Mitä eksoplaneetta tarkoittaa?
Eksoplaneetta
Eksoplaneetta on aurinkokuntamme ulkopuolella sijaitseva eli ekstrasolaarinen planeetta. Ensimmäinen varmistettu eksoplaneetta löydettiin vuonna 1992, ja toukokuussa 2016 löydettyjen planeettojen määrä oli jo 3 300. Lisäksi Nasan Kepler-avaruusteleskooppi on havainnut yli 4 700 eksoplaneettaehdokasta, jotka odottavat lisähavaintoja ennen löytöjen varmistamista.
Planeetan määritelmä
Vuodesta 1992 lähtien on löydetty lukuisia pieniä taivaankappaleita Neptunuksen radan ulkopuolelta, ja suurempia kohteita on havaittu jo tusinoittain. Ensimmäinen aurinkokunnan ulkopuolinen planeetta havaittiin 1992, ja näitä eksoplaneettoja tunnetaan jo satoja. Havaittujen kohteiden koko vaihteli erittäin paljon (osa oli tarpeeksi suuria voidakseen olla tähtiä, osa taas oli Kuuta pienempiä), joten planeetan käsitettä alettiin pohtia tarkemmin.
Vuonna 2005 planeetan määritelmän täsmällisyys tuli ajankohtaiseksi, kun Eris (2003 UB) löydettiin. Kohde oli kookkaampi kuin Pluto, joka siihen asti oli pienin hyväksytty planeetta. IAU, joka vastaa muiden toimintojensa ohella myös tähtitieteellisistä termeistä, teki asiasta lopullisen päätöksen 24. elokuuta 2006. NGC 2423-3 b
NGC 2423-3 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 21. kesäkuuta 2007. Se kiertää punaista jättiläistähteä NGC 2423-3 noin 2 498 valovuoden päässä Maasta, Peräkeulan tähdistön suunnalla. Extrasolar Planets Encyclopaedia
Extrasolar Planets Encyclopaedia on tähtitiedettä käsittelevä verkkosivu, jonka perusti Jean Schneider Pariisin observatoriossa, Ranskassa helmikuussa 1995. Sivusto ylläpitää tietokantaa kaikista tunnetuista eksoplaneetoista sekä eksoplaneettakandidaateista. Eksosytoosi
Eksosytoosi on endosytoosille vastakkainen tapahtuma, jossa solusta poistuu kuona-aineita tai eritettäviä aineita kuten hormoneja. Eksosytoosi tapahtuu siten, että eritettävät aineet ovat pienessä kalvorakkulassa, joka kiinnittyy sytoplasman puolella solukalvoon. Kalvorakkula kuroutuu solukalvon läpi vapauttaen sisältämänsä aineet solukalvon toiselle puolelle soluvälitilaan. Jääplaneetta
Jääplaneetta on vesijäästä tai jonkin muun aineen kuten metaanin kiinteästä olomuodosta koostuva planeettatyyppi, jonka olemassaolo on ennustettu. Jääplaneetta muistuttaa komeettaa tai transneptunista kohdetta kuten 134340 Pluto tai 136199 Eris, mutta on paljon massiivisempi. Hypoteettisten kiinteiden jääplaneettojen lisäksi myös Uranus ja Neptunus ovat jäisiä planeettoja. Niitä sanotaankin jääjättiläisiksi. Punaista kääpiötä kiertävä viisi kertaa Maan massainen eksoplaneetta OGLE-2005-BLG-390Lb saattaa olla kiinteä jääplaneetta. Eris (plutoidi)
Eris (virallisesti 136199 Eris) on Neptunuksen radan ulkopuolella kiertävä kääpiöplaneetta ja plutoidi, jonka halkaisijaksi on laskettu 2 326 km. Kohteen löytäjät kuvailivat sitä "kymmenenneksi planeetaksi". Se sijaitsee tällä hetkellä 97 astronomisen yksikön etäisyydellä Auringosta ja sen kiertorata on erittäin eksentrinen ja kalteva. Yksi kierros Auringon ympäri kestää 557 vuotta. Eris tunnettiin aluksi väliaikaisella nimellä 2003 UB313 eli ”Xena”. HD 195019 b
HD 195019 b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä ja kaksoistähteä HD 195019 noin 122 valovuoden päässä Maasta, Delfiinin tähdistön suunnalla. HD 192699 b
HD 192699 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää alijättiläistähteä HD 192699 noin 219 valovuoden päässä Maasta, Kotkan tähdistön suunnalla. Alfa Centauri
Elokuussa 2016 löydettiin Proxima Centauria kiertävä Proxima Centauri b, joka on lähin löydetty eksoplaneetta. Sen arvellaan olevan elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeettakunta
Aurinkokunta on laajempi nimitys, johon kuuluu planeettojen lisäksi itse Aurinko ja pienkappaleet, joita ovat pikkuplaneetat (niitä ovat esim. planeettakuntien sisäosien usein kiviset kohteet eli asteroidit, ulkolaitojen jäiset kappaleet, kuten Aurinkokunnan transneptuniset kohteet sekä myös kääpiöplaneetat, joka voivat olla joko suuria asteroideja tai suurimpia jäisistä ulkolaitojen kohteista.), komeetat ja meteoroidit. 1990-luvulta alkaen on löydetty toisia eksoplaneetoista koostuvia planeettakuntia, jotka kiertävät kaukaisia tähtiä. SWEEPS-04
SWEEPS-04 on eksoplaneetta, joka löydettiin 4. lokakuuta 2006. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä SWEEPS J175853.92−291120.6 noin 28 000 valovuoden päässä Maasta, Jousimiehen tähdistön suunnalla. WASP-17b
