Mihin kieliryhmään unkarin kieli kuuluu?
Unkarin kieli
Unkari on uralilainen kieli. Yhdessä obinugrilaisten mansin ja hantin kanssa se muodostaa kielikuntansa ugrilaisen kieliryhmän. Unkari on myös suomen kielen etäinen sukulainen, mutta sen konsonantisto on huomattavasti rikkaampi kuin suomen ja muutenkin sanaston tasolla kielet poikkeavat toisistaan voimakkaasti. Yhtäläisyyksiä on lähinnä kieliopin perusrakenteissa, esimerkiksi samantapainen sijamuotojärjestelmä, possessiivisuffiksit ja vokaalisointu. Sanastossa on kuitenkin enemmän sukulaisuutta kuin äkkiseltään näyttäisi, sillä ugrilaisen kantakielen monet sanat ovat unkarissa ja suomessa muuttuneet äänteellisesti niin paljon eri tavoin, ettei maallikko enää pysty tunnistamaan niiden keskinäistä sukulaisuutta. Esimerkiksi suomen "ydin" ja unkarin "velő" ovat erilaisuudestaan huolimatta peräisin samasta muinaisesta suomalais-ugrilaisesta sanasta, jonka asuksi on konstruktoitu *wideme, mutta eri kielten erilaiset äännekehitystendenssit ovat muuttaneet ne aivan erilaisiksi. Unkari
Unkarin kieli kuuluu suomalais-ugrilaisten kielten ugrilaiseen haaraan, ja se on ainoa ei-indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan laajemmalti Keski-Euroopassa. Unkari on saanut lainasanoina vaikutteita erityisesti turkkilaisista kielistä, slaavilaisista kielistä ja saksasta. Unkarissa puhuttavat unkarin murteet poikkeavat toisistaan hyvin vähän. Unkarin väestö
Unkarin kieli kuuluu suomalais-ugrilaisten kielten ugrilaiseen haaraan, ja se on ainoa ei-indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan laajemmalti Keski-Euroopassa. Unkari on saanut lainasanoina vaikutteita erityisesti turkkilaisista kielistä, slaavilaisista kielistä ja saksasta. Unkarissa puhuttavat unkarin murteet poikkeavat toisistaan hyvin vähän. Unkarin kieli
Unkari on ainoa suomalais-ugrilainen kieli, jolla tiedetään olleen oma kirjoitusjärjestelmänsä, unkarilaiset riimut, jo esikristillisenä aikana. Tosin aivan viimeaikainen tutkimus (2015) Uumajan yliopistossa on pystynyt tulkitsemaan ”ruotsalaisia” Länsi-Götanmaan riimuja 600-luvulta suomen ja saamen kielten avulla. Aiemmin niitä ei ollut pystytty tulkitsemaan esimerkiksi muinaisnorjalla. Suomen kieli
Genealogisen eli kielen alkuperään perustuvan luokittelun mukaan suomen kieli kuuluu uralilaisen kielikuntaan. Uralilaisia kieliä on parisenkymmentä, ja niitä puhutaan Euroopan pohjois- ja itäosissa, Unkarissa ja sen lähialueilla sekä Siperiassa. Ne voidaan jakaa kahteen pääryhmään, suomalais-ugrilaisiin kieliin ja samojedikieliin. Suomen lähimpiä sukukieliä ovat itämerensuomalaiset kielet, kuten viro ja karjala. Kaukaisempaa sukua ovat esimerkiksi saamelaiskielet ja unkari. Uralilaiset kielet ovat kehittyneet uralilaisesta kantakielestä. Unkarin kieli
Kaikki eivät ole aina olleet vakuuttuneita unkarin kielen uralilaisuudesta. Unkarin on epäilty kuuluvan muun muassa turkkilaisiin kieliin. Tähän ovat antaneet aihetta lukuisat turkkilaiskielistä lainatut sanat sekä yhteiset piirteet, kuten suffiksoiva morfologia ja vokaalisointu, joka tosin esiintyy myös muissa uralilaisissa kielissä, muun muassa suomessa. Nämä rakennepiirteet ovat kuitenkin typologisesti määräytyviä eli yksinkertaisesti tiettyyn rakennetyyppiin kuuluvan kielen ominaisuuksia. On myös koetettu perustella turkkilaisten (tai laajemmin altailaisten) kielten sukulaisuutta koko uralilaisen kielikunnan kanssa. Nämä vertailut ovat kuitenkin kaatuneet materiaalin puutteeseen, eli mahdolliseen yhteiseen kantakieleen palautettavissa olevaa sanastoa ei löydy riittävästi. Unkarin sekä muidenkin uralilaisten ja altailaisten kielten kaukaisiksi sukukieliksi on toisinaan arveltu myös muun muassa japania ja sumeria. Myös hunnien kieltä on joskus pidetty unkarin sukuisena, ja jo keskiaikaisen perimätiedon mukaan unkarilaisia onkin pidetty hunnien jälkeläisinä. Uralilaiset kielet
Uralilaiset kielet muodostavat kielikunnan, johon kuuluvia kieliä nykyään puhutaan laajalla alueella kahden puolen Ural-vuoristoa ja Euroopassa. Uralilaisia kieliä on yli 30 ja niiden puhujia noin 20,7 miljoonaa. Myös suomen kieli kuuluu uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan. Muita uralilaiseen kielikuntaan kuuluvia valtiokieliä ovat viron kieli ja unkarin kieli. Muut uralilaiset kielet ovat vähemmistökieliä, joista suurinta osaa puhutaan Venäjällä. Uralilaisia kieliä tutkiva kielitieteen haara on fennougristiikka.
Unkari
Unkarin väestön suurimman osan muodostavat unkarilaiset (93,6 %). Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan vähemmistöjä olivat romanit (1,9 %), saksalaiset (0,6 %), slovakit (0,17 %), kroaatit (0,15 %), romanialaiset (7 995 henkeä), ukrainalaiset (5 075 henkeä) serbit (3 816 henkeä), ruteenit (1 098 henkeä), sloveenit, puolalaiset, kreikkalaiset, bulgarialaiset ja armenialaiset. Muiden lähteiden mukaan romanien osuus voi olla 5–10 prosenttia väestöstä. Samojedikielet
Tästä syystä useimmat tutkijat ovat nykyisin sitä mieltä, että samojedikielten ja suomalais-ugrilaisten kielten välinen etäisyys ei ole niin suuri kuin on aikaisemmin oletettu ja että kielikunnan jako samojedilaiseen ja suomalais-ugrilaiseen päähaaraan on kyseenalainen. Monet tutkijat pitävät parempana neutraalimpaa kielikunnan ryhmittelyä suoraan seitsemään (saame, itämerensuomi, mordva, mari, permi, ugri, samojedi) tai yhdeksään päähaaraan (saame, itämerensuomi, mordva, mari, permi, unkari, mansi, hanti, samojedi). Unkarilaiset riimut
Samaan tapaan kuin germaanisiin riimukirjoituksiin myös unkarilaiseen riimukirjoitukseen yhdistetään nykyäänkin toisinaan rajatietoa ja magiaa, ja kirjaimilla selitetään olevan symbolisia merkityksiä. (Esimerkiksi "c"-äännettä merkitsevä, ylöspäin osoittavan nuolen näköinen merkki symboloisi sanaa "cél "‘päämäärä’. Tämä ei voi olla ikivanhaa pakanuudenaikaista symboliikkaa, koska sekä saksan kielestä lainattu "cél"-sana että ylipäätään koko "c"-äänne ovat tulleet unkarin kieleen vasta unkarilaisten maahantulon ja kristinuskoon kääntymisen jälkeen.)
