Milloin viranomaiset lakkauttivat Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean?
Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
Viranomaiset lakkauttivat TYK:n muiden kommunistien hallitsemien järjestöjen tavoin kesällä 1930. Toiminta loppui vähitellen heinäkuussa. Työväen Urheilulehden viimeinen numero ilmestyi 1. heinäkuuta. Elokuuksi suunniteltu valtakunnallinen edustajakokous jäi pitämättä. TYK:n johtomiehiä vangittiin huhtikuusta 1930 alkaen ja viimeiset haastettiin oikeuteen joulukuussa 1932. Etsivän Keskuspoliisin mukaan TYK otti ohjeensa SKP:ltä ja PUI:ltä, ja se toimi laillisen hallitusvallan tuhoamiseksi. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea (TYK) oli suomalainen vuosina 1929–1930 toiminut urheilujärjestö, jossa vaikutti Työväen Urheiluliiton oppositio, sosialistit ja kommunistit. TYK muodostettiin, kun sosialidemokraattien hallitsema TUL alkoi erottaa kommunistijohtoisia seuroja keskusjärjestöstä vuosia kestäneen riitelyn jälkeen. Viranomaiset lakkauttivat TYK:n kesällä 1930. TYK:n puheenjohtajina toimivat Urho Lähteinen (1929), Tatu Uosikkinen (1929–1930) ja Otto Lasanen (1930). Suomen Työväen Urheiluliitto
Suurimpia kansainvälisiä tapahtumia olivat työläisolympialaiset, joita järjestettiin kolme kertaa. Niissä TUL:n edustama Suomi oli kisojen ykkösmaa. Omana erillisenä työläisurheilun suurtapahtumana oli Neuvostoliiton johtaman Punaisen urheiluinternationaalin (PUI) järjestämät spartakiadit Moskovassa kesällä 1928. Niihin osallistuneet erotettiin TUL:stä. SUI kielsi jäsenjärjestöiltään osallistumisen ja TUL:n sosiaalidemokraatit kokivat asian liiaksi kommunismin myötäilynä. Urheilijat ja urheiluseurat joutuivat kilpailukieltoihin tai erotetuksi TUL:stä. Kommunistit syrjäytettiin TUL:n johtopaikoilta ja nämä perustivat joulukuussa 1929 Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean (TYK). Monet erotetuista seuroista, joita oli yli 150, ja TYK joutuivat 1930-luvun alussa säädettyjen kommunistilakien perusteella lakkautetuiksi. Kemin Into
Seuran kuului aina vuoteen 1918 asti SVUL:ään jäsenseurana, mutta Suomen sisällissodan jälkeen perustetusta Tyoväen Urheiluliitosta (TUL) tuli seuran keskusjärjestö vuodesta 1919 alkaen. Into kuului 1920-luvun lopulla TUL:ssä sosiaalidemokraattijohtoisen liiton oppositioon, jonka vuoksi seura erotettiin TUL:stä 1928. Seura kuului syksyllä 1929 perustetun Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean (TYK) alaisuuteen, jonka toiminta lakkautettiin syksyllä 1930 viranomaisten toimesta. Näin myös jäsenseurojen, kuten Innonkin, toiminta lakkautettiin.
Karkkilan Urheilijat
Seuran historia ulottuu vuoteen 1950, jolloin paikkakunnan työväestön urheiluelämä oli jakaantunut kahtia poliittisten syiden takia. Jakaantumisen seurauksena oli perustettu Karkkilan Sisu ja Karkkilan Työväen Urheilijat eli KTU, molemmat aktiivisesti toimivia urheiluseuroja. Halua seurojen yhdistämiseen kuitenkin oli ja yhteiset urheilutapahtumat tasoittivat tietä. Paikkakunnalla toimiva Karkkilan Metallityöväen Ammattiosasto oli muun muassa jo 1964 vedonnut molempiin osapuoliin osapuolijaon lopettamiseksi ja voimavarojen yhdistämiseksi. Kannuksen Ura
Kannuksen Urheilijoiden johtokunnan seuraavassa kokouksessa kuukautta myöhemmin todettiin jäsenistön yleisen mielipiteen puoltavan yhdistymistä ja johtokunnassa oltiin varsin pitkälle samaa mieltä. Seuran yleinen kokous teki 28.1.1968 yksimielisen päätöksen, jonka mukaan edellä mainitut vanhat seurat lakkautetaan ja tilalle perustetaan uusi. Kun Pilke tahollaan päätyi samaan, olivat käytännön toimet valmiit aloitettavaksi jo talvella ja keväällä 1968. Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto
Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto TVK (1944–1992) oli suomalainen ammatillinen keskusjärjestö, joka edusti julkisen ja yksityisen sektorin toimihenkilöitä ja virkamiehiä. Vuoteen 1956 asti järjestö oli nimeltään Henkisen Työn Keskusliitto (HTK). TVK teki konkurssin syyskuussa 1992. Konkurssin jälkeen suurin osa TVK:n liitoista siirtyi STTK:hon. Suomen Työväen Urheiluliitto
TUL perustettiin 26. tammikuuta 1919 sisällissodan jälkimainingeissa. Järjestön ensimmäinen puheenjohtaja oli Eino Pekkala. Työväen urheiluseurat kuuluivat ennen vuoden 1918 sisällissotaa Suomen Voimistelu- ja Urheiluliittoon, mutta SVUL erotti syksyllä 1918 seurat, jotka olivat osallistuneet sisällissotaan hävinneellä puolella tai jos yli puolet seuran jäsenistä oli tuomittu 'osanotosta kapinaan'. TUL-lehti
TUL-lehti on Työväen Urheiluliiton julkaisema suomalainen urheilulehti. Lehti ilmestyi painettuna vuosien 1927 ja 2012 välillä. Vuonna 2012 lehden julkaisu paperilla lopetettiin ja lehti muuttui TUL-aviisi nimiseksi verkkolehdeksi. TUL-lehti painottuu huippu-urheilun sijasta seura- ja nuorisotoimintaan sekä kuntoliikuntaan. Lehti kertoo lisäksi TUL:n seuroja edustavista urheilijoista sekä urheilupolitiikasta. Kaikki Työväen Urheiluliiton tiedotukseen liittyvä materiaali on keskitetty lehteen. Rauman Työväen Urheilijat
Seura joutui myöhemmin kommunistisen Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean haltuun, ja lopetettiin 1930-luvulla kommunistilakien nojalla. Paikallinen sosialidemokraattinen työväenyhdistys perusti vuonna 1929 toisen seuran, Rauman Työväen Urheilijat. Toveritar
Kanadan viranomaiset kielsivät "Toverittaren" levittämisen syksyllä 1929, jolloin Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö päätti perustaa kanadalaisia varten "Työmiehen" yhteyteen uuden lehden "Työläisnaisen". Taloudellisesti heikentynyt "Toveritar" lopetettiin syyskuussa 1930 ja lokakuussa sen korvasi Wisconsinin Superiorissa ilmestynyt "Työläisnainen" (vuodesta 1936 lähtien "Naisten Viiri"). Suomen Liikunta ja Urheilu
SLU, Nuori Suomi ja Suomen Kuntoliikuntaliitto päättivät vuosikokouksissaan kesäkuussa 2012 uuden järjestön perustamisesta, toimintojen siirtämisestä uuteen järjestöön ja vanhojen järjestöjen yhdistystoiminnan lakkauttamisesta. Toiminnot ja henkilökunta siirtyivät uuteen järjestöön, Valoon vuoden 2013 alussa ja sen lakattua edelleen Olympiakomiteaan 1.1.2017. Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö
Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön hajottua sen enemmistö liittyi vuonna 1922 kommunistiseen Workers Party of America -puolueeseen. Vuonna 1924 se otti nimen Workers Partyn Suomalainen järjestö ("Finnish Federation of the Workers Party of America"). Vuonna 1925 Komintern päätti kommunistipuolueiden kansallisten järjestöjen lakkauttamisesta ja puoluetoiminnan organisoimisesta työväenjärjestöjen sisällä toimiviksi monikansallisiksi fraktioiksi. Workers Party vahvisti päätöksen elokuussa 1925 ja perusti päämajansa yhteyteen suomalaisten työväenyhdistysten toimintaa ohjanneen suomalaisen toimiston. Suomalainen järjestö lakkautettiin sen marras-joulukuussa 1925 pidetyssä edustajainkokouksessa. Työväen Urheilulehti
Työväen Urheilulehti oli vuosina 1917–1930 ilmestynyt suomalainen urheilulehti, joka toimi Työväen Urheiluliiton äänenkannatajana. Se lakkautettiin vuonna 1930 voimaantulleiden kommunistilakien nojalla. Työläisolympialaiset
Työläisolympialaiset olivat Luzernissa 1920 perustetun Sosialistisen Työläisurheiluinternationaalin (SUI) () vuosina 1925, 1931 ja 1937 eri maiden työläisurheiluliittojen jäsenille järjestämät urheilukilpailut. Kilpaileva työläisurheilutapahtuma oli Moskovassa 1921 perustetun Punaisen Urheiluinternationaalin (PUI) () vuonna 1928 järjestämät spartakiadit. Myöhempiä, pienempiä työläisurheilutapahtumia ovat olleet mm. vuonna 1936 Barcelonassa järjestetyt Kansanolympialaiset, jotka Espanjan sisällissota keskeytti, ja Yhdysvalloissa samana vuonna järjestetyt kaksipäiväiset Työläisten Maailmankarnevaalit. Suomen Lyseoiden Urheilijat
Suomen Lyseoiden Urheilijat oli vuonna 1899 Ivar Wilskmanin perustama Suomen ensimmäinen koulu-urheilujärjestö. SLU:n toiminta lakkasi 1926, kun perustettiin Suomen Oppikoulujen Urheiluliitto, SOU. Työtä koululiikunnan hyväksi jatkaa nykyisin Koululiikuntaliitto, johon SOU sulautui 1973. Suomen Valtakunnan Urheiluliitto
