Milloin Pantheon on rakennettu?
Pantheon (Rooma)
Nykyinen Pantheon on järjestyksessä toinen samalla paikalla. Alkuperäisen temppelin rakennutti keisari Augustuksen vävy Marcus Vipsanius Agrippa vuonna 27 eaa. (julkisivun inskription mukaan) tai 25 eaa. (Dion Kassioksen mukaan) Rooman Mars-kentälle (Campus Martius). Tämän ensimmäisen rakennuksen arkkitehtuurista ei ole täyttä varmuutta. Useimmat arvelevat, että temppelissä oli etruskilaiseen tyyliin kolme cellaa ja että se oli leveä ja matala. Temppeli olisi ollut dekastyylinen eli kymmenpylväinen, ja sen julkisivu olisi antanut etelään. Tällöin se olisi muistuttanut varmasti hyvin paljon arkaaista Capitoliumin Juppiterin temppeliä. Jotkut sitä vastoin arvelevat, että kyseessä oli alun perin kattamaton "templum" eli auguurien käyttämä enteiden tarkkailupaikka. Rodolpho Lanciani ehdottaa, että se olisi ollut samanlainen kuin Forum Romanumin Concordian temppeli, jossa julkisivu oli vastoin yleistä käytäntöä temppelin pitkällä sivulla.
Akropolis (Ateena)
Parthenon
Parthenon oli Athenen päätemppeli Akropoliilla. Se oli omistettu Neitsyt Athenelle ("Athene Parthenos") ja sijaitsi linnavuoren etelälaidalla. Temppeli rakennettiin vuosina 447–438 eaa., jolloin se seurasi paikalla olleita varhaisempia Athenen temppeleitä Hekatompedon-temppeliä ja Vanhaa Parthenonia. Temppeli edustaa doorilaista tyyliä. Se on kaksoisperipteraalitemppeli, jonka julkisivussa on 8 x 17 pylvästä. Temppelissä on naos eli cella, pronaos ja opisthodomos. Sekä pronaoksen että opisthodomoksen edessä on kuusi pienempää pylvästä. Rooman valtakunta
Rooman arkkitehtuuri oli aikansa kehittyneintä ja tärkeässä osassa valtakunnan mahdin luomisessa ja ylläpitämisessä. Se oli myös hyvin kestävää, ja moni yli 2 000 vuotta vanha roomalainen rakennus tai rakennelma on yhä pystyssä. Roomalainen arkkitehtuuri tunnetaan esimerkiksi valtavasta ja laadukkaasta tieverkosta, vesijohtoverkosta, suurista gladiaattoriareenoista kuten Colosseumista, kupolikatoista ja lattialämmitteisistä höyrykylpylöistä. Roomalaiset rakensivat myös temppeleitä kuten Pantheonin, riemukaaria, suurten jokien yli johtavia siltoja, kallioihin louhittuja tunneleita, kaivoksia ja kilparatoja. Poseidonin temppeli (Sunion)
Temppeli rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 444–440 eaa. Sen rakensivat ateenalaiset Perikleen toimeksiannosta, ja sen suunnitteli mahdollisesti sama arkkitehti, joka suunnitteli myös Ateenan Agoralla olevan Hefaistoksen temppelin. Temppeli korvasi paikalla olleen vanhemman, keskeneräiseksi jääneen arkaaisen temppelin, jonka rakennustyöt olivat alkaneet noin vuonna 490 eaa. ja joka vaurioitui persialaissotien aikana vuonna 480 eaa. Välivuosina paikalla oli pieni, yksinkertainen temppeli, joka toimi väliaikaisesti Poseidonin kulttikuvan asuntona. Pythion
Pythionin alueelta on löydetty joitakin raunioita. Merkittävimmät löydöt ovat Apollonin sekä Poseidon Patroonin temppelit, joista on säilynyt perustukset. Kumpikin temppeli oli rakennettu keisari Augustuksen aikana, ja kummankin koko on ollut noin 13 x 33 metriä. Apollonin temppelistä on löydetty useita veistoksia, mukaan lukien kaksi Apollonin kulttikuvaa, sekä piirtokirjoituksia. Pantheon (Rooma)
Antiikin aikana Pantheon antoi aivan toisenlaisen vaikutelman kuin nykyään. Se sijaitsi ympäröiviä rakennuksia korkeammalla ja alue sijaitsi kaupungin laidalla. Pantheonin edustalla oli suljettu pylväskäytävän ympäröimä esipiha, eikä rotundaa voinut fasadin takaa nähdä, ennen kuin astui sisään. Takaa Pantheon oli kiinni Agrippan kylpylöissä ja muissa rakennuksissa. Vitruvius
Kirjassaan Vitruvius esitti sementin valmistusohjeita. Rooman Pantheon on esimerkki ajan betonirakennustekniikasta, joka jäi unohduksiin sadoiksi vuosiksi. Ateenalainen Apollonin temppeli
Ateenalainen Apollonin temppeli oli antiikin aikainen Apollonille omistettu temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Ateenalainen Apollonin temppeli rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 425–417 eaa. Sen rakennuttivat Delokselle ateenalaiset, joiden vallassa saari tuohon aikaan oli. Temppeli oli myöhäisin kolmesta Deloksen Apollonille omistetusta temppelistä, ja sijaitsi niistä keskimmäisenä. Sen eteläpuolella sijaitsi jonkin verran aiemmin rakennettu Deloslainen Apollonin temppeli ja pohjoispuolella arkaainen niin kutsuttu Poros-temppeli. Ateenalainen Apollonin temppeli tunnetaan myös nimellä Seitsemän veistoksen temppeli. Pentéli
Antiikin aikana Pentelikon tunnettiin erityisesti sen valkoisesta marmorista. Sitä käytettiin veistoksiin jo arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Myöhemmin 400-luvulla eaa. sitä käytettiin erityisesti Akropoliin temppelien, kuten Parthenonin ja Erekhtheionin, rakentamisessa. Vielä 100-luvulla jaa. vuoren marmoria käytettiin Panateenalaisen stadionin uusimiseen. Pausaniaan mukaan vuorella kivilouhoksen yllä oli Athenen patsas. Eräässä luolassa oli nymfien kulttipaikka. Kivilouhos sijaitsi vuoren lounaisosassa, ja on nähtävissä edelleen. Nykyään louhos on suojeltu ja varattu yksinomaan Akropoliin rakennusten restauroinnin tarpeisiin. Rotunda (Thessaloniki)
Rotunda ( tai "Rotónda") on roomalaisaikainen rakennus Thessalonikissa Kreikassa. Se on toiminut muun muassa kirkkona bysanttilaisella ajalla. Rakennus kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Rotunda on Thessalonikin vanhin säilynyt rakennus. Se valmistui keisari Galeriuksen aikana noin vuonna 306. Se rakennettiin alun perin joko Galeriuksen mausoleumiksi tai Zeuksen temppeliksi, mutta sitä ei koskaan käytetty sellaisena. Rakennus oli osa laajempaa arkkitehtoonista kokonaisuutta, johon kuuluivat myös muun muassa Galeriuksen palatsi, hippodromi sekä niin kutsuttu Galeriuksen kaari. Kristinuskon tultua valtionuskonnoksi rakennuksesta tehtiin kirkko joko 300-luvun lopulla tai 400-luvun puolessa välissä, riippuen siitä miten sen mosaiikit ajoitetaan. Samalla rakennukseen tehtiin suuria muutoksia. Kirkko omistettiin Pyhälle Yrjölle. Se toimi myös "Martyriumina", jossa säilytettiin marttyyrien pyhäinjäännöksiä. Pantheon (Rooma)
Pantheon- tai "pantheoni"-sanaa voidaan käyttää myös kuvaamaan tiettyä jumalhahmojen kollektiivia (esimerkiksi "olympolainen pantheon") ja siihen liittyvää mytologiaa. Kuvaannollisessa mielessä sanaa käytetään kuvaamaan alallaan erityisen ansioituneita ihmisiä tai jonkin taiteenlajin huippusaavutuksia ("musiikin pantheon"). Pantheon (Rooma)
Pantheon (, kaikkien jumalien temppeli) on parhaiten säilynyt antiikinaikainen monumentti Roomassa. Se rakennettiin alun perin pyhäköksi seitsemälle planeetalle ja niiden jumalille. Nykyään se toimii katolisena kristillisenä kirkkona. Pantheonin pyöreä cella kupoleineen on maailmankuulu, ja sitä ovat myöhempien sukupolvien arkkitehdit ihailleet ja jäljitelleet. Rakennukseen on haudattu kuuluisia henkilöitä, kuten Rafaello ja yhdistyneen Italian ensimmäinen kuningas Viktor Emanuel II. Sanaa onkin myöhemmin käytetty valtionjohtajien ja suurmiesten hautapaikasta, kuten Pariisissa. Pantheonin kupoli on halkaisijaltaan 43,44 metriä, ja se on maailman suurin raudoittamattomasta betonista rakennettu kupoli. Agathe Tykhen pyhäkkö