"Unkarin kielen aakkoset ja niitä vastaavat (modernit) riimumerkit."
Unkarilaisten riimujen mahdollisesta Unicode-standardista kiisteltiin pitkään harrastajien ja tutkijoiden kesken. Mielipide-erot koskivat sekä nimityksiä "(Hungarian Runic, Old Hungarian, Szekler-Hungarian Rovash") että esimerkiksi uusien, alkuperäisessä székelyläisessä kirjoituksessa esiintymättömien merkkien mukaan ottamista. Lopulta vuonna 2015 unkarilainen riimusto sisällytettiin Unicode-standardiin nimikkeellä "Old Hungarian". Šoorin kieli
Šoori kuuluu turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaisen ryhmän hakassilaiseen alaryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat hakassi, tšulyminturkki ja altain pohjoismurteet. Šoorin kieltä ei tule sekoittaa hakassin kielen samannimiseen murteeseen. Budapest
Vuoden 2001 väestönlaskennassa Budapestin asukkaista valtaosa ilmoitti äidinkielekseen unkarin. Saksan- ja romaninkielisiä oli kumpiakin yli 3 000 ja muiden kielten puhujia vähemmän. Toisaalta yli 100 000 ihmistä ei ilmoittanut äidinkieltään. Etniseltä identiteetiltään 18 000 ihmistä ilmoitti olevansa saksalaisia, 14 000 romaneita ja 5 000 slovakkeja. Uskonnoltaan 46 % budapestiläisistä ilmoitti olevansa katolisia ja 13 % kalvinisteja. Mihinkään uskontokuntaan kuulumattomia oli 20 %, ja 15 % kieltäytyi vastaamasta. Uzbekin kieli
Uzbekki, tai pikemminkin sen kirjakieli, kuuluu turkkilaisten kielten kaakkoiseen eli karlukkilaiseen ryhmään. Sen lähin sukukieli on uiguuri. 1400-luvulla muotoutunut uzbekin puhekieli perustuu muinaisuiguurilaisiin, tirgešiläisiin ja karlukkilaisiin murteisiin, joihin on sulautunut kiptšakkilaisia ja oguusilaisia aineksia. Kielen kehitykseen ovat vaikuttaneet myös tadžikki ja Horezmin iranilaismurteet. Uralilaiset kielet
Suurin osa uralilaisista kielistä on ollut pitkään jatkuneissa lainakosketuksissa indoeurooppalaisen kielikunnan eri haaroihin. Erityisesti kielikunnan läntisiin haaroihin kuuluvien kielten sanastoa luonnehtivat monet indoeurooppalaiset lainasanakerrostumat (mm. arjalainen, iranilainen, balttilainen, germaaninen ja slaavilainen kerrostuma). Toinen kielikunta, joka on huomattavasti vaikuttanut erityisesti Keski-Venäjän uralilaisiin kieliin on turkkilaiset kielet. Siperian uralilaiset kielet ovat puolestaan olleet kontaktissa muun muassa tunguusikieliin ja paleosiperialaisiin kieliin. Unkarin kieli
Suomen ja unkarin kielien sukulaisuutta ruvettiin tutkimaan jo 1600-luvulla. Budapestin yliopiston Suomalais-ugrilainen oppituoli perustettiin jo vuonna 1872. Helsingin yliopiston Suomalais-ugrilaiselle laitokselle perustettiin puolestaan unkarin kielen lehtoraatti vuonna 1924. Ugrilaiset kielet
Ugrilaisia kieliä puhuu noin 16 miljoonaa ihmistä Unkarissa ja sen naapurivaltioissa sekä Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Pohjois-Venäjällä. Uralilaisen kielikunnan haaroista ugrilaisilla kielillä on vanhin kirjoitettu historia, sillä unkarin kielenmuistomerkit ulottuvat yli tuhannen vuoden taakse. Kazakit
Suurin osa kazakeista puhuu äidinkielenään kazakkia, joka kuuluu turkkilaiseen kieliryhmään. Unkarilainen kulttuuri
Unkarilaiset ovat ylpeitä keksinnöistään, joita ovat muun muassa Rubikin kuutio, äänetön tulitikku sekä epäeuklidinen geometria. Unkarista ennen toista maailmansotaa lähteneiden unkarilaisten keksijöiden aikaansaannoksiin kuuluvat lisäksi mm. hologrammi, kuulakärkikynä, vetypommin teoria sekä BASIC-ohjelmointikieli. Unkarista lähti kasvavan antisemitismin vuoksi monia juutalaisia tiedemiehiä, mm. kolme Yhdysvalloissa merkittävän uran tehnyttä matemaatikkoa: "Erdősin luvusta" tunnettu Paul Erdős, Eugene Wigner sekä John von Neumann, eräs tietotekniikan edelläkävijöistä. Baijerin kieli
Baijerin kieli ("Boarisch") on indoeurooppalaisen kielikunnan germaanisen kieliryhmän länsigermaaniseen haaraan kuuluva kieli. Sitä puhutaan laajasti Baijerin ja Itävallan alueella, ja se on lähellä saksaa. Seton kieli
Seton kieli () on suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota on pidetty myös yhtenä võron kielen murteena. Sitä puhuvat setukaiset, joiden asuma-alue, Setumaa, on nykyään jaettuna Viron ja Venäjän kesken. Lähes kaikki seton puhujista osaavat myös viroa, ja suuri osa väestöstä on omaksunut myös venäjän kielen. Seton kielellä ei ole yleisesti hyväksyttyä kirjakieltä, mutta sellainen on kehitetty 1990-luvulla. Kirjakieli ei ole vakiintunut käytöön muun muassa taivutus- ja ortografiakiistojen vuoksi. Vuoden 2011 väestönlaskennassa setoa ilmoitti puhuvansa Virossa 12 549 henkeä. Székelyt
Székelyt (unkariksi "Székelyek", romaniaksi "Secui", saksaksi "Szekler", latinaksi "Siculi") ovat unkarilaisten alaryhmä, joka asuu pääasiassa Székelymaassa Transilvanian itäosassa Romaniassa. Tuvan kieli
Tuvan kieli kuuluu turkkilaisten kielten itäisen haaran uiguurilais-oguusilaiseen ryhmään, jossa se muodostaa muinaisoguusin eli muinaiskirgiisin (Orhon-kirjoituksien kieli), muinaisuiguurin ja tofan eli karagassin kanssa uiguurilais-tukyilaisen alaryhmän. Azerin kieli
Azeri kuuluu turkkilaisten kielten lounaisryhmään. Se on muodostunut varhaisella keskiajalla kiptšakkien ja oguusien puhumien murteiden pohjalta. Lähin sukukieli on turkki, josta azeri erottuu mm. "ä"-äänteen ja runsaiden persialaislainojen perusteella. Kieli jakautuu neljään murreryhmään. Ollarin kieli
Ollari kuuluu dravidakielten keskiryhmään. Sitä on pidetty myös gadaban murteena. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Unkarin historia
Unkarin alueen kirjoitettu historia alkaa roomalaisista. Unkarilaisten kielelliset esi-isät saapuivat maahan varhaisella keskiajalla. Karakalpakin kieli
Karakalpakki kuuluu turkkilaisten kielten luoteiseen eli kiptšakkilaiseen ryhmään. Sen lähimpiä sukukieliä ovat kazakki ja nogai. Kieli jakautuu koilliseen ja lounaaseen murreryhmään. Kazakin, uzbekin ja turkmeenin kielet ovat vaikuttaneet eräisiin paikallismurteisiin. Hurri (kieli)
Hurri ja sen myöhempi sukulaiskieli urartu muodostavat oman kielikuntansa, hurrilaiset kielet, johon ei kuulu muita tunnettuja kieliä. Niiden ei ole voitu osoittaa olevan sukua indo­eurooppa­laisille, seemiläisille tai millekään muillekaan tunnetuille kielille. Uralilais-altailaiset kielet
