Milloin Heinola on perustettu?
Heinola
Heinola on perustettu vuonna 1776 Kymenkartanon läänin maaherran residenssiksi eli asuinpaikaksi. Heinola oli Kymenkartanon läänin keskus. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1839 maaherran muutettua Mikkeliin. Heinola kuului Mikkelin lääniin vuoden 1997 läänijako­uudistukseen saakka, ja vuosina 1997–2009 se kuului Etelä-Suomen lääniin.
Heinolan pitäjänkirkko
Kirkon ohi kulkeva maantie johti aikoinaan Heinolasta Mikkeliin. Järven rannalla olevan kirkonkylän maisemaan kuuluvat muun muassa kiviaitainen kirkkomaa, kirkko ja kellotapuli sekä maantien toisella puolella oleva 1860-luvulta peräisin oleva kirkonkylän pappila pihapiirin rakennuksineen ja puutarhoineen. Kirkkoympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Heinola
Vuonna 2000 rakennettu Heinolan kesäteatteri sijaitsee Rantapuistossa Kymijoen rannalla luoden yhdessä Heinolan taidemuseon ja WPK-talon kanssa oman kokonaisuuden pihapiireineen. Kokonaan katettu teatterialue on tullut tunnetuksi erityisesti musikaaleistaan, joita ovat tähdittäneet tunnetut kotimaiset näyttelijät. Häntälä (Halikko)
Häntälä on kuulunut suomalaisen vero-oikeuden piiriin, joten kylä on perustettu viimeistään 1200-luvulla. Ensimmäinen maininta Häntälästä on vuodelta 1429. Vuoden 1540 maakirjassa Häntälän koko on pienentynyt, sillä se on mainittu yksittäistilana. 1700-luvulle tultaessa kylä on jälleen kasvanut ja siellä on sijainnut yksi armeijan ratsutila. Häntälän tila toimi nimismiehentalona 1500-luvun lopusta lähtien joten kylä oli käräjäpaikka. Nimismiehentalon yhteydessä oli myös kestikievari, joka sai oman rakennuksensa 1800-luvulla. Heinoslaisuus
Heinoslaisuus eli Oulun profetia oli Oulun seudulla 1960-luvulla vaikuttanut uskonnollinen liike, jota johtivat profeettasisarukset "Laila" ja "Aune Heinonen". Heinola
Jo Heinolan radan rakennusvaiheessa suunniteltiin sen jatkamista myöhemmin Savon radalle saakka (ns. HELEMI-rata), johon se olisi liittynyt Mäntyharjulla tai myöhempien suunnitelmien mukaan Mikkelissä. Rautatiesuunnitelma on tullut vireille useita kertoja myöhemminkin, sillä se lyhentäisi huomattavasti matka-aikoja Savosta Helsinkiin. HELEMIn linjaus on ollut pitkään merkittynä Etelä-Savon maakuntakaavaan. Talola
Talolan kylä sijaitsee Purilanjoenlaaksossa, joka on yksi Halikon vanhimmista asuinaluiesta. Kylä on luultavasti perustettu jo ennen 1300-lukua, mutta ensimmäinen kirjallinen maininta siitä on vuodelta 1440. 1560-luvulla kylä oli kaksitaloinen, mutta myöhemmin sinne perustettiin yksi kantatila lisää. Kantatilat ovat Mikkola, Keskitalo ja Markuntalo, jotka ovat Keskitaloa lukuun ottamatta edelleen olemassa joskin hieman siirrettyinä isojaon jäljiltä. Hollola
Toinen kotiseutuyhdistyksen ylläpitämä kohde kirkonkylässä on Hentilän talomuseo, johon on koottu alueen vanhoja rakennuksia ja suuri talo Asikkalasta.Arkkitehti Vilho Penttilä suunnitteli vuonna 1902 valmistuneen Hollolan kunnantuvan. Se on Suomen ensimmäinen arkkitehdin suunnittelema puinen kunnantalo. Vastapäätä Hollolan kirkkoa sijaitsevassa kunnantuvassa toimii kahvila. Rekola
Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II määräsi 13. maaliskuuta 1857 Helsingin ja Hämeenlinnan välisen rautatien rakentamistyöt aloitettaviksi. Rataa varten tarvittavia alueita hankittaessa osoittautui, ettei Helsingin pitäjän alueella ollut sellaisia alueita, jotka olisi korvauksetta luovutettu kruunulle. Pitäjänkokouksessa 5. kesäkuuta 1858 käsiteltiin kysymystä niistä kirkon maista, joiden yli rautatie tullaan vetämään. Asia koski siis nykyisen Korson, Rekolan ja Tikkurilan seuduilla sijaitsevia maita. Päätettiin vaatia korkealta kruunulta niistä korvausta, eikä vain vaatia, vaan myös todella toimia niin, että korvaukset saadaan. Komissaari Markelin valittiin asiamieheksi huolehtimaan siitä. Hannulan herätys
1900-luvun alussa Suomen Lähetysseuran entinen lähetyssaarnaaja Frans Hannula kiersi ympäri Lounais-Suomea järjestämässä lähetysjuhlia. Hän oli innostava puhuja, ja vuoden 1902 aikana hänen puheittensa vaikutuksesta syntyi Rymättylässä voimakasta herätystä. Tämä herätys laajeni nopeasti ja siihen liittyi paljon väkeä, varsinkin nuorisoa. Laajimmillaan Hannulan herätyksen sanotaan yltäneen Jyväskylän seudulle saakka. Liikkeen keskus oli Turun Lähetysyhdistys, joka perustettiin vuonna 1905 ja jossa oli parhaimmillaan yli 1000 jäsentä. Kesäisin järjestettiin noin 300 lähetystilaisuutta, ja niitten pitopaikoiksi rakennettiin lyhyessä ajassa parikymmentä rukoushuonetta, joista tunnetuin oli Turun Betel-kirkko. Vuonna 1905 perustettiin oma lehti Kotimaa. Liike oli tällöin selkeästi organisoitumassa ja kehittymässä vakiintuneeksi herätysliikkeeksi. Hannulasta ei kuitenkaan ilmeisesti ollut pysyvän toimintajärjestelmän luojaksi, ja herätyksen varsinainen itsenäinen toiminta surkastui nopeasti. Kotimaa-lehtikin muuttui kirkolliseksi yleislehdeksi. 1920-luvun lopulla yhdistys rakensi Betel-kirkkoon uuden tornin, jonka suunnitteli Erik Bryggman, kuten myös yhdistyksen rakennuttaman hotellin. 1930-luvun laman seurauksena hotelli ja siinä ollut raittiusravintola ajoivat yhdistyksen konkurssiin. Sen seuraajaksi perustettiin Lähetysyhdistys Betel. Vantaan historia
Turun ja Viipurin välinen sekä Hämeenlinnaan johtava maantie kulkivat alueen läpi synnyttäen jokilaakson alueelle useita vauraita kyliä, merkittävimpänä Helsingin pitäjän kirkonkylä. "Helsingaa" (Helsinginjoki, nykyinen Vantaanjoki) mainittiin asiakirjoissa ensimmäisen kerran toukokuussa 1351, kun Ruotsin silloinen kuningas Maunu Eerikinpoika antoi Tallinnan hiippakunnan Padisen luostarin munkeille lohenpyyntioikeuden Helsinginjoessa. Joki antoi nopeasti nimen koko alueelle, mistä on saanut aiheensa myös kaupungin vaakuna. Helsingin kirkkopitäjä syntyi 1370–1390-luvuilla, ja pyhän Laurin kivikirkko valmistui sinne vuonna 1460. Kirkkorakennus sijoitettiin hyvien kulkuyhteyksien solmukohtaan Vantaanjoen ja Keravanjoen lähelle. Kirkollista keskusta halkoi myös tiestö: Suuri rantatie Turusta Viipuriin sekä Hämeentie Hämeen linnaan ja etelään rannikolle. Helsingin pitäjän ensimmäinen kirkkoherra mainitaan vuonna 1395. Helsingin pitäjän katsotaan vakiintuneen omaksi kirkko- ja hallintopitäjäkseen 1400-luvulla, ja varhaisin maininta alueella olevasta pyhälle Laurentiukselle omistetusta kirkosta on vuodelta 1401. Eräs paikallinen rälssisuku lahjoitti Helsingin pitäjän kirkolle yhden veromarkan suuruisen alueen Rekolasta. Nimi "Helsinge" (Helsingin pitäjä) mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1428. Samana vuonna alueen kalastusoikeudet siirtyivät Turun hiippakunnalle, mikä edesauttoi kivisen kirkon rakentamista alkuperäisen puisen tilalle.
