Oliko Jesaja osa yläluokkaa?
Jesajan kirja
Jesaja eli 700- ja 600-lukujen vaihteessa eaa. Jesaja oli osa yläluokkaa, ja se voidaan päätellä myös siitä, että hänellä oli aina pääsy kuninkaiden puheille. Hän profetoi neljän kuninkaan, Ussian, Jotamin, Ahasin ja Hiskian, aikana. Hän oli lojaali kuningas Hiskialle, mutta oli eri mieltä tämän kanssa tämän pyrkimyksistä tehdä liitto Egyptin ja Babylonian kanssa Assyrian uhkaa vastaan. Legendan mukaan Jesaja kärsi marttyyrikuoleman vuonna 687 eaa. valtaan nousseen Manassen kaudella.
Kiowat
Kiowat jakaantuivat eri sosiaalisiin luokkiin, rikkaista köyhiin, sankareista pelkureihin. Ylin luokka "Onde", (aristokraatit) muodostui tärkeistä päälliköistä, suurista sotureista ja mahtavista henkimiehistä. Toinen luokka, "odegupa", käsitti pienempiä päälliköitä, parantajia ja vain rajatun omaisuuden omistajia. Kolmas luokka "kaan" oli suurin ja siihen kuuluivat köyhät ihmiset.Alimpanna oli "dapomien" joukko: elämässään epäonnistuneet ihmiset, sopeutumattomat ja jopa hullut tai hullua teeskentelevät ihmiset. Kiowien sijoitukset eri luokissa vaihtelivat vuosittain. Soturi saattoi tehdä suuren urotyön ja nousta sen myötä arvostuksessa korkealle. Toinen taas saattoi epäonnistua sodassa ja pudota alemmalle sosiaaliselle tasolle. Samoin oli henkimiesten laita. Epäonnistuneet parannusyritykset pudottivat parantajan tasoa luokituksessa.
Kiowien soturiseuroista "koitsenko" oli nimekkäin. Se koostui kymmenestä rohkeimmasta soturista, jotka oli koottu eri seurojen valioista. Valkoinen Veljeskunta
Valkoiseen Veljeskuntaan katsotaan kuuluvan esimerkiksi sellaisia eri aikoina eläneitä suuria henkisiä opettajia kuin Jeesus, Buddha, Krishna, Kungfutse, Laozi, Maitreya, Zarathustra, Pythagoras, Christian Rosenkreutz, Saint-Germain, Djwal Kul, Kuthumi (Koot Hoomi) ja El Morya. Johanneksen evankeliumin 3. luku
Johannes yritti osoittaa hänen oletettavasti juutalaiselle yleisölleen, että Johannes tiesi, että Jeesus oli Messias ja että kristinuskon kaste, ei Johanneksen ryhmän, on oikea tie Jumalan luo. Nykyään on olemassa vielä ryhmä, mandealaiset, jotka pitävät Johannesta suurimpana profeettana. Hypatia Aleksandrialainen
Hypatian oppilaat tulivat yläluokasta, eliitistä. Tavallisella kansalla ei ollut mahdollisuutta saada opetusta. Moni Hypatian oppilaista sijoittui korkeaan asemaan joko kirkossa tai hallinnossa. Edellä mainitusta Synesioksesta tuli piispa. Gestapo
Kaikista Gestapon tutkimista jutuista arviolta käynnistyi kansalaisten keskuudesta tulleesta ilmiannosta. Ilmiantajat kuuluivat yleensä alempaan keskiluokkaan ja työväenluokkaan, harvoin yläluokkaan tai koulutettuun keskiluokkaan. Miehiä ilmiantajista oli , ja miesten tekemät ilmiannot liittyivät työpaikan tai vapaa-ajan tapahtumiin. Naisten ilmiannot liittyivät aviomiesten, sukulaisten tai naapureiden tekemisiin, ja tyypillisesti tapauksiin liittyi perheriita. Usean ilmiannon takana olivat henkilökohtaiset motiivit, ja perusteettomia syytöksiä saatettiin esittää. Syytökset tutkittiin perusteellisesti, mutta vaikeasti todistettavat syytökset jätettiin usein huomiotta, eikä kodeissa esitettyjä natsienvastaisia lausuntoja pidetty vakavana uhkana hallinnolle. Kristus (arvonimi)
Jeesuksen seuraajat tulivat tunnetuiksi kristittyinä (kuten Apostolien teot 11:26), koska he uskoivat Jeesuksen olevan "Khristós" tai "Mashiach," josta profetoitiin heprealaisessa Raamatussa. Jeesus ei ollut, eikä ole, hyväksytty juutalaisuudessa juutalaisena messiaana, ja jumalallisen messiaan käsitteen juutalaisuus hylkäsi aina epäjumalanpalveluksena. Uskonnolliset juutalaiset odottavat edelleen heidän messiaansa ensimmäistä tulemista ja juutalaisen perinteen messiaanisten profetioiden toteutumista. Uskonnolliset kristityt uskovat Jeesuksen toiseen tulemiseen, ja he odottavat, että loput kristilliset messiaaniset profetiat täyttyvät. Yksi niistä profetioista, erillinen sekä juutalaisessa että kristillisessä messias-käsitteessä, on se, että Daavidin suvusta tulevasta juutalaisesta kuninkaasta, joka "voidellaan" pyhällä öljyllä, tulee kuningas Jumalan valtakuntaan maan päällä, ja hän tulee hallitsemaan juutalaista kansaa ja ihmiskuntaa messiaanisena ja tulevan maailman aikana. Muslimit hyväksyvät Jeesuksen (عيسى‎) "al-Masihina", islamin messiaana, ja uskovat, että hän tulee jälleen, mutta he eivät usko, että messias on jumalallinen tai Jumalan Poika. Historiallinen Jeesus
Sukuluettelojen johtaminen Joosefista puhuisi tämän isyyden puolesta. Kuitenkin sekä Matteus että Luukas sukuluetteloissaan korostavat, ettei Joosef ollut Jeesuksen biologinen isä. Tämä on johtanut spekulaatioihin, joiden mukaan Jeesus olisi ollut Marian avioton lapsi. Raimo Harjulan mukaan tähän on evankeliumeissa muitakin viitteitä. Matteuksen evankeliumissa Jeesusta pilkataan mahdollisesti äpärää tarkoittavilla haukkumasanoilla "syömäri ja juomari". Markuksen evankeliumissa Jeesuksen opetuksista pahastuneet nasaretilaiset kutsuvat häntä "Marian pojaksi"; normaalisti juutalaisen sukunimenä käytettiin hänen isänsä nimeä ja häntä kutsuttiin äitinsä mukaan vain jos isää ei tiedetty tai tämä oli kuollut. Koska evankeliumit kuvaavat Joosefilla olleen merkittävän roolin Jeesuksen syntymän, lapsuuden ja nuoruuden vaiheissa, jälkimmäinen vaihtoehto on epätodennäköinen. Evankeliumit eivät myöskään mainitse Joosefin kuolemaa. Toisaalta Luukkaan versiossa samasta tapauksesta nasaretilaiset viittaavat Jeesukseen Joosefin, "puusepän", poikana; luultavasti Jeesus myös oppi rakennusmiehen ammattinsa Joosefilta. Jeesus-liike
Jeesus-liike ("jeesushipit", engl. 'Jesus movement') oli suuri kristillinen liike hippivastakulttuurissa, tai toisin päin, merkittävä hippiliike kristinuskon kirkossa. Liikkeen jäsenistä on omat nimityksensä eri maissa. Englannin kielessä näistä käytetään nimityksiä "Jesus people" tai "Jesus freaks" (jeesus-friikit). Liike syntyi Yhdysvaltojen länsirannikolla 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa, ja levittäytyi pääasiassa Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan ennen kuin se päättyi 1980-luvun alussa. Jeesus-liike jätti jälkeensä useita uskontokuntia ja kristillisiä yhteisöjä. Liike vaikutti nykyaikaisen kristillisen oikeiston ja kristillisen vasemmiston kehitykseen, ja Jeesus-musiikkiin, joka vaikutti nykyaikaiseen kristilliseen musiikkiin. Jeesus-liikkeessä pidetyt ylistystilaisuudet uursivat uraa nykyaikaisen ylistysmysiikin kehitykselle. Johanneksen evankeliumin 3. luku
Luvun ensimmäinen osa alkaa, kun Nikodemos, jonka on sanottu olleen  hallitsevan neuvoston jäsen, tulee yöllä puhumaan Jeesuksen kanssa, jota hän kutsuu Rabbiksi. Kun otetaan huomioon Jeesuksen "ihmeteot", Nikodemos ja muut, ("me"; Joh. 3:2) ovat panneet merkille, että Jeesus on "Jumalan lähettämä opettaja". Ei ole selvää, kenelle Nikodemos puhuu – "Opettaja, jotkut meistä ovat puhuneet ..." – mutta monet kommentaattorit ovat päätelleet tapaamisen ajankohdasta, että Nikodemos tuli yksin, yksityisesti, "hänen neuvostoveljiensä häpeän ja pelon kautta", häpeä mahdollisesti johtui siitä, että "ollessaan Israelin opettaja, [hän ei halunnut], että hänen tulkittaisiin menevän hakemaan oppia toiselta". Metodisti-kirjailija Joseph Benson toteaa, teologi Daniel Whitbyn tulkinnan tuella, että "Fariseukset ja hallitsijat tiesivät Kristuksen olevan Jumalan lähettämä opettaja". Ylipappi
