Kuka paljasti margariiniskandaalin ensimmäisenä?
Margariiniskandaali
Margariiniskandaali oli Suomessa 1960-luvun alussa sattunut ruokaskandaali. Suomessa havaittiin toimivan rasvasulattamoja, joissa eläinten raadoista tiristettiin rasvaa margariinin valmistukseen. Raision tehtaat ja Paasivaara-yhtymä tuomittiin syyllisiksi väärinkäytöksiin. Margariinin menekki notkahti skandaalin seurauksena moneksi vuodeksi. Väärinkäytökset paljastanut Uusi Kuvalehti joutui jutun seurauksena laajaan ilmoitusboikottiin, ja lehden ilmestyminen päättyi 1963.
Jean Chrétien
Chrétienin ensimmäinen suuri skandaali oli, kun hän vuonna 2000 myönsi alun kieltojen jälkeen pyytäneensä Business Development Bank of Canadaa myöntämään kahden miljoonan lainan ystävälleen ja puoluetoverilleen Yvon Duhaimelle, jolle oli juuri ennen pääministeriksi tuloaan myynyt osuutensa Auberge Grand-Mère-lomakohteesta. Toinen oli ns. sponsoriskandaali, jossa Québeciin suunnatun Kanadan keskushallituksen toimista tietoisuutta lisäävän mainoskampanjan varoista hävisi puoli miljoonaa. Gomeryn komission tutkimusraportin jälkeen Chrétieniä ei syytetty, mutta jutut tutkinnan kuluessa tuolloin jo Chrétieniä pääministerinä seurannut Martin lupasi televisiossa järjestää vaalit 30 päivän kulutta loppuraportin julkaisusta. Thomas Chapman
Tunnetuin Chapmanin lapsista oli myöhemmin Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence, joka tunnetaan osuudestaan ensimmäisen maailmansodan aikana käydyssä arabikapinassa. Hän nousi sodan jälkeen kansainväliseen julkisuuteen. Lawrence kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 1935. Unilever
Valtion meijerikonsulenttina toiminut S.W. Paasivaara aloitti kasvivoin valmistuksen ensimmäisenä Suomessa vuonna 1908. Margariinin kulutus oli Suomessa vielä 1900-luvun alussa verrattain vähäistä ja Margarine Unie näki markkinoilla kasvupotentiaalia. Korkeiden tullien ja alkeellisten jäähdytysjärjestelmien takia margariinin valmistus oli kannattavampaa maan sisällä kuin sen tuonti markkinoille, minkä takia yritys osti Paasivaaran tuotannon. Formula 1:n vakoiluskandaali
Skandaali paljastui, kun Kimi Räikkösen ja Felipe Massan Ferrari-autojen tankeista löytyi sinne kuulumatonta jauhetta ennen kauden 2007 Monacon GP:ta. Syylliseksi paljastui tallin päämekaanikko Nigel Stepney, jonka tekoa pidettiin kostona siitä, ettei häntä oltu ylennetty tallin tekniseksi johtajaksi. Sabotaasin tutkinnan yhteydessä paljastui myös, että Stepney oli myös vuotanut Ferrarin teknisiä tietoja McLarenille. McLarenin kautta tiedot olivat vuotaneet eteenpäin myös Renault'lle. Poju Zabludowicz
Tammikuussa 2018 uutisoitiin, että Zabludowicz osallistui ahdisteluskandaaliin johtaneeseen perinteikkääseen The Presidents Club -gaalaillalliseen. Kyseessä oli vain miehille tarkoitettu gaala, jonne Financial Times -sanomalehden naistoimittaja Madison Marriage soluttautui naisviihdyttäjänä. Heitä oli palkattu paikalle ihonmyötäisiin ja paljastaviin asuihin pukeutuneena 150 punnan maksua vastaan. Marriage ja monet muut naiset joutuivat tapahtumassa seksuaalisen häirinnän ja ahdistelun kohteeksi. Muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan opetusministeriön korkea-arvoinen johtaja David Meller erosi tapahtumien johdosta. Anton LaVey
Vuonna 1991 Lawrence Wrightin kirjoittama Rolling Stone -lehden artikkeli paljasti LaVeyn varhaisvaiheiden todellisen laidan. LaVeyn kertomuksille San Franciscon poliisille työskentelemisestä ei löytynyt todisteita, kuten ei tarinoille varieteesta tai Marilyn Monroestakaan. LaVey kertoi toivovansa menneisyytensä säilyvän arvoituksellisena. Hänelle oli tärkeää luoda itsestään myyttistä imagoa, jota hän korosti omaelämäkerrallisissa teoksissaan, ja hän onnistuikin saamaan ihmiset uskomaan keksittyihin legendoihin omasta menneisyydestään lähes kolmen vuosikymmenen ajan. Hän korosti itsekin olevansa valehtelija, huijari ja teeskentelijä, ja piti juuri sitä saatanallisena piirteenä itsessään. Daphne Caruana Galizia
Vuodesta 2016 lähtien Caruana Galizia osallistui Panaman paperien läpikäymiseen. Tietovuoto paljasti, että pääministeri Joseph Muscatin kansliapäällikkö Keith Schembrillä ja energiaministeri Konrad Mizzillä on salaiset pöytälaatikko- eli näennäisyritykset Panamalla. Caruana Galizian mukaan kumpikin sai laitonta rahaa Azerbaidžanista. Kumpikin kiisti väärinkäytökset ja väittivät, ettei heidän yrityksiään oltu koskaan käytetty. Poliisi jätti epäilyt tutkimatta. Maltan oikeusjärjestelmä ei ole riippumaton, sillä pääministeri nimittää poliisin ylimmän johtajan ja tuomarit. Sen jälkeen maltalainen korruptiotutkija Jonathan Ferris tutki tapausta Maltan rahanpesun vastaisessa Rahoituksen tutkimus- ja arviointiyksikössä (Financial Intelligence Analysis Unit (FIAU). Hän sai potkut kesäkuussa 2017, minkä hän uskoo johtuvan siitä, että hänen työnsä uhkasi paljastaa arkaluontoisia salaisuuksia. Kaulakoruskandaali
Kaulakoruskandaalin aiheutti timanttikaulanauha, jonka kuningas Ludvig XV oli tilannut lahjaksi rakastajattarelleen Madame du Barrylle kahden miljoonan livren hinnalla. Pariisilaiset jalokivikauppiaat Bohmer ja Bassenge valmistivat 600 timantista kaulanauhan, joka ilmeisesti oli laatuaan maailman suurin. Ludvig XV:n kuoltua isorokkoon he päätyivät tarjoamaan kaulakorua tämän seuraajalle kuningas Ludvig XVI:lle, joka oli valmis lahjoittamaan sen puolisolleen Marie Antoinettelle. Marie Antoinette kuitenkin kieltäytyi. Kaulanauhan korkea hinta jo aiemmin tuhlaavaiseksi syytetty Marie Antoinette ymmärsi itsekin, että niin kalliin lahjan ostaminen heikentäisi hänen asemaansa hovissa ja mustaisi hänen julkista mainettaan entisestään. Sitä paitsi kuningatar piti kaulakorua yksinkertaisesti mauttomana. Madonna
Seuraavalta albumilta "Like a Virgin" (1984) julkaistiin hittisinglet ”Like a Virgin”, "Dress You Up" ja "Material Girl". Madonna herätti kohua, kun hän esitti MTV Video Music Awards -tilaisuudessa "Like a Virginin" morsiuspukuun pukeutuneena. Hääpukuihin pukeutuivat myös Britney Spears ja Christina Aguilera 19 vuotta myöhemmin, kun he esittivät kappaleen samassa gaalassa Madonnan kanssa.
