Kuinka korkeaksi suohirvi voi kasvaa?
Suohirvi
Suohirven ruumiin pituus on 180–195 cm. Säkäkorkeus on 110–120 cm ja paino 100–150 kg. Suohirven sarvet haarovat sekä etuhaarakkeen että päähaaran latvasta. Sarvirunko on noin 60 cm pitkä, ja piikkejä on yhteensä kahdeksan. Sarvirungosta erkanevat piikit ovat samanpituiset. Sarvet painavat keskimäärin noin 2 kiloa. Ne putoavat epäsäännöllisesti ja voivat säilyä hirvellä jopa kaksi vuotta.
Kauluskarhu
Kauluskarhu eli sepelkarhu eli Aasian mustakarhu ("Ursus thibetanus") on Keski- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Kaukoidässä elävä karhulaji. Se voi kasvaa 180 senttimetriä pitkäksi ja 150 kilogramman painoiseksi. Sillihai
Sillihai on sukkulanmuotoinen hai jolla on suuret tummat silmät ja pienet hampaat. Sen selkäpuoli on tummanharmaa, vatsapuoli valkoinen. Se kasvaa tyypillisesti noin 175 cm pitkäksi. Lyijysorsa
Lyijysorsa kasvaa 44-56 cm pitkäksi ja painaa 552-984 grammaa. Koiraan selkä, vatsa ja pyrstö ovat mustat, kyljet lyijynharmaat. Pää on ruskea, ja niskassa on irokeesinkaltainen harja, jonka lintu voi pörhistää soitimella ollessaan. Naaraan pää on vaaleampi ja vartalon värierot pienemmät. Soreahiirihaukka
Soreahiirihaukan ruumiinpituus on 33–41 senttimetriä ja siipien kärkiväli noin 75 senttimetriä. Aikuinen koiras painaa noin 250 grammaa ja naaras 300 grammaa. Suutari (kala)
Suutari on ruumiiltaan tanakka, väriltään tumman puhuvan oliivinvihreä tai pronssinruskea kala. Suomut ovat pienet, tiukasti limaiseen ihoon kiinnittyneet. Silmät ovat oranssinpunaiset, pienemmät kuin särkikaloilla yleensä. Suu on pieni, suupielissä on lyhyet viiksisäikeet. Pyrstön tyvi on tukeva, pyrstö jokseenkin neliömäinen. Muut evät sen sijaan ovat muodoltaan silmiinpistävästi pyöristyneet, selkäevä on lyhyt. Sukupuolet eroavat toisistaan vatsaevien muodossa ja koossa: koiraalla vatsaevät ovat naaraan eviä huomattavasti suuremmat. Suomessa pyydetyt suutarit ovat yleensä 30–40 cm:n pituisia ja 0,3–1,5 kg:n painoisia. Muualla Euroopassa suutari voi kasvaa yli 8 kg:n mittaan. Suomen 2000-luvun ennätyssuutari painoi 3,55 kg. Metsähevosmuurahainen
Metsähevosmuurahainen - myös nimiä aitohevosmuurahainen tai pelkkä hevosmuurahainen käytetään - ("Camponotus herculeanus") on suurin muurahaislaji Suomessa. Sen pituus vaihtelee 6−18 millimetriin. Metsähevosmuurahaiset eivät syö puuta, mutta ne kaivavat siihen käytäviään. Nämä muurahaiset asuvat tavallisesti havupuiden sisällä (sekä elävien, että kuolleiden). Laji saattaa vaurioittaa puutalojen rakenteita, mutta vauriot jäävät yleensä pariin hirsimetriin. Sysihai
Sysihai ("Carcharhinus galapagensis") on tiikerihaiden heimoon kuuluva merikala, joka elää Atlantilla ja Tyynellä valtamerellä. Sysihai on suurikokoinen, tavallisesti kolmen metrin pituinen kala, paino noin 70 kiloa. Laji on lisäksi pitkäikäinen ja voi elää 25 vuoden ikäiseksi. Sysihai saattaa olla vaarallinen ihmisille. Lajilla on tavallisesti 5-15 noin 70 senttimetrin pituista poikasta. Ravinnoksi kelpaavat kalmarit ja pohjakalat. Suussa on 14 riviä hampaita. Hohtokoralliahven
Hohtokoralliahven kasvaa noin 9 cm pitkäksi. Se on puoliksi hohtavan sininen, pyrstöpuoleltaan muovisen sitruunankeltainen.
Kala on helpoo sekoittaa muihin sinikeltaisiin koralliahveniin kuten "Pomacentrus auriventris", "Pomacentrus alleni" ja "Pomacentrus caeruleus". Savannihaikara
Savannihaikara kasvaa 75–80 cm pitkäksi. Sen selkäpuoli on musta, vatsa valkea. Lajin silmän ja nokan välissä on sininen ihoalue, ja sen nokan tyvessä on punainen läikkä. Isosarvikuono
Isosarvikuono on lähes karvaton ja väriltään harmaa. Se painaa – ja sillä on korkeutta –. Sillä on kuonossaan kaksi sarvea, joista suurempi on pohjoisella zairenleveähuulisarvikuonolla noin metrin mittainen ja etelänleveähuulisarvikuonolla jopa pitkä. Isosarvikuonot lisääntyvät hitaasti mutta elävät 40–60-vuotiaiksi. Raskaus kestää 16 kuukautta, ja poikasia syntyy kahdesta kolmeen vuoden välein. Seeprasiipisimppu
Seeprasiipisimppu kasvaa noin 20-25 cm pitkäksi. Sen vartalossa on leveitä tummia ja vaaleita raitoja, ja erityisenä lajituntomerkkinä tumma läikkä kiduskannen alaosassa. Evien huntumainen verkko ulottuu melkein eväruotojen kärkiin asti toisin kuin siipisimpulla. Kokonsa puolesta seeprasiipisimppu pärjää noin 300-litraisessa akvaariossa, jossa on syytä olla tehokas suodatus. Sumuhai
Sumuhainaaraat tulevat sukukypsiksi 21 vuoden ikäisinä jolloin niiden pituus on 3 metriä ja koiraat 19-vuotiaina ja 2,9-metrisinä. 