Temppelijumalanpalveluksessa ylipappi oli ylin johtaja, joka toimi Jumalan ja kansan välimiehenä (2. Moos. 28:38). Ylipappi ei osallistunut pappien jokapäiväisiin kirkollisiin toimituksiin, vaan hänen tehtävänsä oli osallistua ainoastaan suuriin juhliin. Ainoastaan ylipapilla oli oikeus kerran vuodessa suurena sovituspäivänä astua pyhäkön kaikkein pyhimpään osaan uhraamaan kansan puolesta. Toinen ylipapin erikoistehtävä oli Jumalan tahdon tiedustelu urimin ja tummimin avulla. Hänet asetettiin virkaansa juhlamenoin, jotka kestivät kokonaisen viikon. Niihin sisältyi peseytyminen, voitelu, pukeminen ja uhrit. Ylipapin virkapukua kutsuttiin pyhiksi vaatteiksi ja niiden rintakilvessä oli Israelin 12 sukukunnan nimet. Alkuaan ylipapin arvo oli perinnöllinen ja siitä luovuttiin vasta kuollessa. Ensimmäinen ylipapillinen suku polveutui Aaronin pojasta Eleasarista (4. Moos. 20:25). Vanha testamentti
Vanhan testamentin loppupuoliskon Jesajan kirjasta Malakian kirjaan saakka muodostavat profeettojen kirjat. Profeettakirjoissa on muun muassa ennustuksia tulevasta Messiaasta, joka vapahtaisi maailman synnistä. Profeettakirjat on koottu niiden profeettojen julistuksesta, jotka toimivat Israelin ja Juudan alueilla 700–500 luvuilla eaa. Profeetat jaetaan kirjoitustensa pituuden perusteella suuriin ja pieniin profeettoihin. Suuret profeetat olivat Jesaja, Jeremia, Hesekiel ja Daniel ja pieniä profeettoja muun muassa Aamos, Miika ja Malakia. Auschwitz
Vangeilla oli hierarkia, joka määräsi millaisia oikeuksia heillä oli. Täysin saksalaiset olivat hierarkian korkeimmalla portaalla ja juutalaiset alimmalla. Saksalaiset loivat myös vankien itsehallintojärjestelmän, jossa arjalaiset toimitsijavangit olivat yleensä elittiä. Jumala
Liikkeeseen kuuluvista uskonyhteisöistä suurin, Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko, opettaa nykyään Jumalasta seuraavasti:Jeesus Kristus on keskeinen hahmo mormonismin pyhissä kirjoituksissa, erityisesti Mormonin kirjassa. Jeesusta voidaan kutsua ″Isäksi”, koska hän on taivaan ja maan Luoja. Hän on myös ihmiskunnan syntien sovittaja. Hän otti päälleen ihmiskunnan syntien taakan Getsemanen puutarhassa ja sovitti ne Golgatan ristillä. Mormoniteologiassa Kristuksen ahdistus Getsemanessa on tärkeä osa hänen sovitustyötään. Sovitus hyödyttää ihmiskuntaa kahdella tavalla, ehdottomasti ja ehdollisesti. Ehdoton sovitus tarkoittaa ylösnousemusta, joka Kristuksen sovintouhrin perusteella lahjoitetaan koko ihmiskunnalle. Ehdollinen sovitus tarkoittaa syntien anteeksiantamusta, uudelleensyntymää ja Isän Jumalan välittömään läheisyyteen eli ″korotukseen” pääsemistä. Se voi tulla ihmisen osaksi pelastussuunnitelman puitteissa. Sen edellytyksenä on, että ihminen katuu syntejään ja tekee niistä parannuksen, että hän uskoo Jeesuksen kuoleman synnit sovittavaan voimaan, tekee kasteen liiton Jumalan kanssa ja otetaan konfirmaatiossa Kirkon jäseneksi. Herrasmies
Alun perin käsite on sääty-yhteiskunnan aikainen nimitys ylimpien luokkien miehistä, 1600-luvulle saakka pelkästään aatelistoon kuuluvista. Myöhemmin sana laajeni tarkoittamaan myös korkeita virkamiehiä, puoliaatelisia, suurmaanomistajia ja porvareita. Molemmat sukupuolet käsittävä ilmaisu oli "herrasväki". Yhteiskuntaluokka
Yhteiskunnan perusjako käsittää kolme kerrosta: työväenluokan, keskiluokan ja yläluokan. Työväenluokka ja keskiluokka on jaettu perinteisesti vielä kahteen alaryhmään: pelkän peruskoulutuksen saaneeseen työväestöön ja ammattikoulutuksen saaneeseen työväestöön sekä lukio-, opisto- tai ammattikorkeakoulutuksen saaneeseen alempaan keskiluokkaan ja yliopistokoulutuksen saaneeseen ylempään keskiluokkaan. Jesajan kirja
Yksi eniten väiteltyjä asioita tutkijoiden keskuudessa Jesajan kirjan suhteen on näkemys useammasta kuin yhdestä kirjoittajasta. Suurin osa tutkijoista kannattaa kahta kirjoittajaa, pitäen rajana kirjan lukua 39. Heidän mukaansa ensimmäisen osan kirjoitti Jesaja 700-luvulla eaa., ja toisen osan ns. Deuterojesaja pakkosiirtolaisuuden jälkeisenä aikana. Ne jotka kannattavat näkemystä kolmesta kirjoittajasta, jakavat kirjan toisen kerran luvun 55 kohdalta. Heidän mukaansa ns. Tritojesaja on lisännyt kirjaan vielä sen jälkeen uusia osia. Menestysteologia
E. W. Kenyonilta peräisin oleva JDS-oppi on menestysteologian keskeisin opetus, jonka mukaan Jeesus kuoli hengellisesti, joutui helvettiin ja sai Saatanan luonnon joutuen Saatanan valtaan. Oltuaan helvetissä kolme päivää ja yötä Jumala vanhurskautti Jeesuksen ja hän uudestisyntyi helvetissä. Tämä oppi poikkeaa yleisestä kristillisestä käsityksestä. JDS-oppi esiintyy nykyisinkin menestysteologien käyttämässä kirjallisuudessa, kuten E. W. Kenyonin, Kenneth Haginin, Sten Nilssonin, Younggi Chon ja Paul E. Billheimerin teoksissa. Jesaja
Toiselle Jesajan pojalle annettiin nimi jo ennen sen siittämistä. Pojalle annettiin Jumalan käskystä nimi Maher-Salal-Has-Bas, jonka merkitys on ’Kiirehdi, oi saalis! Hän on rientänyt ryöstämään’ tai ’Saaliille kiirehtien hän on rientänyt ryöstämään’. Sanottiin, että ennen kuin tuo poika osaisi huutaa: ”Isä!” ja ”Äiti!”, poistettaisiin uhka, jonka Syyrian ja Israelin kymmenen heimon valtakunnan välinen salaliitto muodosti Juudalle. Sumer
Yhteiskunta jakautui ylimyksiin, tavalliseen kansaan ja orjiin. Virkamiehet, ammattisotilaat ja papit olivat kastijärjestelmän huipulla. Tavallista kansaa olivat kauppiaat, liikemiehet, maanviljelijät ja käsityöläiset, jossa luokassa oli sekä rikkaita että köyhiä. Arkeologiset kaivaukset ovat esimerkiksi Urista antaneet kuvan siitä, että tavallinen kansa oli köyhää. Rikkaita olivat korkeimmat papit, ylimykset ja suurkauppiaat. Sumerilainen oikeuskäytäntö oli armeliaampi kuin seemiläinen, kostoperiaatetta ei sovellettu, vaan esimerkiksi ruumiinvamman tuottamisesta selvisi tuntuvilla sakoilla. Myös naisella saattoi olla yhteiskunnassa korkea asema, ja naiset kävivät ansiotöissä esimerkiksi kutomoissa. Sumerin urbanisoitumisaste oli 80 prosenttia. Keskinkertainen asuintalo oli yksikerroksinen sisäpihallinen talo, jossa oli muutamia huoneita. Opetuslapsi, jota Jeesus rakasti
Brian J. Capper väittää, että rakastettu opetuslapsi oli näennäis-luostarimaisen, mystisen ja askeettisen juutalaisen aristokratian papillinen jäsen. Aristokratia sijoittui Jerusalemin arvostetulle lounaiskukkulalle, ja se toimi isäntänä Jeesuksen viimeisellä ehtoollisella kyseisessä paikassa, viitaten tutkija D. E. H. Whiteley:in, joka päätteli, että Rakastettu opetuslapsi oli isäntänä viimeisellä ehtoollisella. Capper ehdottaa, selittääkseen pitkälti erottavaa Rakastetun opetuslapsen nimitystä yhtenä, jota Jeesus rakasti, että "rakkauden" kieli liittyi erityisesti juutalaisten ryhmiin, jotka paljastivat virtuoosi-uskonnon omaperäisiä sosiaalisia ominaisuuksia askeettisissa yhteisöissä. Brittiläinen tutkija Richard Bauckham päätyy samanlaiseen johtopäätökseen, että rakastettu opetuslapsi, joka myös kirjoitti Johannekseen liitetyn evankeliumin, oli luultavasti (yllättävän laajan) korkeapapillisen perheklaanin kirjallisesti sivistynyt jäsen. Kristus (arvonimi)
Kristuksen rooli kristinuskossa sai alkunsa juutalaisuuden messias-käsitteestä. Vaikka messias-käsitykset ovat kummassakin uskonnossa samankaltaiset, suurimmaksi osaksi ne ovat selvästi erillään toisistaan johtuen välirikosta varhaisen kristinuskon ja juutalaisuuden välillä 1. vuosisadalla. Kiinan riittikiista
Kiinaan päässeet jesuiitat onnistuivat menestyksellisesti palvelemaan keisarin hovissa. He tekivät kiinalaisiin vaikutuksiin tietämyksellään tähtitieteestä ja mekaniikasta, ja keisarillinen observatorio annettiin heidän ylläpidettäväkseen. Heidän täsmällisten lasku­menetelmiensä ansiosta keisari onnistui ennustamaan auringon- ja kuun­pimennykset, mikä kuului hänen rituaalisiin velvollisuuksiinsa. Toiset jesuiitat toimivat hovimaalareina. Jesuiittoihin taas Kiinan konfutse­lainen yläluokka teki suuren vaikutuksen, ja he omaksuivat pitkälti Kiinan ylä­luokan elin­tavat.
