Oliko J. V. Snellman fennomaani?
J. V. Snellman
Johan (Juhana) Vilhelm Snellman (12. toukokuuta 1806 Tukholma, Ruotsi – 4. heinäkuuta 1881 Kirkkonummi, Suomen suuriruhtinaskunta) oli suomalainen filosofi, kirjailija, sanomalehtimies ja valtiomies, yksi vaikutusvaltaisimmista fennomaaneista 1800-luvun Suomessa. Hän vaikutti merkittävästi suomen kielen asemaan ja Suomen markan käyttöönottoon. Häntä pidetään Suomen kansallisfilosofina ja yhtenä tärkeimmistä kansallisista herättäjistä.
Karl Snellman
Karl Snellman oli naimisissa vuodesta 1887 Ellen Sofia Elisabet Möllerin (1864–1944) kanssa. Heidän lapsiaan olivat puutarhurimestari, kansakoulunopettaja Maj Karin Hela, ent. Kivekäs (1889–1990), arkkitehti Weli Tage Snellman (s. 1893), lähetystöneuvos Teo Snellman (1894–1977), lääkäri Elis Ilmari Snellman (1895–1975) ja filosofian maisteri Kaisu Ellen Snellman (1898–1992). Aarne Snellman
Aarne Snellman () oli suomalainen jääkärikenraalimajuri. J. V. Snellman
Osa Turun Akatemiasta ja sen kokoelmista tuhoutui Turun palossa vuoden 1827 syyskuussa. Nikolai I päätti siirtää Akatemian Helsinkiin, jossa toiminta alkoi nimellä Keisarillinen Aleksanterin-Yliopisto lokakuussa 1828. Snellman suoritti stipendiaattitutkinnon ja keskittyi Hegelin filosofiaan. Yhdeksän vuoden mittaisen opiskelujakson jälkeen hän valmistui 1831 filosofian kandidaatiksi. Vuonna 1832 hänet promovoitiin maisteriksi. Snellman kirjoitti väitöskirjan "Dissertatio academica absolutismum systematis Hegeliani defensura" 1835 joka käsitteli Hegelin aatemaailmaa. J. V. Snellman
Snellman aikoi papiksi ja panosti teologiaan opinnoissaan. Tutkinnon suorittanut sai ammatin ja viran suhteellisen lyhyessä ajassa. Snellman ei voinut kuitenkaan ilmoittautua pappistutkintoon, koska hän ei ollut vielä saavuttanut vaadittua 22 vuoden ikää. Opettajansa Johan Jakob Tengströmin vaikutuksesta hän vaihtoi pääaineekseen filosofian. Jakob Snellman
Jakob Snellman (24. heinäkuuta 1784 Kokkolan maaseurakunta – 25. huhtikuuta 1832 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi uransa aikana tullilaitoksen johtajana ja Uudenmaan läänin varamaaherrana. Albert Oskar Snellman
Huonosta terveydestä kärsinyt A. O. Snellman kuoli jo 50-vuotiaana. Hänen jälkeensä Snellmanin kauppahuoneen johtoon siirtyi veli Karl August Snellman joka johti sitten kauppahuonetta aina vuoteen 1918 saakka. Luettelo jääkäreistä V
Väinö Fredrik Virkkunen ent. Snellman Johannes Snellman
Johannes Snellman (4. joulukuuta 1885 Helsinki – 1. toukokuuta 1961 Tukholma) oli suomalainen lintutieteilijä ja taidemaalari. Suomen kirjallisuus
Suomalaisen kansallistunteen herätys 1840-luvulla lähti etupäässä J. V. Snellmanista, joka vaikutti toimittajana, filosofina, yliopistonopettajana ja poliitikkona. 1840-luvulla alkoi myös suomalainen sanoma­lehdistö edistyä, kun Viipurissa ilmestyi vuosina 1845–1847 "Kanava" ja Helsingissä vuodesta 1847 "Suometar". Johannes Snellman
Johannes Snellman oli itseoppinut lintutieteilijä. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia lintujen rengastajia ja sai renkaita Johan Axel Palménilta 1913. Hän rengasti yhteensä 5 900 lintua vuosina 1913–1933, muun muassa Suomen ensimmäiset merikotkat vuonna 1917. Hän oli haukkametsästäjä ja metsästi muuttohaukalla ainakin variksia (muuttohaukka pesi vielä tuolloin Ahvenanmaalla). Snellman oli erinomainen konservaattori, joka sai oppinsa Korpogårdin isännältä Arthur Eklundilta. Hän täytti lintuja muun muassa Ruotsin luonnonhistorialliselle museolle. Ahvenanmaan maakuntamuseossa on noin 200 Snellmanin täyttämää lintua. Maakotka oli hänen taiteellinen innoittajansa, ja jo vuonna 1907 hän, yhdessä nuoremman veljensä Helgen kanssa, järjesti hevosenraadon Jettbölen vuorelle Jomalaan ja tarkkaili piilokojusta haaskalla käyviä maakotkia. Suomen suuriruhtinaskunta
Johan Vilhelm Snellman esitti 1840-luvulla, että suomenkielistä kirjallisuutta on pyrittävä edistämään kansan sivistystason kohottamiseksi ja kansallishengen kehittämiseksi. Snellmanin syntymäpäivänä 12. toukokuuta vietetään edelleen suomalaisuuden päivää. Vuonna 1841 suomen kieli otettiin ensimmäisen kerran oppiaineeksi kouluihin. Henrik Snellman
Snellman oli Vaasan triviaalikoulun vt. apologistana vuodesta 1802, Turun akatemian kirjaston ylimääräisenä amanuenssina vuodesta 1803, kaunopuheisuuden dosenttina vuodesta 1804, Turun katedraalikoulun vt. konrehtorina 1804–1806 sekä kasvatusopillisen seminaarin lehtorina vuodesta 1807. Hän oli Turun akatemian kolmas teologian professori 1812–1822, ja samalla hän oli palkkapitäjänsä Paimion kirkkoherrana vuodesta 1813. Snellman toimi Turun akatemian rehtorina 1816–1817, ja hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1812–1822. Viimeksi Snellman toimi Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherrana vuodesta 1822 alkaen. Hänestä tuli vt. lääninrovasti 1823 ja vakinainen lääninrovasti 1824. Jakob Snellman
Snellman sai laamannin arvonimen 1817. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1809 Albertina Julin (vuorineuvos John Jacob von Julinin sisar). Heidän poikansa oli Viipurin hovioikeuden presidentti, senaattori John Snellman. Pentti Snellman
Snellman oli koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti. Hän asui Yhdysvalloissa vuodesta 1972 lähtien ja työskenteli lääkärinä ensin Minnesotassa ja sitten pääosan urastaan Floridassa. Hän oli naimisissa Aili Snellmanin kanssa ja heillä oli kaksi lasta. Snellmanin talo (Oulu)
Snellmanin talo on vuonna 1787 Oulun Albertinkadun ja Kirkkokadun kulmaan rakennettu puurakenteinen asuintalo. Se on läpikäynyt yli 200 vuoden aikana lukuisia laajennuksia ja muutoksia. Viimeisimmät remontit on tehty vuoden 2005 aikana. Talon vanhimmat osat ovat nykyisen talon pohjoispäässä. Rakennuksen vanhin osa on yksi harvoista Oulun suuressa kaupunkipalossa vuonna 1822 säilyneistä suurikokoisista puisista asuinrakennuksista. Vuonna 1851 talon silloinen omistaja pidennytti taloa eteläpäästä, jonne hän rakennutti vintin näköalapaikkoineen. Sieltä J. W. Snellman G:son saattoi seurata kaukoputkellaan Toppilan telakan ja sataman toimintaa. Wilhelm Snellman
