Mitä epiteelikudos on?
Epiteelikudos
Epiteelikudos (pintakudos) muodostuu toisissaan kiinni olevista epiteelisoluista, jotka verhoavat kehon ulko- ja sisäpintoja. Epiteelisolujen tehtävänä on suojella elimiä ja kudoksia sekä valvoa aineiden kulkua epiteelin läpi. Yksittäiset epiteelisolut liittyvät toisiinsa desmosomien, tiiviiden liitosten ja vyöliitosten välityksellä. Kolmen edellä mainitun liitostyypin yhdistelmää kutsutaan myös junktionaaliseksi kompleksiksi. Epiteelikudoksessa ei ole verisuonia, joten se saa ravintonsa kudoksen alla sijaitsevasta sidekudoksesta diffundoitumalla. Myös kuona-aineet poistuvat kudoksesta samaa reittiä. Epiteelisolujen alla on aina tyvikalvo, joka on soluväliainetta. Epiteelisolut liittää tyvikalvoon hemidesmosomi.
Asetaalit
Asetaaleja voidaan valmistaa alkoholien nukleofiilisella additiolla aldehydeihin tai ketoneihin. Reaktio on kaksivaiheinen ja välituotteena muodostuu hemiasetaali. Hemiasetaalin muodostumista voidaan katalysoida joko emäksen tai hapon avulla, mutta asetaali muodostuu ainoastaan happokatalyytin avulla. Happo voi olla joko Brønsted–Lowry-teorian mukainen happo tai Lewis-happo, kuten titaanitetrakloridi, ruteniumkloridi tai koboltti(III)kloridi. Erityisen helposti muodostuvia ja stabiileja ovat sykliset asetaalit, jotka muodostuvat etyleeniglykolista tai 1,3-propaanidiolista. Fomepitsoli
Fomepitsoli eli 4-metyylipyratsoli on vastalääke ja alkoholidehydrogenaasin estäjä, jolla hoidetaan akuutteja metanolin tai etyleeniglykolin aiheuttamina myrkytyksiä. Sitä voidaan käyttää yksin tai yhdessä hemodialyysin kanssa. Lääketieteellisen käytön lisäksi sillä on käyttöä koordinaatiokompleksikemiassa. Sen kauppanimenä on Antizol. Hemiasetaalit
Hemiasetaali on yhdiste, joka sisältää samaan hiiliatomiin kiinnittyneenä sekä hydroksyyli- että eetteriryhmän. Hemiasetaalia voidaan pitää aldehydin ja alkoholin additiotuotteena. Samalla tavalla ketoneista muodostuu hemiketaaleja, joita IUPAC:in nimistössä pidetään hemiasetaalien alaluokkana. Syklisiä hemiasetaaleja nimitetään laktoleiksi. Pikkelssi
Pikkelssi on yleisnimitys useimmiten kasviksista valmistetulle, kirpeäksi maustetulle etikkasäilykkeelle, jossa ainekset on useimmiten pilkottu tasakokoisiksi paloiksi. Pikkelssi voi sisältää yhtä tai useita eri kasviksia. Siihen voidaan myös käyttää hedelmiä tai pähkinöitä. Alkuvirtsa
Suodattuminen tapahtuu glomerulussuonten kolmikerroksisen seinämän läpi. Sisimmän kerroksen endoteelisoluissa on pyöreitä reikiä (läpimitta noin 0,1 μm), joiden läpi verisolut eivät mahdu. Keskimmäisen kerroksen muodostaa "tyvikalvo", joka muodostuu ohuiden fibrillien verkostosta. Tyvikalvo pysäyttää suurimman osan valkuaisaineista. Uloimman kerroksen muodostavat keräsenkotelon sisusmyötäisen lehden epiteelisolut, joita sanotaan "podosyyteiksi". Niiden sormimaiset ulokkeet peittävät tyvikalvon ulkopintaa niin, että niiden väliin jää pitkiä ohuen kalvon peittämiä rakoja. Tähän "rakokalvoon" jää suurin osa plasman pienimmistä valkuaisaineista. Egutööri
Egutööri (käytetään myös nimitystä eguteeri tai ekutööri) on arvo-, seteli- tai muuta erikoispaperia valmistavassa paperikoneessa käytettävä laite, jolla saadaan paperiin vesileimaus. Egutööri on verkkopäällysteinen lieriö eli viirarulla, joka on koneen viiraosan (esim. tasoviira) perässä. Kuvio kiinnitetään lieriöön, josta kuvio siirtyy paperiin. Egutöörin tarkoituksena on myös parantaa paperin pohjaa ja formaatiota. Linolihappo
Linolihappo pitää yllä ihon epiteelissä solukalvoja ja se voi muuttua eikosanoidien esiasteeksi arakidonihapoksi. Linolihapon puuttuessa öljyhappo sitoutuu linolihapon paikalle epiteelissä ja tämän vuoksi solukalvo ei pysty enää pitämään vettä ja iho kuivuu ja hilseilee. Hajuepiteeli
Hajuepiteeli on limakalvoon kuuluva osa, jossa ovat hajuaistin reseptorit, eli se on hajuaistimuksen kannalta olennainen osa. Hajuepiteeli sijaitsee nenäontelon yläosassa ja on noin viiden neliösentin kokoinen. Hajuepiteeliä voivat vahingoittaa myrkylliset kaasut, isku päähän tai nenän sisäosaan syntyvä vaurio ja eräät lääkkeet ja nenäsuihkeet. Polttopiste (geometria)
Vaihto­ehtoisesti kaikki kartio­leikkaukset voidaan määritellä myös yhden polttopisteen ja yhden johtosuoran avulla. Johto­suora on annettu suora, joka ei kulje poltto­pisteen kautta. Kartio­leikkaus on tällöin niiden pisteiden ura, joiden polttopisteestä ja johtosuorasta mitattujen etäisyyksien suhde on annettu vakio, jota sanotaan kartioleikkauksen eksentrisyydeksi "e". Jos eksentrisyys on nollan ja yhden välillä, eli käyrän pisteet ovat lähempänä poltto­pistettä kuin johto­suoraa, kartio­leikkaus on ellipsi. Jos se on yksi, on kyseessä paraabeli, ja jos se on suurempi kuin yksi, on kyseessä hyperbeli. Ympyrä saadaan raja­tapauksena, jossa käyrän pisteiden etäisyys annetusta pisteestä on vakio ja johtosuoran oletetaan olevan äärettömän kaukana, jolloin eksentrisyys on nolla. Epistaasi
Epistaasi tarkoittaa tilaa, jossa samaan ominaisuuteen vaikuttaa kaksi eri geenitekijää, ja toisen geenin vaikutus peittää yksilön fenotyypissä toisen geenin vaikutuksen. Tällöin fenotyypin ensisijaisesti määräävän geenin sanotaan olevan "epistaattinen" toisen suhteen. Epistaasin vuoksi peittyvien ominaisuuksien voidaan sanoa olevan "epistaasissa". Munuaistiehyt
Munuaistiehyt muodostuu proksimaalisesta kiemuratiehyeestä (), Henlen lingosta () ja distaalisesta kiemuratiehyeestä (). Henlen lingon paksua alkuosaa () ja proksimaalista kiemuratiehyttä kutsutaan myös yhteisnimellä proksimaalinen munuaistiehyt. Distaaliseksi munuaistiehyeeksi kutsutaan Henlen lingon paksua loppuosaa () ja distaalista kiemuratiehyttä. Proksimaalisen ja distaalisen munuaistiehyeen epiteelisolut ovat yksinkertaista kuutioepiteeliä ja niissä on paljon mitokondrioita, tiivisliitosvyöhykkeitä, mikrovilluksia sekä muita aktiivisen aineenvaihdunnan merkkejä. Proksimaalisen ja distaalisen munuaistiehyeen väliin jää Henlen lingon ohutseinäinen osa (), joka on muodostunut yksinkertaisesta levyepiteelistä ja siitä puuttuu aktiivisen aineenvaihdunnan tunnusmerkit. Epiteelikudos