Ongelmaksi lähetystyötä harjoittaville jesuiitoille muodostui kuitenkin, miten heidän olisi suhtauduttava kiinalaisiin riitteihin. Vähitellen he alkoivat Matteo Riccin oppien mukaisesti hyväksyä ne. Kiinan yläluokka oli sitoutunut kungfutse­laisuuteen, kun taas muu väestö harjoitti enimmäkseen buddha­laisuutta ja tao­laisuutta. Tästä huolimatta kaikki kolme muodostivat sekä valtiollisen että yksityisen elämän viitekehykset. Sekä kungfutse­laisuuteen että tao­laisuuteen kuului oleellisena osana kunkin omien esi-isien kunnioitus. Sokrates
Sokrateen ja Jeesuksen rinnastaminen on ollut yleinen teema länsimaisessa kirjallisuudessa. Benjamin Franklin sanoi nöyryyden olevan Jeesuksen ja Sokrateen esimerkin noudattamista. Englantilaiset romantiikan ajan runoilijat pitivät Sokratesta samalla tavalla moraalisen käyttäytymisen mallina ja korostivat vertailukohtia Jeesukseen. Muun muassa Percy Bysshe Shelley kutsui Sokratesta ”Kreikan Jeesukseksi Kristukseksi”. Samoin Søren Kierkegaard rinnasti esikuvansa Sokrateen ja Jeesuksen useissa teoksissaan, kuten "Filosofisten murujen" kahdessa ensimmäisessä luvussa. Kierkegaard kirjoitti myös maisterinväitöksensä "Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates" (”Ironian käsitteestä Sokratesta alituisesti silmällä pitäen”, 1841) Sokrateesta. Sakkeus
Sakkeus toimi publikaanien esimiehenä ja oli hyvin rikas. Hän oli kuitenkin rikastunut ottamalla ihmisiltä enemmän veroja kuin heidän tarvitsi maksaa. Sakkeuksesta ei tämän takia pidetty Jerikossa. Eräänä päivänä Jeesus saapui Jerikoon. Sakkeus oli kuullut Jeesuksesta paljon, ja halusi kiivaasti nähdä tämän. Kun Sakkeus saapui paikalle, hän huomasi, että paikalla oli paljon muitakin ihmisiä ja lyhytkokoisena Sakkeus ei nähnyt mitään heidän takaansa. Niinpä Sakkeus kiipesi viereiseen sykomoriviikunapuuhun. Jeesus saapui paikalle ja huomasi puussa istuvan Sakkeuksen. Jeesus kertoi hänelle haluavansa tulla vierailulle Sakkeuksen kotiin. Sakkeus ihmetteli tätä, mutta tuli kuitenkin puusta alas. Muut ihmettelivät, miksi Vapahtaja halusi tulla juuri syntisen Sakkeuksen kotiin vierailulle. Sakkeus sanoi kuitenkin kaikkien kuullen näin: "Annan puolet omaisuudestani köyhille, ja keneltä olen liikaa kiskonut, sille maksan nelinkertaisesti takaisin. Enää en huiputa enkä varasta." Sakkeus sai näin syntinsä anteeksi. Kaasun tiheys
Jossa Jehovan todistajien raamatuntulkinta
Taivaassa ollessaan Jeesus oli korkein enkeliruhtinas, arkkienkeli Mikael. Vuonna 2 ennen ajanlaskun alkua Jehova Jumala siirsi esikoispoikansa elämän juutalaisen neitsyen Marian kohtuun, joka synnytti Jeesuksen. Vuonna 29 yleistä ajanlaskua Johannes kastaja kastoi Jeesuksen Jordanissa, minkä yhteydessä Jumalan pyhä henki voiteli Jeesuksen Kristukseksi. Jumala lähetti Jeesuksen maan päälle tekemään Hänen nimensä tunnetuksi, todistamaan totuudesta sekä antamaan elämänsä lunnaina ihmiskunnan puolesta. Maan päällä ollessaan Jeesus oli synnitön, samoin kuin Aadam ennen lankeemustaan. Jeesus kuoli vuonna 33 yleistä ajanlaskua paalussa, ei ristillä. Kuollessaan hän antoi elämänsä Jumalalle vastaavina lunnaina, tehden tyhjäksi Adamin lankeemuksen. Tämä lunnasjärjestely oli Jumalan keino lahjoittaa ihmisille ikuinen elämä. Ikuisen elämän mahdollisuus on vain Kristuksen lunastustyön kautta ja uskosta häneen. Koska Jeesuksen liharuumis oli Jumalalle maksettu lunastushinta, Jehovan todistajat katsovat, että Jeesus ei noussut kuolleista ruumiillisesti, vaan henkiolentona. Siitä lähtien hän on ollut kristillisen seurakunnan pää. Vuonna 1914 Jeesus nousi taivaalliselle valtaistuimelleen, karkotti Saatana Panettelijan taivaasta ja alkoi hallita kuninkaana. Tulevaisuudessa hän tulee johtamaan enkeliruhtinaana, ”Jumalan kostonenkelinä”, taivaallisia sotajoukkoja, jotka tuhoavat Saatanan pahan asiainjärjestelmän ja ennallistavat paratiisimaan. Jumalan valtakunnassa Jeesus tulee hallitsemaan maata ja siinä asuvia yhdessä 144 000 hengellä voidellun taivaaseen menevän kanssa. Johannes (evankelista)
Apostolien tekojen mukaan Johannes oli Jeesuksen taivaaseen­astumisen jälkeen noin 120 opetuslapsen kanssa koolla Jerusalemissa. Tuolloin Mattias valittiin arvalla ja luettiin niiden yhdentoista ohella apostolien joukkoon, Juudas Iskariotin tilalle. Hän oli läsnä, kun Pyhä Henki vuodatettiin helluntaipäivänä, ja hän näki tuona päivänä seurakuntaan tulevan lisää 3000 uutta. Hän joutui vaikeuksiin juutalaisten hallitusviranomaisten kanssa, kun hän todisti Jeesuksen ylösnousemuksesta. Hän esittikin Pietarin kanssa syyn siihen, miksi he eivät voineet totella viranomaisia ja lopettaa todistamista: ”Onko Jumalan edessä oikein totella ennemmin teitä kuin Jumalaa? Ratkaiskaa itse.” Apostolit sanoivat myös: ”Ennemmin tulee totella Jumalaa kuin ihmisiä.” Akseliaika
Jaspers luki mukaan myös Upanishadien kirjoittajat, Laozin, Homeroksen, Sokrateen, Parmenideen, Herakleitoksen, Thukydideen, Elian, Jesajan, Jeremian ja Deuterojesajan. Jaspers itse piti Sokratesta, Kungfutsea ja Siddhartha Gautamaa erityisen korkeassa arvossa, kuvaten heidät esimerkillisiksi ihmisiksi tai ”paradigmaattisiksi persoonallisuuksiksi”. Evankeliumi Matteuksen mukaan
Matteuksen evankeliumi voidaan jakaa neljään osaan:Evankeliumin varsinaisena tarkoituksena on osoittaa, että Jeesus Nasaretilainen oli luvattu Messias – hän ”josta Mooses laissaan ja profeetat kirjoittivat” – ja että hänessä kaikki muinaiset profetiat olivat toteutuneet. Jeesuksen myös esitetään selvästi olevan juuri kuningas Daavidin sukua, ja Messiaana siis tavallaan ”vallanperijä”. R. T. Francen mukaan Matteuksen evankeliumi esittää muita evankeliumeja voimakkaammin Jeesuksen todellisena Israelina, ja hänen seuraajansa todellisena Jumalan kansan jäännöksenä. Näin Jumalan kansaan kuuluminen ei riipu enää kansallisuudesta tai suhteesta Jeesukseen . Atalja
Atalja raivostui uhmakkaasta vastauksesta mutta ei uskaltanut kajota pyhään mieheen.
Ylimmäisen papin puoliso, Ahasjan tytär Joseba sai pelastettua Joasin verilöylystä ja Joasta pidettiin piilotettuna Jerusalemin temppelissä seitsemän vuotta, koko Ataljan hallituskauden ajan. Ataljan aikana Baalin palvonta oli valtavimmillaan. Myös Mooseksen tekemä vaskikäärme, Nehustan, joka oli normaalisti temppelin aarrekammiossa, oli tuotu esiin kansan palvottavaksi ja sen eteen oli rakennettu Astartelle pyhitetty Elämän puu -pyhäkkö, jonka pappina toimi ylimmäisen papin temppelistä karkottama Mattan. Luostari
Katolisen kirkon piiriin jääneissä maissa alkanut vastauskonpuhdistus kiinnitti huomionsa uskonpuhdistuksen esiin nostamiin epäkohtiin ja luostarikuria tiukennettiin. Uutena ilmiönä oli jesuiittain veljeskunta, josta tuli katolisen kirkon mahtavin työkalu. Jesuiitat alistuivat sotilaalliseen kuriin, kävivät läpi yli vuosikymmenen pituisen korkeatasoisen opillisen koulutuksen ja osasivat laajasti toiminta-alueensa kieliä. Samalla he olivat kuitenkin fanaattisen uskollisia paaville. Korkean sivistyksensä ja hyvien tapojensa ansiosta jesuiitat olivat suosittuja rippi-isiä ylimystön keskuudessa ja käyttivät merkittävää kulissien takaista valtaa. Tämä altisti heidät valistuksen ajan filosofien pilkalle ja vihamielisyydelle. Jesuiittaveljeskunta kiellettiinkin useissa maissa liberaalien hallitusten päästessä valtaan. Nykyään jesuiitat ovat katolisen kirkon suurin sääntökunta ja edustavat kirkon sisäistä, liberaalia oppositiota. Jeesuksen sukuluettelot
Sanonnalla "niin luultiin" (krei. ὡς ἐνομίζετο / suor. kuten oli ajateltu) kirjoittaja välttää sanomasta, että Jeesus todella olisi ollut Joosefin poika, sillä samassa evankeliumissa kerrotaan myös Jeesuksen syntyneen neitseelli­sesti. Tästä kuitenkin seuraisi, etteivät muutkaan luettelon henkilöt itse asiassa olleetkaan Jeesuksen esi-isiä. Onkin esitetty useita tulkintoja siitä, miten tämä maininta on suhteu­tettava muuhun suku­luetteloon:Luukas ilmoittaa myös, että Elisabet, Johannes Kastajan äiti, oli Marian sukulainen, ja että Elisabet oli Aaronin jälkeläinen ja kuului Leevin heimoon. Muun muassa Gregorios Nazianzilainen katsoi tämän osoittavan, että Maria itsekin oli Aaronin jälkeläinen ja että näin ollen Jeesus kuului sekä kunin­kaalliseen että papilliseen suku­linjaan. Sitä vastoin Tuomas Akvinolainen väitti, että Marian äiti kuului Juudan, äiti Leevin sukuun. Juudaksen evankeliumi
Toisaalta evankeliumi näyttää, että Jeesus suosi Juudasta muiden opetuslasten kustannuksella, millä on saatettu jopa tarkoittaa, että Juudas olisi ollut niin sanottu rakastettu opetuslapsi eli Johanneksen evankeliumin todellinen kirjoittaja. "Juudaksen evankeliumissa" Jeesus sanoo Juudakselle: ""Tule pois heidän luotaan, niin kerron sinulle valtakunnan salaisuudet"" (s. 35), ja myöhemmin ""nyt [kaikki] on kerrottu sinulle. Kohota katseesi, niin saat nähdä pilven, sen sisällä loistavan valon ja tähdet sen ympärillä. Ensimmäisenä kulkevä tähti on sinun tähtesi"" (s. 57). Nasarealaiset
Joidenkin tutkijoiden mukaan kristinuskon Jeesus Nasaretilainen oli mahdollisesti nasarealainen. Teorian mukaan hänen kuolemansa jälkeen kirjoitetuissa kreikankielisissä evankeliumeissa hänen epiteettinsä Ναζωραῖος ("Nazoraios") ilmeisesti tulkittiin virheellisesti tarkoittavan hänen kotipaikkaansa, Nasaretia, jota ei Jeesuksen elinaikana kuitenkaan olisi vielä ollut olemassa. Monet tutkijat ovat kuitenkin sitä mieltä, että Nasaret on ollut olemassa ajanlaskun alussa, vaikkakin se on ollut erittäin pieni kylä. Jeesuksen yhteyttä nasarealaisten kanssa ei ole kyetty varmuudella osoittamaan ja hänen opetuksensa poikkeaa essealaisten opetuksesta sen perusteella, mitä Qumranin löytöjen perusteella aiheesta tiedetään. Lasarus
Betanian Lasarus oli "Johanneksen evankeliumin" 11. ja 12. lukujen mukaan Betanian Martan ja Marian veli, jonka Jeesus herätti kuolleista. Johanneksen mukaan Jeesuksen suorittama ihme johti siihen, että ylipapit ja fariseukset päättivät surmata Jeesuksen. Jeesus siirtyi oleskelemaan opetuslapsineen lähelle autiomaata, Efraim-nimiseen kaupunkiin, mutta palasi sieltä Betaniaan Lasaruksen ja hänen sisartensa luo kuusi päivää ennen pääsiäistä. Hippeis
Hippeis (mon. , yks. "hippeus") oli antiikin kreikkalaisten ratsuväestä käyttämä nimitys. Luokka oli toiseksi korkein Ateenan neljästä sosiaaliluokasta, ja koostui miehistä, jotka olivat kyllin varakkaita ylläpitämään sotahevosta valtion palveluksessa. Sosiaaliluokkana se on verrannollinen Rooman valtakunnan equites-luokkaan ja jossain määrin jopa keskiajan ritareihin. RMS Titanic
"Titanic" oli aikansa ylellisin valtamerialus. Laivalla oli käytössä silloin vielä rikkaidenkin asunnoissa harvinainen juokseva vesi ja astianpesukone.
