Milloin HMS King George V -alus valmistui?
HMS King George V (41)
Alus tilattiin 29. heinäkuuta 1936 Vickers Armstrongin telakalta Newcastlesta osana vuoden 1936 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 1. tammikuuta 1937 ja alus laskettiin vesille 21. helmikuuta 1939. Se valmistui 11. joulukuuta 1940.
HMS Veronica (1915)
Alus tilattiin Port Glasgow'sta Dunlop Bremner and Companyltä. Sen köli laskettiin tammikuussa 1915 ja alus laskettiin vesille 27. toukokuuta. Alus valmistui elokuussa. HMS Drottning Victoria
Alus tilattiin syyskuussa 1914 hieman ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Vaikka Ruotsi säilytti puolueettomuutensa sodan ajan, sota hidasti tehtyjen hankintasopimusten toteutumista, ja alus valmistuikin vasta 1921. Sille asennettiin 1927 Hazemeyer-tulenjohtojärjestelmä, jonka osana tehtiin uusi tulenjohtotasanne etumastoon, asennettiin neljän metrin etäisyysmittari ja pystytettiin raskas kolmijalkainen masto. Aluksen tykistön kantama kasvoi pääaseilla 27 300 jaardiin ja apuaseilla 20 750 jaardiin ammusten kehittyessä. Sen torpedoputket poistettiin 1920-luvun puolivälissä. Alus teki 1920- ja 1930-luvuilla sisaraluksensa "HMS Sverigen" kanssa useita purjehduksia Itämerellä. HMS Anson (79)
HMS Anson (viirinumero 79) oli Britannian kuninkaallisen laivaston King George V-luokan taistelulaiva, joka laskettiin vesille 24. helmikuuta 1940. Alun perin aluksen nimeksi piti tulla "HMS Jellicoe", mutta aluksen nimi vaihdettiin "Ansoniksi" helmikuussa 1940. "Anson" oli ainoa alus luokassaan, joka ei laukaissut pääaseitaan vihollisen alusta vastaan. HMS Royal James (1675)
Alus oli telakalla huollettavana 1709-1714. Se nimettiin 27. elokuuta 1714 "HMS Royal Georgeksi", mutta nimi palautettiin "HMS Victoryksi" 9. syyskuuta 1715. Alus telakoitiin Portsmouthissa 16. maaliskuuta 1721 romutettavaksi. Alus tuhoutui osittain tulipalossa ja se romutettiin. Romuttaminen saatiin päätökseen huhtikuussa. HMS Garry (1905)
Alus tilattiin Tarrow and Companyltä Poplarista osana vuosien 1903-1904 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 25. huhtikuuta 1904 ja alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1905. Alus valmistui saman vuoden syyskuussa. HMS Wear (1905)
HMS Wear oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1905 valmistunut River-luokan torpedovenehävittäjä. HMS Royal George (1756)
Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1755 päällikkönään Richard Dorrill ja se kuului toukokuussa 1756 läntiseen laivueeseen. Heinäkuussa 1756 aluksen päälliköksi tuli John Campbell ja tammikuussa 1757 Matthew Buckle, jolloin siitä tehtiin vara-amiraali Edward Boscawenin lippulaiva. Alus osallistui syyskuussa Rochefortiin tehtyyn hyökkäykseen. Päälliköksi tuli 1758 Piercy Brett, jolloin alus oli amiraali lordi George Ansonin lippulaivana. Marraskuussa aluksen päälliköksi tuli Alexander Hood ja vuonna 1759 aluksen päälliköksi tuli jälleen Dorrill, joka sairastui kesäkuussa luovuttaen päällikkyyden Campbellille. Marraskuusta alkaen alus oli amiraali Sir Edward Hawken lippulaivana aina maaliskuuhun 1761 saakka. HMS Zebra (1895)
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Bow Creekistä Thames-joen suulta osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 7. kesäkuuta 1895. Aluksen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1894 ja alus laskettiin vesille 13. joulukuuta 1895. Alus valmistui tammikuussa 1900. HMS King George V (41)
Saattueen PQ18 matkalle "HMS King George V" ei lähtenyt, vaan alus ohjasi toimintaa satamasta. Seuraava suojattava saattue oli JW52/RA52 helmi-maaliskuussa, joita seurasi JW53 maalis-huhtikuussa. HMS Erin (1913)
Aluksen suunnitteli Vickersin pääsuunnittelija Thurston perustuen "HMS King George V":n piirustuksiin, joihin oli liitetty "HMS Iron Duken" ominaisuuksia. Aluksen runko oli lyhyempi ja leveämpi kuin aiemmilla aluksilla ja sen keskilaivaan sijoitettu 13,5 tuuman tykein varustettu Q-torni oli sijoitettu yhtä kantta korkeammalle. HMS Imperial
Alus tilattiin 30. lokakuuta 1935 Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastlesta osana vuoden 1935 laivasto-ohjelmaa. Aluksen köli laskettiin 26. tammikuuta 1936 ja se laskettiin vesille 11. joulukuuta. Aluksen valmistuessa 30. kesäkuuta 1937 eli kaksi kuukautta tilauksessa sovitun toimitusajan jälkeen valmistuskustannukset olivat 257117 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä. Hr. Ms. O 5
Alus tilattiin 18. joulukuuta 1911 Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 15. kesäkuuta 1912. Alus laskettiin vesille 2. lokakuuta 1913 ja se otettiin palvelukseen 20. tai 21. elokuuta 1914. HMS Victorious (R38)
Lokakuussa "HMS Victorious" siirtyi Islantiin Kotilaivaston Pohjois-Atlantin valvontaosastoon. "HMS Victorious", taistelulaiva "HMS King George V" sekä niitä suojanneet hävittäjät muodostivat yhdessä Yhdysvaltain laivaston taistelulaivojen "USS Idahon" ja "USS Mississipin" sekä risteilijöiden "USS Wichitan" ja "USS Tuscaloosan" kanssa laivasto-osaston Tanskansalmen valvontaan. Osaston tehtävänä oli estää Saksan laivaston taistelulaivan "Tirpitzin" ja raskaan risteilijän "Admiral Scheerin" pääsyn Pohjois-Atlantin saattuereiteille. Uhan hälvettyä alukset palasivat 13. marraskuuta Islantiin, missä alus viipyi Kotilaivaston kanssa vuoden loppuun.