WASP-17b on eksoplaneetta, joka löydettiin 11. elokuuta 2009. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä WASP-17 Skorpionin tähdistön suunnalla. Se oli ensimmäinen eksoplaneetta, jonka havaittiin kiertävän tähteään retrogradisella radalla (tähden pyörimissuuntaa vastaan). Myös planeetan tiheys on poikkeavan alhainen: vain 6−14 % Jupiterin tiheydestä (0,08−0,19 g/cm). HD 189733 Ab
Vuonna 2006 HD 189733Ab:stä tuli ensimmäinen eksoplaneetta, joka voitiin havaita suoraan infrapunaemissionsa kautta. Eksa
Eksa (tunnus E) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa triljoonakertaista (10). Esimerkiksi eksametri (Em) on triljoona metriä. HD 189733 Ab
Toukokuussa 2007 Spitzer-avaruusteleskooppia käyttänyt tutkijaryhmä ilmoitti konstruoineensa 33,1 tunnin aikana otettujen 278 528 mittauksen perusteella karkean kuvan HD 189733Ab:sta, tai oikeammin sitä peittävän pilvikerroksen yläosasta. Näin HD 189733Ab:stä tuli ensimmäinen eksoplaneetta, josta on saatu "kartta". Mittausten mukaan planeetan keskustähteen päin olevan päiväpuolen keskilämpötila on 1212 ± 11 K yöpuolen keskimääräisen lämpötilan ollessa noin 973 ± 33K. Planeetan kuvassa erottuu selkeästi muuta pintaa kirkkaampi, eli infrapunahavaintojen kyseessä ollessa muuta pintaa kuumempi alue, joka hieman yllättäen ei ole suoraan tähteä kohti, vaan noin 30 astetta siitä itäänpäin. Tämä viitta siihen, että planeetan ilmakehässä on suihkuvirtauksia, jotka tasaavat planeetan lämpöä. Planeetan kuumimman ja viileimmän alueen välillä on noin 350 kelvinasteen ero. Eksoplaneetta
Vuonna 2009 Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni IAU päätti työryhmänsä suosituksen perusteella olla antamatta eksoplaneetoille erillisnimiä. Eksoplaneettojen valtavan määrän vuoksi työryhmä piti niiden nimeämistä epäkäytännöllisenä. Vuonna 2013 IAU otti nimeämisen uudestaan harkintaansa ja elokuussa 2013 se ilmoitti ottavansa vastaan ehdotuksia eksoplaneettojen erillisnimiksi. Näiden erillisnimien tuli noudattaa IAU:n pikkuplaneettojen nimeämiseen asettamia sääntöjä ja rajoituksia. Joulukuussa 2015 IAU ilmoitti nimenneensä ehdotusten pohjalta 31 eksoplaneettaa. Planeetat saivat nimiään esimerkiksi tutkijoiden, uskontojen tai kulttuuriperintöjen mukaan. Suomesta ehdotettuja nimiä ei kelpuutettu. HD 210277 b
HD 210277 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 9. syyskuuta 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 210277 noin 69 valovuoden päässä Maasta, Vesimiehen tähdistön suunnalla. Kepler-16b
Kepler-16b on eksoplaneetta, joka on noin Saturnuksen kokoinen, ja kiertää kaksoistähti Kepler-16:ta noin 200 valovuoden päässä Maasta. Planeetan kiertoaika tähtien ympäri on noin 229 päivää. HD 154672 b
HD 154672 b on eksoplaneetta joka kiertää vanhaa ja metallipitoista G-tyypin tähteä HD 154672 noin 210 valovuoden päässä Aurinkokunnasta, Alttarin tähdistön suunnalla. Sen löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 5. syyskuuta 2008. Eksoplaneetta on tyypiltään jättiläisplaneetta, koska sen massa on vähintään viisinkertainen Jupiteriin verrattuna. Transiting Exoplanet Survey Satellite
TESS on seuraaja Kepler-avaruusteleskoopille. Se tarkkailee 400 kertaa suurempaa taivaanalaa. Tavoitteena on löytää 20 000 uutta eksoplaneettaa. Laukaisun aikaan niitä tunnettiin 3800 kappaletta. Joutsen (tähdistö)
Tähdistön alueelta tunnetaan myös muutamia eksoplaneettakuntia, esimerkiksi tähtien 16 Cygni B ja HD 188753 A ympäriltä. NASAn eksoplaneettoja etsivä Kepler-avaruusteleskooppi on jatkuvasti suunnattu Joutsenen tähdistöä kohti, ja se saattaa löytää planeettakuntia runsaasti lisää. Eksoasteroidi
Eksoasteroidi on Aurinkokunnan ulkopuolella sijaitseva asteroidi. Kappale (514107) 2015 BZ509 saattaa olla siepattu eksoasteroidi. Vain yksi eksoasteroidi on tunnettu, GD 61-tähden ympärillä. Ekstensionaalinen
Ekstensionaalinen tarkoittaa kielen itsensä ulkopuolista viittauksen kohdetta, joka on ajallis-avaruudellinen. Kyseisiä kohteita voivat olla esimerkiksi oliot tai niiden luokat. Ekstensionaalisen vastapari on intensionaalinen. Käsitettä voi havainnollistaa seuraavalla esimerkillä: sanayhdistelmillä "Suomen ensimmäinen naispresidentti" ja "Tarja Halonen" on sama ekstensionaalinen kohde mutta ei intensionaalinen. Luettelo eksoplaneetoista
Tällä hetkellä suurin määrä (7) varmistettuja eksoplaneettoja kiertää tähteä HD 10180. HD 11506 b