Agathe Tykhen pyhäkkö (joskus "Agathe Tykhen temppeli") eli Filadelfeion () oli antiikin aikainen Tykhelle eli hyvän onnen henkilöitymälle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren länsirinteessä Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Pyhäkön rakennutti Ptolemaios II Filadelfos 200-luvulla eaa. Se oli alun perin omistettu kuningatar Arsinoelle, joka oli Ptolemaioksen sisar ja puoliso, ja korotettiin jumalattareksi kuolemansa jälkeen noin vuonna 270 eaa. Arsinoe yhdistettiin usein Agathe Tykheen eli hyvään onneen, ja kumpikin kuvattiin yleensä yhdessä runsaudensarven kanssa. Lopulta Agathe Tykhen kultti peitti kuningattaren kultin alleen. Deloksella pyhäkkö tunnettiin alun perin kuninkaan mukaan nimellä Filadelfeion, mutta piirtokirjoituksen mukaan pelkästään Agathe Tykhen pyhäkkönä viimeistään vuonna 166 eaa. Akropolis (Ateena)
Pandionin pyhäkkö oli omistettu paikalliselle heerokselle, Pandionille. Se oli aitauksella ympäröity ulkoilmapyhäkkö. Pyhäkkö oli rakennettu noin 450 eaa. Nykyisin pyhäkön paikalla sijaitsee vanha Akropolis-museon rakennus. Pantheon (Rooma)
Pantheon on auki vierailijoille 8.30–19.30 (ma–la), 9–18 (su) ja 9–13 (arkipyhinä), paitsi jouluna, uuden vuoden päivänä ja vappuna, jolloin se on suljettu. Sisäänpääsymaksua ei ole. Heran temppeli II (Paestum)
Heran pyhäkköalueen pohjoisempi temppeli on Poseidonian eli Paestumin temppeleistä suurin ja säilynyt niistä kaikkein parhaiten. Temppeli ajoitetaan klassisen kauden alkupuolelle noin vuosiin 460–440 eaa. Ajoitus perustuu muun muassa rakennuksen joihinkin yhtäläisyyksiin vuonna 457 eaa. valmistuneen Olympian Zeuksen temppelin kanssa. Toisten piirteiden perusteella sen on ehdotettu olleen Ateenan Parthenonia nuorempi, mutta tätä ei ole yleisesti hyväksytty. Temppelissä ei ole merkkejä siitä, että sitä olisi myöhemmin korjattu ainakaan laajemmassa määrin. Apollonin temppeli (Delfoi)
Apollonin temppeli rakennettiin varhaisemmalle kulttipaikalle alun perin 600-luvulla eaa. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 548 eaa. ja korvattiin uudella, suuremmalla temppelillä, joka valmistui noin vuonna 525 eaa. Sen rakentamiseen kerättiin varoja eri puolilta antiikin maailmaa. Tärkeimpiä rahoittajia oli ateenalainen Alkmeonidien suku, ja siksi sitä kutsuttiin myös Alkmeonidien temppeliksi. Tämä temppeli tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 373 eaa. Paestum
Poseidonia perustettiin kreikkalaisena siirtokuntana noin 650 eaa. Se tuli osaksi alueella laajentunutta Rooman valtakuntaa vuonna 273 eaa. Tämän jälkeen se oli aluksi roomalainen kolonia ja myöhemmin tavallinen roomalaiskaupunki. Nykyisin Paestumin arkeologinen alue on osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä "Cilenton ja Vallo di Dianon kansallispuisto, Paestumin ja Velian arkeologiset alueet sekä Certosa di Padula". Kaupunki tunnetaan erityisesti hyvin säilyneistä temppeleistään. Eleusis
Eleusiin ensimmäinen varsinainen Demeterin temppeli Telesterion, joka oli Eleusiin mysteerien keskeinen tapahtumapaikka, rakennettiin geometrisella kaudella noin vuonna 750 eaa. Noin vuonna 600 eaa. mysteereistä kehittyi panhelleeninen eli yleiskreikkalainen kultti. Samaan aikaan, Solonin ajalla, Ateena liitti kaupungin itseensä ja mysteereistä tuli yksi ateenalaisen juhlakalenterin keskeisimmistä juhlista. Samalla paikalle rakennettiin uusi, suurempi Telesterion. Rakennus uusittiin jälleen suuremmaksi Peisistratoksen suvun tyrannian aikana 500-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Tholos (Ateena)
Paikalla oli varhaisempi Prytanikon-rakennus arkaaisella kaudella noin 550–525 eaa. Se toimi alun perin mahdollisesti Peisistratoksen suvun tyrannien asuntona. Demokratian kaudella se otettiin prytanien käyttöön. Pyöreä Tholos rakennettiin samalle paikalle varhaisella klassisella kaudella noin vuonna 470–465 eaa. Sitä käytettiin ilmeisesti yhdessä Prytaneionin kanssa niihin käyttötarkoituksiin, joihin muissa kaupungeissa käytettiin pelkästään yhtä prytaneionia. Prytanit nauttivat rakennuksessa julkisin varoin kustannetut ateriansa. Kolmasosa heistä päivysti siellä vuorollaan jatkuvasti valmiina hoitamaan virkatehtäviään mihin aikaan päivästä tahansa ja myös yöpyi rakennuksessa. Pafos
Apollon Hylateelle omistettu pyhäkkö sijaitsi kaupungin ulkopuolella sen itäpuolella. Se oli rakennettu 300-luvun eaa. lopulla, toisin sanoen Nea Pafoksen perustamisen aikoihin. Pyhäkkö oli kaiverrettu kallioon ja koostui kahdesta maanalaisesta kammiosta, joihin johti portaat. Kammioista etummainen oli suorakulmiomainen, ja taimmainen pyöreä ja varustettu kupolimaisella katolla. Pyhäkkö on tunnistettu sieltä löydettyjen piirtokirjoitusten perusteella. Pantheon
Pantheon (, ”kaikki jumalat” tai , "Pantheion", ”Kaikkien jumalten temppeli”) voi viitata seuraaviin: Apollonin temppeli (Metapontion)
Metapontionin Apollonin temppeli oli kaupungin muurein ympäröidyn kaupunkialueen tärkein pyhäkkö. Sen oletetaan olleen omistettu Apollonille epiteetillä Lykeios Nikaios. Tutkimuksessa se on tunnettu myös nimellä Temppeli A. Temppeli oli rakennettu kahdessa eri vaiheessa, jotka tunnetaan nimillä AI ja AII. Temppeli AI:sta rakennettiin arkaaisen kauden loppupuoliskolla noin vuosina 570–540 eaa., mutta se jäi keskeneräiseksi. Temppeli AII:n rakentaminen alkoi klassisella kaudella 400-luvun eaa. puolessa välissä, jolloin vanha temppeli purettiin. Temppeli AII tuhoutui 300-luvun eaa. loppupuolella todennäköisesti lukaanien vallattua alueen. Rotunda
Rotunda on rakennustaiteessa käytetty pyöreä, kupolilla varustettu rakennustyyppi, yleensä kirkko tai joissakin tapauksissa yksityispalatsin eteishalli tai museon tai kirjaston lukusali (British Museum). Esikuvana toimii Roomassa sijaitseva antiikkinen temppeli, myöhemmin kirkoksi muunnettu Pantheon. Pompeion
Pompeion sijaitsi Dipylon-portin ja Pyhän portin välissä juuri Ateenan kaupunginmuurien sisäpuolella. Nykyisin Pompeionin rauniot sijaitsevat Kerameikoksen arkeologisen alueen etelälaidalla. Rakennus oli suorakulmion muotoinen ja rakennettu suunnilleen luoteis-kaakkoissuuntaisesti. Sen sijoittelun määräsi tontin ahtaus porttien ja katujen välissä. Rakennuksen keskiössä oli suuri peristyylipiha, jonka ympärillä oli lukuisia huoneita, joita käytettiin säilytys- ja ruokailutiloina. Pompeionin kaakkoispäässä Panathenaia-juhlan tien puolella oli suuri marmorinen propylon-pylväikkö, joka toimi rakennuksen pääsisäänkäyntinä. Rakennuksen pylväät edustivat joonialaista tyyliä. Sisäseinät oli koristeltu maalauksin. Lattiat oli pääosin tehty pikkukivistä, mutta yhdessä huoneessa oli lattiamosaiikki, joka on nykyisin Kerameikóksen arkeologisessa museossa. Pandionin pyhäkkö
Pandionin pyhäkkö oli antiikin aikainen heeros Pandionille omistettu heroon Ateenan Akropolis-kukkulalla. Se sijaitsi kukkulan kaakkoiskulmassa myöhemmän Vanhan Akropolis-museon paikalla. Dionysoksen pyhäkkö (Delos)
