Kuinka monta suomenkielistä sanomalehteä ilmestyi 1970-luvulla Yhdysvalloissa?
Suomalainen siirtolaisuus
Suomalaisilla siirtolaisilla on ollut Yhdysvalloissa vilkasta omaa järjestötoimintaa. Suomalaissiirtolaisten yhdistyksiä ovat muun muassa Kalevan Ritarit, Kalevan Naiset ja Yhdistyneet Kalevan Veljet ja Sisaret. Ensimmäinen suomi-koulu, jossa opetettiin suomen kieltä ja kulttuuria perustettiin Kanadaan 1960-luvulla. 1970-luvulla Yhdysvalloissa ilmestyi viisi suomenkielistä sanomalehteä, Kanadassa kolme. Sanomalehtien ohella on julkaistu useita aikakauslehtiä ja laajalti kirjallisuutta.
Helsingin Sanomat
"Helsingin Sanomat" on Pohjoismaiden laajalevikkisin sanomalehti. Levikkien laskiessa ruotsalainen "Aftonbladet" ohitti sen muutaman vuoden ajaksi 2000-luvun alkuvuosina. Tammikuussa 2013 "Helsingin Sanomat" siirtyi broadsheet-koosta puolta pienempään tabloidikokoon. "HS":n liitteenä ilmestyy aikakauslehtimäinen "Kuukausiliite" sekä perjantaisin ilmestyvä "Nyt"-liite. Levikintarkastuksen mukaan Kuukausiliitteellä on keskimäärin 867 000 lukijaa eli enemmän kuin varsinaisella lehdellä. USA Today
USA Today on yhdysvaltalainen valtakunnallinen sanomalehti. Lehteä julkaisee Gannett-mediayhtiö, ja sen toimituksellinen linja on konservatiivinen ja maltillisen oikeistolainen. Maailman sanomalehtien ja uutiskustantajien liiton vuoden 2016 yhteenvedon (WAN-IFRA 2016) mukaan "USA Today" oli levikiltään maailman kolmanneksi suurin sanomalehti 4,139 miljoonan numeron levikillään (tiedot viittaavat vuoden 2015 tilanteeseen). Käännössarjakuva Suomessa
Ensimmäinen todellinen suomenkielinen sarjakuvajulkaisu on "Amerikkalainen kuvakirja" vuodelta 1904. Osakeyhtiö Minervan julkaisemassa 20-sivuisessa kirjasessa nähtiin ensi kerran yhdysvaltalaisia sanomalehtisarjakuvia Suomessa. Nimettömistä ja ilman tekijätietoja julkaistuista sarjoista nykyisin tunnetuin on "Kissalan pojat". 1910–1930-luvuilla Suomessa ilmestyi lehdissä satunnaisesti eri sarjoja. Vuonna 1929 "Uudessa Suomessa" alkoi ilmestyä "Bonzo", "Helsingin Sanomissa" "Felix Kissa" ja sanomalehti "Karjalassa" "Matti Mainio ja Jussi Juonio". George McManusin "Vihtori ja Klaara" aloitti "Uudessa Suomessa" 1930. "Mikki Hiiri" ilmestyi lyhyen aikaa "Aamulehdessä" vuonna 1930 ja myöhemmin "Helsingin Sanomissa". Pian suomalaisissa sanoma- ja aikakauslehdissä ilmestyi kymmenittäin amerikkalaisia sarjakuvia. Suosituimpia sarjoja ryhdyttiin 1930-luvulla kokoamaan myös omiksi julkaisuikseen, jotka enteilivät Yhdysvalloissa keksittyä sarjakuvalehtimuotoa. "Vihtori ja Klaara" -sarjoista koottiin useita albumeja, "Karjala" julkaisi kolme "Pikku Anni" -kokoelmaa ("Little Annie Rooney"). "Suomen Sosialidemokraatti" julkaisi "Helmi ja Heikki" -albumin 1936. Aikakauslehdissä ilmestyneestä Alex Raymondin jatkuvajuonisesta sarjasta "Iskevä Salama" (Flash Gordon) julkaistiin albumillinen seikkailuja 1938. Amerikansuomalainen kirjallisuus
Erityisen runsasta oli amerikansuomalainen sosialistinen kirjallisuus. Sosialistien kustannustoiminta keskittyi liikkeen sanomalehtien, "Työmiehen", "Raivaajan", "Toverin" sekä kanadalaisten "Työkansan" ja "Vapauden" yhteyteen. Ne julkaisivat varsinkin sosialismin teoriaa käsitteleviä teoksia, kaunokirjallisuutta ja erilaisia kaunokirjallis-aatteellisia vuodenaikajulkaisuja. Kolme yhdysvaltalaista sosialistilehteä toimivat kirjankustannusalalla yhteistyössä, jota kommunistilehdet myöhemmin jatkoivat. Amerikansuomalainen lehdistö
Torontolainen "Vapaa Sana" ja Thunder Bayn "Canadan Sanomat" yhdistettiin vuonna 2012 "Kanadan Sanomat" -viikkolehdeksi. Muita kanadalaisia lehtiä ovat Vancouverin Finlandia Clubin kaksikielinen "Länsirannikon Uutiset" ja samassa kaupungissa ilmestyvä helluntailaisten "Todistaja". Kanadan evankelis-luterilaisen kirkon "Isien Usko" ilmestyi ainakin vielä vuonna 2014. Suomi 1980-luvulla
Helsingin Sanomista tuli Pohjoismaiden suurin aamulehti vuonna 1981, kun sen arkilevikki ylitti 400 000 kappaleen rajan. Vuonna 1983 julkaistiin ensimmäistä kertaa Helsingin Sanomien aikakauslehtimäinen "Kuukausiliite". Niin ikään iltapäivälehtien suosio ja levikki kasvoi 1980-luvulla. Iltalehti perustettiin vuonna 1980 Uuden Suomen iltapäiväpainokseksi, ja siitä tuli Ilta-Sanomien tärkeä kilpailija. Duluth
1800-luvun lopulla Duluth oli vakaa ja hyvinvoiva kaupunki. Duluthissa asui maailman eniten miljonäärejä suhteessa asukaslukuun, ja kaupungista oli tullut aikansa rikkaiden ihmisten leikkikenttä. Vuosisadanvaihteessa alueella ilmestyi kymmenen sanomalehteä, siellä oli kuusi pankkia, ja 11-kerroksinen pilvenpiirtäjä, the Torrey Building. Vuonna 1907 U.S. Steel ilmoitti, että 5–6 miljoonan USD hintainen tehdas rakennettaisiin alueelle. Teräksentuottaminen alkoi kahdeksan vuotta myöhemmin, oletettiin, että Duluthin asukasluku nousisi 200 000–300 000:een. Kaupunkiin kohdistui suuri suomalaisten joukkomuutto, ja Duluthista tulikin yksi suurin suomalaisten ulkomainen asutuskeskus. Israelin Ystävät
Toisen maailmansodan myötä toiminta epäsäännöllistyi ja etenkin suomenkielinen toiminta oli lamassa. Yhdistys toimi lähinnä suomenruotsalaisten parissa 1970-luvun alkuun saakka. Yhdistyksen suomenkielinen lehti, joka oli ilmestynyt nimillä "Israelin Ystävä" (1937–1940) ja "Siionin sanomat" (1941–1945) lakkasi ilmestymästä vuonna 1945. Vanhat jäsenet kuolivat tai jäivät pois toiminnasta, eikä uusia tullut juurikaan tilalle. Vuodesta 1944 vuoteen 1977 jäsenluku pysytteli 55 ja 80:n välillä. Amerikansuomalainen lehdistö
Ensimmäinen varsinainen työväenlehti oli A. F. Tannerin toimittama "Amerikan Työmies", joka ilmestyi vähän aikaa New Yorkissa vuonna 1900. Matti Kurikan "Aika" ilmestyi ensin sanomalehtenä ja sitten aikakauslehtenä Sointulassa vuosina 1901–1904. Työväestön pyrkimyksiin ja ammattiyhdistystoimintaan suhtautuivat aluksi myönteisesti myös eräät porvarilehdet kuten Eero Erkon vuonna 1903 perustama "Amerikan Kaiku". Yomiuri Shimbun
Se on Japanin ja koko maailman laajalevikkisin painettu sanomalehti. Yomiuri Shimbunin päivittäinen levikki oli 8,955 miljoonaa lehteä vuonna 2016 (9,101 milj., 2015), joka oli huomattavasti maan seuraavaksi suurinta sanomalehteä Asahi Shimbunia enemmän (levikki 6,411 milj. tai 6,622 milj. edellisvuonna). Suomenkieliset Tieto-Sanomat
Lehden näytenumero julkaistiin syyskuussa 1775 nimellä "Suomalaiset Tieto-Sanomat". Se alkoi ilmestyä seuraavan vuoden alussa joka toinen viikko. Kustantajana lienee toiminut Frenckellin kirjapaino, jossa painettiin myös Suomen ensimmäinen sanomalehti "Åbo Tidningar". Lizelius kuului Aurora-seuran julkaiseman "Åbo Tidningarin" avustajiin, mutta ei mainitse keitä olivat ne suomalaiset, joiden ”ikäwöizemisensä perästä” hän oli lehtensä perustanut. "Tieto-Sanomia" ilmestyi 23 numeroa, joissa oli yhteensä 192 sivua. Vuosikerran tilaus maksoi 4 taalaria 16 äyriä. Etelä-Afrikan kulttuuri