1960-luvun lopulla SUL:ssa eli SVUL:n suurimmassa lajiliitossa pohdittiin mahdollisuutta erota SVUL:sta ja toimia keskusjärjestöstä riippumattomana erikoisliittona kuten Suomen Palloliitto. Piiriorganisaation ylläpito tuli SUL:n sisäisessä arvioinnissa kriittiseksi ja kalliiksi kysymykseksi. Asia siis hylättiin. Tosin se tuli uudelleen esille 1970-luvun puolivälissä yleisurhelumme menestyksen päivinä Yrjö Kokon puheenjohtajakaudella. Asia nousi uudelleen esille vielä vuonna 1985 SUL:n silloisen toimitusjohtajan Rolf Haikkolan nostaessa asian vielä esille. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
Sosialidemokraatit ryhtyivät pian perustamaan uusia seuroja erotettujen tilalle, ja ne hyväksyttiin TUL:ään. Erotettuja otettiin takaisin vain poikkeustapauksissa. Alkuvuonna 1930 TUL:stä erotettiin ensin Turun ja Uudenmaan sekä myöhemmin Oulun ja Perä-Pohjolan piirijärjestöt. Muihin kommunistijohtoisiin piireihin vaihdettiin sosialidemokraattinen johto. Yhteishyvän valiokunta (Suomi)
Helsingissä tapahtuneesta toiminnasta saadut kokemukset olivat niin hyviä, että samanlaisia Yhteishyvän valiokuntia alettiin perustaa muillekin paikkakunnille. Yleensä asutuskeskuksissa toimineita valiokuntia oli vuoden 1943 lopulla yhteensä nelisenkymmentä. Niiden toiminta hiipui toisen maailmansodan jälkeen olosuhteiden muuttuessa. Valiokuntien tehtäviä jatkamaan perustettiin 1946 eri puolille Suomea kuluttajien toimikuntia ja maanviljelijöiden asenteita säännöstelyyn luotaava tuottajien toimikunta, joka oli kansanhuoltoministeriön neuvoa-antava toimielin. Kansanhuoltoministeriö lakkautettiin 1949. Oulun Tarmo
Sosiaalidemokraattisen Nuorisoliiton urheiluseuran perustamiskokous pidettiin 19. elokuuta 1907 Oulussa Heinätorin koululla. Jatkokokous päätti ottaa nimen Sosiaalidemokraattisen Nuorisoliiton Voimistelu- ja Urheiluseura Tarmo. Työväen Urheiluliitto (TUL) perustettiin 26. tammikuuta 1919 Helsingissä. Puheenjohtaja Erkki Suonperä edusti kokouksessa Tarmon lisäksi Koskelankylän Rientoa, a, Raahen Ponnistusta ja Kemin Intoa. Yhteiskunnallisesti uhkaavat kommunistiset järjestöt päätettiin lopettaa Suomessa, joten Tarmokin lopetettiin 13. lokakuuta 1931. Suomen urheilu
1990-luvun alussa SVUL lakkautettiin ja perustettiin suomalaisten liikuntajärjestöjen katto- ja palvelujärjestö Suomen Liikunta ja Urheilu. TUL:in keskusjärjestöasema loppui ja TUL:n kilpaurheilu liittyi lajiliittoihin. SLU:n toimintaa jatkamaan perustettiin vuoden 2012 Valtakunnallinen liikunta- ja urheiluorganisaatio Valo. TUL jatkoi toimintaansa sen ulkopuolella, ja suurimmat palloilu- ja joukkuelajien liitot jättäytyivät Valon ulkopuolelle. Valo sulautui Olympiakomiteaan vuonna 2017. Suomen Valtakunnan Urheiluliitto
Yhdentymisen liikkeellelähtö vuosina 1990–1991 oli nihkeä. TUL ja sen silloinen puheenjohtaja Matti Ahde lähtivät siitä, että TUL jää elämään urheilun saralla. Ainoastaan kilpa- ja huippu-urheilu siirretään uuden yhteisen perustettavan järjestön vastuulle. Eheytymisen teki vielä mutkikkaammaksi vuoden 1992 aikana paljastuneet SVUL:n taloussotkut. Niissä leimautui erityisesti silloinen SVUL:n pääsihteeri Mauri Oksanen. SVUL:lle oli 1980-lopun kasinopelaamisessa syntynyt useamman sadan miljoonan velkataakka. SVUL:lla oli lopputilinpäätöksessään velkaa 350 miljoonaa markkaa. Työläisrintamamiehet
Työläisrintamamiehet oli välirauhan aikana syksyllä 1940 perustettu kommunismia kannattaneiden talvisodan veteraanien liike, joka oli tarkoitettu Suomen Aseveljien Liiton ja varsinkin sisällissodan valkoista perintöä edustaneen Rintamamiesliiton vasemmistolaiseksi kilpailijaksi. Liike tukahdutettiin melkein heti alkuunsa. Hannu Tihinen
Tihinen ilmoitti toukokuussa 2010 kauden 2009–2010 jäävän hänen pelaajauransa viimeiseksi. Syynä lopettamispäätökseen olivat useat päävammat, joiden vuoksi hän käytti uransa viimeisinä vuosina suojakypärää. Kyseisen kauden jälkeen Tihinen jatkoi FC Zürichin palveluksessa urheilutoimenjohdon tehtävissä ja Suomeen palattuaan syksyllä 2011 hänet valittiin Jalkapallon Pelaajayhdistyksen puheenjohtajaksi. Nykyään Tihinen toimii Suomen Palloliiton pelaajakehityspäällikkönä ja on myös Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsen. Suomen Valtakunnan Urheiluliitto
Yhteistoimintaesityksen käsittely siirtyi nyt SVUL:n puolelle. SVUL:n puheenjohtaja Rangell suositteli yhteistyösopimuksen hyväksymistä TUL:n hyväksymässä muodossa. SVUL:n liittokokous hylkäsi "typistetyn ehdotuksen" huhtikuussa 1939. Tämän johdosta SVUL:n puheenjohtaja Rangell erosi. Rangell pyysi eroa myös Suomen olympiakomiteasta. Asia näytti ajautuneen umpikujaan. Näkyviin vastustajiin mediassa kuuluivat Suomen Urheilulehti ja Uusi Suomi. Niiden mielestä TUL:n vastahakoista apua ei tarvittu. Suomen Urheiulehti totesi, että yhteistoiminta ja olympiakisat oli sekoitettu toisiinsa aiheettomasti. Kekkosta ja Rangellia sekä heidän yhteistyöhalukkuuttaan TUL:n suuntaan urheilussa arvosteli erityisesti äärioikeisto eli IKL:n lehdistö. Heidän lehdistönsä mukaan TUL:n edustajien tilalle oli löydettävissä riittävästi urheilijoita. Kommunistilait
Lakien seurauksena kiellettiin kommunistiset sanomalehdet ja lakkautettiin muun muassa helsinkiläinen "Suomen Työmies", oululainen "Pohjan Voima" ja vaasalainen "Nya Folkbladet". Kirjapainoja takavarikoitiin useissa kaupungeissa ja kommunisteiksi epäiltyjä pidätettiin. Joukossa oli muun muassa 329 toimittajaa ja kirjaltajaa, jotka tuomittiin kuritushuone- ja vankeusrangaistuksiin. Kommunistilaeilla oli suuri vaikutus myös urheiluelämään, kun niiden nojalla lakkautettiin 157 Työväen Urheiluliitton jäsenseuraa. Lakkautettujen joukossa oli muun muassa maan suurimpiin urheiluseuroihin lukeutunut Helsingin Jyry. Jokioisten Koetus
Seuran toiminta laajeni vuonna 1907 kun talviurheilulajeista hiihto tuli mukaan lajivalikoimaan kilpailujen myötä. Vuonna 1914 Koetukseen perustettiin myös naisjaosto. Sisällissodan myötä työväentaustainen seura erotettiin vuonna 1918 Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitosta johtuen seuran jäsenistön osallisuudesta punakaartin toimintaan. Tästä syystä seura liittyikin vuonna 1919 perustettuun Työväen Urheiluliittoon. Seuralle perustettin nuoriso-osasto vuonna 1927 ja seura järjesti ensimmäiset kansallisen tason yleisurheilukilpailut vuonna 1936. Helsingin olympialaisiin 1952 Koetuksesta osallistui viisi urheilijaa. Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkue
Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkue osallistui vuonna 1928 Moskovassa järjestettyihin ensimmäisiin Spartakiadeihin sekä vuosien 1925, 1931 ja 1937 työläisolympialaisten kesäkisoihin. Joukkueen Spartakiadeihin lähetetti TUL:n kommunistinen siipi, vastoin järjestön johdon määräyksiä. Kisoihin osallistuneet urheilijat ja toimihenkilöt erotettiin tapauksen vuoksi TUL:n jäsenyydestä, ja he perustivat vuonna 1929 lyhytaikaiseksi jääneen Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean. Osa Spartakiadien vuoksi erotetuista pelaajista siirtyi Suomen Palloliiton seuroihin. Matti Ahde
Matti Ahde toimi valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajana vuosina 1975–1977. Hänet valittiin vuonna 1977 Suomen Työväen Urheiluliiton (TUL) puheenjohtajaksi. Hän jatkoi tehtävässä vuoteen 1995. Tänä aikana tapahtui TUL:n yhdistyminen 1978–1979 ja syksyllä 1993 vanhanmuotoisen TUL:n alasajo. TUL:n yhdistyessä palasivat lähes kaikki TUL:stä vuonna 1959 eronneet Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton (TUK) seurat TUL:ään. Suomen urheilun eheytymisen seurauksena syksyllä 1993 SVUL ajettiin alas ja syntyi uusi keskusjärjestö Suomen Liikunta ja Urheilu (SLU). Ahteen rooli Suomen urheilun eheytyksessä johti TUL:n säilymiseen, vaikkakaan ei enää entisenlaisena kilpaurheilun keskusjärjestönä. Ahde toimi TUL:n edustajana Suomen olympiakomiteassa varapuheenjohtajana 1979–1996 ja sen jälkeen Suomen olympiayhdistyksen valtuuskunnan puheenjohtajana vuosina 1996–2004. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
Liittokokouksen jälkeen TUL alkoi antaa lisää varoituksia ja kilpailukieltoja kommunistiurheilijoille ja -seuroille. Helsingin Jyry erotettiin TUL:stä elokuussa 1929. Vasemmiston hallitsemat seurat jatkoivat toimintaansa entiseen tapaan. Opposition seurojen kesken järjestettiin kilpailuja, joihin osallistuneet TUL puolestaan erotti jäsenyydestään. Heinäkuuhun 1930 mennessä liitosta oli erotettu 92 seuraa. Lisäksi 80 seuraa poistettiin rekisteristä ”toimintansa lopettaneina”. Näihin seuroihin kuului yhteensä 14 000 henkilöä eli noin puolet TUL:n jäsenkunnasta. Monien piirien alueella TUL:stä sai lähteä enemmistö seuroista, ja erotettujen joukossa olivat lähes kaikki suurten kaupunkien vanhat työväen urheiluseurat. SKP:n Turun piirijärjestö