HD 11506 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 11506 noin 176 valovuoden päässä Maasta, Valaskalan tähdistön suunnalla. Eksoplaneetta
Vuoden 2014 alussa havaittujen eksoplaneettojen määrä oli kasvanut jo noin tuhanteen. 26. helmikuuta 2014 Nasa julkaisi tiedon, että 715 Kepler-avaruusteleskoopin aiemmin havaitseman eksoplaneetan olemassaolo oli varmistettu. Näin varmistettujen eksoplaneettojen määrä kasvoi noin 1 700:n. Suurin osa planeetoista oli Neptunusta pienempiä. CoRoT-4b
CoRoT-4b (ennen tunnettu nimellä CoRoT-Exo-4b) on eksoplaneetta joka kiertää CoRoT-4-tähteä. Se on luultavasti synkronoitunut sen tähden pyörähdysajan kanssa. Sen löysi ranskalainen CoRoT-satelliitti vuonna 2008. HD 23127 b
HD 23127 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 9. helmikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 23127 noin 291 valovuoden päässä Maasta, Verkon tähdistön suunnalla. Eta2 Hydri
Eta Hydri (η2 Hydri) on Etelän vesikäärmeen tähdistössä 216 valovuoden päässä Maasta sijaitseva keltainen jättiläistähti, jolta löydettiin eksoplaneetta vuonna 2005. Eksoplaneetta
Ensimmäisen auringonkaltaista tähteä kiertävän eksoplaneetan löysivät 1995 sveitsiläiset Michel Mayor ja Didier Queloz. Heidän onnistui mitata spektrometrillä 51 Pegasi -tähtijärjestelmässä sijaitsevan eksoplaneetan vetovoimavaikutus keskustähteensä. Planeetta 51 Pegasi b on kaasuplaneetta, ja se kiertää keskustähteään lähempänä kuin Merkurius Aurinkoa. HD 217107 b
HD 217107 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 24. marraskuuta 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 217107 noin 64 valovuoden päässä Maasta, Kalojen tähdistön suunnalla. Eksoplaneetta
On pitkään väitetty, että joidenkin tähtien ympärillä kiertää planeettoja. Esimerkiksi Peter van de Kamp väitti jo 1960-luvun lopulla, että Barnardin tähteä kiertää planeetta, joka aiheuttaa jaksollisia muutoksia Barnardin tähden paikkaan. Muut tutkijat eivät ole kyenneet todentamaan väitettä. Poltergeist (eksoplaneetta)
Poltergeist on eksoplaneetta, joka on tähtitieteellisellä nimellään PSR 1257+12 c. Planeetan ensimmäinen nimi löydettäessä oli PSR B1257+12 B. PSR B1620-26 b
PSR B1620-26 b on eksoplaneetta, joka kiertää pulsaria PSR B1620-26 Skorpionin tähdistössä noin 12 400 valovuoden päässä Maasta. Sen epävirallinen lempinimi on Metusalah, koska se on yksi vanhimmista tunnetuista eksoplaneetoista eli noin 12,7 miljardia vuotta vanha. HD 175541 b
HD 175541 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää alijättiläistähteä HD 175541 noin 417 valovuoden päässä Maasta, Käärmeen tähdistön suunnalla. HD 11964 b
HD 11964 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 7. elokuuta 2005. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran "Catalog of Nearby Exoplanets" -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää keltaista alijättiläistähteä HD 11964 noin 110 valovuoden päässä Maasta, Valaskalan tähdistön suunnalla. Eksoplaneetta
Ensimmäinen pääsarjaan kuuluvan tähden ympäriltä löytynyt usean planeetan järjestelmä oli Upsilon Andromedaen järjestelmä, joka vahvistettiin vuonna 1999. Ensimmäisen elinkelpoisella vyöhykkeellä sijaitsevan eksoplaneetan, Gliese 581 c:n, löytymisestä ilmoitettiin 24. huhtikuuta 2007. Ensimmäiset auringonkaltaista tähteä kiertävät maankokoiset planeetat löydettiin Keplerin keräämän aineiston avulla vuonna 2011. Eksoplaneetta
Eksoplaneettojen viralliset nimet muodostetaan lisäämällä planeetan keskustähden nimen perään pieni kirjain. Kirjaimet alkavat 'b':stä ja määrittyvät planeettojen löytöjärjestyksen mukaan. Näin ollen planeettakunnan ensimmäisenä löytynyt planeetta on 'b' ja toisena löytynyt 'c'. Planeettojen nimikkeet pysyvät samoina vaikka planeettakunnasta löydettäisiin myöhemmin lisää planeettoja. Elokuussa 2012 aakkosissa viimeinen vahvistetulle planeetalle annettu kirjain oli 'h'. HD 114762 b
HD 114762 b on varmistamaton eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna säteisnopeusmenetelmällä vuonna 1989. Planeetta saattaa olla ensimmäinen koskaan löydetty eksoplaneetta, mutta on mahdollista, että se osoittautuukin ruskeaksi kääpiöksi. Planeetta kiertää F-tyypin pääsarjan tähteä ja kaksoistähteä HD 114762 noin 128,7 valovuoden päässä Maasta. Ulkoplaneetta
Ulkoplaneetta on planeetta, joka kiertää Aurinkoa ulommalla radalla kuin Maa, sisäplaneetta vastaavasti sisemmällä radalla.
Ulkoplaneetta on kirkkaimmillaan oppositiossa, toisin sanoen samassa
suunnassa kuin Maa Auringosta katsoen.