Etelä-Afrikassa on 20 päivittäistä ja 13 viikoittaista sanomalehteä, joista valtaosa on englanniksi. Suurten kaupunkien sanomalehtien levikki on noin 14,5 miljoonaa ja pienempien paikallislehtien 5,5. Maassa on myös useita yleis- ja erikoistuneita uutisverkkosivustoja. Toimittajat ilman rajoja on arvioinut maan lehdistön maailman 26:ksi vapaimmaksi, mikä on parempi sijoitus kuin esimerkiksi. Tiedonantaja
1970-luvulla Tiedonantaja saavutti laajan lukijakunnan päätoimittaja Urho Jokisen alaisuudessa. Toimitukseen tulvi avustuksia etenkin uusvasemmistolaiseen liikkeeseen liittyneiltä opiskelijoilta. Lehdessä julkaisi vappu- ja uudenvuodentervehdyksensä parhaimmillaan yli 50 000 ihmistä. Tervehdyksiä ilmestyi lehdessä useita päiviä. Lehden levikki oli tuolloin parhaimmillaan noin 30 000. Kannattajien lisäksi myös vastustajat lukivat lehteä olettaessaan sen heijastavan Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) kantoja. Saimaan Sanomat
Lehden levikki nousi vuonna 1907 yli 10 000:en ja oli suurimmillaan vuonna 1917 21 000 kappaletta. Toisen maailmansodan jälkeen se pysytteli melko tasaisesti noin 5 000 kappaleen tasolla. Iltapäivälehti
Verkossa iltapäivälehdet ovat TNS Metrixin mittausten mukaan kävijämäärältään Suomen suosituimpia tiedotusvälineitä. Suomessa sanomalehtien irtonumeromyynnistä suurin osa tulee iltapäivälehdistä. (Vuonna 2010 sanomalehtien irtonumeromyynti 122 miljoonaa euroa, josta 116 miljoonaa euroa iltapäivälehtien myyntiä.) Suomessa iltapäivälehtien valtakunnallinen peitto on huomattavan laaja, koska niiden jakelu kattaa koko maan. Suomessa ilmestyy 2000-luvulla kaksi varsinaista iltapäivälehteä: vuonna 1932 perustettu Ilta-Sanomat ja vuonna 1980 perustettu Iltalehti. Vuosina 1973–1975 ilmestyi Iltaset. Swen Tuuva (lehti)
Maalarimestari Matti Fredin julkaisema "Swen Tuuva" oli "Amerikan Suomalaisen Lehden" jälkeen toinen Yhdysvalloissa ilmestynyt suomenkielinen lehti. Fredin itsensä toimittama ja omatekoisella painokoneella painama pienikokoinen "Swen Tuuva" ilmestyi ensimmäisen kerran Houghtonissa 4. tammikuuta 1878. Tyyliltään omaperäinen, suorasukainen ja painovirheitä vilissyt lehti muutti Hancockiin lokakuussa 1879 ja seuraavan vuoden alussa sen nimeksi tuli "Sankarin Maine". Edeltäjäänsä suurempi "Sankarin Maine" oli sisällöltään monipuolinen ja värikäs, mikä osittain korvasi sen heikon kieliasun. Calumetiin perustetun uuden "Amerikan Suomalaisen Lehden" aiheuttama kilpailu sai Fredin lopettamaan lehtensä keväällä 1881. Ihmesarja
1960-luvulla Suomessa oli vallalla Batman-kuume ja supersankareista oli kysyntää lehtipisteissä. Niinpä Kuvajulkaisut otti julkaisuohjelmaansa aloittelevan Marvel-kustantamon sarjoja. Ihmesarja aloitti vuonna 1967, jolloin lehteä ilmestyi 24 numeroa. Pääasiallisesti julkaisujärjestys vuorotteli Hämähäkkimiehen ja Ihmenelosten seikkailujen välillä. Vuosina 1968-1969 ilmestyi kunakin vuonna 11 numeroa, kunnes vuonna 1970 vain 4 numeroa. Sarja lopetettiin numeron 53 jälkeen. Numeron 42 jälkeen Ihmenelosten seikkailuja ei enää julkaistu, vaan lehti keskitti painopisteensä Hämähäkkimiehen seikkailuihin. 
Ihmesarjan kaikki julkaisut olivat mustavalkoisia ja ohuemmat numerot (1-22) olivat niitattuja, paksummat (23-53) liimaselkäisiä. Kuvajulkaisut Oy:n vastaava toimittaja oli M. Valjakka. Amerikan Sanomat (Ashtabula)
"Yhdysvaltain Sanomia" julkaisseen August Edwardsin muutettua Minneapolisiin vuonna 1893 Ohion suomalaiset jäivät neljäksi vuodeksi ilman omaa sanomalehteä. Vuonna 1897 Edwards palasi Ashtabulaan, jossa hän alkoi julkaista "Amerikan Sanomat" -nimistä viikkolehteä. Vuonna 1903 sen levikki oli kasvanut 9 000 kappaleeseen. Samana vuonna Edwards osti Michiganin Calumetista "Suomettaren", minkä jälkeen lehti ilmestyi nimellä "Amerikan Sanomat ja Suometar". Edwardsin vetäydyttyä lehtityöstä sen toimittajina työskentelivät J. Jaatinen, Julius Saastamoinen ja Emil Saastamoinen. Kalle Haapakoski
Haapakoski oli Fred Karisen omistaman Amerikan Uutiset -lehden toimittajana Calumetissa vuodesta 1893 alkaen. Hän toimi 1898 lyhyen aikaa Calumetissa ilmestyneen suomenkielisen Päivän Uutiset -lehden toimittajana. Keväällä 1901 hän perusti yhdessä John H. Harpetin ja Sanfrid Mustosen kanssa Calumetiin Päivälehti-nimisen sanomalehden, jonka toimitus siirtyi 1914 Duluthiin Minnesotaan. Päivälehti oli pitkään merkittävin Michiganissa ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Haapakoski oli myös vuonna 1915 Calumetiin perustetun, kaksi kertaa viikossa ilmestyneen "Valvoja"-lehden toimittajana. Työväenlehti
Suomen itsenäistymiseen mennessä sosiaalidemokraattisia työväenlehtiä ilmestyi jo lähes kaikissa kaupungeissa, niin että ne alkoivat kilpailemaan myös keskenään. Myös ruotsinkielisillä oli omat työväenlehtensä ja niitä julkaisivat myös Pohjois-Amerikan suomalaissiirtolaiset. Kanadan- ja amerikansuomalaisen työväenliikkeen parissa sanomalehtien julkaisu oli 1900-luvun alkuvuosikymmeninä erittäin vilkasta. Niihin kirjoittivat paikallisten työväenliikkeen aktiivien lisäksi myös useat suomalaiset sosialistit, jotka olivat poliittisista syistä joutuneet väliaikaisesti jättämään kotimaansa. Tekniikka&amp;Talous
1980-luvun keskivaiheilla Insinöörilehdet julkaisi myös lehtiä "I.D.E.A." ja "Konepajamies". Tuolloin "Insinööriuutiset" ilmestyi kolme kertaa viikossa ja oli ilmoitusten eli mainosten määrässä Suomen suurin aikakauslehti. Lehden ulkoasu oli tuolloinkin sanomalehtimäinen tabloidi. U.S. News &amp; World Report
U.S. News & World Reportin pääkilpailijat ovat Time ja Newsweek. Lehteä julkaistiin pitkään viikoittain ja vuoden 2009 alusta kerran kuukaudessa. Lehden levikki laski voimakkaasti 2000-vuosikymmenen lopulla. Vuonna 2007 lehden levikki oli noin kaksi miljoonaa, vuonna 2008 noin 1,7 miljoonaa ja vuonna 2009 noin 1,3 miljoonaa. Vuoden 2010 lopulla uutisoitiin lehden säännöllisen julkaisun paperiversiona lopettamisesta vuodesta 2011 alkaen. Suomalainen (Jyväskylä)
"Suomalainen" ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1892 lähtien kolmesti viikossa. Sen levikki oli 1900-luvun alussa viidestä kuuteen tuhatta kappaletta. Lehdellä ei alkuvuosina ollut varsinaista päätoimittajaa. Myöhemmin päätoimittajina työskentelivät Jaakko Einar Sandelin (1892–1895), Johannes Hagelberg (1895–1896), Einar Aarnio (1896–1900), Juho Hietanen (1900), Edvin Gideon Väätänen (1900–1908), Otto Aleksanteri Joutsen (1908), Väinö Kivilinna (1909–1911), Vihtori Alpi Vataja (1909–1910), Oskar Vilhem Tissari (1912–1916), Martti Pihkala (1916) ja Alvari Rinne (1916–1917). Kanava (aikakauslehti)
Suomalaisuuden Liiton rajallisten resurssien vuoksi alettiin vuonna 1969 tarkastella uusia malleja lehden ilmestymisen turvaamiseksi. Samaan aikaan myös aikakauskirja Valvoja oli taloudellisissa vaikeuksissa pienen levikin ja vähäisten ilmoitustulojen vuoksi. Suomalaisen Suomen levikki vaihteli 4500 ja 5480 kappaleen välillä vuosina 1961-1968. Valvojan levikki oli hiipunut noin tuhanteen. Luettelo 1970-luvun neuvostoelokuvista
