Milloin Jenő Farkas kuoli?
Jenő Farkas
Jenő Farkas (englanninkielisissä yhteyksissä usein "Eugene Farkas"; 28. lokakuuta 1881 Káld, Itävalta-Unkari - 24. helmikuuta 1963, Laguna Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) oli unkarilainen autonsuunnittelija, joka teki merkittävimmän osan työurastaan Fordilla. Jenő Farkas
Jäätyään kokonaan eläkkeelle vuonna 1947 Farkasit muuttivat Laguna Beachiin Kaliforniaan, missä Jenő kykeni omistautumaan mieliharrastukselleen kalastukselle. Jenő Farkas kuoli vuonna 1963 ja Helen Farkas vuonna 1974.
Hergé
Hergé kuoli 3. marraskuuta 1983, 75 vuoden ikäisenä. Hän oli sitä ennen sairastanut jo monia vuosia, mutta sairauden aiheuttaja oli epäselvä. Hänellä epäiltiin olevan erittäin harvinainen ja perinnöllinen verisairaus nimeltään porfyria. Hänen kuolemaansa kuitenkin edisti HIV, jonka hän oli saanut viikoittaisten verensiirtojensa aikana. Hänen kuolemansa takia viimeinen, kahdeskymmenesviides Tintti-seikkailu "Tintti ja aakkostaide" jäi keskeneräiseksi. Koska Hergé ei ollut eläessään sallinut kenenkään muun ottavan kunniaa Tintistä tai jatkavan sen piirtämistä hänen kuolemansa jälkeen, "Aakkostaide" julkaistiin keskeneräisenä Belgiassa 1986 ja Suomessa vasta 2003. Vuonna 1988 "Tintin Magazine" lakkautettiin. Falco (muusikko)
Marraskuussa 2009 ilmoitettiin löydetyksi julkaisemattomia ja kadoksissa olleita Falcon kappaleita, joiden sanotaan olevan nauhoitettu vuonna 1987. Albumi, joka sisältää kadoksissa olleet kappaleet, julkaistiin 4. joulukuuta 2009. Kappaleiden joukossa on muun muassa "The spirit never dies (Jeanny final)", joka on viimeinen osa "Jeanny"-trilogiassa. Levy nousi melkein heti Itävallan listojen kärkeen, ja saavutti listapaikan Saksastakin.Helmikuussa vuonna 2008 julkaistiin elokuva Falco - Verdammt wir leben noch, joka kertoo Falcon elämästä. Josef Fares
Josef Fares (s. 19. syyskuuta 1977 Beirut, Libanon) on ruotsinlibanonilainen elokuvaohjaaja. Hänen veljensä on näyttelijä Fares Fares, joka on näytellyt Josef Faresin elokuvissa, kuten elokuvissa "Jalla! Jalla!" ja "Kopps". Josef Fares muutti Ruotsiin ollessaan 10-vuotias ja asuu tällä hetkellä (elokuu 2006) Örebrossa. Variety-lehti nimesi Faresin yhdeksi kymmenestä ohjaajatulokkaasta vuonna 2006. Helena Jošková
Seuratasolla muun muassa Jiskra Kyjovia edustanut 189-senttinen sentteri Jošková edusti Tšekkoslovakian naisten maajoukkuetta 270 ottelussa vuosina 1960–1972 saavuttaen kolme himmeämpää MM- ja viisi himmeämpää EM-mitalia mestaruuksien mentyä Neuvostoliitolle. Jošková nimettiin neljänä vuonna maan parhaaksi naiskoripalloilijaksi. Vuonna 2007 hänet nimettiin Tšekin koripallon Hall of Fameen. Jošková kuoli 79-vuotiaana 19. joulukuuta 2018. Beatrice Farve
Beatrice Farve (30. huhtikuuta 1895 – 19. tammikuuta 2009) oli pitkäikäinen yhdysvaltalainen. Hän oli kuollessaan maailman toiseksi vanhin ihminen, joka hänestä oli tullut portugalilaisen Maria de Jesuksen kuoltua 2. tammikuuta 2009. Ennen hänen omaa kuolemaansa hänen edelleen ylsi vain 6. huhtikuuta 1894 syntynyt yhdysvaltalainen Gertrude Baines. Joséphine Baker
Bakerin viimeiseksi esiintymiseksi jäi Bobino-teatterin gaala 8. huhtikuuta 1975 Pariisissa, jossa 68-vuotias tähti esitti läpileikkauksen yli puolivuosisataiselta uraltaan. Muutamaa päivää myöhemmin hän vaipui koomaan ja kuoli 12. huhtikuuta kello viisi aamulla aivoverenvuotoon. Hänen hautajaisiinsa Église de la Madeleineen osallistui yli 20 000 ihmistä ja Ranskan valtio ampui 21 tykinlaukausta hänen kunniakseen. Hän oli ensimmäinen Ranskassa sotilaallisin menoin haudattu amerikkalaisnainen. Hänen hautansa on "Cimetière de Monacon" hautausmaalla Monacossa. Venny Soldan-Brofeldt
Kun Lallukan taiteilijakoti valmistui 1933 Eteläiselle Hesperiankadulle, Soldan-Brofeldtista tuli sen kunniavanhus. Sieltä hän muutti vielä talvisodan vuosina Vennylä-nimiselle mökilleen Vihtiin, jossa hän kuoli 10. lokakuuta 1945. Tilly Soldan kuoli kymmenen vuotta Juhani Ahon kuoleman jälkeen. Vähän ennen kuolemaansa Soldan-Brofeldt poltti miehensä ja Tillyn kirjeenvaihdon. Ennen kuolemaansa hän myös esitti toivomuksen, ettei häntä haudattaisi Ahon viereen Iisalmeen, vaan Soldanien sukuhautaan Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Yle TV1 teki vuonna 2003 Venny Soldan-Brofeldtin elämään perustuvan kahdeksanosaisen televisiosarjan "Venny", jossa Soldan-Brofeldtia näytteli Sara Paavolainen. Jenő Farkas
Vuonna 1915 Henry Ford päätti panostaa traktorien valmistukseen ja nimitti Charles Sorensenin vetämään traktorinvalmistusta Dearbornissa. Sorensen valitsi Farkasin suunnittelijaksi. Traktoriin tuli Herculesin moottori ja Farkasin suunnittelema kolmivaihteinen vaihteisto. Traktori oli oleellisesti parempi kuin Fordin aikaisemmin valmistamat prototyypit, jotka olivat perustuneet T-Fordin liian heikkoihin komponentteihin. Fordson-traktorien sarjatuotanto pääsi vauhtiin 1917, ja liiketoimintaa edisti ensimmäinen maailmansota; Iso-Britannia teki 5 000 traktorin tilauksen, joista ensimmäiset toimitettiin saman vuoden lokakuussa. Jenő Farkas
Farkas syntyi kymmenlapsisen perheen toisena lapsena. Hänen vanhempansa olivat Károly ja Anna Farkas. Jenőn ollessa viisivuotias perhe muutti Jánoshalmaan ja sieltä Szarvasiin, jossa hänen isänsä työskenteli vaununvalmistajana. Käytyään kuusivuotisen peruskoulun Jenő lähetettiin nelivuotiseen sotilaskoulutukseen. Tämän jälkeen hän suoritti Budapestissä lukiota vastaavan tutkinnon. Vuonna 1904 Farkas valmistui koneinsinööriksi Budapestin teknillisestä korkeakoulusta. Opiskelut rahoitti Farkasin eno. Käytyään vuoden mittaisen asepalveluksen Farkas toimi vuoden palkattomana harjoittelijana moottoripyörätehtaalla. Milena Blahoutová
Seuratasolla Sparta Prahaa edustanut Blahoutová edusti Tšekkoslovakian naisten maajoukkuetta yli 200 ottelussa vuosina 1952–1964 saavuttaen kolme himmeämpää MM- ja seitsemän himmeämpää EM-mitalia mestaruuksien mentyä pääasiassa Neuvostoliitolle. Hän oli myös käsipallossa 50 maaottelun pelaaja joka voitti MM-pronssia vuonna 1962. Vuonna 2005 Vecková nimettiin Tšekin koripallon Hall of Fameen. Vecková asui myöhemmin Saksassa missä kuoli 85-vuotiaana 1. toukokuuta 2018. Hélène Berr