Ulkoplaneettoja ovat Mars, Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus. Usein mainitaan ulkoplaneettojen kuut omana taivaankappaleryhmänään. Ne ovat enimmäkseen jäästä ja myös kivestä koostuvia, useimmiten kraatterisia, kappaleita. Proxima Centauri b
Ensimmäiset merkit eksoplaneetasta Proxima Centauri b kaltaisten ominaisuuksien kanssa havaitsi Mikko Tuomi, joka työskentelee Britanniassa Hertfordshiren yliopistossa. Hän päätteli asian arkistotiedoista, jotka koskevat Proxima Centaurin liikkumista. Vahvistaakseen uuden, Proxima Centauria kiertävän, eksoplaneetan mahdollisen löydön ESO käynnisti Pale Red Dot hankkeen tammikuussa 2016. 24.8.2016 Proxima Centauri b:n olemassaolo vahvistettiin Euroopan eteläisessä observatoriossa, ja tutkimusryhmää johti Guillem Anglada-Escudé Queen Maryn yliopistosta. Löytö raportoitiin "Naturessa". Mittaukset suoritettiin käyttämällä kahta spektrografia, HARPS ESO 3,6 m teleskoopilla La Silla-Observatoriolla ja UVES 8-metrisellä erittäin isolla teleskooppilla. Ensimmäinen osoitus planeetasta löydettiin vuonna 2013. Emotähden säteisliikkeen korkein nopeus yhdistettynä kiertoaikaan mahdollisti pienimmän massan laskemisen eksoplaneetalle. Virheellisen positiivisen tuloksen todennäköisyys on pienempi kuin yksi kymmenestä miljoonasta. Eksentrisyys
Keplerin ensimmäisen lain mukaan planeetat kiertävät aurinkoa ellipsin muotoisia ratoja, joiden toisessa polttopisteessä Aurinko sijaitsee. Taivaanmekaniikassa radan eksentrisyys on yksi kappaleen rataa kuvaavista rataelementeistä. Jos jonkin radan eksentrisyys on lähellä nollaa, kyse on ympyrämäisestä radasta. Maan radan eksentrisyys on 0,0167, mikä tarkoittaa sitä, että Maan etäisyys Auringosta vaihtelee muutaman prosentin verran sen kiertojakson aikana. Maan radan soikeus vaihtelee aikojen kuluessa välillä 0–0,05. Aurinkokunnan planeettojen ratojen eksentrisyydet ovat enimmäkseen alle 0,05. Merkuriuksella ja Marsilla eksentrisyyden arvo on kuitenkin suurempi. Nämä radat näyttävät paperille piirrettyinä jo silminnähden soikeilta. Yleensä taivaankappaleen radan eksentrisyyttä pidetään suurena, jos se on suurempi kuin 0,1. Planeettakuntien synty
Ollakseen pätevä planeettakuntien syntyteorian tulisi selittää eksoplaneettojen kummalliset piirteet. Tähän asti on havaittu yli sata aurinkokunnan ulkopuolista planeettajärjestelmää eli eksoplaneettakuntaa. Ne ovat hyvin erilaisia kuin omamme.
Niihin sisältyy kummalliselta näyttäviä järjestelmiä, joissa jättiläisplaneetta tai -planeetat kiertävät keskustähteään keskimäärin lähempänä kuin Merkurius Aurinkoa. On myös havaittu hyvin soikeilla radoilla kiertäviä planeettoja, jollaisia aurinkokunnassamme ei ole. Niiden radan eksentrisyys on jopa yli 0,8, kun taas aurinkokunnan planeettojen eksentrisyys on tyypillisesti alle 0,1. HD 132406 b
HD 132406 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 20. syyskuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 132406 noin 232 valovuoden päässä Maasta, Karhunvartijan tähdistön suunnalla. Gliese 674 b
Gliese 674 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 7. tammikuuta 2007. Se kiertää M-tyypin punaista kääpiötähteä Gliese 674 noin 14,8 valovuoden päässä Maasta, Alttarin tähdistön suunnalla. Kepler-37b
Kepler-37b on eksoplaneetta, joka löydettiin 20. helmikuuta 2013. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä Kepler-37 noin 215 valovuoden päässä Maasta, Lyyran tähdistön suunnalla. Planeetta on tällä hetkellä pienin tunnettu eksoplaneetta. Pegasus
Vuonna 1995 51 Pegasista tuli ensimmäinen tavallinen tähti, jolta löydettiin eksoplaneetta. HD 164922 b
HD 164922 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. heinäkuuta 2006. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran "Catalog of Nearby Exoplanets" -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää oranssia K-tyypin kääpiötähteä HD 164922 noin 70,55 valovuoden päässä Maasta, Herkuleen tähdistön suunnalla. Proxima Centauri b
Eksoplaneetan ilmoitettiin kiertävän elinkelpoisella vyöhykkeellä. Tällöin Proximalla voisi olla nestemäistä vettä ja elämää, jos se olisi oikeanlainen: pinta, ilmakehä ja pyöriminen olisivat elämälle sopivia. Proxima b kiertää varsin lähellä elinkelpoisen vyöhykkeen sisärajaa, ja sen tasapainolämpötila on −39 °C. Proximan elinkelpoinen vyöhyke on noin 0,0423–0,0816 AU:n päässä keskustähdestä. Epsilon Tauri b
Epsilon Tauri b on eksoplaneetta, joka löydettiin 7. helmikuuta 2007. Se kiertää oranssia jättiläistähteä Epsilon Tauri noin 147 valovuoden päässä Maasta, Härän tähdistön suunnalla. HD 149026 b
