Onko Nepalissa koskaan käyty sisällissotaa?
Nepalin sisällissota
Nepalin sisällissota oli Nepalin monarkistisen hallituksen ja kommunististen maolaississien välinen konflikti 13. helmikuuta 1996 – 21. marraskuuta 2006. Hallituksen joukot aloittivatkin aktiiviset toimet kapinallisia vastaan vasta vuonna 2001. Maolaississien tarkoituksena oli kaataa maan nykyinen hallinto ja tehdä maasta kommunistinen. Sodassa kuoli yhteensä yli 16 000 ihmistä. Nepalin historia
Kuningas Gyanendra sotkeutui demokraattisesti valittujen edustajien työhön ja otti enemmän valtaa itselleen. Vuonna 2005 hän julisti maahan poikkeustilan, erotti pääministerin ja palautti absoluuttisen monarkian. Gyanendra perusteli poikkeustilaa pitkittyneellä sisällissodalla, jota maan poliitikot eivät olleet kyenneet lopettamaan. Sisällissodan taistelut jatkuivat taukoamatta maan maaseudulla vuosina 2001-2005. Intia, joka pelkäsi kapinan leviämistä rajan yli, oli ollut Nepalin hallituksen tärkein tukija. Myös Yhdysvallat ja Iso-Britannia avustivat Nepalin hallitusta, mutta liittolaisten tuki väheni Gyanendran toimien myötä, ja hän joutui kansainvälisen painostuksen kohteeksi. Nepalin historia
1990-luvulla maassa alettiin vaatia demokratiaa yhä äänekkäämmin. Maa ajautui sisällissotaan, joka kesti kymmenen vuotta. Maan viimeinen kuningas Gyanendra syrjäytettiin vallasta vuonna 2008 ja Nepalin kuningaskunnasta muodostettiin liittovaltio. Samalla sai päätöksensä Nepalia yli 250 vuotta hallinnut Shah-dynastia.
Gurkhat
Guru Gorakhnathin opetuslapsi Bappa Rawal, syntyjään prinssi Kalbhoj eli Shailadhish, perusti Mewarin hallitsijasuvun Rajasthaniin. Myöhemmin Bappa Rawalin jälkeläisiä muutti kauemmaksi itään ja he perustivat Gorkhan hallitsijasuvun, joka vuorostaan perusti Nepalin kuningaskunnan. Gorkhan piirikunta on yksi nyky-Nepalin 75 piirikunnasta. Gurkhat olivat maan hallitseva kansanosa vuodesta 1559. 1760-luvun lopussa gurkhat alistivat Nepalin keskiosista käsin valtaansa koko maan. 1814–1816 Iso-Britannia kukisti gurkhat gurkhasodassa. Nepal
Kymmenvuotisessa sisällissodassa kuoli noin 13 000 nepalilaista. Palatsivalta päättyi huhtikuussa 2006 viikkoja kestäneiden mielenosoitusten jälkeen. Kuningas suostui 24. huhtikuuta palauttamaan parlamentin, ja Koirala nimitettiin jälleen 28. huhtikuuta 2006 pääministeriksi. 84-vuotias Koirala oli tuolloin jo liian sairas vannomaan virkavalaa. 18. toukokuuta parlamentti hyväksyi yksimielisesti lain, jonka mukaan kuninkaalta poistettiin suurin osa valtaoikeuksista ja Nepalista tuli maallinen valtio. Hallitus ja maolaiskapinalliset aloittivat rauhanneuvottelut. Madhav Kumar Nepal
Viimeisissä vaaleissa 1999 sittemmin hajonnut kongressipuolue sai äänistä 37,3 % ja CPN(UML) 31,6 %. Nepal oli varapääministeri CPN(UML):n vähemmistöhallituksessa ja myöhemmin oppositiojohtajana. Nepal pidätettiin vuonna 2001 Koiralan hallituksen vastaisissa protesteissa. Myöhemmin hän yhdisti voimansa Koiralan kanssa kuningas Gyanendran otetta kaiken vallan maassa. Kesäkuussa 2003 kuningas pyrki kokoamaan hallituksen, jolloin Nepal oli viiden puolueen ehdokkaana pääministeriksi. Kuningas nimitti virkaan kuitenkin konservatiivisen ja kuningasmielisen Surya Bahadur Thapan. Nepal kehotti kuitenkin maolaisia pitämään yllä aselepoa neuvottelujen katketessa. Gyanendra
Gyanendran veli Birendra oli luonut Nepaliin vuonna 1990 perustuslaillisen monarkian, jossa kuningas näytteli pientä roolia hallituksessa. Gyanendra palautti vallan kuninkaalle 1. helmikuuta 2005 vedoten maan sekasortoiseen tilaan. Huhtikuussa 2006 Kathmandussa alkoivat laajat mielenosoitukset ja lakot kuninkaan suoraa valtaa vastaan. 21. huhtikuuta 2006 Gyanendra julisti, että hän tulee siirtämään vallan uudelle poliittisten puolueiden valitsemalle pääministerille. Tämä ei kelvannut monille puoluejohtajille. Nepal
Ihmiskauppa ja lapsityö ovat edelleen vakavia ongelmia. Tyttöjä myydään sekä ulkomaille että maan sisällä. Vuonna 2008 arvioitiin Kathmandussa olevan 5 000–7 000 maaseudulta ostettua naista. Lapsityöläisten määräksi arvioitiin 20 000. Nepalin historia
Kiinan Qing-dynastia kasvatti valtaansa Tiibetissä 1720-luvulla. Qing-dynastian sotilasretkikunta valloitti Lhasan ja alisti dalai laman valvontansa alle. Nepalin kolmen kuningaskunnan edustajat toivat Kiinan keisarille tervehdyksen, minkä jälkeen Qing-dynastia katsoi Nepalin olevan syrjäinen osa valtakuntaansa. Tätä käsitystä ei ole koskaan jaettu Nepalissa. Nepalin etelä- ja pohjoispuolilla olevien suurten valtakuntien laajentuminen teki Nepalin perinteisestä keskuksesta huomattavan heikon. Kolme valtakuntaa elivät eristynyttä ja itsenäistä, sekä toisinaan riitaista elämää vuorten eristämässä laaksossa. Samalla ympärillä olevat valtakunnat muuttuivat suuremmiksi ja keskitetyiksi. Nepal
Kathmandun laaksosta löytyneet muinaiset työkalut kertovat alueen olleen asuttuna jo muinaisajoista asti, mutta varhaishistorian tutkimus etenee hitaasti. Kirjallisia merkintöjä on intialaisissa lähteistä vasta 1000-luvulta eaa. alkaen. Mahabharatan mukaan alueella asuivat tuolloin kirātat, joiden jälkeläisiä elää edelleen Nepalin itäosassa. Indoarjalaisten levittäydyttyä alueelle sinne muodostui useita pieniä kuningaskuntia. Irakin sisällissota
Vuosien 2006 ja 2008 välissä Irakissa oli lahkojen välillä levottomuuksia, mitkä pidetään yleisesti sisällissotana. Väliaikaishallituksen pääministeri Ijad Allawi totesi Irakin käyvän sisällisotaa, vaikka USA ja Britannia eivät tähän termiin yhdy. Nepalin historia
Lopulta pääministeri Ranodip Singh murhattiin ja pääministeriksi tuli Jang Bahadurin nuorin veli Bir Shamser. Hänen valtakaudellaan maassa tehtiin joitakin uudistuksia, kuten vesijohtolinjan rakennus Kathmanduun ja englannin kielen opetuksen aloittaminen. Hänen seuraajansa Dev Shamserin kolmen kuukauden toimikaudella vuonna 1901 uudistukset olivat liian radikaaleja, sillä hän vapautti naisorjat, perusti kouluverkoston ja aloitti ensimmäisen nepalin kielisen sanomalehden. Hänen veljiensä muodostama koalitio pakotti hänet eroamaan ja siirtymään eläkkeelle Intiaan. Nepalin historia