Madonna lähti The Virgin Tour -kiertueelle vuonna 1985. Konsertteja oli kaikissa tärkeimmissä Yhdysvaltain kaupungeissa sekä Kanadan Torontossa. New Yorkin Radio City Music Hall -konserttiliput myytiin loppuun ennätyksellisessä 34 minuutissa. Martinin pirut
Kruununnimismies Kasimir Liljestrand syytti Hämeen läänin kuvernöörin käskystä Martineja ja Emma Lindroosia noituudesta ja väkijuomien myynnistä. Syyte otettiin käsittelyyn Pirkkalan ja Ylöjärven talvikäräjillä 24. maaliskuuta 1885. Madeleine McCannin tapaus
Tunnetuin epäilty oli 33-vuotias brittiläinen liikemies Robert Murat, joka asui noin 100 metrin päässä perheen asunnosta toukokuussa. Brittilehdistö julkisti Muratin nimen ja profiilin, mutta Portugalin poliisi vapautti hänet todisteiden puutteessa. Toinen tunnetuin epäilty oli 64-vuotias brittiläinen pedofiili Raymond Hewlett. Hewlettin uskottiin asuneen lähellä, vain tunnin ajomatkan päässä, lähellä perheen asuntoa. Hewlettilla on pitkä tuomiohistoria nuoriin tyttöihin kohdistuneista seksuaalisista hyväksikäyttö rikoksista. Hewlett on ollut vangittuna useita kertoja viimeisten 30 vuoden aikana. Sekä Englannin että Irlannin poliisit ovat etsintäkuuluttaneet hänet. Renault-skandaali
Kolari tapahtui 28. syyskuuta 2008 käydyssä osakilpailussa Singaporen katuradalla, jossa ajettiin Formula 1 -kilpailu ensimmäistä kertaa. Osakilpailu oli kauden 15. ja neljänneksi viimeinen. Samalla se oli 800. virallinen F1-osakilpailu ja ensimmäinen iltakisa. Kuljettajien maailmanmestaruuspistetilaston kärjessä olivat Italian GP:n jälkeen McLarenin Lewis Hamilton ja Ferrarin Felipe Massa, joiden välinen piste-ero oli ennen Singaporea yksi piste Hamiltonin eduksi. Kolmantena ollut BMW:n Robert Kubica oli jäänyt Hamiltonista 14 pisteen päähän. Syvä kurkku
Syvä kurkku -termillä () tarkoitetaan Watergate-skandaalin paljastumiseen vaikuttanutta, tuntemattomana pidettyä tietolähdettä, joka esiintyi ensimmäisen kerran Bob Woodwardin ja Carl Bernsteinin kirjoittamassa tositapahtumiin perustuvassa kirjassa "Presidentin miehet" ("All The President’s Men", 1974). He kieltäytyivät paljastamasta salaisen lähteensä nimeä. He paljastivat vain, että kyseinen mies (ei nainen) oli hyvin tärkeä ihminen Nixonin hallinnossa eikä ollut vain useiden eri lähteiden sekoitus. Margariiniskandaali
Margariiniskandaalin myötä syntyi elämään jäänyt lausahdus ”ennen pantiin mirrit multaan, nyt ne lyödään Suvikultaan”. Skandaali löysi tiensä myös populaarikulttuuriin: esimerkiksi Suomessa ilmestyvässä "Aku Ankka" -lehdessä Akun työpaikkana on usein ”Kattivaaran margariinitehdas”. Nimi on sanaleikki Paasivaara-yhtymän ja margariiniskandaalin pohjalta. Salon des Refusés
Parhaiten muistetaan ensimmäinen hylättyjen salonki eli vuonna 1863 keisari Napoleon III:n määräyksestä järjestetty hylättyjen taideteosten näyttely, jossa oli esillä muun muassa Paul Cézannen, Camille Pissarron, Armand Guillauminin, Johan Jongkindin, Henri Fantin-Latourin, James Whistlerin ja Édouard Manet’n teoksia. Tunnetuin näyttelyn teoksista oli Manet’n "Aamiainen ruohikolla", joka oli herättänyt skandaalin. Margariiniskandaali
Skandaalin alkusyy saatiin syksyn 1960 aikana Alankomaista, jossa sikäläiset lehdet väittivät Unilever-konsernin valmistamaan margariiniin käytetyn uuden emulgaattorin aiheuttaneen sairauksia, jopa ihmisten kuolemia. Suomessa asiasta kirjoitti ensimmäisenä Maaseudun Tulevaisuus marraskuussa 1960. Tian Wenhua
Tian Wenhua (s. 1942) on kiinalainen Sanlu-maitoyhtiön entinen toimitusjohtaja. Viranomaisten mukaan Sanlu-yhtiö oli pääsyyllinen Kiinaa syyskuussa 2008 kuohuttaneeseen niin sanottuun maitojauheskandaaliin. Maitoon oli sekoitettu tavallisesti muovin valmistukseen käytettävää melamiinia, jonka tarkoituksena oli ilmeisesti lisätä proteiinipitoisuutta. Tarkastuksissa myrkkykemikaalia löydettiin äidinmaitovastikkeen lisäksi myös muista maitotuotteista, kuten suklaasta ja jogurtista. Ainakin kuusi kiinalaista lasta kuoli ja lähes 300 000 lasta sairastui. Sanlu ajautui sittemmin konkurssiin. Margherita Hack
Hack tuli tunnetuksi myös poliittisista kannanotoistaan. Hän oli vakaumuksellinen ateisti, feministi ja kasvissyöjä. Hän arvosteli roomalaiskatolista kirkkoa sen tieteen vastaisista näkemyksistä. Hän pyrki edistämään abortin, eutanasian ja samaa sukupuolta olevien parisuhteet sallivia lakeja. Kun katolinen kirkko vuonna 1992 myönsi virallisesti olleensa väärässä tuomitessaan Galileo Galilein, Hack riemuitsi sanoen "parempi myöhään kun ei milloinkaan". Vuonna 2006 hän sai uskovaiset raivostumaan selvittäessään, että ihmeenä pidetty pyhän Januariuksen veri, joka muuttui Napolissa säännöllisesti nestemäiseksi, oli rautaoksidihydraattia, joka kemiallisten ominaisuuksiensa takia muuttuu geelistä nestemäiseksi ravistamalla. Marsin kanavat
Ajan kuluessa kanavien havaitsijoitten määrä kasvoi. Kanavien kannattajat ja vastustajat linnottautuivat omiin näkemyksiinsä yhä jyrkemmin. Niinpä tähtitieteilijät haukkuivat toisiaan lehdissä kanavakiistan takia.
Kanavien puolustajat uskoivat kanaviin vankasti. 1882 William Hayward Pickering huomasi kanavien risteyskohdissa tummia läiskiä. 
Tunnetuin kanavien havaitsija oli amerikkalainen miljonääri ja amatööritähtitietelijä Percival Lowell, joka innostui kanavista, kun oli saanut tädiltään lahjaksi Flammarionin kirjoittaman mars-kirjan vuonna 1893.
Hän rakennutti itselleen Flagstaffin observatorion vuonna 1894. Lowell vaati ammattilaisobservaattoreiltaan työsopimuksen ehtona, että he näkevät Marsissa kanavia. Lowell uskoi Marsin olevan kuivunut planeetta, ja 
että kanavista näkyivät maahan niitä ympäröivät laajat viljelykset. Lowellian kannatti Euroopassa alalla vähän aikaa "toiminut" tekotohtori Spiridion Goprevic, joka jätti "työnsä" tähtitieteen parissa vuonna 1909. Lee Marvin
Marvin aloitti elokuvauransa 1950-luvun alussa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Gangsterikuningas" (The Big Heat, 1953), Marlon Brandon tähdittämä "Hurjapäät" (The Wild One, 1953), Humphrey Bogartin tähdittämä "Cainen kapina" (The Caine Mutiny, 1954), "Helvetti 1944" (Attack, 1956), "Paukkurauta-Kati" (Cat Ballou, 1965) ja "Likainen tusina" (The Dirty Dozen, 1967), "Likainen tusina 2" (The dirty dozen: The next mission 1985) . Hänet palkittiin parhaan miespääosan Oscarilla roolistaan elokuvassa "Paukkurauta-Kati" (Cat Ballou, 1965). Munanvierittäminen
Presidentti James Madisonin vaimo Dolley Madison aloitti perinteen vuonna 1814 ja sadat lapset saapuivat paikalle osallistuakseen kilpailuun. Kilpailun järjestettiin aluksi United States Capitolin nurmikolla, mutta vuonna 1877 rakennuksen nurmikko uusittiin ja puutarhurit kielsivät tilaisuuden. Kongressi sääti lain, jonka mukaan Capitolin nurmikkoa ei saanut käyttää lasten leikkipaikkana. Presidentti Rutherford B. Hayes ja hänen vaimonsa Lucy Hayes päättivät järjestää tapahtuman Valkoisen talon nurmikolla. Franklin D. Rooseveltin aikana perinne katkesi, mutta Mamie Eisenhower jatkoi sitä aviomiehensä virkakaudella. Eisenhowerin aikana tapahtuma avattiin myös mustaihoisille. Vuonna 2009 Barack Obama kutsui tapahtumaan ensimmäistä kertaa samaa sukupuolta olevien vanhempien lapsia. Kate Moss
Hackin jälkeen Mossin suhde päihdeongelmaiseen muusikko Pete Dohertyyn herätti paljon kohua. Moss joutui tuolloin myös itse huumeskandaalin keskelle, kun syyskuussa 2005 videonauha hänestä käyttämässä kokaiinia lontoolaisessa levytysstudiossa vuoti julkisuuteen tabloidi "The Daily Mirrorin" kautta. Kohun aikana useat Mossin työnantajat, kuten Burberry ja H&M, päättivät lopettaa mainossopimuksensa hänen kanssaan. Moss teki julkisen anteeksipyynnön ja hakeutui kuukaudeksi päihdehoitoon Meadows-yksityisklinikalle Arizonaan, Yhdysvaltoihin. Palattuaan vuoden 2006 tammikuussa Iso-Britanniaan hän joutui huumeidenkäytöstä myös poliisikuulusteluun ja sosiaalityöntekijät arvioivat hänen kyvykkyytensä tyttärensä huoltajana toimimiseen. Morfiini
Morfiinin eristi oopiumunikon maitiaisnesteestä ensi kerran 1804 apteekkari Friedrich Sertürner Saksassa. Hänestä tuli siten ensimmäinen ihminen, joka eristi lääkekasvista sen aktiivisen aineosan. Morfiinia myytiin kaupallisesti ensi kerran 1827, mutta vasta ruiskuneulan keksiminen 1857 sai sen käytön laajenemaan. Nestlé
Kanadassa nostettiin rikossyyte Nestléä ja muita suklaavalmistajia vastaan hintakartellista. Vuonna 2008 Nestlé oli yksi Kiinan maitojauheskandaalin syytetyistä: melamiinia löydettiin muiden muassa Nestlén maitotuotteista ja suklaapatukoista Aasiassa. Vuonna 2012 dokumenttielokuva "Pullovesibisnes" kertoi, miten pullotetun veden markkinoita hallitseva Nestlé tekee tavallisella vedellä miljardien liikevoittoa eri puolilla maailmaa ja vaarantaa paikallisten asukkaiden vedensaantia. Nestlén entinen toimitusjohtaja, nykyinen hallituksen puheenjohtaja Peter Brabeck-Letmathe on ehdottanut maailman juomavesivarojen yksityistämistä. Like a Virgin (kappale)
Madonna esitti kappaleen ensimmäisen MTV Music Video Awards-gaalan avajaisnumerona 1984. Vuoden 2003 gaalassa Britney Spears ja Christina Aguilera esittivät osan kappaleesta, minkä jälkeen Madonna tuli lavalle esittämään kappaleensa ”Hollywood”. Esityksen aikana Madonna suuteli Spearsia ja Aguileraa, mikä aiheutti mediakohun. Reino Helismaa
Sanomalehdet olivat täynnä satiiristen laulujen aiheita. Pääministeri V. J. Sukselainen joutui eroamaan saatuaan tuomion niin kutsutussa Kansaneläkelaitoksen asuntojutussa, ja hieman myöhemmin valtakunnanoikeus tuomitsi Suomen Pankin johtajan Aarre Simosen sakkoihin Kätilöopiston jutussa. Mannerheimin Lastensuojeluliitossa paljastui yli 30 miljoonan markan kavallus, johon syylliseksi todettiin liitossa työskennellyt rouva Karin Sauramo, ja poliittisiakin sävyjä saaneessa margariiniskandaalissa väitettiin margariinin valmistukseen käytetyn jopa kuolleita kissoja. Maalaisliiton puoluesihteerin Arvo Korsimon kerrottiin saaneen Helsingin ja Turun välisen valtatie 1:n uuden linjauksen muutetuksi siten, että se halkaisi hänen oman maatilansa sijasta yhdeksän muuta tilaa ja teki lisäksi viisi tilaa elinkelvottomiksi. Everstiluutnantti Sven Oskar Lindgren pakotti metsästysmailleen Pernajassa eksyneen kultamitaliampuja Pentti Linnosvuon ja tämän seurueen kävelemään aseella uhaten edellään kädet ylhäällä ja housut kintuissa; samoihin aikoihin Ilmari Turjan "Uusi Kuvalehti" nosti esiin Lindgrenin entistä negatiivisempaan valoon saattaneen sotamies Hytin tapauksen jatkosodan ajalta. Julkisuudessa oli niin ikään paljon esillä rautatiehallituksen pääjohtajan Erkki Aallon omavaltainen johtamistyyli. Näitä kaikkia aiheita Helismaa käsitteli lauluissaan, ja osansa saivat myös presidentti Urho Kekkosen sisäpoliittiset otteet ja hänen uudelleenvalintansa estämiseksi perustettu Honka-liitto. Erään Helismaan pilkkalaulun "Ajankohtaista loiskiehuntaa" otsikko viittasi Kekkosen Paasikivi-seurassa pitämään ulkopoliittiseen puheeseen, jossa presidentti kuvaili Suomen puolueettomuuspolitiikkaa horjuttamaan pyrkivien tahojen toimintaa kemiallisin termein. The Washington Post
Lehti sai maailmanlaajuista kuuluisutta 1970-luvun alussa toimittajiensa Bob Woodwardin ja Carl Bernsteinin Watergate-skandaalia koskevilla tutkimuksilla. Pitkälti näiden juttujen takia presidentti Richard Nixon joutui eroamaan. Evelina Hromtšenko
Vuonna 1994 Hromtšenko ryhtyi toimittamaan teinitytöille tarkoitettua "Karusel" (Карусель) -lehteä, muutti sen sisällön muotitietoisempaan suuntaan ja vaihtoi sen nimeksi Marusjan. Miehensä Aleksandr Šumskin kanssa Hromtšenko perusti Artefakt-tiedonvälitystoimiston. Tämän päätoimittajana hän oli järjestämässä reilun vuoden aikana kymmeniä lehdistökonferensseja, joihin osallistuivat muun muassa Sharon Stone, Brad Pitt, Giorgio Armani, Linda Evangelista ja Pierre Carden. Artefakt ryhtyi toimittamaan "Russian Fashion Week" -nimistä viikkojulkaisua. Alkaen 1999 Evelina Hromtšenko on ollut "L'Officiel"-lehden Venäjän osaston luova päätoimittaja.
