Mitä astrobiologia tutkii?
Astrobiologia
Astrobiologia (tai eksobiologia) on monitieteellinen tutkimusala, joka tutkii elämän syntyä ja kehitystä, elämän biokemiallista perustaa, planeettakuntien olosuhteita, elämän mahdollisuuksia muilla taivaankappaleilla, planeettoja omassa aurinkokunnassamme, eksoplaneettoja sekä nolla-gravitaatioon liittyviä biologisia ja lääketieteellisiä kysymyksiä. Sen keskeisiin ongelmiin kuuluu muun muassa elämän edellytysten tutkiminen Maan ulkopuolella. Astrobiologian tutkimuksessa käytetään tähtitieteen ja biologian lisäksi fysiikan, kemian, biokemian, meteorologian, geologian ja matematiikan menetelmiä. Tähtitiede
Toinen luonteva jaottelu voidaan tehdä havainnoissa käytetyn aallonpituusalueen mukaan:Osa tähtitieteestä on teoreettista eli ei suoraan havaintoihin perustuvaa. Teoreettisen tutkimuksen kohteita ovat muun muassaMyös Maahan saapuvien neutriinojen, gravitaatiosäteilyn, kosmisen säteilyn sekä meteoriittien tutkimus voidaan laskea tähtitieteeksi. Astrofysiikka on tähtitieteellisten kohteiden fysikaalisia ominaisuuksia, kuten tiheyttä, kemiallista koostumusta, lämpötilaa ja painetta tutkiva tähtitieteen haara. Astrobiologia puolestaan tutkii elämää ja sen synnyn mahdollisuuksia maailmankaikkeudessa. Geobiologia
Geobiolgian tutkimukseen kuuluvia seikkoja ovat muun muassa eliölajien kehitys, mikrobien vaikutus geologiaan, elämän kiertokulku ja eliömassan kerääntyminen vesiin
ja kosteikkoalueille. Joissakin yhteyksissä geobiologiaan liitetään myös astrobiologia eli elämän etsiminen avaruudesta.
Astrologia
Astrologian keskeisimpiin oppeihin kuuluu Eläinradan jako kahteentoista yhtä suureen "merkkiin". Eläinrata on se alue tähtitaivaalla, jossa Aurinko ja myös planeetat eri vuodenaikoina näkyvät. Merkit ovat 30 asteen sektoreita Eläinradalla, ja aurinko on vuosittain noin kuukauden kussakin niitä. Planeetat sen sijaan ovat samanakin vuodenaikana eri vuosina eri merkeissä. Merkit ovat saaneet nimensä tähdistöjen mukaan, joita ne alkujaan suunnilleen vastasivat. Astrologinen tarkastelutapa aloittaa vuoden kevätpäiväntasauksesta, joka on yleensä 21. maaliskuuta. Eläinradan merkit ovat kevättasauspisteestä lukien (päivämäärät osoittavat, milloin aurinko saapuu kuhunkin merkkiin): 21.3. Oinas, 21.4. Härkä, 22.5. Kaksoset, 22.6. Rapu,23.7 Leijona, 24.8. Neitsyt, 25.9. Vaaka, 24.10. Skorpioni, 23.11. Jousimies, 22.12. Kauris, 21.1. Vesimies ja 19.2. Kalat. Aurinko saapuu siis Oinaan merkkiin kevätpäiväntasauksena, Ravun merkkiin kesäpäivänseisauksena juhannuksen aikoihin, vaa’an merkkiin syyspäiväntasauksena ja Kauriin merkkiin talvipäivänseisauksena vähän ennen joulua. Psykiatrinen epidemiologia
Psykiatrinen epidemiologia on lääketieteen ala, joka tutkii sairauksien ja niistä aiheutuvien haittojen yleisyyttä tietyssä väestöryhmässä. Tutkittaessa eri väestöryhmien terveydentilaa saatetaan arvioida yksilöiden mahdollisia riskejä sairastua johonkin sairauteen tai häiriöön. Epidemiologia pyrkii myös löytämään uusia sairauksia jo tunnettujen sairauksien kulkuun liittyvien asioiden ohella, joita ovat esimerkiksi sairastavuuden muutokset eri aikakausina ja terveydenhuoltojärjestelmän toiminnan tarkkailu. Meteorologia
Meteorologia (, metéōron, ja , lógos, ) eli ilmatiede tutkii ilmakehää ja sen käyttäytymistä. Tunnetuin meteorologinen sovellus on sään ennustaminen. Klimatologia tutkii ilmastoa ja sen muutoksia kuten kasvihuoneilmiön voimistumista. Ilmakemia tutkii kemiallisia prosesseja ilmakehässä, tärkeimmät sovellukset liittyvät ilmansaasteisiin. Paul Davies
Davies on toiminut luonnonfilosofian professorina Australian astrobiologian keskuksessa ja Sydneyn yliopistossa erikoisaloinaan kosmologia, kvanttikenttäteoria ja astrobiologia. Observatorio
Yleisimmin observatoriolla tarkoitetaan pelkistetysti tähtitornia, jossa maapallon ulkopuolisia kohteita voidaan tutkia tähtikaukoputken avulla. Observatoriot ja niissä käytetyt teleskoopit ovat kalleutensa vuoksi yliopistojen, valtioiden, järjestöjen ja avaruustutkimuslaitosten (NOT, ESO, ESA) yhteisiä tutkimuskeskuksia, joissa tähtitieteilijät tutkivat hyvinkin kaukaista ulkoavaruutta käyttäen myös silmälle näkymättömiä valon aallonpituuksia (infrapuna) ja muuta sähkömagneettista säteilyä. Teologia
Tieteenalana teologia eroaa uskontotieteestä ennen kaikkea kahdella tavalla. Ensiksi, teologia rajautuu yleensä tutkijoiden omaan uskonnolliseen perinteeseen, usein kristinuskoon. Tällöin tutkitaan kristinuskon perusteita, kuten sen historiaa, sisältöä ja ilmenemismuotoja. Uskontotieteen tutkimuskohteena ovat puolestaan kaikki maailman uskontoperinteet. Toiseksi, teologia ei tavallisesti ”vertaile” uskontoja. Uskontojen vertailua voidaan tehdä uskontotieteen alalla. Ultraviolettisäteily
Astronomiassa erittäin kuumat kappaleet lähettävät ultraviolettisäteilyä Wienin lain mukaan. Avaruuden kappaleita on mahdollista tutkia ultraviolettisäteilyn avulla, sillä varsinkin nuoret tähdet lähettävät paljon ultraviolettisäteilyä. Tutkimista rajoittaa maata suojaava otsonikerros, joten tutkimukset tehdään avaruudesta käsin. Osteologia
Osteologia on luonnontiede, joka tutkii kuolleiden eläinten ja ihmisten luita. Osteologisen tutkimuksen tavoitteita ovat tyypillisesti yksilön lajin, kuoliniän ja sukupuolen määrittäminen sekä yksilön elämään ja kuolemaan liittyviä olosuhteita koskevan tiedon saaminen. Osteologia on yksi arkeologian ja paleontologian apu- ja lähitieteistä. Avaruustutkimusasema