Intian hallitus ja Rana-hallinto sopivat vuoden 1951 tammikuussa kuninkaanvallan palauttamisesta Nepaliin ja kaikkien poliittisten vankien armahduksen. Kuningas palasi ja uusi ministeriö, johon kuului viisi rana-hallinnon edustajaa ja viisi kongressin jäsentä, aloitti toimintansa helmikuussa 1951, pääministerinä jatkoi Mohan Shamsher. Hallitus antoi määräyksen, jonka mukaan kaikki toimeenpanovalta palautettiin kuninkaalle. Järjestysongelmat maassa kuitenkin jatkuivat ja kun poliisi ampui opiskelijajoukkoa marraskuussa 1951, yhden henkilön saadessa surmansa, kaikki kongressin ministerit erosivat. Kuningas käytti näin valtaansa ja käytti tilaisuutensa syrjäyttääkseen Rana-hallinnon edustajat lopullisesti. Hän nimitti uuden hallituksen, jonka pääministerinä aloitti Matrika Prasad Koirala, joka oli BP Koiralan velipuoli. Nepalin historia
Gorkha-valtio saavutti merkittäviä voittoja laajetessaan itään ja länteen, mutta se pyrki laajenemaan myös pohjoiseen kohti Tiibetiä. Nepalilla ja Tiibetillä oli erimielisyyttä Tiibetin vuoristoseutujen hallinnasta. 1780-luvulla Nepal vaati Tiibetiltä aluetta Lhasan ja Kathmandun väliseltä kauppareitiltä, mihin tiibetiläiset eivät suostuneet. Tämän johdosta Nepal sulki liikenneväylät Kathmandun ja Lhasan välillä. Vuonna 1788 nepalilaiset tunkeutuivat ryöstöretkelle Tiibetiin uhaten Shigatsessa olevaa Panchen Lamaa, mikä oli askel kohti Kiinan ja Nepalin välistä sotaa. Nepalilaiset saivat Tiibetiltä ja näin ollen Kiinan paikallisilta viranomaisilta vuosittaisen vakuusmaksun, mutta koska sopimusta ei kunnioitettu, nepalilaiset hyökkäsivät uudestaan vuonna 1791 ja ryöstivät Shigatsen munkkiluostarin. Nämä toimet saivat vihdoin Pekingissä olevan keisarin reagoimaan ja lähettämään armeijan Tiibetiin. Nepalilaiset tekivät kauppasopimuksen Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian kanssa toivoen että britit tukisivat heitä, mutta britit eivät halunneet ärsyttää Kiinaa, missä oli suuret kaupankäynnin mahdollisuudet. Nepalin maanjäristys 2015
Yhdistyneiden kansakuntien (YK) (OCHA) arvion mukaan Nepalin maanjäristys on vaikuttanut yli 8,1 miljoonan ihmisen elämään. Maajäristysvahinkoalueeksi mainitaan ainakin 42 maan 75 piirikunnasta ja vakavasti vaurioituneeksi luokiteltiin 14 piirikuntaa. Toukokuun 25. päivän 2015 yhteenvedon mukaan maanjäristys ja sen jälkijäristykset tuhosivat yli 500 000 rakennusta ja vaurioittivat lisäksi yli 269 000 rakennusta. Noin 860 000 hengeltä puuttui yhä majapaikka aiemman asumuksen tuhouduttua, heikkojen tieyhteyksien ja äärimmäisen köyhyyden vuoksi. Joidenkin Dhadingin piirikunnan kyläkehityskomiteoiden (VDC) alueelle ei vielä oltu saatu tieyhteyttä palautettua kuukaudenkaan kuluttua huhtikuun maanjäristyksestä. Yli 32 000 koululuokkaa tuhoutui perinpohjaisesti maanjäristyksessä, joten noin 999 000 iältään 3–18-vuotiasta lasta ei pääse jatkamaan esikoulua tai koulua, joiden piti jatkaa toimintaansa toukokuun lopulla. Terveys- ja synnytysasemia tai muita terveydenhoitoon liittyviä rakennuksia tuhoutui yli 400 ja vaurioitui yli 680 kappaletta; 14 piirikunnassa jopa kolmannes synnytysasemista ja äitiysneuvoloista tuhoutui. Nepalissa on hoitoa annettu kuitenkin jo yli 103 000 maanjäristyksessä loukkaantuneelle. Tuhoutuneita rakennuksia on kirjattu yli kuusinkertainen määrä Nepalin vuoden 1934 maanjäristykseen verrattuna (jolloin runsas 80 000 rakennusta tuhoutui). Sri Lankan sisällissota
1 200 (Indian Peace-Keeping Force)
Sri Lankan sisällissota oli sarja väkivaltaisia levottomuuksia Sri Lankan hallituksen ja tamilisissien, jotka taistelivat itsenäisen tamilivaltion puolesta, välillä. Eripuraa oli esiintynyt maan itsenäistymisestä vuonna 1948 alkaen, mutta aseelliset välikohtaukset yleistyivät 1970-luvun lopussa. Sodan lasketaan kuitenkin yleisesti alkaneen 1983. Sodan alun jälkeen on noin 70 000 ihmistä saanut surmansa, ja monet joutuivat pakenemaan kotimaastaan. Nepal
Nepalissa on kolme suurta etnistä ryhmää: indoarjalaiset, tiibetinburmalaiset ja Nepalin alkuperäisväestö, joka koostuu lukuisista pienemmistä ryhmistä. Nepalin kuninkaallisten joukkosurma
Nepalin maoistipuolueen puheenjohtaja on väittänyt joukkomurhaa Intian suunnittelemaksi. Lähes kaikki nepalilaiset epäilivät Gyanendran olevan vastuussa joukkosurmassa yhdessä Intian tiedustelupalvelun RAW:n ja CIA:n kanssa. Hänen arveltiin syyttäneen Dipendraa voidakseen itse nousta kuninkaaksi. Gyanendra oli yhtä epäsuosittu hallitsija kuin hänen poikansa Paras. Gyanendra oli ennen joukkosurmaa kruununperimysjärjestyksessä kolmantena. Surman aikana hän oli Pokharassa. Hyanendran vaimo ja poika olivat samassa huoneessa, jossa joukkosurma tapahtui. Hänen poikansa pakeni lievin vammoin, mutta hänen vaimonsa loukkaantui vakavammin. Nepal
Nepal oli vuosina 1996–2006 sisällissodassa, jossa kuoli yli 13 000 ihmistä. Vastapuolina olivat maolaiset kommunistit ja Nepalin hallitus, joka oli julistanut kommunisteille sodan. Sisällissota päättyi kommunistien voittoon. Sen seurauksena maa luopui vuonna 2008 monarkiasta. Nepal
Suurin puolue on maolais-kommunistinen CPN-M, joka sai vuoden 2008 kansalliskokouksen vaaleissa 38 % äänistä. Sitä seuraavat Kongressipuolue NC 19 %, ja marxilais-leninistinen kommunistipuolue CPN-UML 19 % sekä Madhesi-kansan oikeuksien foorumi yhdeksän prosentin ääniosuudella. Lisäksi maassa on lukuisia pienpuolueita. Burundin sisällissota