Hélène Berr (27. maaliskuuta 1921 Pariisi – huhtikuu 1945 Bergen-Belsenin keskitysleiri) oli ranskanjuutalainen nainen, joka dokumentoi elämäänsä natsimiehityksen aikaisessa Ranskassa. Postuumisti julkaistun päiväkirjan ansiosta häntä kutsutaankin kotimaassaan ”Ranskan Anne Frankiksi”. Päiväkirja julkaistiin Ranskassa vuonna 2008. Suomeksi se julkaistiin Erkki Jukaraisen kääntämänä 2009. Berrin sukulaisten suostumuksella päiväkirjan alkuperäiskappale lahjoitettiin Shoah-museoon. Juhana Perkki
Väinö Kaarlo Juhana Perkki (vuoteen 1934 Berg; 25. lokakuuta 1915 Hiitola – 14. helmikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen majuri, kustannusjohtaja ja kirjallisuuden suomentaja. Hän suomensi muun muassa "Tenavat"-sarjakuvaa. Jenő Fuchs
Jenő Fuchs (29. lokakuuta 1882 Budapest, Itävalta-Unkari – 30. maaliskuuta 1954 Budapest, Unkari) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli säilä. Charlotta Lönnqvist
Charlotta Maria Lönnqvist (4. helmikuuta 1815 Siuntio – 27. huhtikuuta 1891 Siuntio) oli kirjailija Aleksis Kiven hyväntekijä, jonka luona Fanjunkarsin torpassa Siuntiossa Kivi asui vuosina 1864–1871. Tänä aikana Kivi kirjoitti keskeisen osan tuotannostaan, muun muassa pääteoksensa "Seitsemän veljestä". Lönnqvist oli perinyt torpan vanhemmiltaan, ja hän auttoi monia varsinkin suurten nälkävuosien aikana. Tästä syystä hän ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, ja Aleksis Kivi esti vuonna 1869 torpan pakkohuutokaupan "Seitsemästä veljeksestä" saamiensa tulojen avulla. Jotkut Aleksis Kiveä tutkineet ovat olettaneet Kiven ja Lönnqvistin olleen myös rakastavaisia. Kiven kuoleman jälkeen Lönnqvist sai J. V. Snellmanin anomuksesta valtion eläkettä. Josefina Bengts
Bengts kuoli pian 50-vuotispäiviensä jälkeen keuhkokuumeen aikaansaamaan tuberkuloosimyrkytykseen. Gerda Taro
Taro käväisi Ranskassa mutta oli Valenciassa 14. toukokuuta kaupungin joutuessa pommituksen kohteeksi. Hän otti pommituksen jälkeen sairaalassa ja ruumishuoneessa kuvia, jotka kuuluvat hänen vaikuttavimpiinsa. Syväkontrastiset mustavalkokuvat olivat kuin studiossa otettuja muotokuvia. Taro ja Capa palasivat kesäkuussa Segovian rintamalle ja kuvasivat muun muassa Madridissa tehdastyöläisiä. Capa palasi heinäkuussa Ranskaan, mutta Taro jäi Espanjaan. Hän kuvasi muun muassa Bruneten taistelussa 6. heinäkuuta. Käväistyään Pariisissa hän palasi muutaman päivän päästä Madridiin. Hän matkusti Ted Allanin kanssa Villanueva de la Cañadan ja Bruneten välissä olleelle taistelupaikalle. He joutuivat kuitenkin keskelle sekasortoista pakoa. Lojalistien panssarivaunu osui heidän autoonsa, ja seuraavana aamuna Taro kuoli vammoihinsa kenttäsairaalassa San Lorenzo de El Escorialissa. Henrietta Lacks
Henrietta Lacks (1. elokuuta 1920 – 4. lokakuuta 1951) oli yhdysvaltalainen nainen joka kuoli kohdunkaulan syöpään. Ennen hänen kuolemaansa hänen syöpäkasvaimestaan otettiin soluja. Siitä saakka niitä on viljelty solumaljalla, ja ne ovat kasvaneet ja jakautuneet. Nämä HeLa-solut ovat levinneet ympäri maailman, ja niitä on käytetty apuna kehitettäessä uusia lääkkeitä syöpää vastaan. František Zelenka
František Zelenka (8. kesäkuuta 1904 Kutná Hora, Tšekkoslovakia – 1944 Auschwitz, Puola) oli tšekkiläinen funktionalistinen arkkitehti ja graafikko sekä teatterin näyttämö- ja pukusuunnittelija. Zelenka oli juutalainen ja joutui natsien juutalaisvainojen uhriksi. Hänet murhattiin Auschwitzissa 1944. Kuolemantanssi
Kuuluisimmat kuolemantanssit ovat ranskalaisissa ja saksalaisissa kirkoissa usein esiintyvät fresko-aiheet. Ne tehtiin yleensä mustan surman tunnelmissa muistuttamaan ihmisiä heidän elämänsä hauraudesta ja maallisen kunnian katoavaisuudesta. Bernt Notke maalasi 1400-luvun lopulla Lyypekin Mariankirkkoon loisteliaan Kuolemantanssin, mutta kirkko paloi vuonna 1942. Notken työpajan maalaama Kuolemantanssi on kuitenkin edelleen tallella Tallinnan Niguliste-kirkossa, joka toimii nykyään museona ja konserttisalina. Jaakko I (Englanti)
Kuningatar Anna kuoli Hampton Courtin palatsissa 4. maaliskuuta 1619 ja haudattiin Westminster Abbeyhin. Jaakko sairasti dementiaa viimeisinä elinvuosinaan. Todellinen valta siirtyi Kaarlelle ja Buckinghamin herttualle, mutta Jaakko säilytti sen verran valtaa, ettei sota Espanjaa vastaan alkanut kuninkaan elinaikana. Jaakko kuoli vuonna 1625 "toistuvaan kuumehorkkaan", jonka luultavasti aiheutti munuaisen pettäminen ja halvauskohtaus. Hänet haudattiin Henry VII Ladyn Chapeliin Westminster Abbeyssa. Walesin prinssi Kaarle seurasi Jaakkoa valtaistuimella nimellä Kaarle I. Jaakko oli hallinnut Skotlantia lähes 60 vuotta, yksikään englantilainen, skotlantilainen tai brittiläinen monarkki Elisabet II:ta, Viktoriaa ja Yrjö III:ta lukuun ottamatta ei ole kyennyt samaan. László Felkai
László Felkai (1. maaliskuuta 1941 Budapest – 10. huhtikuuta 2014 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija, uimari ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Ferencvárosi TC:tä. Felkain päälaji oli vesipallo, jossa hän voitti kolme olympiamitalia, yhden kultaisen ja kaksi pronssista. Hän teki olympialaisissa yhteensä 34 maalia, joista seitsemän yhdessä ottelussa Italiaa vastaan vuoden vuoden 1964 kisoissa. Felkai osallistui vuoden 1960 olympialaisissa vesipallon lisäksi 200 metrin rintauintiin, mutta ei selviytynyt jatkoon alkueristä. Eliška Junková
Melko pian tämän jälkeen, 15. heinäkuuta 1928 Čeněk Junek sai surmansa Nürburgringillä sattuneessa onnettomuudessa. Murheen murtama Junková päätti lopettaa kilpailemisen. Čeněkin auto oli säilynyt onnettomuudesta lähes vahingoittumattomana, ja pienen korjauksen jälkeen se myytiin Josef Horákille. Tämä törmäsi autollaan puuhun Ecce Homo -kilpailussa seuraavassa syyskuussa ja menehtyi sinkouduttuaan ulos ympäri pyörineestä autosta. Johannes From