Parittelu tapahtuu 3 vuoden välein kesä-ja heinäkuun tai joulu-ja tammikuun välisenä aikana. Naaras synnyttää 16 kuukauden kantoajan jälkeen kerralla 6-14 poikasta. Syntyessään niiden pituus on 95 cm. Merihiiri
Aikuiset merihiiret voivat kasvaa 20 cm:n mittaisiksi. Ne ovat lihansyöjiä, joiden ravinto koostuu pääosin muista monisukasmadoista, esimerkiksi "Nereidae"-heimon sukasjalkaisista, jotka voivat olla pituudeltaan yli kolminkertaisia merihiireen verrattuna. Viherharakka
Viherharakka on nimensä mukaisesti suurimmaksi osaksi vihreä. Siivet ovat punaruskeat, päässä on tumma raita. Nokka, jalat ja silmänympärys ovat punaiset. Viherharakka kasvaa 37-39 senttimetrin pituiseksi ja noin 120 gramman painoiseksi. Sarjahärkki
Sarjahärkki kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty tai koheneva ja tyveltä haarova. Lehdet ovat soikeita tai puikeita ja sinivihreitä. Kukintona on kolmesta kymmeneen pitkäperäistä kukkaa sisältävä sarjamainen kimppu. Pienet terälehdet ovat valkoiset tai vaaleanpunaiset. Kotahedelmä on munamainen. Holkeri (kala)
Mikään muu selkärankainen laji ei elä yhtä vanhaksi kuin holkeri. Holkeri voi kasvaa pituudeltaan 6–7-metriseksi ja tonnin painoiseksi, eli se on kooltaan valkohain luokkaa. Maitohai
Maitohailla on tyypillinen harmaa väritys ja valkoinen väritys alla. Uros voi kasvaa noin 63-71 senttimetrin pituiseksi ja naaraat voivat kasvaa noin 62-74 senttimetrin pituiseksi. Sen paino on noin 5 kilogrammaa. Maitohain raportoitu ikä on noin kahdeksan vuotta. Niillä on pyöristäytynyt kuono ja suuret silmät. Se on suosittu kaupallisessa kalastuksessa. Huolimatta siitä, että se elää matalikoilla, sitä pidetään ihmisille vaarattomana sen koon ja hampaiden vuoksi. Seeprasarvihai
Seeprasarvihai ("Heterodontus zebra") on itäisessä Aasiassa ja luoteisessa Australiassa elävä sarvihaikalojen lahkon rustokalalaji. Seeprasarvihai kasvaa noin 120 cm pitkäksi. Chilenhirvi
Hirvellä on voimakkaat jalat ja tanakka ruumis, jota peittää karkeakarvainen ja paksu turkki. Hirvi on harteilta noin metrin korkuinen. Saksanhirvi
Saksanhirvi eli punahirvi ("Cervus elaphus") on hirvieläinten heimoon ja jalohirvien alaheimoon kuuluva sorkkaeläinlaji, jota tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Se on ainoa Euroopassa luontaisesti esiintynyt jalohirvilaji. Lajia on aiemmin ollut istutettuna Suomessakin, mutta viimeiset suomalaiset yksilöt kuolivat 1970-luvulla. Saksanhirvi on kooltaan Euroopan hirvieläimistä hirven jälkeen suurin. Se jaetaan 18 eri alalajiin, joista pohjoisamerikkalaista vapitia pidetään toisinaan omana lajinaan. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että saksanhirven suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin isokauris. Kivihummeri
Kivihummeri eli australianlangusti ("Panulirus cygnus") on Australian länsirannikolla elävä langustien "Palinuridae"-heimoon kuuluva suurikokoinen äyrislaji. Kivihummerin selkäkilpi on yleensä 8-10 cm:n pituinen, sen takana on vahva lihaksikas pyrstöosa. Suurimmillaan selkäkilpi on 14 cm, mikä vastaa noin 40 cm:n kokonaispituutta. Eläimen paino voi olla yli 5 kg. Sateenkaariahven
Sateenkaariahven kasvaa 9–12 cm pitkäksi. Kala on yleisväriltään harmaansininen. Sen kyljessä kulkee tumma vaakajuova, joka katkeaa pystysuuntaisten "sadejuovien" kohdalta. Koiras on värikkäämpi kuin naaras ja sen evien kärjissä on lippumaiset ulokkeet. Ulkoiset erot ovat hyvin pienet. Koirasta ja naarasta on erittäin vaikea erottaa toisistaan kututapahtuman ulkopuolella. Kalan väri vaihtelee sen mielialan mukaan, ja akvaariossa kasvaneet ovat joskus hailakammanvärisiä kuin villit lajitoverinsa. Onttosarviset
Suurimmat onttosarvisten heimon lajit painavat reilusti yli tonnin ja ovat kaksi metriä korkeita. Pienimmät taas ovat kutakuinkin kissan kokoisia. Suurin osa elää laumoissa, mutta jotkin lajit myös pääasiassa yksin. Kaikki heimon lajit ovat kasvinsyöjiä ja niillä on neliosainen vatsa, minkä ansiosta ne pystyvät käyttämään ravinnoksi muille eläimille kelpaamattomia kasvinosia. Kaikilla uroksilla ja monilla naarailla on sarvet. Tiikerihai
Tiikerihai on suurikokoinen haikalalaji, jolla tiikerin tapaisia raitoja, jotka auttavat haita sulautumaan meren hiekkaiseen pohjaan kasvien joukkoon. Ruumis on yleensä tummanharmaa yläpuolelta ja valkoinen alapuolelta. Tiikerihaiden normaali pituus on noin 500 senttimetriä, joka tekee niistä yhden suurimmista haista. Ne painavat noin 807 kilogrammaa ja ne voivat elää noin 50 vuotiaaksi. Dolfiini
Dolfiini voi kasvaa lähes kaksi metriä pitkäksi ja painaa 20–40 kg. Sen kiiltävät suomut ovat selän puolella vihreitä ja alas mentäessä ne muuttuvat keltaisiksi. Selkäevä on peitsimäinen, väriltään sinivihreästä siniharmaaseen. Se on hyvin pitkä ulottuen lähes kalan päästä pyrstöön. Peräevän pituus on noin puolet selkäevästä. Pyrstössä on kaksi pitkää haaraa. Sambarhirvi
Sambarhirven karva on karkeaa, selässä tummempaa kuin kyljissä. Hännän alapinta on valkea, ja nostamalla häntänsä sambarhirvet voivat kommunikoida keskenään. Uros voi painaa jopa 180–260 kg, naaras tyypillisesti noin 160 kg. Uroksella on sarvet, jotka putoavat ajoittain. Maitoahven
Tyypillisesti maitoahvenet kasvavat noin 30 cm:n pituisiksi, mutta voivat saavuttaa 40 cm:n pituuden. Ruumiinmuodoltaan ne ovat melko suuripäisiä. Maitoahvenella on kaksi selkäevää; taempi selkäevä on suomupeitteinen ja sen ruodot ovat pehmeämmät. Myös peräevä on suomupeitteinen. Pyrstöevä on haarautunut. Maitoahvenen suomut ovat hopeanharmaat ja selässä sinertävänhohtoiset. Evät ovat vaaleankeltaiset. Suu on suuri ja kummassakin leuassa on kaksi hammasta. Alaleuka työntyy hieman yläleukaa pidemmälle. Kääpiövesikauris