Avaruustutkimusasema eli avaruusobservatorio tai avaruusteleskooppi on ulkoavaruudessa sijaitseva laite, jota käytetään kaukaisten planeettojen, galaksien, tähtien ja muiden avaruuden kohteiden tutkimiseen. Mineralogia
Mineralogia on geologiaan kuuluva tieteenala, joka tutkii mineraalien kiderakennetta sekä kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia. Tämän lisäksi mineralogian piiriin kuuluvat mineraalien alkuperän ja muodostumisen tutkiminen sekä niiden luokittelu. Mineralogia tutkii myös mineraalien esiintymistä ja maantieteellistä jakautumista sekä niiden hyödyntämistä. Astrosat
Astrosat on intialainen astronomia-satelliitti. Se laukaistiin 28. syyskuuta 2015 ja sen on tarkoitus toimia noin viisi vuotta. Kyseessä on Intian ensimmäinen tähtitieteeseen eli astronomiaan keskittyvä satelliitti. Se havainnoi taivasta näkyvän valon, ultravioletin ja röntgensäteilyn aallonpituuksilla. Tähtivalokuvaus
Tähtivalokuvaus on valokuvauksen alalaji, joka on erikoistunut kuvaamaan taivaan astronomisia kohteita, kuten Kuuta, Aurinkoa, planeettoja, tähtiä tai galakseja. Myrkky
Myrkkyjä ja myrkyllisyyttä tutkii toksikologia, joka on oppi vieraiden aineiden haitallisesta vaikutuksesta eläviin organismeihin. Toksikologia hyödyntää myrkkyihin liittyvässä tutkimuksessa monia muita tieteenaloja, joissa myrkky on käsitteenä oleellinen. Näitä tieteenaloja ovat esimerkiksi patologia, farmakologia, fysiologia, biokemia, genetiikka, molekyylibiologia, analyyttinen kemia, ekologia ja biologian eri alat. Myrkkyjä voidaankin tutkia monista näkökulmista. Esimerkiksi biotieteiden piirissä tutkitaan erityisesti toksiineja, jotka ovat eliöiden tuottamia myrkyllisiä aineita. Fysiikka
Astrofysiikka eli avaruusfysiikka on tähtitieteen haara, joka tutkii avaruuden ilmiöitä, joita on mahdollista kuvata ainakin matemaattisesti. Tutkimustyö kohdistuu eniten tähtiin sekä galakseihin ja niiden fysikaalisiin ilmiöihin. Tämän takia tutkimuksissa hyödyllinen fysiikan ala on plasmafysiikka. Astrofysiikka on olennainen osa maailmankaikkeuden tutkimista ja sen tutkimustulokset ovat hyvin tärkeitä monille muille fysiikan ja tähtitieteen haaroille. Olennainen osa avaruusfysiikan tutkimuksesta kohdistuu Aurinkoon ja sen aiheuttamiin ilmiöihin Maassa ja lähiavaruudessa. Suomessa avaruusfysiikkaa tutkiva laitos on Ilmatieteen laitos. Näkötutkimus
Näkötutkimus () on monitieteinen tutkimusala, joka tarkastelee näköjärjestelmän toimintaa. Näkötutkimusta voidaan harjoittaa esimerkiksi havaintopsykologian, kognitiivisen psykologian, neurotieteen, silmälääketieteen, biotieteiden tai tietojenkäsittelytieteen menetelmin. Usein näkötutkimushankkeissa hyödynnetään usean eri tieteenalan menetelmiä. Kaukokartoitus
Yleensä avaruustutkimuksessa kaukokartoituksena pidetään vain Maan havainnointia avaruusaluksesta käsin (, yleinen lyhenne EO). Esimerkiksi Marsin havainnointi sitä kiertävältä luotaimelta pidetään planeettatutkimuksena ja NASAn Hubble-avaruusteleskoopin tekemät kaukohavainnot kuuluvat tähtitieteeseen. Avaruustutkimusasema
Maanpäällinen tähtitiede on rajoittunutta maan ilmakehän takia. Ilmakehä aiheuttaa häiriötä sähkömagneettiseen säteilyyn suodattamalla ja suojelemalla maapalloa siltä. Tämän takia onkin hyvä sijoittaa tähtitieteellinen tutkimusasema avaruuteen. Kun teleskooppi kiertää maapalloa ilmakehän ulkopuolella, sitä eivät häiritse lämpöväreily, paine-erosta johtuva häiriö eivätkä muut ilmakehän ilmiöt, valosaaste ynnä muu sellainen. Radiotähtitiede
Radiotähtitieteen merkittävimpiä tutkimuskohteita ovat kaukaiset pulsarit, kvasaarit sekä radiogalaksit, jotka alun perin löydettiin radioteleskoopeilla. Radiotaajuuksilla tehdyt havainnot ovat osoittaneet, että galaksien massat ovat luultua suurempia, mikä on osaltaan johtanut pimeän aineen olemassaolon paljastumiseen. Kosminen taustasäteily puolestaan on mustan kappaleen radiosäteilyä. Radiotähtitieteen tutkimuskohteita on myös omassa aurinkokunnassamme, kuten Auringon aktiivisuuden mittaus ja Venuksen pinnan tutkakuvaus. Ufologia
Ufologia tai ufotutkimus on tutkimusala, joka tutkii havaintoja ja väitteitä tunnistamattomista lentävistä esineistä ("Unidentified Flying Object", Ufo) ja niihin liittyvistä ilmiöistä. Paleobotaniikka
Paleobotaniikka on paleontologian eli paleobiologian haara, joka käsittelee kasvijäänteiden käsittelyä ja tunnistamista geologisesta yhteydestä. Se käsittelee myös näiden tietojen käyttämistä paleomaantieteellisessä tutkimuksessa sekä nykyisten ympäristöjen biologisessa ennallistamisessa sekä tutkii etenkin kasvien evoluutiota. Paleobotaniikkaan kuuluvat sekä maakasvien fossiilit että esihistorialliset meren fototroofiset kasvit, kuten yhteyttävät levät. Palynologia on paleobotaniikkaa lähellä oleva tutkimusala, joka keskittyy fossiloituneisiin itiöihin ja siitepölyyn. Tähtitiede
Avaruustutkimus keskittyy aurinkokunnan kappaleiden tutkimiseen paikan päällä joko miehitettyjen avaruuslentojen tai miehittämättömien satelliittien ja avaruusluotainten välityksellä. Toisille taivaankappaleille suuntautuvat matkat tuovat mahdollisuuden niiden pintakoostumuksen tarkkaan analysointiin näytteiden avulla sekä pinnan kartoittamiseen ja sisäisen koostumuksen selvittämiseen kiertoradalta.
