Missä Gnaeus Domitius Corbulo syntyi?
Gnaeus Domitius Corbulo
Gnaeus Domitius Corbulo (noin 7 jaa. – 67) oli roomalainen sotapäällikkö, joka palveli Claudiuksen kaudella Germania Inferiorin legaattina, sekä Asian prokonsulina. Neron hallitessa hän oli Kappadokian ja Galatian legaatti ja osallistui parthialaisia vastaan suunnattuun sotaan Armeniassa vuosina 58–63. Kurinalaisena ja määrätietoisena hän uudelleenjärjesti Rooman legioonat idässä ja valtasi Artaksatan ja Tigranocertan, sekä asetti Tigranes VI:n Armenian valtaistuimelle. Vuonna 63 Corbulo palautti Rooman vaikutusvallan alueelle ja solmi Parthian kanssa rauhansopimuksen, jossa Tiridates I hyväksyi roomalaisen protektoraatin aseman.
Pescennius Niger
Pescennius Niger syntyi pienessä Aquinumin (nykyinen Aquino, Italiassa) kaupungissa Italiassa noin vuosien 135–140 välillä. Hänen vanhempansa olivat ritarisäätyä. Nigerin isä oli Annius Fuscus ja äiti Lampridia. Niger liittyi nuorena armeijaan ja hän palveli Marcus Aureliuksen aikana auxilia-kohortin prefektinä. Commoduksen aikana hän toimi legioonan tribuunina. Commodus vaikuttui Nigerin kyvyistä ja korotti hänet senaattorisäätyyn entisen preettorin arvonimellä. Tämän jälkeen Niger lähetettiin yhdessä Decimus Clodius Albinuksen kanssa Daakiaan tuntemattomaan virkaan. He toimivat ehkä Daakiaan sijoitettujen legioonien, Legio V Macedonican ja Legio XIII Geminan komentajina. Tänä aikana Niger taisteli sarmaatteja vastaan. Vuonna 185 eräs maantierosvo Maternus piinasi joukkoineen Galliaa ja häneen oli liittynyt myös sotilaskarkureita. Commodus nimitti Nigerin Gallia Lugdunensiksen maaherraksi ja antoi tälle tehtäväksi puhdistaa alue maantierosvoista. Niger hoiti tehtävänsä hyvin ja vuonna 186 Maternus kukistettiin. 180-luvun lopulla Niger toimi lisäkonsulina ("consul suffectus", eli hänet nimitettiin konsulin virkaan keskellä vuotta). Jossakin vaiheessa hän toimi myös tärkeässä virassa Egyptissä. Vuonna 191 Niger nimitettiin Syyrian maaherraksi. Publius Cornelius Scipio Nasica Corculum
Corculum valittiin kensoriksi vuonna 159 eaa. yhdessä Marcus Popillius Laenaksen kanssa. Toisena konsulivuotenaan 155 eaa. hän kukisti dalmatialaiset ja ansaitsi triumfin. Nago-Torbole
Yksi kunnan tunnetuimmista vieraista oli Goethe, joka saapui Torboleen Alppien yli syyskuussa vuonna 1786. Torbole oli silloin Itävallan ja Venetsian valtakuntien rajakaupunki. Benedictus Nursialainen
Pyhä Gregorius Suuri kertoo pyhän Benedictuksen elämäkerran neliosaisen kirjasarjansa "Dialogi" toisessa osassa. Pyhä Benedictus syntyi vuonna 480 roomalaisen yläluokan perheeseen. Arviolta hieman alle kaksikymmentävuotiaana hän alkoi tuntea tuttaviensa pahan elämän merkityksen ja ehti rakastua naiseen, mutta vetäytyi kaupunki- ja aateliselämästä ja alkoi elää askeettisesti kallioluolassa, jonne hänelle tuotiin ruokaa. Kolmen vuoden kuluttua hän asettui muiden varhaisten munkkien kanssa lähelle Subiacoa, jossa hän pian saavutti kuuluisuutta pyhyydellään. Benedictus perusti sittemmin useita luostareita, joista kuuluisin on vuonna 529 Rooman ja Napolin välille perustettu Montecassinon luostari. Pyhän Benedictuksen opetuslapsi Constantinus jatkoi Montecassinon luostarin apottina. Montecassinon luostarista tulikin länsimaisen luostarilaitoksen esikuva. Benedictuksen laatima luostarisääntö on pohja läntiselle luostarilaitokselle. Se kirjoitettiin järjestämään munkkien elämää yhteisönä. Säännön perusperiaatteita ovat rukoilu ja työn tekeminen (lat. "Ora et Labora"), kuuliaisuus sekä ”paikallaan pysyminen” (lat. "stabilitas"), mikä tarkoittaa, että munkki elää elämänsä pääsääntöisesti siinä luostarissa, mihin asettuu. Sääntökuntaa kutsutaan hänen mukaansa benediktiineiksi. Via Domitia
Tien rakensi prokonsuli Gnaeus Domitius Ahenobarbus vuonna 118 eaa. ja se rakennettiin samoihin aikoihin Gallian ensimmäisen roomalaisen kolonian, Colonia Narbo Martiuksen (Narbonne), kanssa. Diogo Cão
Cão syntyi mahdollisesti Vila Realissa. Hän oli ainakin huhtikuussa 1484 jälleen Lissabonissa, mutta lähti uudelle matkalle ja ilmeisesti vieraili jälleen Kongon seudulla. Seneca nuorempi
Seneca syntyi Cordubassa (nyk. Córdoba), Hispaniassa. Hän oli Lucius Annaeus Senecan eli Seneca vanhemman ja Helvian toinen poika. Hänen isänsä oli varakas ritarisukuinen reetori. Senecan vanhempi veli Novatus (myöhemmin Gallio) oli Akhaian prokonsuli. Varhaiset kristilliset kirjoitukset esittävät, että Gallio olisi tavannut apostoli Paavalin noin vuonna 52. Seneca oli runoilija Lucanuksen setä nuoremman veljensä Lucius Annaeus Melan kautta. Níkos Gkális
Níkos Gkális (, sukunimi usein muodossa "Gális", oik. "Nikólaos Georgalís", Νικόλαος Γεωργαλής, s. 23. heinäkuuta 1957) on yhdysvaltalais-kreikkalainen koripalloilija. Hän syntyi maahanmuuttajavanhemmille New Jerseyssä ja pelasi enimmäkseen Euroopassa. Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 32 eaa. konsuli)
Gnaeus Domitius Ahenobarbus jäi isänsä kanssa Caesarin vangiksi Corfiniumin ja Farsaloksen taisteluissa. Caesar armahti heidät kummallakin kerralla. Ahenobarbus liittyi Brutuksen joukkoon. Vuosina 43 ja 42 eaa. hän avusti tasavaltalaisia laivaston kanssa Adrianmerellä. Filippoin taistelujen jälkeen Ahenobarbus liittyi Marcus Antoniuksen leiriin. Antonius palautti Ahenobarbuksen kansalaisoikeudet ja teki tästä Bithynian maaherran vuonna 40 eaa. Ahenobarbus seurasi Antoniuksen mukana tämän Parthian sotaretkellä vuonna 36 eaa. Ahenobarbus oli vuoden 32 eaa. konsuli, mutta joutui pakenemaan Antoniuksen luokse. Ahenobarbus vihasi Kleopatraa ja luopui tämän takia Antoniuksesta. Pian loikattuaan Octavianuksen puolelle Ahenobarbus kuoli kuumeeseen. Petrus Canisius
Pyhä Petrus Canisius syntyi 8. toukokuuta 1521 Nijmegenissä Alankomaissa Jacob Canisiukselle ja Ægidia van Houweningenille, joka kuoli pian Petruksen syntymän jälkeen. Vuonna 1536 Petrus lähetettiin opiskelemaan Kölniin, jossa hän opiskeli yliopistossa taiteita, lakia ja teologiaa, sekä saavutti tutkinnon vuonna 1540. Hän kuuli jesuiitasta pyhästä Peter Faberista, teki pyhän Ignatius Loyolan Hengelliset harjoitukset hänen ohjauksessaan ja 5. toukokuuta 1543 otettiin vastaan jesuiittoihin Mainzissa. Hänet vihittiin papiksi noin kolme vuotta myöhemmin vuonna 1546. Hän perusti oppilaitoksia kuuteen paikkaan: Müncheniin, Innsbruckiin, Dillingeniin, Würzburgiin, Augsburgiin ja Wieniin. Pyhä Petrus osallistui vuosina 1546-1547 Trenton kirkolliskokoukseen ja vuosina 1556 laati katekismuksen lapsille, sekä vuotena 1558 katekismuksen opiskelijoille. Vuonna 1557 hän vaelsi yli 2000 mailia läpi Italian, Itävallan, Baijerin ja Reininmaan, sekä kirkonmiehet pyysivät häneltä jatkuvasti neuvoa. Hän asettui vuonna 1580 Sveitsin Fribourgiin, jonne hän perusti jesuiittojen oppilaitoksen, joka on nykyinen Fribourgin yliopisto. Pyhimys kärsi lähes tappavan sydänkohtauksen 1591, mutta toipui ja jatkoi kirjoittamista, kunnes lopulta kuoli Fribourgissa 21. joulukuuta 1597. Neron sota Parthiaa vastaan
Vuonna 52 Parthian kuningas Vologases I kuitenkin syrjäytti Armenian kuninkaan Rhadamistuksen ja nimitti veljensä Tiridateen hänen tilalleen. Ikääntynyt Claudius ei reagoinut tähän mitenkään, mutta vuonna 54 keisariksi valittu Nero koki Parthian tunkeutuvan Rooman valtapiiriin ja lähetti sotajoukkonsa Gnaeus Domitius Corbulon johdolla Kappadokiaan vuonna 55. Paikalla oli jo Syyrian maaherra Gaius Ummidius Durmius Quadratus. Ummidius oli jo yli 60-vuotias, ja senkin takia Nero näki parhaaksi lähettää Corbulon itään. Corbulo oli senaattori, joka oli toiminut noin vuonna 50 Asian provinssin prokonsulina. Asian tai African prokonsulina toimiminen oli keisariajalla yleensä senaattorin uran kohokohta, johon ylsivät vain harvat senaattorit. Kristoffer Kolumbus
Kolumbuksen uskotaan syntyneen Genovassa nimellä Cristoforo Colombo elokuun 25. ja lokakuun 31. päivän välillä vuonna 1451. Kolumbuksen kirjoittamaksi uskotussa, hänen jälkeläistensä oikeusriidoissa käytetyssä testamentissa vuodelta 1498 hän itsekin kirjoittaa syntyneensä Genovassa: ”Siendo yo nacido en Genova”. Myös aikalaiskronikoitsijat ja -kirjailijat kutsuivat häntä genovalaiseksi, ja myös moni asiakirja osoittaa samaan suuntaan. Kolumbuksen on myös ehdotettu syntyneen muun muassa Portugalissa, Kataloniassa, Espanjassa juutalaiseksi, Korsikassa, Kreikassa. Tertullianus
Tertullianuksen elämästä tiedetään vain vähän, ja nekin tiedot ovat peräisin lähinnä hänen teoksiinsa tehdyistä viittauksista, sekä Eusebiuksen "Kirkkohistoriasta" ja Hieronymuksen teoksesta "De viris illustribus".