Tämä viittaa eksoplaneetan suhteellisen pitkään ikään, koska ajan mukana kaasua haihtuu tällaisesta kaasuplaneetasta pois. Tästä kuumasta jupiterista lähtee kaasua komeettamaisessa pyrstössä. Laskujen mukaan tähden raskaista alkuaineista (kivestä ja/tai jäästä tai vastaavista ei-kaasuista) koostuva ydin on huomattavasti suurempi kuin vaikkapa Jupiterin ja Saturnuksen ydin. Planeetan massa on lähellä Saturnuksen massaa. Uranuksessa ja Neptunuksessa on raskaita alkuaineita 90%, Saturnuksessa 25% ja Jupiterissa alle tai juuri 10%. Näin HD 149026b:n rakenne on jotain Saturnuksen ja Uranuksen väliltä. Eksoplaneetta
Eksoplaneetojen ominaisuuksien tutkimusta vaikeuttaa niiden etäisyys Maasta. Havaintomenetelmien rajoitteet ovat perinteisesti aiheuttaneet otosvääristymän, kun suuret ja lähellä keskustähteään kiertävät planeetat ovat olleet yliedustettuina. Eksoplaneetta
Galakseissa on tähtien kiertoradoille sidottujen eksoplaneettojen lisäksi myös tähtienvälisiä planeettoja, jotka eivät ole gravitaatiolla sidottuja mihinkään muuhun taivaankappaleeseen. Monthly Notices of the Royal Astronomical Societyssa vuonna 2012 julkaistun tutkimuksen mukaan näitä planeettoja saattaisi Linnunradassa olla jopa 100 000 kertaa enemmän kuin tähtiä. Gamma Cephei Ab
Ensimmäisen ehdotuksen planeetan olemassaolosta esittivät Bruce Campbell, Gordon Walker ja Stephenson Yang vuonna 1988. He olivat havainneet muutoksia Gamma Cephei A:n säteisliikkeessä ja päättelivät, että tähteä kiertää pienempi kohde (todennäköisesti planeetta). Tällöin kyseessä olisi ollut ensimmäinen havaittu eksoplaneetta. Vuonna 1992 julkaistu tutkimus kuitenkin selitti muutokset K-tyypin alijättiläisen tyypillisenä säteisnopeuden vaihteluna, ja planeetan olemassaolosta tuli kyseenalaista. Eksoplaneetta
Pienimmät löydetyt eksoplaneetat ovat massaltaan Merkuriusta pienempiä ja suurimmat yli kolmekymmentä kertaa Jupiterin kokoisia. Aurinkokunnan planeettojen tapaan eksoplaneetat voidaan jakaa karkeasti kaasujättiläisiin ja kiviplaneettoihin. Eksoplaneettojen kohdalla planeettatyyppien koot kuitenkin vaihtelevat huomattavasti enemmän kuin Aurinkokunnassa. Pienimpien kaasuplaneettojen massat ovat muutaman Maan massan suuruisia ja suurimpien kiviplaneettojen massat jopa kymmenen Maan massaa. Maata suurempia kiviplaneettoja kutsutaan supermaiksi. Eksentrinen anomalia
Eksentrinen anomalia E on taivaankappaleen paikkavektorin kulman ja periaspiksen välinen kulma mitattuna keskuskappaleesta heijastettuna apuympyrälle.
Se on ellipsirataa kiertävän taivaankappaleen paikkaa laskettaessa käytetty apuluku, joka saadaan laskettua radan eksentrisyydestä ja keskianomaliasta. Eksostoosi
Eksostoosi () tarkoittaa hyvänlaatuista paikallista luista kyhmyä, luun liikakasvua. Joidenkin lähteiden mukaan "eksostoosi" tarkoittaa samaa kuin osteokondrooma, joka on rustoa muodostava hyvänlaatuinen kasvain. Osteokondroomia voi esiintyä pitkien luiden metafyysialueella. Eksostooseja ovat kuitenkin myös luuvallit, joita joillakuilla on suun luissa (näistä yleisimpiä ovat alaleukaluun valli ("torus mandibularis") ja suulakivalli ("torus palatinus")) ja jotka ovat histologisesti tiivistä luuta. HD 17092 b
HD 17092 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 6. toukokuuta 2007. Se kiertää oranssia jättiläistähteä HD 17092 noin 356 valovuoden päässä Maasta, Perseuksen tähdistön suunnalla. HD 209458 b
Koska HD 209458b sijaitsee varsin lähellä keskustähteään ja kulkee Maasta katsottuna keskustähtensä editse aina kolmen ja puolen vuorokauden välein, sen ilmakehää on pystytty tutkimaan paljon. Siitä tulikin ensimmäinen eksoplaneetta, jolla tiedetään olevan ilmakehä, kun vuonna 2001 avaruusteleskooppi Hubblen havaintojen perusteella planeetan spektristä havaittiin natriumin 589,3 nanometrin absorptioviivat. Tähdenpeittojen perusteella planeetan albedoksi arvoidaan vain 0,3. Tämä viittaa siihen hieman yllättäväänkin tulokseen, ettei planeetalla ilmeisesti ole pilviä kaasukehässään. Maan ulkopuolinen elämä
Vuodesta 1992 lähtien Linnunradalta on löydetty satoja eksoplaneettoja. The Extrasolar Planets Encyclopaedia -Internet-sivulla on listattuna 687 eksoplaneettaa (3.10.2011) . Niiden koot vaihtelevat hieman meidän planeettaamme suuremmista maankaltaisista planeetoista aina Jupiteria suurempiin kaasujättiläisiin. 51 Pegasi b