Porvoo ei kyennyt huonon sijaintinsa takia kilpailemaan Tallinnan hansakauppiaiden kanssa, joten Kustaa Vaasa päätti perustaa Helsinginjoen suulle Helsingin pitäjän alueelle vuonna 1550 Helsingin kaupungin. Helsingin pitäjä oli jo 1530-luvulla ehtinyt kehittyä merkittäväksi Uudenmaan merikaupan keskukseksi. Vanhankaupungin Helsingistä ei kuitenkaan koskaan tullut kuninkaan elinaikana hänen toivomaansa keskusta. Itä-Häme
Ennen Keski-Suomen läänin perustamista kaikki Itä-Hämeen alueen kunnat kuuluivat Mikkelin lääniin. Keski-Suomen lääni perustettiin vuonna 1960, jolloin siihen liitettiin Mikkelin läänistä Joutsan, Leivonmäen ja Luhangan kunnat. Muut Itä-Hämeen kunnat jäivät osaksi Mikkelin lääniä. Heinola, Hartola ja Sysmä siirrettiin silloisesta Mikkelin vaalipiiristä (aiemmin "Mikkelin läänin vaalipiiri", nykyään "Etelä-Savon vaalipiiri") Hämeen vaalipiiriin vuoden 2003 eduskuntavaaleissa. Pertunmaa jäi osaksi Etelä-Savon vaalipiiriä ja Keski-Suomen lääniin kuuluneet kunnat pysyivät Keski-Suomen vaalipiirissä. Nykyisessä maakuntajaossa Joutsa (siihen liitetty Leivonmäki mukaan lukien) ja Luhanka kuuluvat Keski-Suomeen, Heinola (ja entinen Heinolan maalaiskunta), Hartola ja Sysmä Päijät-Hämeeseen ja Pertunmaa Etelä-Savoon. Heinolan kirkko
Heinolan kirkko (aiemmin Heinolan kaupunginkirkko) pienellä mäellä Heinolan kaupungin keskustassa on Heinolan seurakunnan pääkirkko ja entinen Heinolan kaupunkiseurakunnan kirkko. Puinen pitkänomainen kahdeksankulmainen kirkkorakennus on valmistunut vuonna 1811. Sen rakentaja on ruoveteläinen Mats Åkergren. Hollola
Hollolan seurakunta kuuluu Tampereen hiippakuntaan. Seurakunta toimii vuoden 2017 alusta Hollolan lisäksi Kuhmoisten, Kärkölän ja Padasjoen kuntien alueella. Hollolan merkittävin historiallinen nähtävyys on Hollolan keskiaikainen kivikirkko, jossa on 550 istumapaikkaa. Kirkko kuuluu kolmanteen suomalaiseen kivikirkkosukupolveen, joka rakennettiin noin vuosien 1480–1560 välisenä aikana. Se valmistui nykyiseen muotoonsa vuosien 1495–1510 välisenä aikana: sakaristo vuonna 1495, kirkkosali vuonna 1500 ja asehuone vuoden 1505 jälkeen. Kivikirkko on kuuluisa hyvin säilyneistä puuveistoksistaan. Kattoon iskeneen salaman vuoksi kirkon puiset kattorakennelmat paloivat vuonna 1642. Kirkko peruskorjattiin vuosina 1934–1935. Heinola
Vuoden 2017 lopussa Heinolassa oli 19 128 asukasta, joista 17 166 asui taajamissa, 1 762 haja-asutusalueilla ja 200 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Heinolan taajama-aste on 90,7 %. Heinolan taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken: Heinoslaisuus
1960-luvun lopulla monet liikkeen kannattajat erosivat valtionkirkosta. Laila Heinonen itse muutti 1980-luvulla Oulusta Turkuun. Nykyisin liike toimii Turun seudulla Kaarinassa nimellä "Suomen esirukoilijakansan esirukoilijat ry "(rekisteröity 1972), ja liikkeellä on siellä oma rukoushuone. Kannattajia on vain pieni joukko, ja toiminta on varsin sulkeutunutta. Heinolan rautatieasema
Heinolan rautatieasema () on liikennepaikka Lahti–Heinola-radalla Heinolan kaupungissa. Se on radan pääteasema ja sijaitsee ratakilometrillä 167 + 607. Rautatie Heinolaan valmistui vuonna 1932. Henkilöliikenne radalla lopetettiin vuonna 1968. Muolaa
Muolaa on vanhin Viipurin itäpuolella olevista pitäjistä. Se mainitaan jo 1300-luvun alkupuolella. Ruotsin vallan aika päättyi isoonvihaan. Venäläiset valtasivat Kannaksen vuonna 1710. Valtiollisesti alue kuului Venäjän keisarikuntaan vuoteen 1811 ja sen jälkeen Suomen suuriruhtinaskuntaan vuosina 1812–1917. Tuo aika toi mukanaan venäläisen lahjoitusmaajärjestelmän. Muolaassa oli Kuusaan, Pällilän ja Kyyrölän lahjoitusmaahovit. Väestöstä tuli lahjoitus­maa­talon­poikia, eräänlaisia maaorjia. Tämä loppui kuitenkin 1800-luvun lopulla. Senkin jälkeen kehitys oli varsin verkkaista päästäkseen täyteen vauhtiin Suomen itsenäistyttyä. Kyyrölän kunta liittyi Muolaaseen vuonna 1934. Heinolan vaakuna
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä alainen, alapuoleltaan kaarikoroinen hopeahirsi, jonka päällä kävelee kultainen ilves, varukset siniset, korvatöyhdöt mustat.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Heinolan kaupunginvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. syyskuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. marraskuuta samana vuonna. Ville Heinola
Huhtikuussa 2018 Heinola teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Rauman Lukon kanssa. Syyskuussa seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon, mutta jo ennen Mestis-kauden alkua Lukko kutsui Heinolan takaisin vahvuuteensa. Hän teki joukkueessa SM-liigadebyyttinsä runkosarjan viidennellä kierroksella 26. syyskuuta 3-4-vierasvoitossa Tapparaa vastaan. Heinolalle ja toiselle debytantille, Antti Palojärvelle avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun valmennusjohto halusi lepuuttaa Janne Niskalaa ja Jyri Marttista viikonlopun peleihin. Heinola merkittiin joukkueen kakkospuolustajapariin Roni Seväsen viereen. Heinola sai ottelussa jääaikaa 15.45 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +2. Liigauransa avausmaalin Heinola teki 23. marraskuuta 2018 kahden miehen ylivoimalla paikallisvastustaja Porin Ässiä vastaan. Hän keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen Arttu Ilomäen tekemään maaliin. Samu Isasalo valitsi Heinolan ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Heinolassa Jyrää
Heinolassa Jyrää on Heinolan Rantapuistossa järjestettävä ilmaiskonsertti. Se on saanut nimensä Juice Leskisen vuoden 1973 kappaleesta "Heinolassa jyrää". Tapahtumaa on järjestetty kesäisin vuodesta 1985 alun perin kolme kertaa, sitten kaksi kertaa ja vuodesta 2004 alkaen yhden kerran kesän aikana. Tapahtumapaikkana on toiminut Jyrängönvirran pohjoisrannalla sijaitsevat satama ja kesäteatteri sekä niiden välissä oleva Rantapuiston alue. Heinolan hautausmaa
Pääportin vieressä on vuodelta 1955 peräisin oleva kappeli, joka on arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema. Tiettävästi ensimmäinen hautausmaalle haudattu henkilö oli saarnaaja Gustaf Streng, joka haudattiin vuonna 1814. Sankarihaudoissa lepää 110 sodissa 1939–1944 kuollutta sankarivainajia. Hupisaarten kaupunginpuisto
Ainolassa eli Pakolansaaressa ja vanhalta nimeltään Hanhisaaressa sijaitsee nykyisin Pohjois-Pohjanmaan museo. Vuonna 1826 kauppias Johan Z. Franzén perusti saarelle muotopuutarhan, kauppaneuvos Hemming Åström jatkoi perinnettä rakennuttamalla saarelle Ainola-huvilan ja puutarhan 1880-luvun lopulla. Jo tätä ennen siellä sijaitsi kauppias Ferdinand Granbergin kaksikerroksinen huvila, hänelle saari siirtyi Johan Franzénin pojan ostettua sen isältään mutta tehtyä konkurssin vuonna 1875. Ainola-huvilan suunnitteli arkkitehti Johan Erik Stenberg, se valmistui 1888 ja siinä oli muun muassa juokseva vesi ja sähkövalot. Oululaiset kutsuivat koristeellista huvilaa "Piparkakkutaloksi", sen ympärille suunnitteli puutarhan J.C. Dahlström. Huvila ja saari lahjoitettiin kaupungille vuonna 1910. Huvilassa toimivat kirjasto ja museo, johon Samuli Paulaharju keräsi ainutlaatuisen Lapin kokoelman. Huvila ja kokoelman pääosat tuhoutuivat tulipalossa heinäkuussa 1929. Riikola