Taistelulaiva "Tirpitz" oli lähtenyt 5. maaliskuuta merelle Trondheimista kolmen hävittäjän saattamana suorittamaan tehtäväänsä operaatio Sportpalastissa, minkä seurauksena "HMS Victorious" lähti 6. maaliskuuta 1942 merelle Scapa Flow’sta taistelulaiva "HMS King George V:n" (osaston lippulaiva), risteilijöiden "HMS Berwickin" ja "HMS Kenyan" sekä kuuden hävittäjän kanssa. Kotilaivaston päällikön Toveyn komentama osasto kohtasi Jan Mayenin eteläpuolella vara-amiraali Alban Curteisin komentaman Islannista 1. maaliskuuta lähteneen saattue PQ12 kaukosuojauksen, jonka muodostivat taistelulaiva "HMS Duke of York", taisteluristeilijä "HMS Renown" ja kuusi hävittäjää. Merellä oli samanaikaisesti myös Murmanskista palaava saattue QP8. M/S King Seaways
Nils Holgersson valmistui Schichau Seebeckswerftin telakalta Saksasta vuonna 1987 Wallenius Rederietille, joka rahtasi laivan TT-Linen liikenteeseen välille Trelleborg–Travemünde. Vuonna 1992 Wallenius Rederiet myi aluksen Rederi AB Gotlandille, josta oli tullut TT-Linen uusi osakas. Laiva jatkoi TT-Linen liikenteessä samalla reitillä vuoteen 1992 asti. Vuoden 1992 joulukuussa laiva myytiin Brittany Ferries -yhtiölle Ranskaan. Laiva jatkoi liikennettä TT-Linen väreissä 21. joulukuuta 1992 asti. HMS King George V (1911)
Se osallistui vuonna 1916 Skagerrakin taisteluun, jossa se ei kärsinyt vaurioita. HMS Frederick William
Alus tilattiin 12. syyskuuta 1833 Portsmouthin telakalta Queen-luokan 110-tykkisenä ensimmäisen luokan linjalaivana nimellä "HMS Royal Sovereign". Amiraliteetti keskeytti työt aluksella 7. toukokuuta 1834. Alus nimettiin 12. huhtikuuta 1839 uudelleen "HMS Royal Frederickiksi" ja sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1841, mutta työt etenivät hitaasti. Tilaus uudistettiin 29. kesäkuuta 1848 paranneltuna Queen-luokan aluksena ja uudelleen 28. helmikuuta 1857 höyrykoneen asentamiseksi. HMS B.1
Alus tilattiin 24. maaliskuuta 1904 Vickersiltä Barrow-in-Furnessista osana vuosien 1903-1904 laivasto-ohjelmaa. Se laskettiin vesille 25. lokakuuta 1904 ja alus valmistui 16. huhtikuuta 1905. Aluksen voimanlähteenä oli Vickersin valmistama 16-sylinterinen dieselmoottori. HMS Test (1905)
Cammell Laird Birkenheadistä valmisti aluksen varastoon. Sen köli laskettiin 5. joulukuuta 1904 ja alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 1905. Laivasto lunasti aluksen vasta 1909 50000 punnalla ja se otettiin palvelukseen onnistuneiden lokakuussa 1909 järjestettyjen koeajojen jälkeen maaliskuussa 1910. HMS Warrior (1905)
Alus tilattiin Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin 5. marraskuuta 1903 ja alus laskettiin vesille 1905. Alus valmistui 12. joulukuuta 1906. HMS Vanguard (23)
HMS Vanguard (viirinumero 23) oli Britannian kuninkaallisen laivaston viimeinen valmistunut taistelulaiva. Alus rakennettiin John Brown and Companyn telakalla, ja se otettiin palveluskäyttöön 9. elokuuta 1946 toisen maailmansodan päätyttyä. HMS Atherstone (L05)
Alus tilattiin 21. maaliskuuta 1939 Cammell Lairdilta Birkenheadistä osana vuoden 1939 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 8. kesäkuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 12. joulukuuta. Alus valmistui 23. maaliskuuta 1940, jolloin sen vakavuudessa todettiin pahoja puutteita. Niiden korjaamiseksi alukselta poistettiin yksi kolmesta kaksiputkisesta neljän tuuman tykkitornista, vähennettiin ylä kuormaa keventämällä kansirakenteita sekä lisättiin painolastia. Seuraavissa luokan aluksissa (tyyppi II) tehtiin rakenteeseen muutoksia vian korjaamiseksi. HMS Prince George (1772)
HMS Prince George oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1772 vesillelaskettu Barfleur-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva. HMS St. George (1785)
Foley siirtyi "HMS Britannialle," ja hänen tilalleen "St. Georgelle" tuli 18. tammikuuta 1796 Shuldham Peard. Jervisin vetäessä laivastonsa pois Välimereltä laivasto operoi Tagus-joelta. "St. Georgen" ollessa lähdössä saattueen suojana Lissabonista Brasiliaan 18. tammikuuta 1797 alus tärmäsi Portugalin laivaston fregattiin, ja alusten irrottautuessa "St. George" ajautui karille Catchop Shoalissa. Aluksen päällikkö siirsi aluksensa Lissaboniin korjattavaksi.