Johannes Jeremias From (16. elokuuta 1896 – 14. huhtikuuta 1964) oli suomalainen suutari, maanviljelijä ja suojeluskuntalainen, joka tunnetaan Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 Jämsässä tekemistään teloituksista. Hän syyllistyi tovereidensa Jalmari Saaren, Veikko Sippolan ja Tyko Iso-Lukkarin kanssa ainakin 70 ihmisen surmaamiseen muutaman sotakuukauden aikana. Suurin osa murhatuista oli jämsäläisiä työväenliikkeen aktiiveja, mutta osalla taas ei ollut juurikaan tekemistä minkään järjestötoiminnan kanssa. Lisäksi he eivät osallistuneet punakaartien mukana sotatoimiin, koska Jämsä sijaitsi valkoisten hallussa olleella alueella. Erkki Yrjänä
Erkki Yrjänä kuoli Porin kaupunginsairaalassa 101-vuotiaana helmikuussa 2000. Juuri ennen kuolemaansa hän ehti vielä osallistua puolustusministeri Jan-Erik Enestamin järjestämälle uudenvuoden vastaanotolle sisällissodan valkoisten edustajana. Yrjänä on haudattu sukuhautaan Tarvasjoen hautausmaalle. Jenő Farkas
A-mallin suunnittelun jälkeen Farkas osallistui useisiin erilaisiin projekteihin. Apulaisenaan Raymond Laird hän kehitti pinnavanteiden valmistusmenetelmiä ja vuonna 1936 pienen, 60-hevosmoimaisen V8-moottorin. Seuraavana vuonna tätä seurasi 85-hevosvoimainen muunnelma. Samana vuonna Farkas rakensi takamoottorisen auton prototyypin, jossa oli nelipyöräohjaus. María Zambrano
Toisinajattelijana Zambrano vastusti Espanjan sisällisotaa kenraali Francon aikana ja vietti siitä syystä suuren osan elämästään maanpaossa ulkomailla: Ranskassa, Kuubassa, Meksikossa, Puerto Ricossa, Sveitsissä ja Italiassa. Hän palasi Espanjaan 1984 ja kuoli Madridissa 1991. Pál Teleki
Teleki nimitettiin opetusministeriksi toukokuussa 1938 ja pääministeriksi helmikuussa 1939. Hänen hallituksensa lakkautti useita fasistisia puolueita, mutta ei puuttunut juutalaisvastaiseen lainsäädäntöön. Maailmansodan aikana hän toivoi Unkarin voivan saada Saksan tuella takaisin Trianonin rauhassa menetettyjä alueita, mutta pelkäsi liiallista riippuvuutta Saksasta. Saksan avulla Unkari sai Tšekkoslovakian pilkkomisen yhteydessä itselleen Karpato-Ukrainan ja Romania pakotettiin luovuttamaan sille Pohjois-Transylvanian alue. Telekin hallitus tuki näitä toimenpiteitä. Hänen johdollaan Unkari solmi kuitenkin myös ikuisen ystävyys- ja rauhansopimuksen Jugoslavian kanssa joulukuussa 1940. Valmistautuessaan hyökkäämään Jugoslaviaan huhtikuun 1941 alussa Saksa vaati Unkaria liittymään Jugoslavian valtaukseen, kun taas Britannia vaati sitä ehdottomasti olemaan liittymättä. Teleki ei halunnut pettää Jugoslavian kanssa tehtyä sopimusta ja mahdottomaksi katsomassaan tilanteessa hän teki itsemurhan 3. huhtikuuta 1941. Valtionhoitaja Miklos Horthy ja muu hallitus olivat aiemmin samana päivänä hyväksyneet yhteistyön Saksan kanssa. Itsemurhaviestissään Teleki julisti olevansa syyllinen siihen, ettei kyennyt estämään Unkaria rikkomasta lupauksiaan ja liittoutumasta ”roistojen” kanssa. Keiko
Keiko (1976, Islanti – 12. joulukuuta 2003, Norja) oli miekkavalas, joka tuli tunnetuksi Free Willy – Pelastakaa Willy -elokuvissa ja joka yritettiin valtavan yleisökampanjan siivittämänä vapauttaa ja sopeuttaa villinä elämiseen norjalaisessa vuonossa. Se ei kuitenkaan koskaan oppinut ruokkimaan itseään vaan palasi aina ruokittavaksi. Jack Yellen
Yellen on kuulunut Songwriters Hall of Fameen vuodesta 1972. Hän kuoli Concordissa, New Yorkin osavaltiossa 98 vuoden iässä. Hän teki yhteistyössä Lew Pollackin kanssa laulun ”My Yiddishe Momme”, joka oli menestys Sophie Tuckerin esittämänä. Suomessa laulusta on levyttänyt versionsa (”A jidishe mame”) myös Marion Rung. Ektomorf
Ektomorfin perustivat veljekset Zoltán Farkas (laulu, kitara) and Csaba Farkas (basso) vuonna 1994. Yhtye sai pian levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa ja saavutti suosiota valtakunnallisesti. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi rumpali József Szakács, ja he ryhtyivät levyttämään "Kalyi Jag" -albumia, jota myytiin ympäri maailmaa. Kriitikoiden mukaan musiikillisesti yhtye kuulostaa paljon Sepulturalta ja Soulflyltä, riffit ovat hyvin pitkälti samanlaiset, ja jopa laulaja Zoltán Farkas huutaa samalla tyylillä kuin Max Cavalera. Aunuksen Teatteri
Teatterin taiteilijakuntaan kuuluivat muun muassa Kaarlo Halttunen ja Eeva-Kaarina Volanen. Johtaja Kalle Viherpuu tulkitsi Jeppeä Ludvig Holbergin näytelmässä Jeppe Niilonpoika, joka esitettiin kaikkiaan 22 kertaa. Ohjelmisto oli sangen komediapainotteinen. Siihen kuuluivat esimerkiksi "Serenaadi sotatorvella", "Nummisuutarit" ja "Syntipukki" useiden muiden kepeiden näytelmien ohella. Aunuksen Teatterin toiminta loppui kesäkuussa 1944. Loppuvaiheessa Riitta Järvinen, eräs teatterin näyttelijöistä, sai surmansa hypättyään liikkuvasta autosta suojaan ilmapommitukselta. 30-vuotias taiteilijatar putosi auton alle ja menehtyi parin päivän kuluttua. Rainer Werner Fassbinder
Fassbinderin viimeiseksi elokuvaksi jäi "Querelle" (1982), Jean Genet'n romaaniin perustunut homoseksuaalisuuden manifesti. Jo vuosia kokaiinilla ja unilääkkeillä itseään päihdyttänyt Fassbinder kuoli kesällä 1982, todennäköisenä syynä lääkkeiden ja huumausaineiden väärinkäyttö. Työnarkomania kulki käsi kädessä huumeriippuvuuden kanssa ja verotti Fassbinderin terveyttä. Tiiviistä työtahdistaan tunnettu Fassbinder sanoi ehtivänsä levätä, kun on kuollut. Hän uurastikin loppuun saakka. Ennen kuolemaansa Fassbinder työsti käsikirjoitusta Rosa Luxemburgista kertovaan elokuvaan, jonka pääosaan Jane Fonda oli jo lupautunut. Veren tahrima käsikirjoitus löytyi ohjaajan ruumiin vierestä. Jenő Farkas
Farkas palasi Detroitiin vuoden 1908 alussa, kun hänen hyvä ystävänsä ja maanmiehensä József Galamb palkkasi hänet takaisin Fordille. Farkasin tehtäväksi tuli työkalujen ja kiinnittimien suunnittelu piakkoin alkavaa T-Fordin valmistusta varten. Hän kuitenkin joutui erotetuksi jouduttuaan käsikähmään Haltenberger-nimisen miehen kanssa. Friedrich Nietzsche
Loppuelämänsä Nietzsche vietti Saksassa parantumattomasti sairaana aivohalvauksen lamauttaessa tyystin hänen henkiset toimintonsa. Nietzschen sisar Elisabeth Förster-Nietzsche (1846–1935) hoiti häntä sairauden ajan. Hän keräsi veljensä kirjallisen jäämistön ja perusti Weimarin Nietzsche-arkiston 1894.