Nykyään Hromtšenko on tunnettu Venäjän television Ykköskanavalla päivittäisestä muotiohjelmasta "Modnyi prigovor" (Модный приговор), jossa hän kertoo yhdessä Slava Zaitsevin ja Arina Šarapovan kanssa moskovalaisen muodin uusimmista virtauksista. Iäkäs herrasmies Zaitsev on olevinaan makutuomari, Šarapova puolustusasianajaja ja Hromtšenkolla on syyttäjän osa. Panama-skandaali
Panama-skandaali oli Ranskassa vuonna 1892 julkisuuteen tullut korruptioskandaali, joka liittyi Panaman kanavaa rakentaneen yhtiön talousvaikeuksiin, ja johon oli sotkeentunut suuri joukko tunnettuja poliitikkoja. Tapaus horjutti kolmannen tasavallan poliittista järjestelmää. Panama-skandaalin on sanottu olleen koko 1800-luvun suurin korruptioskandaali. Kanavayhtiön konkurssin vuoksi Panaman kanavan rakentaminen siirtyi myöhemmin Yhdysvalloille. Harvey Milk
Freelance-toimittaja Randy Shilts kirjoitti Milkistä elämäkerran vuonna 1982. Se oli hänen ensimmäinen kirjansa ja nimeltään "The Mayor of Castro Street". Shilts kirjoitti teoksen, kun hän ei kyennyt löytämään vakituista työtä avoimesti homona toimittajana. Kirjaan perustuva dokumenttielokuva "The Times of Harvey Milk" voitti parhaan dokumentin Oscar-palkinnon vuonna 1984. Ohjaaja Rob Epstein selitti myöhemmin, miksi hän päätti tehdä elokuvan Milkin elämästä: ”Tuohon aikaan kaikista meistä jotka elimme San Franciscossa tuntui, että se oli elämää muuttava tapahtuma, että koko maailman silmät katselivat meitä, mutta itse asiassa suurin osa maailmasta San Franciscon ulkopuolella ei tiennyt siitä mitään. Se oli vain todella lyhyt, alueellinen, paikallinen juttu, jossa San Franciscon pormestari ja kaupunginvaltuuston jäsen tapettiin. Sillä ei juuri ollut jälkikaikua.” "The Harvey Milk Show" -niminen musikaali sai ensi-iltansa vuonna 1991. Stewart Wallacen säveltämä ooppera "Harvey Milk", joka ”mytologisoi Milkin modernin homojen oikeuksien liikkeen synnyn symboliksi”, valmistui vuonna 1996. Marraskuussa 2008 elokuva "Milk" sai ensi-iltansa koko Yhdysvalloissa; se esitettiin ensimmäisen kerran Castro Theaterin hyväntekeväisyysnäytöksessä 28. lokakuuta. Elokuvan ohjasi Gus Van Sant, pääosaa Harvey Milkin roolissa esitti Sean Penn ja Dan Whitea näytteli Josh Brolin. Elokuvan kuvaaminen kesti kahdeksan viikkoa ja sen joukkokohtauksissa käytettiin usein avustajia, jotka olivat olleet oikeasti paikalla todellisissa tapahtumissa, kuten vuoden 1978 Gay Freedom Day -kulkueessa, kun Milk piti puheensa toivosta. Marie Antoinette
Vuonna 1874 Alfred von Arneth julkaisi ensimmäisen kerran keisarinna Maria Teresan ja kreivi von Mercy-Argenteaun salaisen kirjeenvaihdon. Vuonna 1877 julkaistiin ensimmäisen kerran kreivi von Fersenin papereita. Paperit tulivat uudelleen esille, kun eräs kreivin kaukainen sukulainen oli antanut ne myyntiin lontoolaiseen huutokauppaan. Marsin kanavat
Kanavat toi laajaan tietoisuuteen italialainen tähtitieteilijä Giovanni Schiaparelli vuonna 1877.
Tunnetuin kanavien puolestapuhuja oli yhdysvaltalainen Percival Lowell. Pillimehu
Suomessa myytävistä pillimehuista tunnetuimpia ovat Trip ja Grandi. Marlin Trip oli Suomen ensimmäinen laminaattipakkaukseen pakattu juoma tullessaan markkinoille vuonna 1962. Renault-skandaali
Kun Singaporen tapaus kävi ilmi, Massa väitti, ettei Hamilton olisi voittanut mestaruutta ilman skandaalia. Hamilton kiisti väitteen ja sanoi ajaneensa loppukauden ilman turhia riskejä. Julkisuuteen levisi myös huhuja, joiden mukaan Massa olisi arvostellut Fernando Alonsoa kolarista. Tapaus oli Ferrari-tallille kiusallinen, sillä Fernando Alonson sopimus Ferrarin kanssa oli julkistettu aiemmin 30. syyskuuta 2009. Alonso piti huhuja perättöminä eikä uskonut niitä Massan sanomiksi. Jälkikäteen hän katsoi, ettei hänen maineensa ollut ryvettynyt kolarin takia mitenkään. Charles de Freycinet
Kaikkiaan Freycinet oli ministerinä kahdessatoista hallituksessa. Vuonna 1888 hänestä tuli ensimmäinen siviili puolustusministerinä 40:en vuoteen. Vuosina 1888–1893 toimiessaan vuoroin puolustus- ja pääministerinä hän ajoi läpi suuren puolustuslaitoksen uudistusohjelman, johon kuului muun muassa kolmivuotisen palvelusajan asettaminen ja pääsesikunnan sekä korkeimman sotaneuvoston perustaminen. Freycinet joutui eroamaan puolustusministerin paikalta tammikuussa 1893 Panama-skandaalin seurauksena. Hän oli sen jälkeen vielä lyhytaikaisesti sotaministerinä vuonna 1899 sekä salkuttomana ministerinä vuosina 1915–1916. Panama-skandaali
Lahjontaan syyllisiksi paljastettiin kolme miestä, paroni Jacques de Reinach, Léopold Arton ja Cornélius Herz. Reinach teki itsemurhan 19. marraskuuta 1892, Arton ja Herz pakenivat Englantiin. Entinen yleisten töiden ministeri Charles Baïhaut tunnusti lahjusten vastaanottamisen ja sai maaliskuussa 1893 viiden vuoden vankilatuomion, mutta muut syytetyt poliitikot jouduttiin vapauttamaan todisteiden puutteessa. Herzin liikekumppanina toimineen Georges Clemenceaun maine tahriintui pahoin ja hän vetäytyi joksikin aikaa politiikasta. De Lesseps poikineen sekä Eiffel saivat aluksi vankilatuomiot, jotka kuitenkin myöhemmin kumottiin. Skandaalin jatkotutkinta lopetettiin vuonna 1894. Se käynnistettiin uudelleen kolme vuotta myöhemmin, mutta uusi oikeusprosessi johti vain syytteiden hylkäämiseen. Vaikka useimmat Panama-skandaalin yhteydessä syytetyt poliitikot onnistuivat välttämään tuomion, tasavaltalaisten julkisuuskuva kärsi pahasti ja monet heidän vanhoista johtajistaan vetäytyivät politiikasta. Sosialistien kannatus kasvoi. Kiinan maitojauheskandaali
Kolme kiinalaismeijeriä pyysi julkisesti anteeksi osuuttaan skandaalissa ja lupasi korvauksia sairastuneiden lasten perheille. Presidentti Hu Jintao syytti paikallisviranomaisia. Pääministeri Wen Jiabao myönsi, että myös hallituksen olisi pitänyt valvoa meijeriteollisuutta paremmin. YK moitti Kiinaa liian hitaasta reagoinnista skandaaliin. Daphne Caruana Galizia
Daphne Caruana Galizia (26. elokuuta 1964 Sliema, Malta – 16. lokakuuta 2017 Bidnija, Malta) oli maltalainen vapaa toimittaja. Caruana Galizia kirjoitti suosittua blogia, jossa hän arvosteli Maltan johtoa korruptiosta. Vuonna 2016 hän paljasti tietovuoto Panaman papereiden yhteydessä selvinneitä Maltan johdon epäiltyjä yhteyksiä veroparatiisiyhtiöihin. Hänet murhattiin 16. lokakuuta 2017. Rötösherrajahti
Varsinainen rikoksiin – monilta osin todellisiin, mutta osittain myös kuviteltuihin – syyllistyneiden ja sellaisiksi leimattujen "jahtaaminen" käynnistyi toden teolla Kai Kortteen tultua oikeuskansleriksi keväällä 1982. Useimmiten alioikeudessa langetettu tuomio kuitenkin kumottiin tai sitä ainakin lievennettiin hovioikeudessa. Lopulta myös presidentti Mauno Koivisto pyrki hillitsemään syyttäjien intoa nostaa syytteitä, koska moni oikeusjuttu oli kuivunut kokoon siitä syystä, että syyte oli nostettu "varmuuden vuoksi", ilman varmaa näyttöä. Suurimmat ja eniten julkisuutta saaneet rötösherrajahdin aikaisista oikeudenkäynneistä olivat niin sanottu Noppa-juttu, jonka oikeuskäsittely kesti yli kuusi vuotta, sekä Helsingin kaupunginhallituksen jäseniä ja metrotoimistoa vastaan käyty niin sanottu metrojupakka. Jälkimmäisen toi julkisuuteen helsinkiläinen toimittaja Liisa Kulhia, joka nousi eduskuntaan vuoden 1983 vaaleissa. Seuraavana syksynä Helsingin kaupunginhallituksen jäsen Ilkka Hakalehto puolestaan paljasti lahjusskandaalin, joka tunnetaan nimellä Naurissaaren lahjusjupakka. Louisville Grays
Joukkueen tarina päättyi major leaguen ensimmäiseen sopupeliskandaaliin. Joukkue johti sarjaa elokuussa 1877, kunnes se yllättäin hävisi seitsemän ja pelasi yhden ottelun tasan vastustajinaan Boston Red Stockings ja Hartford Dark Blues. Lopulta Boston voitti liigamestaruuden, ja toiseksi sijoittunut Grays jäi siitä seitsemän voiton päähän. Courier-Journal -sanomalehden tarinan joukkueen kyseenalaisesta käyttäytymisestä kirjoitti John Haldeman, joukkueen omistajan poika. Vuoden 1975 arsenikkiskandaali