Alus osallistui Hyèresin taisteluun vuonna 1795 sekä vuonna 1801 Kööpenhaminan taisteluun, jolloin se oli Nelsonin lippulaivana. Alus tuhoutui 24. joulukuuta 1811 hyökyaallon osuessa alukseen. Vain seitsemän aluksella olleista 738 miehestä selvisi onnettomuudesta. Surmansa saivat muun muassa kontra-amiraali Robert Carthew Reynolds sekä aluksen päällikkö Daniel Oliver Guion. HMS Africa (1905)
HMS Africa oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1905 vesillelaskettu King Edward VII -luokan taistelulaiva. HMS Göta Lejon (1945)
Alus tilattiin Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB:lta Göteborgista. Sen köli laskettiin 27. syyskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1945. Alus valmistui 15. joulukuuta 1947. King George V -luokka (1939)
Panssarointi lisättiin aluksen ulkopuolelle lisättävillä levyillä, ja se oli suora lukuun ottamatta aluksen rungon muotojen seuraamista. Yläosastaan se oli 14 tuuman paksuinen ja vesirajassa 15 tuumaa ja kaveten köliä kohti mennessä 5,5 tuumaan ammusvarastojen alla ja 4,5 tuumaan konehuoneen osalta. Aluksessa oli kaikkiaan 12 etuosastoa ja 10 takaosastoa. HMS King Edward VII
HMS King Edward VII oli Britannian Kuninkaallisen laivaston King Edward VII -luokan taistelulaiva. Alus tilattiin osana vuosien 1903-1904 laivasto-ohjelmaa. HMS Dragon (1760)
Alus tilattiin 28. joulukuuta 1757 Deptfordin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Adam Hayes. Sen köli laskettiin 28. maaliskuuta 1758 ja alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 1760. Alus valmistui 19. huhtikuuta, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 38 118 puntaa ja kuusi shillinkiä. HMS Royal George (1788)
"HMS Royal George" siirrettiin heinäkuussa 1805 Chathamin telakalle uudelleen rakennettavaksi, mistä se palasi palvelukseen kesäkuussa 1806 Kanaalin laivastoon päällikkönään Charles Gill. Alus poistui telakalta kuitenkin vasta heinäkuussa. Vielä samana vuonna aluksen päälliköksi määrättiin Richard Dunn (k. 1808) ja se siirtyi vara-amiraali Sir John Duckworthin lippulaivaksi. Alus partioi tammikuusta 1807 Cadizin edustalla, kunnes se siirrettiin tammikuussa 1811 Plymouthiin telakalle. HMS Chanticleer (U05)
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1941 William Denny and Brothersilta Dumbartonista osana vuoden 1940 täydennysohjelmaa. Sen köli laskettiin 13. kesäkuuta ja alus laskettiin vesille 24. syyskuuta seuraavana vuonna kumminaan Lady Denny. Alus valmistui 29. maaliskuuta 1943, jolloin sille oli asennettu Hedgehog sukellusveneentorjuntaheitin sekä tulenjohtotutka. HMS Queen Charlotte (1790)
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1782 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Nicholas Phillips heinäkuuhun 1790 ja sen jälkeen John Nelson. Amiraliteetti varasi alukselle nimen 21. tammikuuta 1783. Sen köli laskettiin syyskuussa 1785 ja alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1790. Alus valmistui purjehduskelpoiseksi 7. kesäkuuta, jolloin sen kokonaiskustannukset olivat 66 112 puntaa 3 shillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamiskustannukset 11 464 puntaa 3 shillinkiä ja pennyn. HMS Lord Nelson (1906)
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista osana vuosien 1904-1905 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 18. toukokuuta 1905 ja alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1906. Se valmistui lokakuussa 1908. HMS Velox (1902)
HMS Velox oli Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjä, jonka valmistuksen aloitti Parsons Marine Steam Turbine Company nimellä "HMS Python" omana tuotantonaan kokeillessaan turbiinimoottoria. Aluksen rungon valmisti Hawthorn Leslie and Company. Kuninkaallinen laivasto lunasti aluksen 1901 osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa. Alus luokiteltiin 1913 uudelleen C-luokan hävittäjäksi. HMS King Edward VII
Alus tilattiin Devoonportin telakalta osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 8. maaliskuuta 1902 ja alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1903. Se valmistui helmikuussa 1905. HMS Janus (1895)
HMS Janus oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 valmistunut Janus-luokan torpedovenehävittäjä. HMS King George V (41)
"HMS King George V" oli varustettu palvelukseen astuessaan neljällä moniputkisella 2 naulan QF Mk VI -tykillä ja neljällä 20-putkisella UP-alustaisella Mk I -tykillä. Näistä yksi B-tornin katolle, kaksi X-tornin katolle ja yksi puolikannelle. Alus oli myös varustettu tyypin 279- ja 284-tutkilla ja ilmatorjuntatykkien HACS Mk IV -tulenjohtojärjestelmällä. HMS Prince of Wales (1902)
Alus tilattiin Chathamin telakalta osana vuosien 1900-1901 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 20. maaliskuuta 1901 ja alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1902. Se valmistui maaliskuussa 1904. HMS Eagle (R05)