Luettelo 1970-luvun neuvostoelokuvista on luettelo vuosina 1970–1979 ensi-iltansa saaneista Neuvostoliitossa tuotetuista pitkistä elokuvista. Luettelo on hyvin epätäydellinen, sillä Internet Movie Databasen mukaan Neuvostoliitossa julkaistiin vuosina 1970–1979 noin 3 000 elokuvaa, joista noin 1 400 on pitkiä teatterielokuvia. Luettelossa on kuitenkin valtaosa Suomessa suomeksi tekstitettyinä tai dubattuina esitetyistä elokuvista. Mukana on myös dokumenttielokuvia. Lehtimiehet
Lehtimiehet-yhtiön tunnetuin aikakauslehti oli shokeeraaviin skandaalijuttuihin erikoistunut "Hymy", jonka suurin menestys ajoittui 1960-luvun lopulle ja 1970-luvun alkuun. Miltei heti perustamisestaan lähtien Lehtimiehet haastoi perinteiset suuret lehtitalot Yhtyneet Kuvalehdet, A-lehdet ja Sanoma Oy:n ja lohkaisi merkittävän siivun aikakauslehtimarkkinoista. "Seuran" ja "Avun" kaksintaistelu Suomen suurimman viikkolehden asemasta päättyi, kun "Hymy" nappasi kärkipaikan molempien nenän edestä. "Hymyn" mullistettua aikakauslehtitarjonnan vanhojen perhelehtien oli seurattava sitä sensaatiomarkkinoille. The Village Voice
"The Village Voicen" painos oli vielä vuonna 2011 noin 180 000 kappaletta, mutta vuonna 2014 enää noin 80 000 kappaletta. Levikin pienenemisen myötä "The Village Voice" menetti vuonna 2013 Yhdysvaltojen suurimman "alternative weekly" -lehden aseman Los Angelesissa ilmestyvälle "LA Weekly" -lehdelle. Paperilehden suosion hiipumisen myötä "The Village Voice" panosti muiden printtimedioiden tavoin verkkopalveluun. Valvoja (Yhdysvallat)
"Valvojan" lukijakunta käsitti lestadiolaisten lisäksi Suomi-synodin ja Kansalliskirkon kannattajia ja se saavutti melko suuren levikin, 9 000 kappaletta vuonna 1921. Lestadiolaisten sisäisten ristiriitojen takia sen kilpailijaksi perustettiin vuonna 1930 uusi lehti "Opas", mutta "Valvojan" levikki pysyi vielä 1930-luvulla 8 000 kappaleen tasolla. Vuonna 1954 levikki oli enää 2 200, eikä kahden samaan herätysliikkeeseen kuuluvan lehden julkaiseminen samassa kaupungissa ollut enää järkevää. "Valvoja" ja "Opas" yhdistettiin kesällä 1957 "Pohjolan Sanomat" -nimiseksi lehdeksi, jonka toimittajaksi tuli pian Niilo Mikael Lapinoja. Vuonna 1959 "Pohjolan Sanomat" muutettiin "Amerikan Sanomat" -nimiseksi viikkolehdeksi, joka lakkasi kesäkuussa 1960. Samalla päättyi myös Calumetin suomalaisten sanomalehtien historia. Yhdysvaltain Sanomat
"Uutta Kotimaata" Minnesotan New York Millsissä painaneet Fred Karinen ja Alex Wirtamo perustivat "Yhdysvaltain Sanomat" Charles Steenroosin ja Asser Ansonin tuella Ohion suurimpaan suomalaiskeskukseen. Nelisivuinen viikkolehti oli osavaltion ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti. Karisen ja Wirtamon toimittamana se saavutti pian yli tuhannen kappaleen levikin. Wirtamon siirryttyä Ino Ekmanin "Pohjantähteen" "Yhdysvaltain Sanomien" toimittajaksi tuli August Edwards. Karinen lähti vuonna 1889 Michiganin Ishpemingiin, jossa hän alkoi julkaista Suomalaisen Kansallis-Raittius-Veljeysseuran nimissä "Työmies"-nimistä lehteä. "Yhdysvaltain Sanomien" omistus siirtyi vähitellen kokonaan Edwardsille, joka onnistui nostamaan sen levikin noin 3 500 kappaleeseen. Kahdesti viikossa Ashtabula Harborissa ilmestynyt lehti oli tuolloin maan luetuin suomenkielinen lehti. Vuonna 1893 Edwards muutti Minneapolisiin, jossa hän yhdisti "Yhdysvaltain Sanomat" Karisen "Työmieheen". Yhdistetty lehti sai nimen "Amerikan Uutiset". Amerikan Suomalainen Lehti
Lehden perustaja oli Suomesta saapunut ylioppilas Antti Johannes Muikku. Sen tarkoitus oli palvella Kuparisaaren kasvavaa suomalaisasutusta. Nelisivuinen ja nelipalstainen "Amerikan Suomalainen Lehti" painettiin saksalaisen E. P. Kibbeen kirjapainossa. Sen ensimmäinen numero ilmestyi 14. huhtikuuta 1876. Puoluekannaltaan republikaaninen lehti oli sisällöltään monipuolinen ja pirteä ja siinä oli runsaasti ilmoituksia. Sen tilaajamäärä jäi kuitenkin liian pieneksi, varsinkin kun paikallinen lestadiolaisjohtaja oli kieltänyt joukkojaan sitä lukemasta. Lehden viimeinen numero ilmestyi saman vuoden heinäkuussa. Sen jälkeen Muikku julkaisi muutaman numeron "Lehtinen"-nimistä sanomalehteä. Länsi-Bengali
Vuonna 2005 Länsi-Bengalissa julkaistiin 559 sanomalehteä, joista 430 oli bengalinkielisiä. Kalkutassa julkaistava "Ananda Bazar Patrika" on 1 130 167 kappaleen päivittäisellä painoksellaan Intian suurin alueellisella kielellä painettu (kertapainoksinen) sanomalehti. Muita merkittäviä bengalinkielisiä sanomalehtiä ovat "Aajkaal", "Bartaman", "Sangbad Pratidin" ja "Ganashakti". "The Telegraph", "The Statesman", "Asian Age", "Hindustan Times" ja "The Times of India" ovat englanniksi julkaistavia lehtiä. Myös hindiksi, gudžaratiksi, orijaksi, urduksi, pandžabiksi ja nepaliksi painettavilla lehdillä on oma lukijakuntansa Länsi-Bengalissa. Suomi 1970-luvulla
1970-luvulla Suomi osallistui Eurovision laulukilpailuun vuosina 1971–1979; vuonna 1970 Suomi jätti kisat väliin. Vuosina 1973–1976 esityskieli oli vapaa, ja edustuskappaleet esitettiin Suomen karsinnassa suomeksi ja loppukilpailussa englanniksi. Marion Rungin "Tom tom tom" sijoittui vuonna 1973 loppukilpailussa kuudenneksi, ja sijoitus oli Suomen paras aina vuoteen 2006 asti. Muita 1970-luvun suomalaisia euroviisuja ovat muun muassa Markku Aron ja Koivistolaisten "Tie uuteen päivään" (1971), Pihasoittajien "Viulu-ukko" (1975), Fredin ja Ystävien "Pump pump" (1976) ja Katri Helenan "Katson sineen taivaan" (1979). Suomi menestyi Euroviisuissa 1970-luvulla keskimäärin paremmin kuin 1980-luvun puolivälin jälkeen.Elokuvapoliittinen kädenvääntö ja talouden laskukausi olivat johtaneet elokuvatuotannon vähenemiseen aiempiin vuosikymmeniin verrattuna. Ensi-iltojen määrä oli alhaisin sitten mykkäkauden: 1970-luvulla syntyi vain 80 pitkää kotimaista elokuvaa. Elokuvatuotanto oli niukimmillaan vuonna 1974, jolloin kotimaisten elokuvien ensi-iltoja oli vain kaksi. Loppuvuonna 1969 perustettu Suomen elokuvasäätiö aiheutti 1970-luvun alussa kiistoja, ja vasemmisto koki sen ajavan kaupallisen liikealan eikä elokuvataiteen intressejä. Kiistat johtivat elokuvan tukipolitiikan uudistamiseen. Valtion elokuvapalkinto nimettiin vuonna 1970 uudelleen elokuvatuotannon laatutueksi, ja samana vuonna säätiö jakoi ensimmäiset tuotantotukensa. Vuosikymmenen mittaan painopiste siirtyi jälkeenpäin myönnetystä laatutuesta yhä enemmän ennakkoon jaettavaan tuotantotukeen. Sanomalehti
Suomessa ilmestyy noin 200 sanomalehteä. Nimitystä päivälehti käytetään sanomalehdestä, joka ilmestyy 4–7 päivänä viikossa. Tilattavat tai ostettavat sanomalehdet haluavat erottautua ilmaisjakelulehdistä, jotka ”tulevat pyytämättä”. Myös tilattavien tai ostettavien sanomalehtien tuloista valtaosa tulee ilmoittajilta. Luokitellut pikkuilmoitukset kuten työpaikka- ja asuntoilmoitukset ovat olleet merkittävä osa perinteistä sanomalehteä, mutta niiden julkaiseminen on siirtynyt nopeasti verkkoon sen tarjoamien hakutoimintojen ja edullisuuden vuoksi. Sanomalehdellä on oltava tarkastettu levikki, jonka vuosittaisesta mittaamisesta vastaa Levikintarkastus Oy. Sanomalehdet kuuluvat Sanomalehtien Liittoon. Amerikansuomalainen lehdistö