Dionysoksen pyhäkkö eli Stoibadeion oli antiikin aikainen Dionysokselle omistettu pyhäkkö Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Dionysoksen pyhäkkö syntyi vaiheittain hellenistisellä kaudella noin ajalla 300–100 eaa. Noin vuonna 300 eaa. Deloksen näytelmäkilpailut voittanut mies nimeltä Karystios pystytti paikalle korkealle jalustalle asetetun fallos-veistoksen Dionysoksen kunniaksi. 100-luvulla eaa. tämän falloksen taakse rakennettiin pieni Dionysoksen pyhäkkö, joka koostui eksedrasta. Samassa yhteydessä pyhäkön sisäänkäynnin toiselle laidalle asetettiin symmetrisesti toinen jalustalle asetettu fallos-veistos. Pyhäkkö sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen itäpuolella. Antoninus Pius
Antoninus ei edeltäjiensä tavoin aloittanut suuria rakennusprojekteja. Ainoat hänen rakennuttamansa rakennukset olivat Hadrianuksen mausoleumi Tiber-joen varrella, jumalallisen Hadrianuksen temppelit Campus Martiuksella ja jumalallisen Faustinan temppeli Forum Romanumilla. Näiden lisäksi hän korjautti Rooman vanhimman sillan Pons Subliciuksen sekä Graecostadiumin ja Colosseumin. "Historia Augustan" mukaan Antoninus saattoi myös tehdä jotakin Pantheonille, mutta se on epävarmaa. Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö
Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö eli Kyntheion oli antiikin aikainen Zeukselle ja Athenelle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren huipulla Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Pyhäkkö oli rakennettu alun perin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Nykyisin paikalla olevat rauniot ovat hellenistiseltä kaudelta, pääosin 200-luvulta eaa. Pyhäkkö sijaitsi vuoren huipulla, joka oli tasoitettu rakentamista varten. Se koostui kahdesta rakennuksesta, joista toinen oli omistettu Zeukselle ja toinen Athenelle. Kummankin etupuolella oli kaksi joonialaista pylvästä. Sisällä oli veistoksia, syvennyksiä votiivilahjoja varten sekä mosaiikkeja. Rakennuksista on säilynyt vain niiden perustukset. Vanha Parthenon
Temppeliä alettiin rakentaa vanhanaikaiseksi käyneen, paikalla 500-luvulta eaa. sijainneen Hekatompedonin temppelin paikalle noin vuonna 490 eaa, sen jälkeen kun ateenalaiset olivat voittaneet Marathonin taistelun. Tuolloin Hekatompedon purettiin. Vanhan Parthenonin rakentaminen oli kesken kun persialaiset valtasivat ja tuhosivat koko Ateenan, mukaan lukien temppelin vuonna 480 eaa. Temppelin säilyneissä osissa on merkkejä siitä että se poltettiin tuolloin. Apollonin temppeli (Syrakusa)
Apollonin temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 565 eaa. Temppelistä löydetyn piirtokirjoituksen mukaan sen arkkitehti oli Kleomenes Knidieidaksen poika. Toisena nimenä kirjoituksessa saattaa esiintyä nimi Epikles, mutta tämä on kiistanalaista. Rakennuksen uskotaan saaneen vaikutteita Samoksen Heraionin varhaisemmasta vaiheesta, niin kutsutusta Rhoikoksen temppelistä, joka rakennettiin noin kymmenen vuotta aikaisemmin. Apollonin temppeli on varhaisin esimerkki monumentaalisesta kiviarkkitehtuurista Sisiliassa, ja sillä oli suuri vaikutus temppeliarkkitehtuurin kehitykseen läntisillä kreikkalaisalueilla. Temppeliä muutettiin sen historian aikana usein. Hekatompedon
Temppeli rakennettiin Peisistratoksen suvun tyrannian aikana. Sen rakentaminen alkoi noin vuonna 570 eaa., ja se valmistui noin vuonna 550 eaa. Temppeli purettiin ateenalaisten voitettua persialaiset Marathonin taistelussa vuonna 490 eaa., jolloin samalle paikalle alettiin rakentaa niin kutsuttua Vanhaa Parthenonia. Vanha Parthenon tuhoutui persialaissodissa vuonna 480 eaa., minkä jälkeen paikalle rakennettiin siinä edelleen oleva Parthenonin temppeli. Panthéon
Panthéon valmistui samana vuonna kuin Ranskan vallankumous alkoi. Vallankumoushallitus, joka vastusti kristinuskoa, määräsi sen muutettavaksi kirkosta Ranskan suurmiesten hautapaikaksi. Ensimmäiset kirkkoon haudatut olivat Honoré Mirabeau ja Voltaire vuonna 1791. Myöhemmin Panthéon yritettiin kahdesti muuttaa takaisin kirkoksi, mutta nämä muutokset olivat lyhytaikaisia, ja sen asema suurmiesten mausoleumina on säilynyt meidän päiviimme asti. Rakennuksen päätykolmiossa on teksti "" (”Suurille miehille kiitolliselta isänmaalta”). Parthenon
Osa Parthenonin rakennustyön kirjanpidosta on säilynyt, ja siitä ilmenee, että suurin menoerä oli kiven kuljettaminen Akropoliille Pentelikon-vuorelta noin 16 kilometrin päästä. Osa rahoista saatiin Deloksen meriliiton kassasta, joka oli siirretty Deloksen Panhelleenisestä pyhäköstä Akropoliille vuonna 454 eaa. Kupoli
Esihistorialliselta ajalta tunnetaan Välimeren alueen kupolihaudat, joissa muoto oli saatu aikaan muuria ulontamalla ja rakentamisen edetessä kivikehää kaventamalla. Tunnetuimpia niistä ovat Mykenen kupolihaudat. Varsinaisen holvikupolien rakennustaidon on määritelty kehittyneen Etu-Aasian alueella. Roomalaisilla kupoleiden rakentaminen oli jo teknisesti korkealle kehittynyttä, mistä esimerkkinä muun muassa Pantheonin temppeli Roomassa. Bysantin kulttuurissa kupoliholvilla oli huomattava asema rakennustaiteessa, mestarinäytteenä Justinianus I:n vuonna 537 rakennuttama Hagia Sofia. Bysantin vaikutus oli sittemmin nähtävissä muun muassa islamilaista arkkitehtuuria edustavissa moskeijoissa ja Italian renessanssiajan arkkitehtuurissa (muun muassa Rooman Pietarinkirkko). Panthéon
Panthéon on alkujaan "Pyhän Genevièven kirkoksi" vuonna 1789 valmistunut rakennus Pariisin Latinalaiskorttelissa. Tyyliltään uusklassismia edustavan kirkon suunnitteli arkkitehti Jacques-Germain Soufflot. Panthéon on erityisen tunnettu Ranskan suurmiesten hautapaikkana. Rakennus sijaitsee Montagne Sainte-Genevièven huipulla, ja korkean sijaintinsa ansiosta se näkyy yli koko kaupungin. Paestum
Athenen temppeli (”Cereen temppeli”)
Athenelle omistettu temppeli sijaitsee Athenen pyhäkköalueella roomalaisen forumin pohjoispuolella. Se tunnettiin aiemmin Cereen temppelinä, mutta nykyään se on tulkittu Athenen temppeliksi läheltä löytyneiden Athenen pienoispatsaiden perusteella, ja tunnistusta pidetään nykyisin varmimpana Paestumin kaikista kolmesta suuresta temppelistä. Athenen temppeli on ajoitettu noin vuoteen 500 eaa. Myös tämä temppeli edustaa doorilaista tyyliä, ja siinä on lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 13 pylvästä. Temppelin stylobaatin koko on 14,5 x 32,8 metriä. Temppelirakennus on tehty kaupungin korkeimmalle kohdalle, joka on muuta kaupunkia hieman ylempänä. Pompeion
Pompeion rakennettiin klassisella kaudella 400-luvun ja 300-luvun eaa. taitteessa. Sen nimi tulee kreikan sanasta "pompē" (πομπή), ”kulkue”. Rakennusta käytettiin Panathenaia-juhlaan ja sen suureen juhlakulkueeseen valmistautumisessa ja siinä käytettyjen pyhien esineiden säilyttämisessä. Kulkue järjestettiin joka neljäs vuosi. Se alkoi Pompeionilta, jonne kulkueeseen osallistuneet kokoontuivat ennen sen alkua, ja jossa ainakin merkkihenkilöt saattoivat myös aterioida. Pompeionilta se eteni pitkin Panathenaia-juhlan tietä Agoran läpi, ja päättyi Akropolis-kukkulalle. Rakennuksessa tiedetään säilytetyn muun muassa kulkueessa kuljetettua pyörillä varustettua puista laivaa, jonka mastoon ripustettiin Athene Poliaan kulttikuvalle joka neljäs vuosi viety uusi peplos. Pompeionia käytettiin oletettavasti myös gymnasionina. Didyma