Tertullianuksen isä toimi Rooman armeijan kenturiona ("centurio proconsularis") Afrikassa. Tertullianus syntyi Karthagossa noin vuonna 155. Hän oli oppinut, joka oli saanut koulutuksen juristiksi. Roomalainen Afrikka oli useiden tunnettujen puhujien koti, ja tämä näkyy myös Tertullianuksen saamissa vaikutteissa, kuten arkaaisissa sanoissa, käytetyissä vertauskuvissa ja kiihkeässä tyylissä. Tertullianus kirjoitti kreikaksi ainakin kolme kirjaa, joihin hän itse viittaa. Nämä teokset eivät kuitenkaan ole säilyneet. Hänen pääaineensa oli ollut oikeustiede, ja se näkyy hänen käyttämässään järkeilyssä. Horatius
Quintus Horatius Flaccus (8. joulukuuta 65 eaa. – 27. marraskuuta 8 eaa.) oli roomalainen runoilija. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä latinaksi kirjoittaneista runoilijoista. Horatius oli vapautetun orjan poika. Hän kuului Vergiliuksen tavoin Maecenaksen ylläpitämään kirjailijapiiriin. Parhaiten Horatiukselta tunnetaan nykypäivän yleinen lausahdus "carpe diem" eli "tartu hetkeen" tai kirjaimellisesti "poimi päivä".
Horatius syntyi Etelä- Italiassa, Venusiassa, vapautetun orjan perheeseen. Perheellä oli varallisuutta hankkia pieni maatila ja he halusivat antaa pojalleen parhaat mahdollisuudet omaa elämäänsä varten. Sen tähden vanhemmat lähettivät poikansa Roomaan koulutielle. Vanhemmat eivät halunneet antaa poikaansa vieraiden kasvatettavaksi kouluvuosina ja he vuokrasivat tilansa paitsi saadakseen tuloja, mutta myös voidakseen asua poikansa luona. Horatius muisteli myöhemmin nuoruuttaan ja vanhempiaan suurella lämmöllä. Korintti
Kaupunki syntyi uudelleen kun Julius Caesar perusti paikalle "Colonia Laus Iulia Corinthiensis" -nimisen kolonian eli siirtokunnan vuonna 44 eaa. Siirtokuntaan muutti alussa 16 000 asukasta. Tämän jälkeen kaupunki nousi vähitellen uuteen kukoistukseen. Kaupungista tehtiin roomalaisen Achaean provinssin pääkaupunki. Ensimmäisellä vuosisadalla jaa. kaupunkia rakennettiin laajasti, ja sinne tehtiin muun muassa uusi agora eli forum sekä useita temppeleitä, kylpylöitä ja teattereita. Vespasianuksen aikana noin vuonna 70 jaa. alueelle perustettiin myös toinen siirtokunta, "Colonia Iulia Flavia Augusta Corinthiensis". Nikolai Skoblin
Skoblinin mainitaan syntyneen Nižynissä Pohjois-Ukrainassa. Syntymävuodeksi on eri lähteissä mainittu muun muassa 1892, 1894 tai 1885. Hän valmistui vuonna 1914 Tšugujevin sotakoulusta vänrikiksi ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Vallankumouksen puhjetessa vuonna 1917 hän oli esikuntakapteeni. Valkoisen armeijan järjestäytyessä Skoblin liittyi kenraali Lavr Kornilovin joukkoihin. Hänet ylennettiin marraskuussa 1918 valkoisen armeijan everstiksi ja hän komensi sisällissodan aikana pelättyä Kornilovin rykmenttiä, sittemmin divisioonaa. Kenraali Pjotr Wrangel ylensi hänet sisällissodan lopussa kenraalimajuriksi. Skoblin tutustui ja rakastui vuonna 1919 laulaja Plevitskajaan, joka kannatti tuolloin bolševikkeja. He menivät naimisiin sisällissodan päätyttyä ja asettuivat asumaan Ranskaan.
Skoblin jatkoi maanpaossa osaksi ROVS:n organisaatiota liitetyn ”Kornilovin iskurykmentin” komentajana. Vuonna 1933 ROVS:n johtaja kenraali Miller teki hänestä järjestön tiedustelujohtajan. Skoblin kiersi luomassa salaisia tiedusteluverkostoja vaimonsa konserttimatkojen varjolla muun muassa Suomessa. Ilmeisesti vaimonsa vaikutuksesta Skoblin ryhtyi vuonna 1930 työskentelemään neuvostovakoilulle. Skoblinin kilpailija Viktor Larionov ja eräät muut alkoivat jo 1930-luvun puolivälissä epäillä häntä kaksoisagentiksi, mutta huhuja ei voitu osoittaa todeksi. Kun NKVD vuonna 1937 päätti siepata Millerin Neuvostoliittoon, Skoblin sai tehtäväkseen houkutella tämän ansaan. Syyskuun 22. päivänä hän sanoi vievänsä Millerin tapaamaan Pariisin lähellä kahta tietolähteiksi lupautunutta saksalaista upseeria, mutta johdattikin Millerin suoraan NKVD:n miesten väijytykseen. Millerin asuntoonsa jättämä kirje paljasti nopeasti Skoblinin osuuden ihmisryöstössä, jolloin hän pakeni turvaan Neuvostoliiton Pariisin-suurlähetystöön. Grigol Orbeliani
Grigol Orbeliani syntyi huomattavaan aatelissukuun Georgian pääkaupungissa Tbilisissä kolme vuotta sen jälkeen, kun Venäjän hallinto oli syrjäyttänyt Bagrationi-dynastian maan valtaistuimelta ja liittänyt kuningaskunnan Venäjään. Hänen isänsä Dimitri (Zurab), Orbeliani-suvun prinssi, palveli viimeisten georgialaisten kuninkaiden hoveissa ja hänen äitinsä Khorešan (omaa sukua Andronikašvili) oli Georgian toiseksi viimeisen, suositun kuninkaan Erekle II:n tyttärentytär. Grigol Orbeliani toi myöhemmin itse Ereklen kultin Georgian kirjallisuuteen. Gnaeus Domitius Corbulo
Koulutuksen jälkeen Corbulo ylitti armeijansa kanssa Reinin ja marssi kohti Pohjanmeren rannikkoseutuja. Roomalaiset kohtasivat friisit, jotka antautuivat ja sallivat roomalaisen varuskunnan perustamisen alueelleen. Tämän jälkeen Rooman armeija eteni itään, jossa he kohtasivat khaukit. Roomalaiset vaativat heitä antautumaan ja murhauttivat myös Gannascuksen. Khaukit kuitenkin vastustivat roomalaisia, jotka aloittivat sotatoimet germaaneja vastaan. Silloin keisari Claudius käski Corbuloa palaamaan takaisin provinssiinsa. Claudius ei todennäköisesti halunnut aloittaa uutta sotaa Reinin itäpuolella koska Britannian valloitus oli vielä kesken. Tacituksen mukaan Claudius ei myöskään halunnut Corbulon hankkivan itselleen suurta kunniaa valloituksillaan. Corbulo totteli käskyä mutta totesi vain miten onnellisia Rooman sotapäälliköt olivat olleet tasavallan aikana, jolloin heidän toimintaansa ei rajoitettu niin paljon. Hänellä myönnettiin kuitenkin triumfin arvomerkit ("ornamenta triumphalia"). Provinssiin päästyään Corbulo pani miehensä rakentamaan kanavan Reinin ja Maasjoen välille. Gimli
Gimli syntyi Sinivuorilla, Keski-Maan läntisellä rannalla. Gimli saattoi periytyä suoraan Durin Kuolemattomasta, Morian ensimmäisestä kuninkaasta. Gimli on Durinin Klaanin kääpiöitä, ja hänet valittiin Frodo Reppulin seuraksi Sormuksen Saattueeseen. Tarinan alussa Gimli on tavallinen kääpiö, joka vihaa haltioita. Hän on kuumaverinen, valmis taistelemaan örkkejä vastaan koska vain ja hänen innostuksensa Moriaan on aivan tavallista. Cornelius Fuscus
Cornelius Fuscus (k. 86 tai 87) oli roomalainen sotapäällikkö ja keisari Domitianuksen pretoriaaniprefekti. Hänen uransa alusta tiedetään hyvin vähän. Fuscus osallistui todennäköisesti Rooman sisällissotaan vuonna 69 (neljän keisarin vuosi) ja kannatti Galbaa, Othoa ja Vitelliusta, mutta siirtyi sitten Vespasianuksen puolelle, josta tuli lopulta keisari. Tämän jälkeen hänen elämästään ei tiedetä mitään, mutta Domitianuksen aikana hän toimi pretoriaaniprefektinä vuodesta 81 lähtien. Vuonna 85 hänet lähetettiin Daakiaan sotimaan kuningas Decebalusta vastaan, joka oli edellisinä vuosina hyökännyt Tonavan yli Moesiaan, ja surmannut provinssin maaherran, Gaius Oppius Sabinuksen. Kostaakseen daakialaisten hyökkäyksen, Domitianus johti vastahyökkäystä Daakiaan vuonna 85. Sotaretki sujuikin hyvin, mutta keisari joutui pian lähtemään takaisin Roomaan ja jätti Fuscuksen armeijan komentoon. Fuscus ja hänen komentamansa Legio V Alaudae kuitenkin väijytettiin Tapaessa vuonna 86 tai 87, jolloin hän sai surmansa. Septimius Severus
