Onko Quentin Tarantino myös näytellyt elokuvissa?
Quentin Tarantino
Quentin Jerome Tarantino (s. 27. maaliskuuta 1963 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja näyttelijä. Hänen elokuviaan yhdistää aikatasoilla leikkiminen, viittaukset vanhoihin elokuviin, pitkät otokset, pitkät dialogit ja tyylitelty väkivalta.
Shane Taylor
Taylor alkoi opiskella näyttelemistä South Kent Collegessa Kentissä, jossa hän opiskeli kaksi vuotta, ja siirtyi sitten Webber Douglas Academy of Dramatic Artiin Lontooseen. Hän aloitti uransa esiintymällä pienissä rooleissa televisiosarjoissa ja muutamassa elokuvassa. Vuonna 2001 hän sai lääkintämies Eugene Roen roolin Tom Hanksin ja Steven Spielbergin palkitussa minisarjassa "Taistelutoverit". "Taistelutoverien" jälkeen Taylor piti taukoa näyttelemisestä keskittyäkseen perheeseensä, mutta on sittemmin ollut ääniroolissa videopelin "" päähenkilönä ja näytellyt televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hänen viimeisin projektinsa on vuonna 2010 ilmestyvä "Devil's Playground". Roger Avary
Hän kirjoitti Tarantinon esikoiselokuvaan "Reservoir Dogs" (1992) taustalla kuuluvat radiodialogit. Hän kirjoitti myös alkuperäisen 80-sivuisen käsikirjoituksen elokuvaan "True Romance" (1993) (nimellä "The Open Road"), joskaan häntä ei mainita lopputeksteissä käsikirjoittajana. Lisäksi hän kirjoitti Quentin Tarantinon kanssa Oscar-palkitun alkuperäiskäsikirjoituksen elokuvaan "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta" (1994). Tarantino puolestaan tuotti Avaryn esikoisohjauksen "Killing Zoe" (1994). Yuen Woo-ping
Yuen on sittemmin jatkanut työskentelyä Hollywoodissa: Wachowski-veljekset palkkasivat hänet toimintaohjaajaksi myös "Matrix"-elokuvan jatko-osiin "The Matrix Reloaded" (2003) ja "The Matrix Revolutions" (2003). Myös Quentin Tarantino on tehnyt Yuenille kunniaa palkkaamalla hänet "Kill Bill" -elokuviinsa toimintaohjaajaksi. Eurooppalaisissa elokuvissa Yuen Woo-pingin kädenjälki on näkynyt lähinnä Luc Bessonin tuottamassa elokuvassa "Danny the Dog" (2005). Ennio Morricone
Morriconen suuhun oli laitettu saksankielisen "Playboyn" julkaisemassa ”haastattelussa” perättömiä lausuntoja Quentin Tarantinosta. Artikkeli oli todellisuudessa tyhjästä keksitty, ja sekä "Playboy" että Morricone ovat sanoneet nostavansa artikkelin vuoksi oikeusjutun. Artikkelia oli ehditty siteerata monilla viihdesivustoilla. Ääninäyttelijä
Suomessa ulkomaisten animaatiosarjojen äänirooleihin haetaan ja pyydetään näyttelijöitä tai laulajia, joiden äänet muistuttavat elokuvan tai sarjan alkuperäisääntä. Koska Suomessa varsinaisia ääninäyttelijöitä on hyvin vähän ja he ovat useimmiten freelancereita, julkisuuden henkilöt ja nimekkäät näyttelijät ovat saaneet lainata äänensä animaatiohahmoille lähinnä elokuvissa. Esimerkiksi suomalaisista Mika Häkkinen on ollut äänenä Disneyn elokuvassa "Autot", Antero Mertaranta "Pikku Kanasessa" ja Tommy Tabermann elokuvassa "Arthur ja minimoit". Vuonna 2007 Pixarin animaatiofilmiä "Rottatouille" olivat ääninäyttelemässä esimerkiksi Sami Garam, Jyrki Sukula ja Jorma Uotinen sekä vuonna 2008 "Kung Fu Pandan" ääninäyttelemisessä olivat mukana Tommi Evilä ja Arttu Wiskari. Itseoppinut
Monet onnistuneet elokuvan tekijät eivät ole saaneet alansa koulutusta tai ovat keskeyttäneet elokuvakoulutuksen. Heitä ovat James Cameron, Steven Spielberg, Quentin Tarantino, Robert Rodriguez, Paul Thomas Anderson, David Fincher, Stanley Kubrick, John Huston, Woody Allen, Steven Soderbergh, Dario Argento, ja Orson Welles. Elokuvaohjaaja Aki Kaurismäki on itseoppinut. Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta
Alun perin Tarantino halusi toteuttaa kolmiosaisen teoksensa kolmen eri käsikirjoittajan voimin. Nyrkkeilijä-episodin kirjoittajaksi valikoitui Tarantinon ystävä Roger Avary, mutta kolmanteen episodiin ei koskaan löytynyt kirjoittajaa; Tarantino päätti kirjoittaa kaksi muuta episodia itse. Ajatuksena oli käyttää esitellä yksi hahmoista jakson päähenkilönä ja sitten käyttää samaa hahmoa sivuhenkilönä toisessa jaksossa. Tarantino päätti kuitenkin laittaa "Pulp Fictionin" syrjään alettuaan kirjoittaa tarinaa, josta tuli myöhemmin hänen ensimmäinen kokoillan elokuvansa, "Reservoir Dogs". True Romance
True Romance on Quentin Tarantinon käsikirjoittama ja Tony Scottin ohjaama elokuva vuodelta 1993. Elokuvan pääosissa nähdään Christian Slater, Patricia Arquette ja Michael Rapaport. Elokuvan pienissä sivurooleissa nähdään monia tunnettuja näyttelijöitä kuten Samuel L. Jackson, Gary Oldman, Christopher Walken, Chris Penn, Val Kilmer, Brad Pitt, Tom Sizemore ja Dennis Hopper. City on Fire
Elokuva sai paljon huomiota 1990-luvun alussa, jolloin ilmestyi Quentin Tarantinon ohjaama ja käsikirjoittama "Reservoir Dogs". "Reservoir Dogsin" juoni on pohjiltaan sama ja se sisältää paljon samoja kohtauksia kuin "City on Fire". Etenkin kummankin elokuvan lopussa oleva ”Mexican standoff” eli kohtaus, jossa kaksi tai useampi henkilöhahmo osoittaa toisiaan aseella samaan aikaan. Quentin Tarantino
Tuotesijoittelun välttämiseksi Tarantino on keksinyt useita kuvitteellisia tuotemerkkejä elokuviinsa: Red Apple Cigarettes, Big Kahuna Burger, Acuña Boys Tex-Mex Food, Tenku Brand Beer, K-Billy, G.O. Juice, Teriyaki Donut ja Jack Rabbit Slim’s. The Hateful Eight
The Hateful Eight on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut lännenelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Quentin Tarantino. Sen pääosissa ovat Samuel L. Jackson, Kurt Russell, Jennifer Jason Leigh, Walton Goggins, Demián Bichir, Tim Roth, Michael Madsen ja Bruce Dern. Elokuva sijoittuu Yhdysvaltain sisällissodan jälkeiseen Wyomingiin, ja keskittyy kahdeksan toisilleen vieraan henkilön kohtaamiseen syrjäisessä puodissa keskellä lumimyrskyä. Kill Bill: Volume 1
Kill Bill: Volume 1 on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen taistelutoimintaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Quentin Tarantino. Se on ensimmäinen kahdesta samaan aikaan tuotetusta "Kill Bill" -elokuvasta; sen jatko-osa "" sai ensi-iltansa vuonna 2004. Sen pääosissa esiintyvät Uma Thurman, Lucy Liu, Vivica A. Fox, Michael Madsen, Daryl Hannah ja David Carradine. Elokuva kertoo The Bridesta (Thurman), joka lähtee kostoretkelle jouduttuaan entisten liittolaistensa pettämäksi. Quentin Tarantinon filmografia
Quentin Tarantino on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja näyttelijä. Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta
Quentin Tarantino ja Roger Avary ovat kiistelleet pitkään "Pulp Fictionin" kirjoittajasta. Avaryn mukaan hän oli sopinut Tarantinon kanssa, että he jakaisivat kunnian käsikirjoituksesta, mutta elokuvan tuotannon alettua Tarantinon lakimies otti yhteyttä Avaryyn ja ehdotti, että hänen nimensä mainittaisiin lopputeksteissä vain tarinan keksijänä. Tarantinon mukaan Avary ainoastaan kehitti konseptin nyrkkeilijä-osioon, eikä muuten osallistunut käsikirjoituksen tekoon. Tarantino uhkasi jopa kirjoittaa Avaryn osuuden pois elokuvasta, jos ei saisi tahtoaan läpi. Käsikirjoittajiksi on lopullisessa elokuvassa merkitty molemmat. Jennifer Jason Leigh
Leigh on saanut tunnustuksen työstään independent-elokuvissa Lincoln Centerin elokuvayhdistykseltä vuonna 2002. American Cinematheque piti viikon pituisen retrospektiivin Leigh'n elokuvista Los Angelesin Egyptian Theatressa vuonna 2001. Hänet on palkittu myös Telluriden elokuvafestivaaleilla vuonna 1993. Vuonna 2015 Leigh sai parhaan naissivuosan Oscar-, Golden Globe- ja Bafta-ehdokkuudet roolistaan Quentin Tarantinon elokuvassa "The Hateful Eight". Uma Thurman
Thurman on tehnyt päärooleja erilajisissa elokuvissa: romanttisista komedioista ja draamoista sci-fiin, toimintaan ja trilleriin. Hänet tunnetaan yhteistyöstään Quentin Tarantinon kanssa. Thurmanin tunnetuimpiin elokuviin lukeutuvat "Valheet ja viettelijät", "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta", "Gattaca" (1997), "" (2003) ja "" (2004). John Travolta
Travolta tuli kuuluisaksi elokuvista "Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa" (1977) ja "Grease" (1978) sekä roolistaan Vinnie Barbarinona tilannekomediasarjassa "Terve taas, Kotter" (1975–1979). Tämän jälkeen hänen uransa kääntyi lievään laskuun, kunnes hän sai Vincent Vegan roolin Quentin Tarantinon ohjaamassa elokuvassa "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta" (1994). Hän sai roolistaan toisen Oscar-ehdokkuutensa. Ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa Travolta sai miespääroolista "Saturday Night Feverissä". Rhythmeen
"She's Just Killing Me" on kuultavissa Quentin Tarantinon vuonna 1996 käsikirjoittamassa elokuvassa Hämärästä aamunkoittoon. Saman elokuvan soundtrackilla on myös toinen ZZ Top kappale, "Mexican Blackbird". Bruce Willis
1990-luvun alussa Willisin ura kärsi takaiskun muutamien taloudellisesti heikohkojen elokuvien, kuten "Jokikyttä" ja "Hudson Hawk – varkaista parhain", takia. Vuonna 1994 Willis sai roolin Quentin Tarantinon elokuvasta "Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta", joka antoi hänen uralleen tarvittavan piristeen. "Pulp Fictionin" ansiosta hän sai roolit muun muassa Terry Gilliamin "12 apinasta", Luc Bessonin elokuvasta "The Fifth Element – puuttuva tekijä" ja Michael Bayn "Armageddonista", joka oli Yhdysvalloissa vuoden 1998 menestynein elokuva. Roolistaan "Armageddonissa" Willis sai myös vuoden miesnäyttelijän Razzie-palkinnon (huomionarvoista on, että Razzie on nimenomaan huonoimmalle elokuvalle annettu ”palkinto”). 1990-luvun lopulla Willis ajautui vähemmän menestyneisiin elokuviin kuten "Sakaali" ja "", ja hänen tähtensä himmentyi hetkellisesti. Mika Kurvinen
"Salattujen elämien" jälkeen Kurvinen on näytellyt muun muassa elokuvissa "Sooloilua" ja "Elokuu" sekä televisiosarjoissa "Tappajan näköinen mies" ja "Toisen kanssa". Kesällä 2007 Kurvinen teki The Voice TV:lle "Jäämerelle ja takaisin" -nimisen ohjelman yhdessä Heikki Paasosen kanssa, jossa he ajoivat moottoripyörällä jäämeren rannalle. Iron Man (elokuva)
Huhtikuussa 1990 Universal Studios osti oikeudet elokuvan tuottamiseksi valkokankaalle ja Stuart Gordonin tuli ohjata elokuva matalalla budjetilla. Helmikuussa 1996 20th Century Fox hankki kuitenkin elokuvaan oikeudet itselleen. Muun muassa näyttelijä Nicolas Cage kiinnostui elokuvan pääroolista ja myös Tom Cruise ilmaisi kiinnostuksensa elokuvaa kohtaan sekä näyttelijän että tuottajan roolissa. Jeff Vintar ja Stan Lee kirjoittivat yhdessä elokuvan tarinan, jonka Vintar muunsi käsikirjoitukseksi. Myöhemmin Jeffrey Caine kirjoitti käsikirjoituksen uudestaan. Elokuvan uudeksi ohjaajaksi kysyttiin Quentin Tarantinoa, mutta sopimusta ei tehty ja Fox myi oikeudet edelleen New Line Cinemalle vuoden 1999 joulukuussa. Heinäkuussa 2000 Ted Elliott, Terry Rossio ja Tim McCanlies saivat tehtäväkseen kirjoittaa studiolle käsikirjoituksen, joka valmistui viimein joulukuussa 2002. Quentin Tarantino
Tarantino on sanonut vuodesta 2012 lähtien aikovansa lopettaa elokuvien ohjaamisen kymmenennen elokuvansa jälkeen. Vuoden 2016 lopussa hän laskee ohjanneensa kahdeksan. Viimeisten kahden elokuvansa jälkeen hän aikoo kirjoittaa romaaneja ja tehdä teatteria. Kill Bill
Kill Bill on Quentin Tarantinon käsikirjoittama ja ohjaama kaksiosainen toimintaelokuva. Sen osat ovat Quentin Tarantino
Tarantino on usein kirjoittanut itselleen pienehkön roolin omiin elokuviinsa. Niiden lisäksi hän on näytellyt muiden ohjaamissa elokuvissa ja joissain televisiosarjojen jaksoissa. Tarantino on kertonut haluavansa olla vakavasti otettava näyttelijä eikä vain ohjaaja, joka näyttelee huvikseen omissa elokuvissaan. Vuonna 1998 Tarantino vieraili Broadwaylla, jossa hän näytteli pääosaa näytelmässä "Wait Until Dark". Teatterikriitikot lyttäsivät Tarantinon suorituksen. Kirk Thornton
Thornton aloitti uransa näyttelijänä vieraillessaan Michael Landonin tähdittämässä televisiosarjassa "Enkeli maantiellä" vuonna 1987. Hänellä oli myös pieniä rooleja elokuvissa "" ja "Al Capone – Alcatrazin vanki", sekä televisiosarjoissa "Beverly Hills 90210", "Rakkaat siskot" ja "Murhasta tuli totta". Quentin Tarantino
Tarantino alkoi "Jackie Brownin" jälkeen käsikirjoittaa "Kill Billiä", jonka ajatuksen hän oli kehitellyt jo "Pulp Fictionin" teon aikaan yhdessä Uma Thurmanin kanssa. Elokuva kertoo kostotarinan, jossa sekoitetaan monia eri lajityyppejä: samurai-eepoksia, yakuza-elokuvia, hongkongilaisia taisteluelokuvia ja spagettiwesternejä. Tarantino kuvasi nyt ensi kertaa ulkomailla, muun muassa Japanissa, Hongkongissa ja Kiinassa, koska halusi aasialaisia vaikutteita. Hän esimerkiksi kuvasi taistelukohtaukset hongkongilaiseen tapaan aikajärjestyksessä. Alun perin yli kolmetuntinen elokuva jaettiin kaksiosaiseksi: "" (2003) ja "" (2004). Eepos ei saanut Oscar-ehdokkuuksia, mutta Tarantino valittiin vuonna 2004 Cannesissa tuomariston puheenjohtajaksi nuorimpana ohjaajana koko elokuvajuhlien historiassa. Reservoir Dogs