Miletoslaiset aikoivat rakentaa temppelin, joka olisi melkein suurin koko kreikkalaisessa maailmassa. Temppelistä piti tulla kooltaan 109 kertaa 51 metriä, mutta se jäi kesken. Temppelin suuri halli jäi vaille kattoa ja katottomaan halliin rakennettiin pienempi pyhäkkö. Arkkitehdeiksi valittiin miletoslainen Dafnis ja efesoslainen Paionios. Paionios oli myös ollut Efesoksen Artemiin temppelin arkkitehtina. Uuden temppelin rakennustyöt jatkuivat vuosisatoja ja temppeliä rakennettiin vielä keisari Caligulan (hallitsi 37–41 jaa.) aikana. Caligula halusi saada temppelin valmiiksi omalla hallituskaudellaan. Ilmeisesti temppeli oli kuitenkin niin valmis noin vuonna 250 eaa., että sitä saatettiin käyttää oraakkelitoimitusten yhteydessä. Uusi naos valmistui luultavasti 200-luvulla. Vuonna 277/276 eaa. keltit ryöstivät Didyman ja veivät mukanaan suuren osan temppelin aarteista, mikä ilmenee samana vuonna tehdystä piirtokirjoituksesta. Seleukidit jatkoivat Didyman tukemista vuoteen 190 eaa. asti. Pompeion
Pompeion tuhoutui roomalaisten vallatessa Ateenan vuonna 86 eaa. Noin 150 jaa. samalle paikalle rakennettiin suurempi, kolmilaivainen varastorakennus. Se tuhoutui puolestaan herulien hyökkäyksessä vuonna 267 jaa. 300-luvulla jaa. paikalle rakennettiin vielä jonkinlainen kaupallinen tila, joka koostui kahdesta stoasta eli pylväshallista. Athene Khalkioikoksen temppeli
Athene Khalkioikos, joka tunnettiin myös nimellä Athene Poliukhos (Polioukhos), oli Spartan kaupungin suojelijatar. Tämän temppeli oli Spartan merkittävimpiä pyhäkköjä. Kreikkalaisessa mytologiassa temppelin rakentamisen aloitti Tyndareus. Temppeli jäi kuitenkin kesken ja valmistui vasta myöhemmin. Historiallisesti tiedetään, että temppelin paikalla oli pyhäkkö viimeistään geometrisella kaudella 700-luvulla eaa. Temppeli rakennettiin uudestaan arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Temppelin alkuperäiseksi suunnittelijaksi mainitaan Bathykles Magnesialainen ja sen loppuunsaattajaksi tai uuden temppelin suunnittelijaksi arkkitehti ja kuvanveistäjä Gitiadas. Akropolis (Ateena)
Erekhtheion
Erekhtheion sijaitsi kukkulan pohjoisosassa. Se oli omistettu Athene Poliaalle sekä Poseidonille ja Erekhtheukselle. Samalla se sisälsi monia Akropoliin vanhimmista kulttipaikoista ja se oli mahdollisesti rakennettu mykeneläisen Ateenan kuninkaanpalatsin paikalle. Erekhtheion edustaa joonialaista tyyliä ja se tunnetaan ennen kaikkea karyatidipylväiköstään. Temppeli rakennettiin noin 421–406 eaa. Prytaneion (Olympia)
Prytaneion rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 475 eaa. Aiemmin paikalla oli ollut varhaisempia arkaaisen kauden rakennuksia, viimeinen 500-luvulta eaa., joilla oli todennäköisesti sama käyttötarkoitus. Prytaneion oli Olympian kisoja järjestäneiden viranomaisten toinen toimipaikka Buleuterionin ohella. Nämä viranomaiset valvoivat muun muassa pyhäkköalueella säännöllisesti toimitettujen uhrien suorittamista. Prytaneionissa järjestettiin myös Olympian kisojen ohjelmaan kuuluneen hekatombiuhrin jälkeiset pidot. Kisojen viimeisenä päivänä sitä käytettiin voittajien juhlistamiseen, todennäköisesti jälleen pidoilla. Panthéon
Arkkitehti Jacques-Germain Soufflot’n suunnitteleman kirkon perustukset laskettiin vuonna 1758. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi se valmistui vasta vuonna 1789, ja rakennustyöt saattoi Soufflot’n kuoltua loppuun hänen oppilaansa Jean-Baptiste Rondelet. Rakennus on uusklassismin ensimmäisiä huomattavia edustajia. Sen julkisivu päätykolmioineen on kopio antiikin Rooman kaikkien jumalten temppelistä Pantheonista, mutta uusklassinen kupoli antaa sille esikuvastaan poikkeavan ulkoasun. Parthenon
Parthenon () on Athene Parthenokselle omistettu doorilaistyylinen temppeli Ateenan Akropolis-kukkulalla. Se rakennettiin kiitokseksi siitä, että Kreikka ja Ateena selvisivät persialaissodista. Viralliselta nimeltään rakennus oli Neitsyt Athenen temppeli, ja nimi Parthenon johtuu kreikan sanasta "parthenos" () eli 'neito', 'neitsyt'. Pantheon (Rooma)
Agrippan rakennus oli osa suurempaa rakennusprojektia, johon kuuluivat myös kylpylät. Plinius vanhempi mainitsee Agrippan temppelin kirjassaan Naturalis historia. Hän käyttää siitä latinalaistettua nimeä ”Pantheum”. Plinius puhuu ateenalaisen Diogeneen tekemistä ”karyatideista” (naishahmoisia pylväitä), joiden sijainnista ei ole tarkempaa selvyyttä. Agrippan rakennuttama Pantheonin temppeli paloi noin vuonna 80. Keisari Domitianus korjautti temppelin kunnes se tuhoutui uudelleen Trajanuksen aikana. Pyhän Panteleimonin kirkko (Thessaloniki)
Kirkko on rakennettu 1200-luvun lopulla ja omistettu Pyhälle Panteleimonille. Se kuului alun perin Panagía Perivléptoksen (”Kaiken näkevän Neitsyt Marian”) luostariin, joka tunnettiin myös nimellä Isä Iisakin luostari. Kirkko sijaitsee aivan Thessalonikin keskustassa lähellä Rotundaa. Osmanivallan aikana noin vuonna 1568–1571 rakennus muutettiin moskeijaksi, ja se tunnettiin nimellä Ishakiyen moskeija (”Iisakin moskeija”). Kirkko on malliltaan risti neliössä. Kirkon alkuperäisistä seinämaalauksista on säilynyt osia. Hermione (kaupunki)
Niemessä sijaitsi Poseidonille omistettu temppeli, joka oli rakennettu 500-luvun eaa. lopulla tai 400-luvun eaa. alussa. Sen perustukset ovat näkyvissä. Kaupungissa tiedetään olleen myös Athenelle omistettu temppeli, sekä Demeter Khthonialle omistettu temppeli, jonka oletetaan sijainneen nykyisen Pyhien arkkienkelten ("Ágioi Taxiárches") kirkon tienoilla. Pron-kukkulan pohjoispuolelta on löydetty roomalaisaikaisen akveduktin jäänteitä. Apollon Patrooksen temppeli
Apollon Patrooksen temppeli () oli temppeli, joka sijaitsi Ateenan antiikin aikaisen Agoran länsilaidalla. Se oli omistettu Apollon Patrookselle eli ”Isän Apollonille”.
Temppeli rakennettiin noin vuonna 338–326 eaa. Sen kohde Apollon Patroos oli Apollonin nimitys Ionin isänä. Ion oli kaikkien joonialaisten kantaisä ja ateenalaiset puolestaan kuuluivat joonialaisiin. Näin kyseessä oli ateenalaisten jumalallisen kantaisän temppeli. Temppeli rakennettiin 500-luvulla eaa. rakennetun varhaisemman ja pienemmän Apollonin temppelin paikalle. Varhaisempi temppeli oli todennäköisesti tuhoutunut persialaisten hyökkäyksessä vuonna 480 eaa. Panagía Ekatontapylianín kirkko
Panagía Ekatontapylianín kirkko ( eli Παναγία η Εκατονταπυλιανή, "Panagía i Ekatontapylianí"; myös "Panagia Ekatontapiliani", "Panagia Katapoliani") on bysanttilaisaikainen kirkko Paroikián kaupungissa Pároksen saarella Kreikassa. Se on yksi Kreikan parhaiten säilyneistä bysanttilaisista kirkoista.
Kirkko rakennettiin alun perin 300-luvulla. Legendan mukaan kirkon olisi rakennuttanut keisari Konstantinus Suuri. Kerrotaan, että tämän äiti Helena olisi tunnetulla matkallaan Palestiinan pyhille paikoille joutunut myrskyyn ja päätynyt Pároksen saarelle. Pároksella Helena lupasi Neitsyt Marialle rakentaa kirkon, jos hänen matkastaan tulisi onnistunut. Konstantinus rakennutti kirkon äitinsä kuoleman jälkeen. Dion (Kreikka)
Demeterille omistettu pyhäkkö sijaitsi jonkin verran muurien ulkopuolella kaupungin pääkadun päässä. Se on varhaisin tunnettu makedonialainen pyhäkkö, ja on ollut olemassa jo arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Se uusittiin 300-luvulla eaa., jolloin siihen rakennettiin pienet Demeterille ja Korelle eli Persefonelle omistetut doorilaiset temppelit. Lisäksi pyhäkkö oli muiden hedelmällisyyskulttien käytössä. 