Burundin sisällissota oli Burundissa, Afrikassa käyty pitkäaikainen sisällissota, joka käytiin vuosina 1993–2006. Ennen sotaa maassa oli tehty useita vallankaappauksia ja mittavia kapinoita. Sodan aikana valtio koki mittavia menetyksiä ja useita maan valtiopäämiehiä ja poliitikkoja surmattiin. Rauhansopimus kirjoitettiin vuonna 2006, tosin epävarmuus maan sisäpolitiikassa vallitsee yhä. Nepalin kommunistinen puolue (maolainen)
Nepalin yhdistynyt kommunistinen puolue (maolainen) ) on Nepalissa toimiva marxilais-leniniläinen puolue. Puolue kävi sissisotaa Nepalin hallitusta vastaan vuosina 1996–2006. Kevään 2008 vaaleissa puolue nousi maan suurimmaksi, ja sen johtaja Pushpa Kamal Dahal eli "Prachanda" nousi pääministeriksi. Maolaisten johtama hallitus hallitsi Nepalia elokuusta 2008 toukokuuhun 2009. Nepalin historia
Liikkeen johtajana toiminut BP Koirala pidätettiin useita kertoja ja hän vietti muutaman vuoden vankilassa yritettyään kiihottaa Nepalin armeijaa maan hallintoa vastaan. Hän oli väkivallattoman vastarinnan kannattaja, mutta hän ei sulkenut pois voimankäytön mahdollisuutta, mikäli muut keinot osoittautuivat tehottomiksi. Hän kannatti että Nepalista tehtäisiin siirtymäkauden ajaksi perustuslaillinen monarkia. Nepalin historia
Jännite palatsissa kasvoi ja väkijoukossa syntyi taistelu, jossa ihmiset puolin ja toisin pyrkivät surmaamaan toisen osapuolen henkilöitä miekat ja veitset aseinaan. Ainoa sotilasjohtaja, joka oli järjestäytynyt tilaisuuteen joukko-osastoineen oli Jang Bahadur. Abdiman Singh sai surmansa yrittäessään poistua ulos, mihin hänellä ei ollut lupaa, hänen yrittäessään tuoda omat joukkonsa paikalle. Jang Bahadurin joukot kukistivat taistelun ja monia heidän vastustajiaan tapettiin. Tilanteen rauhoituttua piha oli täynnä johtavan aatelin ja heidän tukijoidensa ruumiita. Tapettujen joukossa oli Abdiman Singhin lisäksi pääministeri Fateh Jung Shah, sekä Thapan ja Panden aatelissuvun jäsenet. Surmansa saaneita oli kaikkiaan noin 40. Nepal
Nepalin demokraattinen liittotasavalta eli Nepal on sisämaavaltio Aasiassa. Nepal sijaitsee Kiinan ja Intian välissä, kutakuinkin puoliksi Himalajan vuoristossa ja puoliksi sen juurella. Valtion alueella sijaitsee kahdeksan maailman kymmenestä korkeimmasta vuorenhuipusta. Nepalin lähes 31 miljoonasta asukkaasta suurin osa on hinduja. Nepalin historia
Sisäisten valtataistelujen jälkeen maassa kaappasi vallan vuonna 1846 Jung Bahadur Rana, jonka perustama Rana-dynastia hallitsi maata sadan vuoden ajan. Ranojen diktatuurin aikana Nepalin kuningas oli vain maan julkinen keulakuva, perinnöllisen pääministerin pitäessä todellista valtaa. Rana-diktatuuri kukistui vuonna 1951 ja maassa palattiin lyhyen demokratiakokeilun jälkeen takaisin monarkiaan. Nepalin kuninkaallisten joukkosurma
Nepalin kruununprinssi Dipendra toteutti 1. kesäkuuta 2001 Naraynhityn kuninkaallisessa palatsissa kuninkaallisen perheen joukkosurman, jossa kuolivat muun muassa hänen vanhempansa Nepalin kuningas Birendra ja kuningatar Aiwarya. Verityön päätteeksi itseään ampuneesta Dipendrasta tuli kruununperimysjärjestyksen mukaisesti maan uusi hallitsija, joskin hän kuoli jo 4. kesäkuuta oltuaan koomassa. Joidenkin väitteiden mukaan Dipendra oli kuollut kun hänet julistettiin kuninkaaksi. Dipendran jälkeen kuninkaaksi nousi Birendran nuorempi veli Gyanendra. Tapahtumiin on liitetty useita salaliittoteorioita. Nepalin historia
Kansan tyytymättömyys kansalliseen panchayatiin kasvoi seuraavana vuonna 1983, kun maassa koettiin vakava elintarvikekriisi ja hallintoa syytettiin korruptiosta. Surya Bahadur Thapan hallitus kaatui kriisin seurauksena ja Lokendra Bahadur Chand aloitti pääministerinä. Panchayat-järjestelmä oli myös epävakaa, sillä sen sisälle oli muodostunut erilaisia ryhmittymiä, joilla oli eri tavoitteet. Seuraavat vaalit pidettiin vuonna 1986, mutta kongressipuolue aloitti kansalaistottelemattomuuskampanjan monipuoluejärjestelmän palauttamiseksi ja boikotoi vaaleja. Sikkim
Intian itsenäistyttyä vuonna 1947 sen ja Sikkimin kesken allekirjoitettiin vuonna 1950 uusi valtiosopimus, joka teki Sikkimistä itsenäisen valtion, mutta samalla Intian protektoraatin. Intian pääministeri Jawaharlal Nehru halusi, että Sikkim liittyisi Intian liittovaltioon itsehallinnollisena alueena, mutta kuningas Nashi Namgyal ei suostunut, joten valtiosopimuksen mukaisesti Intia hoiti ulko- ja puolustuspolitiikan. Vuonna 1962 alkoi Intian ja Kiinan välinen sota jonka päänäyttämönä oli raja-alue Kashmirin itäosassa, mutta myös Sikkimissä sodittiin. Tulitaukosopimuksessa Nathulan rajasola suljettiin. Se avattiin liikenteelle vasta vuonna 2006. Nepalin historia
400-luvulla Nepalin alueella vaikuttivat Licchavihallitsijat, jotka alkoivat kirjata tietoja maan politiikasta, yhteiskunnasta ja taloudesta. Licchavit olivat hallitseva suku, joka tunnetaan myös varhaisissa Buddhan ajan Intian legendoissa. Licchavit olivat Kathmandun laaksossa tukikohtaansa pitävä dynastia, ja he johtivat ensimmäisen nepalilaisen valtion kasvua. Myös eteläisen naapurimaan Gupta-dynastian perustaja oli naimisissa Licchavi-prinsessan kanssa. Nepalin historia
Lähes kolme vuosikymmentä pääministerinä toiminut Chandra Shamsher ei juuri ollut kiinnostunut poliittisista uudistuksista, vaikka ensimmäisen maailmansodan aikana suuri joukko sotilaita oli nähnyt ulkomaailmaa. Hänen valtakaudellaan alkoi muodostua ensimmäiset oppositioliikkeet vastustamaan Rana-hallintoa. Ensimmäinen Rana-valtaa vastustanut poliittinen puolue oli Praja Parishad, ("kansanneuvosto") joka syntyi 1930-luvulla, sen perustivat Nepalissa maanpaossa olleet henkilöt. Liike soluttautui Nepaliin, missä se levitti Intian Biharissa julkaistua sanomalehteä, joka kannatti demokraattista hallitusta ja Rana-diktatuurin kaatamista. Rana-hallinnon poliisit soluttautuivat järjestöön ja pidättivät Kathmandussa 500 henkilöä, sen neljä johtajaa teloitettiin ja osa sai pitkät vankeustuomiot. Selviytyneet pakenivat Intiaan jatkaakseen poliittista liikehdintää. Nepalin historia