Purilanjokilaakso on yksi Halikon varhaisimmista pysyvän asutuksen alueista. Riikolakin on asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla ja varhaisin maininta Riikolasta on vuodelta 1440. Jokikausta sen sijaan on syntynyt vasta 1900-luvulla. Kylässä oli vuoden 1540 maakirjan mukaan vain Riikolan talo, joka on ilmeisesti myöhemmin jakautunut Ylöstaloksi ja Alastaloksi. Riikolan lounaisosissa oli rinnakkain sotilaan ja rakuunan torpat. Isojako toteutettiin vuonna 1784 ja se rikkoi tyypillisen kylärakenteen. Torpparilaki tai siirtoväen asuttaminen eivät aiheuttaneet suuria muutoksia kylärakenteeseen, eikä siellä edelleenkään ole monta maatilaa. Heinäveden historia
Heinäveden kunta (Etelä-Savo, Itä-Suomen lääni) perustettiin vuonna 1869. Asutusta alueella on ollut jo kivikaudella, josta kertovat myös alueelta löytyneet kalliomaalaukset. Pysyvän asutuksen alue on saanut myöhemmin. Asutus kasvoi kovasti 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa, ja siitä hillitymmin pitkälle 1900-luvun lopulle. Sittemmin asukasluku on kääntynyt laskuun. Heinola
Lahdesta Heinolaan valmistui rautatie vuonna 1932. Kaupungin keskustassa on Jyrängönvirran ylittävä suuri rautatiesilta. Nykyisin radalla on ainoastaan tavaraliikennettä, sillä henkilöliikenne lakkautettiin vuonna 1968. Lähin henkilöliikennettä palveleva rautatieasema sijaitsee Lahdessa. Heinolan reenjalas
Ainoat samanikäiset ja -tapaiset vastineet Heinolan jalakselle tavataan Pohjois-Venäjällä Vytšegan jokilaaksossa Sindorin järven muinaisella rannalla. Mesoliittisella asuinpaikalla Vis I löytyi turpeen alta suojassa lukuisia puuesineitä, jotka olivat säilyneet nykypäivään saakka hyväkuntoisina. Esineiden joukossa kaivauksen johtaja Grigoriy Burov mainitsee 4–5 jalasta. Mauno Heinonen
Reservin luutnantti Heinonen palveli Jalkaväkirykmentti 11:ssä eli niin kutsutussa Ässä-rykmentissä. Heinonen kaatui takaraivoon osuneesta kranaatista puolustustaisteluissa maaliskuun toisen päivän aamuna. Myöhemmin samana päivänä kaatui tunnettu suomalainen miekkailija Hille Kaisla, joka oli Heinosen tavoin Ässä-rykmentin sotilas. Kaisla ja Heinonen johtivat kaatuessaan vierekkäisiä joukkueita. Heinonen on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle. Paavola (Halikko)
Paavolan yksittäistila muodosti oman maarekisterikylänsä. Varhaisin maininta Paavolasta on 1540-luvulta. Kylän alueet liitettiin naapurikyliin Kaninkolaan ja Immalaan maanmittaustoimituksissa 1900-luvun alussa. Leinola (Laukaa)
Leinolan ensimmäinen talo oli 1552 perustettu Leinola, myöhemmin Peltotalo, jonka isäntänä oli 1552-1579 Jussi Leinonen. Jussi Leinonen oli myös silloisen Laukaan pitäjän nimismies ja häneen juontavat mm. kahden Suomen presidentin, Martti Ahtisaaren ja Urho Kekkosen sukujuuret. Hämeenlinnan seudun kuntaliitos 2009
Hämeenlinnan seudun kuntaliitoksen kautta liittyivät 1. tammikuuta 2009 Hauho, Hämeenlinna, Kalvola, Lammi, Renko ja Tuulos yhteen yhdeksi kaupungiksi, jonka nimeksi tuli Hämeenlinna.. Kuntien valtuustot tekivät asiasta päätökset 26. marraskuuta 2007. Hämeenlinnan vaakuna säilyi uudelle kaupungille. Erityisesti Hämeenlinna toivoi mukaan myös kahta muuta seutukunnan kuntaa Hattulaa ja Janakkalaa, mutta molemmat päättivät jäädä kuntien liitoksen ulkopuolelle. Koska Hämeenlinnan ja Kalvolan välissä oleva Hattula päätti jäädä liitoksen ulkopuolelle, Kalvolalla ei ollut yhteistä rajaa minkään muun kuntaliitoksessa mukana olevan kunnan kanssa. Valtioneuvosto päätti 19. kesäkuuta 2008 pakkoliittää noin 27 neliökilometrin alueen Hattulasta Hämeenlinnaan 1.1.2009 alkaen, korostaen samalla ettei asialla ole ennakkotapauksen merkitystä. Toisaalta samaan aikaan 1.1.2009 pakkoliitettiin valtioneuvoston päätöksellä ja Korkeimman hallinto-oikeuden hyväksymänä myös Sipoosta alue Helsinkiin ja Enonkoskesta alue Savonlinnaan. Hattulasta liitettävällä alueella asui 32 asukasta. Heinolan kirkko
Heinolan kirkon kulttuuriympäristöön kuuluu 1852 perustetun kirkkopuiston ja siinä olevien kirkon ja kellotapulin lisäksi saman kadun varressa oleva vanha pappila 1900-luvun vaihteesta sekä kirkon rakentamisen aikoihin perustettu vanha hautausmaa kirkkopuiston pohjoispuolella. Kirkkoympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Heinola
KesäHeinola 2011 on kaksi viikonloppua käsittävä uusi kaupunkikulttuuritapahtuma Heinolassa. Vuodesta 2013 alkaen on järjestetty kansainvälinen jäänveistotapahtuma Heinolan jääfestivaali. Kesäisin rantapuistossa järjestetään Heinolassa Jyrää -ilmaiskonsertteja. Kaupungissa järjestetään kesäisin myös Heinolan Valot -konsertti. Hämeenlinna
Hämeenlinna () on Suomen kaupunki Vanajaveden etelärannalla Kanta-Hämeen maakunnassa. Se on Kanta-Hämeen maakunnan keskus ja vuonna 1639 perustettuna Suomen vanhin sisämaakaupunki. Hämeenlinna tunnetaan perinteikkäänä hallinto-, koulu- ja kulttuurikaupunkina. Heinola
Heinolan ja Pohjois-Kymenlaakson yhdistää kantatie 46, joka kulkee Heinolan kirkonkylästä Kouvolan keskustaan ohittaen Jaalan, Kuusankosken ja Valkealan. Tie on Heinolasta lähdettäessä Kouvolan rajalle saakka todella huonossa kunnossa ja sen perusparannushanketta on käsitelty kaupunginvaltuustossa useaan otteeseen. Heinolainen
Heinolainen oli Heinolassa vuosina 1922–1941 ilmestynyt sanomalehti. Järvenpää
Järvenpää oli aikaisemmin Tuusulaan kuulunut kylä, joka alun perin käsitti myös Kello­kosken. Sen taloista suurin oli aikoinaan Kyrölän ratsutila, joka 1700-luvulla laajeni Järvenpään kartanoksi. Järvenpään kautta kulki vanhastaan myös maantie Helsingistä Heinolaan. Vuonna 1862 valmistui Suomen ensimm­äinen rauta­tie Helsingistä Hämeenlinnaan, ja alusta lähtien yksi radan väli­asemista oli Järven­päässä. Heinola
Heinolan maalaiskunta ja Heinolan kaupunki yhdistyivät vuoden 1997 alussa. Entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylää kutsutaan edelleen Heinolan kirkonkyläksi. Eino Heinonen
Heinonen oli vuodesta 1918 Argentiinassa Suomen Nahkatehtaat Oy:n edustaja, ja edustanut myös Suomen puunjalostus- ym. teollisuutta ja harjoittanut tuonti- ja vientikauppaa Etelä-Amerikassa. Hänellä oli oma tuonti- ja vientiliike Buenos Airesissa vuodesta 1936. Hän tuki lahjoituksin muun muassa Domus Academican rakentamista, Vanamo-seuraa, Tulimaan tutkimusta ja suomalaista ampumaurheilua. Kauppaneuvoksen arvon myöntämisperusteissa todetaan Suomen ja Argentiinan kaupan hyväksi työskentelyn lisäksi muun muassa Heinosen toiminta tiedemiesten hyväksi, rintamamies- ja lottajärjestöjen avustaminen sekä avustukset Helsingin yliopistolle espanjalais-suomalaisen sanakirjan toimittamiseen. Heinolan Peliitat