Tärkeimpiä lähteitä Septimius Severuksen hallituskaudesta ovat Dio Cassiuksen ja Herodianoksen Rooman historiaa käsittelevät teokset. Dio oli senaattori Severuksen ollessa keisarina, ja hänen näkökulmansa painottuu yleensä tapahtumiin senaatin näkökulmasta. Severus nimitti Dion konsuliksi vuonna 205. Severuksen hallituskautta käsittelevä osa Dion historiasta on säilynyt nykypäivään vain bysanttilaisen Johannes Ksifilinoksen lyhennelmänä. Herodianus oli luultavasti kotoisin Aleksandriasta tai Antiokiasta, ja hänen Rooman historiansa käsittelee vuosia 180–238. Herodianusta ei pidetä yhtä luotettavana kuin Dioa. Myös epäluotettavassa "Historia Augustassa" on Septimius Severuksen elämäkerta, jonka uskotaan perustuvan muun muassa Marius Maximuksen kadonneeseen Rooman historiaan. Historia Augustassa muun muassa mainitaan, että Severus kirjoitti oman elämäkertansa sen jälkeen, kun hän oli kukistanut Albinuksen. Kyseinen elämäkerta ei ole säilynyt nykypäivään. Domenico Dolce
Domenico Mario Assunto Dolce (s. 13. elokuuta 1958 Polizzi Generosa, Sisilia, Italia) on italialainen muotisuunnittelija. Hän perusti vuonna 1985 yhdessä Stefano Gabbanan kanssa Dolce&Gabbanan, joka lukeutuu nykyään maailman kuuluisimpiin ja arvostetuimpiin muotitaloihin. Lilybaion
Lilybaion oli Sisilian harvoja kaupunkeja, jotka olivat merkittäviä vielä Strabonin aikana. Kaupungin kukoistus keisarikaudella näkyy muun muassa sieltä löydetyissä piirtokirjoituksissa, jossa sen väestön sanotaan jakautuneen kahteentoista heimoon, mikä oli roomalaiskaupungeissa harvinaista. Keisari Pertinaxin aikana 192–193 jaa. kaupungista tehtiin roomalainen colonia "Colonia Helvia Augusta Lilybaitanorum". Tämän vuoksi se ei esiinny vielä niiden viiden colonian joukossa, jotka Plinius mainitsee Augustuksen perustaneen saarelle. Kaupunki löi myös roomalaisella kaudella omaa rahaa. Augustinus
Augustinus syntyi 13. marraskuuta vuonna 354 Thagastessa (nykyinen Souk Ahras, Algeria), Numidiassa, Pohjois-Afrikassa. Numidia oli tuolloin osa Rooman valtakuntaa. Augustinuksen tiedetään olleen melko tummaihoinen ja hänen sukunsa on päätelty olleen berbereitä ja puunilaisia. Hänen äitinsä Monica (jonka nimensäkin perusteella arvellaan olleen berberi) oli kristitty, joka olisi todennäköisesti kutsunut itseään katolilaiseksi, erotuksena areiolaisista ja donatolaisista. Numidian alue oli tuolloin vasta äskettäin kääntynyt donatolaisuudesta katolisuuteen. Hänen isänsä Patricius, joka toimi kaupungin hallintomiehenä, oli pakana, mutta kääntyi kristityksi juuri ennen kuolemaansa vuonna 371. Nuorempana Augustinus halveksi äitinsä uskoa "akkojen taruna". Äidillä oli kuitenkin suuri vaikutus hänen hengelliseen kehitykseensä ja myöhempään uskoontuloonsa. Dion Khrysostomos
Dion oli kotoisin Prusasta roomalaisesta Bithyniasta, nykyisen Turkin Bursasta. Hän sai opetusta Roomassa stoalaiaselta filosofilta Musonius Rufukselta. Hänestä tuli kyynikko ja stoalainen, ja hänet on luettu myös toisen sofistiikan edustajiin. Hän vaikuttaa asuneen Roomassa Domitianuksen aikana. Domitianus ajoi hänet maanpakoon kaupungista vuonna 82. Bonifatius V
Vuonna 625 kuollut Bonifatius V (kastenimi tuntematon) oli paavina 23. joulukuuta 619 – 23. lokakuuta 625. Hän syntyi Napolissa, Italiassa, mutta synnyinaikaa ei tunneta. Bonifatius V hallitsi Aeodatus I:n ja Honorius I:n välissä. Croc: Legend of the Gobbos
Peli alkaa kun Gobbosaaren rannalle ajautuu kori, jossa Croc-vauva nukkuu. (Gobbot ovat pieniä, karvaisia, hyväntahtoisia otuksia, joilla on pitkä ja tuuhea häntä). Gobbojen kuningas nimeltä Rufus löytää korin ja hän ja Gobbot alkavat kasvattaa häntä. Eräänä päivänä ilkeä taikuri nimeltä Paroni Dante (engl. Baron Dante) ja hänen kätyrinsä Dantinit hyökkäävät saarelle aikomuksenaan siepata Gobbot. Ainoastaan Croc pääsee pakenemaan ja Gobbot sekä kuningas Rufus joutuvat vangeiksi. Crocin tehtävä on pelastaa Gobbo-ystävänsä ja löytää salainen Kristallisaari. Don Carlos (1848–1909)
Carlos María de los Dolores de Borbón, Madridin herttua (tunnettu nimellä Don Carlos; 30. maaliskuuta 1848 Laibach, Itävalta (nyk. Ljubljana Sloveniassa) – 18. heinäkuuta 1909 Varese, Italia) oli Espanjan karlistien tukema kruununtavoittelija vuodesta 1868 alkaen nimellä Kaarle VII. Hän oli lähellä valtaanpääsyä niin sanotun kolmannen karlistisodan (tunnetaan myös toisena karlistisotana) aikana vuosina 1872–1876. Don Carlos (1818–1861)
Carlos Luis Maria Fernando de Borbon, Asturian ruhtinas (tunnettu nimellä Don Carlos; 31. tammikuuta 1818 – 13. tammikuuta 1861) oli järjestyksessä toinen Espanjan karlistien tukema kruununtavoittelija. Hänen isänsä, lailliseksi hallitsijaksi julistautunut kuningas Ferdinand VII:n nuorempi veli Don Carlos luopui vuonna 1845 oikeudestaan kruunuun poikansa hyväksi. Nuorempi Don Carlos esiintyi tämän jälkeen maanpaossa Espanjan laillisena hallitsijana nimellä Kaarle VI. Hän käytti myös arvonimeä kreivi Montemolin. Vuoden 1860 karlistien kansannousun aikana Don Carlos nousi maihin Tortosassa yhdessä veljensä Fernandon kanssa. Hän jäi kuitenkin pian vangiksi ja joutui ilmoittamaan luopuvansa oikeuksistaan kruunuun kuningatar Isabella II:n hyväksi. Hän kuoli seuraavana vuonna lapsettomana. Karlistien seuraavaksi kruununtavoittelijaksi tuli hänen toinen veljensä Juan. Cornelius Colbert
Cornelius Colbert (1888 – 8. toukokuuta 1916) oli irlantilainen Fianna Éireannin kapinallinen ja pioneeri. Hän syntyi Atheassa, Limerickin kreivikunnassa, mutta muutti pian perheensä kanssa Dubliniin. Vuonna 1913 hänestä tuli Irlannin vapaaehtoisjoukkojen ("Irish Volunteers") jäsen, ehkäpä jopa nuorin tilapäiskomiteassa. Conn liittyi myös IRB:hen. Patrick Pearse pyysi häntä tämän jälkeen St. Enda'siin harjoittelijaksi. Grigoraș Dinicu
Dinicu syntyi Bukarestissa 3. huhtikuuta 1889 ja kävi siellä konservatorion vuosina 1901–1904. Sen jälkeen hän soitti viulua solistina Bukarestin filharmoniassa. "Hora staccato" oli hänen bravuuriesityksiään. Hän kävi myös esiintymässä yhdessä pianisti Jascha Heifetzin kanssa. Tunnetuin Dinicun sävellys on "Leivonen", jonka soittamista pidetään kansanviulisteille erityisenä haasteena nopeutensa ja vaikeiden ylä-ääniensä vuoksi. Kappaleen säestyssoittimena on yleensä cimbalom. Taiteilija kuoli Bukarestissa arvostettuna 28. maaliskuuta 1949. Neron sota Parthiaa vastaan
Corbulon hallintaan annettiin provinssi, johon oli yhdistetty Kappadokia ja Galatia, ja hänelle annettiin myös propreettorin ja myöhemmin prokonsulin "imperium". Tacituksen mukaan Corbulo sai erityisnimityksen "Armenian varmistamiseksi". Eräät historioitsijat ovat sitä mieltä, että Corbulolle ei annettu Kappadokiaa ja Galatiaa provinssiksi, vaan hänet nimitettiin ainoastaan sotapäälliköksi. Tacitus käyttää Corbulosta nimitystä "dux bello" (’sotapäällikkö’), joka saattoi olla hänen virallinen tittelinsä. Domitianus (usurpaattori)