Yksi "Titanicin" tunnetuimmista paikoista oli pääportaikko, jonka katossa sijaitseva lasikupoli päästi sisään luonnonvaloa. "Titanicilla" oli myös muun muassa neljä hissiä (kolme 1. luokan matkustajille ja yksi 2. luokan matkustajille), kokoushuoneita, kirjasto, parturi, sisäuima-allas, turkkilainen sauna, squash-kenttä ja kuntosali. Myös "Titanicin" kolmas luokka oli poikkeuksellisen viihtyisä matkustuspaikka ravintolasalonkeineen ja yleisine tiloineen, joten kolmannen luokan hytit olisi muissa laivoissa luokiteltu toisen luokan hyteiksi. Jeesus Siirakin poika
Joissakin lähteissä hänen on sanottu myös olleen papillista sukua, mikä on todennäköisesti johtunut kirjoitusvirheestä. Hän ei myöskään ole ollut itse rabbi eikä lääkäri, vaikka niinkin on väitetty. Hänen on myös sanottu olleen säännöllisesti kuolemanvaarassa. Ainut varma tieto on, että hän oli aikansa mittapuun mukaan korkeasti oppinut henkilö. Al-Mansur (abbasidi)
Persialaisen oppineisuuden nousuakin tärkeämpää oli kenties lukuisien ei-arabien kääntyminen islaminuskoon. Umaijadit olivat pyrkineet estämään käännynnäisyyden pystyäkseen keräämään jizyaa, eli ei-muslimeihin kohdistuvaa veroa. Abbasidihallinnon, ja etenkin al-Mansurin, sallivuus mahdollisti islamin kasvun alueellaan. Vuonna 750 noin 8 % kalifaatin asukkaista oli muslimeja. Al-Mansurin valtakauden loppuun mennessä luku lähes kaksinkertaistui 15 %:iin. Kansallissosialistinen rotuoppi
Rotuopin mukaan saksalaiset kuuluivat ylivertaiseen ”arjalaiseen rotuun” joka oli kaikkien muiden yläpuolella oleva herrarotu. Alempiarvoisiin rotuihin kuuluivat juutalaiset, mustat, romanit ja slaavit (varsinkin puolalaiset ja venäläiset sillä natsit havittelivat heidän asuinalueitaan saksalaisille). ”Arjalaisina” ihanteina pidettiin vaaleita hiuksia, sinisiä silmiä, pituutta ja hyväkuntoista hoikkuutta. Ihanteita otettiin antiikin Kreikan kiviveistoksista ja patsaista. Arjalaisuuden määrittelyyn vaikutti myös poliittinen tarkoituksenmukaisuus, esimerkiksi japanilaiset saivat aseveljeyden myötä ”kunnia-arjalaisten” aseman. Jeesuksen kiusaukset
Jeesuksen kiusaukset erämaassa on evankeliumeista löytyvä tapahtuma, jossa Pyhä Henki vei Jeesuksen erämaahan ja Saatana kohtasi Jeesuksen kiusauksilla. Matteus nimittää Saatanaa Kiusaajaksi evankeliumissaan. Uusi testamentti mainitsee, että Jeesus oli kaikessa kiusattu, kuitenkin ilman syntiä. Juutalaisten historia
Josephus aloittaa juutalaisten historian luomisesta teoksessaan "Juutalaisten muinaisajat" ja päättää teoksen Rooman valtakunnan keisari Domitianukseen. Raamatun ja Koraanin mukaan Jumala on korottanut juutalaiset yli kaikkien muiden kansojen tai ovat Jumalan omaisuuskansa. Jeesuksen sukuluettelot
Matteus siis korostaa alusta lähtien Jeesuksen kunnia­nimeä Kristus, joka on kreikkalainen käännös heprealaisesta tittelistä Messias ja tarkoittaa "voideltua" voidellun kuninkaan merkityksessä. Jeesus siis esitellään ensin ja ennen kaikkea kauan odotetuksi Messiaaksi, jonka odotettiin olevan kuningas Daavidin jälkeläinen ja perillinen, ja niinpä suku­luettelon tarkoituk­sena on ennen kaikkea osoittaa, että Jeesus kuului Daavidin sukuun. Niinpä Matteus nimittää Jeesusta ensin "Daavidin pojaksi" osoittaakseen hänen kunin­kaallisen synty­peränsä, ja sen jälkeen Abrahamin pojaksi osoittaakseen hänen olleen juutalainen. Kummassakin tapauksessa "poika" merkitsee yli­päänsä jälkeläistä, kaukaistakin, ja täten tarkoituskena on palauttaa mieliin Jumalan Daavidille ja Abrahamille antamat lupaukset. Juudas (romaani)
Oz kuvaa kirjassaan Juudaksen väärinymmärretyksi opetuslapseksi. Hän olisi todellisuudessa ollut Jeesuksen uskollisin opetuslapsi, joka ei kavaltanut opettajaansa rahasta vaan osoittaakseen, että tämä on Jumalan poika ja vapahtaja. Hän uskoo, että Jeesus laskeutuu ristiltä kaikkien kaupunkilaisten nähden. Kun niin ei käy, hän romahtaa ja menettää uskonsa. Stratifikaatio
Moderneissa länsimaisissa yhteiskunnissa kerrostuneisuutta määritellään yleensä tulotason perusteella. Esimerkiksi keskiluokalla tarkoitetaan yleensä hyvin toimeentulevia ihmisiä, jotka kokevat olonsa yhteiskunnassa taloudellisesti turvatuksi. Alaluokan ja yläluokan käsitteitä käytetään tavallisesti halventavassa merkityksessä. Kuitenkin tuloerojen kasvamisen myötä suomalaisessa luokkakeskustelussa on ryhdytty käyttämään termejä köyhät ja rikkaat niistä ihmisryhmistä, jotka eivät kuulu keskiluokkaan. Jesajan taivaaseenastuminen
Jesajan taivaaseenastuminen on pseudepigrafinen apokryfikirja. Se koostuu kolmesta osasta: Jesajan marttyyriudesta (1:1–3:12, 5:1-16), Jesajan näystä (6–11) ja Hiskian testamentista (3:13–4:22). Jesajan marttyyrius on juutalainen teos noin 100-luvulta eaa. Kaksi muuta osaa ovat myöhempiä kristillisiä kirjoituksia. Joidenkin tutkijoiden mukaan kaikki kolme osaa olivat jo olemassa ajanlaskun ensimmäisellä vuosisadalla. Jesajan marttyyriuden todennäköinen alkukieli on seemiläinen, ehkä heprea; muut osat kirjoitettiin kreikaksi. Kristus (arvonimi)
Jeesuksen aikaan ei ollut yhtä muotoa Toisen temppelin juutalaisuudessa, ja oli merkittäviä poliittisia, sosiaalisia ja uskonnollisia eroja eri Juutalaisten ryhmien välillä. Kuitenkin juutalaiset olivat vuosisatojen ajan käyttäneet termiä "moshiach" ("voideltu") viittaamaan heidän odotettuun vapauttajaansa. Juutalaiset pitivät suurta määrää Vanhan Testamentin kohtia messiaanisina, paljon enemmän kuin kristityt yleisesti pitävät messiaanisina, ja eri ryhmien juutalaiset antoivat niille eriasteisia merkityksiä. Jesuiittojen historia
Jesuiittoja koskevan uudemman kritiikin tärkeimpiä lähteitä ovat olleet historioitsija Edmond Paris ("The Secret History of the Jesuits"), Avro Mannhattan sekä entiset jesuiitat kuten Malachi Martin ("The Jesuits") sekä Alberto Rivera ("Alberto, Double Cross, The Godfathers"). Eräät katoliset ja ekumeeniset lähteet ovat systemaattisesti pyrkineet kiistämään Alberto Riveran väitteet hänen roolistaan jesuiittana ja hänen soluttautumisestaan protestanttisiin seurakuntiin ja leimanneet Riveran shekkiväärentäjäksi. He perustelevat väitettään sillä, että Alberto Rivera ei vaikuta tuntevan katolista teologiaa. Hän esimerkiksi on väittänyt Neitsyt Marian olevan Jumalan sekä että pappisseminaarilaiset eivät saa lukea Raamattua. Alberto Rivera väitti olleensa katolinen piispa, mutta tästä hän ei ole voinut esittää mitään dokumenttia. Myöskään katolinen kirkko ei tunne tällaista pappia. Myöhemmin hän nimitti itsensä oman kirkkonsa (the Hispanic Baptist Church, Oxnard, California) piispaksi. Jeesus
Jeesus Kristus (< ), myös Ihmisen Poika, Jumalan Poika ja Jeesus Nasaretilainen (n. 6/4/3 eaa. – 30/33 jaa.) oli Uuden testamentin mukaan juutalainen hengellinen opettaja, profetoitu Messias, parantaja ja ihmeiden tekijä. Apostoli Matteuksen mukaan Jeesus oli usein mainittuna juutalaisten kuningas ja Israelille Jumalan lupaama Messias. Apostoli Markuksen mukaan Jeesus oli kärsivä palvelija. Apostoli Luukaksen mukaan Jeesus oli Ihmisen Poika, joka tuli pelastaakseen kaikkia, myös köyhiä ja heikkoja. Apostoli Johanneksen mukaan Jeesus oli luomisessa ollut Sana, joka oli tullut lihaksi. Johannes viittaa usein Jeesukseen Jumalan Poikana, joka on maailman valkeus ja ainoa tie Jumalan luo. Inkavaltakunta
Inkakulttuuri oli jyrkkä luokkavaltio. Työkykyiset kansalaiset jaettiin työveroluokkiin niin että jokainen luokka joutui tekemään tietyn määrän työtä päivässä tai kuukaudessa. Työveroluokkien lisäksi oli yhteiskunnallisia ryhmiä, joiden pohjana oli syntyperä. Inkat olivat ylintä luokkaa. Heidän alapuolellaan olivat ei-inkat, "yanca ayllut", jotka olivat valtakunnan työvoimaa. Cuscon inkat jaettiin kolmeen eriarvoiseen säätyyn. "Capac"-sääty oli korkeinta aatelia. Heihin kuului enimmillään 300–400 jäsentä, jotka olivat hallitsijan lähisukulaisia. Capacit toimivat kaikkein korkeimmissa viroissa, korkeimman neuvoston jäseninä ja suurimpien hallintoalueiden ylikäskynhaltijoina. "Hahua"-säätyyn kuuluivat capacien läheiset sukulaiset ja hallitsijan jalkavaimojen jälkeläiset. Hahuat palvelivat useimmiten upseereina, ja heidän merkkinsä oli pitkä tukka. He eivät osallistuneet poliittisiin päätöksentekoihin. "Huaccha"-sääty koostui puhdasveristen inkojen ja ei-inkojen jälkeläisistä. He toimivat alemmassa paikallishallinnossa ja inkojen edustajina valtakunnan provinsseissa. Johanneksen evankeliumin 4. luku