Reservoir Dogs on yhdysvaltalaisen Quentin Tarantinon vuonna 1992 ohjaama ja käsikirjoittama rikoselokuva. Elokuva kertoo ammattirikollisjoukosta, jonka suunnittelema timanttiryöstö menee pieleen. Kyseessä oli Tarantinon esikoisohjaus. Juoni perustuu Ringo Lamin ohjaamaan elokuvaan "City on Fire". Lawrence Bender
Lawrence Bender (s. 17. lokakuuta 1957) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka on tuottanut myös kaikki Quentin Tarantinon ohjaamat elokuvat paitsi elokuvaa Death Proof. Lawrence tuotti pari elokuvaa vuonna 1989, kunnes hän tapasi Tarantinon, jolla oli idea ja käsikirjoitus elokuvasta, joka sijoittuisi autotalliin. Tarantino myös sanoi, että se saataisiin tehtyä 50 tuhanella dollarilla. Lawrence luki Tarantinon käsikirjoituksen tästä elokuvasta, Reservoir Dogsista ja innostui siitä toden teolla ja rupesi keräämään rahaa elokuvaa varten. Elokuva menestyi hyvin ja nosti Lawrencea korkeammalle urallaan. Hän tuotti myös Quentinin toisen elokuvan Pulp Fiction, joka oli jättimenestys. Lawrence sai tästä Oscar-ehdokkuuden kategoriassa "Paras elokuva". Palkinto kuitenkin meni Forrest Gumpille. Lawrence on myös näytellyt pienissä cameo-rooleissa esim. Tarantinon Reservoir Dogsissa kadulla juoksevaa poliisia ja Pulp Fictionissa 50-luvun ravintolassa Zorro-asusteeseen pukeutunutta tarjoilijaa. Hän oli ehdolla Oscariin toisen kerran kategoriassa "Paras elokuva" vuonna 1997 elokuvasta Will Hunting. Frank Vincent
Frank Vincent Gattuso Jr. (15. huhtikuuta 1937 – 13. syyskuuta 2017), joka tunnettiin ammatillisesti nimellä Frank Vincent, oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti merkittäviä rooleja HBO:n sarjassa "Sopranos" ja useissa ohjaajan Martin Scorsesen elokuvissa kuten "Kuin raivo härkä" (1980), "Mafiaveljet" (1990) ja "Casino" (1995). Quentin Tarantino
Lopetettuaan työt pornoteatterissa Tarantino teki jonkin aikaa sekalaisia hanttihommia. Lopulta hän aloitti työt Manhattan Beachissä sijaitsevassa videovuokraamossa. Liikkeessä hän sai katsella elokuvia ilmaiseksi, ja hänen laajasta elokuvatuntemuksestaan oli asiakkaille paljon hyötyä. Tarantino työskenteli siellä viiden vuoden ajan. Videovuokraamossa työskentelynsä ohessa Tarantino teki vuosina 1984–1987 viikonloppuisin lainakameralla mustavalkoista lyhytelokuvaansa "My Best Friend’s Birthday". Elokuvan tekoon meni häneltä kolme ja puoli vuotta sekä 5 000 dollaria. Se jäi silti keskeneräiseksi ja Tarantinon mukaan osittain tuhoutui tulipalossa. Tarantino itse piti elokuvaansa huonona, mutta siinä oli jo nähtävillä myöhemmin Tarantinon tavaramerkeiksi nousseita elementtejä, kuten elämänmakuista dialogia. Snatch – hävyttömät
Elokuva sisältää samanlaisia teemoja kuten Guy Ritchien ensimmäinen pitkä elokuva "Puuta, heinää ja muutama vesiperä". Lisäksi muun muassa kohtaus, jossa Vinnie Jonesin näyttelemä Tony läimäyttää auton oven kiinni jolloin se paukahtaa erään gangsterin päähän, on samanlainen kuin kohtaus "Puuta, heinää ja muutama vesiperä" -elokuvassa. Ritchie käytti myös ensimmäisessä elokuvassaan esiintyneitä Vinnie Jonesia, Jason Stathamia ja Jason Flemyngia myös "Snatchissa". "Snatchilla" on juonellisia yhtäläisyyksiä myös Quentin Tarantinon vuonna 1994 ohjaaman elokuvan "Pulp Fiction" kanssa. Kummassakin elokuvassa hahmojen toimintaa motivoi jokin arvokas tavara, "Snatchissa" timantti ja "Pulp Fictionissa" salaperäinen salkku. Kummankin elokuvan juoneen liittyy myös järjestetty nyrkkeilyottelu. Quentin Tarantino
Vuonna 2004 Tarantino palasi toiseen maailmansotaan sijoittuvan spagettiwesternmäisen "Kunniattomat paskiaiset" -aiheen pariin. Hän oli alkanut käsikirjoittaa tarinaa jo vuonna 1998, mutta se oli jäänyt sivuun "Kill Billin" ajaksi. Tarantino oli aluksi aikonut pysyttäytyä historiallisissa tosiasioissa, mutta tarinasta tuli toden ja fiktion sekoitus. Tarantino suunnitteli käsikirjoituksesta ensin minisarjaa televisioon, sillä hän pelkäsi ryhtyä ohjaamaan toista suurta elokuvaeeposta heti "Kill Billin" jälkeen. "Kunniattomat paskiaiset" (2009) kuvattiin Euroopassa, suuri osa näyttelijöistä oli saksalaisia, ja elokuvassa puhutaan useaa kieltä. Elokuva oli suurmenestys, ja Tarantino oli siitä ehdolla parhaan ohjauksen ja alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkintojen saajaksi. Grindhouse: Death Proof
Grindhouse: Death Proof on vuonna 2007 tehty humoristinen toiminta/kauhuelokuva. Yhdysvalloissa Quentin Tarantinon "Death Proof" ja Robert Rodriguezin "" julkaistaan yhtenä pitkänä kahden elokuvan yhdistelmänä nimellä "Grindhouse", mutta Suomessa ja muualla Euroopassa nämä elokuvat nähdään erikseen. "Death Proofin" ohjasi Quentin Tarantino, ja pääosissa nähdään mm. Kurt Russell ja Rosario Dawson. Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta
Quentin Tarantino sai ajatuksen "Pulp Fictionin" juoneen jo ennen ohjaajanuransa alkua. Hän päätti yhdistää kolme tavanomaista juonta kokoomateokseksi: nyrkkeilijä, jonka pitää hävitä sovittu ottelu, mutta hän ei häviä; palkkamurhaajat, jotka menevät jonnekin tappamaan ihmisiä ja gangsteri, jonka pitää viedä pomon tyttöystävä ulos. Tyyliltään tarina muistuttaisi Raymond Chandlerin ja Dashiell Hammettin 1920-1930-luvun kovaksikeitettyjä dekkareita, joiden mukaan tarina sai lopullisen nimensäkin. Mysterio
Alun perin Mysterio oli oikealta nimeltään Quentin Beck, eräs Hollywoodin elokuvateollisuuden etevimmistä erikoistehosteiden tekijöistä ja sijaisnäyttelijöistä, joka unelmoi maineikkaasta elokuvaurasta näyttelijänä. Hänen pyrkimyksensä näyttelijäksi kuitenkin epäonnistui, minkä seurauksena hän oivalsi voivansa hyödyntää erikoistehosteiden ja illuusioiden käyttöä rikollisen uran aloittamiseksi. Näin ollen Mysterion identiteetin omaksuneesta Quentin Beckistä tuli eräs Hämähäkkimiehen vihollisista. Quentin Beckin jälkeen Mysteriona ovat toimineet Daniel Berkhart (ensiesiintyminen vuonna 1975), Francis Klum (ensiesiintyminen vuonna 2002) sekä viimeisimpänä toistaiseksi tuntematon, nimellä Mysterion tunnettu henkilö (ensiesiintyminen vuonna 2013). Django Unchained
Django Unchained on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut lännenelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Quentin Tarantino. Sen pääosissa ovat Jamie Foxx, Christoph Waltz, Leonardo DiCaprio ja Kerry Washington. Sen ensi-ilta oli 25. joulukuuta 2012 Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 18. tammikuuta 2013. Quentin Tarantino