Tarkkaa syytä Nietzschen sairaalloisuuteen ja elokuussa 1900 tapahtuneeseen kuolemaan ei tiedetä. Yleisimmän näkökannan mukaan hänen on arveltu sairastaneen syfilistä, vaikka näyttöä tästä ei ole. Hän oli saattanut saada tartunnan käydessään nuorena bordellissa, tai sairaus oli periytynyt hänen isältään. On myös spekuloitu, että syfilis olisi ollut myös pääsyynä 3. tammikuuta 1889 Torinossa tapahtuneeseen hermoromahdukseen, joka olisi vain laukaissut sairauden terminaalivaiheen. Nietzsche kärsi kuitenkin aiemmin psykofyysisistä vaivoista, joiden vuoksi hän jätti yliopistovirkansa. Ongelmalliset ihmissuhteet pahensivat sairautta. Vaivojen ja kuoleman perimmäiseksi syyksi on esitetty myös aivokasvainta, sillä monet Nietzschen oireista eivät sovi syfilis-tartuntaan. Jouko Skinnari
Skinnari avioitui ohjaaja Tertta Saarikon kanssa vuonna 2002. Hänellä oli aiemmasta avioliitostaan (1967–1991) kaksi aikuista lasta ja viisi lastenlasta. Skinnarin poika Ville Skinnari on kansanedustaja 2015 alkaen. Jouko Skinnari kuoli haimasyöpään 21. huhtikuuta 2016 Lahdessa. Nils Ferlin
Nils Johan Einar Ferlin (s. 11. joulukuuta 1898 Karlstad – k. 21. lokakuuta 1961 Tukholma) oli suosittu ruotsalainen runoilija. Hänen runojaan on sävelletty lauluiksi, ja niitä ovat levyttäneet mm Hootenanny Singers ja Thorstein Bergman. Suomeksi Ferlinin runoja on laulanut levylle Pauli Virta Aappo I Piipon käännöksinä. Runoja sävyttää paitsi huumori, myös kirpeä pessimismi. Ferlin on runoissaan aina vähäosaisen puolella ja pilkkaa poroporvarillisuutta. Luettelo televisiosarjan Salatut elämät poistuneista henkilöistä
Jarkko Juonala (es. Seppo Pääkkönen, 2001) oli töissä Ekholm Enterprisesin tytäryhtiössä ja johti siellä Fenix-projektia, jonka ideana oli ostaa kaikki Pihlajakatu 23 B:n asunnot, remontoida ne ja hoitaa Taalasmaiden tilalle huoltoyhtiö. Markus Ekholm sai Juonalan erotettua firmasta, mutta joutuikin itse Fenix-projektin johtajaksi. Agnès Varda
Vardan aviopuoliso Jacques Demy kuoli vuonna 1990, ja monissa 1990-luvun elokuvissaan Varda käsittelee miehensä muistoa. "Jacquot – poika Nantesista" (1991) on tribuuttielokuva, jossa Varda luo miehensä lapsuuskuvan miehensä muistojen mukaan. Sen lisäksi Varda teki "Les demoiselles ont eu 25 ans" -dokumenttielokuvan "Rochefortin tyttöjen" tekemisestä ja elämäkertadokumentin "L’Univers de Jacques Demy". Vuonna 1995 ilmestyi puolestaan elokuvan satavuotisen historian kunniaksi "Les cent et une nuits de Simon Cinéma". Aino Forsten
Aina ”Aino” Aleksandra Forsten (o.s. Rainio, 2. huhtikuuta 1885 Maaria – 27. marraskuuta 1937 Petroskoi) oli suomalainen kansanvalistaja ja opettaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1917–1918. Suomen sisällissodan jälkeen hän pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hänet teloitettiin Stalinin vainojen yhteydessä vuonna 1937. Suomessa hänet tunnettiin erityisesti toiminnastaan vähävaraisten naisten ja lasten hyväksi. Franz Kafka
Kafka sai vuonna 1917 keuhkoverenvuodon ja tuberkuloosidiagoosin, mutta hänen työkyvyttömyyseläkehakemuksensa hylättiin. Kafka vietti kahdeksan kuukautta keuhkoparantolassa vuosina 1920–1921. Tämän jälkeen hän palasi työhönsä, mutta joutui lopettamaan työnteon jo parin kuukauden kuluttua. Tuberkuloosin todettiin levinneen kurkunpäähän vuonna 1924, ja Kafka menehtyi vielä saman vuoden aikana. Jules Ferry
Ferry vetäytyi 1880-luvun lopussa päivänpolitiikasta ja kirjoitti siirtomaapolitiikkaansa puolustaneen teoksen "Tonkin et la mére-patrie" (1890). Ferry valittiin vielä vuonna 1891 senaattiin Vosgesista ja helmikuussa 1893 hänestä tuli senaatin puheenjohtaja. Hän kuoli pian sen jälkeen haavoihin, jotka oli saanut aiemmin erään mielipuolen ammuttua häntä. Ferenc Farkas
Ferenc Farkas (15. joulukuuta 1905, Nagykanizsa – 10. lokakuuta 2000, Budapest) oli unkarilainen säveltäjä. Helena Notkonen
Helena Notkonen (21. kesäkuuta 1936 Helsinki – 26. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Notkonen näytteli useissa suomalaisissa televisiosarjoissa. Hänet muistetaan esimerkiksi Ruusun aika -sarjasta. Kahdessa Uuno-elokuvassa, "Uuno Turhapuron aviokriisi" ja "Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin", niissä hän näytteli Sörsselssönin vaimoa Elviira Sörsselsöniä. Notkosen ensimmäinen merkittävämpi rooli oli elokuvassa "Mies joka ei osannut sanoa ei". Notkonen näytteli Salatuissa elämissä Piitu Uskin esittämän Laura Kivirannan äitiä Eila Kivirantaa vuosina 2000, 2003 ja 2004.
Helena Notkonen teki ainutlaatuisen uran soveltavan teatterin pedagogina erityisesti kehitysvammaisten parissa.