Useat kommentaattorit ovat todenneet Jeesuksen avoimuuden samarialaiselle naiselle, kontrastina hänen varautuneemmalle viestinnälleen juutalaisten kanssa: juutalaisille "Messias oli valloittava kuningas, joka auttaisi heitä ratsastamaan heidän vihollistensa niskaan, ja kostamaan heidän vainonsa ja sortonsa", ja siksi Jeesuksen väite, että hän olisi Messias, välttämättä vaaransi poliittisen tulkinnan. Evankeliumissa Johanneksen mukaan 6:15: "Mutta Jeesus tiesi, että ihmiset aikoivat väkisin tehdä hänestä kuninkaan, ja siksi hän vetäytyi taas vuorelle. Hän meni sinne yksin". Mutta tälle samarialaiselle naiselle Messias oli yksi, joka oli tuleva "ilmoittamaan meille kaiken" Jumalan rukoilemisesta. Elia (profeetta)
Profeetta Elia (hepr. אֱלִיָּהוּ, "Elijahu", "Jumalani on Jah") eli pyhä "profeetta Elia Tisbeläinen" on sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa ja Jeesuksen ajan juutalaisuudessa Mooseksen jälkeen ja hänen rinnallaan tärkein ja arvostetuin profeetta. Elia eli 800-luvulla eaa. Pohjois-Israelissa Gileadin Tisbessä. Elia vastusti epäjumalanpalvelusta ja sai kuningatar Isebelin ja Israelin kuninkaan Ahabin vihat niskoilleen. Kun kuningatar yritti surmauttaa hänet, hän nousi taivaaseen tulisissa vaunuissa. Kristus (arvonimi)
Jeesuksen oikeudenkäynnistä Sanhedrinin ja Pontius Pilatuksen edessä  saattaa näkyä Matteuksen ja Luukaksen kerronnasta käsin, että Jeesus ei ensin halunnut suoraan vastata ylimmäisen papin kysymykseen: "oletko sinä Kristus?", missä hänen vastauksensa on annettu vain ""su eipas"" ("sinä olet sanonut"). Markuksen Evankeliumi toteaa kuitenkin vastauksen ""ego eimi"" ("minä olen"), ja on tapauksia juutalaisessa kirjallisuudessa, jossa ilmaus "sinä olet sanonut" on sama kuin "olet oikeassa". Messiaaninen väite oli vähemmän merkittävä kuin väite jumaluudesta, joka aiheutti ylipapin kauhistuneen syytöksen jumalanpilkasta ja sen seurauksena vaatimuksen  kuolemantuomiosta. Pilatuksen edessä, toisaalta, vain väite hänen kuninkaallisesta arvostaan antoi aihetta hänen tuomitsemiseensa. Tilanhoitajaetiikka
Jesajan kirjassa puolestaan puhutaan Jumalan luovan Uuden taivaan ja uuden maan, jossa Basilidelaisuus
Basilidealaiset palvoivat korkeinta jumalaa nimeltä Abraxas ja väittivät Jeesuksen olleen vain tämän jumalan maan päälle lähettämä haamu. Lahkolla oli kolme arvoastetta — materiaalinen, älyllinen ja hengellinen — ja kaksi vertauskuvallista kuvapatsasta, joista toinen oli mies- ja toinen naispuolinen. Lahkon jäsenet pitivät erilaisista kivistä ja jalokivistä tehtyjä koruja, joissa oli esimerkiksi lintu- ja käärmesymboleja. Kelsos
Kelsos aloittaa hyökkäyksensä toistamalla argumentteja, joita juutalaiset suuntasivat kristittyjä vastaan. Niiden mukaan Jeesus syntyi aviorikoksen seurauksena ja oppi viisautta Egyptissä. Hänen väitteensä jumalallisesta asemasta kumoutuvat sillä tosiasialla, että hän oli köyhä ja hänen loppunsa oli surkea. Kristityillä ei ole sijaa Vanhan testamentin profetioissa, ja heidän väitteensä ylönousemuksesta, joka olisi paljastettu vain joillekin henkilöille, oli hullutusta. Kelsos piti kuitenkin juutalaisia yhtä naurettavina kuin kristittyjä, joita vastaan he hyökkäsivät: viimeksi mainitut uskoivat taivaallisen vapahtajan tulleen, ensin mainitut puolestaan odottivat edelleen tämän tulevan. Kelsoksen mukaan juutalaisilla oli kuitenkin se etu, että he olivat ikivanha kansa, jolla oli ikivanha usko. Pervaja Liga
Pervaja Liga (, "ykkösliiga") oli venäläinen jääkiekkosarja, joka oli KHL:n ja Vysšaja Ligan jälkeen maan kolmanneksi korkein sarjataso. Liiga oli jaettu neljään lohkoon. Valtaosa liigan joukkueista olivat ylempien sarjatasojen joukkueiden kakkosjoukkueita. Pervaja Ligan kauden parhaimmat joukkueet pääsivät karsimaan paikasta Vysšaja Ligaan. Jesuiittojen historia
Maallikoiden kuvaa jesuiitoista ovat näiden historian aikana leimanneet myös erilaiset ennakkoluulot. Esimerkiksi Uusi sivistyssanakirja vuodelta 1981 määrittelee jesuiitat: ""Societas Jesu", lyh. S. J., katolisen kirkon vaikutusvaltaisin, Ignatius Loyolan perustama hengellinen veljeskunta. Kuv. jesuiitta, kavala, keinoista välittämätön henkilö." Samanlaisia ennakkoluuloja esitti myös vuoden 1911 Tietosanakirja, jonka mukaan veljeskunnan jäsenet "ovat edistäneet taikauskoisten käsitysten leviämistä kirkossa". Sama teos kertoi: "Ranskassa jansenismi asettui taistelemaan jesuiittojen huonoa siveysoppia vastaan, ja Pascal paljasti Maaseutukirjeissään heidän kurjan siveytensä." Anaksagoras
Järki suoritti erottelun laittamalla kaiken nopeaan pyörimisliikkeeseen. Osaset eivät kuitenkaan erottuneet toisistaan täydellisesti, vaan kaikki sisältää hieman kaikkea. Kappaleiden luokittelun määrittelee se ”siemen”, joka on kappaleessa vallitsevana. Aristoteles syytti Anaksagorasta siitä, että tämä ei tee selvää eroa Järjen ja psyyken välille. Sokrates taas huomautti, että tämä Järki on vain "deus ex machina", jolle hän ei suostu antamaan sellaisia ominaisuuksia kuin suunnittelu ja tieto. Jesaja
Jesaja oli naimisissa. Hänen vaimoaan sanotaan naisprofeetaksi, mikä ei nähtävästi merkitse pelkästään profeetan vaimoa. McClintockin ja Strongin sanakirjan Cyclopedia of Biblical, Theological, and Ecclesiastical Literature mukaan tämä nimi viittaa siihen, että Jesajan avioelämä ”ei ainoastaan ollut sopusoinnussa hänen kutsumuksensa kanssa, vaan se oli myös kiinteästi nivoutunut siihen”. Ilmeisesti Jesajan vaimo oli saanut Jumalalta profeetan tehtävän. Muinainen Egypti
Muinainen Egypti jakaantui tiukkoihin yhteiskuntaluokkiin, mutta koulutuksen kautta työläispojatkin saattoivat nousta ylempiin luokkiin. Kaikista korkea-arvoisin oli faarao, jota alempana olivat papiston jäsenet ja ylimystö. Näiden alla olivat sotilaat, sitten kirjurit, kauppiaat ja käsityöläiset. Toiseksi alhaisimman luokan muodostivat maanviljelijät, joiden alapuolella olivat vain työläiset, joista suurin osa oli orjia. Profeetta
Heprealaiset omaksuivat profeettakäsityksensä ("navi"') kanaanilaisilta. Israelin varhaiset profeetat toimivat pyhäköissä, ja he tarjosivat profetioitaan usein maksua vastaan. Ensimmäiset merkittävät uudemman ajan siirtymisvaiheen profeetat olivat Samuel, Gad, Nathan ja Elia 1000-luvun eaa. tienoilla. Heitä seurasivat merkittävinä klassisen ajan profeettoina Aamos ja Hoosea 700-luvulla eaa. He pyrkivät uudistamaan Jahven kulttia ja torjumaan kanaanilaisten vaikutusta. He julistivat tuomiota ja epäjumalia palvoneen Israelin tuhoa, sekä saarnasivat Jerusalemia keskuksenaan pitävän kuningaskunnan puolesta. Babylonin vankeuden aikaiset israelilaiset profeetat keskittyivät jahvismin säilyttämiseen Babyloniassa: heistä tunnetuimpia olivat Jesaja, Haggai ja Sakarja. Pian sen jälkeen profeettojen tarve ja merkitys juutalaisten keskuudessa lähes hävisi, mahdollisesti Jahven aseman vahvistumisen seurauksena. Jeesuksen ristiinnaulitseminen
Jeesuksen herätettyä Lasaruksen kuolleista monet juutalaiset, jotka sen näkivät uskoivat Jeesukseen, mutta muutamat menivät fariseusten luokse ja kertoivat mitä Jeesus oli tehnyt. Ylipapit ja farisekset kutsuivat neuvoston koolle ja kysyivät siltä: ”Mitä meidän pitäisi tehdä? Se mies tekee paljon tunnustekoja. Jos annamme hänen jatkaa näin, häneen uskovat kohta kaikki, ja silloin roomalaiset tulevat ja ottavat meiltä sekä tämän pyhän paikan että koko kansamme.” Silloin ylipappi Kaifas sanoi: ”Te ette ymmärrä yhtään mitään. Ettekö te käsitä, että jos yksi mies kuolee kansan puolesta, se on teille parempi kuin että koko kansa joutuu tuhoon?” Siitä päivästä lähtien neuvoston tavoitteena oli surmata Jeesus. Jeesus ei enää liikkunut avoimesti Juudeassa. Jeesus oleskeli Efraim-nimisessä kaupungissa opetuslapsineen. Jeesus meni Lasaruksen kotikaupunkiin Betaniaan, jossa hänet voideltiin ja sieltä hän ratsasti aasilla Jerusalmiin pääsiäisjuhlille. Hän puhui kuolemastaan ja ihmisten epäuskosta sekä pesi opetuslasten jalat. Jeesuksen viimeisellä aterialla hän kertoi kavaltajansa. Aterian yhteydessä Jeesus sanoi: "Minä annan teille uuden käskyn: rakastakaa toisianne! Niin kuin minä olen rakastanut teitä, rakastakaa tekin toinen toistanne. Kaikki tuntevat teidät minun opetuslapsikseni, jos te rakastatte toisianne. Jeesus sanoi opetuslapsilleen menevänsä Isä luo tekemään heille asuinsijan ja olevansa tie, totuus ja elämä. Eikä kukaan pääsisi Isän luo muuten kuin Jeesuksen kautta. Silloin hän myös rohkaisi heitä ja antoi lupauksen Pyhästä Hengestä, jonka häneen uskovat voisivat saada puolustajaksi. Keskiajan keittiö