Levyepteelin solut voivat olla keratinisoituneita tai keratinisoitumattomia. Keratinisaatio tekee levyepiteelisoluista vettä hylkiviä ja kerrostunutta keratinisoitunutta levyepiteeliä onkin ihossa. Keratinisoitumattoman levyepiteelin pinta on usein kosteaa kuten suun limakalvoilla. Vety
Happo ja emäs on Brønsted–Lowry-teoriassa määritelty siten, että happo on aine, joka luovuttaa positiivisen vetyionin (H) eli protonin emäkselle. Emäs taas on aine, joka vastaan­ottaa vetyionin hapolta. Happamat vesiliuokset syntyvät, kun happo luovuttaa yhden protonin vedelle, jolloin liuokseen syntyy oksoniumioneja (HO). Oksoniumionit aiheuttavat liuoksen happamuuden. Emäksiset vesiliuokset syntyvät, kun emäs reagoi veden kanssa muodostaen hydroksidi-ioneja (OH). Happamuus tai emäksisyys riippuu liuoksessa olevien oksonium- ja hydroksidi-ionien lukumäärästä. Nepetalaktoni
4aα,7α,7aα-nepetalaktoni on aitokissanmintun vaikuttava ainesosa, ja sillä on kissoissa tyypillisiä vaikutuksia. Se vaikuttaa noin 80 % kissoista; herkkyys riippuu perimästä. Yhdiste kulkeutuu höyrynä hajuepiteeliin, jonka kautta vaikutukset välittyvät. Nepetalaktonilla on ihmiseen lievä sedatiivinen, lihaksia rentouttava, kuumetta alentava ja antibakteerinen vaikutus. Korkeilla annoksilla sillä on emeettinen eli oksentamisen aiheuttava vaikutus. Yhdiste vaikuttaa myös joihinkin hyönteisiin; se karkottaa torakat ja hyttyset. Emätin
Sukupuolitaudit ovat joko bakteerin tai viruksen aiheuttamia tartuntatauteja. Tällaisia tauteja ovat muun muassa: klamydia , tippuri, kuppa, herpes, HIV, hepatiitit sekä papilloomaviruksen aiheuttamat sukupuolitaudit, kuten kondylooma. Emättimeen asennettavia ehkäisyvälineitä ovat ehkäisyrengas ja pessaari, jotka ehkäisevät raskaaksi tulemisen, mutta eivät estä sukupuolitautien leviämistä. Kondomin käyttö suojaa tehokkaasti sukupuolitaudeilta vaikkei annakaan sataprosenttista suojaa. Pateeni
Pateeni (kreikan sanasta "patane") on ehtoollisella käytettävä pieni, matala lautanen, jossa ehtoollisleivät eli öylätit konsekroidaan ja jaetaan ehtoolliselle osallistuville. Yleensä messussa on käytössä vain yksi pateeni kalkin kanssa, mutta mikäli jakajia on useampia, voidaan käyttää myös useampaa pateenia. Epiteelikudos
Pintaepiteelit jaetaan solukerrosten mukaan yksinkertaisiin ja kerrostuneisiin, jotka puolestaan voidaan jakaa solujen muodon mukaan levy-, kuutio- ja lieriöepiteeliin sekä valekerrostuneeseen värekarvaepiteeliin ja välimuotoiseen epiteeliin. Paise
Paise eli abskessi on märkäpesäke, joka syntyy paikallisen tulehduksen seurauksena. Kudokseen alkaa kertyä verta, bakteereja ja veren valkosoluja sisältävää usein kellertävää ja pahanhajuista eritettä eli märkää. Paineen kasvaessa erite pyrkii poistumaan syntyvän tiehyen eli fistelin kautta. Iholla oleva paise voi syntyä bakteerien tunkeutuessa ihoon karvatupen tai ihovaurion kuten haavan kautta. Paise saattaa kutista ja kirvellä. Hoitamatta paise voi kuolettaa kudosta. Hede
Hede on kukkivan kasvin lehtimäinen osa. 
Kukka muodostuu verholehdistä, terälehdistä, hedelehdistä ja emilehdistä. 
Heteen osat ovat varsimainen "palho" ja funktioltaan merkittävämpi "ponsi", jossa kasvin siitepöly syntyy. 
Ponnessa tapahtuu meioosi, jonka seurauksena syntyvät siitepölyssä olevat haploidit sukusolut. Hedettä pidetään koiraspuolisena suvullisen lisääntymisen välineenä kasvilla. Saman kukan heteet yhdessä muodostavat "hetiön". Kasvin naaraspuolinen lisääntymiselin on emi. Siitepöly
Siitepöly on siemenkasvien heteiden ponsissa syntyvää jauhetta, jonka yksittäiset hiukkaset sisältävät kasvin koiraspuolisen gametofyytin. Siitepölyhiukkanen on kasvin sporofyytin heteen tuottama pikkuitiö, jonka ytimestä kehittyy siittiösoluja tuottava koirasgametofyytti. Tuulen tai hyönteisten kuljettamana tai muulla tavoin siitepölyhiukkanen joutuu emin luotille, ja siitä kasvaa siemenaiheeseen tunkeutuva siiteputki. Sen välityksellä koirasgametofyytin siittiösolu päätyy emin siemenaiheen sisältämän naarasgametofyytin eli alkiorakon munasolulle, minkä jälkeen tapahtuu hedelmöitys. Paljassiemenisillä kasveilla ei ole emin luottia, vaan siitepöly päätyy suoraan paljaan siemenaiheen pinnalle. Katalaasitesti
Katalaasitesti on grampositiivisten kokkien erotteluun käytetty testi. Katalaasi on tietyillä bakteereilla esiintyvä entsyymi, joka hajottaa vetyperoksidia vedeksi ja hapeksi. Sen tehtävänä on suojata bakteeria elimistön vetyperoksidia käyttäviltä immuunimekanismeilta. Katalaasitestillä voidaan erotella grampositiiviset kokit toisistaan, sillä stafylokokit ja mikrokokit sisältävät katalaasia, mutta streptokokeilta, enterokokeilta ja laktokokeilta katalaasi-entyymi puuttuu. Piperasilliini
Piperasilliini on beetalaktaamiryhmään kuuluva antibiootti. Se tehoaa moniin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin, myös "Pseudomonas aeruginosaan". Piperasilliini on herkkä bakteerien tuottamille beetalaktaameja inaktivoiville beetalaktamaasientsyymeille, joten lääkettä myydään yhdistettynä beetalaktamaasin estäjään tatsobaktaamiin. Piperasilliini ei imeydy suun kautta otettaessa, joten se on annettava ruiskeena yleensä suonensisäisesti.
Piperasilliinin kemiallinen kaava on CHNOS, moolimassa 517,555 g/mol ja CAS-numero 61477-96-1. Lipidi
Lipidi eli rasva-aine on yhteisnimi eliöiden solukoissa ja kudoksissa syntyneille rasvoille ja rasvamaisille yhdisteille, kuten rasvoille, öljyille, vahoille, kolesterolille, steroideille, rasvaliukoisille vitamiineille ( A-, D-, E- ja K-vitamiinit), monoglyserideille, diglyserideille, triglyserideille (varsinaiset rasvat) ja fosfolipideille. Rasvoilla tarkoitetaan yleensä glyserolin ja rasvahappojen estereitä. Vaikka nisäkkäiden elimistö voi sekä hajottaa että rakentaa lipidejä, joitakin lipidejä on kuitenkin saatava ravinnosta. 