Domitianus oli roomalainen sotilas, joka julisti itsensä keisariksi Gallian keisarikunnan aikana. Hän hallitsi lyhyen ajan vuonna 271. Domitianuksen mainitsevat Zosimos ja "Historia Augusta". Muita todisteita Domitianuksesta ovat kaksi kolikkoa joista ensimmäinen löydettiin Loiren alueelta Ranskasta vuonna 1900. Sitä pidettiin pitkän aikaa väärennöksenä, mutta vuonna 2003 löydettiin Oxfordshirestä Englannista toinen Domitianuksen lyöttämä kolikko. Kolikon aitoudesta ei ole epäilystä koska se löydettiin ruukusta jossa oli 5 000 muuta kolikkoa vuosilta 250–275. Publius Cornelius Scipio Nasica
Publius Cornelius Scipio Nasica (s. 227 eaa.) oli Rooman tasavallan konsuli vuonna 191 eaa. Hän oli roomalaisen kenraalin ja toisen puunilaissodan veteraanin Gnaeus Cornelius Scipio Calvuksen poika. Nasica oli myös kuuluisimman Scipion, Publius Cornelius Scipio Africanuksen, serkku ja Publius Cornelius Scipio Nasica Corculumin isä. Fernando J. Corbató
Fernando José Corbató (s. 1. heinäkuuta 1926) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän syntyi Oaklandissa, Kaliforniassa, ja valmistui California Institute of Technologystä vuonna 1950 sekä Massachusetts Institute of Technologystä 1956. Hänestä tuli jälkimmäisen professori vuonna 1965, ja hän työskenteli siellä eläkkeelle vetäytymiseensä saakka. Tarsos
Antiikin aikaan Tarsos toimi Kilikian pääkaupunkina, kunnes maasta tuli Rooman provinssi. Siellä oli filosofeistaan kuuluisa yliopisto. Kleopatran ja Marcus Antoniuksen kuuluisa ensikohtaaminen tapahtui Tarsoksessa 41 eaa. Apostoli Paavali syntyi Tarsoksessa ajanlaskumme alkuvuosina. Languedoc-Roussillon
Kreikkalaiset Fokaiasta perustivat Agathé Tychén eli Agden siirtokunnan noin 560 eaa. ja perustivat sittemmin alueelle myös useita muita siirtokuntia. Kreikkalaiset toivat alueelle muun muassa oliivit ja viiniköynnökset. Paikalliset asukkaat kopioivat kreikkalaisten rakennustapaa ja alkoivat rakentaa helposti puolustettavia asemia mäkien päälle. Toisen puunilaissodan aikaan Hannibalin joukot kulkivat Languedocin läpi. Roomalaiset valloittivat koko alueen vuoteen 122 eaa. mennessä ja rakensivat sen Roomaan yhdistäneen Via Domitian. Sittemmin roomalaisten merkittävin tukikohta alueella, Narbone, perustettiin vuonna 118 eaa. Siitä tuli myöhemmin Gallia Narbonensisin provinssin pääkaupunki. Gallia Narbonensis jaettiin 284 jaa. kahteen osaan, joista nykyisen Languedoc-Roussillonin käsittäneen nimenä pysyi Narbonensis ja toisesta tuli Provicia Viennoise eli Provence. Norkys Batista
Norkys Batista syntyi Caracasissa 30. elokuuta 1977 kolmantena yhteensä kahdeksasta lapsesta Luis Oswaldo Batistalle ja Migdals Villarroelille. Hän eli lapsuutensa ja nuoruutensa El Ciprés de Las Adjuntas -kaupunginosassa lounaisessa Caracasissa. Lucius Annaeus Cornutus
Lucius Annaeus Cornutus () (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän vaikutti keisari Neron aikana. Corippus
Flavius Cresconius Corippus (500-luku) oli myöhäisantiikin aikana vaikuttanut roomalainen runoilija, jonka tärkeimmät teokset ovat itäroomalaisen sotapäällikkö Johannes Troglitan saavutuksia ylistävä "Iohannis, seu de bellis Libycis" ja myöhemmin kirjoitettu keisari Justinus II:n valtaannousua juhlistava "In laudem Iustini minoris". Numa Denis Fustel de Coulanges
Hän oli bretagnelaista alkuperää. Hänet lähetettiin vuonna 1853 Ateenan ranskalaiseen kouluun, kun hän oli saanut koulutuksensa École normale supérieuressa. Ateenassa hän kirjoitti teoksen "Mémoire sur l'île de Chio". Hänestä tuli tohtori Ranskassa vuonna 1858 teoksillaan Vesta-kulttuurista ja roomalaisten Kreikan-valloituksesta. Vuosina 1860–1870 hän oli historian professorina Strasbourgin yliopistossa, missä hän julkaisi teoksen "La cité antique" (1864). Vuosina 1875–1889 Fustel de Coulanges oli École normale supérieuressä ja aloitti tämän jälkeen uransa keskiajan professorina Sorbonnessa. Vuosina 1875–1889 julkaistiin Fustel de Coulangesin neliosainen pääteos "Histoire des institutions politiques de l'ancienne France". Fustel de Coulanges puolusteli tässä teoksessa germaanien kansanvaelluksia. Ignatius Donnelly
Donnelly syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, opiskeli lakia ja pääsi lakimiesten ammatilliseen yhdistykseen "Bar associationiin" 1852. Vuonna 1855 hän nai Katherine McCaffreyn, jonka kanssa hän sai kolme lasta. Hän muutti Minnesotaan 1857, jossa hän asettui Dakotan piirikuntaan. Yhdessä useiden kumppaneidensa kanssa Donnelly perusti yhteisön nimeltä Nininger City. Kuitenkin Yhdysvaltojen "vuoden 1857 paniikki" lopetti yritykset osuustoiminnallisesta viljelystä, ja yhteisö jätti Donnellyn syviin velkoihin. Commodus
Commodus syntyi 31. heinäkuuta 161 nimellä Lucius Aelius Aurelius Commodus silloisen Rooman keisarin Marcus Aureliuksen pojaksi Lanuviumin kaupungissa, Rooman valtakunnassa. Hänellä oli myös vuonna 165 kuollut vanhempi kaksoisveli Titus Aurelius Fulvus Antoninus sekä vuonna 162 syntynyt pikkuveli Marcus Annius Verus, joka menehtyi vuonna 169. Koska Commoduksen molemmat veljet kuolivat jo ollessaan lapsia, Commodus oli Marcus Aureliuksen ainoa perijä, vaikka monet eivät pitäneet häntä tarpeeksi kyvykkäänä ja kunnianhimoisena tullakseen keisariksi. Hän ei ikinä välittänyt koulunkäynnistä, vaan oli paljon kiinnostuneempi erilaisista urheilulajeista. Arcangelo Corelli
Vuosina 1689-1690 Corelli on Modenan herttuan suojeluksessa ja hän palaa vuonna 1708 Roomaan, asuen kardinaali Ottobonin palatsissa. Corelli vierailee Napolissa ja saa kutsun kuninkaan luo samana vuonna. Vuodesta 1681 kuolemaansa asti Corelli asui Roomassa. Hän oli aktiivinen esiintyjä ja johtaja pienissä ja suuremmissa instrumentaalikamarikokoonpanoissa Rooman kodeissa, kirkoissa ja julkisissa tilaisuuksissa. Hänen tunnetuimmat oppilaansa lienevät viulistit Francesco Geminiani ja Pietro Locatelli. Rosalvo Cordeiro de Lima
Rosalvo Cordeiro de Lima (s. 25. tammikuuta 1962 União dos Palmares) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mogi das Cruzesin hiippakuntaan 1. marraskuuta 1992 ja nimitettiin Fortalezan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castellum Tatroportuksen titulaaripiispaksi 2. helmikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Antônio Aparecido Tosi Marques, jota avustivat Emílio Pignoli ja Paulo Antonino Mascarenhas Roxo. Thomas Cromwell
Cromwell syntyi vuoden 1485 tienoilla Putneyssä, Lontoossa. Hänen isänsä oli seppä Walter Cromwell. Yksityiskohtaiset tiedot hänen elämänsä alkuajoista ovat vähäiset. Ennen 12. ikävuottaan hänet oli palkattu töihin mahtavaan Frescobaldien pankkiiriperheeseen. Vatikaanin arkistot kertovat hänen olleen kardinaali Reginald Bainbridgen asiamies ja käsitelleen englanniksi kirkollisia töitä ennen Rota Romanaa. Cromwell puhui sujuvasti latinaa, italiaa ja ranskaa. Publius Clodius Thrasea Paetus