Keskiajalla yhteiskuntaluokkien erot olivat suuret, mikä heijastui myös ruokapöytään. Alemmat luokat söivät yksinkertaisesti kasvis-, vilja- ja maitotuotteita sekä palkokasveja. Ylemmät luokat saivat nauttiakseen lihaa ja munia, ja ylelliset juhla-ateriat olivat tavallisia. Talonpoikien ruoka oli melko korkealaatuista etenkin hyvinä aikoina, mutta pula-aikoina rikkaimpien ja köyhimpien yhteiskuntaluokkien välinen kuilu syveni. Yläluokkien ruokakulttuurit olivat melko yhtenäiset kautta Euroopan, ja samat herkut tunnettiin joka maassa. Ashigaru
Ashigaru () eli kevyt jalkaväkisotilas oli samuraijärjestelmän alin luokka. Luokassa arvoasteita oli 10-15 vaihdellen eri klaanien tai läänitysten välillä. Nimensä mukaisesti ashigaru oli jalkaisin sotiva, yleensä salkoasetta käyttävä samurai, joita käytettiin suurina esimerkiksi keihäsosastoina ("yari"). Ashigarujen haarniskointi olikin yleensä hyvin kevyt, ja koostui lähinnä kevyestä kypärästä ("jingasa") ja kyrassista ("dó") sekä taisteluhansikkaista ("kote"). Muinaisen Egyptin papisto
Papisto oli yksi muinaisen Egyptin yhteiskuntaluokista. Papisto oli ylimystön kanssa Egyptin korkein yhteiskuntaluokka: heidän yläpuolellaan oli vain faarao. Muinaisen Egyptin papit hoitivat temppelien palvontamenot: he toimittivat uhritoimitukset ja lausuivat rukoukset. Hierarkian huipulla oli ylipappi, jonka alapuolella olivat temppelikultista vastaavat maallikkopapit, neljän kuukauden välein vaihtuvat "wab"-papit. Heidän lisäkseen oli päätoimisia rituaali- ja lukijapappeja, joilla oli koulutus työhönsä. Papisto piti myös yllä Egyptin ainoita kouluja, joissa koulutettiin uusia kirjureita ja pappeja. Koulun lopuksi kaikki valmistuneet vihittiin alimman asteen papeiksi, mutta tämä arvo oli vain symbolinen. Luokkasotakirjallisuus
Luokkasotakirjallisuudella tarkoitetaan yleensä Neuvosto-Venäjälle paenneiden suomalaisten kommunistiemigranttien julkaisemia teoksia, jotka käsittelivät Suomen sisällissotaa luokkasodan näkökulmasta (ks. Suomen sisällissodan nimet). Kirjoissa Suomen sisällissodasta puhutaan luokkasotana tai Suomen työväen vallankumouksena ja valkoisia kutsutaan yleisesti lahtareiksi. Tällaisia teoksia julkaisivat esimerkiksi Otto-Wille Kuusinen ja Jukka Lehtosaari. Teoksista merkittävimpiä olivat Lehtosaaren "Punakaarti rintamalla" sekä teokset "Vallankumous ja kansalaissota Suomessa" ja "Kimmon Komppania". Luokkaan on yleensä luettu myös Alex Halosen vuonna 1928 Yhdysvalloissa julkaisema "Suomen Luokkasota", jota Marko Tikan mukaan aikanaan postitettiin Suomeen tuhat kappaletta. Teokset olivat aikanaan pitkään kiellettyjen listalla, ja Etsivä keskuspoliisi tuhosi ja takavarikoi useimmat kappaleet. Useimmat teokset maksavat antikvariaateissa nykyisin satoja euroja, ja joitakin tulee tuskin enää saataville. Jesajan kirja
Yksi merkittävä teema on se, että Jumala on koko maailman jumala. Tuohon aikaan useiden jumalien uskottiin olevan paikallisia tai heimojumalia, jotka saattoivat osallistua sotiin ja jopa hävitä niitä. Näiden jumalien huolena oli ainoastaan tiettyjen valtakuntien suojelu. Jesajan Jumala oli ainoa oikea jumala ja koko ihmiskunnan jumala, ei ainoastaan juutalaisten jumala. Jumalaa ei kukaan voinut myöskään voittaa. Jos Jumalan kansa kärsi tappion taistelussa, se johtui ainoastaan siitä, että Jumala salli sen tapahtua. Jumala huolehtii myös muista kuin juutalaisten asioista. Hän on kutsunut Juudan ja Israelin kansat liittoon kanssaan ja antanut näille tehtävän opettaa hänestä maailmalle. Antisemitismi
Yleisesti ottaen juutalaiset saivat elää islamilaisessa maailmassa paremmassa turvassa kuin kristityn Euroopan juutalaiset. Heidän kohtelunsa vaihteli eri maissa, mutta etenkin maurien Espanja tunnetaan juutalaisen kulttuurin kukoistuskautena. Juutalaiset olivat kuitenkin muslimimaissa aina toisen luokan kansalaisia, dhimmejä (”alistettu kansa”). He saivat harjoittaa uskontoaan omissa oloissaan, mutta he joutuivat maksamaan lisäveroa ja kärsivät monenlaisista rajoituksista, nöyryytyksistä ja epätasa-arvosta lain edessä. Juutalaisia ei vihattu, vaan heitä halveksuttiin Muhammadin torjumisesta. Suoranaiset vainot ja joukkomurhat olivat melko harvinaisia, ja ne johtuivat usein paikallisista poliittisista syistä. Uuden ajan alun Ottomaanien valtakunnassa juutalaisten asema alkoi kohentua aikaisempaan nähden.
Nykymuotoinen antisemitismi tuli islamilaiseen maailmaan 1800-luvulla kristittyjen arabien mukana. Muslimit oppivat syytökset juutalaisten tekemistä rituaalimurhista, minkä seurauksena Damaskuksessa surmattiin juutalaisia 1840-luvulla. Sitä seurasi useita samankaltaisia tapauksia Pohjois-Afrikassa aina 1900-luvun vaihteeseen asti. Kolminkertainen virka
Vanhassa testamentissa jonkun nimittäminen mihin tahansa asemaan näistä kolmesta olisi voitu vahvistaa voitelemalla hänet kaatamalla öljyä hänen päähänsä. Siten termi messias eli "voideltu", liittyy käsitteeseen kolminkertaisesta virasta. Kun kuninkaan virka on useimmin Messiaan, Jeesuksen rooli pappina, johon liittyy esirukous Jumalan edessä, on myös tärkeä Uudessa testamentissa, parhaiten selitettynä Heprealaiskirjeen luvuissa 7-10.
Eusebius, joka laati tämän kolminkertaisen luokittelun, kirjoittaa: "Ja meille on kerrottu myös, että tietyistä profeetoista itsestään tuli, voitelun kautta, eräänlaisia Kristuksia, niin, että kaikki nämä ovat viittauksia todelliseen Kristukseen, Jumalan innoittamaan ja taivaalliseen Sanaan, joka on kaikkien ainoa ylimmäinen pappi, ja jokaisen olennon ainoa Kuningas, ja Isän ainoa profeettojen ylin profeetta." Uskonpuhdistuksen aikana tällä käsitteellä on ollut merkittävä rooli luterilaisessa kristologiassa ja reformoitujen teologien, kuten John Calvin ja John Wesley, kristologiassa. Aznauri
Aznauri (; monikko "aznaurni", აზნაურნი, tai "aznaurebi", აზნაურები) oli Georgian aatelin luokka. Termiä käytettiin alun perin kaikista aatelisista, mutta myöhäiskeskiajalla se alkoi tarkoittaa vain alhaisaatelia. Juudas Iskariot
Johanneksen evankeliumin mukaan Juudas oli opetuslasten rahakukkaron haltija. Marian voidellessa Jeesuksen jalkoja kalliilla voiteella nardusöljyllä Juudas esitti voiteen myynti-idean. Myymisestä saadut rahat olisi jaettu köyhille. Tätä hän esitti Johanneksen mukaan tosiasiassa siksi, että oli varas, joka otti osan yhteisistä rahoista itselleen. Voiteen hinta 300 denaria vastasi silloin työmiehen vuoden palkkaa. Johanneksen evankeliumin 4. luku
Jeesuksen opetuslapset palaavat tapaamaan häntä kaivolle, ja nainen palaa kaupunkiin, kertoo ihmisille, että Jeesus tiesi hänestä kaiken, ja ihmettelee, onko hän Messias. Ihmiset päättävät mennä itse katsomaan. Opetuslapset samaan aikaan yrittävät antaa Jeesukselle ruokaa, mutta hän kieltäytyy sanomalla: "Minun ruokani on se, että täytän lähettäjäni tahdon ja vien hänen työnsä päätökseen". Keisarillisen Japanin armeija
Käsitykseen "bushidosta" oli sidottuna myös valtava, jopa uskonnollinen kunnioitus keisaria kohtaan. Vaikka valtaa käytännössä pitivätkin keisarin alapuolella olleet byrokraatit, ja keisari oli lähinnä keulakuva, nähtiin hänet silti jumalallisena olentona. Teoriassa keisari oli armeijan ylikomentaja, mutta käytännössä teki, kuten hallitus ”pyysi” häntä tekemään. KJA:n aikana sillä oli vain kaksi ylikomentajaa – keisarit Taishō (Yoshihito) ja Shōwa (Hirohito). Keisari käytti armeijan ylikomentajan univormua ja osallistui kaikkiin KJA:n seremonioihin. Keisaria tervehdittiin armeijan ylikomentajana. Isaac Deutscher
Huolimatta ateistisuudestaan ja pitkäaikaisesta toimimisesta sosialistina Deutscher piti tärkeänä juutalaista toisinajattelua ja hänellä riitti aikaa juutalaispolitiikalle. Hän kirjoitti teoksen "Non-Jewish Jew" itselleen ja muille juutalaishumanisteille. Deutscher ihaili Elisha ben Abuayahia, juutalaista 200-luvun harhaoppista. Varsovassa hän liittyi kommunistipuolueeseen, ei juutalaisliikkeeseen, jossa vaikuttaneita "jiddištien" ajatuksia hän vastusti. Hän kuvaili omaa juutalaisuuttaan: ""Uskonto? Minä olen ateisti. Juutalainen nationalismi? Minä olen internationalisti."" Israelin kuningaskunta
Suuret Israelin massat palvoivat useita jumalia, joita jahvelaiset pitivät epäjumalan palvelemisena. Israelin kansalle tulleiden onnettomuuksien jahvelaiset katsoivat johtuvan tästä epäjumaluudesta. Baalia palvottiin riettain juhlin ja veriuhrein, joihin liittyi kultillista prostituutiota.