Tarantino ei ole koskaan ollut naimisissa, eikä hänellä ole lapsia. Hänen naisystäviinsä ovat lukeutuneet esimerkiksi näyttelijä Mira Sorvino ja ohjaaja Sofia Coppola. Tarantino ei nähnyt isäänsä vuosien 1965–1995 aikana ja on sen jälkeen torjunut tämän yhteydenotot. Kirk Thornton
Ääninäyttelemisen pariin hän päätyi vuonna 1991 dubattuaan OVAn "Zillion: Burning Night". Sittemmin Thornton on tehnyt lukuisia dubbauksia animeen käyttäen eri nimeä projekteissa, jonka myötä tarkkaa lukua hänen työstään ei ole saatu kirjattua. Tunnetuimmaksi rooleiksi animessa ovat nouseet roolit ".hack//SIGN", "Kyborgi 009:ssä" ja "Samurai Champloossa". Animen ohella Thornton teki 1990-luvulla äänirooleja myös televisiosarjoihin, kuten "Mighty Morphin Power Rangers", "Power Rangers Zeo", "Power Rangers Turbo", "Power Rangers in Space", "Power Rangers Lost Galaxy", "Power Rangers Lightspeed Rescue", "Power Rangers Time Force" ja "Power Rangers Wild Force", sekä 2010-luvun äänirooleja "Monsuno" sarjassa. Frank Miller
Kun Robert Rodriguezin ohjaama ja Millerin sarjakuviin perustuva "Sin City" -elokuva ilmestyi vuonna 2005, Rodriguez kertoi Millerin vaikuttaneen sarjakuvallaan niin suuresti elokuvan ulkonäköön, että hän vaati Millerin saavan nimensä lopputeksteihin yhdeksi ohjaajaksi. Elokuvan ohjaajiksi on merkitty Rodriquez, Miller ja Quentin Tarantino. Tomoyasu Hotei
Hotei on myös esiintynyt elokuvissa. Hän näytteli Hiroyuki Nakanon Samurai Fictionissä sekä Junji Sakamoton Shin jingi naki tatakaissa. Molempiin elokuviin hän teki myös musiikin. Hänen kappaleensa "Battle without Honor or Humanity" soi Quentin Tarantinon elokuvassa Kill Bill. Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta
Bruce Willis halusi työskennellä Tarantinon kanssa ja tapasi hänet Harvey Keitelin grillijuhlilla. Ainoastaan nyrkkeilijä Butchin rooli oli vapaana, vaikka Tarantino oli luvannut sen jo etukäteen Matt Dillonille. Willisista "Pulp Fiction" sai kuitenkin ensimmäisen elokuvatähden riveihinsä, Willisin lupauduttua tinkimään viiden miljoonan dollarin palkastaan. Will Arnett
Arnett on myös esiintynyt lukuisten televisio- ja radiomainosten kertojaäänenä, muun muassa General Motorsin GMC-lavapakettiautojen ja kaupunkimaastureiden mainoksissa. Sen lisäksi hän tehnyt lukuisia äänirooleja muun muassa elokuvassa "Rottatouille". Roger Avary
Avary muutti 1980-luvulla Manhattan Beachille, Kaliforniaan. Vuosikymmenen puolivälistä hän työskenteli samassa videovuokraamossa Quentin Tarantinon kanssa. Quentin Tarantino
Tarantino ohjasi yhden jakson draamasarjaan "Teho-osasto" vuonna 1995. Hän ohjasi "C.S.I."-sarjan viidennen tuotantokauden päätösjakson ”Grave Danger”, josta hän sai Emmy-palkintoehdokkuuden. Christoph Waltz
Christoph Waltz (s. 4. lokakuuta 1956 Wien, Itävalta) on saksalais-itävaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Waltz esiintyi useissa saksankielisissä elokuvissa ennen maailmanlaajuista läpimurtoaan Quentin Tarantinon elokuvassa "Kunniattomat paskiaiset" (2009), joka nosti hänet kuuluisuuteen. Hän voitti roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-, Golden Globe- ja Bafta-palkinnot. Sen jälkeen Waltz esiintyi muutamassa hyvin menestyneessä elokuvassa, mukaan lukien "The Green Hornet", "Vettä elefanteille" ja "Kolme muskettisoturia" (kaikki 2011), kunnes esiintyi jälleen Tarantinon ohjaamassa elokuvassa "Django Unchained" (2012). Hän voitti toisen kerran Oscar-, Golden Globe- ja Bafta-palkinnot parhaasta miessivuosasta. Vuonna 2014 Waltz näytteli elokuvissa "Kaameat pomot 2" ja "Big Eyes", josta hän sai parhaan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden. Hän näyttelee roistoa vuoden 2015 "Bond"-elokuvassa "Spectre". Jeff Bennett
Oltuaan varsin menestyksekäs ääninäyttelijä koko 1990-luvun hänen roolinsa vain lisääntyivät entisestään erityisesti Disneyn tuottamien piirrettyjen parissa. Bennett oli muun muassa Ben Affleckin ja Mark Hamillin tähdittämässä animaatioelokuvassa "Joosef – unten kuningas" (2000) ja esiintyi animaatiosarjoissa "Mikin klubi" (2001–2002), Disneyn Tarzanin legenda (2001–2003), jossa hän toimi Professori Porterin äänenä, sekä suositussa "Kim Possiblessa" (2002–2007). Bennett oli myös varsin merkittävässä roolissa "Jake Long – amerikkalaisessa lohikäärmeessä" toimiessaan sarjan päähahmon Jake Longin päävihollisen Huntsmanin, sekä Jaken isän ääninä. Vuoteen 2005 mennessä hän oli ollut 2000-luvulla noin kymmenessä Disneyn piirretyissäsarjoissa. Samalla Bennett teki pieniä rooleja Disneyn animaatioelokuviin, kuten "Viidakkokirja 2", "", "Leijonakuningas 3 – Hakuna Matata" ja "Mulan II". Jennifer Lawrence
Vuonna 2007 Lawrence haki Bella Swanin roolia elokuvasta "Twilight – Houkutus", mutta rooliin valittiin Kristen Stewart. Jälkikäteen Lawrence on sanonut olevansa tyytyväinen, ettei saanut roolia. Seuraavana vuonna Lawrence sai pienen roolin elokuvassa "Garden Party". Samana vuonna hän näytteli hyväksikäytettyä nuorta tyttöä perhedraamassa "The Poker House", jossa näyttelivät myös Selma Blair ja Chloë Grace Moretz. Hänet palkittiin roolistaan Los Angelesin elokuvajuhlilla. Tämän jälkeen Lawrence näytteli Guillermo Arriagan elokuvassa "The Burning Plain" yhdessä Charlize Theronin ja Kim Basingerin kanssa. Lawrence sai "Marcello Mastroianni" -palkinnon roolistaan Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 2008. Kurt Russell
Kurt Russellin isä oli Bing Russell, joka tuli tunnetuksi apulaisseriffi Clem Fosterina "Bonanzasta". Russell aloitti elokuvauransa Elvis-elokuvassa "Sydän tarjolla". Nuorena hän näytteli myös monissa Disneyn elokuvissa. Hän pelasi myös baseballia 1970-luvun alussa, mutta joutui lopettamaan pelaamisen loukkaannuttuaan ottelussa. Elokuvissa Russellin rooli on usein ollut antisankari. Hän sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta vuonna 1984. Russell muistetaan etenkin yhteistyöstään John Carpenterin kanssa, jonka kanssa hän on tehnyt neljä elokuvaa. Kunniattomat paskiaiset
Tarantino kirjoitti elokuvan käsikirjoituksen vuonna 1998, mutta kamppailtuaan lopetuksen kanssa, hän päätti lykätä kuvauksia ja ohjata kaksiosaisen elokuvan "Kill Bill". Ohjattuaan elokuvan "" (2007), Tarantino jatkoi "Kunniattomien paskiaisten" työstämistä. Elokuvan kuvaukset alkoivat lokakuussa 2008, ja se kuvattiin Saksassa ja Ranskassa dollarin budjetilla. "Kunniattomat paskiaset" sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 20. toukokuuta 2009. Se ilmestyi elokuvateattereihin elo–syyskuussa 2009 Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Kent Williams