Uralilais-altailaiset kielet on historiallis-vertailevan kielitieteessä varsinkin aiemmin joskus oletettu hypoteettinen kielikunta. Paitsi hypoteettisen kielikunnan merkityksessä käsitettä käytetään myös typologisen ja areaalisen kieliryhmän nimityksenä. Nimensä mukaisesti se koostuu toisaalta uralilaisista kielistä ja toisaalta altailaisista kielistä. Näistä uralilaiset kielet muodostavat oman kielikuntansa. Altailaisiin kieliin taas kuuluu useita eri kielikuntia, joiden mahdollisesta yhteisestä alkuperästä niin ikään on eri aikoina esitetty erilaisia käsityksiä. Galician kieli
Galician kieli eli galego kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan romaaniseen kieliryhmään. Sitä puhutaan Galician itsehallintoalueella Espanjassa, sekä osissa viereisiä Asturian ja Kastilia ja Leónin itsehallintoalueita. Sillä on Galiciassa virallisen kielen asema yhdessä espanjan kielen kanssa. Uralilaiset kielet
Yhteisellä sanastolla on olennainen merkitys kielisukulaisuutta tutkittaessa. Uralilainen kantakieli on ollut täysimittainen kieli, jonka sanasto ei ole ollut olennaisesti niukempi kuin nykyisten kielten, mutta tästä sanastosta on tytärkielissä ilmeisesti säilynyt vain pieni murto-osa. Tämä uralilainen sanasto sisältää kriittisimpien nykytutkijoiden mukaan noin 200 sanaa. (On kuitenkin otettava huomioon, että kaikkien uralilaisten kielten sanastoa ei ole tutkittu yhtä perusteellisesti kuin esimerkiksi suomen tai unkarin. Lisäksi jotkin vanhat sanat ovat saattaneet säilyä vain esimerkiksi yhden tytärhaaran kielissä, jolloin niitä ei voida todistaa ikivanhoiksi.) Unkarilaiset
Nykyisin yleisen käsityksen mukaan suomalais-ugrilaisia kieliä puhuneet heimot asustivat 4000-luvulla eaa. Ural-vuoriston molemmin puolin metsästäen ja kalastaen. Noilta seuduilta arvellaan olevan peräisin muinaiset nykyisten unkarilaisten kielelliset esi-isät, jotka noin 2000 eaa. asuttivat Siperian metsiä ja aroja, ja oppivat etelästä tulleilta kansoilta maanviljelyn, karjanpidon ja pronssisten esineiden valmistamisen taidon. 1500-luvun eaa. tietämillä he alkoivat kasvattaa ja hyödyntää hevosia. Austroaasialaiset kielet
Austroaasialaiset kielet ovat kielikunta, johon kuuluvia kieliä puhutaan pääasiassa Kaakkois-Aasiassa. Joidenkin tutkijoiden mielestä austroaasialaiset kielet ovat sukua austronesialaisille kielille ja muodostavat yhdessä niiden kanssa kielikunnan. Austroaasialaiset kielet jakautuvat kahteen pääkieliryhmään, mon-khmer-kieliin ja mundakieliin. Mon-khmer-kieliin kuuluu n. 150 kieltä ja munda-kieliin parikymmentä. Saksan kieli
Saksan kieli ("Deutsch", tai "die deutsche Sprache") on indoeurooppalaisen kielikunnan germaanisen kieliryhmän länsigermaaniseen haaraan kuuluva kieli. Saksaa käytetään monessa Euroopan valtiossa ja sitä puhuu maailmanlaajuisesti äidinkielenään yli 100 miljoonaa ihmistä. Se on Euroopan unionin puhutuin kieli äidinkielisten puhujien määrällä mitattuna. Saksan kieltä opiskellaan yleisesti monissa Euroopan valtioissa, ja Suomessa se on opiskelluin kieli peruskouluissa ja lukioissa suomen, ruotsin ja englannin jälkeen vuonna 2011. Tieteen yleiskielenä englanti syrjäytti saksan 1950–1960-luvulla, mutta eräillä etenkin humanistisilla aloilla saksan kielen merkitys on edelleen suuri. Tongan kieli
Tonga kuuluu austronesialaisten kielten malaijilaispolynesialaiseen kieliryhmään. Sen läheisimpiin sukulaiskieliin kuuluvat muun muassa niue, jonka kanssa tonga muodostaa tongalaisen kieliryhmän. Banjar (austronesialainen kieli)
Banjar luokitellaan malaijilaisten kielten alaryhmään ja se on läheistä sukua malaijin kielelle. ISO 639 -kielitunnusstandardissa se katsotaan osaksi malaijin makrokieltä. Unkarilaiset
Tapanin kerrotaan viimeistään yhdistäneen unkarin heimot yhtenäiseksi kansakunnaksi. Tapani oli harras kristitty, joka sai jalokivilla koristellun kultaisen kruunun paavilta. Vuonna 1000 hänestä tulikin Unkarin ensimmäinen kuningas, ja kruunusta Unkarin valtion symboli, joka on muun muassa Unkarin vaakunassa.Neuvostoliiton etupiiristä irtautumisen jälkeen etenkin Unkarin kansallismielisissä piireissä ovat nousseet suosioon vaihtoehtoiset teoriat, joiden mukaan unkarin kieli ei olisi suomalais-ugrilainen, vaan sukua esimerkiksi turkkilaisille kielille tai jopa sumerin kielelle. Unkarin leimaaminen suomalais-ugrilaiseksi olisi ollut Habsburgien ja Neuvostoliiton propagandaa, joka pyrki unkarilaisten kansallisidentiteetin hävittämiseen leimaamalla heidät primitiivisten kansojen sukulaisiksi. Tieteellisestä näkökulmasta nämä teoriat ovat täysin perättömiä ja unkarin suomalais-ugrilaisuus on todistettu pitävästi aikoja sitten. Unkarin juutalaiset
Unkarin juutalaiset ovat unkarilaisia, jotka ovat uskonnoltaan tai etniseltä taustaltaan juutalaisia. He ovat yksi Euroopan suurimmista juutalaisyhteisöistä, ja heitä on nykyään Unkarissa noin 80 000 – 120 000. Uralilaiset kielet
Jo 1600-luvun lopulla olivat muun muassa Gottfried Leibniz ja Martin Fogel tietoisia siitä, että suomen ja unkarin kielet ovat rakenteeltaan samankaltaisia ja että näitä läheisesti muistuttavia kieliä puhutaan laajalti Euraasiassa. Uralilaisen kieliyhteyden löytäjänä kunnioitetaan kuitenkin yleisesti János Sajnovicsia, joka vertaili keskenään saamen, unkarin ja suomen keskeisiä kieliopillisia tunnuksia ja perussanastoa ja totesi näiden olevan yhteistä alkuperää. 1800-luvulle tultaessa kielikuntaan yhdistettiin myös samojedikielet, joiden puhujat asuvat Länsi-Siperiassa sekä Euroopan-puoleisen Venäjän pohjoisimmissa osissa Jäämeren rannikolla. Samojedikielten ja muiden uralilaisten kielten välisen sukulaissuhteen tieteellisenä todistajana pidetään M. A. Castrénia. Alune
Alune kuuluu austronesialaisten kielten malaijilaispolynesialaiseen kieliryhmään. Vatja
Vatja on kieli, joka kuuluu uralilaisen kielikunnan suomalais-ugrilaiseen haaran itämerensuomalaiseen haaraan. Vatjan kieltä puhuvat vatjalaiset. Vatja luokitellaan omaksi kielekseen, mutta esimerkiksi Paul Aristen mukaan se on vain viron kielen murre. Ukrainan historia