Kääpiövesikauris on heimonsa kookkain laji. Arviot ruumiin pituudesta vaihtelevat 60 ja 102 senttimetrin välillä ja säkäkorkeudesta 30,5 ja 55 senttimetrin välillä. Lyhyen, pörröisen, alhaalta valkoisen hännän pituus on 7,5–17 senttimetriä. Aikuisen yksilön paino vaihtelee 7–16 kilogramman välillä. Koiraan keskipaino on 9,7, naaraan 12 kilogrammaa. Kääpiövesikauris on niitä harvoja sorkkaeläimiä, joilla naaraat ovat koiraita suurempia. Vastasyntyneen poikasen painoa ei tunneta. Pinja
Pinja voi kasvaa 25 metriä korkeaksi mutta jää useimmiten 12–20 metrin mittaiseksi. Puun kasvutavalle on tyypillistä sateenvarjon muoto, jossa lyhyen rungon päässä on leveä tasaisesti kaartuva tai lähes tasainen latvus. Kävyt ovat 8–15 cm pitkiä, ja siementen valmistuminen kestää 36 kuukautta. Siemenet ovat suuria, vaaleanruskeita ja 2 cm pitkiä. Niissä on surkastunut 4–8 mm:n pituinen siipi, joka karisee herkästi pois. Siipi on tehoton tuulilevitykseen, ja siemeniä levittävätkin eläimet, kuten siniharakka ("Cyanopica cyanus"). Taivaansiivet
Suvun perhoset ovat suurikokoisia siipivälin vaihdellessa vuoritaivaansiiven ("Morpho rhodopteron") noin 75mm:sta jättitaivaansiiven ("Morpho hecuba") yli 150 mm:iin. Lajeilla esiintyy sukupuolidimorfismia ja naaraat ovat väritykseltään koiraita vaatimattomampia, usein ruskeankirjavia. Useimpien lajien koirasyksilöiden siivet ovat sinisen tai vihreän metallinkiiltoisia. Väri ei synny väriaineiden vaikutuksesta vaan heijastusten ja interferenssin vaikutuksesta siipisuomujen valoa taittavissa kerroksissa. On arvioitu, että siipien yläpinnasta heijastuu jopa 75 % siihen osuvasta sinisestä valosta. Muutamat lajit ovat valkoisia, harmaita tai punertavia. Siipien alapinnat ovat ruskeankirjavia ja niissä on tavallisesti laajoja, saalistajaa harhauttavia silmätäpliä. Jättiläismetsäkarju
Jättiläismetsäkarju on luonnonvaraisista sioista suurin, mutta jotkin kesysikarodut voivat kasvaa sitä suuremmiksi. Lajin ruumiin pituus on 130–210 senttimetriä, hännän pituus on 25–45 senttimetriä ja säkäkorkeus 75–110 senttimetriä. Painoa täysikasvuisella yksilöllä on 100–275 kilogrammaa. Karjut ovat emakoita huomattavasti suurempia. Ruumis on tanakka, pitkähkö ja pyöreä, ja sitä tukevat jalat ovat varsin lyhyet. Takaruumis on säkää korkeampi. Pää on leveä ja tukeva, kärsä vahva. Kuono on poikkeuksellisen leveä ja päättyy suureen kärsälevyyn, jota peittää lyhyt, musta karva. Hirvisika
Hirvisian pituus on 85–110 senttimetriä ja hännän pituus 20–32 senttimetriä. Säkäkorkeus on 65–80 senttimetriä ja paino enintään 100 kilogrammaa. Hirvisian yläsyöksyhampaat kasvavat kuonon läpi ja kaartuvat taaksepäin. Elleivät nämä sarvet katkea taistelussa tai jollain muulla tavalla, ne kasvavat hirvisian kallon läpi. Alces americanus
Yhdessä euraasialaisen sukulaisensa kanssa "Alces americanus" on suurin hirvieläin, jonka pää ja vartalo ovat 240–310 senttimetriä pitkät, hartiakorkeus 140–235 senttimetriä ja paino 200–825 kilogrammaa. Uros on suurempi kuin naaras. Uroksen sarvet ovat litteät, niiden leveys voi olla kaksi metriä ja paino jopa 30 kiloa. Suohirvi
Suohirvet voivat lisääntyä mihin aikaan vuodesta tahansa. Parittelujen huippu on kuitenkin syksyllä, koska suurin osa uroksista tulee kiimaan loka-marraskuussa. Urosten ei ole havaittu olevan erityisen aggressiivisia toisiaan kohtaan. Vastasyntyneitä vasoja on havaittu touko-marraskuussa. Naaraan kanto-aika on keskimäärin 270 päivää. Vasat ovat aikuisten värisiä eikä niillä siten ole täpliä. Ne painavat syntyessään noin 4,2 kg. Poikasia syntyy tavallisesti yksi. Emo imettää vasaa puoli vuotta, mutta vasa pysyy emonsa luona noin vuoden. Naaras voi kuitenkin paritella jo poikasen syntymän jälkeen ja olla kantavana mihin aikaan vuodesta tahansa. Tulikoruahven
Tulikoruahven kasvaa enimmillään 10 cm pitkäksi. Sukupuolten väritys poikkeaa toisistaan suuresti. Naaras on ylhäältä oranssi, alhaalta sinisävyinen. Koiraalla on kirkkaanpunainen selkäevä. Haukiahven
Haukiahven kasvaa pituudeltaan korkeintaan 50–84 cm pitkäksi. Ruumis on pitkulainen ja solakka ja muistuttaa huomattavasti barrakudoja. Suu ja silmät ovat kookkaat ja kuono on terävä ja alaleuka ulottuu yläleukaa pidemmälle. Selkäeviä haukiahvenella on kaksi, joista etumainen on lyhyempi ja siinä on noin 5 ruotua. Taaemmassa selkäevässä on yksi piikki ja pehmeitä ruotoja. Peräevä haukiahvenella on pitkähkö. Kalan suomut ovat väriltään hopeanharmaita ja voivat olla selässä ja kylkien yläosassa hieman ruskehtavia. Savuhai
Savuhai, joka tunnetaan myös nimeltään Javan-hai. Se on suuri ja niillä on paksupää, lyhyt, leveä ja tylppä kuono, pienet silmät. Sen suurin pituus voi olla olla 280 senttimetriä. Uros kasvaa yleensä 195 senttimetrin pituiseksi, kun taas naaras kasvaa yleensä 198-223 senttimetrin pituiseksi. Suohirvi
Suohirven pääravinto ovat pehmeät, proteiinipitoiset ja hyvin sulavat vesi- ja rantakasvit. Ravinto koostuu lähinnä ulpukoista, lehdistä, ruohoista ja kaisloista. Ne saattavat pitkien tulvien aikaan syödä myös pensaita ja köynnöksiä. Eräässä tutkimuksessa huomattiin, että suohirven ravinnosta 50 % on heiniä ja 31 % hernekasveja. Savanninorsu
Afrikannorsu voi kasvaa 3,5 metriä korkeaksi ja seitsemän tonnia painavaksi. Syöksyhampaat voivat olla yli kolme metriä pitkät. Suurin tunnettu hammas painoi 117 kilogrammaa. Otsa on kupera, selkä hieman kovera ja kärsä poikkiharjainen. Korvat ovat jopa 1,5 metriä korkeat ja miltei yhtä leveät. Kampavasarahai