Hän aloitti musiikin ja teatterin opiskelunsa SUNY Oswegossa, josta Williams valmistui vuonna 1973. Tämän jälkeen hän opiskeli näyttelemistä San Franciscossa American Conservatory teatterissa. Hän on usein dubannut animesarjoja, joista Dragon Ball on ollut Williamsin yleisin sarja. Sitä ennen hän näytteli 1980-luvulla useissa elokuvissa kuten A Small Killing, The Day the Bubble Burst, Murder Me, Murder You ja Stranger on My Land. Williams vieraili 1980- ja 1990-luvulla eri televisiosarjoissa kuten Ihmemies MacGyver, L.A. Law, Enkelin kosketus ja Kova laki. Harvey Keitel
Quentin Tarantinon projektit "Reservoir Dogs" ja "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta" auttoivat Keiteliä elvyttämään uransa. Muutamasta mielenkiintoisesta teoksesta huolimatta hän oli suurimmaksi osaksi tuntematon 1980-luvun ajan ja esiintyi erikoisissa eurooppalaistuotannoissa, mutta vain harvoissa laadukkaissa elokuvissa. Keitel palasi takaisin huipulle 1990-luvulla esiintymällä pääosassa muun muassa Abel Ferraran elokuvassa "Paha poliisi". Kyseinen vuosikymmen oli Keitelille muutenkin tuottelias, sillä hän esiintyi monissa arvostetuissa elokuvissa kuten "Thelma & Louise" (1991), "Nunnia ja konnia" (1992), "Piano" (1993), "Nouseva aurinko" (1993), "Clockers" (1995), "Hämärästä aamunkoittoon" (1996), "Cop Land" (1997) sekä elokuvassa "Bugsy" (1991), josta hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta. Peter Travers
Ennen uraansa "Rolling Stonessa", Travers toimi elokuvakriitikkona "Peoplelle" vuosina 1984-1988. Hänet tunnetaan erityisesti maanläheisestä ja yksinkertaisesta kirjoitustyylistä. Hän on mieltynyt erityisesti elokuvaohjaajien Martin Scorsesen, David Lynchin, Quentin Tarantinon, Tim Burtonin, Clint Eastwoodin, Peter Jacksonin, Coenin veljesten sekä Ang Leen töihin, perustuen vuosittaisiin top-10 -listauksiin sekä arvosteluihin. Hän on myös osoittanut halveksuntaa tiettyjä ohjaajia, erityisesti Michael Bayta, kohtaan. Once Upon a Time in Hollywood
Once Upon a Time in Hollywood on vuonna 2019 ensi-iltansa saava elokuva, jonka on käsikirjoittanut Quentin Tarantino. Tarantino myös ohjaa elokuvan, jonka pääosissa ovat Leonardo DiCaprio, Brad Pitt ja Margot Robbie. Elokuva on ensimmäinen, jossa Pitt ja DiCaprio näyttelevät yhdessä. Elokuvan nimi on kunnianosoitus spagettiwesternien kulttiohjaajalle Sergio Leonelle, joka tunnetaan muun muassa elokuvista "Huuliharppukostaja" ("Once Upon a Time in the West", 1968) ja "Suuri gangsterisota" ("Once Upon a Time in America", 1984). Richard Cansino
Cansino aloitti näyttelemisen televisiossa 1980-luvulla, jolloin hän teki pieniä rooleja televisiosarjoihin ja elokuviin. Hän kuitenkin siirtyi ääninäyttelijäksi 1990-luvun alussa tehtyään ensimmäisiä äänirooleja televisiosarjaan Mighty Morphin Power Rangers ja OVAan Giant Robo vuonna 1993. Näiden jälkeen Cansino on työskennellyt enimmäkseen englanniksi dubattujen animesarjojen ja elokuvien parissa, sekä tehnyt useita äänirooleja videopeleihin. Hän oli muun muassa Ryun äänenä anime-elokuvassa ja sitä ennen Vegan äänenä ssa. Pam Grier
Grier esitti pääosaa Quentin Tarantinon elokuvassa "Jackie Brown" vuonna 1997. Hän sai Jackie Brownin roolista Golden Globe -ehdokkuuden. Grier on ollut ehdolla myös muun muassa Saturn-, Satellite- ja Daytime Emmy -palkintojen saajaksi. Jeff Bennett
Hän teki Disneyn ohella äänirooleja myös Warnerille ja Cartoon Networkille, joista Cartoon Networkilta tarjoutui enemmän isompia rooleja kuin Warner Brosilta. Warnerilla Bennett pääsi mukaan Scooby-Doon animaatioihin, joita on tuotettu jo vuodesta 1969 lähtien. Hän oli mukana elokuvissa "Scooby-Doo and the Alien Invaders" (2000), "Scooby-Doo ja vampyyri" (2003), "Scooby Doo ja Loch Nessin hirviö" (2004), sekä "Chill Out, Scooby-Doo!" (2007). Lisäksi Bennett teki vierasesiintymisiä "What’s New, Scooby-Doo?" sarjaan vuosien 2003–2005 aikana, sekä oli mukana pääosassa viimeisimmässä Scooby-Doo-sarjassa "Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!" (2006–2008). Warnerilla hän oli mukana "Duck Dodgersissa", "Teen Titansissa", "Loonatics Unleashedissa", sekä "Batmanissa", jossa Bennett oli 1990-luvun Batman-animaatiosarjan tavoin robotin roolissa. Tuolloin hän toimi H.A.R.D.A.C.-nimisen robotin äänenä, kun taas The Batmanissa Bennett toimi D.A.V.E:n äänenä, sekä kahden muun rikollisen Ragdollin ja Killer Mothin ääninä. Xiaolin Showdownissa Bennett sai ensi kerran pääroolin Warnerin tuotannossa. Warnerilta tarjoutui myös kaksi merkittävää roolia, kun vuonna 2002 hän ääninäytteli elokuvassa "" Tom-kissaa ja sai roolistaan DVD Premiere -ehdokkuuden vuonna 2003. Samana vuonna ilmestyi näytelmäelokuva "", jossa Bennett toimi Viiksi-Vallun, Kukko Koppavan ja Nasty Canastan ääninä. Hän sai kuitenkin kritiikkiä Viiksi-Vallun roolista, kun taas Kukko Koppavan suorituksesta Bennett sai paremmat arviot. Improvisointi
Monet mykän elokuvan ohjaaja-näyttelijät, kuten Charlie Chaplin ja Buster Keaton, improvisoivat sekä elokuvia ohjatessaan että näytellessään. Myös Marxin veljekset olivat hyvin tunnettuja improvisoiduista käsikirjoituksesta poikkeamisistaan kesken elokuvien kuvausten. Sekä Buster Keatonilla että Marxin veljeksillä on kytkentöjä myös improvisaatioteatteriin, sillä he toimivat uransa alkuvaiheissa vaudeville-näyttelijöinä. Myöhemmistä suurista Hollywood-näyttelijöistä vahvaa improvisointia edustavat ainakin Marlon Brandon roolisuoritukset Elia Kazanin teatterimaisesti ohjaamissa merkkielokuvissa. Myös Robert De Niron kuuluisa ”Are you talking to me?” -kohtaus elokuvassa "Taksikuski" on improvisoitu. Quentin Tarantino
Tarantino kuvaa elokuvansa filmille ja vihaa digitaalista elokuvausta. Hän ei koskaan käytä tietokoneella luotuja visuaalisia erikoistehosteita. Reno Wilson
Wilson on usein esiintynyt televisiosarjoissa, kuten "Bel-Airin prinssi", "Chicagon lääkärit", "NYPD Blue", "Las Vegas" ja "Enkelin kosketus". Hän on näytellyt myös elokuvissa, kuten "Crank", "Kersantti Bilko", "City of Industry – pelon kaupunki" ja "Kadotettu". Wilson on esiintynyt ääniroolissa useissa Transformers-elokuvissa: vuoden 2007 "Transformersissa" Wilson toimi Frenzyn äänenä. Vuonna 2009 hän toimi Mudflapin äänenä elokuvassa "", vuosina 2011 ja 2014 hän oli Brainsin äänenä elokuvissa "" ja "Transformers – Tuhon aikakausi", sekä vuonna 2017 Autobotti Sqweeksin ja Decepticon Mohawkin ääninä elokuvassa "". Quentin Merabet