Snellman kuoli 82-vuotiaana keuhkokuumeeseen sen jälkeen kun hän oli kattoa korjatessaan pudonnut alas ja taittanut jalkansa. Hänet on haudattu Savonlinnaan. Johan Jakob Nervander
Nervanderin läheisimpiin opiskelijatovereihin lukeutuivat muiden muassa J. V. Snellman ja J. L. Runeberg. He viettivät paljon aikaa niin ylioppilaiden opiskelun ulkopuolisissa riennoissa kuin vakavammissa yhteyksissäkin. Tästä todisteena ovat Nervanderin lähettämät kirjeet Snellmanille. Snellman ja Nervander olivat molemmat runoilijoita ja yhdessä he myös kirjoittivat runoja. J. W. Snellman
Johan Wilhelm Kristian Snellman (10. elokuuta 1888 Viipuri – 6. kesäkuuta 1968 Lahti) oli suomalainen jääkärimajuri ja toimitusjohtaja. Hän oli Johan Vilhelm Snellmanin pojanpoika. J. V. Snellman
Snellman siirtyi 16-vuotiaana Keisarilliseen Turun Akatemiaan. Samaan aikaan opinnot yliopistossa aloittivat myös häntä vanhemmat J. L. Runeberg ja Elias Lönnrot. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat myös Johan Kjemmer, Johan Jakob Nervander ja Fredrik Cygnaeus. Turun akatemiaan opiskelijoiden keskuuteen oli syntynyt Turun romantiikaksi kutsuttu liike. Se pohjautui pohjoismaiseen ja saksalaiseen romantiikkaan, joka vetosi tunteeseen ja historiaan. Opiskelijat esittelivät suomalaisen rahvaan ja sen kulttuurin ruotsinkielisille sivistyneille. Opiskelijat alkoivat kiinnostua suomalaisuudesta ja suomen kielestä. Adolf Ivar Arwidsson alkoi vaatia toimia suomalaisuuden henkiin herättämiseksi, koska hänen mielestään samaa kieltä puhuvat muodostavat kokonaisuuden, jota yhdisti "sisäinen sielun ja ajatuksen side, joka on kaikkia ulkonaisia yhdistyksiä mahtavampi ja lujempi". Wilhelm Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat professori, senaattori, kanslianeuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Lovisa Wennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1870 Helsingin ruotsalaisesta normaalikoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1874, lääketieteen kandidaatiksi 1878 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1883. J. V. Snellman -palkinto
J. V. Snellman -palkinto on Helsingin yliopiston vuodesta 1981 lähtien vuosittain jakama palkinto ansiokkaasta tieteellisen tiedon välittämisestä. Vuonna 2015 palkintosumma oli 6 000 euroa. Suomalaisen filosofian historia
Suomalaisen filosofian suuria nimiä ovat olleet muun muassa 1800-luvulla G. W. F. Hegelin ajattelua edustanut ja saksalaisesta idealismista vaikutteita saanut J. V. Snellman, jota on pidetty Suomen kansallisfilosofina, sekä 1900-luvulla Edvard Westermarck, Eino Kaila, Georg Henrik von Wright ja Jaakko Hintikka, jotka ovat liittäneet suomalaisen filosofian ennen kaikkea anglosaksisen eli brittiläisen ja amerikkalaisen filosofian yhteyteen. Snellman-instituutti
Snellman-instituutti on yleishyödyllinen yhdistys, jonka toimipaikka on Kuopiossa. Toiminnassaan se keskittyy tieteenaloihin, joita J. V. Snellman harjoitti: historiatieteisiin, kirjallisuuden tutkimukseen ja jonkin verran myös taloustieteisiin ja filosofiaan. J. W. Snellman G:son
Johan Wilhelm Snellman G:son (Gerhardsson) (27. huhtikuuta 1809 Suomussalmi – 4. tammikuuta 1881 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppaneuvos, sahanomistaja, laivanvarustaja ja tervaporvari, joka perusti Ouluun "J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen". Hänen serkkunsa oli J. V. Snellman. Ostrobotnia
Talon toisen kerroksen Snellman-kabinetissa syttyi 29. marraskuuta 2008 tulipalo, joka tuhosi kabinetin täysin ja sen mukana alkuperäiset Fredric Westinin maalaaman Frans Mikael Franzénin muotokuvan sekä Oskar Nylanderin maalaaman J. V. Snellmanin muotokuvan eli niin sanotun "Sinisen Snellmanin". Tulipalo vaurioitti erityisesti myös viereistä Runeberg-kabinettia, mutta koko rakennuksen toinen kerros, nk. juhlakerros ja siellä sijaitseva irtaimisto maalauksineen kärsivät mittavia savuvahinkoja. Savuvahingoista kärsivät myös rakennuksen ylemmät kerrokset. Snellman-korkeakoulu
J. V. Snellman arvosteli aikanaan yliopistoa jäykästä koulumaisuudesta. Teoreettisena viitekehyksenä ovat Snellmanin teokset "Persoonallisuuden aika" ja "Akateemisesta opiskelusta". Tämä snellmanilainen ajatus ihmisen yksilöllisestä henkisestä kasvusta ja kehityksestä yhdistyy Snellman-korkeakoulussa Rudolf Steinerin filosofiaan. Snellman-korkeakoulu korostaa steinerilaisen ajattelun ihmiskäsityksen olevan aivan erityinen verrattuna muihin ajattelumalleihin. Ihminen nähdään fyysisenä, sielullisena ja henkisenä olentona, ja koko hänen tiedollisen sivistyksen tarpeensa nähdään laajana kokonaisuutena. Tiedollisen puolen lisäksi sivistyksen osaksi nähdään myös esteettisyys ja eettisyys. Käsitys tiedon muodostuksesta on laadullinen. Idea ei ole niinkään selittää jonkin olemassaoloa, vaan kuvailla sitä. Steiner itse romantikkona näki koko elämän yhtenä orgaanisena ykseytenä. Filosofia on keskeisesti siis fenomenologista ja pedagogisella tasolla pyrkii korostamaan värien, kokemusten, sävelten, musiikin, kielen, muotojen ja kaikkien maailman ilmiöiden merkitystä. Ideana on ihmisen kykyjen kokonaisvaltainen herättäminen henkisesti, fyysisesti ja psyykkisesti. Esteettisyyden osalta korostetaan elämyksellisyyttä eli taidetta (mm. goetheanistista kuvataidetta), laulua, musiikkia, Steinerin kehittelemää eurytmiaa eli liikuntataidetta ja luonnon tärkeyttä. Luonnon osuus korostuu biodynaamisen viljelyn ja luonnonhoidon kautta. Eettisyys taas yhdistyy sosiaalisiin taitoihin ja toimintaan. Yhtenä tällaisena sosiaalisena tavoitteena on egoismista siirtyminen empatiaan. Anja Snellman