Hän kuoli Helsingissä 71-vuotiaana marraskuussa 2007. Notkonen oli aiemmin naimisissa Jukka Sipilän kanssa, jonka kanssa he saivat kaksi tytärtä. Vladimir Farkas
Farkas muutti Budapestiin vuonna 1945 ja otti sukunimekseen Farkas. Vuonna 1946 perustettiin Unkarin salainen poliisi (AVH), jossa hän työskenteli ensin kapteenina, sitten majurina ja lopuksi everstiluutnanttina. Jenő Buzánszky
Jenő Buzánszky (4. toukokuuta 1925 Újdombóvár – 11. tammikuuta 2015 Esztergom) oli unkarilainen jalkapalloilija. Hän saavutti kansainvälistä mainetta Unkarin jalkapallomaajoukkueessa, joka voitti kultaa vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja kilpaili jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1954. Jenő Dalnoki
Jenő Dalnoki (12. joulukuuta 1932 Budapest – 4. helmikuuta 2006 Budapest) oli unkarilainen jalkapalloilija. Hannah Arendt
Hannah Arendt (alk. Johanna Arendt; 14. lokakuuta 1906 Linden-Limmer, Saksa – 4. joulukuuta 1975 New York, New York, Yhdysvallat) oli 1900-luvun tärkeimpiin kuuluva saksalainen filosofi ja poliittinen teoreetikko. Hänet tunnetaan tutkimuksistaan totalitarismin ja poliittisen filosofian alalla, ja teoksissaan hän tutkii muun muassa valtaa, auktoriteettia ja totalitarismia. Jenő Farkas
A-mallin kehitystyössä Farkasin vastuulla oli kytkimen, vaihteiston, akselien, jousituksen, iskunvaimennuksen ja jarrujen suunnittelu. Moottori pohjautui T-malliin, ja Fordin moottorien kehitystyöstä vastannut Harold Hicks sai lisättyä sen tehoa 25:stä 40 hevosvoimaan ja huippunopeutta 43 mailista tunnissa 65:een. Jenő Fejes
Jenő Fejes () oli unkarilainen insinööri, hitsaustekniikan kehittäjä ja autonsuunnittelija. Kauko Röyhkä
"Miss Farkku-Suomi" -levystä (2001) Röyhkä halusi tehdä romaanin rakenteen omaavan teemalevyn. Sittemmin hän kirjoitti levyn pohjalta kirjan, josta tehtiin vielä elokuva. Vuonna 2003 Riku Mattila soitti Röyhkälle tämän syntymäpäivänä ja ehdotti akustisen duon perustamista. Miehet alkoivat tehdä kappaleita Röyhkän työhuoneella ja ryhtyivät keikkailemaan vuonna 2004. Levyt "Etsijät" (2002) ja "Elämä ja kuolema" (2005) jäivät viimeisiksi Combo-levytyksiksi. "Elämä ja kuolema" ei saavuttanut suurta suosiota, joten Röyhkän toivo siirtyi Mattilan kanssa tekeillä olevaan levyyn. Mothers Against Sex Association
Mothers Against Sex Association lopetti toimintansa vuonna 2002 laulaja Ville Mäntysen menehdyttyä. Vuoden 2006 heinäkuussa yhtyeen jäsenistöstä menehtyi myös kitaristi Toni Stranius.Lisäksi kappale "One second" on kuultavissa Zerga-levy-yhtiön kokoelmalla "Cabaret Nocturno vol III" (2002). Tämä on Mothers Against Sex Associationin alkuperäiskokoonpanon ainoa julkaistu äänite. Jenő Farkas
Tämän jälkeen seurasi sarja lyhytaikaisia pestejä työkaluvalmistajana ja menetelmäsuunnittelijana useilla eri autonvalmistajilla, jotka olivat Packard, Olds, Oakland, Rapid Motor Vehicle Company, Carter Car Company ja Hudson. General Motorsin ostettua Carterin Farkasista tuli Carterin pääsuunnittelija. Työskenneltyään Carterilla kolmen vuoden ajan Farkas siirtyi kuorma-autojen suunnittelijaksi Cass Motor Vehicle Company -nimiselle valmistajalle. Valerie Solanas
Valerie Jean Solanas (9. huhtikuuta 1936 Ventnor City, New Jersey, Yhdysvallat – 26. huhtikuuta 1988 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen radikaalifeministi, joka tunnetaan parhaiten yrityksestään murhata pop-taiteilija Andy Warhol. Hän kirjoitti SCUM-manifestin, jossa suositeltiin pelkästään naisista koostuvan yhteiskunnan perustamista ja kaikkien miesten tuhoamista. Unkarin kansannousu
Rákosi ja Unkarin työväenpuolueen vanha kaarti ei saanut selkeitä ohjeita Kremliltä, ja miltei mikä tahansa teko saatettiin näin selittää Moskovan linjan mukaiseksi. Joitakin uudistuksia kuitenkin jatkettiin. Karkeimpiin vääryyksiin syyllistyneitä turvallisuuspalvelun hahmoja siirrettiin syrjään. Entinen turvallisuusministeri Mihály Farkas pidätettiin. Entinen presidentti Árpád Szajasits vapautettiin ja rehabilitoitiin maaliskuussa 1956 ja toukokuussa purettiin Itävallan rajan miinakenttää ja sähköaitaa. Puolueen politbyroo päätti lakkauttaa henkilöpalvonnan syyskuussa, jolloin mitään katua tai laitosta ei enää saanut nimetä kenenkään elävän henkilön mukaan. Toisaalta kun Puolan Poznańissa syttyi mellakoita 28. kesäkuuta, päätettiin unkarilainen huomiota herättäneitä keskustelutilaisuuksia järjestänyt niin sanottu Petőfin piirin toiminta kieltää puoluevastaisten esiintymisien takia. Faina Kaplan
Faina (Fanni) Jefimovna Kaplan (tunnetaan myös nimellä Dora Kaplan) (, 10. helmikuuta 1890 Volynia (Ukraina) – 3. syyskuuta 1918 Moskova) oli venäläinen sosialistivallankumouksellinen, joka yritti murhata Vladimir Leninin 30. elokuuta 1918. Bolševikit leimasivat teon osaksi sosialistivallankumouksellisten salaliittoa, mutta tiettävästi Kaplan toimi yksin. Kaplan teloitettiin Moskovan Kremlissä ilman oikeudenkäyntiä Jakov Sverdlovin aloitteesta. Ferenc Farkas
Farkasilla oli uransa aikana useita maineikkaiksi muusikoiksi nousseita oppilaita, kuten unkarilaiset säveltäjät György Kurtág (s. 1926), Emil Petrovics (1930–2011), Zoltán Jeney (s. 1943) ja György Ligeti (1923–2006). Farkasin tuotanto on tyylillisesti monipuolinen; siihen kuuluu mm. näyttämö- (myös oopperamusiikkia), orkesteriteoksia sekä lauluja, joihin vaikutti hänen kiinnostuksensa runouteen. Hän sai mm. kaksi Kossuth-palkintoa vuosina 1950 ja 1991. Hänestä tehtiin vuonna 1984 Italian "Cavaliere al Merito". Eva Ekvall