Suomalaiset tähtitieteen tutkimuslaitokset: Aerobiologia
Aerobiologia on biologian osa-alue, joka tutkii kaikkea ilmavirtausten mukana passiivisena lentävää eloperäistä materiaa kuten bakteereita, sieni-itiöitä, pieniä hyönteisiä ja siitepölyä. Tunnetuin käytännön sovellus ovat allergisille suunnatut siitepölyennusteet, joita Suomessa tekee Turun yliopiston aerobiologian tutkimusryhmä. Fotometria (tähtitiede)
Aurinkokuntatutkimuksessa fotometrisin mittauksin havaitaan erityisesti asteroideja. Asteroidien valokäyristä saadaan tietoa esimerkiksi niiden koosta ja pyörimisnopeudesta. Kaukaisten asteroidien tapauksessa voidaan käyttää ylikulkumenetelmää: Kun asteroidi kulkee tähden edestä, se varjostaa tähden valoa, jolloin on mahdollista saada tietoa asteroidin koosta ja muodosta. Samaa menetelmää käytetään eksoplaneettatutkimuksessa. Tähden hetkellisen himmenemisen taajuutta ja syvyyttä tutkimalla saadaan tietoa esimerkiksi eksoplaneettojen kiertoajasta ja koosta. Myös aurinkokuntatutkimuksessa spektrofotometriset mittaukset ovat tärkeässä osassa kohteiden kemiallisen koostumuksen mittaamiseksi. Spektrofotometrian lisäksi käytetään myös polarimetrejä, jotka havaitsevat valon värähtelysuunnan muutoksia ja antavat tietoa esimerkiksi asteroidien pinnan muodoista ja koostumuksesta tai komeetan komasta. Systeemibiologia
Systeemibiologia on tutkimusala, jossa pyritään solujen toimintamekanismien kokonaisvaltaiseen ymmärtämiseen, tekemällä laajoja
koesarjoja ja yhdistelemällä saatuja tietoja tietoteknisin menetelmin. Arkeoastronomia
Arkeoastronomia on tieteenala, joka pyrkii selvittämään kuinka muinaiset ihmiset tulkitsivat taivaalla näkyviä ilmiöitä, kuten tähtiä ja planeettoja ja niiden liikettä, ja mikä vaikutus näillä oli heidän kulttuuriinsa. Neurotiede
Neurotiede tarkoittaa tieteenalaa, jotka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta. Neurotieteisiin kuuluvat muun muassa neurobiologia, joka tutkii hermosoluja; neuroanatomia, joka tutkii hermoston rakennetta; behavioraalinen neurotiede, joka tutkii hermoston toimintaa; evolutionaarinen neurotiede, joka tutkii hermoston kehitystä, sekä laskennallinen eli komputationaalinen neurotiede, joka tutkii aivojen toimintaa informaatiojärjestelmänä. Neurotieteellinen tutkimus kattaa myös osia muun muassa genetiikan, biokemian, fysiologian, farmakologian ja patologian aloista. Johdatus evoluutioon
Etologia on biologian tieteenhaara, joka tutkii eläinten käyttäytymistä. Se paljastaa yhtäläisyyksiä eri muotojen, kuten sosiaalisten hyönteisten, muurahaisten, ampiaisten ja mehiläisten pesänrakennustavoissa. On mahdollista osoittaa, miten monimutkaiset käyttäytymisen sarjat ovat erilaisten vaikutusten alaisena muotoutuneet pysyviksi. Uskontotiede
Uskontopsykologia tutkii uskontoja psykologian tutkimusmenetelmien, käsitteiden ja teorioiden avulla. Niin sanottu neuroteologia on osoittanut erilaisten uskonnollisten kokemusten liittyvän aivojen tiettyjen osien aktivoitumiseen. Tämä havainto on uskontotieteellisen tutkimuksen, varsinkin uskontopsykologian kannalta merkityksellinen. Myös aivotutkimukseen ja evoluutioteoriaan vahvasti nojautuva kognitiivinen uskontotiede on puolestaan saanut tuloksia, joiden mukaan uskonnollisuus ei ole sidoksissa mihinkään tiettyyn osaan aivoja, vaan uskonnolliset elämykset syntyvät samalla tapaa kuin muut kognitiiviset kokemukset. Nanoscience Center
Solu- ja molekyylibiologit tutkivat laajalti myös viruksia. Virustutkimus kartoittaa virusten rakennetta ja sitä, miten virukset toimivat eläinsoluissa sekä virusten ja solujen keskinäistä vuorovaikutusta. Erityisenä tutkimuskysymyksenä on ollut se, miten virusten evoluutio etenee. Viruksista tutkimuslajina ovat olleet enterovirukset. Niiden avulla on tutkittu virusten aiheuttamia infektiopolkuja sekä erilaisia infektioihin liittyviä vuorovaikutusmekanismeja. Virusten ohella aiemmin tutkittiin bakteereja ja bakteriofageja. Soveltavan nanobiologisen tutkimuksen tavoitteena on ollut mm. kroonisten sairauksien mikrobisten taustatekijöiden selvittäminen. Astrologia
Tunnetuin metodologialtaan tieteellisestä astrologisesta tutkimusohjelmasta on ranskalaisen tilastotieteilijän Michel Gauequelinin suorittama laaja tilastollinen tutkimustyö. Vaikka Gauquelinin tulosten suuri enemmistö oli astrologialle kielteisiä, hän paikansi aineistostaan niin sanotun Mars-ilmiön, heikot mutta tilastollisesti merkitsevät korrelaatiot, jotka näyttivät sopivan yhteen astrologian ennusteiden kanssa. Vallitseva näkemys katsoo korrelaatioiden olleen Gauquelinin aineistolle ominainen satunnainen korrelaatio, seurausta niin kutsutusta "look-elsewhere"-efektistä. Tätä tulkintaa tukee huomattavasti se, että jatkotutkimuksissa tulosten toistaminen on epäonnistunut. Vaikka Gauquelinin tutkimuksiin viitataan usein ikään kuin ne olisivat todiste astrologian puolesta, tosiasiassa vastaavia heikkoja korrelaatioita saadaan aikaan laajoista erilaisia korrelaatioita aineistosta paikantamaan pyrkivissä tilastollisissa tutkimuksissa, eikä tällaisessa tutkimuksessa paikannettu korrelaatio osoita yhteyttä ennen kuin se on pystytty toistamaan toisissa riippumattomissa otoksissa. Ehkä kuuluisimman astrologiaa koettelevan yksittäisen kokeen suoritti Shawn Carlson, ja siihen kuului sekä ryhmä tutkijoita että astrologeja. Kokeen tulos oli, että nataaliastrologia ei suoriutunut yhtään paremmin kuin sattuma. Tähtitiede
Avaruustähtitiede tarkoittaa tähtitieteen sitä osaa, jossa käytettävät mittalaitteet ovat avaruudessa satelliittien ja luotainten kyydissä vastakohtana perinteisemmälle kokonaan maasta käsin tehtävään tutkimukseen. Vastaava laajempi käsite on avaruustutkimus. Etologia
Etologia on biologian tieteenhaara, joka tutkii eläinten käyttäytymistä, yleensä keskittyen käyttäytymiseen luonnollisissa olosuhteissa. Toinen eläinten käyttäytymisen tutkimista kuvaava käsite on behaviorismi, mutta tämä viittaa yleensä opittujen käyttäytymismallien tutkimiseen laboratorio-olosuhteissa. Teologia
Akateemisissa teologisissa piireissä on keskusteltu siitä, onko teologia lähinnä kristinuskolle ominainen tutkimusala. Tällöin kristillinen teologia tulisi erotella muista. Monet ovat katsoneet teologian tutkimusalana soveltuvan nimensä mukaisesti lähinnä jumalan ("theos") ja jumaluskon tutkimiseen, jolloin se ei soveltuisi samassa määrin uskontoihin, jotka rakentuvat toisella tapaa, kuten uskontoihin, joissa ei ole jumaluuksia tai jotka kieltävät, että asioita voi tutkia loogisesti. Esimerkiksi buddhalaisuutta tutkivat suosivat usein nimitystä ”buddhalainen filosofia” buddhalaisen teologian sijaan, koska buddhalaisuudessa ei ole samanlaista ajatusta jumalasta kuin suurissa yksijumalisissa uskonnoissa. Luonnonympäristö