Tyypillisesti lipideissä toinen pää on vesiliukoinen (hydrofiilinen) ja toinen, pitkä hiilivetyketju, hydrofobinen. Lipidit eivät edusta rakenteeltaan yhtenäistä yhdisteryhmää, mutta niille on ominaista, että ne liukenevat hyvin orgaanisiin liuottimiin, kuten esimerkiksi asetoniin, eetteriin, petrolieetteriin ja bentseeniin. Lipidit eivät liukene veteen. Kun lipidit kudosnesteessä liittyvät proteiineihin, ne muuttuvat liukoisiksi. Lipidien ja proteiinien muodostamat makromolekyylit ovat lipoproteiineja. Hiilihydraattien ja lipidien muodostamat yhdisteet ovat glykolipidejä. Lipidien muodostuminen, lipogeneesi tapahtuu soluissa. Apolipoproteiini E
Rochesterin yliopistossa Yhdysvalloissa tehdyssä tutkimuksessa on havaittu, että hiiren aivoissa oleva LPR1-molekyyli poistaa aivoista liian beeta-amyloidin. Kun hiiren aivoissa oli APOE4:ta, LPR1 ei toiminutkaan, vaan sen sijaan toimi paljon hitaampi yhdiste, VLDLR, jolloin amyloidia kertyi hiiren aivoihin moninkertaisesti nopeammin. APE4 takertuu beeta-amyloidiin, ja sen poistaminen ei käy yhtä helposti kuin vapaan beeta-amyloidin, ja yhdistelmä kertyy hermosolujen päälle. Eetos
Retoriikassa eetos on yksi kolmesta vaikuttamisen keinosta logoksen ja paatoksen ("pathos") ohella. Aristoteles käsitteli näitä teoksessaan "Retoriikka" retorisen argumentin osatekijöinä. Ollakseen uskottava, puhujan tulee ensinnäkin ilmaista oikeanlaista eetosta. Alun perin sana ilmaisi moraalista kykyä, mutta Aristoteles laajensi tämän tarkoittamaan kokemusta ja tietoa. Aristoteleen mukaan eetos tulisi saavuttaa yksinomaan sen kautta, mitä puhuja sanoo; ei sen kautta, mitä kuulijat ajattelevat hänen henkilöstään tai luonteestaan ennen kuin hän alkaa puhua. Erektio
Erektio (lat. "erectus", suora) tarkoittaa sukupuolielimien paisumista ja jäykistymistä paisuvaiskudosten täyttymisen vuoksi. Paisuvaiskudos, jota on miehillä siittimessä ja naisilla häpyhuulissa sekä häpykielessä, täyttyy verellä seksuaalisen kiihottumisen, joskus myös muuten jännittävän tilanteen vuoksi. Miehen erektiota tarvitaan yhdynnän onnistumiseksi. Siihen liittyy myös voimakkaita seksuaalisia mielleyhtymiä. Naisen erektio ei ole näkyvä. Epiteelikudos
Kerrostunut levyepiteeli on epiteeleistä paksuinta ja kestävintä. Sitä esiintyy ihon uloimmassa kerroksessa ja märehtijöiden etumahassa eli pötsissä, verkkomahassa ja satakerrassa. Epsilon
Arkaaisissa kirjaimistoissa epsilon oli foinikialaisen esikuvan tavoin usein peilikuva nykyiseen nähden, ja sen ”piikit” osoittivat vasemmalle. Myöhemmin kirjain kääntyi nykyiseen asentoon. Epsilon oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja sen muoto oli suuntaa ja kallistusta lukuun ottamatta suhteellisen samanlainen useimmissa kirjaimistoissa. Joissakin kirjaimistoissa (mm. Korintti, Epeiros) epsilon saattoi kuitenkin muistuttaa B-kirjainta ja toisissa (mm. Sikyon) tiimalasia. Endosytoosi
Solun ulkopuolinen kolesteroli on liukenematon veteen ja eläimissä se kuljetetaan solusta soluun vesiliukoisessa LDL-muodossa (LDL tulee englannin kielen termistä "low density lipoprotein"). Tämä rakentuu esterisidoksin rasvahappoihin liittyneistä kolesterolimolekyyleistä koostuvasta ytimestä, jota ympäröi yksinkertainen fosfolipidikalvo, joka sisältää esteröitymätöntä kolesterolia. Kalvossa on spesifisiä proteiineja, jotka mahdollistavat LDL-rakkuloiden havaitsemisen LDL-reseptorilla. LDL-reseptori on solukalvolla oleva glykoproteiini, joka läpäisee kalvon vain kerran. Eideettinen muisti
"Eideetikko" on henkilö, jolla on kyky nähdä eideettisiä, aistimusvoimaisia kuvia. "Eideettinen" tarkoittaa aistimusvoimaista, yhtä todellisen tuntuista kuin aistimus. Eideettiset ilmiöt, eideettiset kuvat ovat mielteitä, joilla on selkeä aistimuksellinen luonne. Luettelo systematiikassa yleisistä latinan- ja kreikankielisistä sanoista
Joskus suvun nimi tai epiteetti on yksinkertaisesti eliön latinan- tai kreikankielinen nimi, esimerkiksi koira on latinaksi canis. Tällaisten sanojen asemesta luettelo sisältä yleisiä määritteitä kuten adjektiiveja, numeraaleja, ruumiin- ja kasvinosia jne. Status epilepticus
Status epilepticus eli pitkittynyt epileptinen kohtaus on hengenvaarallinen tila. Sen kehittymisen riski kasvaa epilepsiakohtauksen kestäessä yli viisi minuuttia. On arvioitu, että noin 30-60 % status epilepticukseen joutuvista on jo aiemmin todettuja epileptikkoja. Keskimäärin 20 % status epilepticus -potilaista kuolee kuukauden kuluessa kohtauksen loppumisesta. Kuolleisuus vaihtelee merkittävästi eri ikäryhmien välillä, ja monilla status epilepticukseen joutuneilla on ilmennyt myöhemmin erilaisia jälkioireita. Status epilepticus saattaa ilmetä myös poissaolokohtauksina, jotka kestävät tunneista vuorokausiin. Epiikka
Epiikka (kreikan adjektiivista "epike, epikos" ’kertova’) eli kertomakirjallisuus on kertovaa kaunokirjallisuutta. Se on kirjallisuuden laji, jonka tärkeimmät alalajit ovat eepos, romaani ja novelli. Eepokset ovat runomittaisia kertomuksia kuten Kalevala. Romaanit ja novellit ovat proosaa. Epolettilepakko
Epolettilepakko ("Epomophorus wahlbergi") on elinvoimainen hedelmälepakkolaji. Nimensä epolettilepakko saa lajin urosten olkapäillä olevista karvatupsuista, eli "epoleteista". Olkakarvatupsujen koko ja tummuus määrittelevät uroksen aseman yhteisössä. Lajia esiintyy Afrikassa. Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti lajille uutta nimeä "epolettihekko". Lipaasi
Lipaasi on vesiliukoinen entsyymi, joka katalysoi esterisidosten hydrolyysia lipidisubstraateilla. Ihmiselimistössä lipaasia tuottavat haima ja suolinesterauhaset, ja entsyymi vaikuttaa lähinnä ohutsuolessa. Lipaasi hajottaa rasvoja, ja hajoamistuotteena syntyy monoglyseridejä ja rasvahappoja. Ihmisellä tärkeimmät lipaasit ovat haiman tuottamat HPL ja PLRP2. Myös monet muut eliöt, kuten bakteerit ja sienet, tuottavat omia lipaasejaan. Kateenkorva
Medullassa on ikääntyneiden epiteeliretikulaarisolujen keräytymiä, joita kutsutaan Hassallin kappaleiksi. Endodermi
- koko ruoansulatuskanavan epiteeli, lukuun ottamatta suuta ja peräsuolen terminaalipää, jotka muodostuvat ektodermistä Epiteetti
Epiteetit tunnetaan latinan kielen termillä "epitheton necessarium" silloin, kun ne ehdottomasti vaaditaan, jotta sen kantaja voidaan erottaa muista henkilöistä. Tällaisia ovat esimerkiksi Plinius vanhempi ja Plinius nuorempi. Toisaalta samaa epiteettiä voidaan käyttää useamman eri henkilön kohdalla, kunhan henkilöt pysyvät edelleen tunnistettavina; esimerkiksi Aleksanteri Suuri ja Katariina Suuri. Toisaalta silloin, kun epiteetti ei ole välttämätön henkilön tunnistettavuuden kannalta, siitä käytetään latinan kielen termiä "epitheton ornans". Pikarisolu
Pikarisolu on epiteelisolu, joka erittää limaa ruuansulatuskanavan, hengitysteiden ja lisääntymiselinten limakalvoille. Solu on saanut nimensä siitä, että kärkiosaan kertynyt erite näkyy mikroskoopissa pikarinmuotoisena sopivalla värjäyksellä. Epsilon
Epsilon on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("he"), josta ovat kehittyneet myös heprean kielen he ja arabian kielen ḥā’. He-kirjain merkitsi konsonanttia, mutta kreikan kielessä siitä kehittyi vokaali. He on luultavasti kuvannut kädet pystyssä seisovaa ihmistä, mutta sen muoto on pelkistynyt ja kääntynyt poikittain. Fomepitsoli
Fomepitsoli on alkoholidehydrogenaasin kilpaileva inhibiittori, entsyymin joka katalysoi reaktiota, jossa alkoholi hapettuu vastaavaksi aldehydiksi.