Helmikuussa 2010 Ekvallilla todettiin edennyt rintasyöpä, ja hänelle annettiin kemoterapiaa sekä sädehoitoa ja tehtiin mastektomia. Sairauskokemuksestaan hän julkaisi valokuvakirjan "Fuera de Foco" (2011). Ekvall kuoli sairauteen liittyneisiin syihin Houstonissa, Teksasissa 28-vuotiaana joulukuussa 2011. Hänen jäännöksensä tuhkattiin Houstonissa ja kuljetettiin Venezuelaan, jossa järjestettiin virallinen seremonia 19. joulukuuta. Jean Grey
Sarjakuvien kaanonin mukaan Grey kuoli eräällä Ryhmä-X:n avaruustehtävällä, mutta palasi elävien kirjoihin voimakkaampana, "Feeniks"-nimisenä hahmona (vrt. tarujen Feeniks-lintu). Feeniks joutui Mesmeron hypnotisoimaksi. Feeniksin ollessa poissa tieltä Mesmero hypnotisoi yksi kerrallaan muut Ryhmä-X:n jäsenet sirkuspelleiksi. Defenestraatio
Nimitystä Kolmas Prahan defenestraatio käytetään joskus Tšekkoslovakian ulkoministerin Jan Masarykin kuolemasta vuonna 1948. Masaryk löydettiin 10. maaliskuuta makaamassa kuolleena virka-asuntonsa pihalta, pyjamaan pukeutuneena. Virallisen tutkimuksen mukaan hän oli tehnyt itsemurhan hyppäämällä kylpyhuoneensa ikkunasta. Koska kommunistit olivat juuri kaapanneet korkeimman vallan Tšekkoslovakiassa ja koska Masaryk oli maan hallituksen vaikutusvaltaisin ei-kommunisti, syntyi nopeasti huhu, jonka mukaan kommunistit olivat murhanneet Masarykin defenestroimalla tämän. Vuonna 2004 tehty poliisitutkimus päätyi siihen tulokseen, että Masaryk oli murhattu työntämällä hänet ikkunasta. J. P. Jacobsen
Sairastuttuaan nuorena keuhkotuberkuloosiin Jacobsen joutui luopumaan tieteestä ja hän ryhtyi yksinomaisesti kirjailijaksi. Kuuluisa arvostelija Georg Brandes teki Jacobseniin vaikutuksen, ja hän alkoi kirjoittaa proosaa. Hänen ensimmäinen menestyksensä oli laaja novelli "Mogens" vuodelta 1872. Historiallinen romaani "Fru Marie Grubbe" ilmestyi vuonna 1876, aiheenaan 1600-lukulaisen määrätietoisen aatelisnaisen tarina. Seuraava romaani "Niels Lyhne" pyrki kuvaamaan toisenlaista, henkistä ihmistyyppiä. Kokoelma "Mogens og andre Noveller" julkaistiin vuonna 1882. Kolme vuotta myöhemmin Jacobsen kuoli kehkotautiin 38 vuoden iässä. Kirka
Kirkan viimeiseksi julkiseksi konsertiksi jäi esiintyminen Helsingissä ravintola Luxissa (nykyinen Tiger) torstaina 25. tammikuuta 2007. Hän kuoli kotonaan Helsingin Kruununhaassa 31. tammikuuta 2007 kello 01.30 sydänkohtaukseen 56-vuotiaana. Hän oli valmistautumassa kilpailijana "Tanssii tähtien kanssa" -sarjan toiselle tuotantokaudelle, jonka ensimmäinen lähetys oli 25. helmikuuta 2007. Hän oli ennen sairauskohtaustaan kärsinyt noin kuukauden ajan rotaviruksesta. Hänet haudattiin 2. helmikuuta Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle veljensä Sammyn viereen ja siunausseremonian toimitti Kirkan ystävä Mitro Repo. Edvard Kurko
Edvard Eerikinpoika Kurko (17. toukokuuta 1887 Virolahti – 25. syyskuuta 1918 Helsinki) oli vehkalahtelainen punapäällikkö Suomen sisällissodassa. Ammatiltaan hän oli sekatyömies. Hän johti punaisten rintamasotaoikeutta Vehkalahdella tuomiten valkoisia kuolemaan alueellaan ja lähettäen ”lahtareita” myös Kouvolaan ammuttavaksi. Kurko jäi sisällissodan lopussa kiinni ja joutui Suomenlinnan vankileirille. Hänet teloitettiin syyskuussa 1918 Suomenlinnassa. Aino Kallas
Neuvostoliiton valloitettua uudelleen Viron 1944 Kallakset lähtivät maanpakoon Ruotsiin. Oskar Kallas kuoli Tukholmassa 1946. Tukholman vuosinaan 1944–1953 Aino Kallas julkaisi kuusi osaa päiväkirjojaan ja muistelmiaan. Jenna Lepomäen surma
Jenna Maria Lepomäki (21. syyskuuta 1992 Porvoo – 28. kesäkuuta 2011) oli 18-vuotias nainen, joka löydettiin kuolleena Espanjan Fuengirolassa 6. lokakuuta 2011. Falco (muusikko)
6. helmikuuta 1998 aamulla Falco kuoli loukkaannuttuaan vakavasti, kun hän oli törmännyt autollaan bussin kanssa lähellä Puerto Platan lomakylää. Vaikka turvatyyny laukesi, hän kuoli heti. Jotkut sanomalehdet syyttivät, että bussi oli ajanut kaksi kertaa sallittua vauhtia kovempaa. Falcon väitettiin olleen onnettomuuden aikaan alkoholin ja kokaiinin vaikutuksen alainen, mutta väitteet peruttiin myöhemmin. Sanotaan, että väitteillä olisi yritetty suojella bussikuskia. Kuolemansa aikaan Falco teki paluuta musiikkimaailmaan. Hänet on haudattu Zentralfriedhofiin Wieniin Itävaltaan. Jenni Vainio
Kalle ja Katariina olivat järjestäneet Jennille piristystä kutsumalla tämän siskon, Katjan, Pihlajakadulle. Baarissa Jenni kiinnostui tapaamastaan Anders-nimisestä miehestä. Seuraavana päivänä Jenni ja Anders sopivat treffit. Sisarukset lähtivät ostamaan Jennille illallismekkoa. Ulko-ovella Jenni joutui Kuulan perhettä ahdistelleen Heiskasen vahinkolaukauksen uhriksi. Jenni sai surmansa luodista, joka osui hänen rintakehäänsä. Luoti oli tarkoitettu ammuttavaksi Seppo Taalasmaata kohti. Oskars Bārs
Oskars Bārs syntyi Dobelessa Kuurinmaalla 17. lokakuuta 1848. Hän oli ensimmäisiä niistä, jotka valmistuivat Riian polyteknisestä instituutista. Bārs työskenteli Jelgavan johtavana arkkitehtina, kunnes hän perusti oman arkkitehtitoimistonsa. Bārs suunnitteli yli 90 rakennusta. Suurin osa Bārsin rakennuksista edustaa eklektistä jugendia, mutta hänen myöhemmät rakennuksensa edustavat rationaalista jugendia, jossa fasadeista on riisuttu turha koristelu. Bārs kuoli Riiassa 9. tammikuuta 1914. Tunnetuimpia Bārsin suunnittelemia rakennuksia oli Jelgavan synagooga. Noël Bernard
Noël Bernard (aik. Bercovici, 25. helmikuuta 1925 – 23. joulukuuta 1981) oli romanialainen journalisti, joka oli töissä Radio Free Europen romaniankielisellä radioasemalla. Bernard kuoli syöpään, ja on väitetty että Romanian salainen poliisi Securitate oli tappanut hänet kovan Nicolae Ceaușescun vastaisen kritiikin vuoksi. Glenda Farrell