Peliittojen konkurssin jälkeen Heinolan johtavaksi jääkiekkoseuraksi nousi vuonna 1984 perustettu Heinolan Kiekko. HeKi pelasi pitkään II-divisioonassa ja vuodesta 1999 alkaen Suomi-sarjassa. Menestystä tuli lopulta kaudella 2004–2005, jolloin HeKi sijoittui sarjan toiseksi. Loppuotteluissa HeKi joutui vielä tunnustamaan Seinäjoen Hockey Teamin paremmakseen. Kaudella 2005–2006 HeKi voitti Suomi-sarjan mestaruuden ja myös Mestis-karsinnat päihittäen muun muassa Kokkolan Hermeksen. HeKi siis nousi kaudeksi 2006–2007 Suomen toiseksi korkeimpaan jääkiekkosarjaan. Mestis-nousun yhteydessä edustusjoukkueen toiminta eriytettiin juniorijoukkueista. Heinolan Sanomat
Kahdesti ja välillä kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina työskentelivät Ukko Andersin (1906), Hannes Laasonen (1906), Aleksis Ruokosalmi (1906–1909), Heikki Hyppönen (1909–1911), V. A. Otava (1911–1912), Arvi A. Seppälä (1913), Aarne Rahunen (1913–1916), Lauri Apala (1916), Eino Salmelainen (1916–1919), Kuuno A. Talvioja (1919), Väinö Leisio (1919), J. Vesanen (1920–1922), Hiskias Hokkanen (1922–1923), Kaarlo Marjokorpi (1923–1927), Jaakko Holstila (1927–1930), Väinö S. J. Laamanen (1930–1933), Aaro A. Nuutinen (1933–1937) ja Väinö V. Kinnunen (1937–1939). Tikkurila (yritys)
Tikkurila Oy:n historian lasketaan alkavan vuodesta 1862, jolloin Keravanjoen Tikkurilankoskeen rakennettiin öljynpuristamo ja perustettiin yhtiö nimeltä Dickursby Oljeslageri. Hankkeen takana oli Tikkurilan kartanon omistaja Anders Lorenz Munsterhjelm. Koskessa oli pyörinyt vesimylly jo sadan vuoden ajan, mutta Helsinki–Hämeenlinna-rautatien rakentaminen 1860-luvulla ja Tikkurilan aseman syntyminen aivan kosken viereen teki paikasta ihanteellisen teollisuudelle. Tehdas puristi pellavaöljyä, jota käytettiin pintakäsittelyaineena, sekä keitti siitä vernissaa, jota käytettiin maalien valmistukseen. Punaisten muistomerkki (Heinola)
Heinolan tapahtumista ja taisteluista vuonna 1918 on ilmestynyt vuonna 2017 kirja "Heinola 1918: kapinan aika", jonka kirjoittajat ovat toimittaja Leena Kekkonen ja sotahistorioitsija Jukka Kulomaa. Augusta (Maine)
Vuonna 1754 englantilaiset perustivat Fort Western-nimisen linnakkeen Kennebecjoelle. Sen eteläpuolelle alkoi syntyaä asutusta ja paikka tuli tunnetuksi nimellä Hallowell. Hallowellista tehtiin kaupunki vuonna 1771. Pian perustettiin kaupungin ensimmäinen saha ja paikalliset alkoivat vaurastua. Hallowell kehittyi kuitenkin Fort Westernin aluetta nopeammin ja kahden yhteisön välisten erimielisyyksien takia Fort Westernistä tuli oma kaupunkinsa nimellä Harrington. Kaupungit yhdistettiin uudestaan vuonna 1797, jolloin kaupunki sai nykyisen nimensä. Vuonna 1799 Augustasta tuli Kennebecin piirikunnan keskus. Lahti–Heinola-rata
Ensimmäisen kerran Heinolaan esitettiin rakennettavaksi rataa vuonna 1885, kun Heinolan edustaja esitti valtiopäivillä Kuopion radan toteuttamista kaksihaaraisena niin, että toinen haara olisi kulkenut Lahdesta Heinolaan. Tämän jälkeen esitettiin rataa rakennettavaksi Lahdesta Heinolan kautta Jyväskylään. Nämä suunnitelmat eivät kuitenkaan toteutuneet. Lopulta vuonna 1909 saatiin aikaan rakentamispäätös Lahti–Heinola-rautatiestä, mutta rataa ei lopulta saatu aikaiseksi kuin muutama kymmenen metriä. Seuraavan kerran projekti edistyi, kun eduskunnan valiokunta päätti 1926 ottaa radan jälleen toteuttamisohjelmaan. Yksi radan suurimmista puolestapuhujista oli seminaarin lehtori Juho Kinnunen. Heinolan maalaiskunnan vaakuna
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä paaluittain kaksi reenjalasta, joita yhdistää kaksi päällikkäistä poikkipuuta; kaikki hopeaa”. Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja se vahvistettiin käyttöön 1. lokakuuta 1968. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 1997 Heinolan maalaiskunnan ja Heinolan kaupungin kuntaliitoksen yhteydessä. LähiTapiola
Lähivakuutuksen historian voidaan nähdä ulottuvan aina vuoteen 1770 asti, jolloin kuningas Aadolf Fredrik sääti lain pitäjien paloapuyhdistysten perustamisesta. Tapiolan juurten taas katsotaan alkaneen Paloapuyhtiön perustamisesta vuonna 1857. Tapiolan suorista edeltäjäyhtiöistä Pohja perustettiin vuonna 1909 ja Aura vuonna 1917. Vuonna 1933 säädettiin laki keskinäisistä vahinkovakuutusyhdistyksistä, mitä seuranneiden vuosikymmenten aikana paikallisia Lähivakuutusyhdistyksiä syntyi ympäri maata. Heinolan Sanomat
Heinolan Sanomat oli Heinolassa vuosina 1905–1939 ilmestynyt sanomalehti. Vuosina 1912–1918 sen nimenä oli Uusi Heinolan Sanomat.. Hyvinkää
Hyvinkää on pääkaupunkiseudun vetovoiman vaikutuksesta voimakkaasti toisen maailmansodan jälkeen kasvanut ja rakennettu kaupunki. Hyvinkäänkylä, joka sijaitsee nykyisin taajamaan liittyneenä kaupungin keskustasta nelisen kilometriä lounaaseen, on kaupungin vanhin asuttu kylä ja mainittu asiakirjalähteissä ensi kerran 1495. Tulevan kaupungin kasvaessa on työläisväestön asuttama taajama kasvanut ensin rautatieasemien ja villatehtaan ympärille Tehtaan ja Mustamännistön kaupunginosiin sekä Vieremään, Viertolaan ja Puolimatkaan, joissa on säilynyt verrattain vähän vanhaa rakennuskantaa. Sotien jälkeisinä vuosikymmeninä on rakennettu muun muassa Sahanmäen, Kruununpuiston, Rääkänpään ja suureksi osaksi Parantolan kaupunginosat, 1960-luvulla Kirjavatolpan yhtenäinen kerrostaloalue, 1970-luvulla Paavola, Talvisilta ja Vehkoja, 1980-luvulla Hakala, 1990-luvulla Martti, 2000-luvulla Tapainlinna, Tanssikallio ja Kruunumaa sekä 2010-luvulla Metsäkalteva, johon kuuluvalla Kravunharjulla järjestettiin asuntomessut vuonna 2013. Merkittävä tulevaisuudessa rakennettava ja jo asemakaavoitettu kaupunginosa on Hangonsilta, joka sijaitsee rautatieaseman välittömässä läheisyydessä Hyvinkää–Hanko-radan ja Läntisen yhdystien välissä. Päijät-Hämeen maakunta
Nimityksenä Päijät-Häme vakiintui 1950-luvulla. Hämeen läänin kuntien lisäksi siihen laskettiin Päijänteen itäpuolella sijainneet Heinola, Heinolan maalaiskunta, Sysmä ja Hartola, jotka kuuluivat Mikkelin lääniin sekä Uudenmaan lääniin kuuluneet Orimattila ja Artjärvi. Vuosien 1997 ja 2009 välillä se kuului kokonaisuudessaan Etelä-Suomen lääniin. Heinolan seutukunta yhdistyi vuoden 2010 alusta Lahden seutukuntaan, joten maakunnassa on nyt vain yksi seutukunta aiemman kahden sijasta. Punaisten muistomerkki (Heinola)
Punaisten hauta-alueen omistaa Heinolan kaupunki. Muistomerkin alueelle pystyttivät vuonna 1949 paikalliset työväenyhdistykset. Muistomerkissä on teksti: Hartolan kirkko
Hartolan vanhin kirkko mainitaan kirjallisesti ensi kerran 1398, mutta rakennuksesta ei ole jäänyt muuta kuin perimätieto sen olinpaikasta Jääsjärven ja Rautaveden välisellä kannaksella. 1540 mainitaan Hartolassa olleen Sysmän kappeli. Tuolloin Hartolasta käytettiin Koskipään nimeä. Hartola itsenäistyi 1784, kuningas Kustaa III nimitti uuden pitäjän kruununprinssi Kustaa Aadolfin mukaan. Hartolan ruotsinkielinen nimi onkin edelleen Gustaf Adolfs. Vesa Heinonen