Vuonna 1897 ukrainalaiset olivat kielivähemmistönä (2. suurin ryhmä "moldovalaisten ja romanialaisten" jälkeen) nykyään Moldovan ja eteläisimmän Odessan alueen tuolloin käsittäneellä Bessarabian kuvernementin alueella. Nykyisen Donetskin ja Luhanskin alueiden kaakkoisosat kuuluivat vuorostaan laajaan Donin kasakoiden alueeseen, jolla ukrainalaisia oli - koko aluetta tarkasteltaessa - 28,1 prosenttia. Kuvernementtihallinnon kihlakunta- tai paikallistasolla, esimerkiksi varuskuntapaikkakunnilla, venäjän kielellä saattoi olla valta-asema paikotellen. Nykyisen Ukrainan läntisin reuna (esim. vahvasti ukrainankielinen Lvivin seutu) oli vuonna 1897 puolestaan osa Itävalta-Unkariin kuulunutta Galitsiaa. Galitsian itäosissa ukrainan kieli oli väestön pääkieli. Indoeurooppalaiset kielet
Indoeurooppalaiset kielet jaetaan kentum- ja satem-kieliin lukusanan "sata" lausumisen mukaan. Kentum-kieliin kuuluvat läntiset indoeurooppalaiset kieliryhmät, kuten itaaliset, germaaniset ja kelttiläiset kielet sekä kreikka; satem-kieliin taas itäiset kieliryhmät, kuten slaavilaiset, balttilaiset ja indoiranilaiset kielet sekä armenia ja albania. Kuitenkin heetti ja kaikkein itäisin indoeurooppalainen kieli tokaari ovat kentum-kieliä ja rikkovat itä–länsi-jaon. Suomen lukusana "sata" on selvästi lainattu satem-kielestä.
Albanialaiset kielet Luettelo väestönlaskennoista maittain
Vuodesta 1880 lähtien Unkarin väestön­laskenta­järjestelmä on perustunut äidin­kieleen eli kunkin henkilön varhais­lapsuudessaan oppimaan kieleen, sekä kunkin laskennan aikaan eniten puhumaan kieleen ja muihin puhuttuihin kieliin. Tunguusikielet
Tunguusikielet ovat itäaasialainen kielikunta, johon kuuluu 12 keskenään varsin läheistä sukua olevaa kieltä. Niillä on yhteensä noin 75 000 puhujaa Pohjois-Kiinassa, Mongoliassa ja Siperian itäosissa Obin ja Jenisein seudulta Ohotanmerelle asti. Kielikunnasta käytetään myös nimityksiä tunguusilaiskielet, tunguusilaiset kielet ja mantšu-tunguusilaiset kielet. Aikaisemmin niiden sekä turkkilais- ja mongolikielten katsottiin kuuluvan oletettuun altailaiseen kielikuntaan. Luettelo kielistä
udehe - udi - udmurtti - uiguuri - ukraina - ultša - unkari - urdu - urubú-kaapor - uru-ew-wau-wau - urumi - uumajansaame - uusiseelantilainen viittomakieli - uusnorja - uzbekki Suomensukuinen
Suomensukuinen tarkoittaa suomensukuista eli uralilaista kieltä puhuvaa kansaa tai ihmistä. Suomensukuisiksi kieliksi lasketaan yleisimmin suomalais-ugrilaiset kielet. Niistä muita kuin itämerensuomalaisia kieliä sanotaan usein suomen kielen etäsukukieliksi. Termi ”suomensukuinen” on kuitenkin alun perin viitannut kielellisen sukulaisuuden lisäksi geneettiseen ja kulttuuriseenkin sukulaisuuteen, jonka uralilaisten kielten puhujia ajateltiin yhdistävän. Tämä merkitys on edelleen melko yleinen maallikkojen keskuudessa, ja aiheuttaa edelleen väärinymmärryksiä. Inkeroisen kieli
Inkeroinen on inkeroisten eli inkerikkojen puhuma itämerensuomalainen kieli, joka kuuluu uralilaisen kielikunnan suomalais-ugrilaiseen haaraan. Nykyisin inkeroinen luokitellaan omaksi kielekseen, mutta sen asema itämerensuomalaisten kielten joukossa on ollut hieman kiistelty, ja se on liitetty toisinaan suomen kaakkoismurteisiin, toisinaan taas karjalan kieleen. Leningradin yliopiston inkeriläissyntyinen dosentti Väinö Junus loi inkeroiselle 1930-luvulla lyhytikäisen kirjakielen. Nykyisin kielellä on vain muutamia satoja puhujia, ja se on kuolemassa. Venäjällä inkeroisen puhujia on noin 120 ja Virossa 19. Nostraattiset kielet
Nostraattisiin kieliin kuuluvat kieliryhmät:Joidenkin oletusten mukaan myös:Esimerkiksi heprea, ruotsi, italia ja suomi kuuluvat nostraattisiin kieliin. Turkmeenin kieli
Turkmeeni kuuluu turkkilaisten kielten lounaisen eli oguusilaisen ryhmän oguusilais-turkmeenilaiseen alaryhmään. Sen perustana ovat läntisten oguusiheimojen murteet, joihin on sulautunut varhaisempia horezminturkkilaisia ja myöhäisempiä oguusilais-seldžukkilaisia piirteitä. Jälkimmäisen ryhmän pohjalta on kehittynyt turkin kieli. Uzbekin kielen murteista turkmeeniin on omaksuttu kiptšakkilaisia aineksia. Awutu
Kieli kuuluu nigeriläiskongolaisten kielten kielikuntaan ja sen atlantilaiskongolaisten kieltenkieliryhmään. Sen sisällä kieli on osa voltakongolaisten kielten alaryhmää, jonka sisällä se puolestaan kuuluu kwa-kieliin. Sen sisällä se kuuluu potou-tano kieliin, niitten tano-kielten alaryhmään, jossa se on osa guang-kieliä, niitten eteläistä haaraa. Unkarin kieli
Maininnan arvoinen seikka on, että Kielitoimiston nykyisiä kannanottoja lähellä oleva teos ”Uusi kieliopas” mainitsee heittomerkin käytöstä seuraavaa (ensin esiteltyään pääsäännön mukaiset ääntymättömään loppukonsonanttiin liittyvät tapaukset): Länsigermaaniset kielet
Länsigermaaniset kielet muodostavat suurimman osan germaanista kieliryhmää. Siihen kuuluvat esimerkiksi englanti, saksa, friisi, afrikaans ja hollanti. Germaaniseen kieliryhmään kuuluvat kaksi muuta alahaaraa ovat itägermaaniset kielet ja pohjoisgermaaniset eli skandinaaviset kielet. Hollannin kieli
Hollannin kieli ("Nederlandse taal", ) on indoeurooppalaisen kielikunnan germaanisen haaran länsigermaaniseen ryhmään kuuluva kieli. Se on läheistä sukua muille länsigermaanisille kielille (englanti, saksa ja friisi) ja kaukaisempaa sukua pohjoisgermaanisille kielille. Naikin kieli
Naiki kuuluu dravidakielten keskiryhmään. Sen lähin sukukieli lienee naikri. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Romanikieli
Romanikieli on indoarjalainen kieli. Kielestä on lukuisia murteita, joita monet eri maissa asuvat romanit puhuvat. Suomen romanikieli kuuluu romanikielen pohjoismurteiden kokonaisuudessa luoteismurteiden alaryhmään. Suomen romanikieli jakautuu vielä länsi- ja itämurteeseen. Ukrainan kieli
Ukrainan kieli eli ukraina () on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva slaavilainen kieli ja muodostaa yhdessä ruteenin, valkovenäjän ja venäjän kanssa itäslaavilaisten kielten ryhmän. Sitä puhuu noin kaksi kolmasosaa Ukrainan vajaasta 49 miljoonasta asukkaasta sekä ukrainalaiset yhteisöt Itä-Euroopassa, Keski-Aasiassa sekä Pohjois-Amerikassa.