Talvisodan jälkeen 1940 kommunistit toimivat Suomen ja Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seurassa. 7. elokuuta SNS:n joukkokokous Urheilupuistossa saarrettiin ja väkijoukko siirtyi Kauppatorille vaatimaan ystävyysseuran työntekijän vapauttamista. Tilanteesta kehkeytyi useita tunteja kestänyt katutappelu. Yksi mielenosoittaja sai surmansa poliisin luodista. SNS:n Turun osasto lakkautettiin joulukuussa. Jatkosodan alettua kommunistit pyrkivät järjestämään vastarintatoimintaa, jonka seurauksena suistettiin raiteilta yksi juna ja räjäytettiin ammusvarasto. Työsuojeluhallitus
Työsuojeluhallitus lakkautettiin maaliskuussa 1993 ja sen toiminnot siirrettiin työministeriöön ja työsuojelupiirien työsuojelutoimistoihin ja sittemmin sosiaali- ja terveysministeriöön. Työväen Urheiluseurojen Keskusliitto
Leskisen ryhmän menetettyä valta-asemansa TUL:n johdossa uudelle puheenjohtaja Penna Tervon ja hänen kuolemansa jälkeen Pekka Martinin johtamalle ryhmälle Leskisen ryhmä perusti kokouksessaan kesäkuussa 1956 Urheilun Tuki r.y.:n. Suomen Valtakunnan Urheiluliitto
Sopimukseton tilanne oli hankala sen vuoksi, että edessä oli olympiavuosi 1960 eli Squaw Valleyn talviolympialaiset ja Rooman kesäolympialaiset. Neuvotteluissa päästiin joulukuussa 1959 siihen, että TUL:n urheilijoita varten perustettiin "Olympia-60"-niminen seura, johon liittyvät olympiaehdokkaat ja seura edelleen tarvittaviin lajiliittoihin. Tämän mukaisesti Squaw Valleyn kisoissa kilpaili TUL:stä pikaluistelija Juhani Järvinen. SVUL:n lajiliittojen asenne tiukentui vielä, kun TUK perustettiin ja sen jäsenseurat liittyivät SVUL:n lajiliittoihin ja Palloliittoon. Rooman kisoja ajatellen lajiliitot vaativat, että Olympia-60 liittyy lajiliittoihin. TUL ei tätä hyväksynyt, vaan halusi katsastusten kautta olympialaisiin valitut liittyvän Olympia-60:n kautta lajiliittoon. Tilanne ajatui umpikujaan, koska yhteisiä katsastuksia ei saatu järjestettyä. SVUL:n lajiliitoista tiukinta linjaa vetivät paini puheenjohtajanaan Arvo Himberg ja voimistelu puheenjohtajanaan Erkki Palolampi. Entisenä urheilujohtajana presidentti Kekkonen pani arvovaltansa asian ratkaisemiseksi vielä kesällä 1960 kutsumalla SVUL:n johtajat sovintoneuvotteluun, mutta SVUL:n lajiliitot hylkäsivät presidentin sovintoesityksen. Työläisaktivismi
Lyhytaikaiseksi jäänyt työläisaktivismi käynnistyi keväällä 1904, kun Helsingissä perustettiin maanalainen työläisaktivistien järjestö. Työläisaktivistit tekivät yhteistyötä porvarillisten aktivistien kanssa aina syksyn 1905 suurlakkoon saakka, jonka myötä työväenliikkeen ja perustuslaillisten välit katkesivat. Ennen suurlakkoa tapahtuneet terroriteot olivat lähes kaikki työläisaktivistien tekemiä ja porvarillisten aktivistien rahoittamia. Varsinainen työläisaktivismi tuli päätökseensä syksyn 1906 jälkeen, jolloin punakaartit lakkautettiin Viaporin kapinan seurauksena ja työväenliike keskittyi kevään 1907 eduskuntavaaleihin. Suomen Valtakunnan Urheiluliitto
Äärivasemmiston, kommunistien ja kansandemokraattien, sisäpoliittisen aseman heiketessä kesän 1948 eduskuntavaalien seurauksena SVUL irtisanoi vuoden 1948 lopulla yhteistoimintasopimuksen. SVUL:n johtohenkilöt pitivät sitä "TUL:lle kohtuuttoman edullisena". SVUL puheenjohtajansa Karikosken ja varapuheenjohtajansa Kaskelan johdolla vaati uutta yhteistoimintasopimusta, jossa SVUL:n erikoisliitoilla olisi määräysvalta kansainvälisten suhteiden hoidossa. Urheilujärjestönäkin SVUL oli saanut painoarvoa, koska sen jäsenmäärä oli kasvanut lähes kolminkertaiseksi vuodesta 1944 vuoteen 1950 sen ollessa vuonna 1950 320 695. Samalla erikoisliittojen määrä oli kasvanut 11:stä 16:een. Sopimus saatiinkin Helsingin kaupunginjohtajien Eero Rydmanin ja Erik von Frenckellin toimiessa sovittelijoina. Kaupunginjohtajille asian ratkaisu oli tärkeä, koska Helsinki oli järjestämässä tulevia kesäolympialaisia heinäkuussa 1952. 20. helmikuuta 1950 allekirjoitettu sopimus palauttikin kansainvälisten suhteiden hoidon lajikohtaisilta yhteistoimintavaliokunnilta SVUL:n erikoisliitoille. Palloliiton ja Työväen Urheiluliiton yhteistoiminta
Mestaruussarjaa 1943-1944 ei saatu pelatuksi loppuun vuoden 1944 aikana. TUL:n joukkueet luopuivat sarjan viimeisistä otteluista kesällä 1945. Vuoden 1945 mestaruuskilpailujen osalta liitot sopivat cup-kilpailusta, johon kumpikin liitto haluamallaan tavalla karsien sai asettaa 32 joukkuetta. Yhteistyövaliokunnan ehdotus, jonka mukaan kumpikin liitto järjestää sarjatoimintansa täysin itsenäisesti, hyväksyttiin. Amerikansuomalainen Keskusosuuskunta
Keskusosuuskunnan ja kommunistipuolueen sekä sitä edustaneen Yhdysvaltain Suomalaisen Työväenjärjestön välit katkesivat vuonna 1929, kun puolue vaati osuuskunnalta uusia taloudellisia uhrauksia toimintansa tukemiseksi. Keskusosuuskunta julistautui itsenäiseksi ja erotti johtokunnastaan kommunistit Matti Tenhusen, Oscar Corganin ja Jacob Vainionpään. Suomalainen Työväenjärjestö erotti jäsenyydestään Keskusosuuskunnan kannalle asettuneen Superiorin työväenyhdistyksen. Vastarintaa johtanut Yrjö Halonen, John Tarkiainen, V. S. Alanne, William Marttila ja monet muut erotettiin puolueesta. Vuosien 1930 ja 1931 vuosikokouksissaan Keskusosuuskunta vielä korosti rooliaan työväen aatteellisena järjestönä, mutta muuttui sitten poliittisesti sitoutumattomaksi ja keskittyi palvelemaan jäsentensä taloudellisia etuja. Kommunistien leiriin jääneiden osuuskuntien yhdyssiteeksi perustettiin Työläisten ja Farmarien Osuustoiminnallinen Yhteisliitto ("Workers’ and Farmers’ Co-operative Unity Alliance"), jonka toiminta lakkasi vuonna 1939. Toivo Vilppula
Helsingin Jyryn johtokuntaan kuulunut Vilppula oli mukana jo joulukuussa 1918 järjestetyssä helsinkiläisten työläisurheilijoiden kokouksessa, jossa valittiin toimikunta valmistelemaan TUL:n perustamista. Järjestön perustavassa kokouksessa 26. tammikuuta 1919 Vilppula valittiin TUL:n ensimmäiseen liittotoimikuntaan. Varapuheenjohtajaksi hän tuli vuoden 1927 liittokokouksessa, jolloin Vilppulan tavoin sosialidemokraatteihin lukeutunut Väinö Mikkola syrjäytti äänestyksessä istuvan puheenjohtajan Eino Pekkalan, joka edusti kommunisteja. Puheenjohtajaksi Vilppula nousi jo vuoden kuluttua heinäkuussa 1928, kun Mikkola yllättäen menehtyi keuhkokuumeeseen. Heidän aikanaan valta TUL:ssa siirtyi kommunisteilta sosialidemokraateille, mikä lopulta johti järjestön hajoamiseen ja Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean perustamiseen vuonna 1929. Itsenäisyyden Liitto
Pekkalan hallitus lakkautti Itsenäisyyden Liiton Valpon esityksestä toukokuussa 1946 välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla "fasistisena" järjestönä. Suomen Työmies (1920–1923)
Puolueen pää-änenkannattajana toiminut lehti lakkautettiin määräajaksi syksyllä 1921, jolloin sen tilalla ilmestyi Uudenmaan piirin äänenkannattajana esiintynyt "Suomen Työläinen". Vuoden 1922 alussa Suomen Työmiestä julkaissut Oy Työ hankki oman kirjapainon Amerikan suomalaisen sosialistijärjestön lahjoittaman ”miljoonan markan rahaston” turvin. Viranomaiset lakkauttivat lehden pysyvästi elokuussa 1923. TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1929
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1929 olivat kymmenennet Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailut. Kauden aikana liitto erotti jäsenyydestään useita seuroja mm. Helsingin Jyryn. Turun Veikot ennättivät voittaa jalkapallomestaruuden ennen kuin lukuisat aktiiviurheilijat mm. koko jalkapallojoukkue, erosivat siitä ja perustivat uuden seuran, joka sai nimekseen Turun Toverit. Veikot erotettiin TUL:sta marraskuussa. Se jatkoi vielä kommunistijohtoisena, kunnes seura kesällä 1930 lakkautettiin. Yhdistyneitten Villatehtaitten Palloilijat
Yhdistyneitten Villatehtaitten Palloilijat (lyhenne YVP) on entinen suomalainen urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1934 Hyvinkäällä organisoimaan paikallisten villatehtaan työntekijöiden urheilua ja liikuntaa. Parhaiten YVP tunnettiin jalkapallon saralla, mutta myös hiihto ja jääpallo oli vahvassa roolissa seuran toiminnassa. YVP jatkoi toimintaansa hetken aikaa vielä sotien jälkeenkin, mutta tuolloin seuratoiminnan jatkaminen ei ollut enää mahdollista. Niinpä seura lakkautettiin ja toiminnan jatkajaksi perustettiin tammikuussa 1947 Hyvinkään Palloseura. Suomen Urheiluliitto