"Jens Rand" saapui Naantalin satamaan keskiviikkona 16. huhtikuuta mukanaan tanskalainen ympäristösuojeluviranomainen Otzen Flemming, joka luovutti laivan Naantalin terveysviranomaisten valvontaan. Flemming oli tullut laivalle mukaan valvontakustannusten pienentämiseksi. Sinetöity lastiruuma avattiin juhlallisesti, ja ruumaa kuvaamaan pääsi viisi toimittajaa kerrallaan. Purkaminen alkoi vasta perjantaina 18. huhtikuuta, koska torstai kului työntekijöiden palkasta neuvotteluun. Lastin purkamisen päätyttyä maanantaina 21. huhtikuuta selvisi, että tynnyreissä oli jätettä myös nestemäisessä muodossa, toisin kuin Neste oli lupahakemuksessaan ilmoittanut 17. maaliskuuta. Neste sai kuitenkin alueen terveyslautakunnan valvontaosastolta luvan erottaa nesteet erillisiin astioihin käsipumpun avulla. Muutama tynnyreistä vuosi, joten ne laitettiin terässäiliöihin, jotka hitsattiin umpeen. Matti Inkinen
SIG-yhtye teki rikosilmoituksen, jossa kyseltiin, onko poliisi vuotanut tietoa Seiska-lehteen. SIG laittoi kotisivulleen kisankin koskien sitä, löytyykö tietovuodon lähde ja milloin. Muutaman kuukauden tutkimuksen jälkeen kihlakunnansyyttäjä ilmoitti, että tietovuotajaa ei löytynyt. Niinpä SIG saattoi julistaa tietovuotoa koskevalle kesäkisalleen yhden voittajan, joka arvasi päivän ja tutkinnan tuloksen oikein. Tämän jälkeen Marjaana Koskinen ja joukko muita Varsinais-Suomen kansanedustajia jätti eduskunnalle kirjallisen kysymyksen koskien tietovuototutkimuksia. Entinen ministeri Osmo Soininvaara oli vielä lokakuussa sitä mieltä, että Inkisen omaisten kannattaisi haastaa Seiska oikeuteen yksityisyyslain rikkomisesta. Oikeusministeri Braxin vastaus kirjalliseen kysymykseen oli, että yksittäinen rikosasia ei kuulu oikeusministerille tai hallitukselle, ja valitukset tulee suunnata oikeuskanslerille. Julkisen sanan neuvoston antaman lausunnon mukaan Seiska ei rikkonut hyvää journalistista tapaa julkistaessaan tiedon Inkiseen kohdistuneista lapsipornoepäilystä, koska jutussa ei ollut asiavirheitä, ja että kyse oli vasta epäilystä. Myöskään JSN:n mukaan Inkisen yksityisyyttä ei oltu Seiskan lapsipornojutussa loukattu, koska Inkinen oli aiemmin antanut haastatteluja Seiskalle, jolloin hänen yksityisyytensä suoja oli jo kaventunut. Sigin puolelta sanottiin yhtyeen kotisivulla, että luottamus poliisiin ja muihin viranomaisiin on horjunut lööppijutun johdosta. Sigin jäljelle jääneet jäsenet päättivät Inkisen kuolemasta huolimatta jatkaa yhtyeen toimintaa. Seiskan toimittaja Panu Hörkkö kertoi haastattelussa vuonna 2016, että on silloisen Seiskan julkaisujohtajan kanssa sopinut, etteivät julkisuudessa kommentoi Inkisen tapausta. Salaperäiset rukiinjyvät
Salaperäiset rukiinjyvät Agatha Christien salapoliisiromaani, joka ilmestyi Britanniassa Collins Crime Clubin kustantamana 9. marraskuuta 1953 Sen Yhdysvaltalaisen painoksen julkaisi seuraavana vuonna Dodd, Mead and Companyn kustantamana. Kirjan yksityisetsivä on neiti Marple. Star route -skandaali
Skandaali alkoi purkautua vuonna 1880 kun kongressi sai tietoonsa, että jotkut kummankin pääpuolueen poliitikoista olivat sekaantuneet kyseenalaisten postireittien järjestämiseen. Maaliskuussa 1881 virkaan tullut uusi presidentti James Garfield määräsi pian virkaanastujaistensa jälkeen postilaitoksen johtajan Thomas Jamesin tutkimaan asiaa. Margariiniskandaali
Vuoden 1986 haastattelussa Ilmari Turja kertoi, että hänen puheillaan olivat ennen skandaalin puhkeamista käyneet sekä MTK:n puheenjohtaja Veikko Ihamuotila että Raision pääjohtaja Eino Kivivuori. Ihamuotila oli sanonut jutun menevän hukkaan, jos sen julkaiseminen olisi jäänyt vain tuottajien lehteen, joten se oli saatava mahdollisimman tehokkaasti myös kuluttajien tietoon. Turja ja "Uusi Kuvalehti" olivat jo tuohon mennessä saavuttaneet mainetta paljastuskirjoituksillaan. Eino Kivivuori, joka oli tietoinen yhtiönsä väärinkäytöksistä tässä asiassa, lienee puolestaan laskenut, että mahdollisen oikeudenkäynnin seuraukset olisivat Paasivaaran osalta kohtalokkaammat kuin alan pienemmällä toimijalla Raisiolla. Toisaalta Kivivuoren itsevaltainen johtamistyyli oli herättänyt närää Raisio-konsernin muissa osissa. Maillard-reaktio
Ensimmäisen kerran Maillard-reaktion havaitsi ranskalainen Louis Camille Maillard, joka julkaisi havaintonsa vuonna 1912. Reaktion mekanismin selvittämiseen kului kuitenkin vielä yli 40 vuotta ja selityksen reaktiolle esitti yhdysvaltalainen John E. Hodge vuonna 1953. Mary Toft
Vuonna 1726 Mary Toft tuli raskaaksi, mutta hän menetti lapsensa. Hän oli sitä ennen nähnyt peltotöitä tehdessään kaniinin, ja kehittänyt pakkomielteen kaniineja kohtaan. Hänen väitteensä kaniinin synnyttämisestä toi paikalle paikallisen lääkärin John Howardin, ja Toft synnytti hänen läsnä ollessaan eläimen osia. Howardin tutkittua tapauksen tieto levisi laajemmalle julkisuuteen ja lääkärikuntaan ja hovilääkäri Nathaniel St Andrén tietoisuuteen. St André piti tapausta aitona, mutta kuninkaan lähettämä toinen lääkäri Cyriacus Ahlers oli skeptinen. Kun kuuluisuudeksi noussut Toft tutkittiin lopulta tarkemmin Lontoossa, hän tapaus paljastui huijaukseksi ja Toft vangittiin. Profumo-skandaali
Ministerieron jälkeen Keeler julkaisi News of the World -lehdessä muistelmansa, jotka sisälsivät Profumon lähettämän rakkauskirjeen ja kertomuksia intiimeistä kohtaamisista. Julkisuuteen tuli myös, että turvallisuuspoliisi oli informoinut pääministeri Macmillania turvallisuusriskistä ministerin ja Keelerin sekä Keelerin ja Ivanovin tapaamisissa. Contergan-skandaali
Contergan kehitettiin Heinrich Mückterin johdolla saksalaisen Grünenthal-lääkeyrityksen tutkimusyksikössä ja sitä markkinoitiin vuoden 1957 lokakuusta vuoden 1961 marraskuun lopulle asti. 1950-luvun lopussa lääkettä suositeltiin rauhoittavana lääkkeenä ja unilääkkeenä raskaana oleville. Seurauksena vakavat epämuodostumat ja aplasiat yleistyivät vastasyntyneillä lapsilla. Näiden yhteyden Conterganin käyttöön raskausaikana löysi lopulta hampurilainen lääkäri Widukind Lenz. Star route -skandaali
Skandaalin seurauksena monet skandaaliin liitetyt poliitikot ja virkamiehet erotettiin tehtävistään tai heidät asetettiin syytteeseen. Postilaitoksen toinen varajohtaja Thomas Brady erosi skandaalin vuoksi huhtikuussa 1881. Kesäkuussa republikaanisenaattori Stephen Dorseyn avustaja myönsi osallistuneensa skandaaliin ja sanoi myös Dorseyn ja tämän perheenjäsenten olleen osallisina siinä. Kesäkuussa 1882 Brady, Dorsey ja seitsemän muuta miestä joutuivat oikeuteen epäiltyinä petoksista. Ensimmäinen oikeudenkäynti johti Dorseyn avustajan ja toisen poliittisesti vähäpätöisen henkilön tuomioihin. Tuomion jälkeen oikeudenkäynti kuitenkin järjestettiin uudelleen, koska oikeuden puheenjohtajaa oli yritetty ensimmäisen oikeudenkäynnin aikana lahjoa. Toinen oikeudenkäynti johti vapauttavaan tuomioon kaikkien syytettyjen osalta. W. Mark Felt
Watergate-skandaalin aikana Felt toimi FBI:n apulaisjohtajana vuoteen 1973. Hän oli nimellä ”Syvä kurkku” (engl. "Deep Throat") tunnettu tietolähde, jonka vuotamien tietojen perusteella Washington Postin toimittajat Bob Woodward ja Carl Bernstein kirjoittivat presidentti Nixonin eroon johtaneet paljastustarinansa. Kiinan maitojauheskandaali
Uuden-Seelannin pääministeri Helen Clark mukaan paikallisviranomaiset viivyttelivät kriisin paljastamista viikkoja elokuussa Pekingin olympialaisten aikana. Hebein varakuvernööri Yang Chongyong myönsi 17. syyskuuta 2008 paikallisviranomaisten salailleen asiaa. Alexandre Ribot