Ukrainan kielen varhaisen historian tutkimusta haittasi pitkään itsenäisen Ukrainan valtion puuttuminen ja näkökulma oli vahvasti ulkomaisten tutkijoiden käsitysten värittämä. Erillisen ukrainan kielen olemassaoloa ei sata vuotta sitten edes yleisesti tunnustettu. Esimerkiksi vuoden 1911 "Encyclopædia Britannicassa" siihen viitattiin nimellä "venäjän kielen vähävenäläinen murre" ("Little Russian dialect of the Russian language"). Käsitykset siitä, milloin voidaan katsoa erillisen ukrainan kielen olleen olemassa, vaihtelevat. Neuvostotutkijat usein näkivät eriytymisen tapahtuneen vasta 14. ja 16.vuosisatojen välillä kun taas jotkut ukrainalaiset tutkijat asettavat sen aikaisemmaksi, aina 1100-luvulle asti. 1500-luvulla kun Rutenia (Ukraina ja Valko-Venäjä) liitettiin Puola-Liettuaan, ukraina ja valkovenäjä olivat jo kehittyneet selvästi omiksi kielikseen. Avaarin kieli
Avaari kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaiseen eli avaarilais-andilais-tseziläiseen ryhmään, jonka sisällä se muodostaa erillisen haaran. Läheisimpiä sukukieliä ovat andilaiset kielet. Euroopan kielet
Euroopan kielet kuuluvat pääasiassa indoeurooppalaisiin kieliin. Muita kielikuntia ovat uralilaiset kielet; turkkilaiset kielet; isolaattikieli baski; luoteiskaukasialaiset kielet; pohjoiskaukasialaiset kielet; eteläkaukasialaiset kielet; seemiläiset kielet, joita edustaa maltan kieli; sekä mongolikielet, joita edustaa kalmukin kieli. Lisäksi eurooppaan on muuttanut monia muita kieliä puhuvia ihmisiä.Euroopassa käytössä olevia kirjaimistoja ovat latinalainen kirjaimisto, kyrillinen kirjaimisto ja kreikkalainen kirjaimisto. Suomalais-ugrilaiset kielet
Valtiollisia kieliä ovat suomen kieli, viron kieli ja unkarin kieli. Muut suomalais-ugrilaiset kielet ovat vähemmistökieliä, joilla ei ole virallista asemaa yhdessäkään valtiossa. Myös suomea, unkaria ja viroa puhutaan kansallisvaltioidensa ulkopuolella vähemmistökielinä. Mundakielet
Mundakielet on austroaasialaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan Pohjois-Intiassa ja Bangladeshissa. Kieliryhmä jaetaan pohjoiseen ja eteläiseen haaraan. Puhutuimmat mundakielet santali, mundari ja ho kuuluvat pohjoiseen haaraan, ja eteläisiä mundakieliä ovat muun muassa kharia, juray ja sora. Artikkeli (kielioppi)
Unkari on ainoa artikkeleita kirjakielessä käyttävä uralilainen kieli. Suomen kirjakielen alkuaikoina suomeen yritettiin keinotekoisesti luoda artikkelikategoriaa indoeurooppalaisen mallin mukaan, mikä näkyy esimerkiksi Agricolan uuden testamentin käännöksen "Se Wsi Testamenti" nimessä. Uiguurin kieli
Uiguurin kieli (uiguuriksi ئۇيغۇرچە, уйғурчә, "uiğurčä" tai ئۇيغۇر تىلى, уйғур тили, "uiğur tili") on uiguurien puhuma turkkilainen kieli. Sillä on virallisen kielen asema Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa. Uiguurit
Uiguurit (uiguuriksi ئۇيغۇر, уйғур, "uiğur") ovat Kiinan Sinkiangissa (Xinjiang) ja Keski-Aasian valtioissa asuva turkkilaista uiguurin kieltä puhuva kansa. Heidän perinteinen uskontonsa on sunnalainen islam. Avaarilaiskielet
Avaarilaiskielet (myös "avaarilais-didolaiset kielet") on dagestanilaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä, johon kuuluu 14 puhujamäärältään pientä kieltä. Avaarilaiskieliä puhutaan Kaukasiassa, Dagestanin länsi- ja eteläosissa. Avaarilaiskielet jaetaan edelleen kolmeen alaryhmään: pohjoisavaarilaiskielet, didolaiset kielet ja andilaiset kielet. Kieliryhmän kieliä puhuu yhteensä noin 712 000 ihmistä. Suurin ryhmän kielistä on avaari, jota puhuu noin 650 000 ihmistä. Avaarilaiskielistä vain avaari on kirjakieli, jota myös muut kielet käyttävät. Uralilais-siperialaiset kielet
Uralilais-siperialaiset kielet on hypoteettinen kielikunta, johon kuuluisivat seuraavat kielikunnat:Uralilaisten ja eskimo-aleuttilaisten kielten rakenteelliset samankaltaisuudet huomattiin jo varhain. Tanskalainen teologi Marcus Wöldike vertaili grönlantia ja unkaria toisiinsa vuonna 1746. Vuonna 1818 Rasmus Rask piti grönlantia uralilaisten kielten sukulaisena ja esitti luettelon yhteistä alkuperää olevista sanoista. Rask tosin oletti myös uralilaisten ja altailaisten kielten olevan sukua keskenään. Vuonna 1959 Suomalais-Ugrilaisen Seuran Aikakauskirjassa julkaistiin Knut Bergslandin artikkeli The Eskimo-Uralic Hypothesis (Eskimo-uralilainen hypoteesi), jossa kirjoittaja esitti joitakin kieliopin yhteisiä piirteitä ja samaa alkuperää olevia sanoja. Vuonna 1962 Morris Swadesh esitti tšuktšilais-kamtšatkalaisten ja eskimo-aleuttilaisten kielten kuuluvan samaan kielikuntaan. Vuonna 1998 Michael Fortescue julkaisi kirjan "Language Relations across Bering Strait" (Kielisukulaiset kahden puolen Beringinsalmea), jossa hän esitti hypoteesin uralilais-siperialaisesta kielikunnasta. Unkarin kieli
Sanojen etymologista tutkimusta hankaloittaa se, että osa pienistä turkkilaisheimoista on myöhemmin kuollut sukupuuttoon tai sulautunut unkarilaisiin. Silti usean sanan turkkilaisperäisyys on kiistaton, vaikka varmaa lähtökieltä ei enää olisikaan. Monen lainan piirteet viittaavat nykyiseen tšuvassin kieleen, jolloin loppuja voidaan pitää yleisturkkilaisina. Tšuvassiin viittaavia unkarin sanoja ovat muun muassa "karó" ’seiväs’, "sár" ’kura’, "sárga" ’keltainen’, "sarló" ’sirppi’, "szél" ’tuuli’ ja "dél" ’etelä’. Hantit