Melkein kuusi vuosikymmentä kestäneen uransa aikana Farrell näytteli sekä elokuvissa, televisiossa että teatterissa. Farrell päätti uransa ja vetäytyi julkisuudesta marraskuussa 1970 sairastuttuaan vakavaan syöpään, joka häneltä diagnosoitiin. Hän kuoli muutamia kuukausia myöhemmin kotonaan toukokuussa 1971. Friedrich Nietzsche
Friedrich Wilhelm Nietzsche (15. lokakuuta 1844 Röcken, Saksi, Preussi – 25. elokuuta 1900 Weimar, Thüringen) oli saksalainen filosofi, oppitaustaltaan klassillinen filologi, joka tyylillisesti kirjavassa tuotannossaan pohti erityisesti elämänfilosofian perimmäisiä kysymyksiä. Nietzschellä oli voimakas vaikutus moraalifilosofiaan, jossa hän nosti pinnalle kysymyksen siitä, miksi ihmisen tulisi ylipäänsä olla moraalinen. Nietzschen tuotannossa keskeistä on myös aikalaisdiagnostinen filosofia, jossa keskitytään suuriin kulttuuris-historiallisiin kehityskaariin. Hän hyökkäsi uskontoa vastaan syyttäen sitä ”orjamoraalista”. Ihmisyyttä ja kulttuuria koskeviin teemoihin hän yhdisteli myös näkemyksiään estetiikasta. Nietzscheen on liitetty usein nihilismi, mutta hän kirjoitti yli-ihmisestä, joka pyrkii ylittämään nihilismin asettamalla uusia arvoja. Charlotta Lönnqvist
Aleksis Kiven kuoltua 1872 Lönnqvistille myönnettiin J. V. Snellmanin anomuksesta valtion eläke. Anomukseen ei sisältynyt perusteluita. Kun Lönnqvist kuoli vuonna 1891, häntä muistettiin Kiven ”uskollisena suosijana”. Hänet haudattiin perhehautaan Siuntion kirkon hautausmaalle. Kiinnostus Lönnqvistiin lisääntyi, kun Aleksis Kivi 1910-luvulla kohotettiin kansalliskirjailijan asemaan. Fanjunkarsin torppa jäi sittemmin Neuvostoliitolle vuokratulle Porkkalan alueelle, eikä sitä enää alueen palautuksen aikaan 1950-luvulla ollut jäljellä. Paikalle rakennettiin vuosina 2003–2006 kopio alkuperäisestä rakennuksesta. Jean Ferrat
Jean Ferrat, oik. Jean Tenenbaum (20. joulukuuta 1930 Vaucresson, Hauts-de-Seine, Ranska – 13. maaliskuuta 2010 Aubenas, Ranska) oli ranskalainen sanoittaja, muusikko ja laulaja. Eva Perón
Evitalla havaittiin tammikuussa 1950 kohtusyöpä. Hänen tilansa heikkeni dramaattisesti vuoden 1952 alussa, minkä jälkeen hän näyttäytyi julkisuudessa enää kaksi kertaa ennen kuolemaansa 33-vuotiaana 26. heinäkuuta 1952. Hänen kuoltuaankin hänen vaikutuksensa Argentiinan politiikassa säilyi vahvana. Hänen työväenluokkaiset kannattajansa yrittivät saada hänet kanonisoiduksi. Vastustajat taas pyrkivät hävittämään hänen asemansa peronismin kansallisena symbolina ja varastivat hänen balsamoidun ruumiinsa vuonna 1955, kun Juan Perón oli syrjäytetty. Eva Perónin ruumista säilytettiin Italiassa 16 vuotta, ennen kuin se palautettiin vuonna 1971 Madridissa maanpaossa olleelle Juan Perónille. Juan Perónin kuoltua Argentiinan johtajana vuonna 1974 hänen kolmas vaimonsa Isabel Perón palautti Eva Perónin jäännökset Argentiinaan ja hautasi ne Juan Perónin viereen presidentin palatsin hautakammioon. Kaksi vuotta myöhemmin sotilasjuntta siirsi ruumiit pois. Eva Perónin ruumis haudattiin lopulta Duarten perhehautaan Buenos Airesin Recoletan hautausmaalle. Erin Moran
Erin Moran tunnettiin parhaiten roolistaan Joanie Cunninghamina komediasarjassa "Onnen päivät". Hän näytteli myös "Onnen päivien" oheissarjassa "Joanie Loves Chachi" sekä pienissä rooleissa muun muassa "Kauniissa ja rohkeissa" ja "Lemmenlaivassa".
Hän kuoli nukkuessaan kotonaan Indianan New Salisburyssa alun perin hänen kurkustaan löydetyn syövän levittyä edelleen mm. pernaan. Freedy Kekäläinen
Kekäläinen osallistui ahkerasti Valpoa käsittelevään julkiseen keskusteluun aina viimeisiin elinvuosiinsa saakka. Esimerkiksi tammikuussa 1977 "Uusi Maailma" -lehdessä julkaistiin Kekäläisen avoin kirje toimittaja Olle Leinolle, jossa hän kiisti väitteet Martta Koskisen kidutuksesta. Kekäläinen kuoli 88-vuotiaana heinäkuussa 1992. Hänet on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle. Zequinha de Abreu
José Gomes "Zequinha" de Abreu (19. syyskuuta 1880 Santa Rita do Passa Quatro, Brasilia – 22. tammikuuta 1935 São Paulo, Brasilia) oli brasilialainen säveltäjä, orkesterinjohtaja ja muusikko. Hän on erityisesti tunnettu choro-sävellyksestään "Tico-tico no fubá" (Tico Tico), josta tuli kansainvälinen menestysiskelmä hänen kuolemansa jälkeen. Jelena Genčić
Käsipalloilijana Genčić saavutti Jugoslavian maajoukkueessa MM-pronssia vuoden 1957 kotikisoista. Myöhemmin hän toimi tennisvalmentajana toimien muun muassa Novak Đokovićin ensimmäisenä valmentajana. Genčić kuoli Belgradissa 1. kesäkuuta 2013, 76-vuotiaana. Joseph Kosma
Joseph Kosma (oik. "Kozma József", 22. lokakuuta 1905 Budapest Unkari – 7. elokuuta 1969 Ranska) oli juutalaistaustainen unkarilainen säveltäjä. Hän on säveltänyt myös maineikkaan kappaleen "Les feuilles mortes" ("Kuolleet lehdet"), joka on peräisin Marcel Carnén elokuvan "Yön portit" ("Les Portes de la Nuit") musiikista. Hänen toinen maailmankuulu chansoninsa on "Barbara". Börje Lampenius
Tor Börje Lampenius (18. joulukuuta 1921 Helsinki – 3. marraskuuta 2016) oli suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä-laulaja. Hän teki mittavan uran Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa. Hänen kuuluisia roolejaan ovat olleet muun muassa "Kauppamatkustajan kuoleman" päärooli ja tavaramerkiksi muodostunut Freddyn osa näytelmässä "My Fair Lady". Lampenius on levyttänyt useita iskelmiä ja näytellyt elokuvissa sekä Suomessa että Ruotsissa. Vuonna 2000 Lampeniukselle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki. Vera Telenius
Telenius kuoli 78-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden jälkeen Tampereella vuonna 1991.