Bhimsen Thapan kuolema ei kuitenkaan muuttanut maassa käytyä sisäpoliittista taistelua. Pandet irtisanottiin ja pääministerkisi nimitettiin Fateh Jung Shah, hänen hallintonsa ei myöskään kyennyt hallitsemaan kilpailua Panden ja Thapan klaanien välillä. Pandet esittivät että kuninkaan tulisi luopua kruunusta perillisensä hyväksi, kuningas taas turvautui vaimojensa neuvoihin. Painostuksen alla kuningas ilmoitti hallitsevansa maata vain kuningatar Rajya Lakshmidevin kautta ja käski alaisiaan tottelemaan häntä. Kuningatar etsi tukea oman poikansa valtaistuimelle saattamiseksi, ohi kuninkaan toisen vaimon pojan Surendran. Hän kutsui maanpakoon lähteneen ja armeijan luottamusta nauttineen Mathbar Singh Thapan takaisin. Tämä ryhtyi Kathmanduun saavuttuaan tutkimaan setänsä Bhimsen Thapan kuolemaa, ja joukko heidän Pande-vihollisiaan teloitettiin. Mathbar Singh nimitettiin pääministeriksi vuonna 1843. Hän ei kuitenkaan puuttunut hovijuonitteluihin, toisin kuin hänen edeltäjänsä. Vastoin kuningattaren tahtoa, hän tuki valtaistuimelle laillista perijää Surendraa. Vastoin kuningattaren tahtoa toimiminen koitui hänen kohtalokseen, Mathbar Singh Thapa salamurhattiin vuonna 1845, todennäköisesti kuningattaren käskystä. Todennäköisesti hänet salamurhasi hänen veljenpoikansa Jang Bahadur Kunwar, josta tuli myöhemmin merkittävä henkilö maan johdossa. Biafran sota
Biafran sota eli Nigerian sisällissota käytiin vuosina 1967–1970 itsenäiseksi julistautuneen Kaakkois-Nigerian eli Biafran ja Nigerian liittovaltion joukkojen välillä. Sota päättyi liittovaltion joukkojen voittoon ja Nigerian jälleenyhdistämiseen. Nepalin historia
Yakshamallan jälkeen valtakunta jakaantui vuonna 1482. Hänen kuusi poikaansa yrittivät ensin hallita valtakuntaa kollegiaalisesti, kuten heidän isoisänsä olivat aiemmin tehneet. Pojista Ratnamalla kapinoi ensimmäisenä tätä yhteishallintoa vastaan ja kaappasi itselleen vallan Kathmandussa vuonna 1484. Hän hallitsi siellä yksinään kuolemaansa asti vuoteen 1520. Veljeksistä vanhin, Rayamalla hallitsi Bhaktapuria muiden veljiensä kanssa kuolemaansa asti, minkä jälkeen valta siirtyi hänen jälkeläisilleen. Patan pysyi syrjäisenä ja sitä hallitsi paikallinen aatelisto, kunnes Sivasimhamalla, Ratnamallan perillinen valloitti alueen hallintaansa vuonna 1597. Hänen kuolemansa jälkeen Kathmandu ja Patan jaettiin hallittavaksi eri pojille, ja valtakunta jakaantui taas. Nepalin keskipiste jakaantui näin kolmeksi kilpailevaksi kuningaskunnaksi, joiden tukikohdat olivat suunnilleen Kathmandu, Patan ja Bhaktapur. Nepalin historia
Yksi ensimmäisistä Tarain alueen valtiomuotoisista yhteiskunnista oli Shakya-heimo, jonka pääkaupunki oli ilmeisesti Kapilavastu, lähellä nykyistä Nepalin ja Intian rajaa. Klaanin tunnetuin jäsen on Siddhartha Gautama, prinssi joka hylkäsi ylellisen elämäntavan ja lähti etsimään olemassaolon merkitystä. Hänet tunnettiin myöhemmin buddhana ja buddhalaisuuden perustajana. Nepal
Nepalin yhdisti 1700-luvulla Prithvi Narayan Shah, pienen Gorkhan ruhtinaskunnan hallitsija, joka perusti Nepalin kuningaskunnan. Nepalin sisällissota
3. toukokuuta 2006 hallitus julisti aselevon muutamia päiviä sissien jälkeen. Tästä eteenpäin maolaississejä ei enää luokitella terroristeiksi. Muutoksen toivottiin johtavan rauhanneuvotteluihin, jotka käynnistettiinkin perjantaina 26. toukokuuta 2006. Tämä oli ensimmäinen rauhanneuvottelu sitten vuoden 2003. Kumpikin osapuoli sitoutuu 25-osaiseen ohjelmaan jolla pyritään väkivaltaisuuksien lopettamiseen ja kansalliskokouksen järjestämiseen jotta maalle saadaan uusi perustuslaki. Nepalin historia
Yhdeksi Nepalin historian merkittävimmistä henkilöistä nousi Gorkhan kuningaskuntaa vuosina 1743-1775 hallinnut Prithvi Narayan Shah. Hänen tavoitteenaan oli yhdistää koko Kathmandun laakso ja luoda alueesta yksi valtio. Ennen suunnitelmien toteuttamista hän matkusti Varanasiin etsimään taloudellista apua ja ostamaan aseita, saaden näin myös näkemyksen erityisesti Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian asemasta. Kun hän palasi Gorkhaan, hän koulutti joukkonsa käyttämään nykyaiaisempia aseita, joita hän oli onnistunut saamaan Intiasta. Hän myös järjesti liittoumia naapurivaltioiden kanssa tai huolehti näiden puolueettomuudesta. Prithvi Narayan Shahin johtamat joukot yrittivät aluksi tuloksetta alistaa laakson kuningaskunnat valtaansa piirittämällä laakson. Myös Brittiläinen Itä-Intian kauppakomppania lähetti 2400 miehen armeijan suojelemaan laakson perinteikkäitä kuninkaita, mutta britit joutuivat vetäytymään takaisin Intiaan sotilaiden kärsiessä malariasta, ja lopulta he onnistuivat vain viivyttämään gorkhajoukkoja. Nepalin historia
Kathmandun laakson kolmen kuningaskunnan valloitus oli kuitenkin vasta alkua gorkhien vallan laajentumiselle Himalajan alueella. Tämän jälkeen Prithvi Narayan Shahin huomio kohdistui Chaubisin valtioihin Nepalin länsiosassa, sekä itään missä asui Kirata-kansaa. Gorkhat valtasivat Nepalin itäosat vuoteen 1773 mennessä, minkä jälkeen he tavoittelivat myös Sikkimiä hallintaansa. Sikkimin katsottiin kuuluvan Tiibetiin ja olevan siten osa Kiinaa. Tiibetistä tullut varoitus tästä ja Prithvi Narayan Shahin kuolema vuonna 1775 viivyttivät hyökkäystä Sikkimiin. Vuonna 1779 gorkhat aloittivat hyökkäyksen Sikkimin kuningaskuntaan. He kohtasivat kuitenkin vastarintaa vuoteen 1788 saakka, jolloin Sikkimin länsiosat saatiin valloitettua ja sen hallitsija joutui lähtemään maanpakoon Tiibetiin. Sri Lanka
Vuonna 1983 puhkesi sisällissota singaleesien enemmistön ja tamilien vähemmistön välillä. Tamilien vapautusarmeija LTTE vaati pohjoiseen lähelle Intian rannikkoa perustettavaa itsenäistä tamilivaltiota. LTTE:n väijytyksessä kuoli 13 sotilasta, mikä sai aikaan tamilivastaisia mellakoita, joissa kuoli satoja tamileja. Nepalin historia