Kreikkalainen teatteri Ateena
Varhaisimmat jäänteet asutuksesta Ateenassa ovat neoliittiselta kaudelta noin 4000–3000 eaa. Tuolloin asutus keskittyi Akropolis-kukkulalle, mutta viimeistään keskisellä pronssikaudella 2000–1600 eaa. asutus oli levinnyt myös kukkulaa ympäröivälle tasangolle muun muassa myöhemmän Agoran alueelle. Varsinaisena kaupunkina Ateenasta voidaan kuitenkin puhua vasta mykeneläisellä ajalla 1500-luvulta eaa. lähtien, jolloin Athene-jumalatar voitti tarun mukaan kaupungin herruuden meren jumala Poseidonilta. Samoihin aikoihin sijoittuu myös tradition mukaan kaupungin perustaminen, joka tapahtui Kekropsin hallituskaudella vuonna 1581 eaa. Akropolis (Ateena)
Peloponnesolaissodan jälkeen vuodesta 404 eaa. Akropoliille ei enää rakennettu uusia merkittäviä rakennuksia antiikin ajalla. Näin linnavuori oli saanut jotakuinkin nykyisen muotonsa. Roomalaisella ajalla vuonna 27 eaa. Parthenonin itäpuolelle rakennettiin pieni Rooman ja Augustuksen temppeli. Myös Erekhtheion kunnostettiin. Vaikka muita kreikkalaisia temppeleitä ryöstettiin tuona aikana, Parthenon säilytti arvostuksensa ja koskemattomuutensa. Herulien hyökkäyksen jälkeen 200-luvulla jaa. Akropoliin linnoitusta vahvistettiin jälleen. Länsipäähän rakennettiin myös kaksi uutta porttia. Pompeion
Pompeion () oli antiikin aikainen rakennus Kerameikoksessa Ateenassa Kreikassa. Sitä käytettiin erityisesti Panathenaia-juhlassa. Parthenon
Vuonna 1975 Kreikan valtio aloitti Euroopan unionin rahallisella ja teknisellä avustuksella suurimittaisen hankkeen Parthenonin sekä Akropoliin muiden rakennusten entistämiseksi. Arkeologinen komitea dokumentoi perusteellisesti kaikki paikalla vielä olleet esineet, ja tietokonemallien avulla arkkitehdit pyrkivät määrittämään kunkin alkuperäisen paikan. Eräissä tapauksissa aiempi ennallistaminen osoittautui virheelliseksi. Erityisen merkittävät ja hauraat veistokset siirrettiin Akropolis-museoon. Parthenonin sisään pystytettiin työmaanosturi, jolla marmorilohkareita siirrettiin. Kun nosturi ei ollut käytössä, se voitiin laskea rakennuksen harjan alapuolelle pois näkyvistä. Virheelliset korjaukset purettiin, ja ryhdyttiin hyvin huolelliseen jälleenrakennustyöhön. Parthenonia ei aiota palauttaa vuotta 1687 edeltäneeseen asuun, mutta räjähdyksen tekemiä vaurioita korjataan mahdollisuuksien mukaan, ja alkuperäisestä louhoksesta otettua uutta marmoria käytetään aukkojen täyttämisessä sekä rakenteellisesti välttämättömissä korjauksissa. Lopulta lähes kaikki suuremmat marmoriosat tulevat alkuperäisille paikoilleen tarpeen mukaan uusilla materiaaleilla tuettuina. Akropolis (Ateena)
Hekatompedon-temppeli purettiin ateenalaisten voitettua persialaiset Marathonin taistelussa vuonna 490 eaa., jolloin paikalle alettiin rakentaa uutta ja suurempaa Athenen temppeliä eli niin kutsuttua Vanhaa Parthenonia tai Esi-Parthenonia. Tämä keskeneräinen temppeli kuitenkin tuhoutui persialaisten hyökkäyksessä vuonna 480 eaa. Akropoliin muiden pyhäköiden ohella. Panin luola (Ateena)
Panin luola on luola ja antiikin aikainen Panille ja nymfeille omistettu pyhäkkö Akropolis-kukkulan luoteisrinteessä Ateenassa Kreikassa.
Pyhäkkö koostuu oikeastaan kolmesta pienestä luolasta, jotka kaikki oli omistettu Panin ja nymfien kultille. Panin kultti tuli Ateenaan Marathonin taistelun vuonna 490 eaa. jälkeen, sillä Panin ajateltiin tuolloin auttaneen ateenalaisia taistelussa aiheuttamalla persialaisten keskuudessa paniikkia huudoillaan. Luolissa oli mahdollisesti Panin patsas, ja niihin tuotiin votiivilahjoja Panille ja nymfeille. Kallioon oli kaiverrettu pieniä syvennyksiä veistoksia varten. Akropolis (Ateena)
Dionysoksen teatteri
Dionysos Eleuthereukselle omistettu teatteri sijaitsi Akropoliin etelärinteessä. Se rakennettiin alun perin pääosin puisena 500-luvulla eaa. ja uusittiin kivestä rakennetuksi vuonna 342 eaa. Siinä oli puolikaarenmuotoinen rinteeseen rakennettu katsomo, johon mahtui laajimmassa vaiheessa noin 17 000 katsojaa. Teatterirakennus oli antiikin kreikkalaisen teatterin synnynpaikka, ja siellä esitettiin monien merkittävien kreikkalaisten tragedioiden ja komedioiden ensiesitykset. Teatterin lähellä oli Dionysia-juhlien näytelmäkilpailuvoittoja juhlistaneita muistomerkkejä, kuten Thrasylloksen muistomerkki ja Nikiaan muistomerkki.
Dionysos Eleuthereuksen pyhäkkö Zeuksen stoa
Zeuksen stoa rakennettiin noin vuosina 450–400 eaa. Sen arkkitehti oli mahdollisesti Mnesikles. Zeus Eleutherioksen eli Zeus Vapauttajan kultti, jolle rakennus oli omistettu, perustettiin vuonna 479 eaa. sen jälkeen, kun ateenalaiset olivat voittaneet persialaiset Plataian taistelussa. Uskonnolliset rakennukset olivat yleensä temppeleitä, joten stoan käyttäminen uskonnollisiin tarkoituksiin oli poikkeuksellista. Rakennuksella oli kuitenkin todennäköisesti myös maalliseen hallintoon liittyneitä käyttötarkoituksia.
Rakennuksen takaosaan lisättiin roomalaisena aikana huoneita, joita käytettiin mahdollisesti Rooman keisareihin liittyneessä kultissa. Panthéon
Edellä mainittujen lisäksi Panthéonin kuuluisimpiin vainajiin kuuluvat kirjailija Émile Zola (1902), hävittäjä-ässä Georges Guynemer (1917), pistekirjoituksen keksijä Louis Braille (1952), toisen maailmansodan vastarintaliikkeen sankari Jean Moulin (1964), Euroopan unionin luojiin kuulunut Jean Monnet (1988) ja kirjailija Alexandre Dumas vanhempi (2002). Vuonna 1995 fyysikko Marie Curiestä tuli ensimmäinen Panthéoniin haudattu nainen. Akropolis (Ateena)
Dionysos Eleuthereuksen pyhäkkö sijaitsi teatterin vieressä sen eteläpuolella. Pyhäkköön kuului vanha Dionysoksen temppeli, joka oli rakennettu 500-luvulla eaa. yhdessä ensimmäisen teatterin kanssa, sekä uudempi Dionysoksen temppeli ja stoa eli pylväshalli, jotka rakennettiin 300-luvulla eaa. teatterin uusimisen yhteydessä. Perikleen odeion
Odeionin rakennutti aikansa merkittävin valtiomies Perikles 400-luvulla eaa. Se rakennettiin Dionysoksen teatterin yhteyteen välittömästi teatterin itäpuolelle. Kun Dionysoksen teatterin katsomoa laajennettiin, odeionin yksi kulma pisti katsomon sisään. Odeionia käytettiin musiikkikilpailuihin sekä tragedia- ja komediaesitysten kuorojen harjoituttamiseen. Rakennus tuhoutui roomalaisten hyökkäksessä Sullan johdolla vuonna 86 eaa. Vähän tämän jälkeen Ariobarzanes II rakennutti sen uudestaan. Pyhän Panteleimonin luostari
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan länsirannikon keskivaiheilla lähellä Dáfnin satamakylää. Luostari on suurikokoinen ja koostuu lukuisista rakennuksista. Sellaisena se muistuttaa pientä kaupunkia. Luostarin pääkirkko ("katholikon") on rakennettu 1800-luvulla ja omistettu Pyhälle Panteleimonille. Se on koristeltu venäläistä tyyliä edustavin maalauksin. Luostarin kirkossa on suuret kellot, joista suurin on halkaisijaltaan 2,7 metriä ja painaa 13 tonnia. Luostarin alaisuuteen kuuluu sivuluostari Bogoroditsan skiitta. Siihen kuuluu myös 15 kappelia sen sisäpuolella ja 20 ulkopuolella, sekä viisi keljaa. Luostarin kirjastossa on 1 320 kreikkalaista ja 600 slaavilaista käsikirjoitusta sekä yli 20 000 painettua kreikkalaista ja venäläistä kirjaa. Pantheon (jumalluettelo)
Pantheon tai pantheoni (harv.) merkitsee mytologian jumalhahmojen kollektiivia. Esimerkkeinä voidaan mainita muun muassa "olympolainen pantheon" ja Mikael Agricolan muodostama muinaisten suomalaisten jumalien luettelo. Pyhän Panteleimonin luostari
Pyhän Panteleimonin luostari (, ) eli "Rossikon" (Ρωσικό, "Rosikó") on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on Athoksen venäläinen luostari ja omistettu Pyhälle Panteleimonille. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Panteleimonin luostari on sijalla yhdeksäntoista.