Aluksen rakentaminen aloitettiin 1942 Harland and Wolffin telakalla Belfastissa Pohjois-Irlannissa yhtenä neljästä Audacious-luokan tukialuksesta. Niiden rakentaminen aloitettiin osana Kuninkaallisen laivaston sodanaikaista uustuotantoa täyttämään tappioita ja kokemusten osoittamaa tarvetta. Kahden aluksen tilaus kuitenkin peruutettiin vihollisuuksien loputtua ja kahden muun rakentaminen keskeytettiin. Alus, jonka alkuperäisenä nimenä oli "HMS Audacious", laskettiin vesille maaliskuussa 1946 nimellä "HMS Eagle", koska "HMS Eaglen" tilaus oli peruutettu aiemmin. HMNZS Arabis
Britannian kuninkaallinen laivasto tilasi 22. heinäkuuta 1942 Greenockista George Hall and Companyltä. Sen köli laskettiin 26. helmikuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 28. lokakuuta. Alus valmistui 16. maaliskuuta 1944. HMS Leviathan (R97)
HMS Leviathan oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Majestic-luokan lentotukialus, jonka köli laskettiin 18. lokakuuta 1943 Swan Hunterin telakalla. Aluksen laski vesille 7. kesäkuuta 1945 Kentin herttuatar, mutta toisen maailmansodan päättyessä aluksen rakentaminen keskeytettiin ja luokan muista aluksista poiketen se ei koskaan valmistunut tilaajan puuttuessa. HMS Duke of Wellington (1852)
Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1848 Pembroken telakalta Queen-luokan aluksena "HMS Windsor Castle". Sen köli laskettiin toukokuussa 1849. Höyrykoneiden ja potkureiden yleistyessä alus määrättiin 19. tammikuuta 1852 muutettavaksi 131-tykkiseksi potkurialukseksi ja työ alkoi samana päivänä. Alus laskettiin vesille 14. syyskuuta. Alus nimeittiin 1. lokakuuta "HMS Duke of Wellingtoniksi" ja se hinattiin 11. lokakuuta Portsmouthiin, missä se valmistui 27. marraskuuta 1853.
Alus otettiin palvelukseen 2. helmikuuta 1853 Läntisen kanaalin laivueeseen päällikkönään kommodori Henry Byam Martin (-25. huhtikuuta 1854). Alus oli 4. maaliskuuta 1854 alkaen vara-amiraali Sir Charles Napierin lippulaivana, jolloin aluksen päällikkönä oli George Thomas Gordon. Alus lähti 11. maaliskuuta Itämerelle. HMS Victory
Laivaston esikunta () teki päätöksen kahdentoista uuden Sladen suunnitteleman aluksen tilaamisesta 6. kesäkuuta 1759. "Victory" tilattiin 24. kesäkuuta 1759 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 23. heinäkuuta 1759 päärakennusmestarina John Lock. Alus nimettiin 30. lokakuuta 1760 annetun Amiraliteetin määräyksen mukaisesti "Victoryksi". Aluksen rakentamisesta vastannut mestari Lock kuoli vuonna 1762, ja hänen tilalleen tuli Edward Allin. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1765. Aluksen rungon rakentaminen maksoi 57 748 puntaa, johon lisättiin 5 426 puntaa takilointiin ja varustamiseen. HMS Grove
Alus tilattiin 20. joulukuuta 1939 Swan Hunterilta Wallsendistä osana vuoden 1939 hätäohjelmaa. Sen köli laskettiin 28. elokuuta 1940 työnumerolla J4199 ja alus laskettiin vesille 29. toukokuuta 1941. Se valmistui 5. helmikuuta 1942. HMS Vancouver
Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1916 Beardmoren telakalta Dalmuirista Glasgowista osana 1916-1917 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1917. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1917 nimellä "HMS Vancouver". Aluksen nimi oli kunnianosoitus George Vancouverille (1757-1798). Se valmistui 9. maaliskuuta 1918. King George V -luokka (1939)
Luokan rakentamista rajoitti Lontoon laivastosopimus, jonka mukaisesti alusten uppoumaksi määritettiin 35 000 tonnia ja pääaseiksi 14 tuuman tykit, vaikka muutokset aiheuttivat lopulta asetettujen rajojen ylityksen. HMS Vanguard (1909)
HMS Vanguard oli Britannian kuninkaallisen laivaston St. Vincent-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Vickersin telakalla ja se otettiin palveluskäyttöön 1. maaliskuuta 1910, jolloin se liitettiin Kotilaivastoon. Graham Henry Stokes
Graham Henry Stokes aloitti merimiehen uransa 1919 kansimiehenä taistelulaiva "HMS King George V":llä. Maailmansotien välillä hän palveli sukellusveneiden emälaiva "HMS Maidstonella" ja sukellusvene "L56":lla. Ennen toisen maailmansodan puhkeamista hän palveli edelleen risteilijä "HMS Danaella" ja hävittäjillä "HMS Keppel", "HMS Tempest", "HMS Wakeful" ja "HMS Griffin". HMS Iron Duke (1912)
HMS Iron Duke oli Britannian kuninkaallisen laivaston Iron Duke-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Portsmouthin telakalla. Aluksella suoritettiin koeajot vuoden 1913 lopulla torpedoverkot asennettuna, mutta verkot poistettiin ennen laivastolle luovutusta. "HMS Iron Duke" otettiin palveluskäyttöön maaliskuussa 1914, jolloin se liitettiin Kotilaivastoon. Aluksesta tehtiin samalla amiraali Sir George Callaghanin lippulaiva. HMS King George V (41)
"HMS King George V:stä" tehtiin 1. huhtikuuta 1941 Kotilaivaston komentajan amiraali Sir John Toveyn lippulaiva "HMS Hoodin" tuhoutumisen jälkeen. Lippulaivana alus osallistui yhdessä "HMS Rodneyn" kanssa saksalaisen taistelulaivan Bismarckin metsästykseen Atlantilla. "HMS King George V" ampui 27. toukokuuta 1941 käydyssä taistelussa 339 14 tuuman ja 660 5,25 tuuman kranaattia. HMS Empress (D42)