Hanti ja mansi eli voguli kuuluvat obinugrilaisiin kieliin, jotka ovat pieniä pohjoisia kieliä. Suomalais-ugrilaisessa kieliperheessä heidän lähimpiä sukulaisiaan ovat unkarilaiset. Itävallan unkarilaiset
Burgenlandin unkarilaiset ovat 1000-luvulla Unkarin kuningaskunnan alueelle sitä vartioimaan asutettujen unkarilaisten jälkeläisiä. Heillä oli yläluokan asema, mikä säilyi aina vuoteen 1848 saakka. Burgenland oli hallinnollisesti osa Unkaria, kunnes siitä tuli osa Itävaltaa vuonna 1920. Unkarin kieltä opetettiin muutamissa alueen kunnissa sotien välisenä aikana, mutta toisen maailmansodan jälkeinen taloustilanne aiheutti suuren muuttoaallon alueelta pois. Lisäksi sodan jälkeen asenne unkarin kieltä kohtaan muuttui kielteiseksi, mikä johti kiihtyneeseen sulautumiseen muuhun väestöön. Burgenlandin unkarilaiset tunnustettiin viralliseksi vähemmistöksi vuonna 1976. Hanti-Mansia
Piirikunnan alkuperäisasukkaiden kielet hanti ja mansi kuuluvat suomalais-ugrilaisten kielten ugrilaiseen ryhmään ja niiden lähin sukukieli on unkari. Hantit ja mansit ovat kärsineet paljon venäläisten harjoittaman sulauttamispolitiikan vuoksi. Permiläiset kielet
Uralilaisten kielten vanhemmassa, nykyisen tutkimuksen jo osaksi kyseenalaistamassa binäärisessä sukupuuluokittelussa permiläiset kielet luettiin suomalais-volgalaisten kielten ohella toiseksi suomalais-permiläisten kielten kahdesta kieliryhmästä. Näistä kuitenkin suomalais-volgalaisia kieliä ei enää nykytutkimuksen valossa pidetä ryhmänä, jolla olisi oma välikantakieli, kun taas permiläiset kielet ovat myös nykyisen käsityksen mukaan oma kieliryhmänsä. Hantin kieli
Hanti kuuluu suomalais-ugrilaisten kielten ugrilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat mansi ja unkari. Hantia ja mansia kutsutaan puhuma-alueensa mukaan obinugrilaisiksi kieliksi. Obinugrilaisten ja unkarilaisten esivanhemmat lienevät eronneet toisistaan ensimmäisen vuosituhannen alkupuolella eaa. Nikobaarilaiset kielet
Nikobaarilaiset kielet ovat austroaasialaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan Intiaan kuuluvassa Nikobaarien saaristossa Etelä-Aasiassa. Puhutuin nikobaarilaisista kielistä ja samalla Nikobaarien "lingua franca" on car, jolla on 37 000 puhujaa. Karahanid-uiguurin kieli
Muinaisuiguurista poiketen karahanid-uiguuri kuuluu turkkilaisten kielten karlukkilaiseen ryhmään. Suurin osa sen muistomerkeistä on kirjoitettu uiguurilaisella kirjaimistolla. Sen ohella on käytetty arabialaista aakkostoa, Brahmi-kirjoitusta sekä turkkilaista riimukirjoitusta. Unkarin kieli
Vaihtoehtoisten teorioiden suosion syyt ovat sekä kielelliset että ideologiset. Unkarin kielellä ei ole kovin läheisiä sukukieliä, joten yhtäläisyydet sukukielten kanssa ovat maallikolle lähes mahdottomia huomata. Toisaalta kansallisromanttinen ajattelutapa rohkaisi näkemään kansan, kulttuurin, rodun ja kielen yhtenä kokonaisuutena, jolle oli löydettävä yksi yhtenäinen alkuperä, mieluusti mahdollisimman loistokas. Koska useimmat uralilaiset kansat elivät primitiivisellä kulttuuritasolla ja varsinkin kun kielisukulaisuus käsitettiin ilman muuta samalla geneettiseksi sukulaisuudeksi, ajatus unkarin kielen uralilaisuudesta herätti Unkarissa vastustusta jo 1800-luvulla. Viime aikoinakin (järjestelmänvaihdoksen jälkeen) eräät tahot ovat esittäneet, että teoria unkarin kielen suomalais-ugrilaisesta kielisukulaisuudesta olisi ollut poliittinen, ensin Itävallan ja sitten Neuvostoliiton vallanpitäjien ylläpitämä salajuoni unkarilaisten nöyryyttämiseksi riistämällä heiltä heidän kunniakas menneisyytensä. Unkarin kieli
Unkarilaisten vaiheista ennen heidän saapumistaan Keski-Eurooppaan ei ole täyttä varmuutta. Kantaugrilaista kieltä on mahdollisesti puhuttu Siperiassa toisella vuosituhannella eaa.. Myöhemmin unkaria puhunut kansa asutti Mustanmeren pohjoispuolisia aroja turkkilaisten heimojen kanssa. Tuolloin unkariin lainautui sanoja turkkilaisista kielistä; muun muassa "unkari" polveutuu turkkilaisesta heimonnimestä "on-ogur" 'kymmenen nuolta'. 800-luvun lopulla ratsastavina paimentolaisina eläneet unkarilaiset asettuivat asumaan Tonavan halkomaan Karpaattien altaaseen, jossa nykyinenkin Unkarin valtio sijaitsee. Ugrilaiset kielet
Ugrilaiset kielet on uralilaisen kielikunnan alaryhmistä epäyhtenäisin. Ne eroavat toisistaan huomattavasti sekä äänteistön, että rakenteiden osalta. Muun muassa sijojen lukumäärä vaihtelee kolmesta (pohjoishanti) yli kahteenkymmeneen (unkari). Fennougristit ovat yleisesti sitä mieltä, että ugrilaisen kantakielen rekonstruointi on hyvin vaikeaa ellei mahdotonta. Tästä huolimatta ugrilaisia kieliä tulee pitää keskenään melko läheisinä sukukielinä, sillä ne jakavat joukon morfologisia innovaatioita ja niissä esiintyy myös toista sataa yhteistä sanavartaloa. Slovakit
Slovakit on slaavilainen kansa, jonka jäsenet puhuvat länsislaavilaisiin kieliin kuuluvaa slovakin kieltä. Suurin osa slovakeista on katolilaisia. Historiallisia slovakkivähemmistöjä asuu muun muassa Tšekissä, Unkarissa ja Serbiassa, lisäksi slovakkisiirtolaisia asuu Kanadassa ja Yhdysvalloissa. 