Pyhän Panteleimonin luostari on perustettu alun perin 900-luvulla. Katalaanit polttivat luostarin vuonna 1307 ja se rakennettiin uudelleen. Historiansa aikana luostari on saanut tukea Bysantin keisareilta, serbeiltä ja Venäjän tsaareilta, ja sinne asettui ajan kuluessa yhä enemmän erityisesti venäläisiä munkkeja. Venäläisten munkkien määrä ohitti kreikkalaisten määrän vuonna 1497. Turkkilaisvallan aikana luostari taantui ja oli välillä kokonaan hylättynä. 1700-luvulla luostari oli välillä uudestaan kreikkalainen, koska Venäjän ja Turkin väliset sodat johtivat venäläisten munkkien määrän vähenemiseen. Se on ollut venäläinen jälleen vuodesta 1875. Vuonna 1895 luostarissa oli jopa 1 000 venäläistä munkkia. Venäjän vallankumous pysäytti venäläisten määrän kasvun luostarissa. Luostarissa oli vakava tulipalo vuonna 1968. Vuonna 2011 luostarissa oli 67 asukasta. Akropolis (Ateena)
Pandionin pyhäkkö Panthéon
Panthéonin rakennustyöt käynnisti kuningas Ludvig XV. Hän halusi korvata vanhan ja rappeutuneen pyhän Genevièven kirkon uudella temppelillä, joka sopisi paremmin Pariisin nimikkopyhimyksen arvolle. Tarinan mukaan kuningas, joka oli sairastunut vakavasti johtaessaan Ranskan armeijaa Itävallan perimyssodassa, oli luvannut rakentaa Genevièvelle uuden kirkon, mikäli selviäisi hengissä. Poseidonin ja Amfitriten temppeli
Temppeli oli rakennettu 300-luvulla eaa. ja se uusittiin 200- tai 100-luvulla eaa. Se vaikuttaa kuuluneen saaria tuohon aikaan hallinneen Makedonian hallitsijoiden rakennusohjelmaan. Pyhäkkö oli yksi merkittävimpiä Poseidonin kulttipaikkoja antiikin aikana ja Kykladien saarten ainoa varsinainen Poseidonin temppeli. Monet Deloksen saarelle matkanneet kävivät ensin puhdistautumassa temppelissä Tenoksella. 100-luvulla eaa. pyhäkkö toimi Rhodoksen johtaman saariston liiton keskuspaikkana.
Temppelin kukoistuskautta olivat 200- ja 100-luvut eaa. Se sai paljon mainetta koko antiikin maailmassa ja sinne tuli paljon pyhiinvaeltajia eri puolilta. Paikallisessa Poseidon-kultissa jumala oli paitsi merenjumala myös parantajajumala hieman Asklepioksen tavoin. Amfitriten puolestaan uskottiin auttavan naisia lapsettomuudessa. Temppelin papit vaikuttavat toimineen lääkäreinä. Pyhäkössä vietettiin vuotuisia Poseidonia-juhlia suunnilleen nykyisen tammi-helmikuun aikoihin. Niihin kuului muun muassa näytelmäkilpailut. Kahdentoista jumalan alttari
Alttari rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550–500 eaa. Sen rakennuttaja oli Peisistratos nuorempi, joka oli tyranni Peisistratoksen pojanpoika. Alttari oli Ateenan vanhimpia ja keskeisimpiä uskonnollisia rakennuksia. Se toimi samalla kaupungin virallisena keskipisteenä, josta mitattiin etäisyydet kaikkiin muihin paikkoihin. Alttari tuhoutui osittain persialaissodissa vuosina 480–479 eaa. ja se rakennettiin uudestaan vasta 400-luvun eaa. loppupuolella. Merkityksensä vuoksi alttari tunnetaan hyvin antiikin kirjallisista lähteistä. Pyhän Panteleimonin kirkko (Thessaloniki)
Pyhän Panteleimonin kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Akropolis (Ateena)
Persialaissotien jälkeen Akropoliin linnoitusta vahvistettiin pohjoislaidan niin kutsutulla Themistokleen rakennuttamalla muurilla ja etelälaidan Kimonin muurilla. Nämä muodostavat pääosan nykyisinkin näkyvistä muureista. Linnoittamisessa käytettiin linnavuoren tuhoutuneiden temppelien osia. Uuden Athenen temppelin eli nykyisen Parthenonin rakentaminen alkoi vasta Perikleen kaudella vuonna 447 eaa., kun Deloksen meriliiton rahavarat oli siirretty Delokselta Akropoliille ja kukkulasta tuli liiton keskus. Parthenon valmistui vuonna 438 eaa. Kokonaisuudessaan suuri Akropoliin rakennusprojekti kesti koko 400-luvun eaa. jälkimmäisen puoliskon, ja siihen kuuluivat Parthenonin ohella myös uusi suurempi Propylaia (437–432 eaa.), Athene Niken temppeli (435–420 eaa.) sekä Erekhtheion (421–406 eaa.). Samaa aikakautta pidetään myös koko Ateenan kulta-aikana. Mukana rakennustöissä olivat muun muassa kuvanveistäjä Feidias sekä arkkitehdit Iktinos, Kallikrates ja Mnesikles. Elafónisos
Kreikkalaisen tarusankarin ja Mykenen kuninkaan Agamemnonin kerrotaan rakennuttaneen 900-luvulla eaa. temppelin sotataidon, tiedon ja viisauden jumalatar Athenelle. Temppeli sijaitsi luultavasti Elafónisoksen keskiosassa Víglalla. Athenen palvominen Elafónisoksella alkoi 300–500 vuotta aiemmin kuin esimerkiksi Ateenassa tai Rodoksella. Mytologiassa esiintyvän Spartan kuninkaan Menelaoksen kerrotaan puolestaan rakennuttaneen Elafónisokselle hautamonumentin Kinadis-nimiselle laivaston komentajalleen. Yhdessä he ottivat osaa Troijan sotaan. Haudan sijaintipaikkana on pidetty Panagían aluetta Káto Nisín kylässä. Panteleimonin silta
Nykyisen sillan paikalle oli vuonna 1726 valmistunut puinen sillan ja akveduktin yhdistelmä, joka johti vettä läheisen Kesäpuiston suihkulähteisiin. Rakenne korvattiin uudella arkkitehti Bartolomeo Rastrellin suunnittelemalla barokkityylisellä silta-akveduktilla, joka valmistui 1749. Vuonna 1777 tulva tuhosi Kesäpuiston suihkulähteet ja akvedukti kävi tarpeettomaksi ja purettiin. Panathenaia-juhlan tie
Panathenaia-juhlan tie () oli antiikin aikainen tie Ateenassa Kreikassa. Se oli kaupungin pääteitä ja kulki Kerameikoksessa sijainneelta Dipylon-portilta Akropoliille. Antiikin Ateenassa tie tunnettiin yksinkertaisesti nimellä "Dromos" (), ”Tie”.
Panathenaia-juhlan tie oli Eleusiista saapuneen Pyhän tien jatke. Se sai nimensä siitä, että Athenen kunniaksi joka neljäs vuosi järjestetyn suuren Panathenaia-juhlan juhlakulkue kulki sitä pitkin ylös Akropoliille. Kulkue vei Athenen temppelissä olevalle jumalattaren kulttikuvalle uuden peploksen. Kulkue on kuvattuna muun muassa Parthenonin friisissä. Lisäksi tietä käytettiin myös kilpajuoksuun sekä hevoskilpa-ajoihin ennen Panateenalaisen stadionin rakentamista. Luonnollisesti se oli käytössä myös tavallisena kulkuväylänä. Tie oli käytössä ainakin 500-luvulta eaa. 500-luvulle jaa. ja ilmeisesti vielä bysanttilaiselle ajalle 1100-luvulle saakka. Palladion
Kreikkalaisessa mytologiassa kerrotaan, kuinka Ilos, perustettuaan Troijan kaupungin, rukoili Zeusta antamaan hänelle merkin. Hän löysi puisen Pallas Athenen patsaan telttansa edestä. Tarinan mukaan patsaan olisi tehnyt Pallas Athene ja asettanut sen Zeuksen viereen, mutta Zeus olisi heittänyt sen maahan Ate mukanaan Elektran haettua turvaa sen juurelta. Troija pysyi valtaamattomana niin kauan kuin patsas oli siellä. Monopteros (Ateena)
Monopteros rakennettiin roomalaisella kaudella 100-luvulla jaa., todennäköisesti Antoninusten aikaan vuosisadan puolessa välissä. Se sijaitsi Attaloksen stoan länsipuolella sen ja Panathenaia-juhlan tien välisellä alueella. Monopteros tuhoutui todennäköisesti herulien hyökkäyksessä vuonna 267 tai pian tämän jälkeen. Rakennuksen kaivaukset suoritettiin vuosina 1936 ja 1951–1954. Stonehenge