Quentin Merabet (syntynyt 9. heinäkuuta 1991) on ranskalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän näyttelee Ulrich Sterniä Code Lyoko evolutionissa. Hänellä on lemmikkikoira ja sisar Morigane. Hell Ride
Elokuva esitettiin Sundancen elokuvajuhlilla, ja se kuuluu tuottajan Quentin Tarantinon nimeä kantavaan sarjaan ”Quentin Tarantino Presents”. Luettelo Marvel Cinematic Universe -elokuvien näyttelijöistä
Samuel L. Jackson on tehnyt cameo-esiintymisiä Nick Furyn roolissa elokuvasarjan alkuvaiheissa, kunnes elokuvassa "The Avengers" hän oli yksi päänäyttelijöistä. Muita toistuvia näyttelijöitä sarjassa ovat Hayley Atwell, Dave Bautista, Paul Bettany, Don Cheadle, Bradley Cooper, Benicio del Toro, Vin Diesel, Idris Elba, Jon Favreau, Karen Gillan, Danai Gurira, Tom Hiddleston, Djimon Hounsou, William Hurt, Scarlett Johansson, Pom Klementieff, Anthony Mackie, Elizabeth Olsen, Lee Pace, Gwyneth Paltrow, Jeremy Renner, Zoë Saldaña, Stellan Skarsgård, Cobie Smulders, Sebastian Stan, Benedict Wong ja Letitia Wright. Alla olevassa listassa on lajiteltu elokuvissa esiintyneet hahmot sukunimen mukaan. Kaikki ne hahmot, jotka ovat esiintyneet myös muissa MCU:n medioissa, kuten lyhytelokuvissa, televisiosarjoissa sekä digitaalisissa sarjoissa "WHIH Newsfront" ja "", ovat huomioitu. Hostel
Elokuvan vastaava tuottaja on Quentin Tarantino. Elokuvaa on myös kutsuttu gornography-elokuvaksi sen kidutusainesten ja varsinaisten säikytetehosteiden puutteen takia. Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta
Vuonna 1992 kolmekymmentävuotias Quentin Tarantino matkusti Amsterdamiin tarkoituksenaan kirjoittaa uuden elokuvansa käsikirjoitus. "Pulp Fictionin" käsikirjoituksen ensimmäinen versio syntyi tuolla matkalla. Vierailtuaan Cannesin elokuvajuhlilla, jossa "Reservoir Dogsia" esitettiin, Tarantino, Roger Avary ja Stacey Sher ajoivat takaisin Amsterdamiin viimeistelemään käsikirjoitusta. Ensimmäinen episodi oli tuolloin jo valmis, ja Tarantino ja Avary alkoivat yhdessä kirjoittaa toista osaa. Avaryn lähdettyä Tarantino alkoi lisätä dialogia hänen kirjoittamiinsa osioihin. Quentin Tarantino
Quentin Jerome Tarantino syntyi 27. maaliskuuta 1963 Knoxvillessä, Tennesseessä. Äiti Connie nimesi hänet Quentiniksi ihailemansa "Gunsmoke"-lännensarjan sankarin, Burt Reynoldsin esittämän Quint Asperin mukaan, ja kertoi myöhemmin: ”Halusin pojalleni nimen, joka täyttäisi kokonaisen valkokankaan”. Connie (o. s. McHugh) oli sukutaustaltaan amerikanirlantilainen ja cherokee. Quentinin isä, amerikanitalialainen Tony Tarantino oli opiskellut teatterikoulussa ja työskenteli muusikkona. Connie oli 15-vuotias sairaanhoidon opiskelija, kun hän alkoi odottaa Quentinia. Tony Tarantino oli 21-vuotias. He erosivat kaksi vuotta Quentinin syntymän jälkeen. Christoph Waltz
Waltz opiskeli laulamista ja oopperaa yliopistossa Itävallassa. 1970-luvun lopulla hän muutti vähäksi aikaa New Yorkiin. Palattuaan Eurooppaan hän työskenteli teattereissa Zürichissä, Hampurissa ja Kölnissä. Waltz muutti silloisen vaimonsa ja lastensa kanssa 1980-luvun lopulla Lontooseen. Hän on näytellyt myös televisiossa muun muassa "Poliisikoira Rexin" jaksossa ”Nukkemurhaaja”. Hänen kuuluisin esiintymisensä on Hans Landan rooli Quentin Tarantinon ohjaamassa elokuvassa "Kunniattomat paskiaiset". Waltz sai roolistaan parhaan näyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla 2009 ja parhaan miessivuosan Golden Globen 2010, Oscarin 2010 sekä BAFTA:n. Vuonna 2013 Waltz voitti toisen kerran parhaan miessivuosan Golden Globen, BAFTA:n sekä Parhaan miessivuosaroolin Oscarin roolistaan "Django Unchained" -elokuvassa. Max Payne: Payne &amp; Redemption
Elokuva oli määrä julkaista tietyissä elokuvateattereissa Britanniassa ja ilmaislevityksesä internetin kautta. Elokuvan kestoksi kaavailtiin 20 minuutta, mutta osana suurempaa tarinaa, joka kestää puolitoista tuntia. Ohjaaja Fergie Gibsonin mukaan hänen esikuvansa on Quentin Tarantino. Samuel L. Jackson
Jacksonin ensimmäinen elokuvarooli oli Michael Schultzin ohjaamassa elokuvassa "Together for Days" vuonna 1972, jolloin hän oli vielä opiskelija. Vuonna 1976 hän muutti New Yorkiin ja aloitti ammattinäyttelijän uransa. Aluksi hän esiintyi televisioelokuvissa, mutta 1990-luvulla näyttelijänura lähti nousuun. Jackson sai sivuosarooleja amerikkalaisissa menestyselokuvissa, ja vuonna 1994 hän teki yhden ikimuistoisimmista rooleistaan Jules Winnfieldina Quentin Tarantinon elokuvassa "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta". Juuri "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta", jonka ansiosta Jackson oli Oscar-ehdokkaana, teki hänestä yhden Hollywoodin suosituimmista näyttelijöistä. Nykyisin hänet muistetaan myös rooleistaan jedimestari Mace Winduna George Lucasin uudemmassa "Tähtien sota" -trilogiassa ja Nick Furyna Marvel Cinematic Universessa. Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta
Tarantino on maininnut elokuvan liittyvän osittain hänen aiempaan elokuvaansa "Reservoir Dogs". Hän on paljastanut esimerkiksi "Pulp Fictionin" Vincent Vegan ja "Reservoir Dogsin" Mr. Blonden (oikealta nimeltään Vic Vega) olevan veljeksiä. Kyle Hebert
Kesällä 2000 radioasemalla olleet työkaverit olivat käyneet turistikierroksella FUNimationin tiloissa ja saivat tietää yhtiön tekevän eri sarjoihin koe-esiintymisiä. Hebertin kuultua uutisen hän suuntasi saman tien koe-esiintymisiin ja kokeili "Dragon Ball Z:n" teini-ikäisen Gohanin roolia, sekä sivuhahmoja. Muutaman viikon päästä Hebert sai soiton takaisin, jossa hänelle kerrottiin saavan roolin sarjasta. Sittemmin Hebert on työskennellyt enimmäkseen englanniksi dubattujen animesarjojen ja elokuvien parissa. Listaan mahtuu muun muassa "", "", "", "Fruits Basket", "Fullmetal Alchemist", "Salapoliisi Conan" ja "Naruto". Clint Eastwood
Eastwood muutti armeijan jälkeen Hollywoodiin. Hän sai vuonna 1954 Universalilta koekuvauksen pohjalta 40 viikon sopimuksen, joka uusittiin yhden kerran. Eastwood sai sivurooleja b-elokuvissa kuten "Tarantula" (1955) ja "Revenge of the Creature" (1955), kunnes sopimusta ei enää jatkettu. Sen jälkeen hän näytteli useissa televisiosarjoissa. Suuren yleisön tietoisuuteen Eastwood tuli ensimmäisen kerran vuonna 1959 televisiosarjan Lännen tie ("Rawhide") pääroolissa karjanajaja Rowdy Yatesinä, jota hän esitti sarjan loppuun vuoteen 1965 saakka.