Alus tilattiin Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporation Seattlesta Yhdysvalloista. Sen köli laskettiin 9. syyskuuta 1942 ja alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 30. joulukuuta. Alus päätettiin 8. elokuuta luovuttaa Britannian kuninkaalliselle laivastolle nimellä "HMS Empress". Alus valmistui 9. elokuuta, jolloin Yhdysvaltain laivasto otti aluksen palvelukseensa nimellä "USS Carnegie" (runkonumero CVE-38) ja se poistettiin palveluksesta kolme päivää myöhemmin sen saavuttua Vancouveriin, jossa Britannian kuninkaallinen laivasto otti aluksen palvelukseen. Vancouverissa alukselle tehtiin muutostöitä. HMS King George V (41)
Telakalla olo kesti heinäkuuhun saakka, minkä jälkeen alus lähti siirrtymään kohti Intian valtamerta 28. lokakuuta 1944. "HMS King George V" kulki Välimeren halki sekä Suezin kanavan kautta. Matkalla alus tulitti edelleen akselivaltojen hallussa olevaa Miloksen saarta 15. marraskuuta ja saapui Trincomaleen tukikohtaan Ceylonille 15. joulukuuta, jossa se liittyi vasta perustettuun Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. HMS St. James (D65)
Alus tilattiin 12. elokuuta 1942 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista. Sen köli laskettiin 20. toukokuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta 1945. Alus valmistui 12. heinäkuuta 1946. HMS B.4
HMS B.4 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 28. tammikuuta 1906. HMS Royal George (1756)
Alus oli modernisoitavana Plymouthissa toukokuusta 1765 huhtikuuhun 1768, minkä jälkeen se oli varustettavan Kanaalipalvelukseen Portsmouthissa toukokuusta 1778 huhtikuuhun 1779. Alus palautettiin palvelukseen läntisen laivueen komentajan vara-amiraali Sir Robert Harlandin lippulaivaksi heinäkuussa 1778 päällikkönään Thomas Hallum, joka luovutti päällikkyyden marraskuussa John Colpoys'lle. Alus siirrettiin kesäkuussa 1779 vara-amiraali George Darbyn lippulaivaksi ja edelleen elokuussa kontra-amiraali Sir John L. Rossin lippulaivaksi, missä tehtävässä alus oli joulukuuhun 1781 saakka. Aluksen päällikkyyden vastaanotti joulukuussa 1779 John Bourmaster. Alus osallistui 8. tammikuuta 1780 hyökkäykseen Caracas saattuetta vastaan, Langaran kahakkaan 16.-17.tammikuuta sekä Gibraltarin vapauttamiseen 19. tammikuuta. HMS St. Vincent (1908)
HMS St. Vincent oli Britannian kuninkaallisen laivaston St. Vincent-luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Portsmouthin telakalla ja se otettiin palveluskäyttöön 3. toukokuuta 1910, jolloin se liitettiin Kotilaivastoon. HMS Victoria (1887)
Alus tilattiin Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta nimellä "HMS Renown" ja sen köli laskettiin 13. kesäkuuta 1885 telakkanumerolla 490. Alus nimettiin 18. maaliskuuta 1887 "HMS Victoriaksi" ja se laskettiin vesille 9. huhtikuuta. Alus valmistui maaliskuussa 1890. HMS Mary Rose (J360)
HMS Mary Rose (viirinumerot J360 ja M360) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja, joka palveli toisessa maailmansodassa. Aluksen piti olla alun perin Kanadan laivaston "HMCS Toronto", mutta siitä luovuttiin jo ennen vesillelaskua ja alus siirrettiin Britannialle. HMS Newcastle (76)
HMS Newcastle (viirinumero 76) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Southampton-luokan (osa "Town"-luokkaa) kevyt risteilijä. "HMS Newcastle" rakennettiin Vickers-Armstrongin Tynen telakalla, jossa aluksen kölinlasku tapahtui 4. lokakuuta 1934. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1936 ja saatiin valmiiksi 5. maaliskuuta 1937. HMS Charger (1894)
Alus tilattiin 12. lokakuuta 1893 Yarrow and Companyltä Poplarista, jolloin sen valmistusmisajankohdaksi määrättiin 12. elokuuta 1894. Aluksen köli laskettiin marraskuussa 1893 telakkanumerolla 991 ja se laskettiin vesille 15. syyskuuta 1894. Alus valmistui tammikuussa 1896. HMS Charles (1668)
Alus nimettiin 21. lokakuuta 1687 HMS "Saint Georgeksi," ja se luokiteltiin 90-tykkiseksi toisen luokan linjalaivaksi vuonna 1691. Alus rakennettiin uudelleen vuosina 1699–1701 Portsmouthissa. HMS Queen Mary
HMS Queen Mary oli Britannian kuninkaallisen laivaston muunnettu Lion-luokan taisteluristeilijä. Aluksen lopullinen valmistuminen Palmersin telakalla viivästyi teollisuudessa olleiden ongelmien vuoksi ja alus otettiin palveluskäyttöön syyskuussa 1913, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 1. Taisteluristeilijäviirikköön. HMS Revenge (1805)
Sir John Henslow'n suunnittelema alus tilattiin 26. lokakuuta 1796 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi heinäkuuhun 1801 saakka Edward Sison ja maaliskuuhun 1803 David Polhill ja loppuajan Robert Seppings. Sen köli laskettiin elokuussa 1800, ja se laskettiin vesille 13. huhtikuuta 1805. Alus valmistui 23. kesäkuuta, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 58 653 puntaa. HMS Gala