Stonehenge rakennettiin useassa vaiheessa vuosien 3000 eaa. ja 1500 eaa. välillä. Vuoden 3000 eaa. tienoilla paikalle tehtiin halkaisijaltaan 115-metrinen ympyrän muotoinen kaivanto, jonka ympärille rakennettiin penkereet. Penkereiden sisäpuolelle tehtiin kehän muotoon 56 reikää, joissa saattoi olla puiset paalut. Myöhemmin ympyrän keskustaan ja koillisen sisäänkäynnin kohdalle pystytettiin puupaaluja riveihin. Aluetta saatettiin tuolloin käyttää hautausmaana, sillä sieltä on löytynyt ihmisjäännöksiä. Vuoden 2500 eaa. tienoilla kehän keskustaan pystytettiin neljän tonnin painoisia sinikivestä tehtyjä kivipaasia, jotka oli tuotu 250 kilometrin päästä Walesista. Samoihin aikoihin paikalle tuotiin myös Alttarikivi ja Kantakivi. Näiden jälkeen keskustaan tuotiin kehän muotoon 30 viisimetristä sarseenikivipaatta, joiden ylle nostettiin vaakasuorat paadet. Niiden sisällä oli kymmenen korkeampaa paatta, jotka muodostivat viisi kahden katetun paaden ryhmää hevosenkengän muodossa. Näistä ryhmistä korkein oli 7,6-metrinen. Myöhemmin pieniä sinikivipaasia järjesteltiin vielä uusiin kehiin vanhempien kehien sisäpuolelle ja ulomman kivikehän ulkopuolelle kaivettiin lisää kuoppia kahteen kehään. Panthéon
Napoleonin kauden jälkeen Panthéon jätettiin pitkäksi aikaa rauhaan. Seitsemänkymmenen vuoden aikana temppeliin siirrettiin vain sen oma arkkitehti Jacques-Germain Soufflot vuonna 1829. 1880-luvulla Panthéon kuitenkin otettiin näyttävästi takaisin käyttöön: vuonna 1885 siellä pidettiin kansallissankarina juhlitun kirjailija Victor Hugon muhkeat hautajaiset, ja vallankumouksen satavuotisjuhlien yhteydessä 1889 sinne siirrettiin neljän vallankumoussotien sankarin ruumiit. Tämän jälkeen Panthéonissa on järjestetty säännöllisesti useita hautajaisia joka vuosikymmen. Eleusis
Plutonion
Plutonion eli Pluton-Haadeen luola sijaitsi Pyhän tien varrella Pienemmän Propylaian lounaispuolella. Haadeen uskottiin palauttaneen Persefonen Demeterille luolan kautta. Luola oli ympäröity kolmionmuotoisella aitauksella, joka oli rakennettu 300-luvulla eaa. Sen yhteydessä oli pieni Plutonille omistettu temppeli, jonka koko oli noin 3 x 3,8 metriä. Se oli rakennettu varhaisemman temppelin paikalle noin vuonna 328 eaa. Metroon
Metroon rakennettiin hellenistisenä aikana noin vuosina 150–125 eaa. samalle paikalle, jossa oli sijainnut vanha Buleuterion sekä varhaisempi Jumalten äidin temppeli. Vanha Parthenon
Temppelin tuhoutumisen jälkeen ateenalaiset eivät rakentaneet paikalle uutta temppeliä useisiin kymmeniin vuosiin. Perikleen aikana paikalle suunniteltiin lopulta uusi Parthenon, jota alettiin rakentaa vuonna 447 eaa. ja joka valmistui vuonna 438 eaa. Se on paikalla edelleen. Uuden Parthenonin rakentamisessa käytettiin hyödyksi suurta osaa vanhan Parthenonin laajoista perustuksista. Koska uusi temppeli oli vanhaa lyhyempi mutta leveämpi, osa vanhan temppelin perustuksista on edelleen nähtävissä nykyisen Parthenonin vieressä, erityisesti temppelin etelä- ja itäpuolella. Temppelin osia käytettiin myös muualla uudessa Parthenonissa. Osa vanhan temppelin pylväiden osista käytettiin Akropoliin muurien rakentamiseen. Temppelin muita osia on säilynyt eri puolilla Akropoliita. Temppelin osia on tunnistettu ainakin 250 kappaletta. Pantainoksen kirjasto
Kirjasto rakennettiin keisari Trajanuksen aikana noin vuonna 98–102 jaa. Sen rakennutti ja kustansi Titus Flavius Pantainos. Kirjasto oli omistettu Athene Arkhegetiille, Trajanukselle sekä Ateenan kansalle. Kirjaston rakentaminen liittyi siihen, että Ateena oli 100-luvulla Rooman valtakunnan merkittävin koulukaupunki. Pantainos oli filosofin poika ja piti itseään ”filosofisten muusien pappina”. Rakennuksessa on saattanut toimia kirjaston lisäksi jonkinlainen filosofinen koulu. Lisäksi rakennus toimi liiketilana ja mahdollisesti myös Trajanuksen keisarikultin käytössä.
Kirjasto oli käytössä vuoteen 267, jolloin se tuhoutui heruleiden hyökkäyksessä. Myöhemmin se rakennettiin osaksi peristyylirakennusta. Rakennuksen ensimmäiset arkeologiset löydöt tehtiin vuonna 1933. Suuri osa siitä kaivettiin vuonna 1935 ja itäosa vuonna 1971. Pantheon (Rooma)
Paavillisesta suojeluksesta huolimatta romumetallin metsästäjät verottivat kirkkoa vuosisatojen aikana. Vuonna 663 keisari Konstans II Herakleios ryösti Pantheonin kupolikaton kullatut pronssitiilet Rooman-vierailunsa aikana. Hän todennäköisesti menetti ne kuitenkin Sisiliassa arabimerirosvoille. Ne korvattiin vuonna 735 lyijystä tehdyillä. Friisin roomalaisen piirtokirjoituksen metalliset kirjasimet oli ryöstetty jo aiemmin – nykyiset ovat kopioita alkuperäisistä. Päätykolmio oli varustettu pronssisella reliefillä, joka esitti Titaanien taistelua.
Munkki Paulus Diaconus, joka eli 700-luvulla, kirjoitti Konstans II:n matkasta Roomaan vuonna 663:
Vielä niinkin myöhään kuin vuonna 1632 paavi Urbanus VIII, sukuaan Barberini, irrotti portiikin sisäkaton pronssilevyt ja valoi niistä 80 tykkiä Castel Sant’Angeloon. Joissakin lähteissä mainitaan virheellisesti, että osa pronssista olisi käytetty Pietarinkirkon baldakiinin pylväisiin, mutta sinne siitä ei riittänyt. Temppu oli aikalaistenkin mielestä paheksuttava rikos kirkollista koskemattomuutta vastaan. Siitä on tullut lentävä lause ”Quod non fecerunt barbari, fecerunt Barberini” (”Mitä barbaarit jättivät tekemättä, tekivät Barberinit”). Kritiikistä pelästyneenä Barberini päätti korjata kirkon katon paremmaksi kuin se oli ollut ennen häntä. Elea
Akropoliilla sijaitsi laaja pyhäkköalue, jonka varhaisimmat rakenteet ovat 500-luvulta eaa. Merkittävin oli joonialaista tyyliä edustanut temppeli, jonka perustusten koko on ollut noin 32,5 x 18,4 metriä. Sen oletetaan olleen omistettu Athene Poliaalle. Temppeli on ajoitettu 400-luvun eaa. alkupuolelle. Keskiaikaisen linnan torni on osittain temppelin raunioiden päällä. Akropoliilla oli myös Poseidon Asfaleioksen pyhäkkö. Kukkulalla sijaitsi myös kaupungin teatteri. Alueella ovat myös kaupungin kaikkein vanhimmat asutusjäänteet 500-luvulta eaa. Nykyään kukkulalla on keskiaikaisten linnoitteiden lisäksi kaksi kirkkoa, Capella Palatina sekä Santa Maria. Kaikkien näiden rakentamiseen on käytetty antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Tiili
Merkittäviä tiilestä tehtyjä varhaisia rakennuksia ovat Kiinan muuri (noin 210 eaa.) ja Rooman Pantheon (noin 123 jaa.). Pohjois-Eurooppaan tiiliarkkitehtuuri levisi hansakaupan ja Saksalaisen ritarikunnan mukana 1100-luvulla. Sunion
Sunionin Poseidonin pyhäkköalue perustettiin noin vuonna 700 eaa. Se kuului Ateenan kaupunkivaltion alaisuuteen. Varhaisin maininta niemestä on Homeroksen "Odysseiassa". Klassisella kaudella Sunion oli Leontis-fyleen kuulunut demos. Alue oli asuttuna ainakin 400-luvulta eaa. roomalaiselle ajalle saakka.