Ekologia eli luonnontalous on tiede, joka tutkii bioottisen ja abioottisen luonnon välistä vuorovaikutusta, aineiden ja energian kiertoa ja lajien levinnäisyyteen vaikuttavia tekijöitä. Keskeisessä asemassa ovat ekosysteemit ja biotoopit. Maapallon alueet voidaan jakaa kasvillisuusvyöhykkeisiin, jotka erilaistuvat ainutlaatuisiksi kasvistoltaan ja eläimistöltään useiden eri tekijöiden, kuten säteily- ja lämpövyöhykkeiden, ilmastoalueiden ja maannostyypin perusteella. Myös evoluutiolla on suuri merkitys lajiston kehittymiselle omanlaisekseen. Ekosysteemien ainutkertaisuudesta kertovat esimerkiksi Aasian sademetsien hedelmälepakot, Amerikan mantereen kolibrit, Australian nokkasiilit ja Madagaskarin vettä runkoonsa varastoivat apinanleipäpuut. Luonnon monimuotoisuus eli biodiversiteetti vaihtelee voimakkaasti eri puolilla maailmaa ollen runsainta niin kutsutuilla ekologisilla hotspot -alueilla eli monimuotoisuuskeskuksissa, kuten Välimerellä, itäisen Afrikan sademetsissä, Uudessa-Seelannissa ja Madagaskarilla. Aspekti (astrologia)
Aspektien "luonne" tulee pääosin siitä, mikä on se perusluku, jolla ympyrä (360°) jaetaan. Siten kvinntilit heijastavat lukua viisi, septiilit lukua seitsemän jne. Numerologia ja astrologia yhdistyvät juuri aspektiopissa selvimmin. Antropologia
Uskontoantropologia tutkii ihmistä uskonnollisen maailman jäsenenä, uskonnollista käyttäytymistä. Se pyrkii selvittämään uskonnon kokemiseen ja ilmenemiseen ja muodostumiseen liittyviä tekijöitä. Tämän tutkimushaaran edustajia ovat muiden muassa Lucien Lévy-Bruhl (1857–1939), Paul Radin (1883–1959) ja Mircea Eliade (1907–1986). Metafysiikka
Nykyaikainen kosmologia tutkii kaikkeutta luonnontieteellisin menetelmin, kun taas perinteinen metafyysinen kosmologia pyrkii tutkimaan ajan ja avaruuden luonnetta ja syntyä filosofisesti. Hydrobiologia
Hydrobiologia on tieteenala, joka tutkii vesieliöitä, vesien eliöyhteisöjä ja niiden vuorovaikutuksia elinympäristönsä kanssa. Hydrobiologiaa tukevia tieteitä ovat muun muassa fysiikka, kemia, geologia, ekologia ja taksonomia. Hydrobiologian sisartieteitä ovat limnologia ja meritiede. Kehitysbiologia
Kehitysbiologia on eliöiden yksilönkehitystä sekä kasvua tutkiva biologian haara. Sen tutkimusalueeseen kuuluu eliön kehitys sukusolusta täysikasvuiseksi, sekä eliön eri osien kehitys sekä erilaistuminen. Biologinen psykologia
Biologinen psykologia tutkii aivotoiminnan ja käyttäytymisen välisiä suhteita. Se soveltaa biologian (erityisesti neurobiologian) periaatteita ihmisten ja muiden eläinten käyttäytymisen taustalla olevien fysiologisten, geneettisten ja kehityksellisten mekanismien tutkimiseen. Se tutkii näitä mekanismeja yleensä neuronien, välittäjäaineiden ja aivopiirien tasolla ja keskittyy biologisiin perusprosesseihin, jotka ovat normaalin ja epänormaalin käyttäytymisen taustalla. Epidemiologia
Epidemiologia on terveys- ja lääketieteen ala, joka tutkii terveyteen liittyvien tilojen ja tapahtumien ja niihin liittyvien tekijöiden jakaantumista ja syy-yhteyksiä väestötasolla. Epidemiologian voisi kääntää siis väestöterveystieteeksi. Angelologia
Angelologia tarkoittaa enkelioppia, enkelitiedettä, kirkkojen ja teologien käsityksiä enkeleistä. Erityisesti termi kuvaa kristillisen kirkon systemaattista ajattelua ja opetusta enkeleistä. Mutta myös juutalaisuudessa ja islamissa on omat oppinsa enkeleistä, niiden merkityksestä, asemasta ja hierarkioista. Itse asiassa kaikissa kolmessa monoteistisessä eli yksijumalaisessa uskonnossa vallitsee yllättävän yhtenäinen käsitys enkeleistä taivaallisina henkiolentoina ja Jumalan sanansaattajina, vaikka toki erojakin on. Sosiologia
Luonnontieteistä biologialla on sosiologian kanssa selkeitä liitoskohtia. Ihmisen hermoston ja aivojen toimintaa tutkiva neurotiede on tässä avainasemassa. Eläinten käyttäytymisestä tehtyjä johtopäätöksiä ihmisten käytöksestä kutsutaan sosiobiologiaksi. Tätä termiä käytti ensimmäisenä hyönteistutkija E. O. Wilson, joka tutki hyönteisten laumakäyttäytymistä. Kun biologiseen selittämiseen otetaan evoluutionäkökulma, puhutaan usein evoluutiopsykologiasta. Suomessa tunnetuin evoluutiosta kiinnostunut sosiologi lienee ollut Edvard Westermarck. Astrologia
Nikolaus Kopernikuksen ja Galileo Galilein työ maakeskisyyden kumoamiseksi kuitenkin tuhosi paitsi kirkon niin myös astrologian valtaa. Uusi aurinkokeskinen todellisuuskäsitys teki maakeskisyyteen perustuvan astrologian vanhanaikaiseksi. 1700-luvun loppuun mennessä astrologia oli poistunut yliopistoista, yksittäisiä oppituoleja oli vielä 1800-luvulla saksalaisessa yliopistossa. Ekologia
Ekologia (kreik. "oikos" = koti, talous, "logos" = oppi) on eliöiden ja ympäristön suhteita tutkiva tiede. Se on yksi soveltavista luonnontieteistä. Ekologia on biologian monitieteinen haara, joka tutkii eliöiden ja eliölajien vuorovaikutusta toistensa sekä niitä ympäröivän elottoman ympäristön kanssa. Vuorovaikutus ilmenee eliölajien levinneisyytenä, runsaussuhteina ja niiden muutoksina sekä evoluutiona. Elinympäristö muodostuu elottomista tekijöistä, kuten energiasta, ilmastosta ja geologisista tekijöistä sekä elollisista tekijöistä joita ovat muut saman elinympäristön jakavat eliöt. Tutkimuksen kohteena voi olla yksilö, laji, populaatio, eliöyhteisö, ekosysteemi ja biomi. Ekologian tutkimus tuottaa tietoa, jota tarvitaan ympäristön suojelussa ja sen taloudellisessa hyödyntämisessä. Luonto
Tieteessä luonnon tutkimus jakautuu elollisen luonnon tutkimukseen eli biologiaan ja elottoman luonnon tutkimukseen eli geotieteisiin, sisältäen maantieteen, geologian ja meritieteen, hydrologian ja limnologian että meteorologian sekä tähtijärjestelmien ja kaikkeuden tutkimuksen, käsittäen tähtitieteen, fysiikan ja kemian. Geologinen ajanlasku jaottelee maapallon historian vaiheita maapallon synnystä alkaen. Luonto
Luonnontieteissä luonto käsitetään kaiken kattavaksi olevaisuudeksi atomin osista tähtijärjestelmiin ja samalla tutkimuksen kohteeksi, johon sisältyy kaikki tutkittavissa oleva. Käytännössä tieteiden välisessä työjaossa inhimillisen kulttuurin tutkimus on rajattu luonnontieteiden ulkopuolelle, mutta viime vuosikymmeninä luonnontieteen harjoittavat ovat pyrkineet sinnekin ja kehittäneet sellaisia tutkimussuuntauksia kuin sosiobiologia, kulttuurievoluutio, evoluutiopsykologia, käyttäytymisgenetiikka, kulttuuriantropologia ja biologinen psykiatria. Väestötiede
Väestötiede eli demografia tutkii väestön määrää, maantieteellistä jakaantumista ja rakennetta ja niissä tapahtuvia muutoksia. Tällaisia muutoksia ovat esimerkiksi syntyvyyden, kuolleisuuden, maahanmuuton ja väestön ikärakenteen muutokset. Väestöä voidaan jakaa luokkiin kansalaisuuden, uskonnon, koulutuksen ja etnisyyden perusteella. Väestötiede on osa antropologiaa, taloustiedettä, maantiedettä ja sosiologiaa. Aeroekologia
Aeroekologia () on monitieteellinen tutkimusala, jossa analysoidaan ekologian, meteorologian, fysiikan sekä tietokonemallinnuksen avulla lintujen, hyönteisten, lepakoiden, siitepölyn ja mikrobien riippuvaisuutta alimmista ilmakehän kerroksista. Aeroekologia eli ilmakehän ekologia on uusi tapa tutkia eri lajien liikkeitä ja muuttoa sekä sairauksien leviämistä. Samalla voidaan analysoida ja mallintaa itse ilmakehääkin. Geokemia
Geokemia tutkii maapallon kemiaa. Geokemiassa selvitetään eri alkuaineiden jakautumista ja kiertoa maapallon kivi-, vesi- ja ilmakehän sekä elollisen luonnon välillä.
Geokemia antaa ymmärrystä haitallisten aineiden vaikutuksiin ja leviämiseen sekä työkaluja leviämisen ehkäisemiseen. Sen alalaji biogeokemia on erikoistunut tutkimaan alkuaineiden runsautta ja esiintymismuotoja kasvi- ja eläinkunnassa. Isotooppigeokemia puolestaan tutkii isotooppien
runsautta ja jakautumissuhteita maapallolla. 
