 1. tammikuuta 1801 vuoden 1800 unionilain puolesta, joka yhdisti Ison-Britannian kuningaskunnan ja Irlannin kuningaskunnan. Valtio kesti sellaisenaan vuoteen 1922 asti, jolloin siitä tuli nykyinen Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. Gibraltar
Gibraltarin puolustuksesta vastaa joukko-osasto nimeltään British Forces Gibraltar. Sen rungon muodostaa jalkaväkirykmentti (Royal Gibraltar Regiment), joka koostuu Gibraltarilta värvätyistä osa-aikaisista sekä Britannian maavoimien vakinaisesta väestä. Kuninkaallinen laivasto ylläpitää laivuetta (Gibraltar Squadron), jonka tehtävänä on Gibraltarin aluevesien turvallisuudesta ja koskemattomuudesta huolehtiminen. Siihen kuuluu Scimitar-luokan partioveneet "HMS Scimitar" ja "HMS Sabre" sekä kolme 6,5-metristä Arctic-kumivenettä. Kolmannen osan joukoista muodostaa Britannian Kuninkaallisten ilmavoimien asema, jolla ei kuitenkaan enää ole yhtään konetta vakinaisella komennuksella, ja se on lähinnä siviilikäytössä (katso liikenne). Force H
Lokakuussa 1939 perustettiin kahdeksan laivasto-osastoa etsimään saksalaisia saarronmurtajia ja kaappareita maailman meriltä. Osastot nimettiin Force F:stä N:ään. Etelä-Atlantille määrätyt risteilijät "HMS Shropshire" ja "HMS Sussex muodostivat Force H:n. Tämä Force H toimi ainoastaan lyhyen aikaa. Trafalgarin taistelu
Merenkulun merkitys kasvoi 1700-luvun lopulla sekä 1800-luvun alussa merkittävään osaan useimpien eurooppalaisten valtioiden pyrkiessä turvaamaan hyvin tuottavat kauppareittinsä. 1700-luvun lopulla ainoastaan Britannia ja Ranska taistelivat enää meriherruudesta. Britannia halusi turvata meriyhteydensä, jotka olivat saarivaltakunnalle elintärkeitä, ranskalaisten pyrkiessä keisari Napoleon I:n johdolla Euroopan herruuteen. Britanniassa pelättiin Napoleonin maihinnousua Englannin kanaalin ylitse ranskalais-espanjalaisen laivastonsa turvin. Britannia kuitenkin esti tämän aikeen keskittämällä laivastoaan kanaalin rannikkokaupunkeihin, jolloin Napoleon luopui maihinnousuajatuksestaan vuoden 1805 kesään mennessä. Grande Armée
Grande Armée eli Suuri armeija syntyi, kun Napoleon I uudelleennimesi Britteinsaarten valloitukseen tarkoitetun armeijan ja siirsi sen Ranskan itäosaan aloittaakseen sodan vuonna 1805 Itävaltaa ja Venäjää vastaan. Armeijan nimeä käytettiin myös myöhempien sotaretkien yhteydessä, mutta yleensä sitä käytetään kaikkien Napoleonin kokoamien armeijoiden yhteydessä 1800-luvun alkupuolella (katso Napoleonin sodat). Irlannin ilmavoimat
Lentopalvelusta tuli osa maavoimien ilma-armeijakuntaa (), kun asevoimat perustettiin 1924. Se olikin maavoimien osana vuoteen 1990. Dreadnought (alustyyppi)
Fisher oli myös ajanut Ison-Britannian kalliiseen kilpavarusteluun, sillä meriherruuden säilyttämiseksi uusia aluksia oli rakennettava pikaisesti lisää. Merten hallintahan oli elinehto koko Brittiläiselle imperiumille. Alusten rakentamisen lisäksi myös miehiä tarvittiin taas lisää siitä huolimatta, että laivaston alusten lukumäärä oli vähäisempi kuin aikaisemmin. Vuonna 1900 kuninkaallisen laivaston vahvuus oli ollut 98 000 miestä, kun se vuonna 1913 oli jo 140 000 miestä. Myös kustannusarviot nousivat samaan tahtiin. Vuonna 1906 sotalaivaston kustannukset olivat olleet 33 miljoonaa puntaa, kun ne vuonna 1913 olivat 44 miljoonaa puntaa. Tällä oli suoria vaikutuksia Ison-Britannian harjoittamaan politiikkaan ja sen taloudenpitoon. Myös uusia satamia ja telakoita rakennettiin. Toinen suora pidempiaikainen seuraus oli siirtyminen turbiinimoottoreiden käyttöön. Niiden polttoaine nimittäin vaihdettiin hyvin nopeasti hiilestä öljyyn, ja sitä Isolla-Britannialla ei ollut omasta takaa. Sen ostaminen ulkomailta ei myöskään houkuttanut, ja niin Ison-Britannian hallitus päätti lähteä omien yhtiöidensä mukana poraamaan öljyä silloisesta Persiasta. Ison-Britannian laivaston ilmavoimat
Kesäkuussa 1943 laivueita ryhdyttiin yhdistelemään lennostoiksi ja työ saatiin suoritettua loppuun 25. lokakuuta. Britannian Tyynenmeren laivaston lennostoista muodostettiin 30. kesäkuuta 1945 lentoryhmiä amerikkalaisen mallin mukaisesti. Norjan laivasto