Chandra Shamsherin hallintokaudella 1901-1929 Rana-hallinto teki kuitenkin joitakin merkittäviä uudistuksia. Maassa perustettiin kouluja, ja taloudellista kehitystä yritettiin vaikuttaa vesivoimaa kehittämällä ja tuotantolaitoksia rakentamalla. Leskenpoltto eli sati kiellettiin vuonna 1920 ja orjuus poistettiin vuonna 1929. Rana-diktatuurin aikana kehitys oli kuitenkin olematonta. Rana-hallinto pyrki eristämään maan ulkomaisilta vaikutteilta, eivätkä Intiassa tapahtuneet muutokset edenneet Nepaliin. Lähes kaikki nepalilaiset olivat lukutaidottomia ja täysin tietämättömiä maansa ulkopuolisista tapahtumista. Kansanterveys oli monilla alueilla samalla tasolla kuin keskiajalla. Rana-diktatuuri perustui vahvasti armeijaan, ja diktatuuria tukeneeseen Iso-Britanniaan. Nepalin armeija tarjosi kansalaisille ainoan mahdollisuuden nähdä ulkomaailmaa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Nepal lainasi 16 000 sotilasta ja 26 000 siviiliä, jotka toimivat osana Brittiläisen Intian rykmenttiä. Korvaukseksi tästä Iso-Britannian hallitus maksoi vuodesta 1919 lähtien miljoonan intian rupian vuosittaisen maksun. Vuonna 1923 britit vahvistivat Nepalin itsenäisyyden ja sen erityissuhteen Brittiläiseen Intiaan. Niin kauan kuin Brittiläinen Intia pysyi vakaasti brittivallassa, Rana-hallinto pystyi eristämään maan ulkomaailmasta armeijan avulla. Nepalin historia
Vuonna 1962 kongressipuolueen maanpaossa olleiden henkilöiden aloittamat väkivaltaiset toimet kiihtyivät Intian ja Nepalin rajalla. Poliittinen tilanne muuttui, kun Kiinan ja Intian välinen sota syttyi vuonna 1962. Muuttunut tilanne sai Intian miettimään uudelleen Himalajan alueen strategiaansa. Intia tarvitsi Nepalista liittolaisen, minkä johdosta Intia ryhtyi tukemaan kuningas Mahendran hallitusta. Pushpa Kamal Dahal
Pushpa Kamal Dahal (s. 11. joulukuuta 1954) on nepalilainen poliitikko. Hän on maan suurimman puolueen, Nepalin kommunistisen puolueen (maolainen), johtaja. Dahal toimi maansa pääministerinä elokuusta 2008 toukokuuhun 2009. Vuosina 1996–2006 maolaiset kävivät Prachandan johdolla sotaa Nepalin hallitusta vastaan. Nepalin historia
Jang Bahadur toimi Nepalin rajatonta valtaa käyttävänä pääministerinä aina vuoteen 1877 asti. Siinä missä intialaiset ruhtinaat toimivat brittien alaisuudessa, muodostivat nepalilaiset itsenäisen, mutta muusta maailmasta eristäytyneen kansan. Kuningas myönsi vuonna 1858 Jang Bahadurille arvonimen Rana, joka oli rajputien käyttämä sotamenestystä saavuttaneiden henkilöiden arvonimi. Rana-nimeä käyttivät myös kaikki Jang Bahadurista polveutuneet myöhemmät pääministerit, mistä johtuen tätä Nepalin historian aikakautta on myös kutsuttu samalla termillä. Nepalin historia
1100-luvun alussa Nepalin merkittävät hallitsijat alkoivat käyttää itsestään nimitystä "malla", mikä tarkoitti vahvaa henkilöä. Malla-dynastian aikana vahvistui Kathmandun laakson merkitys Nepalin polittisena, kulttuurillisena ja taloudellisena keskuksena. Aika ei ollut poliittisesti vakaata, vaan Nepalissa ja sen ympärillä tapahtui merkittäviä mullistuksia. 1200-luvulla turkkilaissukuiset muslimit perustivat Delhin sulttaanikunnan Nepalin eteläpuolelle ja 1300-luvulla he laajensivat valtaansa Intian pohjoisosassa. Tänä aikana Intian valtakunnat joutuivat sotaan Delhiä vastaan, ennen kuin ne lopulta kukistuivat Delhin vallan alle. Tämä johti myös mullistuksiin Nepalissa ja sen lähialueilla. Nykyisessä Länsi-Nepalissa, Jumlan laaksossa, syntyi erillinen Malla-dynastia, jota ei pidä sekoittaa Kathmandussa hallitsevaan dynastiaan. Nämä Khasa-Malla dynastian kuninkaat laajensivat valtaansa Tiibetin länsiosiin ja tekivät ryöstöretkiä Malla-dynastian hallitsemaan Kathmandun laaksoon vuosina 1275-1335. Pahimman tuhon Kathmandun laakso koki kuitenkin vuosina 1345-1346, kun Bengalin sulttaanikunnan hallitsija Shamsuddin Ilyas Shahin joukot hyökkäsivät Kathmanduun, ryöstivät sen ja tuhosivat kaikki pyhäinjäännökset. Yksikään Kathmandussa nykyisin oleva rakennus ei ole ollut olemassa ennen bengalilaisten ryöstöretkeä. Nepalin sisällissota
Jo konfliktin aikana uskottiin yleisesti, ettei siihen ole aseellista ratkaisua. Todennäköisesti hallituksen huomattavasti vahvemmat joukot olisivat voittaneet kapinalliset avoimessa taistelussa, mutta sellaisia sissit onnistuivat välttelemään ja pitäytyivät sissitaktiikassa johon turvallisuusjoukot eivät koskaan kyenneet vastaamaan tehokkaasti. Nepal
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Nepalin väkiluku oli 26 494 504 ja väentiheys 180,0 asukasta neliökilometrillä. Väestö sijoittui 5 423 297 kotitalouteen tai 4 005 institutionaaliseen yhteisöön (varuskunnat, asuntolat, luostarit). Väestönkasvu oli keskimäärin 1,35 prosenttia vuodessa vuosien 2001 ja 2011 välisenä aikana. Kotitalouden keskimääräinen koko pieneni vuosikymmenessä 5,44:stä 4,88:aan henkeen. Suurimmat keskimääräisen kotitaloudet löytyvät Rautahatin (6,44 henkeä) ja pienimmät Kaskin piirikunnasta (3,92). Maan kolmesta ekologisista päävyöhykkeistä etelän Terailla (alanko) asui 50,3 prosenttia väestöstä, kumpuvyöhykkeellä 43,0 prosenttia ja pohjoisen vuoristoalueilla 6,7 prosenttia väestöstä. Laurent Gbagbo
Sotilaat järjestivät 19. syyskuuta 2002 vallankaappauksen, joka epäonnistui ja johti sisällissotaan kapinallisten hallitseman pohjoisen ja hallituksen hallussaan pitämän maan eteläosan välillä. Aselepoon päästiin muutaman kuukauden kuluessa ja Gbagbo sai pitää asemansa ja maahan tuotiin ulkomaisia rauhanturvaajia. Rauha rikkoontui marraskuussa 2004 kapinallisten kieltäydyttyä luovuttamasta aseitaan. Nepalin sisällissota
YK:n rauhanturvaoperaatio Nepalissa (UNMIN) päättyi tammikuussa 2011. Silloin arvioitiin, että kapinallisleireillä oli jopa 20 000 maolaistaistelijaa. Sri Lankan sisällissota