Telenius tituleerattiin monesti muun muassa ”Mansen isoäidiksi” ja ”Yön laulajattareksi”, ja häntä verrattiin usein kuuluisiin laulajiin, kuten Zarah Leanderiin, Marlene Dietrichiin ja Edith Piafiin. Lída Baarová
Baarová esiintyi julkisuudessa vielä 1990-luvulla. Hän kuoli Salzburgissa 86-vuotiaana. Hänen sisarensa oli 24-vuotiaana itsemurhan tehnyt näyttelijä Zorka Janů. Gizella Farkas
Gizella "Gizi" Farkas (18. marraskuuta 1925 Miskolc, Unkari – 17. kesäkuuta 1996 Wien, Itävalta) oli unkarilainen pöytätennispelaaja, joka menestyi 1940- ja 1950-luvuilla. Hän voitti kymmenen maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan-mestaruutta EM-kisojen alettua vasta hänen uransa loppupuolella. Maailmanmestaruuksistaan hän voitti kolme naisten kaksinpelissä peräkkäisinä vuosina 1947–1949 ja jäi tämän jälkeen neljä kertaa peräkkäin hopealle Romanian Angelica Rozeanulle hävinneenä. Fredrika Bremer
Fredrika Bremer kuoli vuonna 1865 uudenvuodenaattona vilustuttuaan joulukirkossa. Hänet on haudattu Österhaningen kirkon hautausmaalle. Hänen Suomeen ja Venäjälle suunnittelemansa matka jäi toteutumatta. Bremerin esimerkki innosti silti monia suomalaisia naiskirjailijoita ja naisasianaisia. Esimerkiksi ensimmäisen suomen kielellä kirjoittaneet naiskirjailijan Theodolinda Hahnssonin teoksissa on ilmeisiä vaikutteita Bremerin perhekuvauksista, ja hän myös suomensi Bremerin esikoisteoksen nimellä "Kuvauksia jokapäiväisestä elämästä". Ruotsissa Bremer on nostettu kirjallisuushistorioissa erääksi merkittävimmistä ruotsalaisista kirjailijoista. Andrea Farkas
Andrea Farkas (s. 1. syyskuuta 1969 Budapest) on unkarilainen käsipalloilija. Farkas on kaksinkertainen olympiamitalisti: hän voitti Unkarin maajoukkueessa pronssia Atlantassa 1996 ja hopeaa Sydneyssä neljä vuotta myöhemmin. Wolfgang von Kempelen
Johann Wofgang Ritter Kempelen de Pázmánd, tunnettu myös unkarinkielisellä nimellään "Kempelen Farkas" (23. tammikuuta 1734 Bratislava – 26. maaliskuuta 1804 Wien) oli unkarilainen keksijä. G. A. Serlachius
Vanheneva patruuna jaksoi ottaa yhä kantaa ajankohtaisiin asioihin. Sortovuosien alettua vuonna 1899 hän seurasi mielipiteissään Yrjö Sakari Yrjö-Koskista. Hän oli kiukkuinen vanha mies, joka suomi ankarasti viikinkejä, ryssiä, juutalaisia sekä saksalaisia. Hän rettelöi kotipaikkakunnallaan nuorisoseuraa vastaan ja epäsi siltä pääsyn kaikkiin omistamiinsa tiloihin. Yrityksellä meni hyvin ja viimeisessä Pohjoispankille lähettämässään kirjeessä patruuna ennusti pian pääsevänsä eroon vekseleistään. Serlachius kuoli 13. kesäkuuta 1901. Ferenc Farkas
Farkas kuoli Budapestissa pari kuukautta ennen kuin olisi täyttänyt 95 vuotta. Luettelo televisiosarjan Uusi päivä henkilöistä
Henrik nähtiin myös Ension harhana kolmannen kauden päätösjaksossa. Harhassa Henrik kutsui syöpää sairastavaa Ensiota luokseen. Henrikkiä esittänyt teatterineuvos Tapani Perttu menehtyi heinäkuussa 2018 ja sarjan viimeisen jakson lopussa oli hänen muistolleen tehty huomionosoitus. Riki Sorsa
Lokakuussa 2015 hän sai tietää sairastavansa jälleen syöpää, sillä kertaa keuhkoissa. Riki Sorsa kuoli kotonaan Helsingissä 63-vuotiaana 10. toukokuuta 2016. Vain paria kuukautta aiemmin Sorsa toimi keulakuvana syöpäjärjestöjen mainosvideolla, jolla hän puhui tupakoinnin vaaroista ja josta jäi elämään Sorsan lausahdus; "Lopetinko liian myöhään". Sorsa haudattiin 9. kesäkuuta 2016. Emil Jannings
Janningsilla oli myöhemmällä urallaan merkittävä osa "kolmannen valtakunnan" kulttuurielämässä, ja Joseph Goebbels nimesi hänet vuonna 1941 "valtakunnan taiteilijaksi". Jannings vetäytyi Itävaltaan ja kuoli Salzburgin lähellä Stroblissa syöpään vuonna 1950. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Väinö Linna
Väinö Linna menetti kokonaan puhekykynsä aivoveritulpan vuoksi vuonna 1984. Puhekyvyn menetys oli kova isku Linnalle, jonka rakkaimpia harrastuksia oli osallistuminen yhteiskunnalliseen keskusteluun, ja niinpä hän vetäytyikin tämän jälkeen julkisuudesta miltei täysin. Huhtikuun 21. päivänä 1992 hän menehtyi keuhkosyöpään Kangasalla Pikonlinnan sairaalassa. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle. Samaan hautaan on haudattu Väinö Linnan puoliso Kerttu Linna (1925–1998). Jyrki Hämäläinen
Hämäläinen kuoli vuonna 2008 sairauskohtaukseen kotonaan 65-vuotiaana. Tarkkaa kuolinsyytä ei ole annettu julki, mutta Dannyn eli Ilkka Lipsasen mukaan hän oli kärsinyt kovasta stressistä lopetettuaan toimen "Suosikin" päätoimittajana. Hämäläisen kerrotaan syöneen yhdeksää eri lääkettä mm. eturauhasvaivoihin, ja laihtuneen rajusti, mihin lääkärit eivät tienneet syytä . Kurjet (laulu)
Laulu jäi Mark Bernesin viimeiseksi menestyslevyksi, sillä hän kuoli vielä samana vuonna keuhkosyöpään. Säveltäjä Frenkelistä ja runoilija Gamzatovista tuli laulun myötä elinikäiset ystävät. Mátyás Rákosi
Rákosi kuoli Gorkissa vuonna 1971 ja haudattiin Farkasrétin hautausmaalle Budapestiin. Tuhkat sijaisevat nimettömässä uurnapaikassa hautausmaan muurissa. Hélène Jegado
Muuttaessaan vuonna 1848 Rennesiin Jegado aloitti uudelleen myrkytysmurhat, ja surmasi viisihenkisen perheen, joka syytti häntä julkisesti viinin varastamisesta. Tämän tapauksen jälkeen hän palveli yliopiston professori Théophile Bidardin taloudessa. Bidard piti Jegadoa hyvänä työntekijänä, mutta ihmetteli tämän "häijyä huumorintajua". Bidardin talouden kaksi muuta palvelijatarta - Rose Tessier ja Rosalie Sarrazin - kuolivat myrkytykseen. Jegado vannoi syyttömyyttään ennen kuin kukaan oli edes syyttänyt häntä. Tässä vaiheessa virkavallan epäilykset heräsivät, ja Jegado pidätettiin 1. heinäkuuta 1851. Geraldine Farrar
Farrar opiskeli laulamista Bostonissa, New Yorkissa, Pariisissa sekä Berliinissä Lilli Lehmannin johdolla. Hän esiintyi Metropolitan-oopperassa ensimmäistä kertaa 1906. Vuosina 1915-1920 Farrar esiintyi yli kahdessatoista mykkäelokuvassa. 8. helmikuuta 1916 hän meni naimisiin näyttelijä Lou Tellegenin kanssa. Farrar lopetti oopperan laulamisen 40-vuotiaana. Vuonna 1938 hän kirjoitti omaelämäkerran "Such Sweet Compulsion". Farrar kuoli sydänkohtaukseen 85-vuotiaana Ridgefieldissä, Connecticutissa. Françoise Sagan
Sagan kuoli 69-vuotiaana keuhkoveritulppaan pitkään sairastettuaan ja omaisuutensa menettäneenä. Muistosanoissaan Ranskan presidentti Jacques Chirac totesi: "Menetimme yhden parhaista ja herkimmistä kirjailijoistamme." Teppo Raikas
Väinö Teppo Raikas (alun perin "Wäinö Teofilus Durchman", 9. lokakuuta 1883 Viipuri – 9. toukokuuta 1916) oli Suomen Kansallisteatterin näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Vladimir Farkas
Farkas oli osallisena ihmisten kidutuksiin ja murhaamisiin AVH:n päämajassa. Josif Stalinin kuoleman jälkeen Farkas pidätettiin, ja hän oli vankilassa vuoteen 1960 asti. Gianfranco Ferrè
Ferré kuoli 17. kesäkuuta 2007 aivoverenvuotoon Milanossa. Hän oli kuollessaan 62-vuotias.