Eastwood nousi 1960-luvun puolivälissä kansainväliseksi elokuvatähdeksi rooleistaan italialaisen ohjaajan Sergio Leonen spagettiwesterneissä "Kourallinen dollareita" (1964), "Vain muutaman dollarin tähden" (1965) ja "Hyvät, pahat ja rumat" (1966). Elokuvat esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 1967 ja nostivat hänet sielläkin suosituksi. Titanus (elokuvayhtiö)
Gustavo Lombardo aloitti elokuvien jakelutoiminnan Napolissa vuonna 1904. 1920-luvun lopulla hän muutti Roomaan, jossa hän perusti osakeyhtiöpohjalla toimineen pienen tuotanto- ja jakeluyhtiö Titanuksen. Sen ensimmäisiä elokuvia olivat Eugenio Peregon ohjaamat "Rondine" ja "La signorina Chicchirichì" (molemmat 1929). 1930-luvulla yhtiö julkaisi vain kolme elokuvaa, joista Gero Zambuton ohjaama "Fermo con le mani!" (1937) ja Carlo Ludovico Bragaglian "Animali pazzi" (1939) muistetaan koomikko Totòn ensiesiintymisinä. Yhtiön studiolla Rooman Farnesinassa kuvattiin muun muassa Alessandro Blasettin "Vecchia guardia" (1935) ja Carmine Gallonen suurelokuva "Scipio Africanus, Afrikan valloittaja" (1937). Yhtiön jakelutoiminta oli vähäistä, kunnes se vuosikymmenen lopulla osti yhdysvaltalaisen Metro-Goldwyn-Mayerin jakeluyhtiön. Toisen maailmansodan aikana Titanuksen studiolla kuvattiin muun muassa Vittorio De Sican "Maddalena zero in condotta" (1940), Goffredo Alessandrinin "Nozze di sangue" (1941) ja Flavio Calzavaran "Dagli Appennini alle Ande" (1943). Kummisetä (elokuvatrilogia)
Elokuvasarjan jokainen osa voitti monia palkintoja ja menestyi myös Oscar-gaalassa hyvin, kun sarjan ensimmäinen elokuva voitti kolme Oscaria ja toinen kuusi, mukaan lukien parhaan elokuvan ja ohjauksen Oscarit. Kolmas elokuva sai seitsemän ehdokkuutta, muttei voittanut palkintoa. Sarjassa esiintyneistä näyttelijöistä kaksi voitti Oscar-palkinnon rooleistaan: Marlon Brando esitti sarjan ensimmäisessä osassa Don Vito Corleonea ja voitti miespääosa-Oscarin. Robert DeNiro esitti nuorta Vito Corleonea elokuvan jatko-osassa jälleen Oscarin arvoisesti, mikä tekee Vito Corleonesta ainoan elokuvahahmon, jonka esittämisestä on myönnetty Oscar kahdesti. Al Pacino sai roolistaan Michael Corleonena Oscar-ehdokkuuden kahdesti: ensimmäisestä elokuvassa parhaasta miessivuosasta ja toisessa elokuvasta parhaasta miespääosasta, muttei voittanut kummallakaan kerralla. "Kummisetä III":sta ainoana näyttelijänä Oscar-ehdokkuuden sai Andy García roolistaan Vincent Mancinina. Tiffany Thornton
Thornton muutti alun perin Los Angelesiin pyrkiäkseen laulajaksi, mutta kiinnostui enemmän näyttelemisestä ja esiintyi ensi kerran televisiossa vuonna 2004 televisiosarjassa "Quintuplets". Sittemmin hän on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Teinitytön kasvatusopas", "O.C.", "Täydelliset naiset", "That's So Raven", "Waverly Placen velhot" ja "Hannah Montana". Thornton on tehnyt myös kaksi elokuvaroolia Hell on Earthissa ja Pete lainahöyhenissä vuosina 2007 ja 2009. Lady Snowblood
Quentin Tarantino lainasi paljon vaikutteita elukuvasarjaansa Kill Bill Lady Snowbloodista, ja elokuvan päähenkilö Yuki Kashimaa näyttelevä Meiko Kaji laulaa elokuvien tunnussävelmän "Shura no hana". Quentin Crisp
Vuonna 1968 Qrisp kirjoitti omaelämäkertansa "Palveluksessanne: Alaston virkamies". Siitä tehtiin myöhemmin televisioelokuva, jossa Qrispiä esitti John Hurt. Qrisp esiintyi myös televisiossa, teatterissa ja elokuvissa. Hämärästä aamunkoittoon
Hämärästä aamunkoittoon () on Robert Rodriguezin ohjaama ja Quentin Tarantinon käsikirjoittama splatter-/kauhuelokuva vuodelta 1996. Elokuvan pääosissa esiintyvät Harvey Keitel, Quentin Tarantino ja George Clooney. Don Johnson
Johnson esitti asianajaja Grant Cooperia televisiosarjassa "Just Legal" (2005), joka lakkautettiin kuitenkin vain muutaman jakson jälkeen. Johnson on 2010-luvulla esiintynyt sivuroolissa HBO:n sarjassa "Eastbound and Down" sekä Quentin Tarantinon elokuvassa "Django Unchained" (2012). Vuonna 2015 Johnson esitti öljypohattaa ABC:n sarjassa "Blood and Oil". Hän on myös tehnyt cameoesiintymisiä joissain elokuvissa ja mainoksissa. John Woo
1980-luvun puolivälissä Woon ura elokuvaohjaajana näytti olevan ohi, sillä hänen elokuvansa eivät enää menestyneet. Woo vetäytyi asumaan Taiwanin, kunnes Tsui Hark pyysi Woota ohjaamaan toimintaelokuvan "A Better Tomorrow". Elokuva menestyi hyvin, joten Woo päätti jatkavansa ohjaajan uraansa. Hän alkoi tehdä väkivaltaisia toimintaelokuvia, jotka sittemmin inspiroivat esimerkiksi Quentin Tarantinoa ja Wachowskeja. Näistä elokuvista tunnetuin oli vuoden 1989 suosittu toimintaelokuva "The Killer", joka toi Woolle kansainvälistä mainetta. Quentin Tarantino
Tarantinon läpimurtoelokuva on "Pulp Fiction" (1994), josta hän sai ensimmäisen kahdesta parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnostaan. Tarantino on ohjannut oman määritelmänsä mukaan kahdeksan elokuvaa. Hän on myös näytellyt useassa elokuvassa ja televisiosarjassa. Donald Trump
Trump on esiintynyt mielellään televisiosarjoissa ja elokuvissa. Näyttelijä Matt Damon paljasti vuonna 2017, että Trump vaati cameorooleja vastineeksi siitä, että hänen omistamiaan rakennuksia käytettiin kuvauksissa. Jo 1990-luvulla hän oli vierailevana tähtenä sarjoissa "Nanny" (1996), "Bel-Airin prinssi" (1993) ja "Sinkkuelämää" (1989 ja 1999). 2000-luvun aikana hän on esiintynyt muun muassa "Seesamtiessä", "Päivien viemässä" ja "Wall Streetin valtiattaressa". Hän on esiintynyt myös sivuroolissa elokuvissa "Haamut eivät kykene" (1989), "Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa" (1992), "The Little Rascals" (1994), "Wall Streetin valtiatar" (1996), "Eddie" (1996), "Zoolander" (2001) ja "Kahden viikon iskuaika" (2002). Tammikuussa 2007 Trump sai tähden Hollywood Walk of Famelle. Quentin Tarantino
"Reservoir Dogsin" menestyksen myötä Tarantinolle ehdotettiin myös käsikirjoituksensa "True Romance" ohjaamista, mutta Tarantino halusi mieluummin keskittyä seuraavaan hankkeeseensa "Pulp Fictioniin". Tarantino ei osallistunutkaan juuri mitenkään Tony Scottin ohjaaman "True Romancen" (1993) tekemiseen. Hän oli kuitenkin näkyvästi mukana sen mainoskampanjassa ja oli tyytyväinen Tony Scottin työhön, vaikka elokuva ei menestynytkään lippuluukuilla. Ennen "Pulp Fictionia" julkaistiin Tarantinon käsikirjoitukseen pohjautunut elokuva "Syntyneet tappajiksi" (1994). Ohjaaja Oliver Stone teki Tarantinon vanhaan käsikirjoitukseen kuitenkin paljon muutoksia, mikä johti riitoihin Tarantinon ja Stonen välillä. Kevin Costner
Costner tunnetaan myös esimerkiksi elokuvista "Lahjomattomat", "Robin Hood – varkaiden ruhtinas", "JFK – avoin tapaus", "Täydellinen maailma", "Waterworld" ja "Hidden Figures – varjoon jääneet" (2016). Hän näytteli Teräsmiehen adoptioisä Jonathan Kentiä vuonna 2013 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Man of Steel". Antonio Moreno