Thrasea syntyi Pataviumissa eli nykyisessä Padovassa ja kuului varakkaaseen sukuun. Ei tiedetä, milloin hän tuli Roomaan. Nero suhtautui häneen aluksi hyvin, todennäköisesti Senecan vaikutuksesta, ja hänestä tuli konsuli ja eräs Sibyllan kirjojen pitäjistä vuonna 56. Vuonna 57 hän tuki senaatissa kilikialaisten lähettien asiaa; nämä olivat tulleet Roomaan syyttääkseen Tigellinuksen vävyä kuvernööri Cossutianus Capitoa, kiristyksestä. Guillaume Marie Anne Brune
Guillaume Marie Anne Brune syntyi vuonna 1763 lakimiehen pojaksi Corrézen kaupungissa Brive-la-Gaillarden maakunnassa. Hän asettui ennen Ranskan vallankumousta Pariisiin opiskelemaan lakia, ja hänestä tuli politiikasta kirjoittava toimittaja. Vallankumouksen yhteydessä hän liittyi populistiseen kordelieeriklubiin, jossa muita merkittäviä jäseniä olivat Jean-Paul Marat ja Georges Danton, ja hän ystävystyi Dantonin kanssa. Don Carlos (1788–1855)
Carlos María Isidro de Borbón y Borbón, kreivi de Molina (tunnettu yleisesti nimellä Don Carlos; 29. maaliskuuta 1788 Madrid, Espanja – 10. maaliskuuta 1855 Trieste, Itävalta (nyk. Italiassa)) oli toiseksi vanhin Espanjan kuningas Kaarle IV:n aikuisiksi eläneistä pojista. Vanhemman veljensä Ferdinand VII:n kuoltua vuonna 1833 hänestä tuli ensimmäinen karlistien tukema kruununtavoittelija, joka esiintyi laillisena kuninkaana nimellä Kaarle V. Hävittyään ensimmäisenä karlistisotana tunnetun sisällissodan hän joutui viettämään loppuelämänsä maanpaossa. Daakian sodat
Seuraavina vuosina daakialaiset jatkoivat taas hyökkäyksiään Tonavan yli. Vuonna 85 Moesian maaherra Gaius Oppius Sabinus kuoli taistelussa daakialaisia vastaan, ja vain keisari Domitianuksen nopea reaktio esti provinssin menettämisen daakialaisille. Keisari tekikin seuraavina vuosina useita menestyksekkäitä vastahyökkäyksiä, mutta hän joutui pian lähtemään Roomaan ja jättämän armeijan komennon pretoriaaniprefekti Cornelius Fuscukselle vuonna 86 tai 87. Fuscus sai kuitenkin surmansa Tapaessa, missä daakialaiset saivat roomalaisen legioonan väijytykseen, tuhosivat sen täysin ja kaappasivat sen tunnuksen. Taistelun jälkeen Diurpaneus vaihtoi nimensä Decebalukseksi, joka tarkoitti rohkeaa. Split
Kaupunki on syntynyt keisari Diocletianuksen palatsin ympärille. Diocletianus oli kotoisin Dalmatian rannikolta. Diocletianuksen aikaan alueen merkittävin kaupunki oli Salona, joka sijaitsee Splitistä muutama kilometri sisämaahan päin. Hän asettui Splitiin rakennuttamaansa palatsiin erottuaan virasta heikon terveytensä takia noin vuonna 305. Diocletianus on haudattu palatsin alueella sijaitsevaan mausoleumiin, joka nykyisin toimii kirkkona. Palatsi ympäristöineen on Unescon maailmanperintökohde. Gnaeus Octavius (vuoden 165 eaa. konsuli)
Ansioistaan idässä hän sai triumfin, jonka jälkeen hän rakennutti "Porticus Octavian" Circus Flaminiuksen reunalle vuonna 167 eaa. Anton Diabelli
Diabelli syntyi Mattseessa, lähellä Salzburgia. Hän aikoi aluksi ryhtyä papiksi, mutta ottikin musiikin opetusta Michael Haydnilta. Opiskeltuaan Diabelli muutti Wieniin, jossa hän elätti itsensä opettamalla pianon ja kitaran soittoa. Vuonna 1818 Diabelli tutustui Pietro Cappiin, josta tuli myöhemmin hänen liikekumppaninsa. Diabelli ja Cappi perustivat yrityksen Cappi & Diabelli, joka julkaisi muun muassa Franz Schubertin teoksia. Diabelli kuoli vuonna 1858. Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 122 eaa. konsuli)
Gnaeus Domitius Ahenobarbus (k. 104 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Don Carlos (1545–1568)
Don Carloksen vanhemmat olivat kuningas Filip II ja tämän ensimmäinen vaimo, Portugalin prinsessa Maria Manuela. Don Carlos vietti lapsuutensa Alcalá de Henaresissa, jossa hänen kasvatuksestaan huolehtivat hänen tätinsä Doña María ja Doña Juana. Hän ei juuri tavannut isäänsä ennen kuin täytti 14 vuotta. Vuodesta 1559 hänen opettajanaan toimi tunnettu humanisti Honorato Juan Tristull. Don Carlos oli koko lapsuutensa ja nuoruutensa ajan sairaalloinen ja vaikutti henkisesti epävakaalta. Vuonna 1560 Kastilian parlamentti eli cortes tunnusti hänet virallisesti kruununperijäksi. Kuningas Filip kuitenkin kielsi antamasta kruunua pojalleen. Ioánnis Kapodístrias
Ioánnis Kapodístrias syntyi Korfun saarella Jooniansaarilla, joita siihen aikaan hallitsi Venetsian tasavalta. Perhe oli kreivillistä sukua, sillä 1600-luvulla Savoijin herttua Kaarle Emmanuel II oli antanut hänen esi-isälleen kreivin arvon. Ioánnis kasvatettiin sivistyneeksi aatelismieheksi, vapaamieliseksi ajattelijaksi ja demokraatiksi. Hän opiskeli lääketiedettä, filosofiaa ja lakia Padovassa, Italiassa. 21-vuotiaana vuonna 1797 Kapodístrias aloitti lääkärintyössä Korfulla. Vuonna 1799 turkkilaiset ja venäläiset miehittivät Korfun saaren. Gnostilaisuuden lähteet
Irenaeuksen teos oli suunnattu kaikkia harhaoppeja vastaan. Gnostilaisuus näyttäytyi hänelle kaikkien harhaoppien kantaisänä. Irenauksen pääkohde vaikuttaa olleen valentinolaisuus. Koko gnostilaisuuden alullepanijana Irenaeus piti Simon Magusta, joka oli kotoisin Samarian Flavia Neapoliksesta. Hän kartoitti Simonin opetusten leviämisen varhaisten 'tietäjien', kuten hän heitä kutsuu, kautta Valentinoksen opetuksiin ja Irenaeuksen aikaisiin lahkoihin. Näihin kuuluivat mm. karpokratiaanit, basilidelaiset ja Barbelo-gnostikot. Tätä näkemystä gnostilaisuuden synnystä käytetään usein edelleen, vaikka sitä on myös kritisoitu. Horloogijn Tšoibalsan
Tšoibalsan syntyi vuonna 1895 lähellä nykyistä Tšoibalsanin kaupunkia Mongolian itäosissa. Hän oli nuorin perheen neljästä lapsesta. Hänen äitinsä nimi oli Korlô ja hänen isänsä Jamsu oli Sisä-Mongoliasta peräisin oleva daguuri. Isän ja äidin suhde päättyi kuitenkin jo ennen Tšoibalsanin syntymää ja myöhemmin hän väitti, ettei edes tiedä kuka hänen isänsä on. Paikallisesti tarina oli kuitenkin tunnettu ja on mahdollista, että hänen isänsä daguuritausta vaikutti sittemmin esimerkiksi Tšoibalsanin politiikkaan koskien Sisä-Mongoliaa ja panmongolialaisuutta. Tšoibalsan muutti 12-vuotiaana luostariin, jossa hän otti nimen Tšoibalsan. 16-vuotiaana hän karkasi luostarista erään ystävänsä kanssa nykyiseen Ulan Batoriin. Viranomaisten saadessa hänet kiinni hänet olisi lähetetty takaisin luostariin, mutta eräs burjaattitaustainen opettaja järjesti hänelle opiskelupaikan venäläis-mongolialaisesta kääntäjäkoulusta. Vuoden siellä opiskeltuaan hän siirtyi kymnaasiin Irkutskiin. Venäläisissä kouluissa Tšoibalsan oppi puhumaan suhteellisen sujuvasti venäjää, mutta hän ei koskaan oppinut kirjoittamaan sitä. Fernando Navarro
Fernando Navarro Corbacho (s. 25. kesäkuuta 1982 Barcelona, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja ja edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo La Coruñaa. Celestinus IV
Goffredo da Castiglione syntyi Milanossa. Hänen varhaisista vuosistaan ei tiedetä paljoa. Paavi Gregorius IX nimitti hänet kardinaaliksi syyskuussa 1227. Goffredo da Castiglione oli paavin legaatti Lombardiassa ja Toscanassa 1228–1229. Hänet valittiin paaviksi lokakuussa 1241, mutta hän ehti olla virassaan ainoastaan 17 päivää. Corbin Bleu