Alus tilattiin Tarrow and Companyltä Poplarista osana vuosien 1903-1904 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 1. helmikuuta 1904 ja alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1905. HMS St. George (1840)
Alukselle asennettiin höyrykone vuonna 1859. Alus myytiin 1883. HMS King George V (41)
"HMS King George V" sai käskyn purjehtia Kotilaivastoon lokakuussa, jolloin se samalla kuljetti pääministeri Winston Churchilliä takaisin kotiin Teheranin huippukokouksesta. Aluksella ei ollut aktiivisia toimia ennen kuin helmikuussa 1944 se sai käskyn siirtyä Cammell Lairdin telakalle valmistautumaan siirtoon Itäiseen laivastoon. HMS Victorious (R38)
Kotilaivaston komentaja vara-amiraali John Tovey sai 22. toukokuuta 1941 tiedon Laivaston ilmavoimien 771. laivueen Maryland Mk.I -pommikoneen tiedusteluraportista, jonka mukaan Saksan laivaston taistelulaiva "Bismarck" ja risteilijä "Prinz Eugen" olivat lähteneet Norjan Bergenistä Atlantille. Tovey siirsi lippunsa taistelulaiva "HMS King George V:lle" ja lähti Kotilaivastosta kootun osaston kanssa merelle etsimään saksalaista laivasto-osastoa. Osastoon kuuluivat taistelulaivan lisäksi "HMS Repulse", 2. risteilijälaivueen "HMS Galatea", "HMS Aurora", "HMS Kenya" ja "HMS Hermione" ja seitsemän hävittäjää. Siihen liitettiin vielä "HMS Victorious", jonka kannella oli Gibraltarille vietävien Hawker Hurricanien lisäksi yhdeksän 825 laivueen Fairey Swordfish -torpedokonetta (ensimmäiset tutkalla varustetut laivaston lentokoneet) ja kuusi 802 laivueen Fairey Fulmar -hävittäjää. Aluksen miehistö oli ollut koulutuksessa vasta viikon aluksen käyttöönoton jälkeen, ja vasta muutaman päivän aluksella toimineet lentokonemiehistöt eivät olleet harjoitelleet toimintaa laivueena. HMS Duke of Edinburgh
Alus tilattiin Pembroken telakalta. Sen köli laskettiin 11. helmikuuta 1903 ja alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1904. Alus valmistui 20. tammikuuta 1906. HMS Royal Sovereign (1857)
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta. Sen köli laskettiin 17. joulukuuta 1849. Höyrykoneiden ja potkureiden yleistyessä alus määrättiin 23. kesäkuuta 1854 muutettavaksi 131-tykkiseksi potkurialukseksi ja työ alkoi 25. tammikuuta 1855. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1857. Alus valmistui heinäkuussa 1857, jolloin se sijoitettiin reserviin.
Oltuaan vuosia reservissä alus päätettiin 4. huhtikuuta 1862 muuttaa kokeelliseksi kapteeni Cowper Colesin suunnittelemien tornien alustaksi. Muutostyöt saatiin päätökseen 20. elokuuta 1864, jolloin alus oli ensimmäinen tykkitornein varustettu brittiläinen sotalaiva ja samalla ainoa puurunkoinen tornein varustettu alus. Aluksen runko sahattiin alimman kannen tasolta, jolloin laitojen korkeus laski reiluun kahteen metriin. Runkoa ja kantta vahvistettiin tornien painon ja tykkien käytön vaatimusten mukaisiksi. Rakennustöiden edistyessä todettiin sahauksen tapahtuneen liian alhaalta ja laitoja jouduttiin korottamaan. HMS B.6
HMS B.6 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 3. maaliskuuta 1906. HMS Prince of Wales (53)
HMS Prince of Wales (viirinumero 53) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston King George V-luokan taistelulaiva. Se laskettiin vesille 3. toukokuuta 1939. HMS Hector (1862)
HMS Hector oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu Hector-luokan panssarifregatti. Vuonna 1864 valmistunut alus myytiin romutettavaksi vuonna 1905. HMS B.3
HMS B.3 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 31. lokakuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 19. joulukuuta 1906. HMS Monarch (1911)
HMS Monarch oli Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaiva. Alukselle oli aluksi varattu nimeksi "HMS King George V". Alus rakennettiin Armstrongin telakalla Elswickissä ja se otettiin palveluskäyttöön 1912, jolloin se liitettiin Kotilaivastoon. HMS Prince George (1895)
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1921. Se haaksirikkoutui matkalla Saksaan romutettavaksi. HMS Royal George (1788)
Alus palasi välittömästi palvelukseen päällikkönään John Clavell, vaikka se viipyi telakalla huhtikuuhun. Alus siirrettiin palvelukseen otettaessa kontra-amiraali Sir Thomas Williamsin lippulaivaksi. Alus purjehti Välimerelle 17. marraskuuta 1811. Aluksen päälliköksi vaihtui 1812 Andrew King ja se siirtyi kontra-amiraali Francis Pickmoren lippulaivaksi. Myöhemmin aluksen päälliköksi vaihtui Thomas Mainwaring. HMS B.5
HMS B.5 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston B-luokan sukellusvene. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1905 Vickersin telakalla Barrow'ssa ja se valmistui 25. helmikuuta 1906. Carlos V (1895)
Alus tilattiin Vega Murguian telakalta Cadizista, missä köli laskettiin vuonna 1892. Alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1895 ja se valmistui 2. kesäkuuta 1898. HMS Prince George (1772)