Suurimmillaan kampavasarahai voi saavuttaa noin 4,3 metrin pituuden ja 152 kilogramman painon. Hopeakurho
Hopeakurho kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat pitkät ja pariliuskaiset, hampaiset ja seittikarvaiset. Hopeakurhon mykerökukinto on kooltaan 3–8 cm. Sisempien kehtosuomujen ulkopinta on väriltään hopeanharmaan vaaleanpunainen. Kukat ovat valkeat–violetinruskeat. Hedelmänä on lenninhaivenellinen pähkylä. Skorpioniahven
Skorpioniahven voi saavuttaa 25 cm:n pituuden, mutta yleensä ne jäävät alle 10 cm pitkiksi. Ruumiinmuodoltaan skorpioniahven muistuttaa ahventa. Selkäevä on pitkä ja piikikäs ja myös rinta- ja peräevissä on piikkejä. Pää ja silmät ovat melko kookkaat ja sieraimissa on rusettimainen läppä. Pohjaväritykseltään skorpioniahven on vaalean harmaa tai ruskea. Ruumiissa on tummemmanruskeita ja harmaita laikkuja, joita on myös evissä, joissa ne voivat olla yhteyneitä epämääräisiksi viiruiksi. Hirvi
Hirvi on heimonsa suurin laji, ja sonni voi painaa yli 700 kilogrammaa. Hirvisonneilla on täysiluiset hanko- tai lapiosarvet. Hirvet syövät sekä vesikasveja että kuivan maan kasveja. Ne voivat saada aikaan pahoja metsätuhoja syömällä oksia ja kuorta ja taittamalla puiden latvuksia. Nykyisin hirvellä ei ole juuri muita vihollisia kuin ihminen: hirviä metsästetään ja niitä kuolee liikenteessä. Suistokrokotiili
Terve suistokrokotiiliuros saavuttaa tyypillisesti 4,8–5 metrin pituuden, mutta voi kasvaa 6–7-metriseksikin. Suurinta varmistettua kokoennätystä pitää hallussaan ”Lolongiksi” nimetty eläin, jolla oli pituutta 6,17 metriä ja painoa 1 075 kiloa. Myös suurempia pituuksia on ilmoitettu, mutta niiden uskotaan olevan liioiteltuja, sillä yli viisimetriset suistokrokotiilit ovat harvinaisia. Naaraspuoliset suistokrokotiilit eivät kasva yhtä suuriksi kuin urokset. Jo 2,5 metriä pitkää yksilöä voi pitää suurena, eivätkä naaraat tavallisesti kasva kolmea metriä pidemmiksi. Viisi metriä pitkä aikuinen suistokrokotiili painaa yleensä 400–500 kiloa, mutta uros voi painaa 770 kiloa. Møllerstufossenin kalliopiirrokset
Kuvakenttä on kooltaan 20 m². Kuviot esittävät lähinnä hirviä. Suurin hirvistä on 90 senttimetriä pitkä, on sukupuoleltaan härkä ja sillä on sarvet. Hirviä on kaikkiaan 12, mutta kentässä on myös kaksi ihmishahmoa ja yksi hännällinen eläin. Se on tulkittu majavaksi. Suokorte
Suokorte kasvaa 20–40 cm korkeksi. Sen maavarsistosta nousee puhtaanvihreitä, pystyjä, nivelikkäitä ja sileitä varsia. Varsi on ontto: keskiontelo on pieni, enintään sitä ympäröivien sivuonteloiden kokoinen. Varressa on uurteita sekä kapeita, korkeita harjuja tavallisesti 5–10 kappaletta. Suokorte haaroo usein niukasti ja epätasaisesti, joskus haaroja ei ole ollenkaan. Haarat ovat lähes varren paksuisia, ylöskaartuvia, haarattomia ja selväuurteisia. Suokortteen lehdet ovat vähäisiä, yhdiskasvuisia kiehkuroita, jotka muodostavat hammasreunaisia tuppia varren nivelkohtiin. Vihreät tupet ovat pitkiä ja väljähköjä, ja niissä on tavallisesti 5–10 äimämäistä, mustanruskeaa ja valkolaitaista hammasta. Haarojen tyvitupet ovat kiiltäviä, mustahkoja. Haaran alin nivelväli on selvästi varren tuppea lyhyempi. Käpymäiset, kellanruskeat itiötähkät ovat varren tai toisinaan myös haarojen latvassa. Itiöpesäkkeet ovat perällisten kuusikulmaisten kilpien alapinnalla. Suomessa suokortteen itiöt kehittyvät kesä-elokuussa. Maanpäällinen, vihreä alkeisvarsikko on kaksikotinen ja liuskainen. Sitkankuusi
Sitkankuusi tai sitkakuusi ("Picea sitchensis") on havupuulaji, joka kasvaa normaalisti 50–70 metriä korkeaksi. Sitkankuusen runko voi kasvaa halkaisijaltaan viiden metrin paksuiseksi. Sitkankuusi kasvaa kuusten suvusta suurimmaksi, ja se on myös kolmanneksi korkeimmaksi kasvava havupuu koko maailmassa. Sitkankuusta käytetään muun muassa akustisten kitaroiden rakentamisessa. Viirikehrääjä
Kooltaan viirikehrääjä voi kasvaa 20–23 cm pitkäksi. Väritykseltään sekä koiras että naaras ovat kauttaaltaan harmahtavan ruskean kirjavia. Niskassa ja kaulassa on punaruskea juova ja pyrstö on punaruskea. Lisääntymisaikana viirikehrääjäkoiraille kasvaa siipiin hyvin pitkä ruoti, jonka päässä on sulka. Tämä sulka ja ruoti surkastuvat pois lisääntymiskauden jälkeen. Särkilahna
Särkilahna on ruumiiltaan korkeampi kuin särki ja matalampi kuin lahna, noin kolme ja puoli kertaa korkeuttaan pitempi. Turpa on tylpähkö, ja yläleuka ei ole pullea. Suomut ovat tavallista kokoa, kylkiviivalla on 45–54 suomua (särjellä 42–45, lahnalla 51–60). Kylkiviivan yläpuolella on 10–11 suomuriviä, ja alapuolella 4–5 suomuriviä. Peräevässä on 18–21 ruotoa (särjellä 10–14, lahnalla 23–28) (15–18 ) Saharauskukalat
Saharauskukaloihin kuuluvat lajit ovat hyvin suurikokoisia ja aikuiset ovat yli kaksi metriä pitkiä. Suurin laji kampasaharausku voi kasvaa jopa 7,3 metriä pitkäksi ja saavuttaa yli 2 200 kilon painon. Ruumiinrakenteeltaan lajit ovat haiden ja rauskujen väliltä. Ruumis on litteä ja rintaevät hyvin kookkaat, mutta eivät kiinnittyneet päähän kuten muilla rauskuilla. Muiden rauskujen kanssa yhteistä ovat pään alla sijaitsevat kidusaukot ja silmien takana sijaitsevat suuret ruiskureiät. Nokka saharauskukaloilla on pitkä ja litteä ja suuret hampaat sijaitsevat kuonon sivuilla. Selkäeviä kaloilla on kaksi ja ne ovat kolmionmuotoiset ja kookkaat. Pyrstö on kookas ja epäsymmetrinen ja muistuttaa haiden pyrstöjä. Saharauskunaaraat ovat ovovivipaarisia eli synnyttävät eläviä poikasia. Poikasten kuonon ympärillä on pehmeä suojus, jonka tehtävänä on todennäköisesti estää naarasta loukkaantumasta synnyttäessään poikaset. Hauki