Corbin Bleu Reivers (s. 21. helmikuuta 1989 Brooklyn, New York, USA) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli, tanssija ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa , Disney Channelin elokuvista High School Musical, High School Musical 2, High School Musical 3: Senior year ja Jump in!, jossa hän näyttelee isänsä David Reiversin kanssa ja "Lento 29" -sarjasta. Decius
Talvella 250 germaanikansoihin kuuluneet gootit hyödynsivät jäätynyttä Tonavaa ja sisällissodan heikentämiä puolustuksia tunkeutumalla kuninkaansa Knivan johdolla Moesiaan. Gootit jakoivat armeijansa kahteen osaan, joista ensimmäinen piiritti Novaen kaupungin ja toinen jatkoi etelään piirittäen Philippopoliksen sulkien provinssin maaherran Lucius Priscuksen kaupunkiin. Decius lähetti "caesariksi" korotetun Herennius Etruscuksen armeijan kanssa Moesiaan. Pannonian tai Moesian maaherra Gaius Vibius Trebonianus Gallus kukisti Knivan johtamat gootit Novaessa jolloin nämä kääntyivät etelään kohti Nicopolista. Myöhään keväällä 250 myös karpit tekivät ryöstöretkiä Daakiaan sekä Tonavan yli itäiseen Moesia Superioriin ja läntiseen Moesia Inferioriin. Decius joutui koko kautensa ajan taistelemaan näitä hyökkääjiä vastaan. Annius Viterbolainen
Annius Viterbolainen (, , oik. Giovanni Nanni; 1432–1502) oli italialainen dominikaanimunkki, historioitsija ja kirjailija, joka väärensi suuren määrän antiikin aikaista kirjallisuutta. Hänen motiivinaan oli tuottaa kunniaa erityisesti Euroopalle sekä omalle kotiseudulleen ja kotikaupungilleen Viterbolle. Hän väärensi myös arkeologisia löytöjä samassa tarkoituksessa. Dionisio Guillermo García Ibáñez
Dionisio Guillermo García Ibáñez (s. 31. tammikuuta 1945 Guantánamo) on kuubalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 8. heinäkuuta 1985. 9. joulukuuta 1995 perustettiin Santisimo Salvador de Bayamo y Manzanillon hiippakunta, jonka ensimmäiseksi piispaksi García Ibáñez tuli nimitetyksi. Hänet vihittiin piispaksi 27. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi hänet aiemmin papiksikin vihkinyt Pedro Claro Meurice Estiu, jota avustivat Carlos Jesús Patricio Baladrón Valdés ja José Siro González Bacallao. Cornwallilainen paini
Kornipainin pitkään historian viittaa mahdollisesti jo Geoffrey Monmouthilaisen "Historia Regum Britanniae" -teoksessa (noin vuodelta 1139) esittämä maininta siitä, että Corineus oli paininut cornwallilaista Gogmagog-jättiläistä vastaan. Hieronymus
Hieronymus syntyi Stridonissa, Pannonian ja Dalmatian rajalla, todennäköisesti nykyisessä Grahovo poljessa Bosnia ja Hertsegovinassa. Hänen vanhempansa olivat kristittyjä, mutta häntä ei kastettu ennen vuotta 360, kun hän oli mennyt Roomaan ystävänsä Bonosuksen kanssa opiskelemaan retoriikkaa ja filosofiaa. Roomassa hän opiskeli Aelius Donatuksen alaisuudessa, joka oli taitava latinan kielen grammaatikko. Hieronymus oppi myös koinee-kreikkaa, mutta hän ei vielä tuolloin opiskellut kreikkalaisten kirkkoisien kirjoituksia tai muitakaan kristillisiä kirjoituksia. Rómulo Gallegos
Gallegos oli kotoisin köyhistä oloista, ja aloitti työuransa opettajana ja lehtimiehenä vuonna 1903. Ensimmäinen romaani Dona Barbara ilmestyi 1929. Siinä arvosteiltiin maan valtaapitäviä, joten Rómulo Gallegoksen oli lähdettävä maanpakoon Espanjaan, missä hän kirjoitti tunnetuimmat romaninsa Cabtaclaro ja Canaima. Rubellius Plautus
Sukutaustan lisäksi Neron kateutta lietsoi Plautuksen korkea stoalainen moraali, jonka Nero näki suorana loukkauksena itselleen. Plautus vetäytyi julkisesta elämästä, mutta se ei estänyt häntä koskevia huhupuheita. Vuonna 62 Plautuksen huhuttiin suunnittelevan vallankaappausta itäisen armeijan voitokkaan komentajan Gnaeus Domitius Corbulon kanssa. Nero määräsi Plautuksen teloitettavaksi. Hänen päänsä tuotiin Roomaan. Nero pilkkasi, kuinka kauhea Plautuksen pitkä nenä on. Celio
Clivus Scaurin eteläpuolella on San Gregorio Magno al Celion seicentotyylinen kirkko, jonka Gregorius I perusti alun perin 575. Hieman idempänä, Caeliuksen huipulla sijaitsevat karolingisen renessanssin aikaisista mosaiikeistaan kuuluisa Santa Maria in Domnica sekä taidekeräilijä Ciriaco Mattein renessanssihuvila Villa Celimontana, joka nykyisin kuuluu Italian maantieteelliselle seuralle. Celion eteläosassa, lähellä Porta Latinaa ovat Johannekselle pyhitetyt San Giovanni a Porta Latinan romaaninen kirkko ja San Giovanni in Oleon renessanssikappeli. Legendan mukaan Johannes yritettiin vuonna 92 keittää elävältä öljyssä kappelin paikalla, mutta selvittyään koettelemuksesta vahingoittumattomana roomalaiset karkottivat hänet Pátmoksen saarelle Kreikkaan. Matias Corvinus
Matias eli unkarilaisittain Mátyás syntyi Cluj-Napocassa nykyisessä Romaniassa 24. helmikuuta 1443. Hänen isänsä János Hunyadi oli mainetta saavuttanut unkarilainen sotapäällikkö, ja Matias oli isänsä kahdesta pojasta nuorempi. János Hunyadi oli tullut tunnetuksi etenkin sodissa Osmanien valtakuntaa vastaan, mutta hän kuoli ruttoon vuonna 1456 otettuaan yhden huomattavimmistaan voitoista Belgradin piirityksessä. Jánoksen kuoltua hänen poliittiset vastustajansa ja etenkin Cillein suku alkoivat toimia Hunyadeja vastaan. Ulrich Cillei yritti ottaa haltuunsa Matiaksen isoveljen Lázlo Hunyadin omistaman Nándorfehérvárin linnan. Tuloksena oli kahakka Hunaydien kannattajien kanssa, ja Ulrich sai surmansa. Kahakan jälkeen kuningas Lázló V antoi mestauttaa Lázlon ja Matias vangittiin. Etenkin alempi aateli suosi Hunyadeita, ja kuninkaan toiminta oli johtaa kapinaan Unkarissa. Kuningas pakeni vangitun Matiaksen kanssa Prahaan, jossa Lázló V kuoli vuonna 1457. Edellisen kuninkaan kuoltua uusia ehdokkaita kuninkaaksi oli useita. Unkarilaiset magnaatit kannattivat Puolan kuningas Kasimir IV:tä, Saksin herttua Wilhelmiä, keisari Fredrik III:ta sekä joitakin unkarilaisia magnaatteja. Alempi aatelisto halusi kuitenkin Unkarille unkarilaisen kuninkaan, ja Matiasta kannatettiin hänen kuuluisan isänsä ja veljensä kohtalon takia. Valtiopäivien vielä valitessa kuningasta vuonna 1458 tuhannet aateliset kokoontuivat Tonavan jäälle, jolla Matias huudettiin kuninkaaksi. John Doaninoel
John Doaninoel (s. 27. joulukuuta 1949 Tinputz, Bougainville) on papuauusiguinealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Societas Mariaen jäsen 2. helmikuuta 1974, ja hän sai pappisvihkimyksensä 20. joulukuuta 1980. Hänet nimitettiin Rabaulin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Girus Tarasiin titulaaripiispaksi 6. joulukuuta 2007. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. maaliskuuta 2008 Karl Hesse, jota avustivat Francisco Montecillo Padilla ja Henk Kronenberg. Coriolanus
Coriolanus on William Shakespearen noin vuonna 1607 kirjoittama poliittinen tragedia. Se sijoittuu tasavallan ajan Roomaan ja kuvaa konsuliksi nousevan Gaius Marcius Coriolanuksen elämää. Historialliset tietonsa Shakespeare sai ilmeisesti Plutarkhoksen ja Liviuksen teoksista.