51 Pegasi b on tähteä 51 Pegasi kiertävä eksoplaneetta. Se on ensimmäinen Aurinkokunnan ulkopuolelta löydetty auringonkaltaisen tähden kiertolainen. Itse planeettaa ei nähdä vaan sen aiheuttamat muutokset keskustähden liikkeessä. HD 170469 b
HD 170469 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin alijättiläistähteä HD 170469 noin 212 valovuoden päässä Maasta, Käärmeenkantajan tähdistön suunnalla. Supermaapallo
Supermaita on löydetty muilta tähdiltä. Supermaiksi sanottujen eksoplaneettojen massat ovat yleensä välillä 1–10 Maan massaa. Supermaista tiedetään varsin vähän, monesti lähinnä rata-arvojen lisäksi massa ja säde. Supermaa saattaa olla joskus Maan tapainen pii-rautaplaneetta. Tavallisemmin supermaa on kaasupintainen mini-neptunus tai vetinen valtameriplaneetta. Maan tyyppisen supermaan säteen yläraja on 1,5 Maan sädettä. Ylikulkumenetelmä
Ylikulkumenetelmällä etsitään eksoplaneettoja eli planeettoja, jotka sijaitsevat muualla kuin omassa aurinkokunnassamme. Ylikulkumenetelmä perustuu siihen, että eksoplaneetta kulkiessaan keskustähtensä editse aiheuttaa keskustähtensä kirkkauteen pienen mutta havaittavan muutoksen. Tämä sitten rekisteröidään Maassa ja kyseistä tähteä aletaan seurata. Koska planeetta kulkee emotähtensä editse yleensä useammin kuin kerran, voidaan tästä selvittää planeetan kiertoaika ja siitä edelleen planeetan massa ja etäisyys emotähdestään. Jos planeetalla on kaasukehä, voidaan sen kemiallista koostumusta arvioida havaitsemalla kaasukehän aiheuttamaa pientä jälkeä emotähden spektrissä. Kepler-90
NASAn Kepler-avaruusteleskooppi on havainnut seitsemän tähteä kiertävää eksoplaneettaa: Alfa Centauri Bb
Alfa Centauri Bb on mahdollinen eksoplaneetta, joka kiertää Auringon naapuritähteä Alfa Centauri B noin 4,36 valovuoden päässä Maasta, Kentaurin tähdistön suunnalla. Jos planeetan olemassaolo varmistettaisiin, löytö olisi erityisen merkittävänä, sillä se olisi Maata lähin löydetty eksoplaneetta ja pienimassaisin auringonkaltaista tähteä kiertävä planeetta. Eksoplaneetta
Monien ylikulkumenetelmällä havaittavien planeettojen on huomattu olevan merkittävästi suurempia, kuin mitä tunnettujen fysiikan teorioiden mukaan olisi niiden massa huomioon ottaen todennäköistä. Planeettojen kiertoajat vaihtelevat alle vuorokaudesta satoihin vuosiin. Moniplaneettaiset järjestelmät ovat usein resonanssissa ja planeettojen kiertoratojen eksentrisyys voi olla korkea. Näistä johtuen Keplerin lait eivät kykene selittämään kaikkia eksoplaneetoilla havaittuja liikeratoja. Kepler-78b
Kepler-78b on eksoplaneetta, jonka löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 5. marraskuuta 2013. Se kiertää himmeää kahdennentoista magnitudin tähteä Kepler-78 noin 400 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla. Planeetta on noin 20% maata suurempi kooltaan, ja sen massa vastaa noin 1,8-1,9 Maan massaa, ja sen tiheys 5 570 kg/m on lähes sama kuin Maan tiheys, eli se on supermaa. Sitä luonnehdittiinkin pian löytämisen jälkeen eniten maankaltaiseksi eksoplaneetaksi. Poikkeuksellista on kuitenkin sen kiertorata, sillä se kulkee 40 kertaa lähempänä tähteä kuin Merkurius omassa aurinkokunnassamme. Nykyisten planeettojen syntyä koskevien mallien mukaan planeetan ei pitäisi olla mahdollista syntyä näin lähelle järjestelmän keskustähteä, mutta ei tiedetä mitään mekanismiakaan, joka voisi sen sinne siirtää. HD 107148 b
HD 107148 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. heinäkuuta 2006. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran "Catalog of Nearby Exoplanets" -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää keltaista pääsarjan tähteä HD 107148 noin 167 valovuoden päässä Maasta, Neitsyen tähdistön suunnalla. Eksoplaneetta
Pulsariajoituksen avulla on mahdollista jäljittää pulsaria kiertäviä taivaankappaleita. Pulsari lähettää tasaisin väliajoin radioaalloista muodostuvia pulsseja. Mahdollinen kiertolainen aiheuttaa muutoksia pulssien ajoitukseen, ja ajoituspoikkeamia voidaan käyttää eksoplaneettojen havaitsemiseen. Astrometrian avulla voidaan havaita eksoplaneetta, kun se ratajaksonsa aikana siirtelee yhteistä painopistettä kiertävää keskustähteään. Mikrolinssien avulla voidaan havaita eksoplaneettoja niiden painovoiman vuoksi taittuneiden valonsäteiden perusteella. Tällä tavalla voidaan löytää planeettoja, jotka sijaitsevat kauempana keskustähdestään kuin säteisnopeus- ja ylikulkumenetelmillä löydetyt planeetat. HR 8799 b
HR 8799 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla. Transiting Exoplanet Survey Satellite