Snellman on myös journalisti. Hän on kirjoittanut vuosien varrella kolumneja lukuisiin lehtiin, kuten Kaks Plussaan, Suomen Kuvalehteen, Fittnessiin, Annaan, Veikkaajaan, Ilta-Sanomiin ja Iltalehteen. Snellman on myös kirjoittanut radiokolumneja Yleisradiolle. Ensimmäinen vakituinen tv-työ oli Ylen Aamu-tv:n Jälkiviisaat, jonka mielipideraadin alkuperäisjäsenenä Snellman toimi Jukka Kuikan ja Leif Salmenin kanssa jo 1990-luvun lopulla. John Snellman
Snellman kutsuttiin senaattoriksi ja senaatin oikeusosaston jäseneksi 1867. Etevänä lakimiehenä hänestä tehtiin puheenjohtaja komiteaan, jonka tehtävänä oli toimittaa nimismiesten virkatoimia koskevien lakien ja asetusten kokoelma. Vuonna 1872 hänet valittiin siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan hallitukseen edustamaan kassan osakkaita. Snellman luopui senaattorin toimestaan ja sai nimityksen Viipurin hovioikeuden presidentiksi vuosiksi 1875–1879. Hovioikeuden presidentin virkaa pidettiin tuohon aikaan arvokkaampana kuin rivisenaattorin tehtävää. Snellman sai omasta pyynnöstään eron virastaan 1879. J. W. Snellman
Snellman pääsi ylioppilaaksi 1906 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän teki opintomatkat Englantiin 1910 ja 1911. Snellman oli mukana jääkäriliikkeessä, ja hän kuului syksyllä 1914 Ylioppilaiden keskuskomiteaan, joka oli käynnistämässä jääkärien rekrytointia. Hän oli liikkeen Lockstedtin leirillä ja Tukholmassa vuosina 1915–1918. Suomen sisällissodan aikana Snellman oli pataljoonan päällikkö Hjalmarsonin ryhmässä, ja hän palveli myös valkoisten päämajassa ja yliesikunnassa. Sodan jälkeen Snellman oli 1919 Tornion rajakomendanttina. Milton Friedman
Milton Friedman (31. heinäkuuta 1912 New York, New York – 16. marraskuuta 2006 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen, syntyperältään juutalainen yhteiskuntafilosofi ja Ruotsin keskuspankin jakaman Alfred Nobelin muistopalkinnon vuonna 1976 saanut ekonomisti. Yhdysvaltain entinen apulaisvaltiovarainministeri J. Bradford DeLong pitää Friedmania 1900-luvun toiseksi vaikutusvaltaisimpana taloustieteilijänä John Maynard Keynesin jälkeen. J. V. Snellman
Snellmanin teosten julkaisuja: Niko Snellman
Niko Snellman (s. 12. maaliskuuta 1988 Tampere) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-liigassa 11 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun Tampereen Ilveksessä. Jäähyminuutteja kertyi 49. Snellmania luonnehdittiin puhdaspiirteiseksi voimahyökkääjäksi, joka oli isokokoinen ja vahva ja taklasi aktiivisesti. Snellman teloi Jokereiden Simo Mälkiän ottelussa 18.2.2010. Mälkiä joutui lopulta lopettamaan uransa välikohtauksen vuoksi. Kiekollista taitoa Snellmanilla ei ollut tähtiluokkaan asti, mutta riittävästi SM-liigatasolle. J. W. Snellman G:son
Vuonna 1841 Snellman muutti kauppiaaksi Ouluun, jonne hän perusti seuraavana vuonna toiminimi J. W. Snellman G:son:in. Se harjoitti sahaustoimintaa, puutavaran ja tervan vientiä sekä laivanvarustusta. Yrityksen toimintaa johdettiin Kirkkokadun ja Albertinkadun kulmassa sijainneesta Snellmanin talosta, joka toimi myös Snellmanin perheen kotina. Snellmanin kauppahuone ohitti 1860-luvulla toisen oululaisen Bergbomin kauppahuoneen johtavana tervanviejänä. Snellmanin kuollessa kauppahuoneen varallisuus oli noin 1,3 miljoonaa markkaa (5 miljoonaa euroa). J. V. Snellman
Snellman syntyi Tukholman satamassa "Patience"-laivalla vuonna 1806. Hänen isänsä oli ruotsinkielinen pohjalaismerikapteeni Christian Henrik Snellman ja äitinsä Maria Magdalena (o.s. Röring). He asuivat Södermalmin kaupunginosassa, jossa asui myös muita merimiehiä ja heidän perheitään. Kun Suomi liitettiin Venäjään vuonna 1809, Snellmanin vanhemmat muuttivat Keski-Pohjanmaalle, Kokkolaan, joka tuolloin oli merkittävä kauppa- ja merenkulkukaupunki. Kokkolassa Snellman vietti vuodet 1813–1816 veljiensä Christian Gerhardin ja Carl Augustin, sekä siskojensa Magdalenan, Marian ja Annan kanssa. Johan Vilhelmin äiti kuoli 34-vuotiaana vuonna 1814 kuudennen lapsensa Annan synnytykseen. Gustaf Snellman (eversti)
Talvisodassa Snellman oli Päämajan järjestelytoimiston päällikkönä ja tammikuusta 1940 lähtien JR 67:n komentaja. Välirauhan aikana hän komensi 3. prikaatia. Jatkosodan alkaessa hän toimi päämajan järjestelytoimiston päällikkönä ja siirrettiin heinäkuussa 1941 Itä-Karjalan sotilashallintoesikuntaan esikuntapäälliköksi. Lokakuussa 1941 hän siirtyi komentamaan JR 29:ää. 16.4.1942 hänet komennettiin Semenskin-Pertjärven alueen joukkojen johtoon. 30.4.1942 hänet nimitettiin VI armeijakunnan esikuntapäälliköksi. Maaliskuussa 1943 hänestä tuli JR 2:n komentaja. Tammikuussa 1944 hän siirtyi Maaselän ryhmän, maaliskuusta alkaen II armeijakunnan, esikuntapäälliköksi. Jatkosodan torjuntataistelujen alettua Snellman määrättiin komentamaan 18. divisioonaa. Hän haavoittui Antrean Noskualla 31.7. ja kuoli myöhemmin sotasairaalassa 2.9.1944 ollen siten eräitä korkeimmissa tehtävissä toimineista sodassa kaatuneista suomalaisista upseereista. Gustaf Snellman
Gustaf Snellmania on sanottu "Suomen sosiaalitilaston isäksi". Hän oli Teollisuushallituksen työtilastollisen, myöhemmin sosiaalihallituksen tilasto-osaston johtaja vuodesta 1902. Snellman toimitti tilastotutkimuksia lähinnä työsuhteista ja asunto-oloista. J. V. Snellman
Perhe muutti Kuopiosta Helsinkiin vuonna 1849. Aleksanteri II:n tultua suuriruhtinaaksi 1855 Snellman palasi "Litteraturbladin" toimittajaksi. Aleksanteri II:n aikana olot muuttuivat vapaammiksi, ja vuonna 1856 Snellmanille avautui Helsingin yliopiston siveys­opin sekä tieteiden järjestelmän professorin virka. Snellmanin solmima avioliitto päättyi vaimon kuolemaan lapsivuoteelle vuonna 1857. LudoCraft
"Snellman-peli" on vuoteen 1822 sijoittuva, Oulun keskustan ja triviaalikoulut sisältävä virtuaaliympäristö, jossa pelaaja asettuu nuoren J. V. Snellmanin rooliin. Pelin kohderyhmänä on 7–15-vuotiaat nuoret, ja sen on tarkoitus toimia historiallisena oppimisympäristönä, jonka avulla välitetään tietoa J. V. Snellmanista. Peli oli osa J. V. Snellman 200 vuotta -juhlahanketta. K.P.T.