Vaikka hauki ei varsinaisesti valitse saaliskalojaan, sen oma koko vaikuttaa jossain määrin siihen, kuinka suuria kaloja se pyydystää. 35 senttimetriä pitkät hauet pyydystävät keskimäärin 8 senttimetrin ja 65 senttimetriä pitkät hauet 15 senttimetrin pituisia kaloja. Hauet voivat kuitenkin saalistaa jopa itsensä kokoisia kaloja tai syödä satoja pieniä poikasia. Pitkä ruumiinmuoto ja venyvä vatsalaukku mahdollistavat suurtenkin saaliiden nielemisen. Saaliin korkeutta tosin rajoittaa suu, joka aukeaa vain rajallisesti. Meriahvenet
Ruumiinrakenteeltaan meriahvenet ovat vankkaruumiisia, oliivinmuotoisia ja suurisuisia kaloja. Lajien koko vaihtelee huomattavasti. Pienimmistä lajeista "Plectranthias longimanus" kasvaa 3 cm, pastellimeriahven ("Serranus cabrilla") 3,5 cm ja "Jeboehlkia gladifer" 5 cm pitkiksi, kun taas esimerkiksi itajara ("Epinephilus itajara") voi saavuttaa 2 metrin ja "Promicros lanceolatus" 3,6 metrin pituuden. Kylkiviiva on jatkuva ja täydellinen. Selkäeviä on yleensä yksi ja sen etuosa on piikikäs. Suussa on useita rivejä teräviä hampaita. Väriltään meriahvenet ovat vaihtelevia ja niiden ruumiissa on usein raitoja tai pilkkuja, eräät lajit myös kykenevät vaihtamaan väritystään. Saippuakalojen iho sisältää myrkyllistä grammistiinia. Useat lajit ovat hermafrodiitteja ja osa vaihtaa sukupuoltaan naaraasta koiraaksi kasvaessaan. Isokuonohai
Isokuonohailla on nimensä mukaan iso ja pitkä kuono, jossa näkyvät sieraimet. Ne ovat väritykseltään harmaita. Suurin mahdollinen pituus noin 300. Urosten pituus on 216 senttimetri, kun taas naaran koko on 226-282 senttimetriä. Syntymäkoko 70-90 senttimetriä. Niiden paino voi olla 167 kilogrammaa. Koivuhiiri
Koivuhiiren ruumis on 5–7,5 senttiä pitkä, häntä 7,5–11 senttiä. Koivuhiiri on pienikokoinen ja painaa 5–15 g. Selvin tuntomerkki on musta juova selässä sekä siimamainen ruumista pidempi häntä. Väritys on tasaisen ruskea ja selässä on leveähkö tumma juova. Etu- ja takajalan uloin varvas voi tarttuessaan kääntyä muita varpaita vastaan – tämä on sopeutuma kiipeilyyn. Riisihärö
Riisihärö ("Oryzaephilus surinamensis") on 2,5-3,5 millimetriä pitkä kaitahäröjen heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen riisihärö on väriltään musta tai tummanruskea, rakenteeltaan litteä ja etuselän reunoissa on piikkimäiset lisäkkeet sekä pyöristynyt piikkimäinen lisäke silmien takana. Riisihärön toukat ovat 3 mm pitkiä ja vaaleita. Riisihärö on pitkäikäinen ja voivat elää jopa kolmevuotiaaksi. Laji tarvitsee lämpöä lisääntyäkseen, sillä 18 C asteen lämpötilassa laji ei enää lisäänny. Kehitys munasta aikuiseksi tapahtuu 20 C asteen lämpötilassa vajaassa kahdessa kuukaudessa. Etelänsormihirssi
Etelänsormihirssi ("Eleusine indica") on yksivuotinen heinäkasveihin kuuluva viljalaji, joka on kotoisin tropiikista, todennäköisimmin Itä-Afrikan ylänkömailta. Se kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Etelänsormihirssin lehtilavat ovat kaljut ja kouruiset. Kukintona on sormimaisesti haarova kerrannaistähkä, jossa on 2–15 yksittäistä tähkää. Tähkylät ovat litteitä, 3,5–8 millimetriä pitkiä ja 3–9-kukkaisia. Suomenhevonen
Rodun yleisin väritys on rautias, mutta muutkin värit hyväksytään. Suomenhevosilla on yleensä tuuheat jouhet, ja vuohiskarvat ovat hieman pitkät. Rodun keskikorkeus on 155 cm. Ponikokoisia eli alle 148 cm korkeita suomenhevosia jalostetaan erillisenä alatyyppinään. Sillihait
Sillihait ovat kookkaita kaloja ja suurin laji valkohai voi kasvaa jopa 6,4 metriä pitkäksi. Selkäeviä on kaksi, joista etummainen on kolmionmuotoinen tai hieman pyöristynyt ja korkea ja takimmainen hyvin pieni. Kidusaukot ovat sillihailajeilla suuret. Hampaita on molemmissa leuoissa alle 40 riviä. Hampaat ovat suuret ja tikarimaiset tai sahalaitaiset kuten valkohailla. Sillihait ovat lämminverisiä ja niiden lämpötila on korkeampi kuin ympäröivän meriveden. Tämän vuoksi ne elävät myös kylmissäkin merissä. Isohirvenjuuri
Isohirvenjuuren ("Inula helenium") on monivuotinen asterikasveihin kuuluva mauste- ja rohdoskasvi. Se voi kasvaa jopa kaksimetriseksi, ja sen varsi on tumman punaruskea ja lyhytkarvainen. Mykerökukintojen teriö on keltainen, ja se on 6–8 senttiä leveä. Isohirvenjuuri on peräisin Länsi- ja Keski-Aasiasta, mutta viljelyn ansiosta se on levinnyt myös Eurooppaan. Kasvia on käytetty jo antiikin ajoista rohtona ja ravintokasvina. Suohirvi
Suohirvi on "Blastocerus"-suvun ainoa laji. Lajinimestä käytetään etenkin saksalaisessa kirjallisuudessa satunnaisesti virheellistä nimitystä "Blastoceros". Tieteellinen nimi tulee kreikasta. "Blastos" tarkoittaa versoa tai nuppua ja "keras" eläimen sarvea. Lajinimi tulee sanoista "Dikhe" (kaksi tietä) ja "tome" (terävä). Lajinimi liittyy myös sarviin, sillä "dichotomus" viittaa dikotomiseen eli halkihaaraiseen haaromistapaan, jossa sarvirungosta erkanee kerralla kaksi samanpituista piikkiä. Lajin espanjan kielisiä nimiä ovat "Ciervo De Los Pantanos" ja "Ciervo Marismeño", ja paikallisen guaranin kielen nimitys on güazu-pukú. kayapojen nimitys lajille on "adioti", ja toinen alkuperäisnimitys "suaçuete". Muita yleisiä paikallisia nimiä ovat mm. "veado calveiro", "cervo-do-pantanal" ja "ciervo". Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä "suokauris". Hopealohi
Meressä eläessään hopealohella on tummansininen selkä ja hopeaväriset kyljet. Kutuvaiheessa alaleuka ja hampaat koukkuuntuvat. Kyljet muuttuvat kirkkaan punaisiksi, pää sinertävän vihreäksi, vatsa tummuu ja selkään ilmestyy tummia täpliä. Lisääntymiskykyisten hopelohien vatsat sävyttyvät vaalean- tai ruusunpunaisiksi ja koiraiden selät saartavat hieman kaartua. Kutuvalmiiden aikuisten väritys on kirkkaanpunainen ja selkä tumma. Naaraat saattavat olla koiraita tummempia. Sekä naaraiden että koiraiden yläleuka koukkuuntuu. Aikuinen hopealohi on keskimäärin 71 cm pitkä ja painaa 5 kiloa, suurimmillaan 16 kiloa. Sumuhai