Geokemiaa hyödyntävät käytännössä kaikki geologian alalajit, kuten mineralogia, hydrogeologia ja paleoklimatologia. 
Suomalaiset Helsingin yliopiston professorit Thure Georg Sahama (†1983) ja Kalervo Rankama (†1995) kuuluivat kansainvälisesti geokemian suuriin nimiin.
Suomessa geokemiaa voi opiskella pääaineena Helsingin ja sivuaineena Oulun yliopistossa. Qi
Taivaan qin tutkimiseen käytetään esimerkiksi astronomiaa sekä erilaisia astrologisia ja ennusmenetelmiä. Aikatekijä on olennainen osa kaikkia kiinalaisia oppeja, joista esimerkkeinä fengshui, lääketiede ja sodankäynti. Astrometria
Astrometria on tähtitieteen osa-alue, joka tutkii tähtien sekä muiden taivaankappaleiden paikkoja, etäisyyksiä ja ominaisliikkeitä taivaalla. Astrometria on luonut perustan taivaanmekaniikalle, tähtien liikkeiden tutkimukselle ja galaktiselle tähtitieteelle. Aerobiologia
Aerobiologialla on yhteyksiä lääketieteeseen sekä ilmatieteeseen. Eläinekologia
Eläinekologia on tieteenala, joka tutkii eläinlajien yksilömäärään ja populaatioiden levinnesyyteen vaikuttavia tekijöitä. Tähän sisältyy muun muassa eläinten luokitus, eläinten rakenteen tutkiminen ja eläinmaantiede. Eläinekologiaan kuuluu myös populaatioiden eläinyhteisöjen ja eläinten käyttäytymisen tutkimus. Esimerkiksi lintujen ravinnon hankintatavat vaikuttavat siihen, millaisella alueella ne elävät ja tietyn tyyppisillä alueilla on yleensä ravinnonhankintatavoiltaan samanlaisia lintuja. Uskontofenomenologia
Uskontofenomenologia on yksi uskontotieteen pääala. Alun perin uskontofenomenologinen tutkimus vertaili eri uskontoja, jolloin sen avulla uskontoilmiölle voitiin tunnistaa maailmanlaajuisesti yhteisiä piirteitä. Kuitenkin myöhemmin uskontofenomenologisen tutkimuksen aiheet ovat siirtyneet tutkimaan uskonnon merkitystä uskovalle henkilölle itselleen. Uskontofenomenologisessa tutkimuksessa korostetaan uskontoa kulttuuri-, aika- ja paikkasidonnaisena ilmiönä. Fotometria (tähtitiede)
Fotometriaa käytetään tähtitieteessä erityisesti tähtien kirkkauden mittaamiseen. Spektrofotometrisin mittauksin on mahdollista saada tietoa myös esimerkiksi tähtien lämpötiloista ja kemiallisesta koostumuksesta. Muuttuvien tähtien sekä kaksoistähtien tapauksessa kiinnostavat myös tähtien valokäyrät. Kaukaisempia fotometrisiä kohteita ovat esimerkiksi supernovat ja aktiiviset galaksiytimet. Galaktinen tähtitiede
Galaktinen tähtitiede on tähtitieteen osa-alue, joka tutkii Linnunrataa, sen syntyä ja kehitystä sekä sen sisältämiä kohteita. Se on vastakohta ekstragalaktiselle tähtitieteelle, johon kuuluvat kaikki Linnunradan ulkopuoliset kohteet. Antiikin tiede
Antiikin aikaan astrologiaa pidettiin tähtitieteen vertaisena tieteenä. Astrologia kiteytyy pitkälti ajatukseen, että taivaankappaleiden liikkeestä ja asennoista voidaan ennustaa tulevia tapahtumia. Se syntyi kun Auringon havaittiin liikkuvan noin asteen itään päin kiintotähtien suhteen, jolloin se kiersi koko ympyrän (360 astetta) noin vuodessa. Liikkeestä löydettiin yhtymäkohtia vuodenaikoihin ja kylmiin sekä lämpimiin aikoihin. Kuun kierron vaiheet toistuivat 29,5 päivän välein, josta löydettiin yhteys naisen kuukautiskiertoon ja nousu- ja laskuveteen. Astrologit uskoivat, että muut planeetat vaikuttivat samaan tapaan ihmiselämään ja sen tutkimiseksi he joutuivat kehittämään matemaattisia apuvälineitä tähtitieteen tutkimiseen.
Kreikkalaisilla ei ollut käytössä nykyaikaisia kaukoputkia, joilla olisi ollut helppo tutkia taivasta. He joutuivat turvautumaan paljaalla silmällä saatavaan tietoon, mutta se riitti löytämään viisi vaeltavaa tähteä, jotka nykyisin tunnetaan planeettoina (Jupiter, Mars, Venus, Merkurius ja Saturnus). Eudoksos laati Platonin ideoiden pohjalta kokonaisen teorian planeettojen liikkeestä. Anaksimandros oli aiemmin havainnut, ettei taivas ollut pelkkä kaari Maan päällä, vaan kolmiulotteinen pallo, jonka tyhjyydessä Maa sijaitsi muiden taivaankappaleiden kanssa. Samalla hän totesi taivaan kiertävän pohjantähteä. Filolaoksen nimiin on sen sijaan laitettu kommentti Maan liikkeestä avaruudessa. Eudoksoksen planeettateoriassa Maa oli kaikkeuden keskipiste, jonka ympärillä Aurinko, Kuu ja muut planeetat kiersivät niin sanottuihin kristallosfääreihin kiinnittyneinä. Viisi oppia
Ming on henkilön syntymäaikaan perustuva kohtalon tutkiminen. Siihen sisältyy viiden tähden astrologia, qizheng siyu, ziping bazi (4 pilarin astrologia) ja ziweidoushu. Horoskooppi
Tähtitieteen kannalta prekession vuoksi Maa ei kuitenkaan enää nykyisin ole samana vuodenaikana samassa kohdassa kiertorataansa, minkä vuoksi nämä merkit ja tähdistöt eivät enää satu yhteen. Lisäksi Auringon näennäinen rata eli ekliptika kulkee myös Käärmeenkantajan tähdistön kautta, jossa se on 29. marraskuuta - 17. joulukuuta, mutta tämän tähdistön mukaan ei ole nimetty Eläinradan merkkiä.Ennustamista tai ihmisen luonteen arvaamista mm. eläinradan merkin perusteella käsittelee (näennäistiede) astrologia. Neurotaloustiede
Neurotaloustiede on mikrotaloustieteen ala, jossa yhdistyvät psykologia, neurotiede ja taloustiede ja sen tutkimuskohteena on ihmisten käyttäytyminen. Neurotaloustiede tutkii mitä aivoissa tapahtuu, kun ihmiset arvioivat eri valintavaihtoehtoja, luokittelevat riskejä ja tuottoja sekä ovat kanssakäymisissä muiden ihmisten kanssa. Havaitseva kosmologia
Havaitseva kosmologia () on kosmologian haara, jossa keskitytään havaintojen järjestämiseen. Havainnoissa pyritään havaitsemaan maailmankaikkeuden rakennetta tarkoituksena saada tietoa sen alkuperästä ja kehityksestä. Havaitsevan kosmologian perustyökaluja ovat erilaiset kaukoputket, joilla havaitaan taivaankappaleiden lähettämää sähkömagneettista säteilyä. Koska Maan ilmakehä vaimentaa ja muuttaa tulevaa säteilyä, joudutaan havaintolaitteita viemään avaruuteen erilaisilla avaruusaluksilla. Tällöin havaintolaitteistosta käytetään yleisnimitystä avaruustutkimusasema tai avaruusobservatorio. Betlehemin tähti
Michael R. Molnarin mukaan astrologiaa ja tähtitiedettä ei eroteltu toisistaan Rooman aikoihin. Astrologia kytkeytyi tuolloin läheisesti uskontoon ja filosofiaan. Kuitenkin Molnarin mukaan monet modernit tutkijat eivät ole perehtyneet kreikkalaiseen astrologiaan, koska astrologia on pseudotiedettä. Astrologia ja astronomia alkoivat erottua toisistaan uuden maailmankuvan kehittyessä 1500 - luvulta lähtien järjestelmällisten havaintojen ja matematiikan kehityksen myötä. Akvaattiset tieteet