Norjan puolustusvoimien organisaatiomuutos astui voimaan vuoden 2002 alusta. Taustalla oli vuoden 1990 puolustuskomitean näkemys tilanteesta. Budjetti oli aiemmin kasvanut mutta keinot ja päämäärät eivät olleet kohdanneet. Siksi komitea suositti merkittäviä supistuksia sekä rauhan- että sodanaikaisessa organisaatiossa. Tavoitteeksi asetettiin laadukkaiden puolustusvoimien luominen nykyaikaisen aseistuksen ja materiaalien avulla. Norjan Kuninkaallisen laivaston osalta laivaston ja rannikkotykistön ("Kystartilleriet") tehtävät yhdistettiin Kysteskadrenille 1. tammikuuta 2002. Toinen Englannin–Hollannin sota
Toinen Englannin–Hollannin sota (, ) käytiin vuosina 1665–1667 Englannin kuningaskunnan ja Alankomaiden tasavallan, kahden maailman suurimman merivallan välillä. Englannin tarkoituksena oli lyödä Alankomaiden ylivoima merellä. Aluksi Englanti näytti voittavan sodan valtaamalla Alankomaiden siirtokunnat Pohjois-Amerikassa, mutta hollantilaisen amiraalin Michiel de Ruyterin johtama hyökkäys Thames-joelle sai englantilaiset allekirjoittamaan sodan lopettaneen Bredan sopimuksen 31. heinäkuuta 1667. Englanti ei onnistunut lyömään hollantilaista merimahtia ennen neljättä Englannin–Hollannin sotaa, joka käytiin vuosina 1781–1784. Ison-Britannian laivaston ilmavoimat
Laivaston ilmavoimat otti käyttöön helikopterit aluksi tukialuksilla ja myöhemmin pienemmillä aluksilla 1960-luvulta alkaen. Nykyään kaikilla vähintään fregattiluokkaan kuuluvilla on helikoptereja. Ranskan merivoimat
Ranskan laivaston ilmavoimat () on perustettu 19. kesäkuuta 1998 yhdistämällä maista toimineet merivalvontakoneet ja lentotukialuksille sijoitetut laivueet. Sen vahvuus on noin 6 800 siviili- ja sotilashenkilöä, jotka on sijoitettu neljään Ranskassa olevaan tukikohtaan. Rafale-koneiden ja uusien lentotukialusten käyttöönoton myötä laivaston ilmavoimia ollaan kehittämässä iskukykyisemmiksi. Ison-Britannian kuningaskunta
Ison-Britannian kuningaskunta (, virallisesti "Great Britain") oli Ison-Britannian saaren käsittävä perustuslaillinen monarkia Länsi-Euroopassa vuodesta 1707 vuoteen 1800. Se muodostui, kun Englannin kuningaskunta ja Skotlannin kuningaskunta solmivat unionisopimuksen vuonna 1707. Valtiota hallitsi uusi yhteinen parlamentti ja hallitus, jotka sijaitsivat Lontoon Westminsterissä. Kahdella kuningaskunnalla oli ollut sama hallitsija siitä lähtien, kun Skotlannin kuningas Jaakko VI kruunattiin Englannin kuningas Jaakko I:ksi vuonna 1603. Yhdysvaltain laivaston historia
Ensimmäiset höyryvoimakokeilut sijoittuvat tälle ajanjaksolle ja vuonna 1845 perustettiin Yhdysvaltain laivastoakatemia. Ison-Britannian kuningaskunta
Vuonna 1800 Ison-Britannian kuningaskunta ja Irlannin kuningaskunta solmivat liittosopimuksen, ja Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta muodostettiin 1. tammikuuta 1801. Puolan merivoimat
Puolan tasavallan merivoimat perustettiin 28. marraskuuta 1918, vain seitsemäntoista päivää itsenäisyysjulistuksen jälkeen. Perustettaessa niille asetettiin kaksi tehtävää, jotka olivat Pommeriin kohdistuvien vaatimusten tukeminen sekä maan vesireittien suojaaminen. Tehtävien täyttämiseksi laivaston käyttöön asetettiin aluksia, jotka oli kerätty siviileiltä ja aseistettu. Samalla aloitettiin varsinaisten sotalaivojen suunnittelu. Laivaston ensimmäisenä komentajana oli Bogumił Nowotny. British Forces Broadcasting Service
British Forces Broadcasting Service on Ison-Britannian sotaministeriön (nykyinen Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö) vuonna 1943 perustama radio- ja televisiopalvelu. Se välittää ohjelmistoa Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimille Afganistanissa, Belizellä, Bosniassa, Bruneissa, Kanadassa, Kyproksella, Falklandinsaarilla, Saksassa, Gibraltarilla, Kosovossa, Lähi-idässä, Pohjois-Irlannissa ja Tristan da Cunhalla. Lisäksi BFBS välittää ohjelmia satelliittien välityksellä Royal Navyn aluksille. Toimituksellinen sisältö on riippumaton puolustusministeriöstä ja asevoimista.