Lakia opiskellut Ribot aloitti uransa oikeuslaitoksessa ja toimi 1875–1876 Ranskan oikeusministeriön rikosasiainosaston päällikkönä, minkä jälkeen hän siirtyi politiikkaan. Hän oli edustajainkamarissa Pas-de-Calais'n edustajana 1878–1885 ja 1887–1909. Hän liittyi parlamentissa maltillisten tasavaltalaisten ryhmään, erikoistui talouskysymyksiin ja avusti Jules Dufauren "Le parlement" -lehteä. Ribot vastusti Léon Gambettan hallitusta ja Jules Ferryn hallituksen siirtomaapolitiikkaa edistäen jälkimmäisen kaatumista vuonna 1885. Ribot’n toimiessa Ranskan ulkoministerinä maaliskuusta 1890 helmikuuhun 1892 käynnistyi Ranskan ja Venäjän lähentyminen, joka johti myöhemmin maiden väliseen liittoon. Ribot myös aikanaan ilmoitti ensimmäisen kerran julkisesti liiton olemassaolosta edustajainkamarissa 1895 pitämässään puheessa. Joulukuun 1892 alussa hän kohosi pää- ja ulkoministeriksi, mutta hänen hallituksensa kaatui jo neljän kuukauden kuluttua Panama-skandaalin seurauksena. Toisen kerran Ribot oli pää- ja samalla valtiovarainministerinä tammikuusta lokakuuhun 1895. Hänen toisen hallituksensa lähetti retkikunnan alistamaan Madagaskarin Ranskan protektoraatiksi, mutta kaatui edeltäjänsä tavoin talousskandaaliin. Muhammed-pilapiirrosjupakka
Ensimmäisenä osan kuvista julkaisi 17. lokakuuta egyptiläinen "Al-Fagr"-lehti. Sen julkaisemisesta ei kuitenkaan aiheutunut vielä suurta maailmanlaajuista skandaalia. Vasta kun myöhemmin myös pieni evankelinen norjalaislehti "Magazinet" sekä brysseliläinen lehti julkaisi kuvat 10. tammikuuta, kohu eskaloitui helmikuussa ja muiden lehtien alkaessa julkaista pilakuvia. Madame
Madame-lehtensä johdosta Sliooria on pidetty skandaalijournalismin uranuurtajana Suomessa. Tampereen yliopiston tutkijan Laura Saarenmaan mukaan "näin jälkikäteen katsoen hän oli hyvinkin merkittävä. Hän oli ensimmäinen henkilö, joka julkaisi kuuluisuuksien, erityisesti eliitin yksityiselämään liittyviä asioita -- seuraajia tuli vasta 60-luvun lopussa ja 70-luvulla." Dubonnet
Dubonnet'n myynnin aloitti Joseph Dubonnet vuonna 1846. Juoman taustalla on kilpailu, jolla yritettiin saada Pohjois-Afrikassa Ranskan muukalaislegioonalaisia nauttimaan kitkerää kiniiniä, joka toimi hyvin suojana malariaa vastaan. Profumo-skandaali
Valokuvamallina työskennellyt Chrstine Keeler oli ollut tarjoilijana Baker Streetillä olevassa ravintolassa. Hän oli siellä tavannut Maureen O’Connor -nimisen tytön, joka oli töissä Murry-nimisellä kabareeklubilla Sohossa. O'Connor esitteli Keelerin klubin omistajalle Percy Murraylle, joka palkkasi Keelerin topless-tarjoilijaksi klubille. Lewis Libby
Oikeusjutun taustalla on niin sanottu CIA-vuotoskandaali. Yhdysvalloissa oli ryhdytty tutkimaan vuonna 2003 sitä, kuka oli vuotanut CIA:n salaisen agentin Valerie Plamen henkilöllisyyden medialle. Vuoto oli lähtenyt tutkimusten mukaan Valkoisesta talosta, Dick Cheneyn lähipiiristä. Varsinainen vuotaja, silloinen apulaisulkoministeri Richard Armitage ei joutunut koskaan oikeuden eteen. Lewis Libbyn kuitenkin arvioitiin vaikeuttaneen tutkimuksia niin paljon, että erityissyyttäjä Patrick Fitzgerald katsoi perustelluksi asettaa hänet syytteeseen. Margariiniskandaali
Raision tehtaiden tytäryhtiö Kasviöljy Oy kiinnitti maa- ja metsätalousministeriön eläinlääkintäosastolle joulukuussa 1960 lähettämässään muistiossa huomiota siihen, että margariiniteollisuudessa käytetyn eläinrasvan määrä oli suurempi kuin vastaavien elintarvikerasvojen kotimainen valmistus ja tuonti yhteensä. Maataloushallitus asetti toimikunnan, joka suoritti laajat tutkimukset margariinitehtaissa, öljynpuristamoissa ja teurastamoissa. Näissä tutkimuksissa ilmenneet seikat johtivat asian siirtämiseen poliisin tutkittavaksi. Myös asian alulle panneen Raision tehtaiden omassa toiminnassa todettiin väärinkäytöksiä. Maurice Rouvier
Rouvier toimi aluksi asianajajana Marseillessa. Hän esiintyi toisen keisarikunnan aikana tasavaltalaisena ja tuki Léon Gambettaa vuoden 1867 vaaleissa. Hän perusti 1870 "L’Égalité" -nimisen tasavaltalaisen lehden ja toimi vuosina 1871–1902 edustajana kansalliskokouksessa sekä sittemmin edustajainkamarissa. Rouvier tuli tunnetuksi talouskysymysten ammattilaisena ja hän toimi monissa budjettikomiteoissa, usein puheenjohtajana tai esittelijänä. Hän oli kauppa- ja siirtomaaministerinä Gambettan hallituksessa 1881–1882 sekä Jules Ferryn hallituksessa 1884–1885. Rouvier tuli pää- ja valtiovarainministeriksi ensi kerran toukokuussa 1887 maltillisten tasavaltalaisten tuella, ja jätti oikeiston painostuksesta huolimatta kenraali Georges Boulangerin pois hallituksesta. Hallitus kaatui jo saman vuoden joulukuussa presidentti Jules Grévyä koskeneen niin sanotun Wilson-skandaalin vuoksi. Vuosina 1889–1892 Rouvier oli valtiovarainministerinä neljässä peräkkäisessä hallituksessa, mutta joutui eroamaan Panama-skandaalin seurauksena. Hänen väitettiin ottaneen vastaan lahjuksia Reinachilta ja Herziltä, mutta puolustettuaan taitavasti itseään hänet vapautettiin lopulta kaikista syytteistä. Joseph Banks Rhine
Rhinen ensimmäinen merkittävä tapaus oli meedio Mina Crandonin esitysten tutkiminen vuonna 1926. Rhinen onnistui huomata useita Crandonin temppuja ja hän syytti tätä huijariksi: Crandon ei ollut oikeasti yhteydessä vainajiin eikä saanut esineitä levitoimaan. Rhine epäili myös Crandonia tutkinutta matemaatikko J. Malcolm Birdiä vilpistä, koska tämä ei ollut havainnut huijausta. Banco Ambrosiano
Banco Ambrosiano on myös liitetty Clearstream-skandaaliin. Clearstreamin 48-vuotias johtaja Gérard Soisson, löydettiin yllättäen kuolleena 2 kk ennen Banco Ambrosianon skandaalin tuloa julkisuuteen. Clearstreamistä toukokuussa 1983 erotettu Ernest Backes, joka oli Clearstreamin johtavia henkilöitä, on sanonut että hänet erotettiin koska hän tiesi liikaa Banco Ambrosiano-skandaalista. Harvey Weinstein
Maaliskuussa 2015 "The New York Times" julkaisi jutun Weinsteinin jouduttua New Yorkin poliisin kuulusteltavaksi, sillä 22-vuotias nainen syytti häntä rintojensa kourimisesta. Nainen osoittautui italialaiseksi näyttelijä-malli Ambra Battilana Gutierreziksi. Weinstein kielsi syytöksen, jonka jälkeen yhdysvaltalainen tabloidilehdistö väitti Battilanan tekaisseen syytöksensä, ja leimasi hänet julkisuudentavoittelijaksi. Weinsteinin ja Battilanan toisesta kohtaamisesta julkaistiin myöhemmin ääninauha, jossa Weinstein vaikuttaa myöntävän teon ja kertovan Battilanalle, että hän on tottunut tekemään niin. Uusi Kuvalehti
Uusi Kuvalehti julkaisi helmikuussa 1961 jutun, jonka mukaan Ähtävän Muovi Oy:n Kaarlelassa sijaitsevasta teuraskeittämöstä toimitettiin eläinten raadoista keitettyä rasvaa Etelä-Suomeen margariinitehtaille margariinin raaka-aineeksi. Margariiniskandaali johti margariinin menekin laskuun, ja margariinia valmistaneet Raision tehtaat ja Paasivaara-yhtymä tuomittiin oikeudessa margariinivalmistelain rikkomisesta. Uusi Kuvalehti joutui skandaalin seurauksena ilmoittajien boikottiin, ja tämä johti siihen, että lehti yhdistettiin vuonna 1952 perustetun Naisten kuvalehti -lehden kanssa vuonna 1963 Uusi maailma -nimiseksi lehdeksi. Kaulakoruskandaali
Vaikka kuningatar Marie Antoinette vapautettiinkin kaikista syytteistä, sai hän kaulakoruskandaalin myötä runsaasti negatiivista julkisuutta. Monet katsoivat hänet skandaalin varsinaiseksi rikolliseksi, joka kiinni jäätyään oli lavastanut syyttömän kardinaali de Rohanin syylliseksi. Jo aiemmin vihattu kuningatar ei koskaan pystynyt hälventämään itseensä kohdistuneita epäilyksiä sekaantumisestaan skandaaliin. Marilyn Monroe
Vuonna 1949 Monroe oli palannut jällen mallintöihin. Rahapulassa hän suostui alastonkuviin, jotka valokuvaaja Tom Kelley otti toukokuussa 1949 punaista samettipeitettä vasten. Kuvat ilmestyivät kalenterissa, josta tuli hyvin suosittu kolme vuotta myöhemmin kun Monroesta oli tullut tunnettu elokuvanäyttelijä. Studio pelkäsi kuvien tuhoavan Monroen uran, mutta ne vain lisäsivät hänen suosiotaan.