Sunionin demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Leontis ja sillä oli alun perin 4 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 201/200 eaa. Attalis-fyleen. Muutosten seurauksena demoksella oli bule-edustajia hellenistisellä kaudella 6. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Sūnieus" (). Leokoreion
Leokoreion rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 450–400 eaa. Antiikin aikaisten tekstilähteiden mukaan pyhäkkö olisi ollut olemassa kuitenkin jo 500-luvulla eaa. Pyhäkkö mahdollisesti tuhoutui persialaisten hyökkäyksessä vuonna 480 eaa., jolloin paikalla olisi myöhemmin ollut uudempi pyhäkkörakennelma. Pyhäkön nimen kerrottiin tulleen Leoksen tyttäristä ("Leos" + "korai"), jotka myytin mukaan uhrattiin, jotta kaupunki selviytyisi kulkutaudista. Pyhäkkö oli mahdollisesti pyhitetty näille tyttärille. Paikalta on löydetty tyypillisesti naisille osoitettuja uhrilahjoja, kuten koruja ja kangaspuiden painoja. Toisaalta nimen selitys on voinut syntyä myöhemmin. Tyranni Hipparkhos murhattiin Leokoreionin luona vuonna 514 eaa. Antiikin Ateena
Akropoliin harjalla oli lukuisia temppeleitä, pronssi- ja marmoriveistoksia, ja useita muita taideteoksia. Varhaisemmalla ajalla merkittävimmät olivat Athene Poliaan temppeli sekä Hekatompedon. Klassisella kaudella temppeleistä suurin oli Parthenon, joka oli omistettu neitsytjumalatar Athenelle. Parthenonin pohjoispuolella oli Erekhtheion, jonka rakennuskokonaisuus koostui kolmesta erillisestä pyhäköstä: yksi oli omistettu Athene Poliakselle, valtion suojelijalle; toinen oli varsinainen Erekhtheion, Erekhtheuksen pyhättö; ja kolmas oli Pandroseion, Kekropsin tyttären Pandrosoksen pyhättö. Parthenonin ja Erektheionin välissä oli kolossaalinen Athene Promakhoksen patsas, jonka kypärä ja keihäs olivat ensimmäiset mitä Akropoliista näkyi merelle. Pantheon (Rooma)
Kreikkalaiset temppelit olivat yleisöltä suljettuja tiloja, ja uskonnolliset menot suoritettiin temppelin edessä pihamaalla. Sama koski normaaleja roomalaistemppeleitäkin, mutta Pantheonin arkkitehtuuri mahdollisti suuren väkijoukon kutsumisen sisätiloihin. Tämä seikka helpotti myöhemmin Pantheonin muuttamista kirkoksi ja siten edesauttoi rakennuksen säilymistä. Colosseum
Keisari Vespasianus aloitti Colosseumin rakentamisen vuonna 72. Se sijoitettiin keisari Neron yksityispalatsin Domus Aurean puutarhassa sijainneen tekojärven paikalle. Panagía Chalkéonin kirkko
Panagía Chalkéonin kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko on rakennettu vuonna 1028. Se on omistettu ”Kupariseppien Neitsyt Marialle”, mikä viittaa alueella työskennelleisiin käsityöläisiin. Se sijaitsi alun perin kaupungin antiikin aikaisella agoralla eli torilla niin kutsutun Kupariseppien stoan lähellä. Kirkon rakennuttaja oli sen länsipään sisäänkäynnin yläpuolelle kirjoitetun omistuskirjoituksen mukaan "prōtospatharios" Kristoforos, Lombardian "katepanō" (kummatkin bysanttilaisia arvonimiä). Athenen temppeli (Paestum)
Athenen temppeli on antiikin aikainen Athenelle omistettu kreikkalainen temppeli Poseidonian eli roomalaisittain Paestumin kaupungissa Suur-Kreikassa (Magna Graecia) nykyisessä Italiassa. Se rakennettiin kaupungin kreikkalaisella kaudella noin 500 eaa. Apollon Epikurioksen temppeli
Temppeli rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 450–425 eaa. Sen suunnitteli arkkitehti Iktinos, joka oli myös yksi Parthenonin suunnittelijoista. Nykyisin paikalla oleva temppeli on todennäköisesti rakennettu varhaisemman arkaaisen, 600-luvulla eaa. rakennetun temppelin paikalle, joka oli ilmeisesti rakennettu uudestaan jo kahdesti aiemmin noin vuosina 600 ja 500 eaa. Louhokset, josta rakennuksen kiviaines saatiin, on paikallistettu alueen pohjois- ja luoteispuolelta. Parthenon
Parthenonin rakennustyön aloitti Perikles, Ateenan huomattavin poliitikko 400-luvulla eaa. Rakennustyön johtajana toimi kuvanveistäjä Feidias, joka johti myös koristelutyötä. Arkkitehdit olivat Iktinos ja Kallikrates. Parthenonia käytettiin myös rahavarastona, ja siellä säilytettiin Deloksen meriliiton, myöhemmän Ateenan imperiumin varoja. Vanha Parthenon
Vanha Parthenon tai Esi-Parthenon viittaa Athene Parthenokselle omistettuun temppeliin, jota rakennettiin nykyisen Parthenonin temppelin paikalle Ateenan Akropoliille noin vuosina 490–480 eaa. Panathenaia
Juhlan alkuperäinen nimi oli "Athenaia" (), ja se oli hyvin vanhaa alkuperää. Ateenalaisille itselleen se oli yhtä vanha kuin kaupunki itse, ja perinteen mukaan sen olisi pannut alulle kaupungin myyttinen kuningas Erekhtheus (tai Erikhthonios) 729 vuotta ennen vuonna 776 eaa. järjestettyjä ensimmäisiä Olympian kisoja. Tämän vuoksi juhla oli omistettu Athenen lisäksi myös Erektheukselle. Sen jälkeen kun Theseus yhdisti Attikan kylät yhdeksi Ateenan kaupunkivaltioksi, juhlan nimeksi tuli "Panathenaia". Yhdistämisen itsensä kunniaksi hieman ennen Panathenaiaa, Hekatombaion-kuun 16. päivä, järjestettiin Synoikia-juhla, joka voidaan nähdä Panathenaian esijuhlana. Poseidonin temppeli (Isthmia)
Temppeli oli keskeisin osa Isthmian Poseidonin pyhäkköaluetta, jolla järjestettiin muun muassa Isthmian kisat. Paikka on ollut kulttikäytössä viimeistään 1100-luvulta eaa. lähtien. Temppeli rakennettiin alun perin arkaaisella kaudella noin vuonna 700 eaa. Se tuhoutui tulipalossa noin vuonna 480–470 eaa. Uusi temppeli rakennettiin noin vuonna 465–450 eaa. Myös se vaurioitui pahoin Spartan hyökkäystä seuranneessa tulipalossa vuonna 390 eaa. Tämän jälkeen se rakennettiin jälleen uudelleen; nykyisin paikalla olevat rauniot ovat tästä rakennusvaiheesta. Koska Korintin kannas oli keskeinen kulkureitti, temppeli kärsi myöhemminkin usein sodista. Mykeneläinen kulttuuri
Monet mykeneläisen kulttuurin löydöt on nimetty mytologian hahmojen mukaan, vaikka niillä ei ole tai voida osoittaa olevan yhteyttä kyseisiin henkilöihin. Mykenen ajoilta on säilynyt niin kutsuttu Agamemnonin hauta. Siitä tehtiin Agamemnonin kuolinnaamioksi kutsuttu hautalöytö, joka on todellisuudessa kuitenkin Troijan sodan Agamemnonia selvästi varhaisempi. Mykenen niin sanottu Atreuksen aarrekammio rakennettiin noin 1330 eaa. Pyloksen palatsin rauniot tunnetaan Nestorin palatsina ja Ithakalta löydetty palatsi Odysseuksen palatsina. Tavole Palatine
Temppeli on rakennettu arkaaisen kauden lopulla noin vuonna 520–510 eaa. Sen paikalla on kuitenkin ollut varhaisempi pyhäkkö ja mahdollisesti myös varhaisempi temppeli. Temppeli on tehty yhdessä rakennusvaiheessa, mutta ainakin sen kattoa on kunnostettu myöhemmin 400-luvulla eaa. Temppelin ajoitus perustuu ennen kaikkea sen kapiteelien eli pylväänpäiden tyyliin sekä temppelistä löydettyjen terrakotasta tehtyjen votiiviesineiden ajoitukseen.
Temppelin rauniot tunnetaan perinteisesti nimellä ”Tavole Palatine” eli ”Ritareiden pöydät”. Votiivilahjojen perusteella temppelin tiedetään nykyisin olleen omistettu Hera-jumalattarelle. Nykyisin rauniot ovat varsinaisen (eli Tarantonlahden alueelle rajatun) Suur-Kreikan parhaiten säilynyt antiikin aikainen muinaisjäänne. Akropolis (Ateena)
Viimeistään arkaaisella kaudella 700-luvulla eaa. Akropoliista tuli pyhä paikka ja Ateenan uskonnollisen elämän keskuksia. Tuolloin paikalle perustettiin kaupunkia suojelevan Athene Poliaan kultti, sekä rakennettiin tämän varhaisin temppeli, joka sijaitsi myöhemmän Athene Poliaan temppelin paikalla. Hekatompedon-temppeli eli varhaisin myöhemmän Parthenonin paikalla ollut Athenen temppeli rakennettiin noin 570–566 eaa. Laajemmin Akropolista alettiin rakentaa tyranni Peisistratoksen toimeksiannosta. Tuolloin rakennettiin muun muassa varhaisempi Propylon eli porttirakennus sekä ensimmäinen myöhemmän Athene Niken temppelin paikalla ollut jumalattaren pyhäkkö. Peisistratoksen aikana perustettiin myös Ateenan merkittävin uskonnollinen juhla Panathenaia, jonka eräänä keskuksena kukkula toimi. Athene Poliaan temppeli rakennettiin noin 529-520 eaa. Feidiaan työpaja
Työpaja rakennettiin noin vuonna 430 eaa. tunnetun kuvanveistäjä Feidiaan käyttöön ja se toimi hänen työpajanaan hänen työstäessään suurikokoista, kullasta ja norsunluusta tehtyä Zeuksen kuvapatsasta läheistä Zeuksen temppeliä varten. Temppeli oli valmistunut 26 vuotta aiemmin, vuonna 456 eaa. Feidias siirtyi Olympiaan saatuaan Parthenonin koristelut valmiiksi Ateenassa. Kuvapatsaan, joka luettiin myöhemmin yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä, veistäminen kesti todennäköisesti useita vuosia. Löydösten perusteella rakennus olisi saattanut olla työpajakäytössä vielä vuonna 420 eaa. Patsas todennäköisesti siirrettiin temppeliin osina ja koottiin siellä uudelleen.