Keväällä 1881 Kivekäs sai ajettua ylioppilaskunnassa läpi päätöksen, että ylioppilaskunta järjestäisi suuren juhlan J. V. Snellmanin 75-vuotispäivien johdosta. Varsinkin juhliin liittyneeseen Snellmanin juhla-albumiin kuitenkin ujutettiin K.P.T.:n omaa propagandaa, mikä herätti yleistä ärtymystä. Erityisen mauttomana pidettiin albumiin sisältynyttä runoa, jossa suositeltiin svekomaanien hoitelemista ruudilla ja lyijyllä. Albumin kanteenkin oli ilman kunnollista perustelua painettu isolla kirjaimet K.P.T. Snellman-juhla jäi K.P.T.:n lyhytaikaisen toiminnan huipentumaksi. Pian sen jälkeen radikaalifennomaanien toiminta alkoi siirtyä takaisin Suomalaisen Nuijan sisälle. Karl August Snellman
K. A. Snellman oli naimisissa vuodesta 1875 oululaisen kauppiaantyttären Alma Maria Antmanin (1849–1919) kanssa. Perheessä oli neljä lasta: August Vilhelm (1876–1947), Signe Alma Sofia (1880–1963), Mary Johanna (1882–1972) ja Eiler Albert (1887–1913). Heistä August seurasi isäänsä Kemi Oy:n toimitusjohtajana, mutta vain muutaman vuoden siirtyen yrityksessä myynnin tehtäviin ja loppuvaiheessa Kemi Oy:n hallituksen puheenjohtajaksi 1940-luvulla. Kemi (yritys)
Kemi-yhtiö eli silloinen Trävaruaktiebolaget Kemi oli alkuaikoina leimallisesti Snellmanien johtama yritys. Kauppaneuvos Albert Oskar Snellman, J. W. Snellman G:son -kauppahuoneen päämies, oli toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana vain vuoden eli kuolemaansa saakka. Uudeksi toimitusjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi veljensä jälkeen astui Karl August ”Addi” Snellman, joka oli tässä tehtävässä aina kuolemaansa asti eli vuodet 1894–1918. Sen aikaisessa sahaukseen keskittyneessä yrityksessä keskeisimmät toimitusjohtajan yhteistyökumppanit olivat sahan isännöitsijä ja metsäpäällikkö. Snellmanin suvusta nousi sahan isännöitsijäksi K. A. Snellmanin veljenpoika Georg Snellman vuosiksi 1906–1918. Vaikka yhtiöllä oli selvät omistajatahot, yhtiön osakkeilla oli alettu käydä kauppaa Helsingin pörssissä vuonna 1916. Merkittäviin omistajamuutoksiin toimenpide ei kuitenkaan tässä vaiheessa vaikuttanut. J. V. Snellman
Snellman syvensi ajatuksiaan teoksessa "Versuch einer speculativen Entwicklung der Idee der Persönlichkeit", joka käsitteli Hegelin perillisten välille nousseita kiistoja. Tuohon aikaan hegeliläisyys oli jakaantunut ns. nuor­hegeliläisyyteen ja vanha­hegeliläisyyteen. Teos käsitteli myös David Friedrich Straussin alullepanemaa historiallisen Jeesuksen kritiikkiä. Snellman ei torjunut Straussin väitteitä. Hän katsoi Jumalan olevan vain ihmisissä, kun he ylittävät inhimilliset rajansa toimiessaan kansakunnan hyväksi. John Snellman
John Snellman kirjoitti ylioppilaaksi 1832 ja suoritti tuomarintutkinnon 1836. Hän pääsi auskultantiksi Turun hovioikeuteen 1836 ja ylimääräiseksi kopistiksi korkeimman oikeuden edeltäjään senaatin oikeusosastoon 1837. Samana vuonna hän sai hovioikeuden ylimääräisen notaarin arvon ja seuraavana vuonna varatuomarin arvon. Hänet nimitettiin kanslistiksi perustettavaan Viipurin hovioikeuteen 1839 ja hän sai ylennyksen reistraattoriksi 1841, ylimääräiseksi viskaaliksi 1843, notaariksi 1845, varakanneviskaaliksi 1850 ja sihteeriksi 1851. Snellman oli hovioikeuden apujäsenenä 1850–1857 ja viimeksi mainittuna vuonna hänet nimitettiin asessoriksi. Viipurin läänin lääninsihteeri hänestä tuli 1858 ja senaatin yleinen esittelijäsihteeri 1863. Snellman muun muassa esitteli ja varmensi vuoden 1863 kieliasetuksen. Hän hoiti ajoittain 1864–1865 prokuraattorinapulaisen virkaa ja toimi 1863–1867 Suomen Hypoteekkiyhdistyksen hallituksen asiamiehenä. Vuonna 1865 Snellman määrättiin painoasiain ylihallituksen jäseneksi. J. V. Snellman
Senaattorina Snellman toimi vuosina 1863–1868. Hänet kutsuttiin 1863 valtiovaraintoimituskunnan päälliköksi. Hän vaikutti ratkaisevasti siihen, että saatiin asetus suomen kielen oikeuksista. Hän saattoi päätökseen Suomen rahanuudistuksen, ja Suomi sai oman rahayksikön, markan vuonna 1860. Venny Snellman
Snellmanille myönnettiin Florence Nightingale -mitali vuonna 1947 ja sosiaalineuvoksen arvonimi 1953. Sairaanhoitajien koulutussäätiö jakaa Venny Snellmanin nimeä kantavaa tunnustusapurahaa. Helsingfors Morgonblad
Jo ennen tuloaan toimittajaksi Fabian Collan oli yhtynyt J. V. Snellmanin uudistusvaatimuksiin ja ryhtyi toimittajana panemaan niitä käytäntöön. Näin Morgonbladet oli jo ennen Saimaa ensimmäinen "snellmanilainen" lehti. Collan oli fennomaani, mutta ei luonteeltaan julistaja, ja hänen uudistustyönsä jäi Snellmanin varjoon. Lehti muuttui Collanin aikana uutislehden suuntaan, vaikka säilyikin kulttuurivoittoisena. Morgonbladet ei ollut suuren yleisön lehti. Se oli lähellä akateemisia piirejä. Karl Snellman
Snellman toimi tie- ja vesirakennusten ylihallituksen ylijohtajana 1909–1925. Hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon vuonna 1917. Snellman oli myös aatelissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä. Albert Oskar Snellman
A. O. Snellman oli porvarissäädyn edustajana mukana säätyvaltiopäivillä vuosina 1877–1891. Hän kuului Oulun kaupunginvaltuustoon 1874–1894 ja oli myös valtuuston puheenjohtajana. Snellman myötävaikutti siihen että rautatie saatiin rakennettua Ouluun 1886. Hän oli perustamassa vuonna 1893 yhdessä Bergbomin kauppahuoneen kanssa Kemi Oy:tä – nimellä Trävaruaktiebolaget Kemi, jota A. O. Snellman johti vuoden kuolemaansa asti. Vuonna 1907 Oulun kaupunki nimesi Tehdaskadun Albertinkaduksi A. O. Snellmanin kunniaksi. Gustaf Snellman
Gustaf Robert Snellman (21. maaliskuuta 1864 Helsinki – 15. heinäkuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä. J. V. Snellman