Norjan välityksellä solmittiin jouluna 2001 väliaikainen aselepo osapuolten välillä. 31. heinäkuuta 2006 tulitauko raukesi Tamilitiikerien syyttäessä hallitusta tulitauon rikkomisesta ja julistivat virallisesti sodan alkaneen. Mount Everest
Nepalin maanjäristys lauantaina 25. huhtikuuta 2015 aiheutti lumivyöryn, joka surmasi ainakin 19 henkeä vuorikiipelijöiden perusleirillä. Tämä on suurin yksittäinen vuorikiipeilijöitä kohdannut turma koko Everestin kiipeilyhistorian aikana. Kiipelijöitä jouduttiin pelastamaan helikopterilla myös perusleiriä ylempää, koska reitti Khumbun jääputouksen yli oli maanjäristyksen vaikutusten seurauksena muuttunut läpipääsemättömäksi. Järistyksen ja vuoren tapahtumien seurauksena Kiina ilmoitti peruvansa pääsyn oman maansa puolelta Mount Everestille kiipeilykauden lopun ajaksi. Nepal sen sijaan kertoi yllättäen jo viisi päivää maanjäristyksen jälkeen jatkavansa kiipeilykautta myös vuonna 2015. Afganistanin sota
Afganistanin sota jatkui Neuvostoliiton vetäytymisen jälkeen sisällissotana. Najibullahin johtama kommunistihallinto menetti vähitellen otteensa tukialueistaan ja mujahideen-sissit valtasivat Kabulin vuonna 1992. Najibullah pelastautui tällöin YK:n suojaamaan kotiarestiin. Maassa on tämän jälkeen ollut vain lyhyitä rauhallisempia kausia ja maa on käytännössä sotatilassa tälläkin hetkellä. Nepalin historia
Nepalin valtio syntyi 1700-luvun puolivälissä, kun Gurkhan kuningas Prithvi Narayan Shah valtasi Malla-hallitsijoiden kuningaskunnat ja perusti Nepalin kuningaskunnan. Shah-dynastia laajensi valtakuntaansa Kathmandun laaksosta itään ja länteen, kunnes lopulta Intiaa hallinneet britit pysäyttivät Nepalin laajenemisen vuosina 1814-1916 käytyjen taistelujen jälkeen. Tällöin muodostuivat myös ne rajat jotka Nepalilla nykyisinkin on. Nepalin kongressipuolue
1980-luvulla Kongressipuolue hylkäsi kansallistamisvaatimukset ja alkoi tukea sekataloutta, yksityistämistä ja markkinataloutta tietyillä alueilla. Ulkopolitiikassa se kannattaa liittoutumattomuutta ja hyviä välejä Intian kanssa. Kongressipuolue boikotoi myös vuoden 1986 vaaleja mutta sai osallistua vuoden 1987 paikallisvaaleihin. Mielenosoituskieltoa uhmaten se järjesti joukkoprotesteja eri kommunistiryhmittymien kanssa tammikuussa 1990, mikä oli demokratialiikkeen alkupiste. Pushpa Kamal Dahal
Prachandan taival NKP:ssä (Ekata Kendra) jäi lyhyeksi, sillä hän kannattajineen perusti oman puolueen vuonna 1995. Vuoden kestäneiden valmistelujen jälkeen Nepalin kommunistinen puolue (maolainen) aloitti sodan, maolaisittain "kansansodan", joka päättyi voitollisesti kymmenen vuotta myöhemmin, kun kuningas Gyanendra syöstiin vallasta ja valtiosta tehtiin tasavalta. Prachanda oli sota-ajan sekä puolueensa poliittinen että sotilaallinen johtaja. Maolaiset ovat nimittäneet taktiikkaansa "Prachandan tieksi/poluksi". Teoriaansa kehittäessään, peruskatsomuksiltaan marxilais-leniniläis-maolainen, Prachanda otti vaikutteita varsinkin ihailemaltaan perulaiselta Loistava polku -liikkeeltä. Nepal
Aiemmin nämä piirikunnat olivat osa 14 vyöhykettä ("anchal"), jotka on ryhmitelty viiteen kehitysalueeseen. Jokaisella 75 piirikunnalla on johtajanaan Chief District Officer eli CDO, joka ylläpitää lakia ja järjestystä ja edustaa alueellaan keskusvaltaa. Alimmalla tasolla maa jaetaan kevään 2017 uutisten mukaan 744 paikallishallinnon yksikköön. Tämä käsittää neljä metropolia, 13 metropolia pienempää suurkaupunkia (sub-metropolitan city), 246 kaupunkia valtuustoineen ja 481 kyläneuvostoa. Aiemmin valtaa käyttävät maaseudulla paikallistason kyläkomiteat (VDC), joita oli yli 3 000. Nepalin kongressipuolue
Kongressipuolue otti ohjelmakseen demokraattisen sosialismin 1956. Vuoden 1959 vaaleissa se sai murskavoiton ja pyrki yhteiskunnan uudistamiseen demokraattisin keinoin. Vuoden 1960 kuninkaallisen vallankaappauksen jälkeen puolueen johtaja Bishweshwar Prasad Koirala (B. P.) ja monet muut johtohenkilöt vangittiin tai he pakenivat Intiaan. B. P. Koirala vapautettiin vasta 1967, ja yleisen armahduksen turvin useat johtohenkilöistä palasivat maahan 1979. Nepal
Kuningas erotti hallituksen 1. helmikuuta 2005, julisti hätätilan ja otti vallan suoraan itselleen. Syyskuussa sissit julistivat kolmen kuukauden aselevon, joka päättyi lopulta vuoden 2006 alussa. Maolaiset ja oppositiopuolueet liittoutuivat demokratian palauttamiseksi. Nepalin historia
Vuonna 2006 alkoi jälleen laajat mielenosoitukset koko maassa. Kansa protestoi kuningasta vastaan ja vaatien demokratian palauttamista. Painostuksen alla Gyanendra antoi periksi vaatimuksille ja muodostettiin kansalliskokous, joka koostui seitsemän puolueen liitosta. Seitsemän puolueen liitto kävi neuvotteluja myös maolaisten kanssa, joille annettiin myös yksi paikka maan uuteen väliaikaseen hallitukseen. Kuningas Gyanendra ja maolaiset solmivat vuonna 2006 rauhansopimuksen, jossa Nepal päätettiin muuttaa tasavallaksi. Maan kymmenvuotisessa sisällissodassa kuoli kaikkiaan 13 000 nepalilaista. Tamilitiikerit
Tamilitiikerit olivat luoneet saaren pohjoisosiin oman hallintonsa, joka oli "de facto" itsenäinen. Sri Lankan hallituksen ja LTTE:n välinen konflikti kehittyi sisällissodaksi vuonna 1983 ja se jatkui aina 24. joulukuuta 2001 solmittuun tulitaukoon asti. Sen jälkeen osapuolet aloittivat rauhanneuvottelut norjalaisten johdolla. Sisällissota oli vaatinut tuohon mennessä jo yli 65 000 ihmisen hengen. Nepalin kommunistinen puolue (maolainen)
Alkuvuodesta 2003 Nepalin hallitus arvioi että NKP(M):n riveissä oli noin 5 500 varsinaista taistelijaa ja 8 000 apujoukkojen jäsentä. Arviolta 30 % taistelijoista oli naisia. NKP(M) oli värvännyt riveihinsä myös alaikäisiä lapsisotilaita. NKP(M):n sissit operoivat sodan aikana valtaosassa Nepalia ja pitivät käytännössä hallussaan osaa maaseudusta. Bishweshwar Prasad Koirala