Heinosen synnyinpaikaksi mainitaan joko Heinola tai Lahti. Kantatie 46
Kantatie 46 on Kouvolan ja Heinolan kirkonkylän välinen kantatie, jonka pituus on 61 kilometriä. Tie on kaksikaistainen ja paikoitellen mutkainen. Raskaan liikenteen määrä on kohtalaisen suuri. Väylällä sijaitsevat Rautkosken tienhaaran ja Uimilan pikavuoropysäkit Jaalassa. Tie on osa lyhintä päätieyhteyttä Kotkasta ja Kouvolasta Jyväskylään.Kuusankosken Voikkaan ja Heinolan välinen tie on rakennettu 1970- ja 1980-luvuilla. Vuonna 1976 siitä tuli kantatie 60. Tie Voikkaalta valtatielle 15 valmistui vuonna 1992. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa kantatie 60 siirtyi Tampereen kehätielle, ja Kouvolan ja Heinolan välisestä tiestä tuli kantatie 46. Tuukka Heinonen
Heinosen musiikkiura alkoi vuonna 2001 perustetussa Konala Cartellissa, jossa hän esiintyi nimellä Tunkio. Yhtye on julkaissut tähän mennessä yhden albumin, mixtapen ja singlen. Vuonna 2006 Heinonen julkaisi "Tunk Yayo" -nimellä "Vittu näitä vittupäitä" -EP:n yhdessä Konala Cartellin Veejayn kanssa, joka käytti EP:llä nimeä "Vitun Järkäle". Vuonna 2008 perustettu Heinonen perusti Otto Kallioisen kanssa Joustavan Moraalin. Yhtye julkaisi kesällä 2010 internetissä ilmaiseksi esikoisalbuminsa "P*skaa jatsia", joka palkittiin Tuoreet platat-blogin vuosikatsauksessa palkinnolla "Vuoden tuorein nettijulkaisu". Helsinki
Varsinaisesti kaupunki perustettiin Kuningas Kustaa Vaasan toimesta Vantaanjoen suulle Forsbyn eli Koskelan keskiaikaisen kylän paikalle 12. kesäkuuta 1550. Kaupungin oli tarkoitus kilpailla Tallinnan kanssa kauppakaupunkina, ja kuningas määräsi Porvoon, Tammisaaren, Rauman ja Ulvilan porvarit muuttamaan Helsinkiin. Joen suuhaarojen väliseen saareen perustettiin kuninkaan­kartano vuonna 1551, ja kaupunkiin rakennettiin kirkko 1553. Ruotsi kuitenkin valloitti Pohjois-Viron ja Tallinnan vuonna 1561, mikä vähensi kuninkaan kiinnostusta Helsinkiin. Helsinki sai tapulioikeudet vuonna 1617, mutta kaupunki pysyi edelleen pienenä ja vaatimattomana, eikä siellä ollut 1640-lukuun mennessä enempää kuin muutama sata asukasta. Heinolan Lehti
Kirjapainonomistaja Kustaa Helanderin perustama "Heinolan Lehti" oli sitoutumaton pikkulehti, joka ilmoitti toimivansa paikkakuntansa ja sitä ympäröivän maaseudun hyväksi. Vuonna 1916 lehden taustalle perustettiin osakeyhtiö, ja se ilmoittautui nuorsuomalaiseksi. Sisällissodan jälkeen "Heinolan Lehti" yhdistettiin "Heinolan Sanomiin". Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden vastaavina toimittajina ja päätoimittajina työskentelivät Kustaa Helander (1912–1917) ja Lauri Apala (1917–1918). Heinola
Heinolan paikallisliikennettä on operoinut heinäkuusta 2014 lähtien Lahden seudun liikenne -kuntayhtymän kilpailutuksen voittanut Lehtimäen liikenne. Heinolassa liikennöivät LSL:n 8x-sarjan linjat, jotka liikennöivät pääasiassa Lahteen, mutta myös Heinolan sisällä suurimpiin kaupunginosiin ja taajamiin, kuten Sinilähteelle, Jyränköön, Tommolaan, Vierumäelle ja kirkonkylään. Lahti–Heinola-rata
Lahti–Heinola-rata on Suomen rataverkkoon kuuluva rataosuus, joka on valmistunut vuonna 1932. Tällöin rakennettiin myös Heinolan rautatiesilta, joka on nykyisin yksi Heinolan nähtävyyksistä. Radalla oli aikoinaan sekä henkilö- että tavaraliikennettä, mutta henkilöliikenne radalla lakkautettiin vuonna 1968 ja nykyisin rata on ainoastaan tavaraliikenteen käytössä. Heinolassa radalta on pistoraideyhteydet Rautsaloon ja Hevossaareen. Heinola
Heinolan kautta kulkee useita kymmeniä pikavuoroja päivässä. Kaikki Helsingin ja Mikkelin, Jyväskylän, Kuopion, Oulun, Kajaanin sekä Rovaniemen väliset, sekä Kotkan ja Jyväskylän väliset pikavuorot. Linja-autoaseman lisäksi kaupungin alueella sijaitsevat Vierumäen liittymän, Tähtiniemen tienhaaran, Kaivokadun, Veljeskylän, Lusin tienhaaran ja Paason sekä uusimpana Pääsinniemen (Vahteristo) pikavuoropysäkit. Lusin tienhaarassa pysähtyvät Heinolan ja Jyväskylän, mutta eivät Heinolan ja Mikkelin väliset pikavuorot. Kirkonkylässä huoltoaseman ohessa sijainnut pikavuoropysäkki lakkautettiin vuonna 2012. Heinola
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on tilanteen 1. tammikuuta 2017 mukainen. Helsinki
Rautakaudella Helsinki, kuten muukin Uusimaa kuului hämäläisten alueisiin. Pysyvästä hämäläisten asutuksesta ei toistaiseksi ole löytynyt merkkejä, mutta siitepölyanalyysien perusteella alueella on viljelty maata 900-luvulta lähtien. Sisämaan reitit merelle kulkivat Vantaanjokea ja Sipoonjokea pitkin. Orimattilan väestö osasi vielä myöhään kertoa kalastusmatkoistaan merelle ja vuodelta 1347 on säilynyt tieto, jossa mainitaan hattulalaisten ja hauholaisten alueella sijainneet kalastusnautinnat. Paikannimet kertovat yhä Helsingin hämäläisestä asutuksesta. Esimerkiksi Konala-nimen on tulkittu juontuvan nimestä "Konhola", jolloin alueen asutus olisi alun perin peräisin Akaan pitäjän Konhon kylästä. Hämäläisten lisäksi myös virolaiset käyttivät rannikkoaluetta kalastukseen ja muuttoliike Suomenlahden eteläpuolelta oli pidempiaikainen ilmiö läpi aikojen. Ruotsalaiset tekivät 1200-luvun puolivälissä voitokkaan ristiretken hämäläisiä vastaan, jonka seurauksena Ruotsin valta ulottui Uudellemaalle ja alue kolonisoitiin kristityillä ruotsalaisilla. Tähän aikakauteen liittyy myös Vartiokylän linnavuori. Heinoon rautatieasema
Heinoon alkuperäinen asema valmistui Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan junaliikenteen alkamisen aikoihin vuonna 1895. Alkuperäinen ratalinja kaarsi maantien suuntaisesti Karkun kirkolta Heinoon asemalle, leikkasi viistosti nykyisen ratalinjan ja kääntyi tämän jälkeen jyrkästi kohti etelää. Vuonna 1965 valmistuneen rataoikaisun seurauksena Heinoon asema jäi parisataa metriä sivuun uudesta ratalinjasta, jolla avattiin samanniminen seisake. Asemarakennus on edelleen olemassa kunnostettuna ja sen eteen on rakennettu pieni pätkä rataa. Heinoosta Vammalaan päin oli radalla vielä Mäenkylän seisake. Heinoon seisake lakkautettiin vuonna 1983 ja koko liikennepaikka vuotta myöhemmin. Lahti–Heinola-rata
Myllyojan jälkeen valtatie 4 alittaa radan siirtyen taas sen länsipuolelle. Näillä paikkeilla ratakilometrillä 164+276 on sijainnut Sinilähde-niminen seisake. Se on lakkautettu matkustajaliikenteen loppuessa vuonna 1968. Sinilähteen entisen seisakkeen jälkeen rata kaartaa Heinolan K-citymarketin ohi, ja sen jälkeen on ratakilometrillä 165+774 Jyränkö-niminen linjavaihde. Sen nimi oli 1945 asti Ränninmäki. Jyränkö lakkautettiin vuonna 1973, mutta avattiin sittemmin uudelleen. Linjavaihteelta erkanee pohjoispäästä liikennöitävä teollisuusraide Hevossaareen. Vaihteella ei ole ollut käyttöä moneen vuoteen.