1920-luvun alussa Moreno liittyi elokuvamoguli Jesse L. Laskyn Famous Playersin näyttelijöihin, ja Morenosta tuli yhtiön yksi parhaimmista palkatuista näyttelijöistä. Vuonna 1926 Moreno näytteli muun muassa Greta Garbon kanssa elokuvassa "Viettelijätär" ja seuraavana vuonna Clara Bow’n kanssa elokuvassa "Jokin". Kun äänielokuvat tulivat 1920-luvun lopulla, Morenon ura alkoi horjua hänen paksun espanjalaisaksentinsa takia. Hän jatkoi kuitenkin näyttelemistä englanninkielisissä elokuvissa, ja hän alkoi ottaa myös rooleja meksikolaisista elokuvista. Vuonna 1932 Moreno ohjasi meksikolaisen draamaelokuvan "Santa", jota elokuvakriitikot ylistivät yhdeksi sen ajan parhaimmista meksikolaisista elokuvista. 1930-luvun puolivälissä Moreno alkoi uudistaa hänen horjuvaa Hollywood-uraansa. Quentin Tarantino
Tarantinon elokuvien kerronnalliset ratkaisut, visuaalinen maailma ja ääniraita vilisevät viittauksia populaarikulttuuriin ja elokuvahistoriaan. Tarantino myös lainailee unohduksiin jääneistä elokuvan tyyleistä. Etenkin ensimmäisten elokuviensa päärooleissa hän käytti 1970-luvulla suosionsa huipulla olleita näyttelijöitä, kuten John Travoltaa, Kurt Russellia, Pam Grieriä ja Robert Forsteria. Ringo Lam
Lam opiskeli elokuvaa Yorkin yliopistossa Torontossa, Kanadassa, mutta hän tuotti ensimmäiset ohjaustyönsä Hongkongissa. Ensimmäinen suurempaa huomiota saanut ohjaustyö oli "City on Fire" (1987), joka oli vaikuttamassa Quentin Tarantinon elokuvaan "Reservoir Dogs" (1992). "Reservoir Dogsissa" oli useampia kohtauksia, jotka olivat lähes suoraan "City on Firesta". Pentti Saares
Saares teki pitkän uran SF-elokuvassa: hän teki pitkän uran myös teatterissa. Klaffi- ja järjestystehtävien ohella Saares oli myös sivuosien erikoismies, hän teki yhteensä 40 pientä elokuvaroolia, tunnetuimmat niistä ovat muun muassa elokuvissa Kersantilleko Emma nauroi?, Ryhmy ja Romppainen, Kuollut mies rakastuu, Kohtalo johtaa meitä, Haaviston Leeni, Pojat, Sissit, Täällä Pohjantähden alla, Leikkikalugangsteri, Pohjantähti, Viimeinen savotta ja Runoilija ja muusa. Kill Bill: Volume 2
Quentin Tarantino on harkinnut elokuvalle jatko-osaa, mutta vuonna 2012 hän vahvisti, ettei "Kill Bill 3" todennäköisesti toteudu. Tarantino on ilmoittanut haluavansa keskittyä enemmän muihin projekteihin. Burt Young
Burt Young on esiintynyt uransa aikana yli sadassa projektissa. Pääosin hän on edustanut italialais-amerikkalaisia työläisluokan hahmoja, kuuden Rocky-elokuvan lisäksi muun muassa elokuvissa "Chinatown", "Raivopäät", "New Yorkin unelmia", "Suuri gangsterisota", "Pääteasema Brooklyn" ja "". Lisäksi Young on esiintynyt monessa televisiosarjassa, kuten "Baretta", "Kova laki" ja "M*A*S*H". Murhasiivous Oy
Murhasiivous Oy (eng. "Curdled") on vuonna 1996 kuvattu musta komedia, joka on uudelleenfilmatisointi vuoden 1991 samannimisestä lyhytelokuvasta. Elokuvan pääosissa nähdään Angela Jones, William Baldwin, Lois Chiles, Barry Corbin, Daisy Fuentes, Kelly Preston ja George Clooney, joka tekee cameoroolin. Elokuvan on ohjannut Reb Braddock. Quentin Tarantino avusti elokuvan kuvauksissa. Videovuokraamo
Videovuokraamot loivat 1980-luvulta alkaen kaupunkeihin uudenlaista nuorten aikuisten elokuvakulttuuria, jota on käsitelty useasti fiktioteoksissa. Videovuokraamo on keskeisenä tapahtumapaikkana muun muassa elokuvissa "Fisher King" (1991), "Bennyn video" (1992), "Tiskirotat" (1994) ja "Be Kind Rewind" (2008). Videovuokraamo­kulttuurista eturivin elokuvan­tekijöiksi ovat kohonneet muun muassa Roger Avary, Darren Aronofsky ja Quentin Tarantino. Channing Tatum
Tatum ja Dito Montiel, jotka työskentelivät yhdessä elokuvassa "Queens – kovat korttelit" näyttelivät yhdessä myös elokuvassa "Fighting". Tatum näytteli elokuvassa Shawn MacArthuria. Vuonna 2015 Channing Tatum näytteli Magic Miken jatko-osassa "Magic Mike XXL". Lisäksi Tatum tunnetaan rooleistaan muun muassa toimintakomediassa "21 Jump Street" (2012) ja sen jatko-osassa "22 Jump Street" (2014), psykologisessa trillerissä "Side Effects" (2013) ja toimintaelokuvassa "White House Down" (2013). Damien Walters
Walters vaihtoi voimistelun elokuvauraan vuonna 2007, kun Jackie Chanin edustaja kiinnitti huomiota hänen YouTubeen lataamiinsa temppuvideoihin ja otti häneen yhteyttä. Waltersin ensimmäinen rooli oli Luke Gossin sijaisnäyttelijänä elokuvassa "" (2008). Sen jälkeen hän on toiminut erilaisissa sijaisnäyttelijän tehtävissä muun muassa elokuvissa "Ninja Assassin" (2009), "Kick-Ass" (2010), "" (2011) ja "" (2011). Hän myös opetti Jaden Smithille voimistelua vuoden 2010 "Karate Kid" -elokuvaa varten. Kill Bill: Volume 2
Kill Bill: Volume 2 on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kaksiosaisen "Kill Bill" -toimintaelokuvan jälkimmäinen osa. Elokuvan on ohjannut Quentin Tarantino, ja sen pääosassa esiintyvät Uma Thurman, David Carradine, Michael Madsen, Daryl Hannah ja Gordon Liu. Brian Trenchard-Smith
Brian Trenchard-Smith (s. 1946) on brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän on ohjannut yhteensä 42 elokuvaa tai televisiosarjaa. Hän on tunnettu töistään kauhu- ja toimintaelokuvien genressä 1970- ja 1980-luvulla. Hänen elokuvansa "Turkey Shoot" vuodelta 1982 on yksi Quentin Tarantinon suosikkielokuvista. Hyvät, pahat ja rumat
"Hyvät, pahat ja rumat" noudattelee Sergio Leonen tyyliä: vähäistä dialogia, pitkiä kameraottoja ja tarkkoja lähikuvia silmistä. Käsikirjoittaja Luciano Vincenzoni on kertonut, että elokuvan lopun 20 minuuttia kestävä hautausmaakohtaus, jossa ei ole lainkaan dialogia, vie vain kuusi riviä käsikirjoituksessa. Yksi arvostetuimmista nykyohjaajista Quentin Tarantino on sanonut pitävänsä "Hyviä, pahoja ja rumia" kaikkien aikojen parhaana elokuvaohjauksena. Syntyneet tappajiksi
Syntyneet tappajiksi () on yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka Warner Bros. julkaisi vuonna 1994. Elokuvan on ohjannut Oliver Stone. Tarinan on tehnyt Quentin Tarantino, ja käsikirjoitukseksi sen muokkasivat Richard Rutowski, Oliver Stone ja David Veloz. Linda Fiorentino
Linda Fiorentino (s. 9. maaliskuuta 1958 Philadelphia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpien esiintymistensä joukkoon lukeutuvat roolit elokuvissa "Tarantella – Vaarallinen viettelijätär" (1994), "Men in Black – miehet mustissa" (1997), "Dogma" (1999), "Tavallisen rehti rikollinen" (2000) ja "Seksitutkija ulkoavaruudesta" (2000). Terry O’Quinn
O’Quinn teki debyyttinsä vuonna 1980 elokuvassa "", jonka jälkeen hänellä on ollut useita rooleja elokuvissa, kuten "X-Files – taistelu tulevaisuudesta" ja "Isäpuoli", sekä televisioelokuvissa, kuten "Kovaa peliä", "Hopealuoti", "Tilaa sydämessä" ja "Between Two Women". O’Quinn vieraili myös lukuisissa sarjoissa, muun muassa "Miami Vice", "Hämärän rajamailla", "Tales of the Unexpected" ja "Remington Steele". Hänellä oli suuri rooli Peter Wattsina televisiosarjassa "Millennium", jota tehtiin kolme tuotantokautta (1996–1999). Vuosina 2004–2010 O’Quinn esitti John Lockea ABC:n sarjassa "Lost", josta hän voitti Emmy-palkinnon vuonna 2007. Lawrence Tierney
Hän näytteli vuonna 1945 elokuvassa "Pankkirosvo Dillingerin viimeiset päivät" John Dillingeria ja vuonna 1947 elokuvassa "Born to Kill". Hän näytteli myös uransa loppupuolella 1990-luvulla nuoren elokuvaohjaaja Quentin Tarantinon ensiohjauksessa "Reservoir Dogs".
Tierney kuoli 82-vuotiaana 26. helmikuuta vuonna 2002 losangelesilaisessa hoitokodissa.