Eri tieteenaloilla on omat tutkimuskohteensa. Esimerkiksi limnologia tutkii sisävesien luonnontaloutta, vesistöissä tapahtuvia ja vesistöihin liittyviä ilmiöitä sekä niiden välisiä yhteyksiä. Hydrobiologian tutkimus puolestaan suuntautuu lähinnä murto- ja merivesiin. Molekyylibiologia
Molekyylibiologia on biologian osa-alue, joka tarkastelee solujen toimintaa molekyylitasolla. Tieteenala sivuaa läheisesti biokemiaa, genetiikkaa ja solubiologiaa. Astrofysiikka
Astrofysiikka on tähtitieteen haara, joka tutkii teoreettisesti sekä havaintoja tekemällä taivaankappaleiden fysikaalisia ominaisuuksia ja kemiallisia koostumuksia. Astrofysiikka tutkii yleisemminkin fysiikan ilmiöitä maailmanavaruudessa. Mikrokosmos ja makrokosmos
Renessanssiajalla noussut alkemia perustui pitkälti mikro- ja makrokosmoksen oletettuun yhteyteen. Samoin astrologia perustuu siihen ajatukseen, että tähdet ja kiertotähdet (eli osa makrokosmosta) vaikuttaisivat ihmisten elämään maan päällä (eli mikrokosmokseen). Teologia
Nykyaikainen akateeminen teologinen tutkimus on luonteeltaan kuvailevaa, toisin sanoen se tutkii kohteena olevan uskonnon uskomuksia käyttäen apunaan myös muiden tutkimusalojen menetelmiä. Se eroaa normatiivisesta eli uskon sisältöä määrittävästä teologiasta, joka tähtää oppijärjestelmien luomiseen, kehittämiseen ja arvioimiseen, ja kuuluu uskonnollisille yhteisöille itselleen. Jaottelu ei kuitenkaan ole aina ehdoton. Kosmogonia
Kosmogonia on perinteisesti erotettu kosmologiasta, jonka alaan kuuluu kaikkeus kokonaisuudessaan koko sen olemassaolon ajalta, ja joka ei tämän filosofisen jaottelun mukaan tutki kaikkeuden alkuperää. Kuitenkin esimerkiksi kaikkeuden luojaan perustuvaa jumalatodistusta kutsutaan kosmologiseksi todistukseksi, vaikka se käsittelee enemmän kosmogonisia kuin kosmologisia ajatuksia. Fysiikassa ja tähtitieteessä kosmologia on tiede, joka tutkii kaikkeuden rakennetta ja kehitystä. Astrometria
Astrometria on yksi vanhimmista tieteenlajeista, ja se kehittyi yksinkertaisesta tähtien paikanmäärityksestä. Astrometrian isänä voidaan pitää Hipparkosta, joka laati ensimmäisen kirkkausskaalaa käyttävän tähtiluettelon 100-luvulla eaa. Hipparkoksen käyttämä logaritminen skaala perustui silmin havaittuihin kirkkauksiin ja on yhä nykyisin käytössä perusperiaatteiltaan samanlaisena. Modernin astrometrian kehitti Friedrich Bessel teoksellaan "Fundamenta astronomiae", johon oli merkitty 3222 tähden keskimääräinen sijainti 1750–1762 tehtyjen havaintojen perusteella. Iknologia
Iknologia on tieteenala, joka tutkii kaikkia eliöistä jälkeen jääneitä jälkiä, erityisesti fossiilisia jälkiä. Joskus eliöstä ei jää näkyvää fossiilia, kuten eläinten luurangot tai kivettyneet kasvit. Tällöin eliöstä on kuitenkin voinut jäädä jälkeen eräänlainen muotti tai valos. Näitä on syntynyt, kun eliön ympärillä ollut maa-aines on kivettynyt. Iknologian haara neoiknologia tutkii nykyisten eliöiden jälkiä. Useiden vuosikymmenien aikana iknologisten tutkimusten avulla on selvitetty evoluutiota, muinaisten eläinten käyttäytymistä, ja muinaisten ympäristöjen oloja, kuten ekosysteemejä sekä vesi- ja ilmastosysteemejä. Iknologiaan liittyviä tieteenaloja ovat paleontologia, geomorfologia, sedimentologia, stratigrafia, pedologia ja biologia. Astrologia
Tutkija ja entinen astrologi Geoffrey Dean ja psykologi Ivan Kelly suorittivat laaja-alaisen tieteellisen kokeen, johon kuului yli 100 kognitiivista, behavioraalista, fysiologista ja muuntyyppistä muuttujaa, mutta koe ei antanut astrologiaa tukevia tuloksia. Eräs toinen koe, jossa oli mukana 45 keskimäärin 10 vuoden kokemuksen omaavaa astrologia sekä 160 testihenkilöä, jotka sijoittuivat Eysenckin persoonallisuustestin tiettyihin ääripäihin, ei antanut astrologiaa puoltavia tuloksia. Antropologia
Lääketieteellinen antropologia on varsin uusi antropologisen tutkimuksen ala. Lääketieteellisen antropologian tutkimuksellisia aloja ovat esimerkiksi elintapojen vaikutukset terveyteen sekä lääketieteellisen kansantiedon kerääminen ja tutkimus (etnomedisiina). Lääketieteelliseen antropologian yksi alalaji on psykiatrinen antropologia, joka on erikoistunut tutkimaan mentaalisten häiriöiden, mielisairauksien, huumeongelmien yms. suhdetta kulttuuriin. Tähtitieteen historia
Vuonna 1859 Gustav Kirchhoff huomasi, että tähtien spektreissä olevat kapeat tummat viivat ovat seurausta siitä, että tietyt alkuaineet ovat absorboineet itseensä kyseisen kaistaleen valon aallonpituusalueesta. Vuosisadan lopulla spektrianalyysi ja tähtivalokuvaus kehittyivät voimakkaasti. Valokuvauksen avulla kyettiin havainnoimaan paljon himmeämpiä kohteita, kuin mitä oli paljain silmin mahdollista nähdä kaukoputken okulaarin kautta. Vuonna 1910 havaittiin kaukaisten galaksien (joita vielä silloin luultiin pelkiksi tähtisumuiksi) suuri punasiirtymä, ja Edwin Hubble osoitti vuonna 1923, että Andromedan galaksi on Linnunradan ulkopuolinen kohde. Albert Einsteinin vuosina 1907–1915 kehittämä yleinen suhteellisuusteoria muutti voimakkaasti käsitystä maailmankaikkeudesta. Suhteellisuusteoria selitti ilmiöitä, joita Newtonin lait eivät kyenneet selittämään – muun muassa Merkuriuksen liikerata selittyi vasta suhteellisuusteorian avulla. 1960-luvulla löydettiin muun muassa kvasaarit, pulsarit ja kosminen taustasäteily. Tekniikan kehittyessä 1900-luvulla tähtitiede on kokenut valtavia edistysaskeleita lyhyessä ajassa, ja uusia löytöjä tehdään jatkuvasti avaruusluotainten, modernien teleskooppien sekä tietokoneiden avulla. Ekstragalaktinen tähtitiede
Ekstragalaktisen tähtitieteen tutkimuskohteita ovat galaksit, niiden muodostamat joukot ja superjoukot sekä niissä tapahtuvat supernovat ja muut ilmiöt. Tämän lisäksi on tutkittu kvasaareja, jotka ovat kaukaisia ja kirkkaita aktiivisten galaksien ytimiä. Viime aikoina havaintolaitteiden kehittyessä yhä kaukaisempia kohteita on kyetty havaitsemaan. Tämän seurauksena ekstragalaktinen tähtitiede on vähitellen jakautunut kahtia: lähietäisyyksillä tutkitaan paikallista galaksijoukkoamme sekä muita lähigalakseja, joiden rakennetta pystytään tarkastelemaan yksityiskohtaisesti. Kaukaisemmista kohteista kyetään sen sijaan havaitsemaan korkeintaan kaikkein kirkkaimmat ilmiöt. Astrofysiikka