Pitkään valtionuskontona Jahven oppi teki kompromisseja Kanaanin maan uskonnon kanssa, ja vallitsi monolatria. Muitakin jumalia oli, mutta yhtä palvottiin virallisesti eniten. Jahve oli kansallinen jumala, niin kuin Moabin Kemos. Joossia poisti Siionin temppelistä kumpaakin sukupuolta edustavat temppeliportot. Kymmenen käskyä (vuoden 1956 elokuva)
Mooses oppii tästä, jolloin Bitjan kysyy Moosekselta, muistiko Mooses, kuinka hän tämän rakkaudella kasvatti. Mooses vakuuttaa lähtiessään äitipuolelle rakastavansa tätä aina, vaikka mitä kävisi. Niin Mooses meni oikean äitinsä luokse. Vaatteen pala todisti Mooseksen kuuluvan leeviläisiin ja hän esittäytyi nyt siskolleen Mirjamille ja veljelleen Aaronille. Hän julisti, että ei hävennyt oliko hän egyptiläinen tai heprealainen vaan olisi siltikin Mooses. Kuitenkin hän työskenteli orjana oppiakseen heidän vaikeuksistaan. Mooses pelastaa Joosuan Bakan ruoskinnalta, tappamalla Bakan hän estää Bakaa tappamasta Joosuaa. Daatan, kiero ja kunnianhimoinen heprealainen, joka on määrätty auttamaan Ramsesta löytämään heprealaisten vapauttajan. Mooses tunnustaa Joosualle, että hän itse on heprealainen, jolloin Joosua julistaa Mooseksen kansansa vapauttajaksi, mutta Mooses kieltää tämän, jolloin Daatanilla on kaikki todisteet mitä hän tarvitsee. Paljastessaan tietonsa Ramsekselle Daatan alkaa tinkiä Bakan taloa, Goshen kuvernöörin virkaa ja Joosuan Lilian omistusoikeutta itselleen. Rikas mies ja Lasarus
Kun Jeesus puhui kuoleman jälkeisten rangaistusten paikasta, hän yleensä käytti sanaa Gehenna, joka oli tuona aikana kaatopaikka Jerusalemin lähettyvillä. Tässä vertauksessa Jeesus kuitenkin käyttää sanaa Haades, joka tarkoittaa paikkaa, jossa sielut ovat kuoleman ja ylösnousemuksen välisenä aikana. Joka tapauksessa vaikuttaa siltä, että kaikki kuolleet ovat tietoisia tilastaan myös välittömästi kuoleman jälkeen ja heidät jaotellaan joko kärsimysten paikkaan tai siunattuun paikkaan. Taivaan ja helvetin välillä on ylittämätön kuilu, joten kuolleen kohtalo on peruuttamaton. Ylimystö
Ylimystö (myös ylhäisö, ylimykset) on ylin, pysyvästi etuoikeutettu yhteiskuntaluokka, jonka asema perustuu syntyperään, varallisuuteen, sosiaaliseen asemaan tai muuhun vastaavaan syyhyn. Sääty-yhteiskunnan ylin luokka oli aateli, jonka tehtävänä alkuaan oli valtion puolustaminen. Se muodostui, kun kuninkaista ja ruhtinassuvuista koostunut sukuaateli ja korkeimmista virkamiehistä ja sotilaspäällystöstä muodostunut palvelusaateli sulautuivat yhteen. Nykyisin aatelin erioikeudet on poistettu miltei kaikissa maissa. Nose Work
Eliittiluokka Charles M. Schulz
Schulz oli lahjakas oppilas, ja peruskoulussa hänet siirrettiin kahdesti ylemmälle luokalle. Tämän vuoksi hän oli junior high schooliin mennessään luokkansa nuorin ja pienin poika. Tämä sai hänet kärsimään kouluaikoinaan yksinäisyydestä, epävarmuudesta ja heikosta itsetunnosta – samoista tunteista, joita hän myöhemmin käytti sarjakuvassaan ja varsinkin sen päähenkilössä Jaska Jokusessa. Hän sai muutenkin nuoruuden kokemuksistaan sarjaansa monia ideoita. Hän kertoi esimerkiksi olleensa lapsena baseball-joukkueessa, joka hävisi kerran ottelun pistein 40–0. Farisealaiset
Jeesuksella ja fariseuksilla oli kuitenkin hyvin vähän teologisia eroja. Jeesuksen kritiikki suuntautui siihen, että fariseukset eivät eläneet kuten he opettivat, ja että fariseukset painottivat mishnaa halakhan sijaan, ja lain kirjainta sen hengen sijaan. Jesajan kirjan 51. luku
Jesaja 51 on Jesajan kirjan viideskymmenesyhdes luku heprealaisten  Raamatussa tai kristillisen Raamatun Vanhassa testamentissa. Tämä kirja sisältää profeetta Jesajaan liitetyt profetiat, ja se on yksi profeettojen kirjoista. Luvut 40–55 tunnetaan "Deutero-Jesajana", ja ne ovat peräisin siltä ajalta, kun Israelilaiset olivat maanpaossa Babyloniassa. Tämä luku ilmaisee Herran Israelin kansalle tarjoaman lohdutuksen.Joitakin kaikkein vanhimpia käsikirjoituksia, jotka sisältävät tämän luvun heprean kielellä:Antiikin aikaisia Koinee-kreikan kielisiä käännöksiä ovat:The New King James Version -raamatunkäännös järjestää tämän luvun seuraavasti:Saara on mainittu Abrahamin rinnalla; Abraham on kuvattu "kallioksi, josta [Israelilaiset] oli hakattu" ja Saara on kuvattu "kaivokseksi, jonka uumenista heidät on louhittu", mikä viittaa hänen kohtuunsa. Abraham kutsuttiin, kun hän oli yksin, eli hänellä ei vielä ollut lapsia. Samaan tapaan Abrahamiin ja hänen silloiseen lapsettomuuteensa viitataan myös Hesekielin kirjan 33. luvussa. Juutalaisuus
Juutalaisen uskon pääkohtiin kuuluu oppi messiaasta, joka tulee aikojen lopulla päättämään Israelin kansan diasporan ja tuomaan ikuisen maailmanrauhan sekä oikeuden. Länsimaisen ajanlaskun alun aikoihin messiasodotus oli hyvin voimakasta ja messiasehdokkaita oli useita. Näihin aikoihin juutalaisuudesta erosi lahko, joka uskoi Jeesus Nasaretilaisen olevan messias. Myöhemmin tästä lahkosta muodostui kristinusko. Kristillisen messiastulkinnan tunnustavat myös niin kutsutut messiaaniset juutalaiset, jotka perinteisen juutalaisuuden mukaan muodostavat oman Israelin kansaan kuulumattoman ryhmänsä. Hait
Hait kuuluvat rustokalojen luokan leveäsuisten alaluokkaan ("Elasmobranchii") yhdessä rauskujen kanssa. Käsitykset leveäsuisten sisäisestä systematiikasta ovat olleet horjuvia. Perinteisesti rauskuja ("Batoidea") ja haita ("Selachimorpha") on pidetty rinnakkaisina ylälahkoina. Rakennetuntomerkkien perusteella on kuitenkin esitetty toisenlaista luokitusta, jossa pääjako on ulappaveden haiden ("Galea") ja lähinnä pohjan läheisyydessä elävien lajien ("Squalea") välillä. Jälkimmäinen ryhmä käsittäisi sekä perinteiset rauskuryhmät että joukon perinteisiä hailahkoja. Tässä luokituksessa perinteiset hait eivät olisi luonnollinen (monofyleettinen) taksoni vaan parafyleettinen ryhmä. Toisaalla jotkut molekyylisystemaattiset tutkimukset taas ovat puoltaneet haiden ja rauskujen asemaa luonnollisina sisarryhminä. Tällöin haiden sisällä olisi jako kahteen ylälahkoon "Galeomorphi" ja "Squalomorphi" (ks. Leveäsuiset). Mazdaznan
Hanishin alkuperäiseen opetukseen kuului 1800-luvulla suosituksi tullut rotuoppi. Hän yhdisti biologiassa tuolloin laajalti hyväksytyn ajatuksen ihmisrotujen epätasa-arvosta ihmiskunnan uskonnolliseen ja eettiseen kehittymiseen. Hänen mukaansa ihmiskunta jakautui eri rotuihin, joiden uskonnolliset käsitykset ja etiikka olivat eri tasoilla. Ihmisrodut olivat Hanishin mukaan alemmasta ylempään mustat, ruskeat, oliivinväriset (rotu, joka Hanishin mukaan tuhoutui Atlantiksen tuhossa), punaharmaat (intialaiset ja intiaanit), keltaiset ja valkoiset eli arjalaiset. Ihmisroduista korkeimpaan, arjalaiseen rotuun Hanish laski mukaan myös seemiläiset eli juutalaiset ja arabit, samoin kuin romanit ja suomalais-ugrilaiset. Hänen mukaansa ihmiskunnan tuli kehittyä arjalaisen rodun rakentamaksi kansainliitoksi ja tuhatvuotiseksi rauhan valtakunnaksi, josta alempirotuiset piti sulkea pois. Toisin kuin tuon ajan rotuajatuksiin yleensä, Hanishin rotuoppiin ei liittynyt imperialistisia piirteitä, vaan se oli pohjimmiltaan pasifistinen. Tenavat
Michaelisin mukaan 1950-luvun amerikkalaiset opiskelijat ja nuoret älyköt kiinnostuivat Jaska Jokusen sisäistä ahdistusta ja epävarmuutta kuvaavista repliikeistä, joiden tulkittiin olevan eksistentiaalisia lausuntoja ihmisen osasta maailmassa. Sekä Jaska Jokusta että Schulzia itseään kutsuttiin ”nuorimmaksi eksistentialistiksi”. Jotkut yhdistivät "Tenavat" myös beat-sukupolven henkiseen maailmaan. Sittemmin sarjasta tuli valtavirtaa. Yhdysvaltain kansallisen yhteisön sirpaloituessa Vietnamin sotaan ja kulttuurin murrokseen liittyneiden kiistojen seurauksena 1960-luvun lopulta alkaen "Tenavat" muodosti yhteisen nimittäjän ja monille henkisen pakopaikan. Sakarias (Johannes Kastajan isä)
Koraanin kääntäjä Abdullah Yusuf Ali on kommentoinut tätä seuraavasti: – olettaen, että nämä profeetat ovat henkisesti yhteydessä toisiinsa. Hän huomauttaa, että Johannes kastaja oli Jeesuksen serkku, kun taas Elia oli yksi niistä, jotka olivat läsnä Kirkastus­vuorella, kuten Uudessa testamentissa sanotaan. Sakarias taas oli avioliittonsa kautta Jeesuksen setä ja hänen poikaansa sanotaan Uudessa testamentissa Eliaaksi.linkit: Mazdaznan
Jeesuksella Kristuksella on tärkeä osa mazdaznanin historiatulkinnassa. Liikkeen mukaan tosin nimi Jeesus on virheellinen, se käyttää aramealaista nimeä Yehoshua. Yehoshua-lapsen luo saapuneet Itämaan tietäjät olivat tosiasiassa mazdaznanin pappeja, jotka saapuivat Tiibetistä kunnioittamaan lasta, mutta myös opettamaan hänen perheelleen mazdaznanin periaatteita. Yehoshua kasvatettiin näiden periaatteiden mukaisesti, ja hän kehitti niitä edelleen. Erityisesti hänen eettistä opetustaan arvostetaan liikkeessä. Keskiluokka
Keskiluokka tarkoittaa sosiologiassa ihmisjoukkoa, joka koostuu sellaisista yhteiskunnan jäsenistä, joiden ei voida katsoa kuuluvan varakkaaseen yläluokkaan mutta toisaalta eivät myöskään vähävaraiseen alaluokkaan (proletariaattiin). Filokalia
Kirjoittajista varhaisin on Jesaja Erakko 300-luvulta, kotoisin Egyptin Thebasta ja alun pitäen orja. Abba Jesajan aikalainen on myös Filokalian harhaoppinen Euagrios Pontoslainen, joka vietti nuoruutensa Kappadokian suurten esipaimenten vaikutuspiirissä ja eli myöhemmin autiomaassa. Euagrios kehitti erämaan demonologiaa.