Suomi-synodin julkaisutoiminnan edeltäjänä voidaan pitää J. W. Lähteen Ashtabula Harborissa perustamaa hengellistä kuukausijulkaisua "Valvojaa" (1884–1888). Sen seuraajana ilmestyi viikkolehti "Paimen-Sanomia", joka tunnustettiin kirkkokunnan äänenkannattajaksi vuonna 1890. Hancockissa ilmestyneiden hartauslehtien yhteyteen syntyi vuonna 1899 uutislehti "Amerikan Suometar". Sen perustamisen syynä oli eräiden kaupallisten lehtien Suomi-synodia vastaan käymä polemiikki. Poliittisesti "Amerikan Suometar" oli konservatiivinen. Sen toimintaa vaikeutti siirtolaisyhteisön alueellinen hajanaisuus, minkä johdosta Astoriaan perustettiin vuonna 1922 sisarlehti "Lännen Suometar". Kanadaa varten syntyi vuonna 1936 kuukausilehti "Isien Usko". Suomen kirjallisuus
Suomen kirjallisuuden käännöksiä julkaistiin vielä 1970-luvun lopussa noin satakunta vuodessa. 2010-luvulla ulkomailla ilmestyy jo noin 300–400 käännöstä vuodessa. Suomen kirjallisuutta käännöksiä julkaisivat vielä 1980-luvulla pääsääntöisesti pienet kustantajat, usein yliopistopainot. Monet isot kustantajat ovat kiinnostuneet 2000-luvulla myös Suomen kirjallisuudesta. Esimerkiksi saksalainen Suhrkamp, ranskalainen Gallimard, italialainen Salani, yhdysvaltalainen Random House ja brittiläinen Granta ovat hankkineet suomalaisten teosten käännösoikeuksia. Amerikan Suomalainen (Hancock)
Amerikan Suomalainen (vuoteen 1896 saakka "Kuparisaaren Sanomat") oli Michiganin Hancockissa vuosina 1894–1899 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Ebony
Noin 1,3 miljoonan levikillään (2016) "Ebony" on Yhdysvaltojen suurin mustan väestönosan aikakauslehti. Neliväripainetun päälehden lisäksi perustettiin vuonna 1985 miehille suunnattu "Ebony Man". Lisäksi vuosina 1951–2014 ilmestyi "Valittujen Palojen" kokoinen "Jet"-sisarlehti, jota julkaistaan nykyisin vain verkossa. Amerikan Suometar
Lehden tilaajamäärä oli 4 000 vuonna 1903, 5 300 vuonna 1913 ja enimmillään 7 000 vuonna 1917. Sen ilmestymistiheys laajeni viikkolehdestä kolmeen kertaan viikossa vuonna 1913. Toimittajat olivat alkuvaiheessa sivutoimisia ja vaihtuivat useasti. Vuosina 1908–1911 toimittajana työskenteli John Parkkila ja vuodesta 1913 Emil Saastamoinen. Linjaltaan konservatiivinen lehti vastusti sosialisteja ja riiteli jatkuvasti samassa kaupungissa ilmestyneen "Työmiehen" kanssa. Sen kovin koetus oli Kuparisaaren kaivoslakko vuosina 1913–1914, jolloin "Suometarta" syytettiin suuryritysten ja lakonmurtajien tukemisesta. William Randolph Hearst
1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä Hearst laajensi lehtitaloaan voimakkaasti ja perusti uusia julkaisuja. 1920-luvun puolivälissä hän omisti kaikkiaan 28 sanomalehteä, San Franciscon ja New Yorkin lisäksi muun muassa Washingtonissa, Bostonissa, Atlantassa, Chicagossa, Detroitissa, Los Angelesissa ja Seattlessa. New Yorkissa Hearst julkaisi Morning Journalinsa lisäksi sensaatiolehti "New York Daily Mirroria" ja aikakauslehti "Cosmopolitania". Hearst omisti myös lehtiään varten perustamansa kansainvälisen uutistoimiston "International News Servicen", elokuvayhtiö "Cosmopolitan Productionsin" ja sarjakuvasyndikaatti "King Features Syndicaten". Lisäksi hänen omistuksiinsa kuului perintönä isä George Hearstilta tuhansia hehtaareja maata, tukkimetsiä ja kaivoksia Kaliforniassa ja Meksikossa. Suomenlehti
Suomenlehti oli Viipurissa vuosina 1872–1874 ilmestynyt sanomalehti. Le Monde diplomatique
Suomessa julkaistiin lehden ensimmäinen numero 9. tammikuuta 2007. Lehteä julkaistiin taskukirjakoosteena neljä pokkaria vuodessa viiden vuoden ajan, kaikkiaan julkaistiin 20 suomenkielistä pokkaria. Ensimmäiset pokkarit julkaisi Voima Kustannus, vuodesta 2008 Into Kustannus. Vuodesta 2008 "Le Monde diplomatiqueta" julkaistiin myös ruotsinkielisinä pokkareina yhteistyössä ruotsalaisen Ordfronin kanssa, kaikkiaan ruotsinkielisiä pokkareita julkaistiin yhdeksän kappaletta. Suomalainen Kansa
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli kahden tuhannen kappaleen tienoilla. Sen julkaisijana toimi Suomalaisen Kansan Sanomalehti- ja Kirjapaino Oy. Päätoimittajina työskentelivat Antti Kaasalainen (1907–1909) ja Aukusti Simelius (1910–1911). Carl Axel Gottlund
Gottlund anoi vuonna 1842 lupaa kirjapainon perustamiseksi ja sai sen. Rahoitusvaikeudet viivästyttivät painon alullepanoa useita vuosia. Gottlund perusti 1846 "Suomalainen"-lehden, joka oli ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti Helsingissä. Lehti ehti ilmestyä vain kuusi kuukautta ennen kuin senaatti lakkautti sen erään poleemisen kirjoituksen vuoksi. Lyhyenä elinaikanaan "Suomalainen" kävi kaksi kiivasta sanasotaa toisia lehtiä – "Kanavaa" ja "Helsingfors Tidningaria" – vastaan. Vuosina 1847–1849 Gottlund julkaisi "Suomi"-lehteä, jota "Suometar" piikitteli ja joka loppui tilaajien puutteen vuoksi. Tenavat
Suomessa Sanoma Oy julkaisi vuosina 1968–1993 yhteensä 38 "Tenavat"-strippien pokkarikokoelmaa. Helsinki Media jatkoi sarjaa vuosina 1994–1997 ja Egmont vuodesta 1998 alkaen. Osia on toistaiseksi ilmestynyt 61. Lisäksi eri kustantajat ovat julkaisseet suomeksi kahdeksan muuta pokkaria, kuusi albumia, 13 kovakantista sarjakuvakirjaa ja 59 kuvakirjaa tai muuta "Tenavat"-piirroksilla kuvitettua teosta. Suomen Lehdistö
Suomen Lehdistö on media-alaa käsittelevä aikakauslehti, jota julkaisee Sanomalehtien Liitto. Suomen Lehdistö ilmestyy kahdeksan kertaa vuodessa. Lehden numero neljä on erikoisnumero, joka sisältää muun muassa sanomalehtien yhteystiedot ja levikit, taloustietoja sekä tilastoja. Lehden päätoimittaja on Riikka Virranta. J. V. Snellman
Snellman kykeni vaikuttamaan Kuopiostakin käsin koko maan asioihin. Näkyvimmässä osassa olivat hänen perustamansa sanomalehdet. Ne sisälsivät voittopuolisesti kansallismielistä valistusta ja yhteiskuntakritiikkiä. Yhdistävänä tekijänä oli vahva sivistyksellinen ote. Vuodesta 1844 Snellman julkaisi ruotsinkielistä "Saima", sekä suomenkielistä "Maamiehen Ystävä" -viikkolehteä. Viranomaisten 1846 lakkauttaman "Saima"-lehden tilalle hän perusti lehden "Litteraturblad för allmän medborgerlig bildning". Amerikan Sanomat
Amerikan Sanomat -nimisiä lehtiä on useita: Selkokieli
Vuodesta 1990 lähtien Suomessa ovat ilmestyneet selkokieliset sanomalehdet "Selkosanomat" (alk. "Selkouutiset") ja "LL-Bladet", joista jälkimmäinen on ruotsinkielinen. Kehitysvammaisten Tukiliitto on julkaissut selkokielistä "Leija"-aikakauslehteä vuodesta 1983. Kuurosokeiden selkokielinen lehti on nimeltään "Tuntosarvi". Amerikansuomalainen lehdistö