SUL oli aluksi Suomen Valtakunnan Urheiluliiton (SVUL) alainen urheilujaosto, mutta itsenäistyi omaksi liitokseen vuonna 1932. SUL pysyi kuitenkin SVUL:n jäsenenä aina sen lakkauttamiseen saakka. Työväen Arkisto
Monia työväenjärjestöjä lakkautettiin kommunistisina 1920-luvulla. Tällöin Etsivä keskuspoliisi takavarikoi järjestöjen asiakirjat, mutta toimitti ne 1930-luvulla Työväen Arkistoon. Tämän ansiosta ammattiyhdistysliikkeen vanhin asiakirja-aines on hyvin tallennettu. Arkistoaineistoa tuhoutui Neuvostoliiton miehittämässä Karjalan osassa talvisodassa 1939-1940 ja sodan, kuten jatkosodankin 1941-1944 pommituksissa. Työläisnainen
Matilda Kaihosalo toimitti kommunistista "Työläisnaista" huhtikuuhun 1922, jolloin lehden vastaavaksi toimittajaksi valittiin Elin Fagerholm ja toimitusneuvoston muiksi jäseniksi Anna Kärki ja Fiina Pietikäinen. Toimitussihteerinä, taloudenhoitajana ja poliittisena vastaavana työskenteli Rosa Sillanpää. Lehti ilmestyi aluksi kerran ja vuodesta 1921 lähtien kahdesti kuussa. Levikki vaihteli vuonna 1922 yleensä 2 000:n ja 2 700:n välillä, mutta erikoisnumeroita painettiin 4 000–5 000 ja jopa 10 000 kappaletta. Viranomaiset lakkauttivat naisliiton vuonna 1923, minkä jälkeen Työläisnaisten Sanomalehti-Osuuskunta julkaisi "Naistyöläistä" vuonna 1925 ja "Työläis- ja talonpoikaisnaisten lehteä" vuosina 1925–1930. Yleisliittolainen liikunta- ja urheilukomitea
Yleisliittolainen liikunta- ja urheilukomitea oli nimeään hieman vaihdellen Neuvostoliiton liikunta- ja urheilutoiminnan ylin järjestö valtion olemassaolon ajan. Vuodesta 1968 komitea sai Neuvostoliiton ministeriön arvon. Neuvostoliittolaisena järjestönä se lakkautettiin hieman ennen Neuvostoliiton lakkautusta eli marraskuun 11. 1991. Komitean nimi vaihteli useaan kertaan vuosikymmenien varrella. Se oli: Amerikan Suomalainen Sosialistijärjestö
Tilanne muuttui vuonna 1921. Tammikuussa Amerikan Suomalainen Sosialistijärjestö organisoitiin uudelleen nimellä United States Finnish Socialist Organization (Yhdysvaltain Sosialistipuolueen Suomalainen Järjestö). Se oli aktiivisesti mukana sosialistisen puolueen toiminnassa aina pitkälle toisen maailmansodan jälkeiselle ajalle. Saman vuoden lopulla uuden järjestön ulkopuolelle jättäytyneitä ASS:n jäseniä liittyi vastaperustettuun Amerikan työväenpuolueeseen, muodostaen jopa 40% sen jäsenistöstä. Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö -nimellä tunnetun järjestön toiminta loppui vuonna 1941 ja se sulautui International Workers Order -järjestöön. Suomen Työväen Urheiluliitto
Maailmansotien välisenä aikana 1920- ja 1930-luvuilla TUL:n urheilijat toimivat omassa yhteisössään ollen kansainvälisen urheilun ulkopuolella, koska SVUL lähetti Suomen edustajat mm. olympialaisiin. Ainoan poikkeuksen teki vuonna 1920 Hannes Kolehmainen, joka SVUL:laisen Helsingin Kisa-Veikkojen edustajana saattoi osallistua TUL:n kilpailuihin. TUL teki yhteistyötä kansainvälisesti Sosialistisen urheiluinternationaalin (SUI) työläisurheiluliittojen ja Neuvostoliiton kanssa. GANEFO
Koska GANEFO-kisat olivat olleet kaikista jännitteistä huolimatta KOK:n suojeluksessa, rankaisutoimet jäivät lajiliittojen kontolle. Kisojen jälkeen suomalaisurheilijoille tuli vaikeuksia, sillä IAAF tuomitsi heidät elinikäiseen kilpailukieltoon. Suomessa asiaa toteutti yleisurheilun kansainvälisistä asioista vastaava lajiliitto SUL. Tämä kiristi Rooman kisojen aikaan lukossa olleita TUL:n suhteita SVUL:ään. Tokion olympialaisten aikoihin syksyllä 1964 IAAF peruutti GANEFO-urheilijoille annetun elinikäisen kilpailukiellon. Indonesia ei osallistunut Tokion olympialaisiin, mikä olikin odotettavissa GANEFO-kisojen lausuntojen perusteella. Suomen Sotilasurheiluliitto
Keväällä 1967 puolustusvoimien komentaja, kenraaliluutnantti Yrjö Keinonen nimesi toimikunnan pohtimaan liiton perustamista. Toimikunnan ehdotuksesta urheilutoimikunnat lakkautettiin ja tilalle perustettiin varuskunnalliset rekisteröidyt urheiluseurat. Kuopion Riento
Riento perustettiin vuonna 1907 ja se oli kaupungin ensimmäinen työväen urheiluseura. Toiminta lähti hyvin käyntiin seuran toimiessa Kuopion Työväenyhdistyksen jaostona. Seuran toiminta lakkautettiin vuonna 1930 maan poliittisen tilanteen takia, jonka takia rientolaiset perustivat Kuopion Työväen Urheilijat. Tällä nimellä toimintaa kesti viisitoista vuotta, jonka jälkeen toimintaa jatkettiin Kuopion Riennon nimellä. Kansainvälinen työläisurheiluliitto
Kansainvälinen työ- ja amatööriurheiluliitto (, lyh. CSIT) on vuonna 1946 Brysselissä, Belgiassa perustettu urheiluliittojen keskusliitto, jonka päämaja on Wienissä, Itävallassa. Se perustettiin jatkamaan toiseen maailmansotaan loppuneen Sosialistisen työläisurheiluinternationaalin toimintaa. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
TUL:n oppositio järjestäytyi kesäkuun 1929 liittokokouksessa. Perustettiin väliaikainen yhtenäisyystoimikunta, josta loppuvuonna päätettiin muodostaa valtakunnallinen yhteiselin. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea perustettiin virallisesti 1.–2. joulukuuta järjestetyssä yhtenäisyysväen edustajakokouksessa, johon kerääntyi edustajia yli sadasta urheiluseurasta, joista suurin osa kuului edelleen TUL:ään. Komitean puheenjohtajaksi valittiin Tatu Uosikkinen ja sihteeriksi Toivo Sillanpää. Osanottajat edustivat lähes puolta TUL:n jäsenkunnasta. TYK alkoi muodostaa lajitoimikuntia ja paikallisia yhtenäisyyskomiteoita ympäri maata. Suomen Kommunistinen Puolue
Kommunistien hallitsemat julkiset järjestöt lakkautettiin eduskunnan päätöksellä vuonna 1930. Työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajat sekä monia muita kommunisteiksi epäiltyjä pidätettiin ja järjestöjä lakkautettiin. Kommunisteja oli pidätetty tätä ennenkin, mutta 1930-luvun alun toimet estivät tehokkaasti kommunistien julkisen politikoinnin ja SKP:n vaikutus työväenliikkeeseen väheni. Puolueesta tuli muutaman tuhannen jäsenen salaseura, joka kuitenkin pyrki soveltamaan Kommunistisen internationaalin poliittista linjaa Suomen oloihin. Neuvostoliitossa SKP:n toimintakyky heikkeni 1930-luvun lopulla vakavasti, kun suuri osa puolueen johtajista ja aktiivijäsenistä sai surmansa Stalinin vainoissa. Talvi- ja jatkosodan aikana kommunisteiksi epäillyt suljettiin vankiloihin turvasäilöön ja SKP:n toiminta kuihtui. Helsingin Jyry
Helsingin Jyry on vuonna 1902 perustettu suomalainen urheiluseura, jonka lajeihin kuuluvat:aikuisurheilu (toimii yleisurheilun alla), yleisurheilu, triathlon (toimii yleisurheilun alla), joukkuevoimistelu, melonta, suunnistus ja koripallo. Aikaisemmin seuran lajivalikoimassa on ollut muun muassa eri voimailu- ja palloilulajeja. Vielä 1990 luvun lopussa seurassa harrastettiin mm. Kaukalopalloa ja Voimanostoa. Helsingin Jyryn suuruuden aikakausi sijoittui 1900-luvun kolmelle ensimmäiselle vuosikymmenelle, jolloin se oli Suomen johtava työläisurheiluseura ja jäsenmäärältään parhaimmillaan koko maan toiseksi suurin urheiluseura. Viranomaiset kuitenkin lakkauttivat Jyryn vuonna 1931 kommunistilakien nojalla. Seura pääsi aloittamaan toimintansa uudelleen vuonna 1945, muttei koskaan enää noussut entiseen suuruuteensa. Ennen lakkauttamistaan Jyry oli 1920-luvun lopulla Työväen Urheiluliiton (TUL) suurin ja menestynein urheiluseura. Oulun Työväen Palloilijat
1950-luvun puolivälissä TUL:n ja erikoisliittojen välinen suhde oli tunteita kiihottava urheilupoliittinen asia, niin myös OTP:ssä. Yhteistyösopimukset TUL:n seurojen pelaamisesta erikoisliittojen hallinnoimissa valtakunnan sarjoissa olivat ongelmana. Lopputuloksena oli se, että OTP:n pelaaminen Suomen Jääkiekkoliiton sarjassa johti seuran erottamiseen TUL:stä 11. helmikuuta 1957. Pari vuotta myöhemmin OTP liittyi 25. lokakuuta 1959 perustetun TUK:n jäseneksi jatkaen samalla pelaamistaan erikoisliittojen valtakunnan sarjoissa. Yle Urheilu
Vuoden 1998 loppuun asti TV1:llä ja TV2:lla oli omat urheilutoimituksensa, mutta vuoden 1999 alussa ne yhdistettiin YLE TV-urheilu -nimiseksi kokonaisuudeksi. Jo vuodesta 1996 Markku Vainikka oli toiminut Ylen televisiotoimialan yhteisenä urheilupäällikkönä vastuualueenaan suurimmat urheilutapahtumat (yleisurheilun ja jalkapallon MM- ja EM-kisat, kesä- ja talviolympialaiset sekä hiihdon ja jääkiekon MM-kisat). Toimihenkilöunioni TU