Vuonna 1947 perustettiin Nepalin kongressipuolue. BP Koiralan veli Matrika Prasad Koirala organisoi lakkoja. BP palasi Nepaliin auttamaan veljeään ja joutui pidätetyksi. Vuoteen 1950 asti hän oli vuoroin vankilassa Nepalissa, vuoroin maanpaossa Intiassa. Nepalin historia
Kun alkoi näyttää selvältä, että panchayat-järjestelmä kestää, BP Koirala ja muut poliittiset pakolaiset alkoivat lieventää vallankumouksellista poliittista retoriikkaansa, ja alkoivat kannattaa sovintoa kuningasvallan kanssa. Koirala palasi Nepaliin mutta sai vastattavakseen syytteet maanpetoksesta, mutta hänet lopulta vapautettiin. Nepalin kongressipuolue alkoi myös taipua kuninkaanvallan alle, mutta 1970-luvun lopulla opiskelijat osoittivat mieltään panchayat-järjestelmää vastaan. Nepalin kommunistinen puolue (yhdistynyt marxilais-leniniläinen)
Nepalin kommunistinen puolue (yhdistynyt marxilais-leniniläinen) [नेपाल कम्युनिष्ट पार्टी (एकिकृत मार्क्सवादी-लेनिनवादी)] on suurin Nepalissa vaikuttava kommunistinen puolue. Viimeisissä vaaleissa 1999 se sai toiseksi eniten ääniä, 31,6 % ja Kongressipuolue 37,3 %. Sen pääsihteeri on Madhav Kumar Nepal. Chhaupadi
Chhaupadia on harjoitettu satoja vuosia osissa Nepalia, Intiaa ja Bangladeshia. Perinne pohjautuu yleisesti hindulaisuudessa tunnettuun rituaalisen puhtauden käsitteeseen, mutta naisten eristäminen ei kuulu tavanomaiseen hindulaisuuden mukaiseen puhtauden ylläpitämiseen. Perinnettä on vastustettu sukupuolisen syrjinnän muotona ja erityisesti vuoristoalueilla talvisin myös terveysriskinä. Nepalin korkein oikeus julisti tavan laittomaksi vuonna 2005. Tästä huolimatta nepalilaisen ihmisoikeusjärjestön Action Works Nepalin mukaan tapa on tämän jälkeenkin ollut hyvin yleinen Nepalin länsiosissa, joissa yli 90% naisista ja teinitytöistä on eristetty kuukausittain. Nepal
Birendran veli prinssi Gyanendra peri valtaistuimen, ja hänet kruunattiin 4. kesäkuuta 2001. Maolainen kapina kiihtyi uuden kuninkaan astuessa valtaistuimelle, ja heinäkuussa 2002 kuningas erotti Koiralan hallituksen ja otti vallan itselleen. Uusi hallitus nimitettiin viikkoa myöhemmin. Sher Bahadur Deuba neuvotteli kapinallisten kanssa aselevosta, joka kesti marraskuuhun 2001. Tämän jälkeen maahan julistettiin hyökkäyksien vuoksi hätätila. Nagat
Nagojen tarkkaa alkuperää ei tiedetä, mutta kielitieteen perusteella on arvioitu heidän muuttaneen nykyisille alueilleen Pohjois-Aasiasta noin 2 000 vuotta sitten. Klaudios Ptolemaios kirjoitti noin vuonna 150 jaa. Intiassa eläneestä kansasta, joita kutsuttiin intialaisissa lähteissä alastomiksi. Tämä on saattanut viitata nagoihin. Assamilaisen historiankirjoituksen mukaan alueen väestö kävi kauppaa useiden eri nagaheimojen kanssa. Nagat myivät esimerkiksi suolaa, yrttejä ja norsunluuta ja ostivat riisiä sekä vaatteita. Toisinaan taas assamilaiset hallitsijat hyökkäsivät nagojen kyliin vaatien näiltä veroja. Assamilaiset eivät kuitenkaan koskaan alistaneet nagoja suoraan valtaansa. Britit aloittivat nagojen alueen valtaamisen 1800-luvulla. Ensimmäinen yritys vallata nagojen alueet vuonna 1832 torjuttiin, mutta vuosien 1835–51 britit tekivät yhteensä kymmenen sotaretkeä nagojen alueelle näiden alistamiseksi. Viimeinen merkittävä nagojen kapina brittejä vastaan kukistettiin vuonna 1878. Brittien vallan aikana nagojen keskuuteen alkoi levitä kristinusko brittiläisten ja amerikkalaisten lähetyssaarnaajien levittämänä. Lukutaidon myötä alkoi kehittyä myös pieni nagojen oppinut yläluokka. Britit pitivät nagojen alueet hallinnollisesti erillään muista Intian alueista ja nagat pyrkivät itse aktiivisesti toimimaan ennemmin brittiläisten kuin intialaisten virkamiesten kanssa. Intian itsenäistyttyä nagat vaativat itsenäisyyttä, mikä johti väkivaltaisuuksiin 1950-luvulla. Itsenäisyyttä ajavat nagat perustivat vaihtoehtoisen Nagamaan hallituksen, mutta mikään maa ei tunnustanut sitä. Vuonna 1963 Intia hyväksyi Nagalandin osavaltion perustamisen, mutta aseelliset yhteenotot jatkuivat silti seuraavaan vuoteen saakka, jolloin osapuolten välille solmittiin rauhansopimus. Väkivaltaisuudet alkoivat kuitenkin uudestaan 1970-luvulla ja väkivaltaisuudet nagojen ja Intian hallituksen välillä jatkuvat edelleen. Nepal
Maolaiset erosivat väliaikaishallituksesta vauhdittaakseen maan muuttumista tasavallaksi. Niinpä parlamenttivaalejakin piti lykätä. Joulukuussa 2007 parlamentti lupasi luopua kuningasvallasta osana rauhansopimusta maolaisten kanssa, jotka palasivat hallitukseen. Huhtikuun vaaleissa maolaiset voittivat eniten parlamenttipaikkoja mutta eivät saaneet yksinkertaista enemmistöä. Nepal julistettiin 28. toukokuuta 2008 kokouksen päätöksellä tasavallaksi äänin 560–4. Toukokuussa 2008 Nepalista tuli tasavalta, ja heinäkuussa Ram Baran Yadavista sen ensimmäinen presidentti. Maolaisten johtaja Prachanda valittiin Nepalin demokraattisen liittotasavallan ensimmäiseksi pääministeriksi 15. elokuuta 2008. Hän erosi toukokuussa 2009, ja tilalle nousi vanha kommunistijohtaja Madhav Kumar Nepal, joka erosi myöhemmin kesäkuussa 2010. Uuden perustuslain valmistumisajankohdaksi sovittiin ensin vuosi 2010, mutta toukokuussa 2010 sen määräaikaa jatkettiin vuodella. Perustuslaista ei päästy yksimielisyyteen vielä toukokuuksi 2012 asetettuun määräaikaan mennessä. Marraskuussa 2013 valittiin uusi kansalliskokous perustuslakia säätämään. Nepalin kansalliskirjasto
Nepalin kansalliskirjasto (, , lyh. NNL) on Nepalin 3. suurimmassa kaupungissa, pääkaupunki Kathmandun naapurina sijaitsevassa Lalitpurissa sijaitseva maansa kansalliskirjasto. Se toimii Nepalin opetusministeriön alaisuudessa. Nepal
Uutta perustuslakia linjatessaan Nepalin pääpuolueet sopivat kesäkuussa 2015, että Nepalin hallinnollista jakoa muutetaan. 