Amerikansuomalaisten julkaisutoiminta oli aktiivisinta Suomesta Yhdysvaltoihin suuntautuneen siirtolaisuuden huippukautena, 1890-luvulta ensimmäiseen maailmansotaan asti, ja alkoi hiipua 1920- ja 1930-luvuilla. Kanadansuomalainen lehdistö oli vahvimmillaan 1930-luvulla. Julkaisutoiminnan keskuksia olivat varsinkin alkuvaiheessa Michiganin Hancock ja Calumet, Minnesotan New York Mills ja Ohion Ashtabula sekä myöhemmin Massachusettsin Fitchburg, New Yorkin kaupunki, Oregonin Astoria, Wisconsinin Superior ja Minnesotan Duluth. Kanadan suomenkieliset lehdet keskittyivät Ontarion Port Arthuriin (nykyinen Thunder Bay) ja Sudburyyn. Amerikan Suomalainen (Hancock)
Emil Hendricksonin perustama viikkolehti "Kuparisaaren Sanomat" oli vuonna 1881 lakanneen "Sankarin Maineen" jälkeen seuraava Hancockissa ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Se siirtyi oston kautta Victor Burmanille, joka muutti lehden nimeksi "Amerikan Suomalainen". Vuonna 1899 Burman myi lehden calumetilaiselle yhtiölle, joka alkoi julkaista sitä nimellä "Suometar". Toveri (yhdysvaltalainen lehti)
Oregonin Astoria oli 1900-luvun alussa Yhdysvaltojen länsiosan suurin suomalaiskeskus. Vuonna 1888 siellä alkoi ilmestyä ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti "Uusi Kotimaa", ja vuodesta 1897 lähtien kaupungissa julkaistiin jatkuvasti ainakin yhtä suomalaista lehteä. Vuonna 1905 Astoriaan perustettiin Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön paikallisosasto, joka kahden vuoden kuluttua päätti ryhtyä julkaisemaan sosialistijärjestön läntisen piirin lehteä "Toveria". Järjestön muut lehdet olivat Keskilännen "Työmies" ja itäisen piirin "Raivaaja". Amerikan Uutiset
Nykyään "Amerikan Uutiset" ilmestyy Lake Worthissa joka toinen viikko keskiviikkoisin. Sen pääasiallinen kieli on suomi, mutta lehdellä on myös englanninkielisiä kirjeenvaihtajia. "Amerikan Uutiset" kertoo amerikansuomalaisten, Etelä-Floridan, Suomen ja maailman tapahtumista sekä käsittelee taloutta, kulttuuria, urheilua ja uskonnollisia kysymyksiä. Sen tilaajia asuu Yhdysvaltojen jokaisessa osavaltiossa, Kanadassa ja Suomessa. Päätoimittajana työskentelee Mikko Koskinen ja toimittajana Aleksi Koskinen. Mordvalaisten autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Myös mordvankielinen lehdistö ja julkaisutoiminta supistuivat. Kun vuonna 1936 ilmestyi 18 mordvalaisilla kielillä kirjoitettua sanomalehteä ja neljä aikakauslehteä, oli niitä vuonna 1954 enää kaksi sanomalehteä, Erzjan pravda ja Mokšen pravda, ja kaksi aikakauslehteä. Mordvan ASNT:ssä julkaistiin vuonna 1936 179 nimekettä, mutta vuonna 1979 enää 55, joista 27 mokšankielisiä ja 28 ersänkielisiä. Venäläistä kirjallisuutta alkoi ilmestyä Morvassa 1960-luvulla mordvankielisiä enemmän. Uusi Suometar
Uusi Suometar oli Suomessa autonomian ajan loppupuolella ilmestynyt valtakunnallinen sanomalehti, jonka johtavat fennomaanit perustivat ajamaan suomalaisuusliikkeen poliittisia ja kulttuurisia tavoitteita. Vuonna 1881 siitä tuli ensimmäisenä kotimaisena sanomalehtenä kuudesti viikossa ilmestyvä. Levikiltään se oli toiseksi suurin Hufvudstadsbladetin jälkeen. 1900-luvun alkuun mennessä lehdestä kehittyi Suomalaisen puolueen tärkein äänenkannattaja. Lehti lakkasi vuonna 1918, jolloin sen tilalle perustettiin Uusi Suomi. Amerikansuomalainen lehdistö
Suomen kieltä puhuvan siirtolaispolven ikääntyessä ja harventuessa amerikansuomalaisen lehdistön toimintaedellytykset muuttuivat yhä heikommiksi ja lehtien määrä alkoi vähentyä. Vuonna 1954 Yhdysvaltojen suomalaisten sanomalehtien levikki oli yhteensä noin 45 000, ja vuonna 1967 jäljellä olleilla lehdillä oli alle 20 000 tilaajaa. Kanadan pienten suomalaislehtien tilannetta helpotti toisen maailmansodan jälkeenkin jatkunut siirtolaisuus. Nykyään Yhdysvalloissa ja Kanadassa ilmestyy vain muutama amerikansuomalainen lehti, joiden joukossa on myös englanninkielisiä julkaisuja. Suometar (Yhdysvallat)
Suometar oli Michiganin Calumetissa vuosina 1899–1903 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Amerikan Kaiku
"Siirtolaisen" muutettua pois New Yorkista paikalliset suomalaiset jäivät vaille omaa sanomalehteä. Vuonna 1903 Suomesta karkotettu "Päivälehden" toimittaja Eero Erkko perusti Brooklyniin "Amerikan Kaiun", jonka yhtenä tarkoituksena oli kehittää amerikansuomalaisten yhteistoimintaa. Sen toimittajina työskentelivät Eetu Aaltio ja Severi Nyman. Erkon palattua Suomeen lehti taantui ja vuonna 1906 sen nimi ja painokoneet siirrettiin Minnesotan Duluthiin. Siellä eri suomalaisryhmien puolueettomaksi yhdyssiteeksi tarkoitettua "Amerikan Kaikua" toimitti J. W. Lilius apunaan Erland Wirkki ja Risto Lappala. Kannattamaton lehti teki pian konkurssin. Amerikansuomalainen kirjallisuus
Amerikansuomalainen kaunokirjallisuus alkoi hiipua 1930-luvun alussa, jolloin kirjallisuuden tuottamisen olisi pitänyt siirtyä toisen sukupolven tehtäväksi. Myöhemmin toimintaansa jatkoi lähinnä vain suomenkielinen sanomalehdistö. Englanninkielistä kirjallisuutta siirtolaiset eivät juurikaan tuottaneet, vaikka 1920-luvulla ilmestyikin muutama englanninkielinen nuorisojulkaisu. Aikakauslehti
2000-luvulla internetin tarjoamat mahdollisuudet lähes reaaliaikaiseen tiedonvälitykseen ovat koetelleet niin sanoma- kuin aikakauslehtikustantamoiden taloutta ja innovaatiokykyä yhä kovemmaksi käyvässä selviytymistaistelussa. Yhdysvalloissa aikakauslehtien irtonumeromyynti putosi 45 prosenttia vuodesta 2007 vuoteen 2012. Uusia aikakauslehtinimikkeitä tuodaan yhä markkinoille, mutta lähes poikkeuksetta painettuihin lehtiin liittyy myös näyttävä ja jatkuvasti ylläpidettävä verkkosivusto tai muita sähköisiä palveluja. Tenavat
"Tenavia" julkaisevien lehtien määrä nousi tuhanteen vuonna 1969 ja kahteentuhanteen vuonna 1983. Ennen "Tenavia" vain kaksi muuta sarjaa oli ylittänyt tuhannen lehden rajan, "Helmi ja Heikki" ja vuonna 1965 "Masi". Vuoteen 1984 mennessä "Tenavat" nousi "Helmin ja Heikin" ohi kaikkein laajalevikkisimmäksi sanomalehtisarjakuvaksi. Se noteerattiin samana vuonna myös Guinnessin ennätyskirjassa ensimmäisenä kahdentuhannen lehden rajan rikkoneena sarjakuvana. Schulzin kuollessa vuonna 2000 "Tenavat" ilmestyi noin 2 600 lehdessä 75 maassa 21 eri kielellä. Uudemmista sanomalehtisarjoista ainoastaan "Karvinen" sekä "Lassi ja Leevi" onnistuivat yltämään lähelle "Tenavien" suosiota. "Karvinen" pääsi 1990-luvun alkuun mennessä melkein samoihin lehtimäärin. Se ohitti "Tenavat" vasta Schulzin kuoleman jälkeen kymmenen vuotta myöhemmin. Vaikka "Tenavat" olikin loppuun saakka maailman luetuin sanomalehtisarjakuva, monet arvioivat jo 1980-luvun lopulla sen vaikutuksen vähentyneen 1960-luvun ”hulluista vuosista”, jolloin uutuudenviehätys oli ollut voimakkaampi. Kanadalainen kulttuuri
Kanadassa ilmestyy kaksi suurta ”kansallista” sanomalehteä, jotka ovat molemmat englanninkielisiä: The Globe and Mail sekä National Post. Niiden levikki Kanadan ranskankielisimmässä provinssissa Quebecissa onkin verrattain vähäistä. Suurin viikkolevikki on joka päivä ilmestyvällä Toronto Starilla, jolla se on noin 2,0 miljoonaa. The Globe and Mailin päivälevikki on suurempi, mutta se ilmestyy vain kuusi kertaa viikossa. Sen viikkolevikki on noin 1,9 miljoonaa. Ranskankielisistä sanomalehdistä suurin levikiltään on montrealilainen Le Journal de Montréal, jonka viikkolevikki on noin 1,5 miljoonaa. Kanadan Suomalainen Järjestö