Toimihenkilöunioni ry perustettiin Tampereen liittokokouksessa 18. toukokuuta 2001 neljän ammattiliiton fuusiona: Teknisten liitto (TL), Suomen Teollisuustoimihenkilöliitto (STL), Rakennusteknisten Ammattiliitto (RAL), tunnettu myös nimellä Rakennusmestarien Ammattiliitto RAL ry:nä ja Svenska Tekniska Funktionärsförbundet i Finland (STAF). Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin TL:n puheenjohtaja, kansanedustaja, koneteknikko, Ilkka Joenpalo (sd.); toiseksi puheenjohtajaksi STL:n puheenjohtaja, pirkkalalainen Helena Rissanen (sd.) ja liittovaltuuston puheenjohtajaksi Pirkko Kalttonen. Liittojen yhdistämistä edelsi TL:n ja STL:n 23. tammikuuta 1999 allekirjoittama yhdentymissopimus, jonka pohjana oli paitsi aikaisemmin perustettu Teollisuuden Toimihenkilöiden Neuvottelujärjestö (TNK), liittojen yhteiset työehtosopimusneuvottelut vuonna 1979 sekä aiesopimus yhdistymisestä vuonna 1997. RAL:n hallituksen esitys liittymiseksi suoraan Teknisten liittoon epäonnistui vuonna 1996, mutta tammikuussa 1999 RAL:n liittovaltuusto hyväksyi osaltaan yhdistymissopimuksen perustettavaan uuteen ammattiliittoon. Urho Kekkonen
Urheilijanuransa jälkeen Kekkonen toimi Suomen Olympiakomitean ja Suomen Urheiluliiton (SUL) johdossa. Vuoden 1932 olympiakisoissa Los Angelesissa Kekkonen toimi Suomen olympiajoukkueen johtajana. IAAF puheenjohtajanaan ruotsalainen Sigfrid Edström sulki näiden kisojen aikana Paavo Nurmen kisoista ammattilaissyytösten vuoksi. Kekkonen taisteli sinnikkäästi ja jopa ärsytystä herättävän jääräpäisestikin Nurmen osallistumisen puolesta. Seurauksena oli, että Suomen ja Ruotsin yleisurheilumaaottelut keskeytyivät useaksi vuodeksi. Riita leimautui vahvasti Edströmin ja Kekkosen väliseksi kiistaksi. Ansioistaan Suomen urheilun hyväksi Urho Kekkoselle myönnettiin Suomen urheilun suuri ansioristi vuonna 1950. Suomen Aseveljien Liitto
Suomen Aseveljien Liitto lakkautettiin Suomen Kommunistisen Puolueen ja valvontakomission vaatimuksesta tammikuussa 1945, koska nämä katsoivat sen välirauhansopimuksen 21. artiklassa tarkoitetuksi ”fasistiseksi” järjestöksi. Valvontakomission poliittinen neuvonantaja Pavel Orlov ilmoitti lisäksi, että komissio katsoi liiton pyrkivän vaikuttamaan tulossa olleiden eduskuntavaalien tulokseen. Porvarilliset ja sosialidemokraattiset sanomalehdet tuomitsivat jyrkin sanoin liiton lakkauttamisen. Työväen Järjestönuorten Liitto
Vuonna 1923 valtio kielsi SSTP:n, nuorisoliiton ja naisliiton toiminnan. Järjestöjen johtajat vangittiin, jolloin myös TJN:n toiminta lamaantui, koska sen johtavat aktivistit olivat pitkälti samoja kuin nuorisoliitossa. Vielä pahempi isku toiminnalle saatiin saman vuoden elokuussa, kun sosialidemokraattisen nuorisoliiton seuraajaksi perustetun Suomen Sosialistisen Nuorisoliiton johto pidätettiin, järjestönuorten toimisto suljettiin ja asiakirjat takavarikoitiin. Toiminta alkoi pian uudelleen Sosialistisen Nuorisoliiton nimen alla, mutta SNL koki edeltäjiensä kohtalon marraskuussa 1925. Monia järjestönuorten aktivisteja vangittiin, mutta itse liittoa ei lakkautettu. Skandinaviska Socialistförbundet
Förenade Skandinaviska Socialistförbundet av Amerika lakkautettiin muiden siirtolaisjärjestöjen tavoin Yhdysvaltain kommunistisen puolueen uudelleenjärjestelyn eli ”bolševisoinnin” yhteydessä vuonna 1925. Vuonna 1928 kommunistit perustivat sen tilalle uuden Skandinaviska Arbetarförbundet i Amerika ("Scandinavian Workers’ League of America") -järjestön, jonka toiminta lakkasi 1930-luvun lopussa. Helsingin Jyry
Suomen itsenäistyessä joulukuussa 1917, Jyry oli kasvanut maan toiseksi suurimmaksi urheiluseuraksi. Vuoden 1918 sisällissodan aikana muodostettu "Jyryn komppania" oli yksi punaisten eliittijoukoista. Se osallistui aluksi Antrean taisteluihin Karjalan rintamalla, jonka jälkeen osasto siirrettiin Hämeen rintamalle Lempäälään ja sodan loppuvaiheessa se oli vielä mukana Lahden taisteluissa. Sodassa kaatui tai haavoittui kymmeniä Jyryn urheilijoita, esimerkiksi Antreassa sai surmansa viisi jyryläistä. Kaatuneiden joukossa olivat muun muassa komppanianpäällikkönä toiminut voimistelija Hjalmar Marttinen sekä vuoden 1912 olympialaisiin osallistunut painija Tatu Kolehmainen. Sisällissodan jälkeen SVUL erotti jäsenyydestään kaikki seurat, joiden urheilijat olivat taistelleet punaisten riveissä. Tämän seurauksena työläisseurat perustivat vuonna 1919 Suomen Työväen Urheiluliiton, jonka toimintaa myös Jyry oli käynnistämässä. Turun Weikot
Kun seura menetti työväentalolla olleen painisalin vuonna 1955, ei painijoilla ollut hyviä harjoittelumahdollisuuksia Veikoissa. Viimeinen painiottelu Veikkojen väreissä käytiin piirinmestaruuskisoissa vuonna 1957. Painijat siirtyivät pääasiassa vastaperustettuun erikoisseura Turun Työväen Voimailijoihin. Suomen vastarintaliike
Poliisihallitus ilmoitti syyskuussa 2016 harkitsevansa kanteen nostamista Suomen vastarintaliikkeen toiminnan lakkauttamiseksi. Poliisin mukaan SVL:n vallankumouksellinen, väkivaltainen ja avoimen rasistinen toiminta on olennaisesti lakien ja hyvien tapojen vastaista. Joulukuun 2016 lopussa uutisoitiin, että poliisihallitus nostaa kanteen liikkeen lakkauttamiseksi. Kanne jätettiin Pirkanmaan käräjäoikeudelle maaliskuussa 2017. Suomessa on edellisen kerran kielletty yhdistyksiä 1970-luvulla vuonna 1990 rauenneen Pariisin rauhansopimuksen nojalla. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
Vuoden 1929 liittokokouksessa osapuolten välit olivat erittäin tulehtuneet. Kokousta edelsivät jälleen voimakkaat junttaustoimet ja edustajista taisteltiin ankarasti. Vaaleissa äänesti 70 prosenttia jäsenistä. Sosialidemokraatit saivat 8 567 ääntä (42 paikkaa) ja vasemmisto 8 252 ääntä (28 paikkaa). Demarit hallitsivat kokousta ja veivät läpi omat kantansa vähemmistön vastustuksesta välittämättä. TUL:n johtoon valittiin pelkästään sosialidemokraatteja. Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen talo
Yhdistyksen jäsenmäärä oli kuitenkin alkanut vähentyä huippuvuosista ja yhdistyksen toiminta hiipui vähitellen niin että se jouduttiin lakkauttamaan 1914. Toiminnan päättymiseen saattoi vaikuttaa myös yhdistyksen voimahahmon J. V. Hellbergin väistyminen yhdistyksen johdosta 1907. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
TYK:n ja seurojen lakkauttamiset ajoivat kommunistisen urheiluliikkeen maan alle. SKP:n 7. puoluekonferenssi kielsi syksyllä 1930 kommunisteilta osallistumisen TUL:n toimintaan. Kommunistit järjestivät salaista liikuntatoimintaa ja urheilukilpailuja muun muassa heinäladoissa ja yksityisasunnoissa. Toisaalta monet rivikommunistit pyrkivät ja pääsivät takaisin TUL:ään. Nimenomaan työläisurheiluliikkeessä kommunistien julkinen toiminta jatkui laajimmillaan. SKP:n asenne muuttui kansanrintamapolitiikan myötä vuosina 1933–1934. Suomen Työväen Urheiluliitto
Vuoden 1993 urheilun järjestörakenteen uudistuksessa Suomen Valtakunnan Urheiluliitto SVUL lakkautettiin ja korvattiin perustetulla Suomen Liikunta ja Urheilulla, TUL menetti keskusjärjestöasemansa sekä maajoukkuetason toiminnan ja sen seurat liittyivät lajiliittoihin. TUL:n pääsihteerinä vuosina 1998–2009 toimineen Esko Rannon jälkikäteisarvion mukaan ei huippu-urheilun antaminen lajiliitoille ja olympiakomitealle nyt niin kauhean suuri menetys ollut. Suomen Valtakunnan Urheiluliitto
Vasemmiston voitettua vuoden 1966 eduskuntavaalit uusi suuntaus asetti haasteita myös urheilujärjestöille. SVUL vahvana porvarillisena keskusjärjestönä joutui tässä kritiikin kohteeksi. Presidentti Kekkonen piti kuuluisaksi tulleen niin sanotun sporttipuheen Jyväskylän yliopistossa vuonna 1971. Siinä hän tarkasteli urheilun tilaa ja antoi isän kädestä: 