Slovakit polveutuvat Tonavan alueella 500-luvulla asuneista slaavilaisista kansanryhmistä. 700-luvulta lähtien slovakit asuttivat muun muassa Nitran ruhtinaskuntaa. Suur-Määriä on kuvailtu ensimmäiseksi slovakkivaltioksi. Slovakian alue kuului 1000-luvulta lähtien Unkarin kuningaskuntaan. Turkkilaisen valtakauden jälkeen Unkari joutui osaksi Habsburgien hallitsemaa Itävallan keisarikuntaa, vaikka se säilyikin nimellisesti omana kuningaskuntanaan; vuoden 1867 kompromissisopimuksessa Unkarin asema koheni ja alettiin puhua Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiasta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävalta-Unkari hajosi ja Slovakiasta tuli osa Tšekkoslovakiaa. Vuonna 1939 Slovakiasta tuli nimellisesti itsenäinen valtio, joka oli tiukasti natsi-Saksan alaisuudessa johtajanaan pappi Jozef Tiso, kunnes toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 Tšekkoslovakia palautettiin yhtenäiseksi valtioksi. Osmaninturkki
Osmaninturkki (turkiksi: "Osmanlıca eli Osmanlı Türkçesi", osmaniksi: "لسان عثمانی‎" "lisân-ı Osmânî") on Turkin vanhempi kirjakieli Osmanien valtakunnan ajalta. Se kuuluu turkkilaisten kielten kielikuntaan, eteläturkkilaisten kielten ryhmään. Joidenkin kielitieteilijöiden mukaan turkkilaiset kielet kuuluvat altailaiseen kielikuntaan. Udmurtin kieli
Udmurtin kieli jaetaan kolmeen päämurteistoon (etelä-, keski-, pohjoinen), jotka ovat keskenään helposti ymmärrettäviä. Venäjän suomalais-ugrilaisista kielistä udmurtin puhuma-alue on kompaktein ja se sijaitsee pääosin Udmurtian tasavallan alueella. Ilmeisesti udmurtilaistuneista tataareista koostuvat besermanin murteen puhujat. Tämä eroaa huomattavasti muusta udmurtista ja sitä on pidetty jopa omana kielenään. Coimbra-ryhmä
Unkari Avaarin kieli
Kieli jakautuu pohjoiseen ja eteläiseen murreryhmään. Pohjoismurteisiin kuuluvat salatau, hunzah ja itämurre, eteläiseen ryhmään gid, antsuh, zakataly, karah, andalal, kahib ja kusur. Välittävä asema on batluhin murteella. Murteiden välillä on huomattavia eroja, eivätkä niiden puhujat aina ymmärrä toisiaan. Udmurtin kieli
Udmurtti (aiemmin votjakki) on kieli, joka kuuluu suomalais-ugrilaisten kielten permiläiseen haaraan. Udmurtin lähimpiä sukukieliä ovat muut permiläiset kielet eli komi ja komipermjakki. Permiläiset kielet ovat melko lähellä toisiaan, joten udmurtintaitoinen voi ymmärtää melko hyvin komia ja komipermjakkia. Mikronesialaiset kielet
Mikronesialaiset kielet ovat austronesialaisen kielikunnan oseanialaisten kielten ryhmään kuuluva, Mikronesiassa puhuttava kieliryhmä. Siihen kuuluu noin kaksikymmentä kieltä, joita ovat muun muassa nauru, kiribati, kosrae sekä marshalli. Mikronesialaiset kielet jakautuvat edelleen kahteen kieliryhmään, joista toiseen kuuluu ainoastaan nauru ja toiseen kuuluvat kaikki muut ryhmän kielet. Matorin kieli
Matori ("motori") on uralilainen kieli. Se kuuluu samojedikielten eteläsamojedilaiseen ryhmään. Muita eteläsamojedilaisia kieliä ovat kamassi ja selkuppi. Suomalais-ugrilaiset kansat
Ensimmäiseen ryhmään kuuluvat suurimmat suomalais-ugrilaiset kansat unkarilaiset, suomalaiset ja virolaiset. Näillä kansoilla on vakiintunut kansallinen kulttuurielämä ja kulttuuri-instituutiot. Niiden tärkeimmät asuinalueet muodostavat Unkarin, Suomen ja Viron itsenäiset valtiot. Unkarin, suomen ja viron kielet ovat näissä valtioissa kansalliskieliä. Unkarin kieli
Väitteet unkarin sukulaisuudesta turkkilaiskielten kanssa perustuvat siihen, että unkarissa on hyvin paljon lainasanoja turkkilaiskielistä. Unkarilaisten esi-isät vaelsivat nykyisen Venäjän aroilla noin 500 vuotta, ja koko tuon ajan he olivat kosketuksissa eri turkkilaiskansojen kanssa. Kun unkarilaiset siirtyivät pohjoisen metsästyskulttuurista aron hevoskulttuuriin, on selvää, että uuden kulttuurin sanasto piti lainata turkkilaiskansoilta, jotka jo asuivat aroilla. Suomalais-permiläiset kielet
Suomalais-permiläiset kielet on uralilaisten kielten perinteisessä sukupuuluokittelussa ugrilaisten kielten ohella toinen suomalais-ugrilaisten kielten kahdesta alaryhmästä. Suomalais-volgalaiset kielet
Suomalais-volgalaiset kielet on yksi uralilaisen kielikunnan sisäistä kielten polveutumista kuvaavaan perinteiseen, monilta osin nykyisin jo vanhentuneeksi katsottuun binääriseen sukupuumalliin kuuluvista kieliryhmistä. Tässä mallissa se on suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluvien permiläisten kielten ohella toinen suomalais-permiläisten kielten kahdesta kieliryhmästä. Unkarin kieli
Unkarin kielessä käytetään paljon päätteitä ja etuliitteitä, joten se luokitellaan agglutinoivaksi kieleksi. Sanoilla ei ole sukua. Pääpaino on suomen tavoin aina sanan ensimmäisellä tavulla. Sivupainoa esiintyy lähinnä yhdyssanojen sanarajoilla. Unkarin väestö
Unkarin väestön suurimman osan muodostavat unkarilaiset (89 %). Muita kansallisuuksia ovat romanit (5 %), saksalaiset (2,6 %), romanialaiset (2 %), serbit (1 %), slovakit (1 %), ruteenit (0,9 %) ja jenishit (0,5 %). Senufokielet
Ryhmään kuuluu noin kaksikymmentä kieltä, jotka voidaan jakaa kolmeen tai seitsemään alaryhmään. Yhteisiä piirteitä gurilaisten kielten kanssa ovat suffikseihin perustuvat nominiluokat ja verbin aspekti. Muiden gurilaisten kielten SVO-sanajärjestyksen sijaan senufokielten sanajärjestys on SOVAdv. Eräät tutkijat ovatkin kyseenalaistaneet niiden kuulumisen gurilaisiin kieliin. Turkin kieli
Turkki kuuluu turkkilaisten kielten kielikunnan eteläturkkilaisiin kieliin, johon kuuluvat muun muassa gagauzi, krimintataari, turkmeeni ja azeri. Joidenkin kielitieteilijöiden mukaan turkkilaiset kielet kuuluvat altailaiseen kielikuntaan. Anatolialaiset kielet
Anatolialaiset kielet ovat indoeurooppalaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhuttiin muinoin Vähässä-Aasiassa, nykyisen Turkin alueella. Ryhmän kaikki kielet ovat kuolleet yli 2000 vuotta sitten, mutta niillä kirjoitettuja tekstejä on säilynyt. Parhaiten ryhmän kielistä tunnetaan heetin kieli. Volgalaiset kielet