Järjestö julkaisi sanomalehteä "Vapaus" Sudburyssä 1917-1974. Lehti siirtyi sitten Torontoon ja jatkui nimellä "Viikkosanomat" 1980-luvun lopulle. Tuolloin se otti takaisin vanhan nimensä Vapaus. Lehden ilmestyminen päättyi 1990. Sen seuraajana järjestö alkoi kustantaa neljästi vuodessa ilmestyvää aikakauslehteä "Kaiku-Echo". Yhdysvaltain Sanomat
Yhdysvaltain Sanomat oli Ohion Ashtabulassa vuosina 1885–1893 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Chicago
Chicagossa julkaistaan kahta suurta päivälehteä, Chicago Tribunea ja Chicago Sun-Timesia. Vuonna 2013 molemmat olivat levikiltään Yhdysvaltojen kymmenen suurimman sanomalehden joukossa. Chicago Tribune on perinteisesti Yhdysvaltain keskilännen johtava sanomalehti. Lisäksi kaupungissa ilmestyy lukuisia pienempiä paikallislehtiä. Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö
Vuonna 1932 Yhdysvaltain Suomalaisessa Työväenjärjestössä oli 251 yhdistystä ja yli 9 000 jäsentä. Järjestö panosti voimakkaasti nais- ja nuoriso-osastojen toimintaan. Sen johtavina toimitsijoina työskentelivät Henry Puro, Knut Einar Heikkinen, Taavi Heino, Matti Wick, Arne Mynttinen, Ida Rovio, Theodore Mäki, Evi Suvanto, Hans Johnson, Carl Päiviö, Siiri Anderson ja Karl Rautio. Järjestön päämaja siirrettiin Chicagosta New Yorkiin kesällä 1929. Sen äänenkannattajina ilmestyivät sanomalehdet "Työmies", "Eteenpäin", "Toveri", pilalehti "Punikki" ja naistenlehti "Toveritar" (myöhemmin "Työläisnainen" ja "Naisten Viiri"). Järjestön lehtikustantamot julkaisivat vuosittain kymmeniä kirjoja. Sen Näyttämöliittoon kuului yli sata harrastajateatteria. Raivaaja (amerikansuomalainen lehti)
Sanomalehden lisäksi "Raivaajan" kustannusyhtiö julkaisi aikakauslehtiä, vuosijulkaisuja ja kirjallisuutta. Yhtiön aikakauslehtiä olivat kaunokirjallis-teoreettinen kuukausilehti "Säkeniä" (1907–1921) ja sen jatkaja "Nykyaika" (1921–1937), vuosijulkaisuja "Raivaajan Työvainiolta" (1905–1911), "Raivaajan Kalenteri" (1911), "Raivaajan Joulu" (1950–), "Sydänkesä" (1951–) sekä "Työmiehen" ja "Toverin" kanssa julkaistut "Tietokäsikirja Amerikan Suomalaiselle Työväelle" (1912–1913) ja "Kalenteri Amerikan Suomalaiselle Työväelle" (1914–1922). Kirjanimikkeiden määrä kohosi neljäänkymmeneen vuonna 1913, kuuteenkymmeneen vuonna 1930 ja oli noin kahdeksankymmentä 1950-luvun puolivälissä. Pienten lentokirjasten ja sosialismin klassikkojen lisäksi julkaistiin tieto- ja kaunokirjallisuutta. Kirja-alalla "Raivaaja" toimi yhteistyössä muiden amerikansuomalaisten työväenkustantajien kanssa sekä välitti kirjallisuutta Suomesta. Vuonna 1940 "Raivaajan" kustannusyhtiö hankki Duluthissa ilmestyneen "Päivälehden" osake-enemmistön, mutta sen julkaiseminen jouduttiin lakkauttamaan tappiollisena vuonna 1948. Valvoja (Yhdysvallat)
Valvoja (myös "Walwoja") oli Michiganin Calumetissa vuosina 1915–1957 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Taustaltaan se oli lestadiolainen. Tabloidi
2000-luvulla heräsi uusi kiinnostuminen tabloid-kokoon. Suomessa sanomalehdistä muun muassa "Itä-Savo", "Länsi-Savo" ja "Kauppalehti" ovat vanhastaan olleet tabloid-kokoisia, samoin iltapäivälehdet "Iltalehti" ja "Ilta-Sanomat". "Lapin Kansa", "Pohjolan Sanomat" ja "Kainuun Sanomat" alkoivat ilmestyä tabloid-kokoisina 17.1.2011, "Satakunnan Kansa" tasan vuotta myöhemmin. Suomen suurin sanomalehti, "Helsingin Sanomat", vaihtoi tabloid-kokoon 8. tammikuuta 2013, "Aamulehti" vuotta myöhemmin ja "Kaleva" 2015. Vuoden 2016 maaliskuussa siihen siirtyivät myös "Etelä-Suomen Sanomat", "Karjalainen", "Keskisuomalainen" ja "Savon Sanomat". Suomi 1950-luvulla
1950-luvun taitteessa Suomessa ilmestyi 874 aikakauslehteä, joista noin neljä viidesosaa oli suomenkielisiä. Paperipulan hellittäessä viikkolehdistö nousi kukoistukseensa. Sillä oli kansan viihdyttäjänä asema, joka sittemmin periytyi televisiolle. Aku Ankka -lehti rantautui Suomeen vuonna 1951 ja pääsi heti kansan suosioon. Yleistekninen aikakauslehti Tekniikan maailma perustettiin vuonna 1953. Suomenkieliset Tieto-Sanomat
Noin puolet numeroiden sisällöstä koostui käytännön ohjeista ja uutisista. Uutislehtenä "Suomenkieliset Tieto-Sanomat" oli oikeastaan Suomen ensimmäinen varsinainen sanomalehti, koska "Åbo Tidningar" ei yleisiä uutisia julkaissut. Suomenkielisenä lehtenä sen sallittiin julkaista myös ulkomaanuutisia, mikä muuten oli Tukholman virallisen lehden yksinoikeus. Ruotsista käännetty ”Uusia Sanomita” -osasto kertoi Yhdysvaltojen vapaussodasta, Pyreneiden niemimaan ja Pohjois-Afrikan sotatapahtumista, Puolan jaosta sekä maanjäristyksistä, tulipaloista ja muista erikoisista sattumista. Suomen uutiset olivat etupäässä kuolemantapauksia ja virkanimityksiä. Amerikan Suometar
Amerikan Suometar oli luterilaisen Suomi-Synodin Michiganin Hancockissa vuosina 1899–1962 julkaisema amerikansuomalainen sanomalehti. Gannett Company
USA Today -ryhmittymän ohella Gannett hallitsee 109 paikallismediaorganisaatiota Yhdysvaltain 34 osavaltiossa ja Guamin saarella, sekä yli 160 paikallisbrändiä Britanniassa. Tämä sisältää 92 muuta päivittäistä sanomalehteä Yhdysvalloissa ja 400 harvemmin ilmestyvää julkaisua. Yhtiön Yhdysvalloissa paikallisesti julkaistuihin sanomalehtiin lukeutuvat muun muassa "The Arizona Republic, The Cincinnati Enquirer, Democrat & Cronicle, The Des Moines Register, Detroit Free Press, The Indianapolis Star" ja "The Tennessean". New Yorkin Uutiset
New Yorkin Uutiset oli New Yorkissa ilmestyvä suomen- ja englanninkielinen lehti. Lehden julkaiseminen alkoi vuonna 1906, ja se oli tarkoitettu enimmäkseen suomalaisille siirtolaisille Yhdysvalloissa. Lehden päätoimittajina toimivat muun muassa Matti Kurikka, J. A. Mustonen, Eero Erkko, Esa Arra, Jussi Himanka sekä Rauli Virtanen. Lehti saavutti parhaimmillaan noin 15 000 kappaleen levikin. New Yorkin seudun suomalaisyhteisön ja tilaajamäärien pienennyttyä New Yorkin Uutiset fuusioitui vuonna 1996 Floridassa kustannettavaan Amerikan Uutisiin. Amerikansuomalainen lehdistö
Työväen sanomalehdistä kehittyi järjestöjensä tuella menestyviä kustannusliikkeitä, jotka julkaisivat myös monia muita aikakausjulkaisuja sekä suuren määrän kirjallisuutta. Maltillinen "Raivaaja" ryhtyi tavoittelemaan laajempaa yleisöä, kun taas kommunistien suuntataistelut johtivat uusien lehtien perustamiseen. Yhdysvaltain kommunistisen puolueen määräysvallasta vapautunut Keskusosuuskunta perusti 1930-luvun alussa äänenkannattajakseen "Työväen Osuustoimintalehden". Canadan Suomalaisen Järjestön erimielisyydet synnyttivät vuonna 1931 "Vapaan Sanan", joka sittemmin muuttui riippumattomaksi sanomalehdeksi. Opas