__notoc__
Näytelmästä on tehty televisioversiot 1963, 1965, 1979 ja 1984.
Itävaltalainen Heinrich von Collin kirjoitti samasta aiheesta oman näytelmänsä, ja Ludwig van Beethoven sävelsi siihen alkusoiton (op. 62). Gnaeus Domitius Corbulo
Corbulon saavutukset tekivät hänestä suositun pääkaupungissa ja herättivät Neron epäluulot. Tämän lisäksi Corbulon vävy ja tukija Lucius Annius Vinicianus oli teloitettu syytettynä vehkeilystä keisaria vastaan. Nero kutsui kenraalinsa Kreikkaan ja pakotti tämän itsemurhaan lokakuussa 67. Corbulon tyttärestä Domitia Longinasta tuli Domitianuksen vaimo 70. Gnaeus Octavius (vuoden 165 eaa. konsuli)
Octaviuksen isä oli myös nimeltään Gnaeus Octavius, joka osallistui sotatribuunina toisen puunilaissodan Cannaen ja Zaman taisteluihin, jonka jälkeen toimi diplomaattina. Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 122 eaa. konsuli)
Ahenobarbus oli vuoden 122 eaa. konsuli ja tämän jälkeen Gallian maaherra. Hän kukisti allobrogit sekä arvernit. Tämän johdosta hän sai juhlia triumfin vuonna 120 eaa. Triumfisaattueessa kulki arvernien päällikkö Bituitus, jonka Ahenobarbus oli petollisesti vanginnut. Hän rakennutti Via Domitian Galliaan. Hän oli kensori vuonna 115 eaa. Sextus Julius Africanus
Sextus Julius Africanus (noin 160 – noin 240) oli kristitty matkailija ja historioitsija. Hänen merkittävin teos "Chronographiai" käsitti maailmanhistoriaa luomisesta (Sextuksen mukaan 5549 ennen ajanlaskun alkua) vuoteen 221. Tämä teos ei ole säilynyt, mutta tiedetään myöhempien historioitsijoiden, kuten Eusebioksen käyttäneen tätä ensimmäistä kristillisen kirkon kronologiaa kirkkohistoria teoksessaan. Sextus Julius Africanuksen elämästä ei tiedetä paljokaan. Jonkin verran on näyttöä, että hän on kiertänyt laajasti Egyptissä, Lähi-idässä ja Italiassa. Myöhemmin hän eli Emmaus Nicopolisissa, jota on ehdotettu tarkoittavan samaa paikkaa kuin raamatun Emmaus. Rooman keisarin Severus Alexanderin palveluksessa hän oli lähettiläänä Roomassa vuonna 222. Nero
Nero, syntymänimeltään Lucius Domitius Ahenobarbus, syntyi vuonna 37 enonsa keisari Caligulan hallituskaudella. Hänen isänsä oli Gnaeus Domitius Ahenobarbus ja äitinsä Julia Agrippina. Domitius oli vanhaa roomalaista senaattorisukua, ja Agrippina oli paitsi keisari Caligulan sisko, myös keisari Augustuksen lapsenlapsenlapsi ja sankarillisen sotapäällikkö Germanicuksen tytär. Luciuksen isä kuoli jo kolmen vuoden kuluttua pojan syntymästä. Legio V Alaudae
Vuonna 47 legioona otti luultavasti osaa Gnaeus Domitius Corbulon sotaretkeen friisejä ja khaukeja vastaan. Sotaretki oli menestyksekäs, mutta keisari Claudius käski Corbulon perääntyä Reinin taakse. V Alaudae pysyi tämän jälkeen Reinin rajalla, missä se osallistui muun muassa kanavan rakentamiseen Matilosta (Leiden) Voorburgiin. Corbulon kanava on säilynyt nykypäivään asti. Cato nuorempi
Cato syntyi 95 eaa. Marcus Porcius Catolle ja Livia Drusalle. Hän menetti vanhempansa hyvin nuorena ja muutti enonsa Marcus Livius Drusuksen luo. Drusus murhattiin Caton ollessa neljä. Eräs Caton opettajista kertoo lapsen olleen harvinaisen kuuliainen, mutta itsepäinen. Diktaattori Sulla oli perheystävä ja arvosti Caton ja hänen velipuolensa seuraa. Guy Alexis Herbulot
Guy Alexis Herbulot (s. 7. maaliskuuta 1925 Saint-Menges) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Reimsin arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1950 ja nimitettiin Reimsin vihkipiispaksi sekä Obbin titulaaripiispaksi 20. kesäkuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jacques-Eugène-Louis Ménager, jota avustivat Georges-Stanislas-Jean Béjot ja Pierre Louis Leclerc. Gnaeus Domitius Corbulo
Corbulo piti päämajaansa Colonia Agrippinassa (nykyinen Köln) ja hänen komennossaan oli neljä legioonaa, Legio V Alaudae, Legio XV Primigenia, Legio XVI Gallica ja Legio I Germanica sekä Pohjanmeren roomalainen laivasto ("classis Germanica"). Provinssi oli ennen Corbulon saapumista kärsinyt germaanien ryöstöretkistä. Khaukien germaaniheimo oli pienillä laivoilla purjehtinut kotiseuduiltaan Pohjanmeren rannikolta Galliaan ja ryöstellyt aluetta. Heidän johtajansa oli eräs Gannascus, joka oli kotoisin kaninefaattien heimosta ja palvellut myöhemmin Rooman apujoukkojen yksikössä kunnes oli karannut. Germaanien hyökkäyksiä oli vaikea pysäyttää mutta palatessaan ryöstösaaliin kanssa he olivat haavoittuvaisia. Roomalaiset karkottivat germaanit provinssista jonka jälkeen Corbulo pani joukkonsa käymään läpi lyhyen mutta tiukan koulutusohjelman. Reinin armeijalla ei näytä olleen ennen Corbulon saapumista kokemusta sotatoimista, joten on todennäköistä että sotilaat olivat koulutuksen tarpeessa. Corbulo piti yllä erittäin kovaa kuria ja Tacituksen mukaan hän teloitutti kaksi legioonalaista, jotka olivat riisuneet miekkansa linnoittaessaan leiriään. Tacitus pitää itse sitä kuitenkin liioiteltuna. Lentulus Batiatus
Gnaeus Cornelius Lentulus Batiatus (tai, Vatia) oli roomalainen, joka omisti gladiaattorikoulun () Capuassa lähellä Vesuvius-vuorta Etelä-Italiassa. Koulu on jäänyt historiankirjoitukseen, koska sieltä pakeni traakialaisen orjan Spartacuksen johdolla 70−78 orjaa vuonna 73 eaa. Tämä tapahtuma aloitti kolmantena orjasotana tunnetun Spartacuksen johtaman orjakapinan (73−71 eaa.). Jean-Marie Collot d’Herbois
Jean-Marie Collot d’Herbois (19. kesäkuuta 1749 Pariisi, Ranska – 8. tammikuuta 1796 Sinnamary, Ranskan Guyana) oli merkittävä Ranskan suuren vallankumouksen aikainen jakobiinijohtaja, joka oli vaikutusvaltaisimmillaan terrorin aikana. Hänellä oli avainrooli Maximilien Robespierren syrjäyttämisessä. Domenico Cornacchia
Domenico Cornacchia (s. 13. helmikuuta 1950 Altamura) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Altamura ed Acquaviva delle Fontin alueprelatuuriin 24. huhtikuuta 1976 ja nimitettiin Lucera-Troian hiippakunnan johtoon 30. kesäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacinto Berloco, jota avustivat Mario Paciello ja Francesco Zerrillo. Cornacchia asetettiin virkaansa 14. lokakuuta. Barea Soranus
Soranus syntyi ja kasvoi Roomassa, ja tuolloin häntä opetti stoalainen filosofi Publius Egnatius Celer. Africassa Soranus asui Leptis Magnassa. Soranus toimi vuonna 52 konsulina ("consule suffectus") ja kenties vuonna 61 Asian provinssin prokonsulina. Tapa, jolla hän hoiti virkaansa, tuotti hänelle provinssin asukkaiden suosion, mutta toisaalta se suututti Neron. Tämä loukkaantui ennen kaikkea siitä, että Soranus kieltäytyi rankaisemasta kaupunkia, joka oli puolustanut jumaliensa patsaita keisarikunnan määräyksiä vastaan. Neron kaudella Soranus oli jo vanhempi mies. William Gibson
William Ford Gibson (s. ) on yhdysvaltalainen, nykyisin Vancouverissa Kanadassa asuva tieteiskirjailija, joka tunnetaan erityisesti kyberpunkin perusteoksena pidetystä esikoisromaanistaan "Neurovelho" (1984). Teosta on pidetty jopa 1980-luvun vaikutusvaltaisimpana tieteisromaanina. "Neurovelho" on voittanut Nebula- ja Hugo-palkinnot. Stefano Corbini
Stefano Corbini (21. toukokuuta 1859 Siena – 15. lokakuuta 1952) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Sienan arkkihiippakuntaan 3. kesäkuuta 1882 ja nimitettiin Folignon hiippakunnan johtoon 18. kesäkuuta 1918. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Prospero Scaccia, jota avustivat Giuseppe Batignani ja Alfredo del Tomba. Innocenzo Sannibale