Sir Thomas Sladen suunnittelema alus tilattiin 11. kesäkuuta 1766 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi heinäkuuhun 1767 Edward Allin ja sen jälkeen Joseph Harris. Aluksen köli laskettiin 18. toukokuuta 1767, ja se laskettiin vesille 31. elokuuta 1772. Alus valmistui vartiolaivaksi 23. tammikuuta 1777. Sen valmistuskustannukset olivat 50 043 puntaa, 4 shillinkiä ja 3 pennyä, ja varustamiskustannukset olivat lisäksi 3 580 puntaa, 19 shillinkiä ja 7 pennyä. HMS Royal Sovereign (1786)
Sir Edward Huntin suunnittelema alus tilattiin 3. helmikuuta 1786 Plymouthin telakalta, missä sen rakennustöistä vastasi helmikuuhun 1775 Israel Pownoll ja sen jälkeen marraskuuhun 1784 John Henslow ja loppuajan Thomas Pollard. Sen köli laskettiin 7. tammikuuta 1774 ja alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1786. Alus valmistui syyskuussa 1787 osittain merikelpoiseksi varustettuna. Aluksen valmistuskustannukset olivat 67 458 puntaa yhdeksän shillinkiä ja neljä pennyä, mistä takiloinnin ja varustamisen osuus oli 6 203 puntaa 14 shillinkiä ja yhdeksän pennyä. Varustamisen täydentäminen maksoi vielä 6 760 puntaa seitsemän shillinkiä ja kaksi pennyä. HMS St. George (1840)
Alus tilattiin 2. kesäkuuta 1819 Plymouthin telakalta. Sen köli laskettiin toukokuussa 1827 ja alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1840. Alus valmistui heinäkuussa 1850 vartiolaivana. Sen valmistuskustannukset olivat 76 009 puntaa ja varustettuna kokonaishinta oli 102 405 puntaa. HMS Dragon (D46)
Alus tilattiin syyskuussa 1916 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista. Sen köli laskettiin 24. tammikuuta 1917 ja alus laskettiin vesille 29. joulukuuta. Alus valmistui 16. elokuuta 1918.
"HMS Dragon" liitettiin palvelukseen otettaessa 5. Kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin. Ensimmäisen maailmansodan loputtua alus liitettiin 1919 osaksi Itämerelle lähetettyä laivasto-osastoa. Itämereltä alus palasi Énglantiin tammikuussa 1920. Alus palveli seuraavat viisi vuotta Atlantin laivaston 1. Kevyt risteilijäviirikössä, jossa palvellessaan se saattoi marraskuussa 1923 kolmen muun Danae-luokan risteilijän kanssa "HMS Hoodia" ja "HMS Repulsea" maailmanympäripurjehduksella. HMS Hibernia (1905)
Alus tilattiin Devonportin telakalta osana vuosien 1903-1904 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 6. tammikuuta 1904 ja alus laskettiin vesille 17. kesäkuuta 1905. Se valmistui tammikuussa 1907. HMS Anson (79)
Palvelukseen palattuaan "Anson" aloitti 25. huhtikuuta 1945 siirtymisen Sydneyyn yhdessä sisaraluksensa "HMS Duke of Yorkin" kanssa. Alus liittyi osaksi Tyynenmeren laivastoa Sydneyssä heinäkuussa eikä siten osallistunut taistelutoimiin alueella. Alus oli lippulaivana miehitettäessä Hongkong 29. elokuuta ja alueen japanilaisten antautumisasiakirja allekirjoitettiin aluksen kannella 16. syyskuuta. Alus oli tukikohta-aluksena Hongkongissa (lukuun ottamatta marraskuussa ollutta lyhyttä komennusta Tokioon vartioalukseksi) joulukuuhun. Se vapautti lokakuussa sisaraluksensa "HMS King George V:n" 1. taistelulaivaviirikön lippulaivan tehtävästä. Aluksen vapautti tehtävistään "Duke of York" joulukuussa, minkä jälkeen se siirtyi Sydneyyn telakalle. HMS Queen (1902)
Alus tilattiin Devonportin telakalta osana vuosien 1900-1901 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 12. maaliskuuta 1901 ja alus laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1902. Se valmistui maaliskuussa 1904. HMS Dragon (1894)
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 1. maaliskuuta 1894 telakkanumerolla 600 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 15. joulukuuta. Alus valmistui kesäkuussa 1895. HMS Viceroy
Alus tilattiin elokuussa 1916 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista osana vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman 9. tilausta. Sen köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta ja alus laskettiin vesille 17. marraskuuta 1917. Alus valmistui 14. tammikuuta 1918. HMS King George V (41)
"HMS King George V" siirtyi 19. tammikuuta 1945 Brittiläisen Tyynenmeren laivaston (TF63) mukana Sydneyyn ja otti matkalla osaa lentotukialusten syöksyihin kohti Palembangia 24. tammikuuta ja 29. tammikuuta. Sydneyssä aluksesta tehtiin TF63:n lippulaiva ja liittyi Okinawalle hyökkäävään Yhdysvaltain 5. Laivastoon. "HMS King George V" aloitti 26. maaliskuuta operaatiot japanilaisia vastaan Tyynelle valtamerellä osana TF57:ää hyökkäämällä Sakashima Gunton saarelle ja Formosalle osana Okinawan taisteluja. HMS Prince of Wales (53)
Amiraliteetti tilasi kaksi uuden King George V-luokan alusta 29. heinäkuuta 1936 (toinen oli "HMS King George V"). Tilauksessa aluksen nimeksi esitettiin "HMS King Edward VIII", millä olisi kunnioitettu uutta hallitsijaa. Kuitenkin Edward, joka ehkä havaitsi suhteensa Wallis Simpsoniin aiheuttavan myöhemmin ongelmia, esitti aluksen nimeksi "HMS Prince of Walesia". Alukselle vaihdettiin nimi tilaukseen. HMS Lobelia (K05)