Vuonna 1954 "Oppaan" levikki oli laskenut 2 000 kappaleeseen eikä kahden lehden ylläpitäminen ollut enää järkevää. "Opas" ja "Valvoja" yhdistettiin kesällä 1957 "Pohjolan Sanomat" -nimiseksi lehdeksi, jonka toimittajaksi tuli pian Niilo Mikael Lapinoja. Vuonna 1959 "Pohjolan Sanomat" muutettiin "Amerikan Sanomat" -nimiseksi viikkolehdeksi, joka lakkasi kesäkuussa 1960. Samalla päättyi myös Calumetin suomalaisten sanomalehtien historia. Amerikan Suomalainen Lehti (1879–1894)
Johan Takkinen, Niilo Majhannu, August Nylund ja David Castren perustivat "Amerikan Suomalaisen Lehden" Michiganin Calumetissa. Sen toimittajaksi palkattiin maanmittarina työskennellyt Alex Leinonen. Nelisivuinen ja nelipalstainen lehti kasvoi vähitellen seitsenpalstaiseksi. Sen levikki oli noin 800 kappaletta, josta 300 meni Suomeen. Lehti tuki aluksi lestadiolaisia, mutta siirtyi myöhemmin Suomi-Synodin kannattajaksi. Leinonen myi omistukseensa siirtyneen lehden vuonna 1892 Victor Burmanille, joka muutti sen Hancockiin. Sen tilaajamäärä nousi tuolloin 3 000:een kappaleeseen. Vuonna 1894 Burman siirsi lehden Chicagoon, jossa se pian lakkasi. Amerikan Sanomat (Fairport)
"Amerikan Sanomien ja Suomettaren" lakattua Ohion suomalaiset jäivät yhdentoista vuoden ajaksi vaille omaa sanomalehteä. Kesällä 1924 A. J. Hinkkanen, George Wahlstrom ja J. G. Aho perustivat Interstate Publishing Companyn, joka alkoi julkaista uutta "Amerikan Sanomat" -nimistä viikkolehteä. Hinkkasen toimittajama lehti saavutti kahden vuoden kuluttua 2 500 kappaleen levikin. Vuonna 1930 sen ostivat pastorit Gabriel Lipsanen ja Frank Pelkonen, jotka muodostivat Fairport Publishing Company -nimisen kustannusyhtiön. Vuonna 1932 se myytiin Henry Karhulle, kunnes marraskuussa 1933 lehti palasi Lipsaselle. Samoihin aikoihin nelisivuinen "Amerikan Sanomat" alkoi ilmestyä kahdesti viikossa. Lipsasen vaimon toimittaman riippumattoman ja uskonnollishenkisen lehden levikki oli pieni. Sen seuraajana ilmestyi 1937–1938 viikkolehti "Pohjois-Amerikan Sanomat". Batman (sarjakuvalehti)
Suomen ensimmäinen Batmanlehti oli Lepakko jota julkaistiin ainakin 5 numeroa vuonna 1950. Varma tieto viidennestä numerosta tuli esille vasta vuonna 2001, joten tarkkaa lehtien lukumäärää ei ole tiedossa. Varsinainen Batman lehti Lepakkokaan ei vielä ollut, sillä pääosan muodostivat halvat seikkailu-, ja jännityskertomukset (seassa oli myös Agatha Christietä), sarjakuvien jäädessä vähemmistöön. Batmanin sanomalehtistrippejä lehti joka tapauksessa esitti 40-luvun Ilta-Sanomien aloittaman perinteen mukaisella Lepakko nimellä ja siitä sai Batman itsekin nimensä, ja nimikkolehden idea alkoi syttyä. Sarjan esittäminen aloitettiin alusta saakka eikä siis jatkettu esimerkiksi siitä, mihin Ilta-Sanomat oli Lepakko-strippinsä jättänyt edellisvuonna. Lepakko-lehtien kannessa oli pieni, lepakon muotoinen tunnuslogo jossa näkyi myös lehden hinta (30,-). Lehteä toimitti Helsingissä Walter Jokinen. Lepakot ovat tiettävästi varsinaista keräilijöiden herkkua, sikäli kun niitä onnistuu löytämään lainkaan. Muutamien harvojen varmasti havaittujen kappaleidenkin on epäilty olevan samoja keräilijältä toiselle kiertäviä lehtiä. Useat asiantuntevatkin antikvartiaatit ovat kieltäneet koskaan kuulleensa moisesta julkaisusta. Viimeisimmät hintanoteeraukset ovat sijoittuneet 100–200 euron kieppeille per lehti, ensimmäisestä numerosta varmasti enemmänkin. Batmanin kannalta lepakosta löytyy sanomalehtistrippien ohella yksi kiintoisa kurioteetti. Helsingin Sanomat
Toisen maailmansodan jälkeiset vuosikymmenet olivat "Helsingin Sanomille" pitkän kasvun aikaa. Vuonna 1954 siitä tuli Pohjoismaiden suurin tilauslehti yli 236 000 kappaleen arkilevikillä ja lähes 260 000 kappaleen sunnuntailevikillä. Lehteä yli kaksi vuosikymmentä johtaneen Yrjö Niiniluodon kuoltua 1961 päätoimitus uudistettiin: entisen yhden päätoimittajan tilalle tulivat vastaava päätoimittaja sekä yhdestä kolmeen alempaa päätoimittajaa. Vuonna 1967 Sanomain ammattikoulun yhteyteen perustettiin oma toimittajakoulu. Lehteä painettiin toimituksen vieressä Ludviginkadulla vuoteen 1977 asti. Tuolloin painatus koki teknisen vallankumouksen, kun Sanomalan painolaitos vihittiin käyttöön Vantaan Martinlaaksossa. Lehden sivut siirrettiin Ludviginkadulta Sanomalaan sähköisesti radiolinkin kautta. Historiallinen sanomalehtikirjasto
Historiallinen sanomalehtikirjasto -tietokannan rakentaminen aloitettiin vuosituhannen vaihteessa osana yhteispohjoismaista Tiden-projektia. Kansalliskirjaston Mikkelin digitointikeskus digitoi vuoteen 2008 mennessä suuren osan Suomessa vuosina 1771–1910 ilmestyneistä sanomalehdistä. Kaikkiaan palvelu sisälsi tässä vaiheessa 165 nimekettä ja noin 800 000 digitoitua sivua. Digitointia on tämän jälkeen jatkettu opetusministeriön rahoituksella 1800-luvun loppuun ja edelleen 1900-luvun puolelle. Kolmentoista miljoonan sivun määrä ylittyi maaliskuussa 2018.. Nykyään palvelu tunnetaan digi.kansalliskirjasto.fi-nimellä sisältäen Kansalliskirjaston digitaalisia aineistoja. Salmetar
"Salmetar" ilmestyi aluksi kahdesti, vuodesta 1907 lähtien kolmesti, vuodesta 1966 neljästi ja vuodesta 1967 kerran viikossa. Sen levikki oli 1910- ja 1920-luvuilla 3 000–4 000, 1940-luvulla 2 000–3 000 ja paikallislehtenä 1970- ja 1980-luvuilla 5 000–6 500 kappaletta. Sanomalehtenä ilmestyneen "Salmettaren" päätoimittajina työskentelivät Antti Tani (1897–1910), Santeri Rissanen (1910–1911, 1919–1926 ja 1928–1930), F. W. Kallio (Nyberg, 1911–1917), Väinö Raatikainen (1917–1918), Sakari Brofeld (1926), Aaro A. Nuutinen (1926–1928), Leo Tevala (Tåg, 1930–1941, 1943–1947 ja 1949–1958), J. K. Saarinen (1941–1943), Jorma Kiuasperä (1947–1949), J. J. Harlamo (1952), Heikki Kääriäinen (1953) ja Eeva Remes (vuodesta 1958). Amerikansuomalainen lehdistö
Kirjallisuuslehdet kuten "Edistys" (1898–1899) ja "Kansan Kuvalehti" (1901–1903) jäivät yleensä lyhytikäisiksi. Poikkeuksen muodosti kanadalaisen "Vapauden" yhteydessä ilmestynyt "Liekki" (1936–1974). Kaunokirjallista ainesta sisälsivät myös sanomalehdet ja työväenliikkeen aikakausjulkaisut. Menestyksekkäimmät pilalehdet olivat sosialistien "Väkäleuka" (1908–1915) ja "Lapatossu" (1911–1921) sekä jälkimmäistä seurannut kommunistien "Punikki" (1921–1936). Amerikansuomalainen lehdistö
Riippumattomien kaupallisten sanomalehtien määrä ja menestymismahdollisuudet olivat parhaimmillaan ennen työväenliikkeen ja sen lehdistön esiinmarssia. Esimerkiksi Ashtabulassa ilmestynyt "Amerikan Sanomat ja Suometar" saavutti huomattavan levikin, mutta sortui 1910-luvulla poliittisten lehtien kilpailuun. Myös Fitchburgissa vuonna 1902 perustettu "Pohjan Tähti" menetti lukijoitaan työväenlehdille ja muuttui linjaltaan konservatiiviseksi, kunnes se vuonna 1926 myytiin "Raivaajalle". New York Millsissä ilmestynyt "Uusi Kotimaa" joutui vasemmiston haltuun vuonna 1919. Valitut Palat
Valitut Palat on suomalainen versio yhdysvaltalaisesta "Reader’s Digest" -aikakauslehdestä, joka ilmestyy 46 eri painoksena 18 kielellä useassa eri maassa. Suomessa "Valitut Palat" ilmestyy kuukausittain, sen levikki on yli 122 000 (LT 2014) ja sillä arvioidaan olevan yli 254 000 kuukausittaista lukijaa. Herätkää!