Sumuhai ("Carcharhinus obscurus") on jopa neljän metrin pituiseksi kasvava hai, jota tavataan maailmanlaajuisesti lämpimillä merialueilla pintavesistä 400 metrin syvyyteen. Se on useimpien muiden tiikerihaiden heimon lajien tapaan hoikkaruumiinen ja teräväkuonoinen. Selkäpuoli on harmaa tai ruskea ja vatsa valkoinen. Silli
Silli elää Atlantissa suurina parvina. Parvessa voi olla jopa neljä miljardia yksilöä. Silli voi kasvaa 45 cm pitkäksi ja painaa suurimmillaan kilon. Japaninhirvi
Japaninhirvi on kooltaan saksanhirveä pienempi, mutta muistuttaa sitä jonkin verran ulkoisesti. Kesäaikaan japaninhirven turkki on ruskeahko ja siinä on valkeita täpliä. Talvisin eläimen väritys on mustanruskea ja osin harmaa. Täysikasvuisen yksilön säkäkorkeus on 80–100 cm ja paino on 50–60 kg. Koko kuitenkin vaihtelee alalajista riippuen: yksi pienikokoisimmista on Japanissa tavattava "Cervus nippon nippon" -nimialalaji, ja suurimpia ovat pohjoisessa Manner-Aasiassa elävä mantšurianhirvi ("C. n. mantchuricus") ja korealainen dybowskynhirvi ("C. n. hortulorum"). Vain uroksella on sarvet, ja ne tippuvat huhti-toukokuussa ja kasvavat syksyksi takaisin. Sarvissa on yleensä enintään kymmenkunta haaraa. Muurahaiskävyt
Muurahaiskäpyjen kehon rakenne muistuttaa jonkin verran Etelä-Amerikassa elävää isomuurahaiskarhua. Lajien ruumiinpituus vaihtelee 30–90 cm välillä, mihin ei sisälly vielä häntää, joka on yleensä vähintään yhtä pitkä kuin ruumis. Pitkähäntämuurahaiskävyllä on nimensä mukaisesti ruumista huomattavasti pitempi häntä. Painavimmat lajit painavat noin 35 kilogrammaa, kun pienimpien kohdalla täysikasvuisen yksilön massa on 1 kg. Painosta noin 20 % johtuu panssarikilvestä, ja urokset ovat naaraita 10–50 % painavampia. Arboreaalisilla eli puussa elävillä lajeilla panssarilevyt ovat kevyempiä. Särjet
Suurimpia särkilajea on jättibarbi ("Catlocarpio siamensis"), joka voi kasvaa 3 metriä pitkäksi. Suomen suurimmat särkilajit ovat istutettuna esiintyvän karpin lisäksi lahna, säyne ja toutain. Monet lajit ovat lyhyempiä kuin 5 senttimetriä. Lasirasbora ("Danionella translucida") on maailman pienimpiä makean veden kaloja, se kasvaa 12 millimetrin pituiseksi. Härkähai
Härkähai on nimensä mukaisesti ruumiinmuodoltaan tanakka. Uros voi kasvaa kaksimetriseksi ja 90-kiloiseksi, naaras on paljon isompi: 3,5 metriä ja jopa 230 kiloa. Selkäpuoli on harmaa, vatsa valkoinen. Elinikä on alle 14 vuotta. Pohjanharjus
Pohjanharjus on sisävesikala, joka muodostaa parvia viileiden järvien ja jokien avovedessä ja yleensä nousee kutemaan pieniin, nopeasti virtaaviin kivisiin puroihin. Pohjanharjus syö poikasena eläinplanktonia ja kasvaessaan siirtyy hyönteistoukkiin, aikuisena myös pinnalta nappaamiinsa hyönteisiin. Myös pikkukalat, mäti, sopulit ja äyriäiset kelpaavat. Lisääntyvä pohjanharjus on tyypillisesti 30-40 cm:n pituinen, ennätysmitta on 76 cm. Purppurakoruahven
Purppurakoruahven kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Ne ovat yleisväriltään punavioletteja, koiraan selässä on häkellyttävä keltainen vaakaviiva. Sinihuuliahven
Sinihuuliahven kasvaa luonnossa noin 9 cm pitkäksi, akvaarioissa on nähty 15-senttisiä yksilöitä. Akvaarioissa suosituin värimuoto loistavan keltainen, evien ulkoreunalla kulkee musta raita ja aikuisen koiraan huulten tyvessä on kapea sininen raita. Luonnossa on myös vaaleamman keltaisia, osittain valkoisia kantoja. Sukupuolet ovat lähes saman näköiset, koiraassa mustaa väriä on hiukan enemmän. Syylälinnunherne
Monivuotinen syylälinnunherne kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Jokseenkin kalju varsi on pysty ja siipipalteinen. Lehdet ovat 2–4-parisia ja kärhettömiä. Lehdykät ovat soikeita tai suikeita ja tylppiä. Korvakkeet ovat isoja. Kukinto on 2–6-kukkainen terttu. Kukat ovat kukinnan alussa sinipunaisia, mutta muuttuvat lopulta sinisiksi. Teriö on kooltaan 10–16 mm pitkä. Syylälinnunherne kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Siemenet kypsyvät 2,5–4,5 cm pitkässä kaljussa, punaruskeassa palossa. Laji on lievästi myrkyllinen. Hopeahärkki
Monivuotinen hopeahärkki kasvaa 10–30 cm korkeaksi ja muodostaa tiheäitä, mattomaisia kasvustoja. Varret ja lehdet ovat tiheään valkokarvaisia, mihin myös lajin suomenkielinen nimi viittaa. Kukintohaaroissa on pelkästään hapsikarvoja. Lehdet ovat muodoltaan tasasoukkia tai kapeansuikeita. Kukinto on kaksihaarainen viuhko. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on kooltaan 5–7 mm pitkä, teriö on noin kolme kertaa verhiön pituinen. Valkoiset terälehdet ovat matalaan kaksihalkoisia. Emin vartaloita on viisi kappaletta. Kukkavarsien tyvellä on myös kukattomia tyvivesoja. Suomessa hopeahärkki kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pitkähkö, 10-liuskaisesti aukeava monisiemeninen kota. Persikkakoruahven
Persikkakoruahven kasvaa enimmillään 13 cm pitkäksi. Koiraat ovat värikkäämpiä kuin naaraat. Ne hehkuvat oranssin ja vaaleanpunaisen sävyissä. Suokaimaani