Pieni rooli Marxin veljesten elokuvassa "Sardiinimysteerio" (1949) saattoi Monroen agentti Johnny Hyden tietoisuuteen. Monroe sai merkittävät sivuosat elokuvissa "Asfalttiviidakko" (1950) ja "Kaikki Eevasta" (1950). Hyde kuoli 1950, ja Monroe otti läheisen ystävänsä ja tukijansa kuoleman hyvin raskaasti. Hyde oli järjestänyt Monroelle lyhytaikaisen sopimuksen 20th Century Foxin kanssa, mutta studion johtaja Darryl F. Zanuck ei edelleenkään uskonut tähtösen menestyvän. Monroen suosio oli kuitenkin kasvanut "Kaikki Eevasta" -elokuvan ansiosta, ja agentti Hugh French sai solmittua hänelle Foxin kanssa seitsenvuotisen sopimuksen toukokuussa 1951. Hallusinogeenit
1950-luvun alussa hallusinogeeneistä ei tiedetty länsimaiden suuren yleisön keskuudessa juuri mitään. Asiantila kuitenkin muuttui pian, kun useat vaikutusvaltaiset henkilöt tutustuivat hallusinogeeneihin. Aldous Huxleyn kirja Tajunnan ovet vuodelta 1953 kuvasi hänen meskaliinikokemuksiaan, ja R. Gordon Wassonin artikkeli Life-lehdessä ("Seeking the Magic Mushroom", suom. "Taikasientä etsimässä") vuonna 1957 toi aiheen julkiseen valokeilaan. 1960-luvun alussa Jerry Garcian, Timothy Learyn, Allen Ginsbergin ja Ken Keseyn kaltaiset vastakulttuuri-ikonit toimivat psykedeelien puolestapuhujina, ja suuri psykedeelejä käyttävien alakulttuuri sai alkunsa. Psykedeelit näyttelivät keskeistä roolia 1960-luvulla alkaneissa valtavissa sosiaalisissa muutoksissa. LSD:n kasvavan suosion ja siihen liitettyjen hippien aiheuttaman pahennuksen seurauksena LSD kiellettiin Yhdysvalloissa vuonna 1967. Tämän seurauksena LSD:hen kohdistuvan kliinisen tutkimuksen määrä romahti, vaikkakin rajoitettuja tutkimuksia jatkettiin yhä, joista yhtenä esimerkkinä Reese Jonesin tutkimus San Franciscossa. Ilmari Turja
Ilmari Turjan "Uusi Kuvalehti" oli tutkivan journalismin edelläkävijöitä 1950- ja 1960-luvuilla ja käsitteli monia suurta huomiota herättäneitä tapauksia, tärkeimpinä näistä olivat väärinkäytökset Mannerheim-liitossa, hyväntekeväisyyskauppojen huijaukset, sotamies Hytin sodanaikainen teloitus 1944 ja margariiniskandaali – margariiniteollisuuden ihmisravinnoksi kelpaamattomien raaka-aineiden käyttö. Ne synnyttivät myös oikeusjuttuja mutta Turja selvisi yleensä voittajana jutuissa. Margariiniskandaali
Raision tehtaiden osalta jupakka johti pääjohtajan, vuorineuvos Eino Kivivuoren eroon luottamuspulan vuoksi heinäkuussa 1961. Vuonna 1986 antamassaan haastattelussa Ilmari Turja myönsi Uuden Kuvalehden skandaalikirjoituksen, jossa hyökättiin Paasivaaraa vastaan, olleen todellisuudessa peräisin ”Turun suunnasta” eli Raision tehtailta. Mekes
Mekes Oy:n perustaja oli vuorineuvos Eino Kivivuori joka oli joutunut eroamaan Raision Tehtaat Oy:n pääjohtajan virasta 1961 samana vuonna paljastuneen margariiniskandaalin vuoksi. Kivivuori kuului presidentti Urho Kekkosta tukeneen k-linjan johtohenkilöihin. Mekes Oy:n osakkaina oli noin 400 pientä eri puolella Suomea toiminutta metallialan yritystä ja yhtiön tarkoituksena oli avustaa osakasyrityksiä tuotekehittelyssä, markkinoinnissa sekä vientiponnisteluissa. Lisäksi oli määrä luoda uusia teollisia työpaikkoja maaseudulle ja tätä varten yhtiön tehdas sijoitettiin Parkanoon. Kivivuori toimi itse Mekes Oy:n toimtusjohtajana vuoteen 1965 saakka. Georges Clemenceau
Clemenceaun vaikutusvalta toi hänelle politiikassa paljon vihollisia, jotka pääsivät kostamaan vetämällä hänen maineensa lokaan vuonna 1892 paljastuneen suuren Panama-skandaalin yhteydessä. Ranskan valtion tukemaan kanavayhtiöön liittyneen poliitikkojen lahjonnan yhtenä välikätenä oli ollut juutalainen liikemies Cornélius Herz, joka oli ollut jonkin aikaa myös "La Justicen" osakkaana ja siten Clemenceaun liikekumppanina. Päivälehti "Le Petit Journal" esitti syytöksiä Clemenceaun osuudesta lahjonnassa, vaikka todisteita ei ollut. Koska Clemenceau oli vastustanut monien nationalistien kannattamaa Ranskan ja Venäjän liittoa, häntä väitettiin jopa Ison-Britannian ostamaksi agentiksi. Varsinkin boulangistit purkivat kaunansa ja kansanedustaja Paul Déroulède syytti joulukuussa 1892 Clemenceauta edustajainkamarin istunnossa niin jyrkin sanoin, että Clemenceau haastoi hänet kaksintaisteluun, jossa kumpikaan ei tosin loukkaantunut. Vaikka Clemenceau voitti useita vainoajiaan vastaan nostamansa kunnianloukkausoikeudenkäynnin, hänen oma maineensa tahriutui sen verran pahasti, että hän menetti paikkansa edustajainkamarissa vuoden 1893 vaaleissa. Kokaiini
Kokaiinin käyttö yleistyi huomattavasti 1800-luvun lopulla. Useat kuuluisuudet ylistivät kokaiinin parantavia vaikutuksia ja myös viihdekäyttöä. Vin Marianin käyttäjiin lukeutuivat muun muassa Ulysses S. Grant, Paavi Leo XIII ja Vapaudenpatsaan suunnitellut Frédéric Bartholdi. Bartholdi on kertonut, että jos Vin Mariania olisi ollut aikaisemmin saatavilla, hän olisi suunnitellut patsaasta korkeamman. Formula 1
Valehteluskandaali sai alkunsa Australian GP:ssä 2009, kun turva-auton takana ajettaessa Lewis Hamilton ohitti radalta ulos ajautuneen Jarno Trullin. Seuraavalla kierroksella Hamilton päästi Trullin ohi, mutta kilpailun jälkeen McLaren-talli ja Lewis Hamilton kielsivät, että Hamilton olisi päästänyt Trullin tarkoituksellisesti ohitse. Trullille annettiin ohituksesta turva-auton takana 25 sekunnin rangaistus, jonka vuoksi hän tippui 12. sijalle. Myöhemmin kuitenkin FIA:lle selvisi, että McLaren oli käskenyt Hamiltonia päästämään Trullin ohitseen. Koska McLaren oli antanut valheellista tietoa FIA:n tuomaristolle, hylättiin Hamiltonin Australian GP:n tulos ja McLaren sai kahden kilpailun ehdollisen kilpailukiellon. Trullin rangaistus peruttiin ja hän nousi takaisin kolmanneksi. McLaren irtisanoi kohun johdosta urheilujohtajansa Dave Ryanin. Skandaali (elokuva)
Skandaali on vuonna 1950 ensi-iltansa saanut mustavalkoinen japanilainen elokuva. Sen on ohjannut Akira Kurosawa. Elokuva kertoo paparazzien vainoamista taiteilijasta ja laulajasta, ja suhtautuu kriittisesti juorulehdistön valtaan. Harvey Weinsteinin seksirikosepäilyt
Weinsteinia vastaan esitetyt syytökset saivat maailmanlaajuista huomiota lokakuussa 2017, mutta Weinsteinin käytös on ollut julkinen salaisuus ja vihjailujen aihe Hollywoodissa jo vuosikymmenien ajan. Vieraillessaan "Letterman Show" -televisio-ohjelmassa 1998 Gwyneth Paltrow sanoi, että ”Weinstein painostaa sinut tekemään yhtä sun toista”. Näyttelijä-ohjaaja Asia Argento on sanonut tulleensa Weinsteinin raiskaamaksi vuonna 1999, mistä kertoo kohtaus Argenton ohjaamassa elokuvassa "Scarlet Diva" (2000). Vuonna 2010 elokuva-alaan keskittyneen verkkosivuston Pajiban avustaja Courtney Enlow julkaisi artikkelin, jonka mukaan ”Huhut Harveyn tavasta käyttää sohvaa roolivalinnoissaan ovat jo legendaarisia”. Komediasarjan "30 Rock" vuonna 2012 ilmestyneessä jaksossa Jenna Maroneyn roolihahmo toteaa: ”En pelkää ketään showbisneksessä, olen kieltäytynyt seksistä Harvey Weinsteinin kanssa, jopa kolmesti.” Julkaistuaan parhaan naissivuosan palkintoehdokkaat vuoden 2013 Oscar-gaalassa juontaja Seth MacFarlane sanoi: ”Onneksi olkoon, teidän viiden naisen ei tarvitse enää esittää olevanne kiinnostuneita Harvey Weinsteinista.” Juoruihin ja julkisuuden hahmoihin keskittynyt yhdysvaltalainen blogi "Gawker" julkaisi 2015 artikkelin ”Kerro meille, mitä tiedät Harvey Weinsteinin avoimesta salaisuudesta”. Zavidovo-vuoto
Oikeuskansleri Risto Leskinen määräsi 21. joulukuuta 1972 aloitettavaksi tutkimukset siitä, miten Zavidovo-muistio oli vuotanut julkisuuteen. Oikeuskanslerinvirasto ja keskusrikospoliisi kuulustelivat kaikkiaan 85 henkilöä ja kuulusteluista laadittiin 385-sivuinen tutkintapöytäkirja. Tapaus johti Sorsan ensimmäisen hallituksen ulkomaankauppaministerin, Jussi Linnamon (sdp.) eroon ja ylijohtaja Seppo Lindblomin (sdp.) ja presidentin kansliapäällikön Antero Jyrängin (sdp.) tuomitsemiseen sakkorangaistukseen. Jyrängin sakkorangaistus tuli siitä, että hän tunnusti kuulusteluissa antaneensa osan saamastaan muistiosta Yleisradion radiojohtajan Eino S. Revon nähtäväksi. Kiinan maitojauheskandaali