Metanoli- tai etyleeniglykolimyrkytystapauksissa fomepitsoli annostellaan suonensisäisesti laskimoon. Laktoosi
Laktoosi muodostuu glukoosin ja galaktoosin sitoutuessa toisiinsa beeta-1-4-glykosidisidoksella. Laktoosin muodostumista tapahtuu elimistössä ainoastaan maitorauhasen epiteelisoluissa. Maitorauhasen epiteelisoluissa laktoosi muodostetaan glukoosista Golgin laitteissa, joissa laktoosi myös pakataan kuljetusvesikkeleihin, joiden avulla laktoosi siirretään solujen ulkopuolelle. Rasvakudos
Rasvakudos sisältää suuria rasvapisaroiden täyttämiä soluja, joita kutsutaan adiposyyteiksi eli rasvasoluiksi. Adiposyyttien tuma ja sytoplasma ovat työntyneet aivan solun reunalle rasvapisaran täyttäessä solun. Rasvapisara muodostuu useimmiten triglyserideistä, joissa kolme karboksyylihappomolekyyliä on esteröitynyt yhteen glyserolimolekyyliin. Esterit ovat luonteeltaan poolittomia. Brindle (koiraväri)
Koiran brindlevärityksestä määrää suoraan K-lokus ja epistaasin kautta epäsuoraan lokukset A ja E. K-lokus säätää ”mustan” (eumelaniinipigmentin) esiintyvyydestä koiran ”keltaisilla” eli feomelaniinivärisillä alueilla. Lokuksen ensisijaisesti dominoiva alleeli K korvaa kaiken feomelaniinin eumelaniinilla, ja koira on kauttaaltaan musta, sininen, maksanvärinen tai liila. Toissijaisesti dominoiva alleeli K tuottaa koiran feomelaniinialueille eumelaniinivärisiä epämääräisen muotoisia pystyraitoja. Raitojen vahvuus ja tiheys vaihtelee paljonkin erityisesti eri rotujen välillä. Brindlen koiran on siis oltava K-lokuksen suhteen genotyypiltään KK tai KK. Häpykieli
Paisuvaiskudoksesta koostuva klitoris käsittää kaksi 7-10 senttiä pitkää emättimen sivuja ympäröivää vartta sekä niiden päässä olevan terskan. Terska on klitoriksen näkyvin osa ja se sijaitsee virtsaputken suun yläpuolella pienten häpyhuulien yhtymäkohdassa. Klitoriksen, kuten siittimenkin, terskaa peittää esinahka. Klitoriksen esinahan tehtävänä on suojata klitorista ärsytykseltä ja lialta. Osalla naisista klitoris ei näy ollenkaan. Rauhanen
Rauhanen on solu tai soluryhmä, joka erittää aineita elimistöön. Rauhanen syntyy siten, että epiteelin pinnalle muodostuu aluksi erikoistuneiden solujen muodostama paksuuntuma, joka myöhemmin alkaa työntyä epiteelikudoksen sisään. Yhteydestä pintaan muodostuu rauhastiehyt, jolloin kyseessä on "avorauhanen" eli eksokriininen rauhanen. Avorauhanen tyhjentää eritteensä epiteelin pinnalle. Jos yhteys pintaepiteeleihin ei säily, on kyseessä endokriininen rauhanen eli "umpirauhanen" (myös "sisäeritysrauhanen"), jonka eritteet siirtyvät suoraan soluja ympäröivään kudosnesteeseen tai kulkevat sidekudoksen kautta verenkiertoon. EDIFACT
EDIFACT-kielioppi eli syntaksi on YK:n Euroopan talouskomission alaisen UN/CEFACT:in () kehittämä rakenteinen tiedon esitystapa. EDIFACT on lyhenne sanoista Electronic Data Interchange for Administration, Commerce and Transport. Tämä tiedon esitystapa kielioppi luotiin 1980-luvun loppupuolella helpottamaan yritysten ja organisaatioiden välistä tiedonsiirtoa niiden välittäessä kauppatapahtuman asiakirjoja keskenään elektronisesti. Ennen EDIFACT-kieliopin julkaisemista vuonna 1987 ei ollut yleistä esitystapaa, jolla yritykset ja organisaatiot olisivat voineet siirtää tietoja keskenään. Kun EDIFACT-kielioppi sitten julkaistiin, helpotti se huomattavasti sitä kehitystyötä, jota organisaatiot tekivät nopeuttaakseen kauppatapahtuman tiedon siirtämistä toistensa välillä. EDIFACT-kielioppi antoi yrityksille ja organisaatiolle ohjeet siitä, kuinka kauppatapahtuman asiakirjan tiedot on esitettävä. Happo-emäs-uutto
Jos uutetaan heikkoa ja vahvaa happoa tai heikkoa ja vahvaa emästä toisistaan, säädetään uutossa yleensä liuoksen pH uutettavien aineiden pK (tai pK) arvojen väliin. Heikkoja happoja kuten sitruunahappoa, fosforihappoa tai laimeaa rikkihappoa käytetään lievästi happaman pH:n saavuttamiseen. Väkevää suolahappoa tai rikkihappoa voidaan käyttää hyvin happaman pH:n saavuttamiseen. Heikosti emäksisen liuoksen tekemiseen voidaan käyttää ammoniakkia tai natriumvetykarbonaattia (NaHCO). KCO tai NaOH voidaan käyttää voimakkaan emäksisen pH:n saavuttamiseen.Uutto suoritetaan erotussuppilossa, johon tarvittavat aineet on lisätty. Suppiloon muodostuu vesi- ja rasvaliukoiset kerrokset. Suppiloa ravistetaan hieman kerrosten sekoittumiseksi. Suppilosta päästetään ulos pystyasennossa sinne mahdollisesti muodostunutta painetta lyhyen ravistelun jälkeen. Ravistelu ja paineen poisto toistetaan, kunnes suppiloon ei muodostu enää merkittävästi painetta. Paine johtuu höyrynpaineen muutoksesta suppilossa ja se tasataan mm. siksi, jottei suppilo halkea paineesta tai sieltä ryöppyä uutettavia aineita avattaessa suppilon hana. Lopuksi suppiloa sekoitetaan hieman pitemmän aikaa voimakkaasti tai varoen, jos kerrokset muodostavat helposti vaahtomaisen emulsion. Suppilo jätetään pystyasentoon telineeseen kuten kuvassa 2. Kerrosten annetaan erottua suppilon korkki suljettuna. Podokit
Kävyiksi kutsutut emikukinnot muuttuvat kypsyessään meheviksi ja sisältävät tavallisesti vain yhden siemenen. Käpy koostuu useasta kierteisesti asettuneesta käpysuomusta, joista tavallisesti vain yksi on hedelmällinen. Hedelmällisessä käpysuomussa on yksi ranganpuoleisella pinnalla sijaitseva käänteinen siemenaihe. Hedelmättömät käpysuomut turpoavat kävyn kypsyessä ja muodostavat epäsäännöllisen muotoisen mehevän pohjuksen kävyn tyveen. Kävyn kärjessä sijaitseva lähes pysty siemen on pohjukseen nähden vino. Siemenen tyveä ympäröi siemenen tuottaneesta emisuomusta kehittynyt mehevä vaippa eli epimatium. Ehtoollinen
Ehtoollinen eli eukaristia (, , ) on kristillinen sakramentti. Se on juhla-ateria, jossa leivän ja viinin katsotaan kristinuskon suuntauksesta riippuen joko olevan Jeesuksen ruumis ja veri tai edustavan niitä. Ehtoollista vietetään Jeesuksen käskyn mukaisesti hänen ristinkuolemansa muistoksi. Kompaktio