Hevossaaren rata erkanee Jyrängön linjavaihteelta. Radan ensimmäinen linjaus rakennettiin 1950-luvulla. Tällöin rata johti Hevossaaren satamaan, lisäksi radan alkupäästä haarautui eteläpäästä liikennöitävä raide Högfors-Senton tehtaalle. 1960-luvun lopulla rakennettiin rataa Wihurinkosken tehdasalueelle, mutta tätä rataa ei koskaan avattu. Hevossaaren radan ensimmäinen linjaus purettiin 1970-luvulla, jolloin jäljelle jäi vain Högfors-Senton raiteet. Heinolan taistelut
Heinola oli siirtynyt punaisten haltuun 21. helmikuuta, jolloin noin 300 miehen vahvuinen Lahden punakaartin osasto miehitti kaupungin taisteluitta. Valtauksen jälkeen punaiset varustivat puolustusasemiaan kaupunkia ympäröivälle harjulle. Rintamapäällikkönä toimi Heinolan työväenyhdistyksen johtomiehiin kuulunut työmies Erik Sirén. Punaisten joukkoja huollettiin 30 kilometrin päästä Lahdesta, josta uusia miehiä lähetettiin päivittäin rintamalle. Heinolan rautatiesilta
Heinolan rautatiesilta (myös Jyrängön rautatiesilta) on vuonna 1932 osana Lahti–Heinola-rataa valmistunut teräsrakenteinen rautatiesilta. Työt Jyrängönvirran ylittävän sillan parissa käynnistyivät vasta kesällä 1930 sen paikasta ilmenneen erimielisyyden ja rakennusluvan viivästymisen takia. Sillan metalliosat valmisti Kone ja Silta Oy, ne koottiin Jyrängön päässä ja työnnettiin miesvoimin pilareilleen. Virran yli rakennettiin ensin väliaikainen puukehikko, jonka varaan raskaat metalliosat koottiin. Lopuksi silta sai vielä punaisen maalipinnan, minkä värinen se oli vuosikymmenten ajan. Heinolan kirkonkylä
Heinolan kirkonkylä on entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylä ja taajama, joka kuuluu nykyään Heinolan kaupunkiin. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 2 517 asukasta. Vielä vuonna 2000 taajaman nimenä oli "Heinolan maalaiskunnan kirkonkylä", vaikka maalaiskunta olikin yhdistynyt kaupunkiin jo vuoden 1997 alussa. Heinon Tukku
Heinon Tukku Oy kuuluu TukkuHeino Oy -konserniin, jonka historia alkaa jo vuodesta 1899. Asikkalasta Helsinkiin muuttanut Fritjof Heino sai myyntiluvan Helsingin kauppatorille vuonna 1899. Hän myi torilla lihaa. Ensimmäisen maailmansodan aikaan yritys oli kasvanut: sillä oli useita liikkeitä ja se harjoitti tukkukauppaa. Heino möi yrityksensä Lihakauppiaiden Tukkuliike Oy:lle vuonna 1920, ja hän toimi sen toimitusjohtajana ja oli myös osake-enemmistön haltija. Laman seurauksena Lihakauppiaiden Tukkukauppa Oy lopetti vuonna 1930, mutta lainan ja Lihakauppiaiden Tukkuliike Oy:stä jääneen pääoman turvin Fritjof Heino aloitti liikkeen pidon omissa nimissään vuonna 1930. Heino kuoli vuonna 1932. Toimintaa jatkoi Heinon vaimo Helmi ja lapset Helmi ja Sulo nimellä F. Heinon Perilliset. Vuonna 1972 nimeksi muutettiin Heinon Tukku Oy. Yritys yhtiöitettiin vuonna 2005. Emoyhtiöksi tuli TukkuHeino Oy. Lahden historia
Hattujen sodan (1741–1743) jälkeen, kun Ruotsi oli menettänyt Kaakkois-Suomea Venäjälle Turun rauhassa perustettiin aluemenetysten vuoksi Kymenlaaksoon uudeksi hallintopaikaksi Degerby eli Loviisa, johon osa Uuttamaata ja Hämeen läänin eteläosa liitettiin 1747 osaksi Kymenkartanoa. Kustaa III:n aikana pyrittiin luonnonmukaisiin rajoihin, mikä tarkoitti rajanvetoa Päijänteen ja Porvoonjoen kautta. Päijänteen rannalla oleva Jalkaranta kuului Hämeen lääniin, kun taas Lahden kylän pääosa kuului Uudenmaan lääniin. 1830 läänijaossa Hollola ja Lahti sen osana liitettiin Hämeen lääniin, kun taas Heinola erotettiin Mikkelin lääniin. Hollolan keskiaikainen kivikirkko
Keskiajalla Hollolan emäseurakunta käsitti laajoja alueita itäisessä ja kaakkoisessa Hämeessä. Jo 1300-luvulla siitä erotettiin Lammi, 1400-luvulla Sysmä (Joutsa, Hartola, Padasjoki, Jämsä ja vanha Rautalammin emäseurakunta), 1500-luvulla Iitti, 1600-luvulla Orimattila ja myöhemmin vielä Asikkala, Kärkölä, Nastola ja Lahti. 1900-luvun aikana Hollolan kunnan keskus siirtyi kirkonkylästä Salpakankaalle lähemmäs Lahden kaupunkia. Väinölän tila
Väinölä on raahelaisen kauppiaan Henrik Gabriel Branderin 1878 Oulaisiin perustama kartano, josta muodostui paikkakunnan komein ja suurin tila. Talo oli osa Pyykölä-Pusa-tilaa, josta lohkottiin myöhemmin Pusa-Väinölän ja Pusa-Epäilys osiin jolloin Kalle Pusa (Friis) myi Väinölän osan Branderille. Heinola
Heinolassa on Heinolan lintutarhat, Harjupaviljonki, Rautatiesilta, Suomen vanhin poppeli, venesatama sekä 1800-luvun lopussa rakennettu kaivo, joka kunnostettiin talkoovoimin kesällä 2017. Suomen urheiluopisto sijaitsee Vierumäen kylässä. Heinolan museot käsittää kaksi rakennusta vaihtuvine näyttelyineen ja pysyvine kokoelmineen. Heinolan kaupunginmuseo on tullut tunnetuksi suurista eri tyylikausia esittävistä näyttelyistään. Heinolan taidemuseo sijaitsee WPK-talon pihapiirissä Heinolan kesäteatterin kanssa. Lääninkivalteri Aschanin talo on puutarhoineen ainutlaatuinen 1700-luvun kaupunkitalomiljöö sisämaassa. Useiden siltojen vuoksi Heinolaa kutsutaan siltojen kaupungiksi. Ville Heinola
Ville Heinola (s. 2. maaliskuuta 2001 Honkajoki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Rauman Lukkoa. Häntä on yleisesti pidetty yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista Suomessa. Muuan Faneille.com -sivuston toimittaja Toni Rajamäen mukaan Heinolalla on potentiaalia taistella realistisesti ensimmäisen kierroksen varauksesta . Heinolan taistelut
Valkoisten epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen punaiset yrittivät vallata Heinolan kirkonkylän 18. maaliskuuta ja saivat sen lopulta haltuunsa ilman taisteluja kolme päivää myöhemmin. Tämän jälkeen rintamalinja vakiintui kirkonkylän ja Lusin välille kuukauden ajaksi, vaikka valkoiset tekivät vielä yhden pienen hyökkäyksen 9. huhtikuuta. Heinolan Peliitat
Seuran historiaan liittyvät vuosina 1969–1989 toiminut ja parhaimmillaan silloisessa I-divisioonassa pelannut alkuperäinen Peliitat sekä vuonna 1984 perustettu ja Mestikseen ensimmäisen kerran vuonna 2006 noussut Heinolan Kiekko. HeKin edustusjoukkuetoiminta yhtiöitettiin keväällä 2011, ja uuden organisaation nimeksi otettiin Heinolan Peliitat. Heinolan maalaiskunnan vaakuna
Heinolan maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa vuonna 1934 Tuusjärven kylästä Viikinäisistä löydetystä reenjalaksesta. Jalas on ajoitettu 9000 vuoden ikäiseksi, ja se on tiettävästi maailman vanhin säilynyt reenjalas maailmassa. Jalas on näytteillä Kansallismuseossa Helsingissä. Nastola
Nastola muodostettiin Hollolan kappeliseurakunnaksi vuonna 1555 ja siitä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1860. Nastolan kirkko on rakennettu Matti Åkergrenin johdolla vuosina 1802–1804 ja se uusittiin arkkitehti Alfred Cavénin piirustusten mukaan vuonna 1891. Sen edeltäjä, Nastolan ensimmäinen, vuonna 1660 rakennettu ja tulipalossa tuhoutunut kirkko sijaitsi hautausmaan sankarihauta-alueen kohdalla. Kellotapuli siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1803. Heinonen
Heinonen on suomalainen sukunimi. Se kuuluu niin sanottuun Virtanen-tyyppiin, lukuisien toisilleen sukua olemattomien, siihen asti sukunimettömien tai ruotsinkielisen sukunimen omanneiden henkilöiden 1800-luvun lopulla omaksumiin sukunimiin, joissa on liitetty vanhoista itäsuomalaisista sukunimistä saatu -"nen"-pääte luontoaiheiseen sanaan, joka ei ole eläinlajin nimi. Heinonen-nimen kohdalla on ajateltu sanaa heinä, ei nimeä Heino. Tunnettuja Heinosia ovat: Heinoo