Ruotsinkielisen "Saiman" lisäksi Snellman oli mukana perustamassa suomenkielistä lehteä "Maamiehen Ystävä". Hän toimi lehden julkaisijana vuosina 1843–1844. Päinvastoin kuin "Saima", lehti keskittyi käytännöllisiin neuvoihin ja maanviljelijäväestön peruskoulutukseen. Lehti sai vielä suuremman lukijakunnan kuin "Saima". Valtio-oppi (Snellman)
Teos on suomennettu useita kertoja. Ensimmäisen suomennoksen ("Valtio-oppi") teki Kaarlo Forsman vuonna 1901 Snellmanin valittujen teosten viidenteen osaan, toisen suomennoksen ("Valtio-oppi") Heikki Lehmusto vuonna 1928 Snellmanin koottujen teosten toiseen osaan, kolmannen ("Oppi valtiosta") Eero Ojanen vuonna 1982 "Snellman: Teokset" -sarjaan ja neljännen ("Valtio-oppi") Antero Tiusanen vuonna 2005 julkaistuun uusien koottujen teosten viidenteen osaan. Hanna Snellman
Hanna Snellman (s. 16. huhtikuuta 1961 Sodankylä) on suomalainen kansatieteilijä ja Helsingin yliopiston professori. Anna Snellman-Kaila
Anna Lovisa Snellman-Kaila (o.s. Snellman; 18. toukokuuta 1884 Viipuri – 5. huhtikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Snellman-Kailan vanhemmat olivat J. V. Snellmanin poika, senaattori Anders Henrik Snellman, sekä Anna Maria Alfthan. Snellman-Kaila oli avioliitossa Eino Kailan kanssa, ja tästä liitosta heille syntyi vain yksi poika, suurlähettiläs ja pankinjohtaja Olli Kaila. Klaus Snellman
Klaus Kristian Snellman (20. maaliskuuta 1924 Helsinki – 25. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän oli 1976–1980 suurlähettiläs Limassa ja Manilassa 1980–1984 ja sen jälkeen ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies vuoteen 1986, jolloin hänet nimitettiin suurlähettilääksi Sofiaan, jossa hän oli eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoteen 1990. Henrik Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat Lohtajan kirkkoherra Johan Snellman (1741–1800) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Sidensnöre. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1797. Snellman valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1802, ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1808. Hänestä tuli teologian tohtori vuonna 1818. Suomen Kansallissosialistinen Työjärjestö
Jussi Leinon kanssa 1942 julkaisemassaan pamfletissa "Suomalainen kansallissosialismi" Snellman jakoi Suomen historian kolmeen ajanjaksoon. Ensimmäinen liittyi Kalevalaan, toinen uskonpuhdistukseen ja kolmas kansalliseen heräämiseen. Suomalaisen kansallissosialismin lähtökohtana Snellman piti kolmatta jaksoa, ja SKT julisti J. V. Snellmanin (Teon isoisä) ensimmäiseksi suomalaiseksi kansallissosialistiksi. Leinon mielestä varsinkin J. V. Snellmanin hegeliläiset vaikutteet loivat perustaa aatteelle. 1940-luvun alussa elettiin Snellmanin mukaan uutta "orgaanisen uudistumisen" vaihetta, joka sai alkunsa talvisodan kokemuksista, jotka loivat uudenlaisen kansalaisyhteiskunnan. Eero Snellman
Eero Juhani Snellman (8. kesäkuuta 1890 Helsinki – 7. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän suunnitteli 1918 Suomen lipun yhdessä Bruno Tuukkasen kanssa. J. V. Snellmanin kotimuseo
Museo on avoinna Snellmanin päivänä 12.5. ja ryhmille sopimuksen mukaan ympäri vuoden. 12. toukokuuta
12. toukokuuta vietetään J. V. Snellmanin päivää ja suomalaisuuden päivää, joka on Suomessa vakiintunut liputuspäivä.Katso myös: kalenteri ~ 11. toukokuuta, 13. toukokuuta Valtio-oppi (Snellman)
Valtio-oppi ("Läran om staten") on suomalaisen Johan Vilhelm Snellmanin yhteiskuntafilosofinen pääteos, joka julkaistiin alkuaan ruotsinkielisenä vuonna 1842. Teoksessa on 448 sivua. Juha Järveläinen
Toimittuaan taideopettajana Kuopiossa yhdessä Tauno Gröndahlin kanssa sekä Espoon työväenopistossa Järveläinen valittiin Suomen Pankkiin perustettuun taiteilijan virkaan useista virkaa hakeneista eturivin taiteilijoista. Hän työskenteli tässä virassa vuosina 1967–1969. Työ sisälsi postimerkkien ja rahojen suunnitteluja sekä julkisia muotokuvia. Järveläisen suunnittelema Z. Topeliuksen juhlamerkki valittiin yleisöäänestyksessä Suomen kauneimmaksi postimerkiksi. Merkittävä työ tältä kaudelta on J. V. Snellmanin muotokuva. J. V. Snellman
18. marraskuuta 1845 Snellman meni naimisiin kuopiolaisen apteekkarin tyttären Johanna Lovisa Wennbergin (14. tammikuuta 1828 – 4. kesäkuuta 1857) kanssa. Avioliitosta syntyivät lapset Hanna (s. 22.11.1846), Anders Henrik (s. 16.8.1848), Johan Ludvig (s. 14.3.1850), Wilhelm (s. 6.10.1851) ja Karl (s. 1855). Anders Henrik Snellman (k. 1911) toimi senaatin oikeusosaston jäsenenä vuosina 1905–1909 ja Karl Snellman (k. 1928) tie- ja vesi­rakennus­laitosten ylihallituksen ylitirehtöörinä vuosina 1909−1925. Karl Snellman sai todellisen valtio­neuvoksen arvonimen vuonna 1917. Johan Ludvig Snellmanista (k. 1909) tuli senaatin esittelijäsihteeri ja Wilhelm Snellmanista (k. 1933) lääkintöneuvos. J. W. Snellman G:son
Snellmanin isä oli Suomussalmen ja vuodesta 1811 Utajärven kappalaisena toiminut Johan Gerhard Snellman (1769–1821) ja äiti Charlotta Fredrika Planman. Isänsä kuoltua 1821 Snellman joutui muuttamaan sukulaistensa luo Ouluun ja aloittamaan jo 12-vuotiaana uran kauppa-apulaisena Kokkolassa. Snellman lähti merille 16-vuotiaana ja hänestä tuli merikapteeni 1832. Samana vuonna hän asettui asumaan Uuteenkaarlepyyhyn toimien siellä laivuriporvarina. Karl Snellman
Karl Snellman (2. lokakuuta 1855 Helsinki – 20. lokakuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen ylijohtaja ja todellinen valtioneuvos. Aarno Snellman