Kompaktio on prosessi, joka tarkoittaa morulan tiivistymistä. Kompaktiossa blastomeerit järjestäytyvät solurykelmän sijaan pallomaiseksi epiteelisolujoukoksi. Kompaktiossa keskeinen tekijä on solupinnan adheesiomolekyyli E-kadheriini, joka lisää blastomeerien tarttumista toisiinsa. Epiteelikudos
Kuutioepiteelin solut ovat nimensä mukaan kuution muotoisia ja hieman levyepiteelisoluja korkeampia. Kuutioepiteeliä esiintyy muun muassa munuaisen munuaistiehyissä. Hedekäpy
Hedekäpy on paljassiemenisen kasvin hedekukinto. Paljassiemenisillä kasveilla on tavallisesti erilliset hede- ja emikukinnot. Emikukintoa kutsutaan emikävyksi tai pelkästään kävyksi. Hedekäpy koostuu lapakosta eli kukintorangasta, jonka ympärillä on hedelehtiä. Hedelehden alapinnalla sijaitsevat siitepölyä tuottavat pölylokerot. Kudos
Eri kudosten solut erilaistuvat sikiön kehityksessä alkiorakkulan sisäsolumassan erilaistumattomista soluista. Hermokudos ja epiteelikudos ovat pääasiassa peräisin ektodermistä, tukikudos ja lihaskudos mesodermistä. Osa epiteelikudoksesta, kuten suolen ja hengitysteiden pintakerros, on peräisin endodermistä. Epiteelikudos
Aistinepiteeli muodostuu epiteelisoluista, joissa on runsaasti reseptorisoluja. Polyesteri
Polyetyleenitereftalaatti (PET) on laajasti käytetty polyesteri, joka tunnetaan myös kauppanimillä teryleeni, dacron (tekstiilikuitu, renkaan kudoslangat) ja mylar (nauhatallenteet). Poly(etyleenitereftalaatti)kalvon vetolujuus on lähes yhtä luja kuin teräksellä. Polyesterikuitu valmistetaan yleensä sulakehruumenetelmällä, jossa sulaa lähtöainetta puristetaan suulakkeiden läpi ja jäähdytetään kuiduksi. Neopentyyliglykoli
Huoneenlämpötilassa neopentyyliglykoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja erittäin hyvin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja ketoneihin. Poolittomiin liuottimiin kuten hiilivetyihin neopentyyliglykoli on niukkaliukoista. Neopentyyliglykolin reaktiot ovat tyypillisiä alkoholeille. Se voi esimerkiksi muodostaa eettereitä, estereitä ja karbamaatteja sekä hapettua aldehydeiksi tai karboksyylihapoiksi. Karbonyyliyhdisteiden kanssa neopentyyliglykoli reagoi muodostaen rengasrakenteisen asetaalin. Neopentyyliglykoli on ärsyttävää ja sille altistumisesta oirena voivat olla yskä, ihon ja silmien punoitus sekä nieltäessä polttava tunne. Epiteetti
Kielitieteessä epiteetti on usein metaforinen, merkittävästi lyhennetty tai tiivistetty appositio. Henkilön nimeen liitettynä epiteettiin viitataan usein termillä ”lisänimi” tai ”liikanimi”, mutta kaikki nimeen liitetyt adjektiivit eivät välttämättä ole epiteetteja. Ollakseen epiteetti määreen täytyy olla vakiintunut ja sitä käytetään myös silloin, kun määre itsessään ei liity asiayhteyteen muutoin kuin kuvaamansa henkilön kautta. Pseudepigrafit
Kirjallisuudentutkimuksessa kirjailijan nimen eteen on tapana liittää etuliite "Pseudo-" silloin, kun joku teos, jota on aiemmin pidetty tämän kirjoittamana, on osoitettu pseudepigrafisiksi. Esimerkiksi kreikkalaisten myyttien ensyklopedista kokoelmaa "Bibliotheke" ei enää pidetä Apollodoroksen kirjoittamana, vaan sen kirjoittajasta käytetään nimitystä "Pseudo-Apollodoros"; eikä myyttisten henkilöiden tähtikuvioiksi muuttumista käsittelevää teosta "Katasterismoi" pidetä enää Eratostheneen kirjoittamana, vaan sen kirjoittajasta käytetään nimitystä "Pseudo-Eratosthenes". Muita esimerkkejä ovat Pseudo-Aristoteles, Pseudo-Dionysios Areopagita ja Pseudo-Plutarkhos. Epistaasi
Helposti ymmärrettävä esimerkki on eläinten väritykset. Labradorinnoutajalla esiintyy vain kolmea eri väritystä: dominanttimustaa (B_), ruskeaa (BB) ja ee-keltaista (EE). Musta ja ruskea muodostuvat eumelaniinista, keltainen feomelaniinista. EE-genotyyppi estää eumelaniinin muodostumisen ja on näin ollen epistaattinen K- ja B-lokusten suhteen: riippumatta siitä, onko ee-genotyypin koira genotyypiltään dominanttimusta vai ruskea, sen fenotyyppi eli havaittava ominaisuus on keltainen väritys. Koska ee-genotyyppi ei haalista eumelaniinia vaan estää sen muodostumisen täysin, ei ee-keltaisen labradorinnoutajan turkin sävystä voi päätellä, periyttääkö se mustaa vai ruskeaa. Tali
Tali tarkoittaa sekä nisäkkäiden ihon talirauhasista erittyvää ihotalia että eläinten rasvakudoksista saatavaa rasvaa. Ihotali muodostuu kuolleista epiteelisoluista, ja sen tehtävänä on suojata ja voidella ihoa. Efebofilia
Efebofilia ja hebefilia sekoitetaan usein pedofiliaan, joka tarkoittaa aikuisten seksuaalista kiinnostusta esipuberteetti-ikäisiin lapsiin. Tällaista sekoittumista tapahtuu varsinkin silloin, kun kyse on laittomasta teosta (nuori, johon laiton teko kohdistuu, ei ole vielä saavuttanut suojaikärajaa, joka Suomessa on 16, ja osapuolten välinen kypsyysero on merkittävä). Suomessa 18 vuotta täyttänyt, joka harrastaa seksiä alle 16-vuotiaan kanssa, paitsi jos osapuolten välillä ei ole suurta kypsyyseroa, syyllistyy aina rikokseen, mutta toisin kuin usein ajatellaan, tällainen teko ei aina, riippuen teon kohteena olevan henkilön iästä, viittaa aina pedofiliaan. Efebofilia on psykologiassa kiistanalainen käsite ja sitä ei ole pedofilian tapaan hyväksytty ICD-10 tautiluokitukseen, koska efebofiilinen halu on lisääntymistä ajatellen luonnollista, toisin kuin pedofiilinen halu, joka kohdistuu lisääntymiskyvyttömiin lapsiin. Rotavirus
Rotavirus tarttuu ohutsuolen nukkalisäkkeessä oleviin enterosyytteihin, ja siitä aiheutuu epiteelikudoksessa sekä rakenteellisia että toiminnallisia muutoksia. Rotavirusten kolminkertaisen proteiinikerroksen takia ei mahalaukun happamalla sisällöllä eikä suoliston ruoansulatusentsyymeillä ole vaikutusta niihin. Valkosolu