Lehti on lähes identtinen useimmilla kuukausittain julkaistavilla kielillä. Artikkelit tulevat eri maista ja kootaan yhteen Yhdysvalloissa, josta ne toimitetaan painoille ympäri maailmaa. Suomessa lehteä painetaan Jehovan todistajien kirjapainossa Vantaalla. Kaikkien kieliversioiden yhteispainosmäärä on keskimäärin 60 250 000 ja julkaisukieliä on 117."Herätkää!" 3/2017 s. 2 Lehti on yksi maailman suurimpia aikakauslehtiä. Lehteä on saatavana myös äänilehtenä CD-levyllä, Mp3-CD-rom-levyinä ja lehti on myös ladattavissa ilmaiseksi viralliselta lataussivulta useilla eri kielillä. Uutissuomalainen
Uutissuomalainen on 15 suomalaisen sanoma- ja kaupunkilehden yhteinen uutistoimitus. Toimitus on perustettu 1.2.2017. Toimituksen tuottamia uutisia julkaisevat sanomalehdet Aamuposti, Etelä-Suomen Sanomat, Iisalmen Sanomat, Itä-Häme, Karjalainen, Keskisuomalainen, Keski-Uusimaa, Länsi-Uusimaa, Savon Sanomat ja Uusimaa sekä kaupunkilehdet Helsingin Uutiset, Länsiväylä, Tamperelainen, Turkulainen ja Vantaan Sanomat. Lehdet tavoittavat yhteensä noin 1,5 miljoonaa lukijaa. Cosmopolitan (lehti)
Cosmopolitan on nuorille naisille suunnattu aikakauslehti, joka ilmestyy kerran kuussa. Sen suomalainen päätoimittaja on Miina Lange. Suomessa lehden levikki on 80 705, ja lehteä lukee 277 000 lukijaa. Lehti julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1886 Yhdysvalloissa perhelehtenä, mutta myöhemmin se muutettiin naistenlehdeksi 1960-luvulla. "Cosmopolitan" tunnetaan myös nimellä "Cosmo", ja sen nykyisiä aiheita ovat mm. suhteet ja seksi, terveys, urat, itsekehitys, julkkikset, muoti ja kauneus. Hearst Magazinen julkaisemana "Cosmopolitanilla" on 58 kansainvälistä painosta, sitä julkaistaan 34 eri kielellä ja se on levinnyt yli 100 maahan. Sanomalehti
Suomalaisten lehtien lukijamääriä selvitetään Kansallisen Mediatutkimuksen (KMT) yhteydessä. KMT:ssä tiedot kerätään tietokoneavusteisena puhelinhaastatteluna. Lukijamäärä ilmaisee kuinka monta lukijaa lehden numerolla keskimäärin on. Levikki puolestaan kertoo kuinka monta kappaletta lehden numeroa keskimäärin myydään. KMT:ssä on mukana 39 sanomalehteä, kaikkiaan eri lehtiä on KMT:ssä on 190. Tenavat
Sanoma Oy aloitti "Tenavat"-kirjojen julkaisun suomeksi vuonna 1968. Sarjaa ovat sittemmin jatkaneet Helsinki Media ja Egmont. Vuoteen 1999 mennessä kirjoja oli myyty Suomessa jo yli miljoona kappaletta. Sanoma julkaisi myös vuosina 1990–1992 kerran kuukaudessa ilmestynyttä "Ressu"-nimistä sarjakuvalehteä. Lapsille markkinoitu lehti sisälsi "Tenavat"- ja "Ulla"-strippejä. Työmies (Yhdysvallat)
Lehden levikki oli ennätykselliset 15 500 kappaletta vuonna 1919, 13 700 vuonna 1930 ja 5 000 vuonna 1950. 1920-luvun lopulla "Työmiehen" teknisesti hyvin varustettu julkaisuyhtiö mainosti olevansa ”suurin työläisten omistama ja kontrolleeraama kustannusliike Amerikassa”. Suomenkielisen lukijakunnan vähentyessä kommunistilehtien yhdistäminen alkoi jo 1930-luvun puolessavälissä käydä taloudellisista syistä tarpeelliseksi. "Työmies" ja New Yorkin osavaltion Yonkersissa ilmestynyt "Eteenpäin" yhdistettiin elokuussa 1950. Niiden tilalle perustettiin Superiorissa vuoteen 1998 saakka ilmestynyt "Työmies–Eteenpäin". Henrik Gabriel Porthan
Osana toimintaansa seura alkoi näin melko koruttomasti julkaista Suomen ensimmäistä sanomalehteä, "Tidningar Utgifne af et Sällskap i Åbo", vuonna 1771. Lehti perustettiin alun pitäen edellä mainittujen sisältöjen ohella myös yleisen tieteellisen ja akateemisen sivistyksen laajempaa julkaisemista varten. Lehti ilmestyi 1771–1778 ja 1782–1785 ja jatkui tämän jälkeen nimellä "Åbo Tidningar". Kirjoitustensa monipuolisuuden ja laadukkaan tason johdosta lehden merkittävyys oli oloissamme ainutlaatuinen. Lehden sivuilla esiintyivät kirjoittajina itsensä Porthanin lisäksi muun muassa Calonius, J. J. Tengström ja F. M. Franzén. Vapaa Sana (kanadalainen sanomalehti)
Toisen maailmansodan jälkeen Vapaa Sana muuttui paljolti konservatiivisia arvoja heijastavaksi lehdeksi. Kanadansuomalaista kentän poliittisessa jaossa Vapaa Sana oli oikeistolais-kirkollinen lehti. Suhde Kanadan Suomalaiseen Järjestöön (CSJ) pysyi kireänä 90-luvulle saakka. Kuvavaa on, että Vapaan Sanan kerran kuussa ilmestyvään koosteeseen "Kanadansuomalaiset seurat" Kanadan Suomalainen Järjestö tuli mukaan vasta keväällä 2006. 1960-luvulla Vapaan Sanan levikki ohitti Vapauden levikin, mutta 1970-luvulle siirryttäessä myös Vapaan Sanan levikki lähti laskuun. 1980-luvulla Vapauden paikan kovimpana kilpailijana otti Canadan Sanomia edeltänyt Canadan Uutiset -sanomalehti Thunder Bayssä. Ilmaisjakelulehti
Ensimmäiset lukijoille maksuttomat lehdet syntyivät 1800-luvun lopun Britanniassa, kun Manchesterissä alettiin painaa "Cheadle and Teen Times" -nimistä lehteä. 1800-luvulla tiedetään ilmaisjakelulehtiä painetun myös Australiassa ja Sveitsissä. Maailmansotien välinen aika oli kaupunkilehtien syntymisen aikaa muun muassa Yhdysvalloissa, Alankomaissa, Belgiassa ja Saksassa. Tanskassa ilmaisjaeltuja niin sanottuja aluelehtiä oli 1970-luvun puolivälissä 325, Ruotsissa 109 ja Suomessa viitisentoista. Suomen kaupunkilehtien määrä kasvoi seuraavien viiden vuoden kuluessa yhdeksällä, joten 1970-luvun loppupuolta voidaan pitää Suomen kaupunkilehdistön nopeimpana kasvukautena. Britanniassakin 1970-luvun talouslama oli ilmaisjakelulehtien kasvun aikaa, kun mainostajat halusivat löytää tilattuja sanomalehtiä edullisempia ja paremmin yleisönsä tavoittavia mainosvälineitä. Kansan Sana
"Kansan Sana" ilmestyi aluksi kolmesti, vuosina 1950–1957 neljästi ja vuodesta 1958 lähtien viidesti viikossa. Lehden levikki oli ensimmäisenä vuonna 5 800 kappaletta. Seuraavina vuosina se nousi 7 000–8 000 kappaleen tasolle ja 10 200 kappaleeseen vuonna 1957. Levikki keskittyi ainakin 1960-luvulla SKDL:n Kuopion piiriin ja erityisesti Kuopion, Varkauden ja Iisalmen seuduille. Joensuun ja Mikkelin piireissä tilaajia oli vähän. Lehden lisäksi yhtiö sai tuloja ulkopuolisista painotöistä. Hymy (lehti)
Suosituin "Hymy" oli joulukuun 1968 numero, jonka lähes tulkoon loppuunmyyty painos oli 520 000 kappaletta. Lehti oli 1970-luvun alussa Suomen suurin aikakauslehti; vuonna 1970 sillä oli 2,3 miljoonaa lukijaa ja se tavoitti 61 prosenttia Suomen yli 12-vuotiaista. 23 vuotta myöhemmin 1993 se ei enää mahtunut 10 suurimman joukkoon. Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä "Hymy" oli vuonna 1963 sijalla 21, vuonna 1973 sijalla 5 ja vuonna 1983 sijalla 9. Suomen kieli
Suomen kielen asema vahvistettiin virallisesti vuoden 1863 kieliasetuksella, jonka mukaan suomesta piti tulla 20 vuoden kuluessa ruotsin rinnalla tasa-arvoinen virkakieli. 1870-luvulla suomen kielen ja suomenkielisen sivistyksen asema oli jo melko vakiintunut. Aleksis Kiven "Seitsemän veljestä" ilmestyi vuonna 1870. Suomenkielinen kaunokirjallisuus ja teatteri sai alkunsa, ja suomeksi julkaistiin useita sanoma- ja aikakauslehtiä. Suomea käytettiin koulun, hallinnon ja oikeuslaitoksen kielenä. Työmies
"Työmies" ilmestyi aluksi viikkolehtenä vuoteen 1899 saakka, jolloin se muuttui kuusipäiväiseksi. Tämän jälkeen lehdestä tuli nopeasti Suomen luetuin työväenlehti. Myöhemmin 1910-luvun aikana se oli "Helsingin Sanomien", "Uuden Suomettaren" ja "Hufvudstadsbladetin" ohella yksi Suomen neljästä suurimmasta sanomalehdestä. Vuonna 1917 "Työmies" oli 80 000 kappaleen levikillään jopa maan suurin sanomalehti. Sen viimeinen numero ilmestyi sisällissodan loppuvaiheessa huhtikuussa 1918. Lehden seuraajaksi perustettiin vielä saman vuoden aikana "Suomen Sosialidemokraatti", joka nykyään ilmestyy nimellä "Demokraatti". Amerikan Suometar
"Amerikan Suomettaren" levikki keskittyi Yhdysvaltojen Keskilännen valtioihin. Yritykset laajentaa sen tilaajakuntaa maan itärannikolla eivät ilmeisesti koskaan tuottaneet tulosta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kustannusliike perusti haarakonttorin länsirannikolle Oregonin Astoriaan, joka alkoi julkaista erillistä "Lännen Suometar" -lehteä. Astorian epäonninen lehtiyritys ja Hancockiin perustettu kirja- ja paperikauppa veivät kustannusliikkeen konkurssin partaalle, mutta vuoteen 1958 mennessä se oli jälleen velaton. Viimeisinä vuosinaan "Amerikan Suomettaren" tilanne heikkeni nopeasti, eikä Suomi-Synodi pystynyt tukemaan sitä rahallisesti. Sen ilmestyminen lakkasi vuoden 1962 lopussa, jolloin kirkkokunta liitettiin Amerikan luterilaiseen kirkkoon. Lehden tilaajaluettelon osti "Amerikan Uutiset", josta tuli eräänlainen suomenkielisen kirkollisen toiminnan äänenkannattaja. Vapaus (Sudbury)
Sanomalehden lisäksi "Vapaus" julkaisi kirjallisuutta ja erilaisia tilapäisjulkaisuja kuten "Vapauden Soihtu", "Taistelun Viiri", "Työn Vappu" ja "Vapauden Viiri". Vuonna 1923 se teki sopimuksen yhdysvaltalaisten kommunistilehtien ja kirjallisuuden levittämisestä. Lehden sisarjulkaisuista tärkein oli vuonna 1935 perustettu kaunokirjallinen viikkolehti "Liekki", jonka sisällöstä yritettiin saada mahdollisimman monipuolinen ja laajaan lukijakuntaan vetoava. 1930-luvun amerikansuomalaisen lehdistön joukossa ainutlaatuisen viihdelehden levikki saavutti 2 500 tilaajan rajan vuoden 1937 lopussa. Amerikan Uutiset
Amerikan Uutiset on Floridan Lake Worthissa ilmestyvä amerikansuomalainen sanomalehti. Vuosina 1932–1960 sen nimenä oli "Minnesotan Uutiset".