Transiting Exoplanet Survey Satellite (TESS)on Nasan eksoplaneettoja tutkiva avaruusteleskooppi. Se kuuluu Nasan Explorers-ohjelmaan. Eksoplaneetta
Eksoplaneettojen suora kuvaaminen on vaikeaa, koska pienemmät kohteet hukkuvat helposti kirkkaan keskustähden valoon. Havaitsemista vaikeuttavat myös tähden ilmakehän rauhattomuus ja teleskooppien huono erotuskyky. Eksoplaneettojen suoran havaitsemisen vaikeuden vuoksi niiden havaitsemiseen on kehitetty useita epäsuoria menetelmiä. CoRoT
CoRoT'n ilmoitettiin löytäneen ensimmäisen eksoplaneettansa CoRoT-1b:n 3. toukokuuta 2007 ja toinen planeettalöytö CoRoT-2b julkaistiin samana vuonna 20. joulukuuta. Toukokuussa 2008 ilmoitettiin kahdesta uudesta planeettalöydöstä (CoRoT-4b ja CoRoT-5b) sekä noin 20 Jupiterin massaisen ruskean kääpiötähden (CoRoT-3b) löytymisestä. Helmikuussa 2009 julkaistiin tieto CoRoT-6b:n ja CoRoT-7b:n löytymisestä. Näistä jälkimmäinen on läpimitaltaan korkeintaan kahden Maapallon kokoinen planeetta, joka kiertää äärimmäisen lähellä keskustähteään. Gliese 581 g
Gliese 581 g on väitetty eksoplaneetta, joka kiertää punaista kääpiötähteä Gliese 581 tähteä ympäröivällä elinkelpoisella vyöhykkeellä. Eksosolaarinen kappale
Eksosolaarinen kappale on tähtitieteellinen kappale, joka sijaitsee Aurinkokunnan ulkopuolella. Termiä ei käytetä tähdistä tai niitä suuremmista kohteista, kuten aurinkokunnista tai galakseista. Eksosolaarisia kappaleita voivat olla: HD 221287 b
HD 221287 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä HD 221287 noin 173 valovuoden päässä Maasta, Tukaanin tähdistön suunnalla. CoRoT-1b
CoRoT-1b (entinen nimitys CoRoT-Exo-1b) on eksoplaneetta, joka löydettiin 1. toukokuuta 2007. Se oli ensimmäinen Ranskan ja Euroopan avaruusjärjestöjen CoRoT-satelliittia käyttäen löydetty planeetta. Planeetta kiertää G-tyypin pääsarjan tähteä, CoRoT-1:tä, noin 1 500 valovuoden päässä Maasta. Alfa Centauri
Proxima Centauria kiertää elokuussa 2016 löydetty eksoplaneetta, Proxima Centauri b. Planeetta on Maata lähin koskaan löydetty eksoplaneetta sekä myös eräs pienimmistä tunnetuista eksoplaneetoista. Fomalhaut b
Fomalhaut b tai Dagon on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008 Hubble-avaruusteleskoopin tekemien havaintojen perusteella. Kyseessä oli ensimmäinen näkyvän valon aallonpituuksilla kuvattu planeetta. Planeetta kiertää A-tyypin pääsarjan tähteä, Fomalhautia, noin 25 valovuoden päässä Maasta. Planeetan kiertoaika tähtensä ympäri on pisin kaikista tunnetuista eksoplaneetoista. Alkuperäisessä tutkimuksessa sen arvioitiin olevan 872 Maan vuotta, mutta uudemmissa arvioissa kiertoajaksi on arvioitu jopa 2 000 vuotta. Lisäksi rata on hyvin elliptinen, ja planeetan etäisyys tähdestä vaihtelee 7,4 ja 43 miljardin kilometrin päässä tähdestä. Ylikulku
Ylikuluilla on merkitystä eksoplaneettojen etsinnässä ja tutkimuksessa, sillä kulkiessaan keskustähden ja havaitsijan välisen näkösäteen poikki riittävän suuri eksoplaneetta aiheuttaa muutoksen tähden kirkkaudessa, jolloin planeetan olemassaolo ja kiertoaika voidaan havaita tähden valokäyrästä. Ylikulku voi myös aiheuttaa muutoksia tähden spektriin, mikä mahdollistaa eksoplaneetan ilmakehän koostumuksen määrittämisen. Ylikulkumenetelmällä eksoplaneettoja etsivät esimerkiksi CoRoT- ja Kepler-avaruusteleskoopit. Eksoplaneetta
Säteisnopeusmenetelmä ja ylikulkumenetelmä ovat epäsuoria menetelmiä, joiden avulla on löydetty valtaosa kaikista varmistuneista eksoplaneetoista. Molemmilla menetelmillä löydetyt planeetat sijaitsevat tyypillisesti verrattain lähellä keskustähteään. Säteisnopeusmenetelmä perustuu keskustähden spektriä tarkkailemalla selvitetyn Doppler-ilmiön perusteella tehtyyn säteisliikkeen mittaamiseen. Säteisnopeusmenetelmän avulla on löydetty yli 60 % vahvistetuista eksoplaneetoista (elokuussa 2012). Ylikulkumenetelmän avulla voidaan havaita eksoplaneettoja, kun ne kulkevat keskustähtensä ja Maan välistä. Tähden kiekon yli kulkeva valo pimentää hyvin pienen osan tähdestä säännöllisin väliajoin. HD 86081 b
HD 86081 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 17. huhtikuuta 2006. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin kääpiötähteä HD 86081 noin 297 valovuoden päässä Maasta, Sekstantin tähdistön suunnalla. Kepler-442b
Kepler-442b ("KOI-4742.01") on hieman Maata isompi eksoplaneetta, joka kiertää noin 1100 valovuoden päässä olevaa