Intraepitaaliset imusolut eli epiteelinsisäiset imusolut ovat nimensä mukaan epiteelissä. Nämä intraepiteeliset imusolut ovat T-imusoluja ja NK-imusoluja. Niiden määrän lisääntyminen viittaa limakalvon immunologisen järjestelmän aktivoitumiseen ja ruoansulatuskanavassa ne osallistuvat ensivaiheen immunopuolustukseen. Epilepsia
Pitkittynyt epileptinen kohtaus eli "status epilepticus" on hengenvaarallinen tila. Sen kehittymisen riski kasvaa epilepsiakohtauksen kestäessä yli 5 minuuttia. On arvioitu, että noin 30–60 prosenttia status epilepticukseen joutuvista on jo aiemmin todettuja epileptikkoja. Keskimäärin 20 prosenttia status epilepticus -potilaista kuolee kuukauden kuluessa kohtauksen päättymisestä. Kuolleisuus vaihtelee merkittävästi eri ikäryhmien välillä, ja monilla status epilepticukseen joutuneilla on ilmennyt myöhemmin erilaisia jälkioireita. Status epilepticus saattaa ilmetä myös poissaolokohtauksina, jotka kestävät muutamasta tunnista vuorokausiin. Epoksidit
Reaktiossa alkeeni on nukleofiili ja vetyperoksidi tai perkarboksyylihappo on elektrofiili. Reaktio tapahtuu yhtäaikaisprosessina. Tuotteina muodostuu epoksidi ja karboksyylihappo. Hyytelösokeri
Hyytelösokeri on täysin kasvipohjainen hyytelöintiaine, joka sisältää sokeria, maissitärkkelyssiirappia, hedelmistä erotettua pektiiniä ja hedelmähappoa. Hyytelösokeri ei sisällä liivatetta, vaan hyytelöimisaineena toimii hedelmäpektiini. Hedelmäpektiini on tehokas hyytelöittäjä, mutta vaatii toimiakseen suhteellisen happaman ympäristön, minkä johdosta se ei sovi käytettäväksi maitopohjaisten tuotteiden kanssa. Hyytelösokeri toimii eri tavalla kuin liivate. Hyytelösokerin määrän lisääminen ei välttämättä lisää syntyvän hyytelön lujuutta. Etanoli
Etanolin nauttiminen aiheuttaa päihtymistä ja suurina annoksina myrkytysoireita. Etanolin hapettuessa elimistössä syntyy asetaldehydiä, joka on myrkyllistä ja aiheuttaa pahoinvointia. Pitkäaikaisesta säännöllisestä alkoholin käytöstä seuraa vaikea riippuvuus, ja vieroitusoireina voi tulla juoppohulluus, jonka oireina ilmenee vapinaa, pahoinvointia, hikoilua, kuumetta ja hallusinaatioita (ns. ”pikku-ukot”, "liskot" ja ”viinapirut”). Krapula on lyhytaikainen lievä vieroitusoireyhtymä. Alkoholin pitkittynyt liikakäyttö voi johtaa alkoholismiin ja korvikealkoholien käyttöön. Suomessa alkoholijuomien kulutusta säännöstellään alkoholiverolla. Paatos
Paatos (, pathos) on antiikin Kreikasta peräisin oleva termi, joka tarkoittaa alun perin jonkin kohteena olemista, kokemista ja kärsimistä. Retoriikassa paatos on yksi kolmesta suostuttelun välineestä eetoksen ("ethos") ja logoksen ohella. Paatoksessa on kyse vetoamisesta kuulijan tunteisiin niin, että kuulija on vastaanottavaisempi. Virusabortti
Virusabortti on hevosilla esiintyvä tartuntatauti. Sen aiheuttaja on hevosen herpesvirus 1 ("Equine herpesvirus 1" eli EHV-1). Sairaus esiintyy kolmena muotona: hengitystieinfektiona ("rhinopneumonia"), sikiön vaurioitumisena sekä halvauksena. EHV-1 leviää pisaratartuntana. Virus säilyy huonosti hevosen ulkopuolella, ja se on herkkä desinfektioaineille. Virusaborttia vastaan on olemassa rokotteita, mutta ne eivät takaa täyttä suojaa. Rokotteen antaman suojan maksimoimiseksi olisi kaikki samassa tallissa asuvat hevoset, myös oriit ja ruunat, rokotettava. Virusabortin (ja muiden tartuntatautien) vuoksi siitostammat ja kilpahevoset tulisi pitää toisistaan erillään, mikäli se on mahdollista. Hevosen herpesvirukset eivät tartu ihmiseen. Kaunokirjallisuus
Kertomakirjallisuutta eli epiikkaa (eepokset, proosa) on kertova teksti, jonka aiheena ovat kuvitteelliset tapahtumat, joskin yhtymäkohtia todellisiin tapahtumiin saattaa olla. Aiheena olevia tapahtumia kutsutaan juoneksi. Myös suullista tarinaperinnettä (niin sanottuja suullisia tekstejä) voidaan pitää kertomakirjallisuutena, mutta vanhinta kirjoitettua kertomakirjallisuutta ovat eepokset, laajat kertomukset myyttisistä sankareista. Eepokset olivat useimmiten runomittaisia, mutta kuitenkin selvästi kertovia. Tärkeitä esikuvia ja edeltäjiä nykyiselle proosamuotoiselle kertomakirjallisuudelle olivat myös filosofinen kirjallisuus (esimerkiksi Platonin dialogit) ja muinainen historiankirjoitus. Nykykertomakirjallisuus jaetaan pituuden mukaan novelleihin ja romaaneihin. Novellit ja romaanit ovat proosaa. Epiteelikudos
Rauhasepiteelit ovat muodostuneet epiteelisoluista, jotka ovat erikoistuneet tiettyjen aineiden eritykseen. Rauhasepiteelin muodostuessa syntyy pintaepiteeliin ensin paaksuntuma, joka koostuu eritykseen erilaistuneista soluista. Myöhemmin paaksuntuma alkaa painua syvemmälle, jolloin muodostuu erimuotoisia rauhasrakenteita. Rauhastiehyt säilyttää yhteyden pintaepiteeleihin. Jos rauhastiehyttä ei ole, puhutaan sisäeritysrauhasista eli endokriinisista rauhasista. Muulloin kyseessä on avoeritysrauhanen eli eksokriininen rauhanen. Soluväliaine
Epiteelikudoksessa soluväliainetta on pääasiassa vain tyvikalvossa, joka liittää epiteelisolut alla olevaan sidekudokseen. Tyvikalvon ja sen viereisten epiteelisolujen välille muodostuu liitoksia, joita kutsutaan hemidesmosomeiksi. Eleginen distikon
Eleginen distikon (myös "eleginen distikhon", "elegiamitta", , ”kaksisäkeinen”) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jota käytettiin alun perin elegia- eli hautarunoudessa. Se koostuu distikonista eli säeparista, joista ensimmäinen säe on daktyylisessä heksametrissä ja toinen säe daktyylisessä pentametrissä. Gliasolu
Ependyymi on neuroepiteeliä, joka verhoaa aivokammioiden pintaa. Ependyymisoluilla on mikrovilluksia ja värekarvoja, jotka vaikuttavat aivo-selkäydinnesteen kiertoon. Ruokatorvi