Suokaimaani kasvaa tavallisesti 3,0–3,7-metriseksi, mutta se voi kasvaa pisimmillään jopa 6-metriseksi ja painaa yli tonnin. Kaimaanin päässä kulkee kuonosta lähtien kohouma keskelle otsaa. Silmät ovat suuret ja kuono on kärjestä leveä ja pyöreä. Niskassa sarveislevyt muodostavat 4–5 poikittaisriviä, mikä on krokotiileille poikkeuksellista. Litteä "vomer"-luu kiinnittyy suulakeen ja muodostaa sierainten välisen seinämän ala- ja takaosan. Suokaimaanit ovat nuorina mustia ja kapeiden vaaleankeltaisten, osittain tai kokonaan katkonaisten poikittaisjuovien koristamia. Yleensä vaaleassa kuonossa on mustia raitoja. Ikääntyessään raidat ja muu väri vaalenevat, mutta raidat kuonossa näkyvät vanhoillakin yksilöillä. Myskihirvi
Myskihirvi on 40-50 cm korkea, ruskea ja sillä on tanakka vartalo. Uroksilla on 6-7 cm pitkät suusta ulos työntyvät kulmahampaat, joita ne käyttävät aseenaan. Uroksella on vatsapuolella pieni pussi, jossa sillä on myskiä erittäviä rauhasia. Tästä laji on saanut nimensäkin. Hietakiitäjäkäärme
Hietakiitäjäkäärmeellä on hoikka ruumis ja pitkänomainen pää. Sillä on suuret kullanruskeat silmät ja pyöreät pupillit. Käärmeen väritys ja kuviointi on vaihtelevaa, ja siitä esiintyy kolmea pääasiallista värimuotoa. Värityksen ja kuvionnin vaihtelua pidetään sopeutumana yksilön elinympäristöön. Hietakiitäjäkäärmeellä on yläleuassaan kaksi myrkytöntä hammasta ja taaempana kaksi suurta, uurteista myrkyllistä hammasta. Käärme voi kasvaa noin 1,5 metriä pitkäksi. Töyhtösarvihai
Töyhtösarvihai kasvaa noin 1,5 metriä pitkäksi. Kalalla on luonteenomaiset vahvat harjanteet päässä silmien yläpuolella. Lajia ei uhkaa mikään. Viirikala
Viirikala voi kasvaa 25 cm korkeaksi. Se on litteä, pitkänokkainen kala, jonka vartalo on pystysuunnassa mustavalkoraitainen. Selkäevän ulottuu kapeana viirinä pitkälle kalan taakse. Pyrstö ja taempi selkäevä ovat keltaiset. Sen erottaa melko samannäköisistä lajeista siitä että sarvikalalla ("Zanclus cornutus") on keltaisia raitoja myös vartalossa, kun taas sysiviirikala ("Heniochus diphreutes") on vähemmän pyöreä, lyhytnokkaisempi, ja taempi musta raita sijaitsee eri lailla eviin nähden. Vuorisorsa
Vuorisorsa kasvaa 53 cm pitkäksi, Koiras painaa kilon, naaras noin 800 grammaa. Sen höyhenpeite on siniharmaa, rinnassa on ruosteenruskea alue. Silmät ovat keltaiset, nokka vaaleanharmaa. Linnun taistellessa, tai säikähtäessä, nokan epiteelin verenvirtaus lisääntyy reilusti, jolloin nokan väritys muuttuu vaalean pinkiksi. Nuorten yksilöiden nokka ja silmät ovat tummanharmaat. Säkylänharju ja Virttaankangas
Säkylänharju nousee Köyliönjärvestä 1–2 km leveänä hiekkamuodostumana ja kohoaa 50–150 metriä leveäksi hiekkaharjanteeksi, jota kutsutaan pohjoisosaltaan Säkylänharjuksi tai Kiviharjuksi ja korkeimmalta kohdaltaan Porsaanharjuksi. Sen korkein huippu on eroosion tasapäiseksi kuluttama ja se kohoaa 140–148 metriä merenpinnan yläpuolelle ja noin 60–70 metriä lähiympäristöään korkeammalle. Porsaanharjun jälkeen harjanne laskeutuu ja levenee viuhkamaisesti 100–115 metrin korkeudella Virttaankankaalla ja muodostaa 5 km pitkän ja 2–4 km leveän hiekkatasangon. Se leviää kaakkoon päin noin 20–35 metriä ympäristöään korkeammalla. Siperianjokilohi
Siperianjokilohi ("Hucho taimen") on suurin lohien heimon ("Salmonidae") kaloista. Useimmissa kielissä, mm. venäjässä, ruotsissa, saksassa, ranskassa ja englannissa se tunnetaan nimellä "taimen", mutta sillä ei ole mitään tekemistä suomessa taimeneksi kutsutun lajin ("Salmo trutta") kanssa. Siperianjokilohi voi kasvaa yli 1,5-metriseksi ja satakiloiseksi. Viiruposkikardinaaliahven
Viiruposkikardinaaliahven kasvaa noin 6 cm pitkäksi. Sen vartalo on pyöreähkö, evät kapeat ja korkeat. Pohjaväri on hopeanharmaa, lähes läpikuultava. Se on saanut nimensä kellertävistä ja sinisistä viiruista kalan poskessa kiduskannen kohdalla. Suomenvuohi
Suomenvuohi on ainoa suomalaisperäinen vuohirotu. Suomenvuohi kasvattaa talveksi pitkän talvikarvan. Väriltään suomenvuohet voivat olla muun muassa valkoisia, mustia, ruskeita, harmaa tai kirjavia. Suomenvuohen karva on tiheää ja pitkää, varsinkin selässä ja reisissä. Kuttu painaa aikuisena keskimäärin 40-60 kg ja pukki 50-70 kg. Suomenvuohi on sukua muille pohjoismaisille alkuperäisvuohiroduille. Sen säkä on noin 40-80cm korkea. Suomenvuohi voi olla sarveton tai sarvellinen. Se elää noin kymmenen vuotiaaksi, jotkut taas vielä vanhemmaksi. Suomenvuohia arvioidaan olevan Suomessa noin 6500. Brennholtetin kalliopiirros
Piirros esittää hirveä, joka katsoo oikealle. Se on piirretty hakkaamalla kallion pinta rikki. Hirvi on piirretty 2−3 senttimetriä leveän ääriviivan avulla, joka on säilynyt erittäin hyvin eroosiota vastaan. Hirvi on lähes luonnollisessa koossa, sarveton ja se on piirretty naturalistisesti hirven tuntomerkkejä seuraten. Hirvi on 2,15 metriä pitkä ja 1,84 metriä leveä. Jalat ovatkin huomattavan pirkät. Piirros on näkynyt veneeseen merellä silloin, kun merenpinta oli 27,5 metriä ylempänä. Viirikoruahven
Viirikoruahven kasvaa enimmillään 15 cm pitkäksi. Sukupuolten väritys poikkeaa toisistaan suuresti. Naaras on yleisväriltään keltainen tai oranssi, ja sen suomujen reunoissa on häivähdys purppuraa. Koiras on violetti tai purppuranpunainen, ja sen suomujen keskellä on pieni keltainen piste. Koiraan selkäevän kolmas ruoto edestä laskien kasvaa pitkäksi lipputangoksi ("viiri"). Kummankin sukupuolen silmän alla kulkee oranssivalkoinen viiru. Metsästys ajavan koiran avulla
Hirvieläinten kohdalla on huomioitava lain vaatimus ajavan koiran maksimissaan 28cm:n säkäkorkeudesta. Tämä määräys pohjautuu eläinsuojelullisiin näkökohtiin. Australiansarvihai
Australiansarvihai, joka kasvaa n. 170 cm: pituiseksi on suuripäinen ja tylppäkuonoinen. Sieraimet ovat suuret sillä ruokailun aikana vedenotto tapahtuu niiden kautta. Rintaevät ovat isot ja leveät ja selkäevät, joiden edessä on myrkkypiikit (heimon nimi juontuu rantaan ajautuneista piikeistä joita on luultu sarviksi) ovat lähes samankokoiset. Lajikohtaisia piirteitä ovat harmaanruskeaa ruumista koristavat ruskeat juovat. Samotherium