Valtion urheiluneuvoston aloitteesta luotu toimikunta perusti vuoden 1971 alussa "urheilun keskusorganisaatiosuunnittelun neuvottelukunnan" (UNK), jonka puheenjohtajaksi kutsuttiin professori Paavo Seppänen. Alun perin UNK:n oli saatava työnsä valmiiksi vuoden 1971 loppuun mennessä, mutta aika osoittautui liian lyhyeksi. UNK julkisti ensimmäisen sopimusesityksen marraskuussa 1971 ja toisen joulukuussa 1972. Tavoitteeksi asetettu Suomen Urheilun Keskusjärjestö osoittautui mahdottomaksi toteuttaa. SVUL kannatti vahvaa keskusjärjestöä ja vastusti erikoisliittojen riippumattomuutta. Myönteisimmin Seppäsen malliin suhtautuivat TUK ja Suomen Palloliitto. TUL:ssä esiintyi sisäisiä mielipide-eroja, sillä kansandemokraatit torjuivat esitykset jyrkästi, sosiaalidemokraateissa osa puolesta ja osa vastaan sekä poliittisesti kansandemokraattien ja sosiaalidemokraattien välissä toimineet TPSL:n edustajat lopulta vastaan. Tämän jälkeen urheilupoliittista kokonaisratkaisua ei 1970-luvulla käsitelty, vaan TUL:n ja TUK:n yhdistymisneuvottelut olivat keskeisin toiminnan kohde. Ne päättyivät TUK:n seurojen liittymiseen TUL:oon vuosikymmenen lopussa. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
Kansainväliset tekijät olivat keskeinen osa TUL:n riitelyä. TUL kuului kansainväliseen Sosialistiseen urheiluinternationaaliin (SUI). TYK puolestaan noudatti kommunistijohtoisen Punaisen urheiluinternationaalin (PUI) poliittisia linjauksia, ja sen seurojen urheilijat osallistuivat PUI:n kansainvälisiin kilpailuihin. SUI:n ja PUI:n välit viilenivät 1920-luvun lopussa ja suhteiden kärjistyminen vaikutti työväen urheiluliikkeeseen kaikissa maissa. SUI läheni kansainvälistä sosialidemokraattista liikettä ja Kominternin ”kolmannen kauden” (1928–1935) jyrkkä taktiikka määritteli PUI:n kannat. PUI:n mukaan SUI oli sosiaalifasistinen järjestö. Molemmat internationaalit olivat erittäin kiinnostuneita TUL:stä, koska se oli varsin suuri järjestö moniin muihin työläisurheiluliittoihin verrattuna. Uudenkaupungin Urheilijat
Uudenkaupungin Urheilijat (lyhyemmin UU) oli uusikaupunkilainen urheiluseura. Seura tunnettiin parhaiten koripallojoukkueestaan sekä yleisurheilujaostostaan. Seura perustettiin vuonna 1898. Vuonna 1994 se ajettiin konkurssiin. Suomen Vammaisurheilu ja -liikunta VAU
Elokuussa 2007 alkanut suomalaisten vammaisurheilujärjestöjen yhdistymisprosessi saatiin päätökseen syyskuussa 2009. Tuolloin Elinsiirtoväen Liikuntaliitto ELLI ry, Näkövammaisten Keskusliiton (NKL) liikuntatoimi, Suomen Invalidien Urheiluliitto ry (SIU) sekä Suomen Kehitysvammaisten Liikunta ja Urheilu ry (SKLU) yhdistyivät uudeksi järjestöksi, Suomen Vammaisurheilu ja -liikunta VAU ry:ksi. VAU ja Suomen Paralympiakomitea ilmoittivat vuonna 2018 aikomuksestaan yhdistää toimintansa vuoden 2020 alussa. FC Kiisto
Sittemmin mukaan tuli jalkapallo, minkä vuoksi Kiisto liittyi 1. kesäkuuta vuonna 1908 Suomen Palloliittoon. Vuonna 1919 Kiisto liittyi myös Työväen Urheiluliittoon. Jalkapallotoiminta seurassa ehti jo loppua, mutta vuonna 1920 jalkapallo otettiin uudelleen seuran ohjelmaan. Seuraan perustettiin varsinainen jalkapallojaosto vuonna 1922. Kiistolla oli lähes koko 1920-luvun ajan menestyvä jalkapallojoukkue parhaimpana saavutuksena oli pääsy Työväen Urheiluliiton loppuotteluun vuonna 1928. Siinä Helsingin Kullervo oli kuitenkin parempi luvuin 3–1. Ensimmäisessä varsinaista menestystä saavuttaneessa joukkueessa pelasivat Taisto Helin, Aarne Viitala, Veikko Bäckman, Artturi Sippola, Paavo Lepistö, Eero Eveli, Emil Eveli, Veikko Saario, Onni Aho, Martti Valli ja Yrjö Somppi. Kiisto lakkautettiin oikeuden määräyksellä syyskuun 31. päivänä vuonna 1931. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
TYK:n tavoitteena oli ennen kaikkea TUL:n toimintayhtenäisyyden palauttaminen. Kommunistit vastustivat (PUI:n linjan mukaisesti) uuden varsinaisen liiton perustamista. Kommunistien kanssa liittoutuneet sosialistit (Suomen työväen vasemmistoryhmä) olivat kuitenkin uuden liiton perustamisen kannalla. Tätä linjaa ajoi muun muassa TUL:n entinen puheenjohtaja Pekkala. Aiheesta käytiin kiivasta väittelyä alkuvuonna 1930, ja ryhmien välit viilenivät. Suomen Liikunta ja Urheilu
Suomen Liikunta ja Urheilu ry (lyhenne SLU) oli vuosina 1993–2012 toiminut suomalaisten liikuntajärjestöjen katto- ja palvelujärjestö. SLU muodostui urheilun ja liikunnan järjestörakenteen uudistuksen seurauksena. Rakennemuutoksessa SVUL (Suomen Valtakunnan Urheiluliitto) lakkautettiin ja TUL (Työväen Urheiluliitto), Suomen Palloliitto ja CIF (Centralidrottsförbundet) menettivät keskusjärjestöaseman. Isänmaallinen kansanliike
Jatkosodan päättäneen välirauhansopimuksen 21. artiklassa edellytettiin Suomelta fasististen sekä Neuvostoliitolle vihamielistä propagandaa levittävien järjestöjen lakkauttamista. IKL kuului niihin järjestöihin, jotka lakkautettiin välittömästi rauhansopimuksen astuttua voimaan 23. syyskuuta 1944 ennen venäläisten erillistä vaatimusta (ks. Välirauhansopimuksen perusteella lakkautetut järjestöt). Muodollisesti tosin lakkautettiin vain IKL:n kannatusyhdistys ja sen paikallisjärjestöt. Varsinainen IKL jäi rekisteröimättömänä yhdistyksenä viranomaisten huolimattomuuden vuoksi lakkauttamatta. Puolueen kansanedustajat saivat kuitenkin jatkaa valtiopäivien loppuun luopumalla eduskuntaryhmän nimestä. Puolueen pää-äänenkannattaja "Ajan Suuntaa" ei myöskään lakkautettu, mutta lehden julkaiseminen lopetettiin vapaaehtoisesti 4. lokakuuta hallituksen ilmoitettua lehden johdolle Neuvostoliiton tätä vaativan. Useat puolueen omistamat Musta karhu -ravintolat saivat jatkaa vielä tämän jälkeenkin. Helsingin Musta Karhu Oy poistui kaupparekisteristä vasta 1955. Suomen työväen vasemmistoryhmä
Vasemmistoryhmä oli aktiivisesti mukana myös Työväen urheiluliiton linjataisteluissa. Kun sosialidemokraatit ottivat TUL:n hallintaansa ja alkoivat erottaa vasemmistoseuroja, perustettiin loppuvuonna 1929 Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea, johon sosialistit menivät mukaan. Toisin kuin TYK:ta hallinnut SKP, sosialistit kannattivat komitean muuntamista uudeksi liitoksi. Aiheesta käytiin kiihkeää keskustelua Suomen Työmiehen ja TYK:n Työväen Urheilulehden välillä. Etsivä keskuspoliisi
Kyösti Kallion johtama maalaisliiton ja edistyspuolueen keskustahallitus päätti yhdessä EK:n kanssa aloittaa keväällä vuonna 1923 hyökkäyksen äärivasemmistoa vastaan. Huhtikuussa kommunistien haltuunsa ottama sosiaalidemokraattinen nuorisoliitto lakkautettiin. Toukokuussa SSTP muutti nimensä neutraalimmaksi Suomen Työväenpuolueeksi (STP), mutta elokuussa oikeusministeri Otto Åkesson määräsi EK:n pidättämään yli 200 puolueen aktiivia ja takavarikoimaan STP:n kirjapainot. Myös kaikki 27 STP:n kansanedustajaa pidätettiin. Turun hovioikeus tuomitsi 189 pidätettyä eripituisiin vankeusrangaistuksiin valtiopetoksen valmistelusta, ja määräsi STP:n lakkautettavaksi. Sen sijaan kirjapainojen takavarikoinnille ei löytynyt laillista syytä. Klemetin kausi päättyi hänen yllättävään kuolemaansa 19. elokuuta 1923 pian tämän "Kallion leikkaukseksi" kutsutun operaation jälkeen. AC Allianssi
Allianssin tilanne kauden 2006 suhteen oli pitkään epävarma. Velkaisessa seurassa ryhdyttiin pelastustoimiin, mutta pelaajiston piirissä syntyi joukkopako. Uudeksi valmentajaksi palkattiin Timo Askolin. Maanantaina 30. tammikuuta Palloliiton ja Veikkausliigan yhteinen liigalisenssikomitea hylkäsi Allianssin lisenssihakemuksen yksimielisesti. Pääasiassa hylkääminen liittyi velkoihin, joista Allianssin ei katsottu voivan tarpeeksi hyvin selvitä. Lisäksi seuralla oli myös henkilöstöön, hallintoon, urheilulliseen toimintaan ja menestykseen liittyviä puutteita. Allianssi valitti asiasta urheilun oikeusturvalautakuntaan, mutta valitus hylättiin. Allianssille annettiin mahdollisuus hakea sarjapaikkaa Ykköseen, mutta keskiviikkona 12. huhtikuuta ilmoitettiin, ettei seura hae sarjapaikkaa ja että sen toiminta päättyy. Suomen Teiniliitto
Teiniliiton talousongelmat ja paha jäsenkato paljastuivat selvityksen myötä. Tapaus oli skandaali, sillä liiton johdon epäiltiin ilmoittaneen todellisuuteen nähden moninkertaiset jäsenluvut saadakseen enemmän valtionapuja ja poliittista painoarvoa kannanotoilleen. Todellisten lukujen selvittyä liiton saama valtionapu laski kymmenesosaan ja siitä ulosottajat veivät vielä osansa. Tästä lähtien Teiniliitto kävi eloonjäämistaistelua. Pääosa toimihenkilöistä lomautettiin toukokuussa 1975, piirien työntekijät irtisanottiin ja keskustoimiston työntekijät pakkolomautettiin edelleen kirjanpitäjää ja taloudenhoitajaa lukuun ottamatta lokakuussa. Tarkastusraportti valmistui myös lokakuussa ja se osoitti taloudenhoidossa virheitä ja leväperäisyyksiä, myös taksvärkkirahojen hoidossa. Suoranaisia väärinkäytöksiä ei kuitenkaan paljastunut, mitä poliittisilla tahoilla oli odotettu. Epäilyksiä tosin herätti se, että liiton arkisto katosi salaperäisesti talven 1975–1976 aikana – se löydettiin liiton lakkauttamisen jälkeen 1980-luvun lopulla kätkettynä kerrostalon kellarista Helsingin Vallilasta. Vastaselvityksistä huolimatta valtionapu jäi pysyvästi alas ja jäsenkato paheni entisestään. Teiniliiton politiikassa ei tapahtunut kuitenkaan muutoksia ja taksvärkkejäkin järjestettiin vielä joitakin vuosia, viimeinen vuonna 1982. Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö
Järjestön yli seitsemästä tuhannesta jäsenestä vain vajaat kaksi tuhatta liittyi uusien puoluesolujen jäseniksi. Workers Partyn suomalainen toimisto sai tehtäväkseen muodostaa uuden järjestön, jonka avulla laajemmat joukot säilytettäisiin kommunistisen liikkeen tukijoina. Kominternin, puoluejohdon ja suomalaisen toimiston kontrolloima Suomalainen Työväenjärjestö perustettiin Chicagossa tammikuussa 1927. Puolueen tiukka kontrolli ei kuitenkaan miellyttänyt kaikkia sen jäseniä. Erimielisyyksien takia suuri joukko suomalaisia erotettiin työväenjärjestöstä ja kommunistipuolueesta vuosina 1928–1930. Erotettujen joukossa olivat muun muassa Henry Askeli, Aaro Hyrske, Aarne Halonen, Elis Sulkanen ja Vilho Boman sekä myöhemmin Yrjö Halonen, Severi Alanne ja Henry Koski. Linjaristiriidat huipentuivat taisteluksi Wisconsinin Superiorissa toimineesta Keskusosuuskunnasta, joka lopulta irtautui kommunistisesta liikkeestä. Työväenjärjestö menetti jäseniään myös 1930-luvun alussa, kun tuhannet amerikansuomalaiset muuttivat Neuvosto-Karjalaan. Viimeisen kriisinsä järjestö koki talvisodan aikana, jolloin kommunistit asettuivat tukemaan Neuvostoliiton tarkoitusperiä Suomessa. Palloliiton ja Työväen Urheiluliiton yhteistoiminta
Huhtikuussa 1940 Helsingin olympiakisojen järjestämisestä oli luovuttava. SVUL, TUL ja Palloliitto päättivät jo toukokuussa järjestää yhteiset muistokisat talvisodassa kaatuneiden urheilijoiden kunniaksi. Kisoja kutsuttiin epävirallisesti "kotiolympialaisiksi" ja ne avattiin samana päivänä, 20.7.1940, jolloin olympiakisojen olisi pitänyt alkaa. Jalkapallossa käytiin kaksi ottelua: Kotkan Työväen Palloilijat hävisi Palloliiton mestarille TPS:lle 1–3 ja Kullervo HJK:lle 2–6. Arvo Vartia
1920- ja 30-luvuilla Vartia oli aktiivi toimija kahdessa merkittävässä urheilupoliittisessa tapahtumassa. SVUL:ssa oli 1920-luvun lopulla käynnistynyt keskustelu lajiliittorakenteeseen siirtymisestä, ja tässä keskustelussa Vartia kannatti pysymistä vanhassa keskusjärjestökeskeisessä toimintamallissa., Erikoisliittoratkaisuun päädyttiin kuitenkin 1930-luvun alussa. Toinen asia oli Suomen urheilun keskusliitto, johon oli tarkoitus saada mukaan myös Työväen Urheiluliitto (TUL). Näissä neuvotteluissa Vartialla oli keskeinen asema kouluhallituksen tarkastajatehtävän ja Valtion Urheilu- ja Voimistelulautakunnan puheenjohtajuuden vuoksi. Näissä neuvotteluissa ei keskusliittoajatus edennyt. SVUL ja TUL sopivat kuitenkin yhteistyöstä ennen vuodeksi 1940 Helsinkiin myönnettyjä, pitämättä jääneitä kesäolympialaisia. Helsingin Jyry
Vuonna 1906 Jyry oli yksi Suomen ensimmäisen urheilun keskusjärjestön Suomen Valtakunnan Urheiluliiton perustajajäsenistä. Vuosina 1913–1914 Jyry yritti koota maanlaajuista työläisurheiluliittoa, koska työläisseurat eivät katsoneet saavansa tasapuolista kohtelua SVUL:ssa. Lisäksi keskusjärjestö oli luopunut massaurheilusta, jonka tilalle olympialaisten vuoksi tuotiin nationalismia korostava kilpaurheilu, minkä taas työväenliike koki itselleen vieraaksi. Sosialidemokraattisen työväenliikkeen johto kuitenkin suhtautui hankkeeseen pidättyväisesti ja lopulta se haudattiin ensimmäisen maailmansodan myötä Suomen suuriruhtinaskunnassa voimaantulleiden poikkeusmääräysten vuoksi. FC Jazz
Menneiden vuosikymmenten kiihkeä poliittinen kuohunta näkyi myös urheilussa, eikä Porin Pallo-Toveritkaan jäänyt siitä osattomaksi. Vuonna 1960 seura ilmoitti jääkiekkojoukkueensa Suomen jääkiekkoliiton alaiseen sarjaan TUL:n oman sarjan sijasta. Seurauksena PPT erotettiin välittömästi Työväen Urheiluliitosta. Vuonna 1963 seura liittyi TUL:sta eronneiden sosiaalidemokraattien perustamaan Työväen Urheiluseurojen Keskusliittoon. Riidat TUL:n kanssa olivat aiheuttaneet jo aikaisemmin pelaajien joukkopaon ja he olivat perustaneet vuonna 1960 uuden lyhytaikaiseksi jääneen seuran nimeltä Porin Urheilu-Toverit (PUT). Muun muassa PPT:n A-junioreiden jalkapallojoukkue siirtyi kokonaisuudessaan uuteen seuraan. PUT:n toiminta loppui kuitenkin jo parin vuoden kuluttua. Suomen sosialidemokraattinen nuorisoliitto
Ensimmäisen maailmansodan alkaminen ja sen myötä voimaan tulleet poikkeuslait vaikeuttivat SSN:n toimintaa. Monet nuorisojärjestöistä lopettivat toimintansa, ja SSN:n jäsenmäärä laski huomattavasti. Viranomaiset lakkauttivat Työläisnuoriso-lehden vuoden 1914 lopussa. Keskusliiton tulot vähenivät, ja se joutui vähentämään palkollisiaan. Ola Fogelberg
Fogelberg ei halunnut ammattiurheilijaksi, ja hän lopetti menestyksekkään urheilu-uransa 21-vuotiaana, vuonna 1915. Hän pysyi kuitenkin urheilumaailman luottamustehtävissä. Vuonna 1919 perustetun Suomen Työväen Urheiluliiton lippu ja tunnuskuva olivat Fogelbergin suunnittelemia, ja hän toimi myös liiton julkaiseman "Työväen Urheilulehden" ensimmäisenä päätoimittajana. Hän oli myös toimitsijana kaksissa Sosialistisen Työläisurheiluinternationaalin järjestämissä työläisolympialaisissa: Prahan epävirallisissa kisoissa 1921 sekä ensimmäisissä virallisissa työläisolympialaissa Frankfurt am Mainissa 1925. Ola Fogelberg edusti Helsingin Jyryä. Tietoyhteiskuntapuolue
TYPin toiminta hiipui alkaen loppuvuodesta 2007 ja yhdistys on päättänyt lopettaa yhdistyksen. Vuonna 2008 ei jäsenmaksuja enää kerätty. Yhdistys on pitänyt ensimmäisen purkavan kokouksen talvella 2007-2008, ja yhdistys todennäköisesti päättyy toiseen purkavaan kokoukseen tai purkautumispykälään. Yhdistyksen hallitus on päättänyt kohdistaa jäljellä olevat varat sähköisiä sananvapauksia puolustavaan Effi ry:n tukemiseen. Yhdistyksen mahdollinen purkautumisajankohta ei ole vielä tiedossa. Hallitus esittää alas ajamisen syyksi aktiivisen ruohonjuuritason tuen puutetta; ainoastaan hallituksen jäsenet toimivat aktiivisesti, eikä tempauksiinkaan saatu nostetta alle. Suunniteltuja tempauksia olivat esimerkiksi Teostovapaa Musiikki-ilta ja osallistuminen festareille oman pöydän osuudella. Osasyyksi TYPin kriisiin hallitus arvelee myös kesyä PR politiikkaa ja epäonnistunutta nimenvalintaa. Helsingin Jalkapalloklubi
Vuonna 1960 HJK:n puheenjohtajaksi valittiin Apu-lehden omistaja Olli Lyytikäinen, joka tuki seuraa sekä taloudellisesti että tarjoamalla pelaajille työpaikkoja. Seuran toimintaa alettiin vähentää ja jääpallojaosto lakkautettiin vuonna 1963. Jalkapallossa HJK palasi Suomen-mestariksi valmentaja Aulis Rytkösen johdolla vuonna 1964. Mestaruuden myötä seura pääsi ensimmäistä kertaa Euroopan Cupiin kaudella 1965–1966. HJK hävisi kuitenkin molemmat alkukierroksen pelinsä Manchester Unitedia vastaan. Vuonna 1966 seura voitti ensimmäistä kertaa Suomen cupin. Jääkiekossa HJK oli pudonnut pääsarjasta, mutta nousi suurten taloudellisten panostusten ansiosta takaisin. Seura tavoitteli myös SM-kultaa, mutta sijoittui parhaimmillaan hopealle kaudella 1971–1972. Jääkiekkojaosto ajautui taloudellisiin ongelmiin ja lopulta päätti fuusioitua Karhu-Kissojen kanssa Helsingin Jääkiekkoklubiksi. Myös taitoluistelu lopetettiin vuonna 1972, jolloin jäljelle jäivät käsipallo ja jalkapallo. Naisten jalkapallossa HJK oli aloittanut toimintansa vuonna 1971, jolloin seura voitti heti Suomen-mestaruuden. Miesten joukkueen rahoittajaksi tuli Paavo Einiö, jonka tuella HJK palasi mestariksi kaudella 1973. Vuonna 1976 HJK:sta tuli jalkapalloon keskittynyt seura, kun käsipallotoiminta lakkautettiin. Vammaisurheilu
Elokuussa 2007 suomalaiset vammaisurheilujärjestöt käynnistivät työryhmät selvittämään yhden yhteisen vammaisurheilujärjestön perustamista. Mukana olivat Elinsiirtoväen Liikuntaliitto ry (ELLI), Näkövammaisten Keskusliitto ry (NKL), Suomen Invalidien Urheiluliitto ry (SIU) ja Suomen Kehitysvammaisten Liikunta ja Urheilu ry (SKLU). Yhdistyssuunnitelmien tuloksena perustettiin Suomen Vammaisurheilu ja -liikunta VAU ry 17. syyskuuta 2009. Kehitysvammaisten urheilua ja liikuntaa organisoiva Special Olympics Finland toimii VAU:n yhteydessä. Suomen Paralympiakomitea valmistelee, valitsee, rahoittaa ja johtaa Suomen joukkueen kesä- ja talviparalympialaisiin. Osassa lajeista, kuten judossa ja ratsastuksessa, vammaisurheilu on integroitu osaksi lajiliittojen toimintaa. Suomen Valtakunnan Urheiluliitto