Ruokatorven sisin kerros on limakalvo (), joka muodostuu pintaepiteelistä, sen alaisesta tyvikalvosta, limakalvon tukikerroksesta () sekä limakalvon lihaskerroksesta (). Limakalvon pintaepiteeli on useimmilla eläimillä, kuten myös ihmisellä, kerrostunutta keratinisoitumatonta levyepiteeliä. Mutta koiralla levyepiteeli ei ole muodostanut useampaa kerrosta vaan se on yhtenä kerroksena. Märehtijöillä puolestaan limakalvon epiteeli on muiden eläinlajien tapaan kerrostunutta levyepiteeliä, mutta se on keratinisoitunutta. Limakalvon tukikerros on muodostunut löyhästä sidekudoksesta eli se toimii limakalvon epiteelin diffuusiotienä hapen ja ravinteiden kulkiessa verisuonista verisuonettomaan epiteeliin sekä diffuusiotienä epiteelistä verisuoniin poistuville hiilidioksidille ja kuona-aineille. Limakalvon tukikerroksesta voidaan löytää myös rauhasia ja imukudosta. Limakalvon lihaskerros mahdollistaa limakalvon poimujen liikkeet. Merkkivärinen
Merkkivärityksestä vastaa koiran A-lokuksen alleeli , joka on resessiivinen alleelien A ja A suhteen mutta dominoiva alleelin A suhteen. Jotta merkkiväritys voidaan nähdä yksilön fenotyypissä, on sen kyettävä tuottamaan eumelaniinia, ja sen genotyypin on E-lokuksen suhteen oltava siis jokin muu kuin ee (resessiivinen keltainen). Toinen merkkivärityksen suhteen epistaattinen genotyyppi on K-lokuksessa dominanttimusta (KK), joka estää feomelaniinin tuotannon tehden koirasta täysin eumelaniinivärisen. Poikkeus tähän on cockerspanielin harvinainen "soopeliksi" kutsuttu väritys. Tiivis liitos
Tiivis liitos on yksi solujen välisistä liitoksista. Muut liitokset ovat desmosomi, vyöliitos ja aukkoliitos. Tiivis liitos muodostuu kahden solun välille tiivisliitosproteiinin avulla. Tiiviit liitokset esiintyvät usein vyöhykkeinä ja ne muodostavat muun muassa epiteelisolujen välille junktionaalisen kompleksin desmosomin ja vyöliitoksen kanssa. Tiivis liitos on tämän lisäksi mukana muodostamassa veri-aivoestettä aivoihin, koska tiivis liitos sulkee soluvälitilan siten, että yksikään aine ei pääse liitoksen ohi vaan niiden on kuljettava valvotusti solujen läpi. Asidoosi
Asidoosi () tarkoittaa elimistön liiallista happamoitumista, jolloin vereen kertyy liikaa happamia aineenvaihduntatuotteita tai elimistöstä poistuu liikaa emäksisiä ainesosia. Elimistön happo-emäs-tasapainon säätely on osa homeostaasia, jossa veren happamuus pyritään pitämään lähellä neutraalia tasoa. Happo-emästasapainon tärkeimpiä säätelijäelimiä ovat veri, munuaiset, maksa ja keuhkot. Liika happamuus voi olla lähtökohdaltaan metabolista tai respiratorista. Laji
Biologiassa käytettyjen nimistösääntöjen mukaan lajin tieteellinen nimi koostuu kahdesta osasta (binominen nimistö), sukunimestä ja lajimääritteestä. Jälkimmäisestä käytetään kasvitieteessä myös nimitystä epiteetti. Esimerkiksi ihmisen lajinimi on "Homo sapiens", jossa "Homo" tarkoittaa ihmisen sukua ja "sapiens" on lajimäärite, jonka käännös suomeksi on tässä tapauksessa ”viisas”. Hieskoivu taas on "Betula pubescens", jossa "Betula" on koivujen suku ja "pubescens" epiteetti, jonka käännös on ”nukkainen”. Sukunimeä voidaan käyttää yksinkin, sillä jokaisella suvulla on eri nimi. Sen sijaan lajinimen jälkimmäinen osa ei ole yksinään käyttökelpoinen, sillä sama lajimäärite voi olla useilla lajeilla, jotka kuuluvat eri sukuihin (esimerkiksi tammien suvussa on laji "Quercus pubescens" eli nukkatammi). Benecol
Euroopan Ateroskleroosiyhdistys EAS on julkaissut konsensuslausunnon kasvistanolien ja -sterolien käytöstä veren rasva-arvojen häiriöiden eli dyslipidemioiden hoidossa ja valtimotautien ehkäisyssä. Monissa virallisissa ravitsemussuosituksissa suositellaan kasvistanoliesteriä sisältävien tuotteiden käyttöä kolesterolin alentamiseen. Käsikirja (Epiktetos)
Simplikioksen mukaan "Käsikirjan" tarkoituksena on ”ohjata ihmismieltä siihen vapauteen, johon maailman rakentaja ja isä sen on hankkinut”. Kirjan kreikankielinen nimi merkitsee ”kädenomaa”, jonka tuli olla ikään kuin miekka kädessä aina valmiina ohjaamaan tuohon tarkoitukseen. Epiktetos käsittelee teoksessa laajalti hengen ja ruumiin suhdetta, ylistää vertauskuvilla kaiken oikean, hyvän ja jalon arvoa, teroittaa totuuden, rehellisyyden ja ihmisrakkauden ihanteellisuutta ja osoittaa kaikkien loukkausten ja huomion vähäpätöisyyden. Hän korostaa kaikessa ihmisen sisäisten arvojen merkitystä. Kaikki ohjeet palautuvat stolaiseen mielenrauhan saavuttamisen menetelmään, tunteiden eli maailmaa koskevien väärien arvostelmien välttämiseen. Desmosomi
Desmosomeja esiintyy kudoksissa, joissa solujen täytyy liittyä lujasti toisiinsa. Tällaisia ovat esimerkiksi sydänlihassolut ja kerrostuneet epiteelit, kuten iho ja ruoansulatuskanavan epiteeli. Lihas
Lihaskudos on yksi neljästä kudostyypistä. Muut kudostyypit ovat epiteeli-, tuki- ja hermokudos. Lihaskudoksen tärkein tehtävä on supistuminen. Lihassupistusta tarvitaan kaikissa kehon liikkeissä kuten käsien nostamisessa ylös, hengittämisessä ja sydämen lyönnissä. Kaikissa lihassoluissa on runsaasti supistumiskykyisiä proteiinisäikeitä, jotka muodostuvat erityisesti aktiini- ja myosiiniproteiinista. Asetaldehydi
Aikaisemmin asetaldehydiä käytettiin suuria määriä etikkahapon ja etikkahappoanhydridin valmistamiseen. Tämän prosessin on kuitenkin Yhdysvalloissa ja Euroopassa syrjäyttäneet 1990-luvulla metanolin karbonylointiin perustuvat Monsanto- ja Cativa-prosessit. Asetaldehydi on kuitenkin edelleen merkittävä orgaanisten tuotteiden lähtöaine. Siitä valmistetaan muun muassa peretikkahappoa, pyridiinijohdannaisia, asetaattiestereitä Tishchenko-reaktiolla, pentaerytritolia ja hartseja. Endodermi
- korvatorven epiteeli Kuningatarhyytelö
Kuningatarhyytelö eli emomaito on mehiläisten tuottamaa emotoukan ruokamehua. Kun ruokamehua eritetään kennoihin runsain määrin, toukista kehittyy kuningattaria eikä työmehiläisiä. Aakkoslaji
Eräänlainen suur- ja pienaakkosten risteymä ovat kapiteelikirjaimet, jotka näyttävät pienikokoisilta suuraakkosilta. Aakkoslajiltaan kapiteelit ovat kuitenkin pienaakkosia, joiden muoto vain poikkeaa totutusta, ja varsinaiset suuraakkoset ovat kapiteelityylissäkin tavallisten suuraakkosten kokoisia. Kapiteelia voidaan käyttää tavanomaisen tekstin seassa tyyli- tai korostuskeinona hieman samaan tapaan kuin kursivointia tai lihavointia. Umpilisäketulehdus