Heinoo paloi 1881 ja rakennettiin sittemmin uudelleen. Kylää on kutsuttu myös Heinoseksi ja Heinoo on siitä kansanomainen muunnos. Kylästä loppui koulu 1980-luvun loppupuolella. Heinoossa on ollut myös kauppa ja pankki. Kylässä on myös useita eri yhdistysten ylläpitämiä kokoontumistiloja. Heinoossa on myös kesällä 2016 valmistunut beach kenttä. Lahti–Heinola-rata
Raide avattiin alun perin vuonna 1932 Maitiaislahden satamaratana. Rataa jatkettiin Maitiaislahden yli vuonna 1961 Oy Tampella Ab:n perustaessa Heinolan flutingtehtaan Rautsaloon. Nykyään Tampellan tehtaan omistaa Stora Enso, joka on tällä hetkellä radan ainoa käyttäjä. Aiemmin rautatiekuljetuksia ovat käyttäneet myös Sahanniemessä sijainneet Heinolan Sahakoneet Oy, UPM:n vaneritehdas, Enso Packaging Oy, Suomen Kuitulevy ja UPM:n saha. Nämä vanhat raiteet ovat yhä jäljellä, mutta pahoin pusikoituneina. Heinolan pitäjänkirkko
Heinolan pitäjänkirkko (vuoteen 2007 Heinolan maaseurakunnan kirkko) on Heinolan kaupungin kahdesta kirkosta vanhin. Kirkko sijaitsee entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylässä Vanhan hautausmaan laidalla. Puinen tasavartinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1755. Heinolan kaupunki ja maalaiskunta yhdistyivät 1997, jolloin kaupunki- ja maaseurakunta muodostivat seurakuntayhtymän. Vuonna 2007 molemmat seurakunnat lakkautettiin ja perustettiin nykyinen Heinolan seurakunta. Seurakuntien yhdistymiseen asti kirkko tunnettiin Heinolan maaseurakunnan kirkkona. Hyvinkää
Hyvinkää itsenäistyi omaksi kunnakseen Hausjärven ja Nurmijärven alueista vuonna 1917 ja sen alue kuuluu historiallisiin Hämeen ja Uudenmaan maakuntiin. Hyvinkään kauppala perustettiin erottamalla maalais­kunnasta 1926. Vuonna 1960 Hyvinkäästä tuli yksi Suomen kuudesta ensimmäisestä ns. uudesta kaupungista, ja vuonna 1969 Hyvinkään maalais­kunta liitettiin Hyvinkään kaupunkiin. Heinolan museot
Lääninkivalteri Aschanin talon ympäristö kertoo 1700-luvun lopun kaupunkitalomiljööstä ja Heinolan perustamisajasta. Talo valmistui 1780-luvun alussa Kymenkartanon läänin lääninkivalterin (poliisimestarin) perheen kodiksi. Mansardi- eli taitekattoisessa rakennuksessa on ollut alkuaan punamullalla sivelty pystyvuorilaudoitus ja ikkunaluukuilla varustetut 16- tai 4-ruutuiset ikkunat. Nykyinen keltamullattu vaakavuorilaudoitus sekä kuusiruutuiset ikkunat ovat peräisin 1840-luvun korjauksesta, joka on ollut talon viimeinen suuri korjaus. Silloin uusi rakennusjärjestys kielsi yhtä kerrosta korkeammat puutalot samoin kuin tulisijalla varustetut ullakkohuoneet. Samoin kiellettiin taite- eli mansardikatot. Tämän määräyksen mukaan talon taitekatto muutettiin satulakatoksi (harjakatto). Entisöinnin yhteydessä 1980-luvulla taitekatto palautettiin.
Talo edustaa monin tavoin 1700-luvun Heinolalle tyypillistä rakennusta, jossa on ns. karoliininen pohjakaava: keskellä on sali, sivuilla kaksi huonetta molemmin puolin ja salin edessä eteinen. Ullakkokerroksen molemmissa päissä on kamari. Rakennuksen sisäpuoli on säilynyt lähes kokonaan 1700-luvun asussa lukuun ottamatta keittiötä ja eteistä. Huoneissa on kustavilaiset paperitapetit sekä marmoroidut rintapaneelit. Ovet ovat kolmepeilistä rokokootyyppiä, katot ja lattiat alkuperäiset.
Lääninkivalterin talo on Suomessa harvinainen sisämaan 1700-luvun kaupunkitalo. Sisustuksineen, ulkorakennuksineen ja puutarhoineen se kertoo nykypäivän ihmisille asumisesta ja elämisestä 1700-luvun Heinolassa. Erkki Heinonen (shakkimestari)
Erkki Heinonen vietti nuoruutensa Kotkassa. Shakin säännöt hän oppi jo nuorella iällä. "Suomen Shakki" -lehden numerossa 3/1953 kerrotaan hänen oppineen pelaamaan vuoden 1935 tienoilla. Vakavan kilpapelaamisen Heinonen aloitti vuonna 1940, jolloin hän voitti maksimituloksella Kotkan Shakkikerhon syysturnauksen B-ryhmän. Keväällä 1941 hän voitti saman kerhon turnauksessa A-ryhmän. Vuonna 1945 Heinonen siirtyi Helsinkiin. Siellä hän teki elämäntyönsä. Hän työskenteli OTK:n jalkineosaston tarkastajana.
Aktiivisimmalla peliurallaan Heinonen edusti pelaajana "Helsingin Työväen Shakkikerhoa" (HTS). Hän korottui I luokkaan HTS:n turnauksessa 1945. Seuraavina vuosina hän saavutti useita hyviä sijoituksia Helsingissä pelatuissa kisoissa: 1. sija HTS:n kevätturnauksessa 1946, Werle-turnauksen 2. palkinto (1946), 2. palkinto "Helsingin Yleisen Shakkiseuran" (HYS) turnauksessa 1947 sekä vuonna 1949 Lauttasaaren cup-kisan voitto. Maaliskuussa 1947 Suomen Shakkiliitto (SSL) ja Työväen Shakkiliitto (TShL) pelasivat 100 pöydällä ottelun niin kutsutusta Karhumaljasta. Ottelussa SSL oli parempi pistein 56–44. Erkki Heinonen kukisti kuudennella pöydällä shakkimestari Thorsten Gauffinin. Peli sai Kari Tikkasen mukaan kauneuspalkinnon. Huhtikuussa 1947 Heinonen osallistui Työväen Shakkiliiton (TShL) 9. liittoturnaukseen. Hän sijoittui mestariryhmässä jaetulle 5.–7. sijalle. Kisan voitti Helsingin Työväen Shakkikerhoa (HTS) edustanut shakkimestari Mauno Laisaari ja toiseksi sijoittui Hannes Honkanen (HTS). Honkanen sai kisan tuloksen perusteella shakkimestarin arvon. Helena (Montana)
Kaupunki perustettiin 30. lokakuuta 1864 alueella tapahtuneiden kultalöytöjen takia; sen nimi oli alun perin Crabtown kullankaivaja John Crabin mukaan, mutta se nimettiin uudelleen, kun alueelle alkoi muuttaa lisää kullankaivajia ja kaupunki kasvoi. Heinämaa
Kylän historiaa tunnetaan 1500-luvulta saakka. Ensimmäiset asukkaat ovat asettuneet kylälle 1546–1551. Heinämaan nimenä on esiintynyt myös Hyyttäri (tai Hyytäri, Hyyteri). Hollolan syyskäräjillä olivat vuonna 1557 Mikko Olavinpoika Leitsamaa ja Antti Pietarinpoika Hyyttäri (Hytar). Tuolloin on Hämeessä käytetty kylän nimeä sukunimenä. Ainola (Oulu)
Hemming Åström osti alueen, kun sen edellinen omistaja kauppaneuvos Ferdinand Granbergin teki konkurssin 1875. Åström puratti saarella olleen tasakattoisen kaksikerroksisen rakennuksen ja rakennutti sen tilalle romanttisen hirsihuvilan vuosina 1887-1888. Huvilan suunnitteli ruotsalainen arkkitehti J. E. Stenberg, johon Åström oli tutustunut Oulun Seurahuoneen rakentamisen aikana. Heinolan kesäteatteri
Heinolan kesäteatteri on rakennettu vuonna 2000 ja sijaitsee Rantapuistossa Kymijoen rannalla, jossa se muodostaa yhdessä Heinolan taidemuseon ja WPK-talon kanssa oman kokonaisuuden pihapiireineen. Kokonaan katettu teatterialue on tullut tunnetuksi musikaaleista ja komedioista, joissa ovat näytelleet monet kotimaiset näyttelijät. Teatterin omistaa Heinolan kaupunki. Kesäteatterin näytöksissä katettuja, selkänojallisia paikkoja on yli 700 katsojalle. Alueelle mahtuu yli 4 000 henkilöä. Heinolan reenjalas
Heinolan reenjalas on toistaiseksi maailman vanhin jalas. Se löytyi Heinolan Viikinäisistä vuonna 1934 noin 13 km Heinolan keskustasta pohjoiseen. Löytöpaikan läheltä noin 100 metrin päästä löydettiin Harakkalahden asuinpaikka, jota tutkittiin vuonna 2005) . Jalas on näytteillä Kansallismuseossa ja luetteloitu Museoviraston kokoelmissa numerolla KM 9882. Se ajoitetaan mesoliittiselle kivikaudelle. Jalas on kuvattuna myös Heinolan maalaiskunnan vaakunassa. Alli Heinämaa
Eläkevuosinaan Alli Heinämaa omistautui Heinolan kotiseututyöhön, museoesineiden ja paikallishistoriallisten valokuvien keräämiseen ja Heinolan museohankkeen edistämiseen. Monien vaiheiden jälkeen museo avattiin 1963 Siltakadulla kirkon vieressä sijaitsevaan vuonna 1902 rakennettuun pappilaan. Kärkölä
Kärkölä on kuulunut aikoinaan Hollolan seurakuntaan, ja 1711 siitä tuli Hollolan kappeliseurakunta. Ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1754 ja toinen vuonna 1889.