Erikoisliittoratkaisuun päädyttiinkin vuodesta 1932 alkaen, jolloin SVUL:iin liittyivät yleisurheilua edustava Urheiluliitto, Voimisteluliitto, Hiihtoliitto, Pesäpalloliitto, Painiliitto, Poikaurheiluliitto ja Pyöräilyliitto. Ajankohtaa voidaan pitää myös merkkipaaluna, sillä tähän ajankohtaan liittyy uuden urheilujohtajasukupolven esiinmarssi SVUL:n ja sen alaisiin lajiliittoihin. Työväen Urheiluseurojen Keskusliitto
Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton TUK:n perustava kokous pidettiin Kauppakorkeakoululla Helsingissä 13. joulukuuta 1959. Läsnä oli 34 seuran edustajia, lähinnä TUL:sta erotetuista seuroista. Puheenjohtajaksi valittiin Arvi E. Heiskanen ja varapuheenjohtajaksi Pajulahden urheiluopiston rehtori Pentti Anttila. Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkue
Suomalainen urheiluelämä oli vuoden 1918 sisällissodan jälkeen jakautunut kahtia, kun Suomen Valtakunnan Urheiluliitto (SVUL) erotti jäsenyydestään vasemmistolaiset työväen urheiluseurat. Ne perustivat Työväen Urheiluliiton vuonna 1919. TUL:n seuroihin kuuluneet urheilijat olivat sivussa muun muassa Olympialaisista, koska urheilijat niihin valitsi ja lähetti SVUL. Työväen Urheiluliitto puolestaan teki yhteistyötä eri maiden työläisurheiluliittojen kanssa Sosialistinen urheiluinternationaalin kautta. Se järjesti muun muassa kuudet kansainväliset työläisolympialaiset vuosien 1925 ja 1937 välillä. TUL harrasti kilpailutoimintaa myös Neuvostoliiton johtaman Punaisen urheiluinternationaalin (PUI) kanssa. Työväen Urheiluseurojen Keskusliitto
TUK:n syntyyn vaikuttivat Työväen Urheiluliiton sisällä valinneet ristiriidat ja ennen kaikkea sosiaalidemokraattisen puolueen sisäiset valtataistelut. Ajankohdan kiistojen keskeinen henkilö oli silloinen TUL:n puheenjohtaja Väinö Leskinen, joka toimi samaan aikaan SDP:n puoluesihteerinä. Lähtölaukauksena TUK:n synnylle on pidetty tammikuussa 1952 käynnistynyttä tapahtumaketjua: erikoisliitot olisivat menettäneet valtansa ja sosiaalidemokraatit olisivat merkittävästi vahvistaneet urheilupoliittista asemaansa. Yhtenäiskoulu (Helsinki)
Vuonna 1988 Helsingin kaupunki aikoi osana pienten lukioiden lakkautusohjelmaa lopettaa myös Yhtenäiskoulun lukioasteen toiminnan. Kaupunginvaltuusto kuitenkin edellytti, että kaupungin tulee neuvotella koulun tulevaisuudesta opetusministeriön kanssa, ja kun opetusministeriö päätti koulun FOTA-kokeilun rahoittamisesta, lakkautuspäätös peruttiin kesällä 1990. Myös vuonna 2007 opetusvirasto esitti Yhtenäiskoulun lakkauttamista osana kaupungin kouluverkon supistusohjelmaa, mutta tälläkin kertaa kaupunginvaltuusto torjui esityksen. Luettelo välirauhansopimuksen perusteella lakkautetuista järjestöistä
Kun kommunistit pääsivät valtaan valtiollisessa poliisissa keväällä 1945 (niin sanottu Punainen Valpo), SKP alkoi käyttää lakkautusvaatimuksia sisäpoliittisena välineenä. Viimeisinä menivät läpi toukokuussa 1946 lakkautusvaatimukset Itsenäisyyden Liitosta ja Ylioppilasoikeistosta; samassa yhteydessä Pekkalan hallituksen enemmistö sen sijaan hylkäsi Valpon esityksen Ilmailuliiton, Reserviupseeriliiton, Suomalaisuuden Liiton ja Kokoomuksen Nuorten Liiton (KNL) lakkauttamisesta. Tämän jälkeen valvontakomissio ei enää aktiivisesti tukenut lakkauttamisvaatimuksia, joten niitä ei pantu toimeen. Vielä elo–syyskuussa 1947 SKDL yritti valvontakomission tukemana saada KNL:n ja Radikaalisen Kansanpuolueen lakkautetuiksi, mutta Pariisin rauhansopimuksen voimaan astumisen jälkeen Suomen hallitus ei katsonut enää välttämättömäksi taipua vaatimuksiin. Radikaalisen Kansanpuolueen johtaja Ernesti Hentusta pidettiin tuolloin turvasäilössä noin puolitoista kuukautta. Pakila
1930-luvulla valtiovalta lakkautti monet pakilalaiset työväenyhdistykset, jotka edustivat pääasiassa työväenliikkeen vasenta äärilaitaa, kuten urheiluseura Pakinkylän Veljet ja työväenyhdistys Salaman. Käpylän Urheilijat
Seura liittyi Työväen urheiluliittoon (TUL). Ensi alkuun seura menestyi painissa, jonka raskaassa sarjassa seuran jäsen Kaarlo Ponsén oli aikansa paras maailmassa ja myös kautta aikojen Käpylän menestynein urheilija. Käpylän Urheilijat rakennutti vuonna 1925 talkootyöllä Käpylän työväentalon. 1920-luvulla Käpylän Urheilijat suuntautui työväenurheiluliikkeen kommunistiseen siipeen, joten sosiaalidemokraatit erosivat seurasta ja perustivat Käpylän Kunnon. Käpylän Urheilijat osallistui vuonna 1928 Punaisen urheiluinternationaalin Moskovassa järjestämiin spartakiadeihin, joissa Ponsén johti suomalaisten maajoukkuetta. Tämän seurauksena seura erotettiin TUL:sta ja lakkautettiin 1931, ja sen talo siirtyi konkurssihuutokaupassa Helsingin Työväenyhdistyksen omistukseen. Sodan jälkeen seura perustettiin 1946 uudelleen, mutta toiminta hiipui 1970-luvulla. Vuonna 1982 toiminta alkoi jälleen, nyt jalkapallolla, ja laajentui varsinkin lasten ja nuorten liikuntakouluksi, ja mukaan tuli muun muassa skeittaus. Sitten se oli mukana järjestämässä Käpylän Kyläjuhlia ja perustamassa 1995 Käpylän Yhdyskuntaklubia, ja lopulta se liittyi Yhdyskuntaklubin kerhotoiminnan osaksi vuonna 2001. Helsingin Työväenyhdistys
HTY:n oma urheiluseura Helsingin Jyry perustettiin vuonna 1902. Kun se lakkautettiin niin sanottujen kommunistilakien nojalla elokuussa 1930, perustettiin seuraavana vuonna uusi seura Helsingin Tarmo. Vuonna 1929 TUL valmistautuii liittokokoukseensa ja Jyry halusi varmistaa kommunistienemmistön TUL:n liittokoukseen ja erotti koko sosiaalidemokraattisen naistoimikuntansa. Sen seurauksena Sosiaalidemokraatiset urheilijat jäivät ilman seuraa ja se johti Helsingin Tarmon perustamiseen enemmän kuin Jyryn toiminnan kieltäminen. Myös Jyry aloitti toimintansa uudelleen sodan päätyttyä. Vuonna 1920 perustettu HTY:n naiskuoro tunnetaan nykyään nimellä Helsingin Työväen Naiskuoro Elegia. Kuntotoimisto
Kuntotoimisto oli 1973–1982 toiminut kuntoliikuntajärjestöjen yhteinen organisaatio, joka toteutti kuntoliikuntaviestintää sekä -koulutusta, television tietoiskuja ja muita liikuntakampanjoja. Näitä olivat mm. kansanhiihdot ja erityisesti vuonna 1976 presidentti Kekkosen syntymäpäivälahjaksi järjestetyt UKK-hiihdot, joihin osallistui 1,4 miljoonaa suomalaista. Käpylän työväentalo
Idea talon rakentamiseen tuli vuonna 1921 Käpylän Urheilijoilta, joka kuului Työväen urheiluliittoon ja katsoi talon olevan hyödyksi alueen kasvavan työväestön tarpeisiin. Käpylän asukkaat panostivat talon hankkeeseen ostamalla sen osakkeita, ja tästä talo sai osittain rahoituksensa. Rakennustyöt suoritettiin lähinnä talkootyönä, ja talo valmistui 1926. Urheilun lisäksi siellä järjestettiin tansseja ja pidettiin ravintolaa. Käpylän Urheilijat lakkautettiin 1930-luvun alussa poliittisista syistä, koska sen katsottiin olevan kommunistien hallussa. Työväentalon tanssi- ja ravintolatoiminta kiellettiin, ja Käpylän Urheilijat Talo Oy ajautui konkurssiin ja pakkohuutokauppaan. Talon huusi vuonna 1931 itselleen konkurssihuutokaupassa Helsingin Työväenyhdistyksen perustama Käpylän Työväentalo Oy. Talo oli työväenyhdistyksen hallussa useita vuosikymmeniä ja siirtyi sen jälkeen Nuorten Puolesta -liitolle. Vuonna 1997 talon osti Eläkkeensaajien Keskusliitto, jonka hallussa se on edelleen. Sitä ovat vuokranneet sosiaalidemokraattisen työväenliikkeen yhdistykset, urheiluseura Käpylän Kunto ja esimerkiksi Suomen Kansallisooppera päiväharjoituspaikakseen. Myös elokuvatuotantoyhtiö Fennada-Filmi vuokrasi taloa 1960-luvulla, ja siellä on tehty elokuvia ja äänilevyjä. Se on myös juhlien ja tilaisuuksien pitopaikka. Helsingin kaupunki suunnittelee rakennuksen edessä olevan aukion uudistustamista ja uuden puuston istuttamista sille. Sosialistinen yhtenäisyyspuolue
Sosialistinen Yhtenäisyyspuolue (SYP) oli suomalainen vasemmistopuolue. SYP:n perustivat maaliskuussa 1946 Suomen kansan demokraattisessa liitossa (SKDL) toimineet sosialistit, joista monet olivat aiemmin toimineet Suomen Sosialidemokraattisessa Puolueessa. Puolueeseen kuului monia tunnettuja vaikuttajia ja kansanedustajia, mutta se jäi jäsenmäärältään pieneksi. Vuonna 1955 SYP erosi SKDL:stä ja sen toiminta lakkasi varsin pian tämän jälkeen.