Aarno Snellman (5. kesäkuuta 1893 Helsinki – 21. lokakuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori, jota voidaan pitää suomalaisen neurokirurgian uranuurtajana. Aarne Snellman
Jääkärikapteeni Snellman oli Suomen sisällissodan aikana valkoisten itäarmeijan jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston komentaja. Oskar Nylander
Nylanderin tiedetään maalanneen ainakin 30 teosta, joista useimpien olinpaikkaa ei kuitenkaan tunneta. Osa Nylanderin töistä lienee palanut hänen veljensä Fredrik Nylanderin talon mukana Oulun palossa vuonna 1882. J. V. Snellmanin muotokuva tuhoutui Ostrobotnialla riehuneessa tulipalossa 29.11.2008. Venny Snellman
Venny Snellman kuului Snellman-sukuun. Johan Vilhelm Snellman oli hänen isänsä serkku. Johannes Snellmann
Snellmann oli naimisissa vuodesta 1738 Elisabet Caliciuksen kanssa. Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Snellman. Verkkojulkaisu 2005 . Luettu 19.10.2012. J. V. Snellman
Kansakunnan ja kansallisen tietoisuuden käsitteet ovat Snellmanin filosofian keskiössä. Hänen mukaansa kansasta tulee kansakunta historiallisessa prosessissa, jossa kansakunnan henki, kulttuuri ja koulutus kehittyvät. Ainoastaan yksi kansa ja sen kulttuuri voivat muodostaa yhden kansallisuuden. Tämä vaatii yhtä kieltä kansallisen koulutuksen pohjaksi. Kieli ei ole ainoastaan väline ajatusten muotoilemiseksi, vaan koko kansakunnan ajattelu on sisäänrakennettuna sen yhteiseen kieleen. Luettelo jääkäreistä S
() oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Kustaa Adolf Snellman ja Margaretha Charlotta Boström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Signe Salome Malmgrenin kanssa. Hän kävi kaksi luokka Kajaanin yhteiskoulua ja Kainuun kansanopiston vuonna 1915. Snellman työskenteli muun muassa metsätyönjohtajana Kymiyhtiön työmailla Lapissa ja osallistui jääkäriliikkeen etappityöhön. Etappityössä hän avusti ja opasti saksalaisia ja itävaltalaisia sotavankeja heidän pakomatkallansa Muurmannin radalta Ruotsiin. Lopulta hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 14. huhtikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 7. elokuuta 1917. Komppaniastaan hänet komennettiin kumminkin 28. joulukuuta 1917 alkaen Suomeen, jonne hän saapui 6. helmikuuta 1918 Vaasaan. Vaasassa hän liittyi jääkäriluutnantti Suvirinteen muodostamaan Kilpisjärven komennuskuntaan, mutta joutui jäämään siitä sairauden vuoksi Kittilään, missä hän parannuttuaan koulutti paikallisia suojeluskuntajoukkoja. Snellman astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä 17. maaliskuuta 1918. Hänet sijoitettiin 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonaan, jossa hänet määrättiin 23. huhtikuuta 1918 pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin Jääkäripataljoona 3. Snellman erosi armeijasta sairauden takia 4. elokuuta 1918. Myöhemmin hän työskenteli liikemiehenä kuolemaansa saakka, hänet on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön. Ylennykset. Aliupseeri 17. maaliskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki. J. V. Snellmanin patsaat ja muistomerkit
J. V. Snellmanin patsaita ja muistomerkkejä ovat: Nimien suomalaistaminen
J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. Toukokuun 12. päivänä 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24 800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä. Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto. Kaikkiaan vuosien 1906 ja 1907 aikana noin 70 000 suomalaista suomensi sukunimensä. Richard Feynman
Richard Phillips Feynman (11. toukokuuta 1918 – 15. helmikuuta 1988) oli 1900-luvun vaikutusvaltaisimpia fyysikkoja. Hän laajensi merkittävästi kvanttielektrodynamiikan teoriaa, mistä hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Julian Schwingerin ja Shin’ichirō Tomonagan kanssa 1965. Feynmanin ansiona oli esittää kvanttielektrodynamiikka polkuintegraalien avulla ja johtaa tästä säännöt nykyään Feynmanin graafeina tunnetulle tavalle esittää sähkömagneettiset prosessit kuvina. J. V. Snellman
Poliittis-taloudellisesti Snellmanin merkittävin saavutus oli radikaalin rahauudistuksen läpivieminen. Suomen markka oli otettu käyttöön vuonna 1860. Markka oli kuitenkin aluksi sidottu Venäjän ruplan arvoon. Markka oli aluksi lähinnä nimellinen rahayksikkö, koska myös rupla säilyi edelleen maan valuuttana sekä hopearuplina että epävakaana paperirahana. Snellman teki paljon työtä vuodesta 1864 saadakseen venäläiset viranomaiset taipumaan asiassa. 4. marraskuuta 1865 allekirjoitettiin manifesti, jolla Suomen hopeamarkasta tuli Suomen suuriruhtinaskunnan ainoa laillinen rahayksikkö. Myös hopearuplat säilyivät käytössä, mutta paperiruplia ei tarvinnut enää hyväksyä. Suomen markka oli alistettu Suomen Pankille, joka toimi Suomen hallinnon alaisuudessa. Näin Suomi oli saavuttanut rahataloudellisen itsenäisyyden. J. V. Snellman
Snellman toimi Helsingin yliopiston filosofian dosenttina vuosina 1835–1839, mutta ura katkesi yliopiston hallintoa koskeviin ristiriitoihin. Hän matkusti ensin Ruotsiin vuonna 1839 ja sieltä Tübingeniin Saksaan. Tällöin ilmestyivät hänen filosofiset pääteoksensa "Versuch einer speculativen Entwicklung der Idee der Persönlichkeit" ("Yritys persoonallisuuden idean spekulatiiviseksi kehittämiseksi") ja "Läran om staten" ("Valtio-oppi", 1842, Tukholma). Hän palasi Suomeen 1842. J. V. Snellmanin kotimuseo
J. V. Snellmanin kotimuseo on Kuopion keskusta-alueella, Väinölänniemen kaupunginosassa sijaitseva kotimuseo. Museossa on esillä J. V. Snellmanin (1806-81) perheen kotitaloa kalustuksineen ja esineistöineen. Snellman asui Kuopion vuosinaan (1845-49) pääsääntöisesti tässä talossa. 