Volgalaiset kielet on yksi uralilaisen kielikunnan sisäistä kielten polveutumista kuvaavaan perinteiseen, monilta osin nykyisin jo vanhentuneeksi katsottuun binääriseen sukupuumalliin kuuluneista kieliryhmistä. Yhdessä suomalais-saamelaisten kielten kanssa niiden katsottiin tässä mallissa muodostavan suomalais-volgalaisten kielten ryhmän. Kantakieli
Useimmat historiallisista lähteistä tunnetut kantakielet ovat indoeurooppalaisen kielikunnan niin sanottuja välikantakieliä. Uralilaisesta kielikunnasta tunnetaan ainoastaan muutamia suhteellisen nuoria kantakielivaiheita muistuttavia attestoituja kielimuotoja, merkittävimpinä muinaispermin kieli ja muinaisunkarin kieli. Unkarin kieli
Oman ongelmansa muodostaa unkarissa hyvin yleinen johdin "-i", joka merkitykseltään vastaa lähinnä suomen johdinta "-lainen"/"-läinen". Ääritapauksessa saattavat samassa suomenkielisessä tekstissä esiintyä rinnan esimerkiksi sukunimet "Szilágyi" [silaadji] ja "Szilágy" [silaadj]. Kirjoittajan on oman harkintansa mukaan ratkaistava, miten näitä nimiä taivutetaan aiheuttamatta turhia sekaannuksia toisaalta kirjoitusasun, toisaalta ääntämyksen suhteen. Germaaniset kielet
Länsigermaanisten kielten ryhmään kuuluvat pohjanmerengermaaniset alasaksa, englanti, skotti, friisi (jakautuu edelleen länsi-, itä- ja pohjoisfriisiin), hollanti, limburgin kieli ja afrikaans sekä mannergermaaniset saksa ja jiddiš. Lisäksi omiksi kielikseen voidaan erottaa baijerin kieli, kölschin kieli ja luxemburgin kieli. Wymysorys on uhanalainen yläsaksilainen kieli. Uralilaiset kielet
Uralilainen kieliyhteys on yritetty myös kiistää lukuisia kertoja. 1800-luvun loppupuoliskolla erityisesti Unkarissa vaikutti lingvistejä, jotka uskoivat unkarin kuuluvan turkkilaiskieliin. Nykyisin tiedeyhteisössä vallitsee yksimielisyys, että unkarin ja turkkilaiskielten lukuisat samankaltaisuudet perustuvat kauan jatkuneisiin lainakosketuksiin, eivät kielisukulaisuuteen. Urumin kieli
Urumi kuuluu turkkilaisten kielten oguusilaisen ryhmän oguusilais-seldžukkilaiseen alaryhmään. Se pohjautuu koillis-Anatolian turkkilaismurteisiin. Kieli jakautuu kolmeen tai neljään päämurteeseen, jotka poikkeavat toisistaan oguusilais- ja kiptšakkilaispiirteiden määrän suhteen. Unkari
Unkarin rajanaapureita ovat Romania, Slovenia, Slovakia, Kroatia, Serbia, Ukraina ja Itävalta. Unkarin itä- ja eteläosa on alavaa tasankoa, lännessä on kukkuloita ja pohjoisessa vuoria. Unkarin pinta-ala on 93 028 neliökilometriä ja asukasluku noin 10 miljoonaa. Unkari ehti olla itsenäinen kuningaskunta 700 vuoden ajan vuodesta 1000 alkaen. Sen jälkeen se oli Habsburgien vallassa ja osa Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiaa. Maailmansotien välissä maa oli jälleen itsenäinen. Toisen maailmansodan jälkeen se oli Varsovan liittoon kuuluva kansandemokratia. Vuodesta 1999 Unkari on kuulunut Natoon ja vuodesta 2004 Euroopan unioniin. Unkarilaisesta musiikkimaailmasta tunnetaan etenkin Franz Liszt, Zoltán Kodály ja Béla Bartók. Imre Kertész sai kirjallisuuden Nobel-palkinnon vuonna 2002. Entinen maatalousmaa teollistui kommunistihallinnon aikana ja tuottaa nykyisin etenkin koneita ja tarvikkeita. Hungaroringin moottoriurheilurata on formulaharrastajien tuntema urheiluareena. Joukkuelajeista maa on menestynyt vesi-, lento- ja koripallossa. Tanskan kieli
Tanskan kieli (det danske sprog) on indoeurooppalaiseen kielikunnan pohjoisgermaaniseen haaraan kuuluva kieli. Se on läheistä sukua ruotsin ja norjan kielille. Muinaisnorja
Syntaksin kannalta puhutaan myös ”mannerskandinaavista” (engl. "Continental Scandinavian") erotuksena ”saariskandinaavista” ("Insular Scandinavian"). Edelliseen kuuluvat norjan, ruotsin ja tanskan kielet, jälkimmäiseen fäärin ja islannin kielet. Toisinaan luetaan uusnorja (nynorsk) ”saariryhmään”, koska murteet, joihin se pohjautuu, ovat lähempänä läntistä muinaisnorjaa. Kirjanorja (bokmål) kuuluu tässä jaossa edelleen ”mannerryhmään”. Unkari
Unkari (, ) on Keski-Euroopassa sijaitseva sisämaavaltio, jonka pääkaupunki on Budapest. Valtion virallinen kieli on suomalais-ugrilainen unkarin kieli ("magyar nyelv" ). Umbrin kieli
Historiallisella ajalla umbrien asuinseutu sijaitsi Ylä-Tiberin ja Apenniininen vuoriston välisellä alueella. Voidaan toki esittää olettamus, että heidän asuma-alueensa olisi ollut jopa paljon laajempi, ulottuen lännessä Tyrrhenanmereen ja idässä Adrianmereen saakka. Kielen puhujat olisivat kuitenkin vetäytyneet alueelta muiden heimojen tunkeutumisen seurauksena. Näin olisi tapahtunut etenkin kelttien ja etruskien valloitusten jälkeen. Herodotos kertoo noin 400-luvulla eaa., että etruskit asettuivat Umbriaan. Umbrin aakkosto oli, kuten muutkin vanhat italialaiset aakkostot, saatu etruskeilta, ja sitä kirjoitettiin oikealta vasemmalle. Umbria on kirjoitettu myös latinalaisilla aakkosilla.
Umbrien kieli tunnetaan seitsemän Gubbiosta vuonna 1444 löydetyn pronssitaulun, "Tabulae Iguvinae", ansiosta. Nämä taulut on ajoitettu 600-luvulle eaa. ja niissä kerrotaan erilaisista uskonnollisista palveluriiteistä. Umbri on Indo-eurooppalainen kieli ja se kuuluu itaaliseen kieliryhmään. Iranilaiset kielet
Iranilaiset kielet ovat indoeurooppalaiseen kieliperheeseen kuuluva keskenään sukua oleva kieliryhmä. Indoarjalaisten ja nuristanilaisten kielten kanssa ne muodostavat indoeurooppalaisen kieliperheen indoiranilaisen haaran. Ugaritin kieli
Ugaritin kieli kuuluu luoteisseemiläisiin kieliin ja on läheistä sukua mm. heprealle. Se on auttanut selvittämään Raamatun Vanhan testamentin epäselvyyksiä ja on tärkeä tietolähde sen ajan uskonnosta. Karatšai-balkaarin kieli
Karatšai-balkaari kuuluu turkkilaisten kielten luoteiseen eli kiptšakkilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat kumykki, karaiimi ja krimintataari. Sanastoon ovat vaikuttaneet naapurikielet kabardi ja osseetti. Kieli jakautuu c- ja č-murteisiin, joista edellistä puhuttiin aiemmin vain Tšerekin laaksossa Kabardi-Balkariassa.