Kärkölän kunta perustettiin vuonna 1867.
1800-luvun loppupuolella eksentrinen Carl Constantin Collin, joka hallitsi laajoja maa-alueita Hollolassa ja Kärkölässä, rakennutti suurellisia puistoja ja rakennusryhmiä Huovilan alueelle. Heinola
Heinolan kolme kylää on saanut Päijät-Hämeen vuoden kylän kunniamaininnan: Vierumäki vuonna 2011, Lusi 2009 ja Heinolan kirkonkylä 2005, joista jälkimmäinen palkittiin samassa yhteydessä myös valtakunnallisena vuoden kylänä.Heinolan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla tappaiskeitto ja pannukakku. Heinola
Heinola on kaupunki Päijät-Hämeen maakunnassa, noin 30 kilometriä Lahdesta koilliseen. Kaupungissa asuu henkilöä, ja sen pinta-ala on neliökilometriä, josta neliökilometriä on vesistöjä. Väestötiheys on asukasta/km². Heinolan naapurikunnat ovat Asikkala, Hartola, Iitti, Kouvola, Lahti, Mäntyharju, Pertunmaa ja Sysmä. Heinolan lintutarhat
Lintutarhojen toiminta alkoi vuonna 1963, kun Heinolan kaupungin puistotyönjohtaja Anthony Bosley lahjoitti noin 300 trooppista lintua Heinolan kaupungille. Tiloja laajennettiin vuonna 1967, jolloin vesilinnuille rakennettiin paikka talvehtimista verten. Vuonna 1977 petolinnuille kunnostettiin hoitotilat ja luonnonvaraisten lintujen hoitotoiminta käynnistyi. Vuonna 1983 rakennettiin petolintutarha ja vuonna 1984 papukaijatalo ulkomaalaisille linnuille. Vuonna 1997 kunnostettiin alueella olevaan rakennukseen näyttelytilat, joissa järjestettiin ensimmäinen näyttely lintutarhojen historiasta ja lintujen hoidosta keväällä 1998. Myllyojan rautatieasema
Myllyoja (lyh. Myl) on rautatieliikennepaikka Heinolassa Lahti–Heinola-radan varrella. Se sijaitsee ratakilometrillä 161+727. Myllyoja toimii lupapaikkana Lahden ja Heinolan välillä ajaville junille. Myllyojan nimenä oli vuoteen 1945 asti Jyränkö, ja tämän jälkeen vuoteen 1949 Myllykylä. Hollola
Päijänteen rannoilla on ollut asutusta järvien kalaisuuden vuoksi jo kivikaudella. Hollolan merkittävin vasarakirveskulttuurin aikainen asuinpaikka sijaitsee Okeroisissa. Viikinkiajalla Hollolasta kehittyi tärkeä keskus, jonka tiheimmin asuttua aluetta lienee ollut Vainion seutu. Turkumäkeä on arveltu tärkeäksi kauppapaikaksi, ja sen lounaispuolella on Kirkailanmäen kalmisto. Heinolan vaakuna
Heinolan vaakuna on Heinolan kaupungin tunnus. Vaakunan aiheen ilves oli mukana jo kaupungin aiemmassa vaakunassa vuodelta 1842 viitaten jo silloin Hämeen vaakunaan. Muuten vaakuna on täysin uusittu, ja sen hirsi viittaa Jyrängön siltaan, joka rakennettiin 1932 ylittämään Jyrängönvirta. Antti Heinola
Heinola nousi Helsingin Jalkapalloklubin edustusjoukkueeseen kaudella 1991. Hän voitti HJK:ssa mestaruuden 1992 ja SM-pronssia kolmena seuraavana kautena. Heinola siirtyi talvella 1996 Alankomaihin Eerste divisiessä pelanneeseen FC Emmeniin. Heinola pelasi Emmenissä kahdella kaudella, pelaten välissä kesällä HJK:ssa neljässä ottelussa, kunnes siirtyi samassa sarjassa pelanneeseen Heracles Almeloon 1997 ja sieltä Englannin 1. divisioonan Queens Park Rangersiin 1998. Heinola pelasi Englannissa kolme vuotta, mutta hän kärsi tuona aikana paljon loukkaantumisista. Queens Park Rangersista Heinola palasi takaisin Helsingin Jalkapalloklubiin 2001. Hän pelasi HJK:ssa kolme kautta ennen uransa lopettamista ja voitti mestaruuden 2002 ja 2003 sekä hopeaa 2001. Heinola pelasi uransa aikana yhteensä 172 pääsarjatason ottelua ja teki niissä 7 maalia. Heinola (täsmennyssivu)
Heinola voi tarkoittaa seuraavia: Hollolan kunnantupa
Kunnantupa saneerattiin 1982–1984, minkä jälkeen siitä tuli Hollitupa-niminen lounasravintola. Vasta tuolloin toteutettiin arkkitehdin suunnitelmaan kuuluneet länsipuolella olevan suuremman tuvan takat. 1990-luvulla lounasravintolan pitäjä vaihtui ja siitä tuli Ravintola Kunnantupa, minkä jälkeen rakennuksessa on toiminut Valkoinen Omena -niminen lounasravintola vuoden 2004 lopulta, joka muuttui 2006 tilausravintolaksi. 2007–2009 Hollolan kunta vuokrasi kunnantuvan Hirsimajan Design ja Antiikkikahvilalle. Vuokrauksen jälkeen 2010 Hollolan kunta myi kunnantuvan 1945 perustetulle Hollolan kotiseutuyhdistys ry:lle 5 000 eurolla. Hollolan kotiseutuyhdistys, joka ylläpitää Hollolan kirkonkylässä myös Hollolan kotiseutumuseota Hollolan hautausmaan luoteisnurkalla viljamakasiinissa ja siitä pohjoiseen Parinpellon leirikeskuksen suuntaan tien länsipuolella Hentilän talomuseota, pitää kesäkuusta elokuun puoleen väliin kunnantuvalla kesäkahvilaa. Lahti–Heinola-rata
Heinolaan ajettiin 1980-luvun lopulla kesäisin museojunia Tk3 1150:n vetämillä puuvaunuilla. Heinolan radalla liikennöinyt höyryjuna valittiin 1985 Suomen hauskimmaksi matkakohteeksi. Sittemmin radalla on käynyt satunnaisesti tilaus- ja museojunia. Vuodesta 2007 alkaen kesäkuukausina rataosalla on järjestetty säännöllisesti museojuna-ajeluita Lahden rautatieharrastajat Topparoikka ry:n ,HMVY ja Höyryveturimatkat1009 Oy:n toimesta.