"Samotheriumilla" oli lyhyt kaula ja kaksi "sarvea" pään päällä. Se kasvoi kolme metriä korkeaksi ja puoli tonnia painavaksi. Sillä oli lehmämäinen kuono, jolla se söi ruohoa puiden lehtien sijaan. Sillä oli laihat jalat kuten nykyiselläkin kirahvilla. Norsut
Norsut ovat painavimpia maanisäkkäitä. Ne ovat myös toiseksi korkeimpia, vain kirahvit ovat niitä korkeampia. Norsun poikasen sikiönkehitys on pisin maaeläimillä tunnettu, 20–22 kuukautta. Syntyessään norsunpoikanen painaa noin sata kilogrammaa. Norsu elää normaalisti 60–70 vuoden ikäiseksi, jollei sitten kuole ennenaikaisesti esimerkiksi salametsästäjien surmaamana. Suurin koskaan punnittu norsu ammuttiin Angolassa vuonna 1975. Tuo yksilö painoi 10,4 tonnia. Tyypillisesti savanninorsu-uros kasvaa neljä metriä korkeaksi ja 7 500 kilogramman painoiseksi. Naaras painaa noin puolet uroksen painosta. Hohtoviiripyrstö
Hohtoviiripyrstö kasvaa yhdeksän senttiä pitkäksi. Sen vartalo on punaruskean ja neonsinisen läikikäs. Selkäevässä on sinisellä pohjalla punaisia pilkkuja, suuressa vatsaevässä on sinisellä pohjalla punainen raita. Pyrstö on viiripyrstöille ominaisella tavalla kolmijakoinen, keskimmäinen lohko on pisin "viiri". Kolmen lohkon rajalla on punaiset raidat. Savuhai
Savuhai naaras voi saada 3–13 poikasta. Sen syntymäkoko on noin 43 - 53 senttimetriä. Pasuri
Pasuri kasvaa 20–25 senttimetrin mittaiseksi ja painaa alle kilon. Pasurin voi sekoittaa pieneen lahnaan, mutta sillä on suuremmat silmät ja punaiset evät. Pasurilla on 43-48 suomua kylkiviivalla ja suomut ovat isommat kuin lahnalla, jolla on yli 50 suomua kylkiviivalla. Fångsjönin kalliomaalaukset
Pääkenttä sijaitsee aivan järven pinnan lähellä ja sen koko on 3×2,5 m² . Kuvat ovat epäselviä, mutta useat kartoittajat ovat jo yksimielisiä useiden kuvioiden motiiveista. Hirvistä, joita on 16, suurin osa on pieniä kooltaan. Niiden takajalat koukistuvat kauaksi taakse, kuten juoksevilla hirvillä näkee. Ruhon sisään on vedetty pieniä viivoja. Eräs hirvistä on pyöreävartaloinen ja paksuniskaisen muotoinen. Sillä on pitkät korvat ja sen pituus on 30 senttimetriä. Vartalossa on ikään kuin risti. Suurin hirvi on 42 senttimetriä pitkä. Suuret hirvet saattavat olla viimeisiä lisäyksiä. Kentän keskikohdilla on suuri hirvi, jonka takapäähän on maalattu risti. Suohirvi
Suohirven esivanhemmat levisivät Etelä-Amerikkaan noin kolme miljoonaa vuotta sitten Panamankannaksen muodostuttua Amerikkojen välille. Lajin pleistoseenikautisia fossiileja on löydetty Brasiliasta ja Argentiinasta. Perintötekijöihin pohjautuvan tutkimuksen mukaan sen esi-isät erkanivat muista hirvieläimistä ehkä jo ennen kannaksen muodostumista. Puuttuvista fossiililöydöistä huolimatta on esitetty myös teoria, jonka mukaan suohirvi ja muut Etelä-Amerikan hirvieläimet polveutuvat valkohäntäpeurojen "Odocoileus"-suvusta. Suohirven lähimpiin sukulaisiin kuuluvat joka tapauksessa piikkohirvet ("Mazama"), pudut ("Pudus"), chilenhirvi ja pampahirvi. Vain pampahirvellä ja suohirvellä on sieraimissa hajurauhaset. Suohirven ja pampahirven sukulaisuudesta voi myös kertoa läheinen kromosomimäärä, pampahirvellä niitä on 68 ja suohirvellä vain kaksi vähemmän. Helmikirjoahven
Helmikirjoahven on vankka kala, joka kasvaa noin 25 cm pitkäksi. Poikaset ovat ruskeankirjavia, aikuinen on punertavan harmaa ja sen kyljissä on sinisen-, kullan ja vihreänsävyisenä hohtelevia "helmiä". Aikuisen koiraan evissä on pitkät liehukkeet, naaraan evät ovat lyhyemmät. Kalan pohjaväri vaihtelee sekä ympäristön että mielentilan mukaan: ne ovat vaaleita stressaantuessaan ja eläessään vaaleapohjaisessa ympäristössä. Hirvi
Hirvi on yhdessä amerikkalaisen lähilajinsa kanssa suurin nykyisin elävistä hirvieläimistä, aikuinen painaa 200–825 kilogrammaa. Ruumis voi olla kolme metriä pitkä ja hartioiden kohdalta 2,3 metriä korkea. Häntä on vain 5–12 senttimetriä pitkä. Uros on selvästi isompi kuin naaras, ja vain uroksella on sarvet. Jättiläismetsäkarju
Jättiläismetsäkarju eli jättiläismetsäsika ("Hylochoerus meinertzhageni") on keskisen ja läntisen Afrikan metsissä elävä elinvoimainen sorkkaeläinlaji. Se on sukunsa "Hylochoerus" ainoa laji. Jättiläismetsäkarjut ovat suurimpia luonnonvaraisia sikoja. Ne voivat kasvaa jopa 210 senttimetriä pitkiksi ja painaa 275 kilogrammaa. Niiden ruumis on tanakka ja pää leveä, mutta jalat ovat lyhyet. Nahkaa peittävät pitkät ja karkeat karvat, jotka nousevat pystyyn eläimen kiihtyessä. Lyyrysarvi
Lyyrysarven säkäkorkeus on 114 cm ja pituus noin puolitoista metriä. Se voi painaa jopa 150 kg. Hiirihaukat
Hiirihaukat ovat suurehkoja, pitkä-, pyöreä- ja leveäsiipisiä lintuja, joilla on pyöreä ja leveä pyrstö, vankka ruumiinrakenne ja enimmäkseen tumma höyhenpuku. Jalat ovat melko lyhytvarpaiset, mutta hyvin tehokkaat saalistamiseen. Siipiväli vaihtelee metristä vähän yli puoleentoista metriin. Naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia. Suvun edustajien koko vaihtelee 200 grammaa painavista koiraspuolisista soreahiirihaukoista yli kaksi kiloa painaviin mongolianhiirihaukkanaaraisiin. Pilkkapyrstöhai
Laji voi kasvaa noin 160 senttimetrin pituiseksi. Sen keskimääräinen koko on 120-140 cm. Lajin kalat painavat keskimäärin noin 28 kilogrammaa. Naaraat pääsevät sukukypsyyteen kahdessa tai kolmessa vuodessa ja elävät enintään seitsemän vuotta, kun taas urokset elävät jopa viisi vuotta.