Umpilisäketulehdus (lääketieteessä myös "appendisiitti") on umpilisäkkeen tulehdus, jota kutsutaan arkikielessä umpisuolentulehdukseksi, vaikka umpisuoli on oikeasti eri asia kuin umpilisäke ja vain harvoin tulehtuu. Nykyään myös lääkärit ja Terveyskirjasto.fi kuitenkin joskus käyttävät tätä arkikielen termiä potilaiden kanssa, jotta potilaat tietävät, mistä sairaudesta oikein on kyse. Edikti
Edikti (latinan "edictum") on ilmoitus laista, jonka tyypillisesti antaa yksinvaltias. Nykyään niitä antaa lähinnä paavi. Piisidos
Piisidokset ovat kovalenttisia sidoksia, joissa atomin molemmat p-orbitaalin lohkot limittyvät toisen atomin p-orbitaalin kanssa. Yleensä piisidos muodostuu sp- tai kolmossidoksen tapauksessa sp-hybridisaatiosta vapaaksi jääneistä p-orbitaalien vuorovaikutuksesta. Jokaisella näistä orbitaaleilla on nollavaraus jaetussa solmukohdassa. Solmukohta on sama myös piisidoksen sidosorbitaalille. Atomien väliset sidokset muodostuvat, kun kaksi tai useampi atomi liittyy yhteen. Molekyylien muodostuessa atomin uloimmat orbitaalit menevät päällekkäin. Jotta muodostuisi sidos orbitaalien täytyy olla yksi elektronisia ja elektronien spin täytyy Paulin kieltosäännön mukaan olla vastakkaisiin suuntiin ylös ja alas. Sidoksen muodostuessa p-orbitaalin x-, y- ja z -akselien suuntaiset orbitaalit liittyvät toisen atomin vastaaviin orbitaaleihin. Molempien atomien z-akselin suuntaiset orbitaalit liittyvät päällekkäin päistään, muodostaen yhden sigmasidoksen atomien välille. Sen sijaan x- ja y-orbitaalit eivät yllä liittymään päistään toistensa päälle, joten ne menevät sivuttain toistensa päälle muodostaen kumpikin piisidoksen. Kuitenkin useimmat piisidokset muodostuvat hybridisaatiosta vapaiksi jääneistä p-orbitaaleista.  
Kahden atomin välillä voi olla enintään kaksi piisidosta. Piisidokset ovat heikompia kuin sigmasidokset. C=C kaksoissidoksella esim. eteenillä, joka koostuu yhdestä sigma- ja yhdestä piisidoksesta, ei ole kaksinkertainen määrä sidosenergiaa verrattuna C-C yksinkertaisen sidokseen esim. etyylillä Tämä viittaa siihen, että piisidoksen tuoma stabiilius on pienempi kuin sigmasidoksen. Lipoproteiinilipaasi
Lipoproteiinilipaasi on rakenteeltaan kahdesta erilaisesta alayksiköstä koostuva homodimeeri, johon kuuluu myös polysakkaridiosa eli se on glykoproteiini. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on 67 KDa. Lipoproteiinilipaasia esiintyy endoteelisoluissa muun muassa verisuonten seinämissä. Liporoteiinilipaasi vaatii koentsyymikseen apolipoproteiini C2:n ja lisäksi myös apolipoproteiini A4 aktivoi entsyymiä Sen sijaan apolipoproteiini C1 ja C3 ovat lipoproteiinilipaasin inhibiittoreita. Lipoproteiinilipaasi hydrolysoi lipoproteiinien sisältämiä triglyseridejä glyseroliksi ja rasvahapoiksi. Kylomikroneista jäävä kolesterolia sisältävä osa niin kutsuttu kylomikronijäänne kuljetetaan maksaan prosessoitavaksi ja VLDL muuttuu IDL:ksi. Tyvikalvo
Tyvikalvo tarjoaa epiteelisoluille kiinnittymispinnan, johon ne sitoutuvat proteiineilla. Sen toinen puoli toimii puolestaan sidekudoksen rajapintana. Verisuonet ulottuvat tyvikalvoon, mutteivät sen läpi epiteeliin. Ravintoaineet diffundoituvat tyvikalvon läpi epiteelille. Munuaisissa tyvikalvolla on erittäin tärkeä tehtävä suodattimena. Tyvikalvolle tyypillisiä molekyylejä ovat tyypin IV kollageeni (muodostaa säikeiden sijaan kolmiulotteisen verkoston), laminiini, heparaanisulfaattiproteoglykaani ja entaktiini. Geenidoping
Erytropoietiinihormoni (EPO) on ihmisen hormoni, joka kasvattaa punasolujen määrää verenkierrossa. Normaalisti EPOa saatetaan käyttää yksittäisinä injektioina, jotka nostavat EPOn pitoisuuden maksimiin 6–8 viikossa. Paviaaneilla on tutkittu EPO-geenin siirtämistä. Siirron jälkeen paviaanien verisolujen suhteellinen määrä verenkierrossa, eli hematokriitti, oli noussut jo kymmenessä viikossa noin 30 prosenttia. Epiteelikudos
Välimuotoista epiteeliä eli uroteeliä on virtsarakossa ja virtsanjohtimessa. Uroteeli näyttää mikroskoopissa lepotilassaan runsaasti kerrostuneelta, mutta venytystilassa kerroksia näyttää olevan muutama. Epiteelin erikoisuutena on sen suuri venymiskyky ja se, että virtsatilaan päin olevaa solupintaa peittää tavallista paksumpi levymäinen rakenne, joka estää myrkyllisiä kuona-aineita pääsemästä takaisin elimistöön. Wacker-hapetus
Wacker-hapetus tai Wacker-prosessi on kemiallinen reaktio, jossa happi hapettaa palladium- ja kupariyhdisteiden katalysoimana alkeenin aldehydiksi tai ketoniksi. Erityisen tärkeä reaktio on valmistettaessa asetaldehydiä eteenistä. Episykloidi
Sykloidin ja hyposykloidin tavoin episykloidi on vierintäkäyrä. Samalla se on epitrokoidin erikoistapaus. Proteaasi
Esim. ruoansulatukseen osallistuvat proteaasit pilkkovat pitkät proteiinimolekyylit pienemmiksi palasiksi leikkaamalla proteiiniketjun aminohappojen välisen peptidisidoksen. Eksopeptidaaseiksi kutsutaan vain aminohappoketjun päistä peptidisidoksia hydrolysoivia proteaaseja. Endopeptidaasit puolestaan pilkkovat aminohappoketjun sisällä olevia peptidisidoksia. Epselöinti
Epselöinti on ylöjärveläisen Global EcoProcess Services Oy:n (lyhenteenä EPSE) kehittämä ja patentoima menetelmä raskasmetallien erottelemiseksi kaivos- ja muun teollisuuden jätevesistä. Prosessi perustuu patentoituun epse-kemikaaliin ja pH:n säätöön. LASEK
Lasek-menetelmässä sarveiskalvon pintaepiteelikerros pehmennetään noin 8 mm alueelta 20 % alkoholiliuoksella noin 30 sekunnin ajan. Tämän jälkeen epiteeli voidaan "rypyttää" sivuun hionta-alueelta ja suorittaa kylmävalolaserilla tarvittava taittovoimahionta sarveiskalvon pintaan. Hionnan jälkeen epiteelimassa kastellaan parilla tipalla BSS-liuosta ja se pyritään levittämään takaisin sarveiskalvon päälle ehjänä.