Innocenzo Sannibale (28. heinäkuuta 1811 – 9. huhtikuuta 1891) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. syyskuuta 1834 ja nimitettiin Gubbion hiippakunnan piispaksi 23. maaliskuuta 1855. Piispaksi konsekroinnin suoritti Costantino Patrizi Naro 25. maaliskuuta. Jean Sibelius
Johan Julius Christian "Janne" Sibelius syntyi 8. joulukuuta 1865 Hämeenlinnassa. Isä, Hämeenlinnan kaupunginlääkäri Christian Gustaf Sibelius, kuoli lavantautiin heinäkuussa 1868 Sibeliuksen ollessa kaksivuotias.Hänen äitinsä oli Pyhäjoen rovastin tytär Maria Charlotta (o.s. Borg). Sibeliuksella oli vanhempi sisar Linda Maria (1863–1932) ja nuorempi veli Christian Sibelius (1869–1922). Sibeliuksen koti oli ruotsinkielinen. Gaius Asinius Pollio
Pollion isän nimi oli Gnaeus ja hänen isoisänsä saattoi olla liittolaissodassa taistellut Herius Asinius. Pollio liittyi Julius Caesarin kannattajiin. Vallattuaan Italian Caesar lähetti Pollion Gaius Scribonius Curion kanssa ajamaan Caton Sisiliasta. Tämän jälkeen Pollio ja Curio lähetettiin Africaan, jossa Curio kaatui taistelussa Numidian kuningasta Jubaa vastaan Bagradas-joen taistelussa. Pollio perääntyi joukkoineen Uticaan. Pollio oli paikalla Farsaloksen taistelussa. Vuonna 47 eaa. Pollio oli luultavasti kansantribuuni. Vuonna 46 eaa. Pollio oli Caesarin kanssa Africassa sotimassa. Pollio oli luultavasti yksi vuoden 45 eaa. preettoreista. Tämän jälkeen Caesar lähetti Pollion Hispaniaan maaherraksi. Giacomo Barabino
Giacomo Barabino (4. huhtikuuta 1928 Ceranesi – 25. toukokuuta 2016 Vallecrosia) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Giuseppe Siri 29. kesäkuuta 1952. Hän sai 16. toukokuuta 1974 nimitykset Bobbio-San Colombanon hiippakunnan vihkipiispaksi ja Rebellumin titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Siri, jota avustivat Secondo Chiocca ja Giovanni Mariani. Napoleon I
Napoleon syntyi Ajaccion kaupungissa Korsikan saarella vuoden kuluttua siitä, kun Genovan tasavalta oli myynyt Korsikan Ranskalle velanmaksuna. Hänen alkuperäinen nimensä oli Napoleone (Nabullione) Buonaparte, mutta hän vaihtoi sen ranskalaisemmalta kuulostavaan Napoléon Bonaparteen vuonna 1796. Nimi Nabullione oli ollut myös hänen sedällään sekä vuonna 1765 kuolleella veljellään. Julia Domna
Julia Domna ja Severus avioituivat joskus 180-luvun lopulla, sen jälkeen kun Severuksen ensimmäinen vaimo Paccia Marciana kuoli. Caracalla syntyi vuonna 188 ja Geta vuonna 189. Severus julistautui keisariksi vuonna 193 sen jälkeen kun Roomassa oli syttynyt valtataistelu Commoduksen kuoleman jälkeen. Domna seurasi miehensä mukana kun tämä matkusti itään taistelemaan usurpaattori Pescennius Nigeriä vastaan. Julia Domna sai sisällissodan aikana lisänimen "mater castrorum" (osapuilleen "leirin äiti"). Gnaeus Domitius Ahenobarbus (vuoden 32 konsuli)
Gnaeus Domitius Ahenobarbus (17 eaa. – 40 jaa.) oli roomalainen poliitikko, joka oli keisari Neron isä. Hän oli naimisissa Germanicuksen tyttären Agrippina nuoremman kanssa. Ahenobarbus oli konsuli vuonna 32. Suetonius kuvaa Ahenobarbusta "täysin inhottavaksi". Timokrates Rodoslainen
Timokrates Rodoslainen oli Rodokselta kotoisin ollut kreikkalainen, joka eli 300-luvulla eaa. Persialainen satraappi Farnabazos lähetti hänet yllyttämään kreikkalaiset sotaan Spartaa vastaan vuonna 396 eaa. tai 395 eaa. Timokrates vieraili Ateenassa, Thebassa, Korintissa ja Argoksessa. Kaupungit aloittivatkin niin sanotun Korintin sodan Spartaa vastaan. Cornelius Drebbel
Drebbel suoritti perusopinnot (mm. latinan kieltä) mutta ei mitään yliopisto-opintoja kotimaassaan Hollannissa. Englannin kuningas Jaakko I kutsui hänet hoviinsa 1604 ja alkoi rahoittaa Drebbelin kokeiluja keksintöjen parissa. Hän kehitti myös kellon, jota ei tarvinnut vetää, koska se sai voimansa ilmakehän paineen vaihteluista, ja mikroskoopin jossa oli kaksi peräkkäistä linssiä. Drebbel keksi myös kirkkaanpunaisen väriaineen, josta tuli suosittu gobeliinien valmistuksessa. Anaktorion
Anaktorion oli Korintin siirtokunta, antiikin lähteiden mukaan yhdessä Korkyran kanssa. Se perustettiin Korintin tyranni Kypseloksen aikana noin vuonna 657–626 eaa. Perustajaksi mainitaan Ekhiades. Kaupunki oli jonkin aikaa seudun tärkeimpiä kreikkalaiskaupunkeja. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Anaktorios" ().
Persialaissodissa Anaktorion oli kreikkalaisten puolella. Se osallistui Plataiain taisteluun vuonna 479 eaa. 800 hopliitilla yhdessä Leukaksen kanssa. Korintin ja Korkyran jouduttua sotaan korinttilaiset saivat kaupungin petoksella kokonaan käsiinsä peloponnesolaissodan alla vuonna 432 eaa. Peloponnesolaissodassa kaupunki oli Korintin tavoin Spartan puolella. Kaupunki säilyi korinttilaisilla vuoteen 425 eaa. saakka, jolloin akarnanialaiset saivat kaupungin valtaansa Ateenan avustuksella. Tämän jälkeen korinttilaiset asuttajat karkotettiin, ja akarnanialaiset asuttivat kaupungin omalla väellään. Tämän jälkeen kaupunki oli todennäköisesti osa Akarnanian liittoa.
Anaktorion löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Kolmannessa pyhässä sodassa 356–346 eaa. kaupunki oli Theban puolella. Kaupunki säilyi merkittävänä vielä hellenistiselle kaudelle ja roomalaisen kauden alkupuolelle saakka. Octavianus siirrätti väestön vuonna 31 eaa. perustamaansa Nikopoliin kaupunkiin, jonka jälkeen Anaktorion toimi Nikopoliin satamana. Arthur de Gobineau
Gobineau syntyi aristokraattiseen rojalistiperheeseen. Vuonna 1835 hän saapui Pariisiin, toimi vähäisissä pappisviroissa ja alkoi liikkua kirjallisissa piireissä. Hänellä oli hyvin kouluttautunut kielissä ja tunsi itämaista kulttuuria. Vuonna 1894 Gobineau työskenteli lyhyen aikaa Alexis de Tocquevillen sihteerinä tämän toimiessa ulkoministerinä. Sittemmin hän lähti diplomaattiuralle ja työskenteli Bernissä, Hannoverissa, Teheranissa, Rio de Janeirossa ja Tukholmassa. Maximinus Thrax
Gaius Julius Verus Maximinus syntyi Traakiassa tai Moesiassa. Hänen syntymävuotensa on arveltu olleen 173, ja hän olisi näin ollut noin 60-vuotias valtaannousunsa aikoina. Historioitsija David Potter arvelee kuitenkin hänen olleen 10 vuotta nuorempi eli noin 50-vuotias. Maximinuksen nuoruudesta eikä hänen urastaan ennen keisariutta tiedetä juuri mitään. Antiikin lähteiden mukaan Maximinus toimi nuorena paimenena. "Historia Augustan" mukaan hänen isänsä oli gootteihin kuulunut Micca ja äitinsä Hababa-niminen alaani. Tämä on kuitenkin luultavasti fiktiota. Tiedetään, että Daakian maaherrana toimi vuonna 208 muuan Gaius Julius Maximinus, jonka alaisuudessa Maximinus saattoi palvella sotilaana ja jolta hän saattoi saada Rooman kansalaisuuden. On kuitenkin myös mahdollista, että Maximinuksen vanhemmat olivat Rooman kansalaisia. Varmaa on ainakin, että Maximinus liittyi nuorena armeijaan Septimius Severuksen aikana ja palveli useissa ritarisäätyisissä viroissa Severuksen ja Caracallan aikana. Gustave Courbet
Ornansissa, Doubs'ssa rikkaaseen perheeseen syntynyt Courbet haki omaa tyyliään ja matka Hollantiin 1847 vahvisti hänen käsitystään, että taiteilijan tuli kuvata elämää ympärillään, kuten Rembrandt, Hals ja muut hollantilaismestarit olivat tehneet. Pariisin salonki hylkäsi Courbet'n varhaiset työt, jotka esittivät häntä itseään koiransa kanssa ja piippua polttavaa miestä, mutta nuoremmat kriitikot arvostivat hänen töitään ja vuoteen 1849 mennessä Courbet'sta oli tullut kuuluisa.