Kotimuseona toimiva aumakattoinen rakennus on valmistunut 1827 ja tunnettiin "Oppmanin talona". Se on rapattu hirsirakennus, jossa J.V. Snellman asui 1845-1849. Rakennus edustaa 1800-luvun puolivälin kuopiolaista säätyläisperheen asuintaloa. Snellman toimi Ylä-alkeiskoulun rehtorina Kuopiossa 1843-1849. Samoina vuosina hän toimitti suomenkielistä Maamiehen Ystävää ja ruotsinkielistä Saimaa sekä sittemmin Litteraturbladetia. Snellmanin kotitalo kunnostettiin vuonna 1981. Rakennus kuuluu osana "Kuopion Snellmanin puiston, tuomiokirkon ja puukorttelien" nimellä tunnettuun valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön (RKY) ja sijaitsee myös Kuopion kansallisen kaupunkipuiston alueella. Anne-Marie Snellman
Anne-Marie Snellman (o.s. Frostell; 23. huhtikuuta 1897 Helsinki – 17. marraskuuta 1976 Karjaa) oli suomalainen toimittaja ja kirjeenvaihtaja, joka tuli tunnetuksi 1950-luvulla seurustelustaan pääministeri ja myöhemmin presidentti Urho Kekkosen kanssa. Teo Snellman
Teo Kaarlo Snellman (28. huhtikuuta 1894 Tampere – 14. lokakuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen lähetystöneuvos, kääntäjä, kasvissyönnin edistäjä ja poliitikko. Vuosina 1940–1944 Snellman johti Suomen Kansallissosialistista Työjärjestöä. Snellman oli J. V. Snellmanin pojanpoika. Teo pitikin isoisäänsä Johan Vilhelmiä sekä Eino Leinoa, Väinämöistä ja Mikael Agricolaa Suomen ensimmäisinä kansallissosialisteina. Johannes Snellmann
Johannes (Johan) Snellmann (elo-syyskuun vaihde 1711 Oulu – 13. heinäkuuta 1738 Ii) oli suomalainen historioitsija. Hänen 1737 julkaisemansa kaksiosainen maisterinväitöskirja "De Urbe Uloa" oli ensimmäinen Oulun kaupunkia käsitellyt historiallinen teos. Väitöskirjassaan Snellmann käsitteli Oulun historiaa, rakennuksia, asemakaavaa, elinkeinoja ja kauppaa. Snellman (suku)
Snellman on suomalainen sivistyssuku. Suvun kuuluisin jäsen on ollut filosofi, kirjailija ja senaattori Johan Vilhelm Snellman (1806–1881), joka aateloitiin vuonna 1866. Hän säilytti aateloitaessa sukunimensä ja muodostaa jälkeläisineen suomalaisen aatelissuvun numero 241, johon siis kuitenkin kuuluu vain osa jo aikaisemmin laajan Snellman-suvun jäsenistä. Perimätiedon mukaan suku polveutuu Virkkunen-nimisestä savolaisesta talonpojasta, mutta tästä ei ole todisteita. Suvun vanhin tunnettu kantaisä on 1600-luvulla mahdollisesti Ruotsista Kristiinankaupunkiin tullut räätälimestari Olof Jönsinpoika Snellman (n. 1630–1700), joka toimi myöhemmin Uudessakaupungissa kauppiaana, raatimiehenä ja valtiopäiväedustajana. Osa Snellman-suvun jäsenistä suomensi sukunimensä Virkkuseksi oletetun esi-isänsä mukaan, etenkin vuoden 1906 suuren nimenmuuton yhteydessä. Teoria Virkkunen-nimisestä talonpojasta suvun kantaisänä osoittautui tosin vääräksi jo 1900-luvulla, sillä sukututkimusten perusteella Snellman-suvun juuret vievät Suomen nykyisten rajojen ulkopuolelle. J. F. Hellman
Johan Fredrik Hellman (3. lokakuuta 1854 Oulu – 13. marraskuuta 1917 Oulu) oli suomalainen maanviljelijä, kirjakauppias ja lestadiolaiseen herätysliikkeeseen kuulunut uskonnollinen kirjailija. Anders Henrik Snellman
Anders Henrik Snellman oli naimisissa vuodesta 1880 Anna Maria Alfthanin (1850–1930) kanssa. Heidän poikansa oli jääkärimajuri, toimitusjohtaja Johan Wilhelm Kristian Snellman ja tyttärensä taidemaalari Anna Snellman-Kaila. Wilhelm Snellman
Snellman toimi Hangossa kaupunginlääkärinä 1884–1895 ja Savonlinnassa piirilääkärinä 1895–1915. Hän piti myös yksityisvastaanottoa Savonlinnassa lähes kuolemaansa saakka ja toimi kylpylä- ja rautatielääkärinä. Snellman oli vuonna 1881 Duodecim-seuran perustajia ja sen ensimmäinen rahastonhoitaja. Hän oli Hangon ja Savonlinnan kaupunginvaltuustojen jäsenenä ja osallistui aatelissäädyn jäsenenä säätyvaltiopäiville 1882. Snellman sai lääkintöneuvoksen arvon 1930. Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen
Autonomisen Suomen yhteiskuntapolitiikassa J. V. Snellmanista alkoi kielen merkityksen korostamiseen ja saksalaiseen idealistiseen filosofiaan. lähinnä Hegeliin, pohjautuva yhteiskuntapoliittinen fennomania. Koulutus oli Snellmanin mukaan se väline, jonka avulla tuollainen suomenkielinen sivistyneistö pystyttäisiin luomaan. Tämän periaatteen omaksui itselleen nuori Yrjö Koskinen, joka 1860-luvulla politisoi fennomanian yhteiskuntapoliittiseksi puolueeksi. Edwin Newman
Edwin Newman (25. tammikuuta 1919, New York – 13. elokuuta 2010 Oxford) oli yhdysvaltalainen televisiopersoona ja kirjailija. Hän oli NBC Newsin toimittajana työskennellessään ensimmäisiä J. F. Kennedyn salamurhasta uutisoineita journalisteja marraskuussa 1963. Hänelle myönnettiin vuonna 1966 Peabody-palkinto. Villa Hannala
Villa Hannala on Oulun Toppilansaaressa sijaitseva, kauppaneuvos ja laivanvarustaja in vuonna 1859 kesäasunnokseen rakennuttama pitsihuvila. Huvila lienee saanut nimensä Snellmanin tyttären Hannan mukaan. Johan Wilhelm Snellmanin kuoltua vuonna 1881 hänen poikansa Karl August Snellman peri Hannalan. Gustaf Snellman
Gustaf Snellmanin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti, senaattori John Snellman ja Wilhelmina (Minne) von Trapp. Ylioppilaaksi Snellman tuli 1882 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän opiskeli matematiikkaa Göttingenissä 1890–1891 ja toimi sitten matematiikan ja fysiikan opettajana vuoteen 1899. "Nya Pressenin" ja "Dagling Allehandan" toimittaja hän oli 1899–1901, ennen tilastovirkamiehen uraansa vuoteen 1918 asti. Snellman toimi vielä "Suomen paperi- ja puutavaralehden" toimittajana 1919–1922, valtion tapaturmalautakunnan puheenjohtaja hänestä tuli 1918. Pikakirjoitustaitoinen Snellman oli aatelis- ja porvarissäätyjen pikakirjoittaja valtiopäivillä vuodesta 1882 vuoteen 1897, pikakirjoitusyhdistyksen sihteerinä hän toimi 1891–1899. Hän laati ja toimitti useita alansa julkaisuja, tutkimuksia ja tilastoja ja toimitti "Työtilastollista Aikakauslehteä" 1907–1917. Anja Snellman