K-tyypin oranssia keskustähteään nimeltä Kepler-442. NASA julkisti tiedon planeetan löydöstä 6. tammikuuta 2015. Planeetan säde on 1,3 Maan sädettä. Tätä planeettaa pidetään yhtenä eniten Maata muistuttavista, vuoteen 2015 mennessä löydetyistä. Sen Earth Similarity Index on 0,83, joka on neljänneksi suurin eksoplaneetoilla. Säteisnopeusmenetelmä
Eksoplaneetan aiheuttama heikko keskustähden huojuminen havaitaan tähdestä tulevien valon aallonpituuden muutoksina, jotka johtuvat Dopplerin ilmiöstä. Etääntyvä tähti tuottaa punasiirtymän ja lähestyvä tähti sinisiirtymän. HD 33283 b
HD 33283 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 17. huhtikuuta 2006. Se kiertää keltaista pääsarjan tähteä HD 33283 noin 281 valovuoden päässä Maasta, Jäniksen tähdistön suunnalla. HD 43691 b
HD 43691 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 6. heinäkuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 43691 noin 304 valovuoden päässä Maasta, Ajomiehen tähdistön suunnalla. SWEEPS-11
SWEEPS-11 on eksoplaneetta, joka löydettiin 4. lokakuuta 2006. Se kiertää tähteä SWEEPS J175902.67−291153.5 noin 28 000 valovuoden päässä Maasta, Jousimiehen tähdistön suunnalla. HD 66428 b
HD 66428 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. heinäkuuta 2006. Planeetan olemassaolo varmistettiin ensimmäisen kerran "Catalog of Nearby Exoplanets" -julkaisussa 21. heinäkuuta 2006. Se kiertää keltaista pääsarjan tähteä HD 66428 noin 179 valovuoden päässä Maasta, Yksisarvisen tähdistön suunnalla. HR 8799 d
HR 8799 d on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla. HR 8799 c
HR 8799 c on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla. Ruskea kääpiö
Koska planeetoilla ja ruskeilla kääpiöillä voi olla hyvin samanlainen massa ja ilmakehä, ei aina ole selvää onko jokin kohde himmeä ruskea kääpiö vai eksoplaneetta. Tästä syystä tutkijat eivät ole päässeet yksimielisyyteen niiden välisen eron määritelmästä. Toisen määritelmän mukaan erotus tulisi tehdä kappaleen syntytavan mukaan ja toinen määritelmä korostaa kappaleen sisäistä fysiikkaa. Ensin mainitun määritelmän mukaan ruskeat kääpiöt syntyvät tiivistymällä valtavista molekyylipilvistä ja planeetat kasautumalla protoplanetaarisesta kiekosta. Luettelo ennätyksellisistä eksoplaneetoista
Tämä artikkeli on luettelo ennätyksellisistä eksoplaneetoista (sekä ennätyksellisistä planeettakunnista). Tällä hetkellä tunnetaan varmistetusti 940 eksoplaneettaa ja 726 planeettakuntaa, joista 146:ssa on vähintään kaksi planeettaa. Mahdollisesti löydettyjen eksoplaneettojen määrä on kuitenkin paljon suurempi. HD 70573 b
HD 70573 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 19. maaliskuuta 2007. Se keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 70573 noin 149 valovuoden päässä Maasta, Vesikäärmeen tähdistön suunnalla. Proxima Centauri
Proxima Centauria kiertää vuonna 2016 ensikertaa havaittu maan kaltainen eksoplaneetta Proxima b, joka arvioiden mukaan sijaitsee tähden elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeetan löysi suomalainen tähtitieteilijä Mikko Tuomi. HD 125612 b
HD 125612 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 125612 noin 172 valovuoden päässä Maasta, Neitsyen tähdistön suunnalla. 18 Delphini b
18 Delphini b on eksoplaneetta, joka löydettiin 19. helmikuuta 2008. Se kiertää keltaista G-tyypin jättiläistähteä 18 Delphiniä noin 238 valovuoden päässä Maasta, Delfiinin tähdistön suunnalla. Eksoplaneetta
Ensimmäinen suora kuva eksoplaneetasta oli lähellä infrapunavaloa olevilla taajuuksilla otettu kuva 2M1207b:stä. Ensimmäinen silmin nähtävän valon avulla valokuvattu eksoplaneetta oli pölykiekkotähti Fomalhautia kiertävä eksoplaneetta. Fomalhaut b:n kuvat julkaistiin Science-lehdessä 14. marraskuuta 2008. Ensimmäinen kartta eksoplaneetan pilvistä oli vuonna 2013 julkaistu jättiläisplaneetta Kepler-7b:n pilvikartta. Kartan muodostamisessa käytettiin Spitzerin ja Keplerin keräämiä aineistoja. HD 209458
Planeetan kaasukehä haihtuu komeettamaisena pyrstönä avaruuteen purkaen vetyä, happea ja hiiltä, sekä ehkä myös vesihöyryä. Vuonna 2007 helmikuussa HD 209458 b on toinen eksoplaneetta, jonka spektri on suoraan havaittu HD 189733b:n lisäksi. 2M1207b
2M1207b on eksoplaneetta, joka kiertää ruskeaa kääpiötä nimeltä 2M1207 Kentaurin tähdistössä noin 170 valovuoden päässä Maasta. Se on ensimmäinen suoraan kuvattu eksoplaneetta, ja sen asemasta planeettana on melkoinen varmuus. Planeetan on arvioitu olevan noin viiden miljoonan vuoden ikäinen. Se on huomattavasti suurempi jättiläinen kuin oman aurinkokuntamme suurin planeetta Jupiter.