Astrofyysikko on henkilö, joka tutkii tai opettaa astrofysiikkaa. Geobiologia
Geobiologia tutkii pääasiassa biosfäärin eli elollisen luonnon ja litosfäärin eli maan kuoren välistä vuorovaikutusta. Joskus sen tutkimuskohteena on myös elollisen luonnon ja ilmakehän vuorovaikutussuhde. Se on monitieteinen tiede eli se on useita tieteitä yhdistävä ja niiden vaikutusta toisiinsa tutkiva tiede. Tässä poikkitieteellisessä tutkimuksessa yhdistyvät muun muassa biologia, kemia, fysiikka, paleontologia ja geologia. Röntgentähtitiede
Röntgentähtitiede on havaitsevan tähtitieteen haara, jossa tutkitaan röntgensäteilyä tuottavia tähtitaivaan kohteita. Koska Maan ilmakehässä oleva vesi absorboi (imee itseensä) röntgensäteilyn, havaintoja varten instrumentit joudutaan nostamaan korkealle yläilmakehään ilmapallolla tai laukaisemaan havainnointilaite maata kiertävälle radalle. Embryologia
Embryologia eli alkiokehitysoppi (kr. "embryo", alkio, kr. "logos", oppi) on eliön alkiokehitystä tutkiva anatomian ja kehitysbiologian haara. Perinteisesti embryologian käsite on liittynyt alkion tai sikiön rakenteelliseen kehitykseen, mutta nykyään embryologisen tutkimuksen painopiste lienee enemmän kehityksen solu- ja molekyylibiologisissa mekanismeissa eli embryologisessa kehitysbiologiassa. Aberraatio (tähtitiede)
Aberraatio on tähtitieteessä havaitsijan liikkeestä aiheutuva tähden paikan näennäinen muutos maapallon liikesuunnassa, ja se saa tähden kiertämään vuoden kuluessa ellipsinmuotoisen kierroksen todellisen paikkansa ympäri. Syynä tähän näennäiseen muutokseen on Maan kiertoliike Auringon ympäri ja valon äärellinen nopeus. Fenologia
Fenologia on biologian osa-alue, joka tutkii eliöiden toiminnan ja käyttäytymisen vuodenaikaista ja vuosittaista vaihtelua. Siinä tutkitaan toistuvien biologisten vaiheiden ajoittumista sekä niiden syitä ja seurauksia. Tiedot kiinnostavat esimerkiksi kasvi- ja eläintieteilijöitä, maataloustutkijoita ja metsänkasvattajia sekä siitepölyallergian yleisyyden takia jopa kansanterveystieteilijöitä. Esimerkkejä fenologisesta tutkimuksesta ja tiedonkeruusta Suomessa ovat Luonto-Liiton järjestämä kevätseuranta tai eri muuttolintulajien keväisen saapumisajan seuranta. Musiikkitiede
Etnomusikologia tutkii musiikkia sen kulttuurisessa kontekstissa; toisin sanoen musiikkia tutkitaan kulttuurina ja kulttuurissa. Perinteisesti etnomusikologia on keskittynyt ulkoeurooppalaisiin musiikkikulttuureihin ja kansanomaisen musiikin tutkimukseen. Etnomusikologia ei kuitenkaan sulje pois mitään tiettyä musiikkia tutkimuksensa piiristä, ja viime aikoina myös länsimaisen taidemusiikin ja populaarimusiikin tutkimuksia on tehty etnomusikologian parissa.
Musiikinteoria tarkastelee erityisesti taidemusiikin sävellysteosten taiteellis-teknisiä lainalaisuuksia. Tutkimuskohteena ovat esimerkiksi sävelistöt, intervallit, asteikot ja soinnut sekä teoksen melodinen, rytminen, harmoninen ja kontrapunktinen muoto ja arkkitehtoninen rakenne. Tutkimuksessa on tavoiteltu yleisiä lainalaisuuksia, jotka pätisivät kaikkeen musiikkiin. 1900-luvun lopulla on kuitenkin omaksuttu relativistisempia näkökantoja, joissa otetaan huomioon tyylihistorialliset näkökohdat, eikä enää uskota, että olisi olemassa esimerkiksi "ajatonta" harmoniaoppia. Musiikinteoria on läheisessä yhteydessä musiikkiestetiikkaan.
Musiikkiestetiikka tutkii musiikin erityisominaisuuksia, vaikutustapaa ja tarkoitusta. Antiikissa ja keskiajalla musiikkiesteettinen tutkimus oli filosofis-spekulatiivista, mutta empiirinen ja psykologinen tarkastelu on tullut 1700-luvulta alkaen yhä keskeisemmäksi. 1900-luvulla tuli keskeiseksi niin sanottu fenomenologinen musiikkiestetiikka, jonka mukaan musiikillisilla tapahtumilla on oma, puhtaasti musiikillinen logiikkansa: musiikin ”sisältö” muodostuu musiikillisten voimien – melodisten, harmonisten ja rytmisten jännitysten ja niiden purkautumisen – objektiivisista vaikutuksista. Tämä suuntaus keskittyy kuitenkin absoluuttiseen soitinmusiikkiin. Avaruussää
Avaruussäätä voidaan ennustaa tavallisten sääennustusten tapaan tarkkailemalla Auringon aktiivisuutta ja sen lähinnä aurinkotuulen välityksellä tapahtuvia vaikutuksia Maan lähiympäristöön. Avaruussään ennustaminen on uusi tieteenala, jonka tutkimusalueen perustan muodostavat geofysiikka, astrofysiikka ja meteorologia. Biologia
Biologia on elollisen luonnon ilmiöitä ja lainalaisuuksia tutkiva luonnontiede. Biologian tutkimuskohteet rajoittuvat yksinomaan maapallolle siitä syystä, että ulkoavaruudesta ei ole löydetty elämää, mutta astrobiologia pyrkii löytämään elämää ulkoavaruudesta. Maantiede on biologian läheinen tiede, koska se ikään kuin antaa pohjan elämän esiintymiselle maalla, vedessä ja ilmassa. Lisäksi kaikki biologiassa on fysiikan laeille ja kemiallisille reaktioille alisteisia. Paleobiologia
Paleobiologia on tieteenala, joka tutkii biologisia ilmiötä muinaisina aikoina. Siihen liittyviä asioita ovat evoluutio ja fossiilien tutkiminen. Siihen liittyvät myös paleoklimatologia ja paleoekologia. Kiinalainen astrologia
Nykyään yleisimmin käytetty kiinalaisen astrologian muoto on kahdeksan merkin (八字 bazì) eli neljän pilarin (四柱 sìzhù) astrologia. Ihmisen syntymäajan mukaan hänelle lasketaan vuoden, kuukauden, päivän ja tunnin taivaallinen runko ja maallinen oksa. Näiden kahdeksan merkin perusteella nähdään viitteitä ihmisen luonteesta sekä hänen kohtalostaan ja onnestaan. Radiologia
Radiologia on ionisoivaa säteilyä ja sen käyttöä tutkiva tiede ja sen sovellusalueet. Termillä tarkoitetaan usein vain lääketieteellistä radiologiaa, johon kuuluvat
säteilyä hyödyntäviin kuvantamismenetelmiin perustuva lääketieteellinen diagnostiikka sekä säteilyn käyttö sairauksien hoitoon. Kosmogonia
Kosmogonialla (: , ”kosmos”, ”kaikkeus”; , ”syntyä”, ”tulla”) tarkoitetaan yleisesti mitä tahansa käsitystä, joka käsittelee maailmankaikkeuden alkuperää tai syntyä. Tähtitieteessä kosmogonia on aurinkokunnan syntyä tutkiva osa-alue. Antropologia