Vuosina 2008–2012 Snellman toimitti torstaiaamuisin Lauri Karhuvaaran kanssa MTV3:n "Huomenta Suomi" -ohjelmassa mediakriittistä Mediakokki-ohjelmaa. Syksyllä 2010 Snellman aloitti nimeään kantavan keskusteluohjelmasarjan "Anja Snellman: Saanko esitellä?", jota esitettiin SuomiTV:llä maanantai-iltaisin suorana lähetyksenä. Keväällä 2013 Snellman toimi MTV3:n aamujen Studio 55 -ohjelman juontajana. Hän on myös silloin tällöin Ruben Stillerin isännöimän Pressiklubin vieras. Vuosina 2014-2017 Anja Snellman veti torstaisin Helsingin Sanomien HSTV:lle Arka paikka-nimistä keskusteluohjelmaa. Aarne Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat piirilääkäri Wilhelm Snellman ja Alexandra Sittkoff. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Hildegund von Numersin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnan reaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Savolaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1912–1914 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljelys-taloudellisella osastolla ja suoritti metsänhoidolliset alkututkinnot. Sotilasopintoja hän suoritti Suojeluskuntain komentajakurssilla vuonna 1926 ja Sotakorkeakoulun yleisen osaston hän kävi vuosina 1926–1927. Lisäksi hän kävi Ranskan Sotilaslentäjäkoulun (Ecole d'aviation Istres) vuonna 1920 ja hänelle myönnettiin sen jälkeen Suomen lentomerkki vuonna 1921. J. V. Snellman
1830-luvun alkupuolella Snellman oli läheisissä yhteyksissä joukkoon opiskelijoita, joista tuli myöhemmin merkittäviä suomalaisen kulttuurin puolestapuhujia ja kehittäjiä. He kutsuivat ryhmäänsä Lauantaiseuraksi. Seuraan kuuluivat Snellmanin lisäksi muun muassa Johan Ludvig Runeberg ja hänen vaimonsa Fredrika, Zacharias Topelius, Johan Jakob Nervander ja Fredrik Cygnaeus. Epävirallisena yhteisönä Lauantaiseura kokoontui jäsentensä koteihin keskustelemaan kirjallisuudesta ja filosofiasta. Alussa johtohahmona toimi Nervander, myöhemmin Runeberg. Seuran epävirallisena äänenkannattajana voidaan pitää Runebergien vuonna 1832 perustamaa sanomalehteä, Helsingfors Morgonbladia, sillä useat seuran jäsenet avustivat sitä. Snellman ei kuitenkaan vielä halunnut tuoda julki ajatuksiaan, mutta teki jo Runebergin artikkeliin kantaa ottavan hahmotelman taidekäsityksestään. Runebergin mukaan isänmaallisuus kasvatti rakkautta pyhään luontoon, kun Snellmanin mielestä Suomen metsät olivat pitkästyttäviä. Lauantaiseuran loppuaikoina Johan Vilhelm Snellman oli piirin johtava, keskustelun kulkuun ratkaisevasti vaikuttava henkilö. Runebergien muutettua Porvooseen vuonna 1837 seuran säännöllinen toiminta loppui. Daniel Snellman
Snellman oli FF Jaron kasvatti. Hän debytoi 18-vuotiaana seuran edustusjoukkueessa Veikkausliigassa kaudella 1993, mutta teki läpimurtonsa joukkueen pelaavaan kokoonpanoon vasta kolme vuotta myöhemmin. Snellman oli mukana Jaron pudotessa Ykköseen kauden 1998 päätteeksi ja oli sittemmin myös nostamassa sitä takaisin Veikkausliigaan. Jaron paluu vuonna 2002 jäi myös Snellmanin viimeiseksi täydeksi kaudeksi pääsarjatasolla. Hän siirtyi Kakkoseen toiseen pietarsaarelaisseuraan, Jakobstads Bollklubbiin. Snellman edusti seuraa neljän kauden ajan, palaten myös kahden ottelun ajaksi Jaroon paikkaamaan loukkaantumisia vuonna 2004. Uransa viimeiset vuodet hän pelasi ja valmensi IFK Jakobstadissa, jota hän oli myös mukana perustamassa. Seura nousi Snellmanin aikana piirin alimmalta sarjaportaalta Kolmoseen asti. J. W. Snellman
Snellman oli Suomen lankarullatehdasyhdistyksen toimitusjohtaja 1923–1927, Joh. Parviaisen Tehtaat Oy:n toimitusjohtaja 1928–1930, H. Saastamoinen Ltd. oy:n ja H. Saastamoinen ja pojat oy:n johtokunnan jäsen 1930–1937, Oy Suolahden tehtaat Ab:n toimitusjohtaja 1938–1942 sekä vuodesta 1942 alkaen Suomen vaneriteollisuusyhdistyksen asiamies. Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto
Lähde: Elsa Snellman
Elsa Alexandra Snellman (24. tammikuuta 1894 Helsinki – 17. tammikuuta 1974) oli suomalainen taidemaalari. Marjatta Snellman
Marjatta Snellman on suomalainen eläinlääkäri ja professori. Hän on tehnyt pitkäjänteistä työtä eläinten hyvinvoinnin edistämiseksi
erityisesti koirien jalostuksessa ja diagnostisen kuvantamisen uranuurtaja eläinlääketieteessä. hän ollut mukana Opaskoirakoulun toiminnassa
vuodesta 1978 ja oli perustamassa Suomen Kennelliiton jalostustieteellistä toimikuntaa. J. V. Snellman
Kesällä 1822 Snellman vietti lomaansa Alahärmässä, jonne hänen isänsä oli muuttanut uuden vaimonsa kanssa. Snellmanin äitipuolella oli Rautalammilla asunut nuorempi sisko nimeltä Anna Kristiina, joka kävi aina silloin tällöin tapaamassa sisartaan. Snellman oli vain 16-vuotias, mutta se ei estänyt häntä ja vanhempaa Annaa rakastumasta toisiinsa ja menemästä kihloihin. Annalla oli kuitenkin kaksi kilpakosijaa, jotka tuhosivat rakastavaisten yhteyden varastamalla ja tuhoamalla heidän kirjeensä. Kilpakosijat myös kertoivat rakastavaisille perättömiä juttuja toisistaan. Albert Oskar Snellman
Albert Oskar Snellman (24. kesäkuuta 1844 Oulu – 1. toukokuuta 1894 Kristiinankaupunki) oli suomalainen kauppaneuvos ja valtiopäivämies. Johannes Snellman
Johannes Snellmanin isä Herman Henrik Snellman oli pappi, joka toimi Lontoossa merimiespappina kymmenen vuotta. Perhe muutti 1890-luvun alkupuolella Korppooseen. Snellman opiskeli vuosisadan vaihteessa Turun Reaalilyseossa, mutta lopetti koulun kesken 1902 ja meni sen sijaan opiskelemaan taidetta Turun piirustuskouluun ja Helsingin Ateneumiin. Isä-Snellman sai kirkkoherran viran Jomalan seurakunnasta Ahvenanmaalla, ja myös Johannes muutti sinne. 1918 rovasti Snellman muutti Pernajan kirkkoherraksi. Johannes jäi asumaan Ahvenanmaalle 1930-luvulle saakka, minkä jälkeen hän asui vuoroin Helsingin seudulla ja Porvoossa. 1943 hän muutti Ruotsiin Tukholman seudulle ja sai myöhemmin Ruotsin kansalaisuuden. Kesänsä hän kuitenkin vietti usein Pernajan saaristossa. Suomalaisuuden päivä
Suomalaisuuden päivää eli J. V. Snellmanin päivää vietetään Suomessa 12. toukokuuta. Päivä on suomen kielen asemaan merkittävästi vaikuttaneen J. V. Snellmanin syntymäpäivä ja vakiintunut liputuspäivä.