Tammikuussa 2010 Kiinan viranomaiset ilmoittivat Shanghai Pandan maidossa olevasta melamiinista. Tapaus tuli ilmi joulukuussa 2008. Shanghai Panda oli osallisena alkuperäisessä maitoskandaalissa mutta oli saanut jatkaa luvattuaan parantaa tuotteidensa turvallisuutta. Tapausta tutkittiin helmikuusta 2009 alkaen, mutta se paljastettiin vasta tammikuussa 2010, vaikka uudistetun lainsäädännön mukaan yleisölle tulee kertoa tiedot välittömästi. McDonald’s
McDonald’s on nähty myös yhdysvaltalaisen kulttuurin leviämisen symbolina. Ketjun ensimmäinen ravintola Neuvostoliiton pääkaupungissa Moskovassa avattiin 1990. Ketju levisi nopeasti entisiin kommunistisiin Itä-Euroopan maihin niiden olojen vapauduttua. Yhdysvaltalainen kolumnisti Thomas L. Friedman esitti leikkimielisen teorian, jonka mukaan kaksi valtiota, joissa on McDonald’s, eivät sodi koskaan toisiaan vastaan (mikä on variaatio kansainvälisten suhteiden liberalismista, jonka mukaan liberaalis-demokraattiset valtiot eivät sodi keskenään). Friedmanin sääntö on rikkoutunut jo useita kertoja, esimerkiksi Yhdysvaltain miehittäessä Panaman 1989, maaliskuussa 1999 Nato-maiden aloitettua Serbian pommitukset sekä toisaalta Intian ja Pakistanin, toisaalta Libanonin ja Israelin välisissä konflikteissa. Panama-skandaali
Kanavayhtiön taloussotkuista käynnistettiin muutaman vuoden viiveellä oikeustutkinta. Syksyllä 1892 sanomalehdet "La Libre Parole" ja "La Cocarde" syyttivät Ranskan hallituksen ministereitä rikoskumppanuudesta yhtiön johdon kanssa. Ilmeni, että kanavayhtiö oli lahjonut lukuisia poliitikkoja, pankkeja ja lehdistöä varmistaakseen vuoden 1888 lainapäätöksen hyväksymisen. Todisteet lahjonnasta kaivoi esiin lehtimies Édouard Drumont. Varsinkin oppositiossa olleet rojalistit tarttuivat tapaukseen voidakseen hyökätä vallassa olleita tasavaltalaisia vastaan. Rojalistinen kansanedustaja Jules Deldhaye väitti yli 150:n edustajainkamarin jäsenen ottaneen vastaan lahjuksia. Tapausta tutkimaan asetettiin parlamentaarinen komitea. Syytetyiksi joutui lopulta kaikkiaan 510 kansanedustajaa ja kuusi ministeriä. Iäkäs Ferdinand de Lesseps ja hänen poikansa Charles joutuivat oikeuteen. Skandaalin seurauksena Émile Loubet’n hallitus erosi 28. marraskuuta 1892. Katharine Graham
Katharine Graham (6. kesäkuuta 1917 – 17. heinäkuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kustantaja ja toimitusjohtaja. Hän oli Washington Postin kustantaja vuosina 1969–1979 ja johti lehtiyhtiötä vuosina 1963–1991. Grahamin aikana Washington Post julkaisi merkittäviä tietoja muun muassa Yhdysvallan hallituksen toimista Vietnamin sodan aikaan (ns.Pentagonin paperit) sekä presidentti Richard Nixoniin liittyvästä Watergate-skandaalista. Graham palkkasi vuonna 1964 lehden päätoimittajaksi Ben Bradleen, joka jatkoi päätoimittajana vuoteen 1991 asti. Unilever
1960-luvun alkua varjosti margariinisota, joka näkyi margariinin kysynnässä vielä pitkään. 1960-luvulla Unilever aloitti Dronningholm-hillojen ja -marmeladien valmistamisen korvaamaan margariinin myynnin laskua. Vuonna 1963 Oy Elo Ab ja S.W. Paasivaaran margariinitehdas sulautuivat S.W. Paasivaara -yhtymäksi. Vuonna 1968 myös Lahden Vientikerma fuusioitiin tähän yhtymään. Samoihin aikoihin yritys laajensi tuotevalikoimaansa moneen suuntaan ja aloitti Blå Band -keittojen maahantuonnin. Margariinin valmistus kuitenkin jatkui ja margariinin 100-vuotis juhlavuotena 1969 Paasivaara lanseerasi Flora-tuotemerkin, joka kuuluu edelleen Unileverin tuotevalikoimaan. Margariini
Margariini keksittiin Ranskassa 1869, jolloin voita oli niukasti ja sen hinta oli korkea. Keisari Napoleon III oli julistanut 1866 kilpailun, jonka tarkoituksena oli tuottaa halvempi voin korvike. Kilpailun voitti Mège Mouriès, jonka teorian mukaan rasva liukenee lehmän utareesta maitoon. Niinpä hän sekoitti naudan rasvaa, kuorittua maitoa ja palan utaretta. Hän keksi, että mikäli nämä ainesosat prosessoidaan kylmässä ja kuumassa, tuloksena on hyvin voimainen aine, joka oli helmen vaalea. Kreikan sanan helmi "margarites" mukaan hän antoi tuotteelleen nimen "margarine". Madalyn Murray O’Hair
Murray O’Hair tuli tunnetuksi Marylandissa vuonna 1960 nostamastaan oikeusjutusta, joka liittyi uskonnon harjoittamiseen koulussa. Myöhemmin saman vuosikymmenen aikana Murray O’Hair perusti American Atheists -järjestön, jota hän itse johti pitkään. Hän oli koulujen seksivalistuksen kannattaja. Kari Salminen (professori)
Salminen kiinnitti 1990-luvun alussa huomiota margariinien valmistuksen yhteydessä syntyvien transrasvahappojen terveyshaittoihin. Hän toi esille eläinrasvojen positiiviset terveysvaikutukset ja suositteli nauttimaan kasvirasvat juoksevina eikä katalyyttisesti kovetettuina. John Mitchell (poliitikko)
John Newton Mitchell (15. syyskuuta 1913 Detroit, Michigan – 9. marraskuuta 1988 Washington) oli yhdysvaltalainen asianajaja ja poliitikko, joka toimi vuosina 1969–1972 Yhdysvaltain oikeusministerinä. Hän sotkeentui Watergate-skandaaliin ja oli vuosina 1977–1979 19 kuukauden ajan vankilassa. Watergate-skandaali
Nixonin avustajista Dean myönsi syyllisyytensä ja vietti neljä kuukautta todistajansuojeluohjelmassa yhteistyöhaluisena todistajana. Colison myönsi syyllisyytensä Ellsbergin tapaukseen, jolloin häntä ja Strachania koskevat syytteet CRP:n toiminnan salaamisesta hylättiin. Loput viisi Watergate-seitsikosta joutuivat oikeuden eteen lokakuussa 1974, ja 1. tammikuuta 1975 kaikki – Parkinsonia lukuun ottamatta – todettiin syyllisiksi. Valitustuomioistuin myönsi Mardianille uuden oikeudenkäynnin 1976, ja kaikki häntä koskevat syytteet sittemmin hylättiin. Haldeman, Ehrlichman ja Mitchell käyttivät hyväkseen kaikki juridiset valitusmahdollisuutensa. Lopulta Ehrlichman myöntyi vankilatuomioonsa vuonna 1976 ja loput kaksi syytettyä tekivät samoin vuonna 1977. Suklaa
1800-luvulla suklaan valmistustekniikat kehittyivät merkittävästi. Vuonna 1828 hollantilainen Coenraad van Houten keksi puristimen, jolla rasva saadaan poistettua kaakaomassasta ja kaakaojauhe eroteltua. Englannissa aloittivat tunnetut suklaavalmistajat kuten Cadbury, Fry ja Rowntree: vuonna 1847 Joseph Fry valmisti ensimmäisen kiinteän suklaapatukan ja vuonna 1863 Cadbury toi markkinoille suklaarasian. Suomessa perustettiin Brunbergin edeltäjä A.W. Lindforsin leipomo vuonna 1871. Sveitsiläinen Daniel Peter kehitti ensimmäisen maitosuklaan vuonna 1876, ja Sveitsi nousi yhdeksi suklaan valmistuksen keskuksista. Karl Fazer aloitti Suomessa suklaan valmistuksen vuonna 1894. Yhdysvaltalainen Milton Hershey aloitti suklaan massatuotannon Yhdysvalloissa 1900-luvun taitteessa. Vuonna 1912 Belgiassa keksittiin praline eli suklaakonvehti. Eettinen egoismi
Uudella ajalla erityisesti teollisuuden ja kaupan etujen on nähty vaativan itsekkyysmoraalia. Vuonna 1723 hollantilaissyntyinen lääkäri ja ajattelija Bernard de Mandeville (1670—1733) julkaisi Lontoossa teoksen "The Fable of the Bees: or Private Vices, Publick Benefits" (Tarina mehiläisistä: eli yksityiset paheet, yhteiset edut). De Mandeville julisti: "Tukahduttakaa tai rajoittakaa egoismia, turhamaisuutta, kaikkia moraalia hävittäviä tunteita, niin samalla vahingoitatte teollisuutta ja kauppaa, joitten vaikuttimia ne ovat." Profumo-skandaali
Tapaus on dramatisoitu useaan kertaan sekä näyttämölle että elokuvaksi. Vuoden 1989 elokuvassa "Skandaali" Profumoa esittää Ian McKellen ja Wardia John Hurt, ja asiaa katsotaan paljolti Profumon perheen näkökulmasta. Hugh Whitemoren näytelmässä "A Letter of Resignation" 1997 seurataan Macmillanin aseman heikentymistä skandaalin paisuessa. Uusin dramatisointi on Andrew Lloyd Webberin musikaali "Stephen Ward", joka tuli ensi-iltaan Lontoossa loppuvuonna 2013. Suomi 1960-luvulla