Biologinen eli fyysinen antropologia on nimike, jota ovat käyttäneet pääasiassa yhdysvaltalaiset yliopistot. Näissä tutkimusyksiköissä on perinteisesti tutkittu ihmislajin biologisia ominaisuuksia kautta aikojen. Tutkimuksia on tehty esimerkiksi fossiilien perusteella eri kädellisten ja ihmislajien elintavoista, ympäristöstä ja ravinnon käytöstä. Lisäksi on tehty ihmisen rotuja koskevia tutkimuksia ja karttoja. Teologia
Teologia ei tutki ensisijaisesti uskonnollisen uskon psykologisia syntyprosesseja, sillä se kuuluu psykologian ja uskontotieteen alaan. Kuitenkin on olemassa esimerkiksi uskonnonpsykologiaa ja pastoraalipsykologiaa, joita harjoitetaan teologian piirissä. Jumalan olemassaolon kysymyksiä tutkitaan uskonnonfilosofiassa. Astrologia
Astrologinen tähtikartta esittää Aurinkokunnan planeettojen ja joidenkin laskennallisten pisteiden sijainnin eri merkeissä tarkasteltuna tiettynä aikana jostakin paikasta maapalloa. Tällaiseen karttaan merkitään Eläinradan merkit ja huoneet sekä Aurinko, Kuu, Merkurius, Venus, Mars, Jupiter, Saturnus, Uranus, Neptunus ja Pluto. Ne sijaitsevat kukin jossain merkissä ja samalla jossakin huoneessa. Tärkeinä tekijöinä pidetään sitä, missä merkissä ja huoneessa Aurinko, Kuu tai jokin planeetta kullakin hetkellä on, sekä myös niitä kulmia eli aspekteja, joita taivaankappaleet nämä muodostavat keskenään. Aerologia
Aerologia on ilmakehää tutkiva tiede, meteorologian osa-alue joka tutkii ilmakehän ominaisuuksia kuten ilmavirtauksia rajakerroksen yläpuolella (noin kilometristä ylöspäin). Tärkeimpinä työkaluinaan se on perinteisesti käyttänyt radioluotauksia, mutta nykyisin kaukokartoitus satelliitteineen, tuulikeilaimineen ja radioakustisine laitteineen on tuonut paljon uusia havaintoja. Mikrobiologia
Mikrobiologia on mikro-organismeja tutkiva biologian haara. Se tutkii bakteerien, arkkien, sienten, virusten, levien ja alkueläinten rakennetta, elintoimintoja ja niiden hyödyntämistä. Mikrobiologialla on runsaasti käytännön sovelluksia esimerkiksi lääketieteen, elintarviketeknologian ja ympäristöteknologian aloilla. Mikrobiologiaa hyödynnetään myös bakteerien avulla tapahtuvassa kompostoinnissa, joidenkin kaivosten mineraalituotannossa sekä teollisuudessa orgaanisten yhdisteiden tuotannossa. Ufologia
Ufotutkimusta ei tule sekoittaa astrobiologiaan, joka tutkii tieteellisesti elämän syntyä, kehitystä ja mahdollisuuksia maailmankaikkeudessa. Sen keskeisiin ongelmiin kuuluu muun muassa elämän edellytysten tutkiminen Maan ulkopuolella. Espanjan astrobiologian keskus
Espanjan astrobiologinen keskus (CAB) on espanjalainen tutkimuslaitos. Sen tehtävänä on luoda transdisiplinaarinen tutkimusympäristö, jossa uusi tieteenala astrobiologia voisi kehittyä. CAB pyrkii ymmärtämään elämän alkuperää tutkimalla elämälle kelvollisia olosuhteita maapallolla, aurinkokunnassamme ja yleisesti aurinkokunnan ulkopuolisilla planeetoilla. CABin menetelmät perustuvat osaltaan kompleksisuusteoriaan. CABin tieteellinen toiminta alkoi vuonna 1999. Se perustettiin Espanjan kansallisen tutkimusneuvoston (CSIC) ja Espanjan avaruusinstituutin (INTA) väliseksi yhdistäväksi organisaatioksi. Astrofysiikka
Alun perin astrofysiikalla tarkoitettiin tähtien rakenteen tutkimusta, mutta nykyään termi kattaa suurin piirtein kaikki nykyaikaisen tähtitieteen tutkimusalat lukuun ottamatta taivaanmekaniikkaa ja positioastronomiaa. Tähtitieteilijää nimitetään usein etenkin englanninkielisillä alueilla tutkimusalasta riippumatta astrofyysikoksi. 
Astrofysiikan syntyyn vaikutti ratkaisevasti saksalaisen optikon ja fyysikon Joseph von Fraunhoferin vuonna 1814 havaitsemat tummat viivat Auringon spektrissä. Noin vuonna 1860 havaittiin, että tummien viivojen aallonpituudet vastasivat laboratoriossa eri alkuaineita polttamalla aikaansaatuja spektriviivoja. Tämä havainto mahdollisti ensi kertaa taivaankappaleiden kemiallisten ominaisuuksien tutkimisen. Aristoteleen biologia
Systematiikka on tieteenala, joka tutkii eliöiden biologista luokittelua eli taksonomiaa. Filosofina Aristoteles käsitteli luokittelua eli kategorioita erityisesti logiikkaa käsittelevässä teoksessaan "Organon". Luokittelussa oli keskeistä löytää kullekin asialle joku mahdollisimman läheinen luokka, johon sen voi sijoittaa. Esimerkiksi ihmiset olivat laji ("species"), joka oli elävä ja aistiva — lähin ryhmä oli siis eläimet ja tarkemmin verelliset eläimet. Lähintä ryhmää kutsuttiin suvuksi ("genus"), josta laji oli osajoukko. Solubiologia
Koska organismien määrä maapallon ekosysteemissä on valtava, solubiologia (kuten muutkin biotieteet) keskittyy malliorganismien tarkasteluun. Niistä usein saadaan tietoa, jota voidaan soveltaa myös muihin organismeihin, esimerkiksi ihmisiin. Tämä on tärkeää erityisesti kokeellisessa genetiikassa, koska risteytyskokeiden tekeminen ihmisellä on mahdotonta. Genetiikan yleisimpiä malliorganismeja ovat ihmisen lisäksi muun muassa banaanikärpänen, kotihiiri, "Arabidopsis thaliana" eli lituruoho ja "Aspergillus nidulans" -home. Solubiologia
Solubiologia on soluja tutkiva tiede. Solubiologia tutkii pääasiassa solujen fysiologisia ominaisuuksia, rakennetta, niiden sisältämiä soluorganelleja, vuorovaikutusta ympäristön kanssa, solun jakautumista, solusykliä sekä ohjelmoitua solujen itsetuhoa eli apoptoosia. Tutkimusta tapahtuu sekä mikroskooppisella että molekulaarisella tasolla. Solubiologian tutkimuskohteet ulottuvat yksisoluisista eliöistä, kuten bakteerit ja tietyt yksinkertaiset sienet erittäin monimutkaisiin eliöihin, kuten ihminen ja niiden soluihin. Nykyään solubiologinen tutkimus yhdistelee biologian lisäksi osia useilta eri tieteenaloilta, kuten fysiikasta, kemiasta ja matematiikasta. Astrologia
Varhaiset kristityt eivät yleensä hyväksyneet astrologiaa vaan pitivät sitä paholaisen petoksena. Esimerkiksi Augustinus mainitsi todisteena sen valheellisuudesta, että Raamatun mukaan kaksoisveljeksillä Eesaulla ja Jaakobilla oli ollut hyvin erilaiset luonteet ja elämänvaiheet, vaikka heidän syntymähoroskooppinsa olisi ollut sama. Kuitenkin Raamatun luomiskertomuksessa kerrotaan, että "valot taivaankannella" ilmoittavat määräaikoja, -hetkiä ja -vuosia.