Alus tilattiin 31. elokuuta 1939 Abereenistä Alexander Hall and Companyltä. Sen köli laskettiin 27. kesäkuuta 1940 telakkanumerolla 672 ja alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1941. Alus valmistui 16. heinäkuuta. HMS Royal George (1756)
Periaatteessa "HMS Royal Annen" uudelleen rakentaminen tilattiin vuonna 1727. Vanha alus purettiin vielä samana vuonna, mutta töitä ei aloitettu ennen vuotta 1746. HMS Victoria (1859)
"HMS Victoria" oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1859 vesillelaskettu Victoria-luokan 121-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen ensimmäisen luokan linjalaiva. Alus oli kuninkaallisen laivaston viimeinen puinen kolmikantinen linjalaiva, joka otettiin meripalvelukseen. Se oli myös suurin puinen laivaston palvelukseensa ottama sotalaiva sekä maailman suurin sotalaiva "HMS Warriorin" valmistumiseen saakka. HMS Viscount
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista osana vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman 9. tilausta. Sen köli laskettiin 20. joulukuuta 1916 ja alus laskettiin vesille 29. joulukuuta 1917. Alus valmistui 4. maaliskuuta 1918. HMS Burghead Bay (K622)
Alus tilattiin alun perin Aberdeenista Hall Russellilta Loch-luokan fregattina nimellä "HMS Loch Harport". Sen tilaus kuitenkin peruutettiin joulukuussa 1943 ja se siirrettiin Bay-luokkaan Bristoliin Charles Hill & Sons'lle vuonna 1944 työnumerolla J601. Sen köli laskettiin 21. syyskuuta 1944 telakkanumerolla 301 ja alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1945 kumminaan Amiraliteetin ensimmäisen merilordin A. V. Alexanderin puoliso. Alus valmistui puoli vuotta myöhemmin 20. syyskuuta. HMS Prince George (1895)
HMS Prince George oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 vesillelaskettu Majestic-luokan taistelulaiva. HMS King George V (1911)
HMS King George V oli Britannian kuninkaallisen laivaston King George V -luokan taistelulaiva. Alus rakennettiin Portsmouthin telakalla, ja se otettiin 1912 palveluskäyttöön ja liitettiin Kotilaivaston 2. Taistelulaivaviirikköön lippulaivaksi. HMS Cavalier
Alus tilattiin marraskuussa 1942 J. Samuel White and Companyltä Cowesista. Se oli alun perin tilattu John Brown and Companyltä Clydebankistä nimellä HMS "Pique", mutta tilaus peruutettiin ja siirrettiin Whitelle. Sen köli laskettiin 28. helmikuuta 1943. Aluksen vesillelasku viivästyi aluksen kärsittyä vaurioita telakalle kohdistuneessa ilmahyökkäyksessä, ja alus laskettiin lopulta vesille 7. huhtikuuta 1944. Alus valmistui 22. marraskuuta. King George V -luokka (1911)
Aluksen voimanlähteenä neljä turbiinia, joissa 18 kattilaa. Koneiden turvin päästiin 21 solmun nopeuteen. HMS Queen Charlotte (1810)
Aluksen suunnittelu pohjautui Sir Edward Huntin "HMS Royal Georgen" suunnitelmiin. Alus tilattiin 9. heinäkuuta 1801 Deptfordin telakalta korvaamaan aiempi saman niminen alus, joka oli tuhoutunut onnettomuudessa 17. maaliskuuta 1800. Aluksen rakennustöistä vastasi Henry Peake kesäkuuhun 1806 saakka ja sen jälkeen Robert Nelson. Sen köli laskettiin lokakuussa 1805 ja alus laskettiin vesille 17. toukokuuta 1810, jolloin se siirrettiin reserviin Chathamissa.
Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1813 Kanaalin laivueeseen lordi Keithin lippulaivana päällikkönään Pulteney Malcolm. Tammikuussa 1815 aluksen päällikkönä oli Robert Jackson. Alus oli elokuusta 1814 heinäkuuhun 1815 huollettavana Chathamissa. Toukokuusta 1815 alkaen aluksen päällikkönä oli Charles Inglis ja lokakuussa Edmund Boger, jolloin alus oli Sir Edward Thornbrough'n lippulaivana Portsmouthissa. Aluksen viat korjattiin ja se sijoitettiin huhtikuussa 1816 vartiolaivaksi Portmouthiin. HMS Janus (1895)
Alus tilattiin 7. marraskuuta 1893 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista telakkanumerolla 681. Tilauksen mukaan aluksen tuli valmistua 3. joulukuuta 1894 mennessä ja sen köli laskettiin 28. maaliskuuta 1894. Alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 12. maaliskuuta ja se valmistui marraskuussa 1985. HMS St. George (1785)
Alus otettiin palvelukseen 8. lokakuuta 1787 päällikkönään luutnantti Seary Barker. Alus kuitenkin poistettiin palveluksesta 15. joulukuuta, koska sille ei löytynyt riittävän korkea arvoista päällikköä. Alus palautettiin palvelukseen 21. heinäkuuta 1790 päällikkönään Sir George Collier, ja se poistettiin jälleen palveluksesta 20. joulukuuta. John Samuel Smith otti 26. maaliskuuta 1791 aluksen palvelukseen, mutta alus poistettiin palveluksesta jo 2. syyskuuta. Neljännen kerran alus otettiin palvelukseen 4. syyskuuta 1791 päällikkönään Thomas Hicks, joka oli aluksella "HMS Powerfulille" siirtoonsa saakka 7. joulukuuta 1792. Seuraavana päivänä aluksen päälliköksi tuli Sir Thomas Byard, joka siirtyi "HMS Windsor Castlelle" 13. helmikuuta 1793.