1960-luvun laajalevikkisimpiä aikakauslehtiä olivat yhä "Apu" ja "Seura", jotka molemmat oli perustettu jo 1930-luvulla. Vuosikymmenen aikana perustettiin muun muassa nuortenlehti "Suosikki" (1961), naistenlehti "Anna" (1963) ja sisustuslehti "Avotakka" (1967). Tutkiva journalismi nosti päätään, tunnetuimpana tapauksena "Uuden Kuvalehden" vuonna 1961 aloittama "suuri margariinisota". Keltainen lehdistö lisäsi räjähdysmäisesti suosiotaan. Syksyllä 1959 perustettiin "Hymy"-lehti alun perin nuortenlehdeksi, jollaisena se ei menestynyt. Niinpä lehden toimittaja Urpo Lahtinen väänsi Hymyn nopeasti siekailemattomaksi sensaatiolehdeksi, jonka jutut liittyivät etenkin julkkispaljastuksiin, alkoholisteihin ja rikoksiin. Harvey Milk
Eräänä päivänä vuonna 1973 valtion virkailija astui sisään Milkin omistamaan Castro Camera -nimiseen liikkeeseen ja kertoi hänelle, että hän oli osavaltiolle sata dollaria velkaa myyntiveroa. Milk suhtautui vaateeseen epäillen ja riiteli miehen kanssa liikkeenharjoittajien oikeuksista; kun Milk oli valittanut asiasta viikkojen ajan osavaltion virastoissa, velka vähennettiin 30 dollariin. Myöhemmin hänen liikkeeseensä tuli opettaja lainaamaan projektoria, koska koulun laitteisto ei toiminut, ja Milk raivosi hallinnon prioriteeteistä. Hänen ystävänsä muistavat myös, että heidän täytyi estää häntä potkaisemasta televisiota, kun Yhdysvaltain oikeusministeri John N. Mitchell vastasi Watergate-kuulustelujen aikana kysymyksiin jatkuvasti ”En muista”. Milk päätti, että aika pyrkiä kaupunginvaltuutetuksi oli koittanut. Hän totesi myöhemmin, että ”Olin lopulta tullut siihen pisteeseen jossa tiesin, että minun täytyi joko lähteä mukaan politiikkaan tai sulkea suuni.” Mauveiini
Mauveiinin keksi vahingossa englantilainen kemisti William Henry Perkin vuonna 1856, kun hän yritti valmistaa malarialääkkeenä käytettyä kiniiniä synteettisesti aniliinista. Koe epäonnistui, mutta Perkin huomasi tutkiessaan tekemäänsä mustaa massaa sen muuttuvan purppuran väriseksi hänen laitettuaan siihen denaturoitua etanolia. Kokeiltuaan sitä silkkiin se muuttui kirkkaan violetiksi. Hän oli tullut keksineeksi vain 18-vuotiaana ensimmäisen keinotekoisen väriaineen, mauveiinin. Keksintö romahdutti purppurakankaan arvon, ja se lakkasi olemasta harvinainen ylellisyystuote. Vera Wang
Toimittuaan "Vogue"-lehden muotitoimittajana kuudentoista vuoden ajan Wang aloitti työskentelyn ensin Ralph Laurenin kanssa ja sitten vuodesta 1990 itsenäisesti. Julkisuuden henkilöitä, jotka Wangia ovat tehneet tunnetuksi, ovat olleet muiden muassa Sharon Stone, Jennifer Lopez, Mariah Carey, Uma Thurman, Jessica Simpson, Avril Lavigne, Heidi Klum, ja Holly Hunter. Tupakan mosaiikkivirus
TMV oli ensimmäinen löydetty virus. Sen löysi venäläinen biologi Dimitri Ivanovski, hän suodatti bakteerisuodattimen läpi tupakan mehua ja totesi että suodatettu mehu pystyi edelleenkin saastuttamaan terveitä tupakanlehtiä, mutta piti sitä bakteerien tuottamana myrkkynä. Hän esitteli tuloksensa vuonna 1892 Pietarin tiedeakatemialle. Samoihin aikoihin hollantilainen Martinus Beijerinck teki samanlaisia kokeita, mutta hän julkaisi ne vasta kuusi vuotta myöhemmin vuonna 1898. Hän kuitenkin oli tullut siihen tulokseen että suodoksessa oli jotakin uuden tyyppistä taudinaiheuttajaa joka lisääntyi vai elävissä soluissa. Suodos oli steriili mutta se säilyi vuosia ifektointikykyisenä. Beijerinck kutsui tuntematonta taudinaiheuttajaa nimellä "contagium vivum fluidum" eli tarttuvaksi eläväksi nesteeksi. Unilever
1939 alkanut toinen maailmansota toi mukanaan haasteita raaka-aineiden hankintaa. Unileverin omistamien margariinitehtaiden toiminta onnistuttiin kuitenkin pitämään talvisodan aikana ajoittain käynnissä. Myös jatkosodan aikana Paasivaaran ja Elon tehtaat pysyivät toiminnassa, mutta margariinin sijaan tuotettiin korviketuotteita, muun muassa keinokanelia ja liemitiivistekorviketta. Lahden Vientikerman tehdasta laajennettiin sota-aikana ja siellä jatkettiin kerman ja tiivistetyn maidon tuottamista, sekä aloitettiin muutamien korviketuotteiden valmistus.
Vuonna 1950 Helsingin Herttoniemeen valmistui Paasivaaran ravintoöljyjen puhdistamo, Suomen ensimmäinen ratifiointilaitos. Unileverin Suomen margariinituotanto alkoi tämän jälkeen painottua vähitellen Herttoniemeen, Paasivaaran margariinitehdas muutti sinne Lahdesta vuosina 1953–1954 ja Elon tehdas Vallilasta vuonna 1959. Toiminta kasvoi nopeasti pöytämargariinien vapauduttua sääntelystä vuonna 1954. Samoihin aikoihin Lahden Vientikerma laajensi tuotevalikoimaansa niin kutsuttuihin ”heti valmis” -jälkiruokiin ja myöhemmin kaakaoon. 1950-luvun lopulla Lahden Vientikerma myi ensimmäisenä Suomessa lasipulloihin pakattua maitoa.
1950-luvulla myös Turun Saippuatehtaan toiminnassa tapahtui muutoksia. 1952 vähittäiskauppapuoli eriytettiin suurkuluttajapuolesta, jota palvelemaan perustettiin Lumivalko. Kiinan maitojauheskandaali
Kiinan maitojauheskandaali sai alkunsa syyskuussa 2008, kun julkisuuteen vuoti tieto myrkyllisen melamiinin käytöstä meijerituotteissa. Vaarallista melamiinia löytyi joka viidennen kiinalaisen meijerin tuotteista. Kiinan elintarvikkeiden turvallisuudesta vastaava laadunvalvontaviraston johtaja Li Changjiang erosi 22. syyskuuta 2008 myrkytystapausten vuoksi. Pääsyyllisenä pidetty Sanlu-maitoyhtiön meijerin johtaja Tian Wenhua sai elinkautisen vankeustuomion tammikuussa 2009. Banaanikärpästutkimuksen historia
Ehdottomasti merkittävin 1900-luvun alun banaanikärpästutkijoista oli kuitenkin Columbian yliopiston professori Thomas Hunt Morgan ryhmineen, joka alkoi työskennellä banaanikärpästen parissa noin vuonna 1908. Morgan teki monia kokeita banaanikärpäsillä ja löysi muun muassa 1910 banaanikärpäsen ensimmäisen mutantin, "white"n, joka muutti kärpäsen silmät valkoisiksi. Morganin ryhmä paikallisti mutatoituneen geenin banaanikärpäsen X-kromosomiin, todistaen samalla, että geenit sijaitsevat kromosomeissa. Morgan ryhmineen osoitti kromosomissa olevan suuren joukon geenejä, jotka ovat lineaarisesti järjestäytyneet kromosomeihin. Morganin tutkijaryhmä myös päätteli sen, että mitä kauempana geenit sijaitsivat kromosomissa, sitä suuremmalla todennäköisyydellä niiden välisellä alueella tapahtui "crossing-over" eli tekijäinvaihto. Watergate-skandaali
McCord ilmoitti kuulusteluissa olevansa CIA:n agentti. Washingtonin piirisyyttäjän toimisto alkoi tutkia McCordin ja keskustiedustelupalvelun välisiä yhteyksiä ja totesi lopulta McCordin saaneen rahoitusta CRP:ltä. "The Washington Postin" toimittaja Bob Woodward oli myös paikalla syytteenluvussa, ja hän alkoi tutkia murtoa Carl Bernsteinin kanssa seuraavien kuukausien aikana. Formula 1:n vakoiluskandaali
Ensimmäiset viitteet vakoilusta nähtiin jo ennen kautta. Kaudella 2007 Formula 1 -sarjassa käytettiin ainoastaan Bridgestonen renkaita rengasvalmistaja Michelinin vetäydyttyä lajista. Kun kaikki muut Michelin-renkaita edelliskaudella käyttäneet tallit olivat suurissa ongelmissa talvitesteissä, McLaren onnistui muuttamaan autonsa Bridgestone-renkaille sopivaksi heti ensimmäisellä yrityksellä. McLaren onnistui myös parantamaan autonsa vauhtia huomattavasti ensimmäisen ja toisen kilpailun välissä. Kun kauden avauskilpailussa Australian GP:ssä Ferrari oli selvästi McLarenia nopeampi, McLaren otti kauden toisessa osakilpailussa Malesian GP:ssä kaksoisvoiton. Watergate-skandaali
1. maaliskuuta 1974 seitsemän presidentin entistä avustajaa – Haldeman, Ehrlichman, Mitchell, Colson, Gordon Strachan, Robert Mardian ja Kenneth Parkinson – oli saanut syytteen Watergate-tutkimusten hidastamisesta. Suuri valamiehistö nimesi myös Nixonin osalliseksi salaliittoon, mutta tätä ei kerrottu julkisuuteen. Dean, Magruder ja eräät muut henkilöt olivat jo myöntäneet syyllisyytensä.