Johannes Cassianus syntyi vuoden 350 paikkeilla varakkaaseen perheeseen ja asui Beetlehemissä ja Egyptissä. Hän perusti ensimmäiset Gallian luostarit. Cassianus on tunnettu erityisesti arvostelukykyä käsittelevästä opetuksestaan. Uusi testamentti
Johanneksen kirjoittaja elää vaihetta, jossa kristillinen liike etääntyy juutalaisista juuristaan. Tämä näkyy siinä, että evankeliumissa Jeesuksen esitetään katsovan juutalaisuutta ikään kuin ulkopuolelta. Jeesuksen kuuntelijat ja vastustajat kuvataan yleistävällä käsitteellä juutalainen. Huippunsa erottelu saavuttaa kohdassa, jossa Jeesus väittää, ettei Jumala ole juutalaisten Isä, koska he eivät usko Poikaan. Evankeliumin jyrkät lausunnot selittyvät Johanneksen seurakunnan tilanteesta, jossa irtaantuminen synagogasta on johtanut ristiriitoihin ja välirikkoon. Jesaja
Jesajan kirjan kirjoittajuutta on alettu epäillä ainakin 1100-luvulta saakka. Kiistan käynnisti juutalainen raamatunselittäjä Abraham Ibn Ezra. Erään hakuteoksen mukaan hän sanoo Jesaja-kommentaarissaan, että ”40. luvusta alkavan jälkimmäisen puoliskon kirjoitti profeetta, joka eli Babylonin pakkosiirtolaisuuden aikana ja alkuvuosina Siioniin paluun jälkeen”. Monet oppineet omaksuivat Ibn Ezran näkemyksiä 1700- ja 1800-luvuilla. Heihin kuului saksalainen teologi J. C. Döderlein. Hän julkaisi Jesajan selitysteoksensa vuonna 1775, ja siitä valmistui toinen painos vuonna 1789. Eräs Raamatun selitysteos sanoo: ”Kaikki muut paitsi konservatiivisimmat oppineet hyväksyvät nykyään Döderleinin olettamuksen – – jonka mukaan Jesajan kirjan luvuissa 40–66 olevat profetiat eivät ole 700-luvulla eläneen profeetta Jesajan sanoja vaan ne ovat peräisin myöhemmältä ajalta”. Thorstein Veblen
Joutilasluokka säilytti asemansa sekä suoralla että epäsuoralla pakottamisella. He esimerkiksi pitivät "kunnian" sodankäynnistä itsellään ja estivät alaluokkia omistamasta aseita ja opettelemasta taistelemaan. Yläluokka myös vahvisti alaluokan riippuvuutta itsensä olemassaolosta muiden heimojen uhkan ansiosta sekä myöhemmin uskontojen muodostuessa kuvitteellisten jumalten pelon avulla (Veblen laskee myös uskonnolliset johtajat joutilasluokkaan). Veblenin väittämä oli, ettei yhteiskunta koskaan pääse ohi tästä vaiheesta, vaan tämä tilanne vain saa historian kuluessa erilaisia muotoja ja ilmaisutapoja. Esimerkiksi keskiajalla vain aatelisto metsästi ja soti. Samoin nykyaikana fyysisempää työtä tekevät saavat yleensä vähemmän palkkaa kuin valkokaulustyöläiset. Jeesuksen ristiinnaulitseminen
Evankeliumien mukaan Jeesus kävi temppelissä opettamassa, mikä herätti kannatusta ja vastustusta juutalaisten keskuudessa. Useaan kertaan osa juutalaisista tahtoi kivittää Jeesuksen hänen opetustensa tähden. Jeesus puhui siitä, että hän ja Isä ovat yhtä. Hän puhui myös siitä, että hän on Hyvä Paimen, ja hänen lampaansa kuulevat hänen äänensä, mutta nämä jotka tahtoivat kivittää hänet eivät olleet hänen lampaitaan. Kivittäjät sanoivat, että Jeesus tekee itsensä Jumalaksi, vaikka on ihminen ja se oli heidän mielestään jumalanpilkkaa. Jeesus vastasi jumalanpilkkasyytöksiin, ”Eikö teidän laissanne sanota: ’Minä sanoin: te olette jumalia.’ Niitä, jotka saivat Jumalan ilmoituksen, sanotaan siis jumaliksi, eikä pyhiä kirjoituksia voi tehdä tyhjäksi. Isä on minut pyhittänyt ja lähettänyt maailmaan. Kuinka te voitte väittää minun pilkkaavan Jumalaa, kun sanon olevani Jumalan Poika? Jos minä en tee Isäni tekoja, älkää uskoko minua. Mutta jos teen, uskokaa tekojani, vaikka ette minua uskoisikaan. Silloin te opitte ymmärtämään, että Isä on minussa ja minä olen Isässä.” Antroposofia
Steiner oli oman näkemyksensä mukaan kristitty. Hänen esittämänsä ajatukset kristinuskon kysymyksistä tosin eroavat varsin paljon suurten kristillisten kirkkojen opeista. Luennoidessaan näistä käsityksensä mukaan syvästi pyhistä asioista hän piti tärkeänä, että kuulijat ymmärsivät jo antroposofisia käsitteitä. Esitelmissään "Jeesuksesta Kristukseen" hän pyrki selventämään Kristuksen ilmestymisen tapahtumaa. Steiner katsoi, että maailmaan syntyi samoihin aikoihin kaksi Jeesus-poikaa eri sukuhaaroihin. Salomon sukuhaaran Jeesus ja nasaretilainen Jeesus yhdistyivät, kun Jeesus Nasaretilainen oli Jerusalemin temppelissä käymässä 12-vuotiaana. Silloin häneen siirtyi Salomon sukuhaaran Jeesuksen minuus, joka Steinerin mukaan oli jälleensyntynyt Zarathustra. Hän toi mukanaan suuret sisäiset voimat aiemmista elämistään. Jeesus Nasaretilaiselle elämä maan päällä oli puolestaan ensimmäinen kerta, jonka vuoksi hän oli täysin puhdas ja avoin sydämeltään. Kun kaksi Jeesusta yhdistyivät, yhdistyi samalla vuosituhansien kehityksen tulos ja täydellinen puhtaus. Steinerin mukaan Salomon sukuhaaran Jeesuksen fyysinen ruumis kuoli samalla hetkellä, kun hänen henkensä siirtyi Jeesus Nasaretilaiseen. Myöhemmin Jordanin kasteessa Kristus-olemus liittyi Jeesukseen Zarathustran minuuden jättäessä sen. Kristuksen laskeutumista maailmaan ja hänen kärsimystietään ristillä Steiner kutsui suurimman jumalallisen rakkauden ilmaukseksi. Kun Jeesuksen fyysinen ruumis kuoli ristillä, Kristus poistui siitä ja jäi vaikuttamaan Maan piiriin. Jesajan kirja
Tutkijat katsovat, että kirja jakaantuu ainakin kahteen osaan. Ensimmäinen osa koostuu luvuista 1–39. Tutkijat katsovat, että sen on kirjoittanut joko profeetta Jesaja tai hänen seuraajansa, jotka kirjoittivat hänen sanansa ylös. Toinen osa koostuu luvuista 40–66. Useat tutkijat ovat kyseenalaistaneet, että Jesaja olisi kirjoittanut sen. Tšingis-kaani
Jesügein klaania kutsuttiin borjigineiksi (Боржигин), kun taas Höelun oli olkhonuutti, sukua ongiraattien (Хонгирад) heimolle. Muiden heimojen lailla he olivat nomadeja. Koska Jesügei oli päällikkö, kuten edeltäjänsä, Temüdzin kuului yläluokkaan. Tämä oli avuksi pyydettäessä apua ja myöhemmin heimojen yhdistämisessä. Jeesuksen viimeiset päivät
Ensimmäisessä osassa Jeesus saapuu opetuslapsineen Jerusalemiin palmusunnuntaina. Tuhannet pyhiinvaeltajat ja Jeesuksen tulo saavat aikaan huolta roomalaisten ja juutalaisten uskonoppineiden keskuudessa. Juutalaisten keskuudessa puhkeaa pienimuotoinen kapina, ja ylipappi Kaifas pelkää Jeesuksen haastavan hänen asemansa juutalaisten ylimmäisenä johtajana. Jesajan kirja
Jesaja käsittelee palvonnan ja eettisen käyttäytymisen välistä suhdetta. Yksi hänen pääteemojaan on Jumalan kieltäytyminen ottamasta vastaan rituaaliuhreja niiltä, jotka kohtelevat muita julmasti ja epäoikeudenmukaisesti.