Syyskuun 2015 perustuslain mukaan Nepal koostuu seitsemästä maakunnasta (provinssista), joissa on yhteensä 75 piirikuntaa. Bhutanin historia
kilpailevien laaksojen välille valtataisteluja, joiden seurauksena Bhutanissa syttyi sisällissota ja valtaan nousui Trongsan "ponlop" (kuvernöör) Ugyen Wangchuck. Valtakeskuksestaan Keski-Bhutanissa Wangchuck voitti poliittiset vihollisensa ja yhdisti maan vuosina 1882–1885 useiden kapinoiden ja sisällissotien jälkeen. Nepal
Nepal hävisi 1814–1816 käydyn sodan briteille, ja maa joutui kaaokseen. Järjestys palautettiin 1846, kun Rana-suku sai vallan: pääministerin virasta tuli perinnöllinen ja kuningas jäi keulakuvaksi. Rana-hallinto pyrki eristämään maan ulkomaisilta vaikutteilta, eivätkä Intiassa tapahtuneet muutokset edenneet sinne. Ranojen kaudellakin tapahtui hiukan edistystä: vuonna 1911 perustettiin vesivoimayhtiö, vuonna 1920 luovuttiin tavasta, jonka mukaan lesken piti tehdä itsemurha heittäytymällä miehensä hautarovioon, ja vuonna 1929 luovuttiin orjuudesta. Nepalin maanjäristys 2015
Suomen Punaisen Ristin kansainvälisen avustustoiminnan johtaja Kalle Löövi arvioi pian maanjäristyksen jälkeen sunnuntaina 26. huhtikuuta, että uhrimäärän voivan nousta paljonkin tuolloin tiedossa olleesta (noin 2 500). Nepalin pelatusviranomaisten tekemän, 27. huhtikuuta julkaistun, senhetkistä tietoa kuvaavan piirikuntakohtaisen yhteenvedon mukaan asukasmäärään suhteutettuna suurimmat uhriluvut esiintyivät Keski-Nepalin pohjoisimmissa (Kathmandun leveyspiiristä pohjoiseen) vuoristoissa piirikunnissa. Maanantaina 4.5.2015 mennessä raportoiduista yli 7 450 kuolonuhrista enemmistö kirjattiin Keski-Nepalin Bagmatin vyöhykkeen piirikuntiin. Bagmati
Bagmatin vyöhyke kärsi pahoin lauantaina 25. huhtikuuta 2015 sattuneesta voimakkuudeltaan 7,8 momenttimagnitudin maanjäristyksestä. Kun järistyksestä oli runsas kaksi vuorokautta, maan pelastusviranomaiset kertoivat siihen mennessä keräämänsä tiedon perusteella etenkin Kathmandusta pohjoiseen sijoittuneiden vuoristoisten piirikuntien kärsineen asukaslukuunsa nähden suurimmat henkilövahingot. Tiistaina 28.4.2015, jolloin tiedossa oli yli 5 000 kuolonuhria Nepalissa, lukumääräisesti eniten kuolonuhreja oli vahvistettu Bagmatin Sindhupalchokin (1 376 menehtynyttä), Kathmandun (1 034) ja Nuwakotin (638) piirikunnista. Selvästi yli puolet kaikista Nepalin huhtikuun 2015 maanjäristyksen vahvistetuista kuolonuhreista oli tähän mennessä raportoitu Bagmatin vyöhykkeeltä. Pelastustöiden edetessä syrjäisemmille alueilla näiden seutujen todettu uhrimäärä kasvoi. Esimerkiksi Sindhupalchokin piirikunnan, jossa jopa 90 rakennuksista arvioitiin tuhoutuneeksi, uhrimäärä nousi 4. toukokuuta mennessä jo 3 360 ihmiseen. Tässä vaiheessa koko järistyksen uhrimääräksi kirjattiin 7 467. Nepalin historia
Kathmandun laaksosta löytyneet muinaiset työkalut kertovat alueen olleen asuttuna jo muinaisajoista asti, mutta varhaishistorian tutkimus etenee hitaasti. Kirjallisia merkintöjä on intialaisissa lähteistä vasta ensimmäiseltä vuosituhannelta ennen ajanlaskun alkua. Intialaisen eepoksen Mahabharatan mukaan alueella asuivat tuolloin kirātat, joiden jälkeläisiä elää edelleen Nepalin itäosassa. Toiset esihistoriasta kertovat legendat kertovat kiratojen olleen alueen hallitseva väestöosa, jolla oli ylivalta karjataloudesta elantonsa saavaan abhiraheimoon nähden. Nämä lähteet ovat yhteneviä siinä että maan alkuperäisväestö oli todennäköisesti etnisesti tiibetiläis-burmalaista alkuperää ja he asuivat nykyisen Nepalin alueella 2500 vuotta sitten. Väestö asui poliittisesti järjestäytymättömissä pienissä siirtokunnissa. Nepalin historia
Kuninkaan vallan palattua poliittiset puolueet julistettiin laittomiksi. Aluksi Nepalin kongressipuolue ehdotti väkivallatonta taistelua, ja se muodosti liittoutumia muiden puolueiden kanssa, jotka aiemmin olivat olleet sitä vastaan. Kuningas Mahendra perusti maahan panchayat -järjestelmään perustuvan virkamieskomitean, jonka tarkoitus oli korvata poliittiset puolueet. Panchayat oli neliportainen, jossa alimmalla tasolla oli paikallinen taso, jossa maan kylien kyläkokoukset valitsivat jäsenet kylän panchayatiin, jotka edelleen valitsivat keskuudestaan ylemmän tason hallinnon edustajat. Ylimmällä tasolla oli Kathmandussa toimiva kuninkaan johtama kansallinen panchayat, johon kuului noin 90 jäsentä. Nepalin maanjäristys 2015
Nepalin maanjäristys 2015 oli 7,8 momenttimagnitudin maanjäristys, joka tapahtui Nepalissa 25. huhtikuuta 2015. Järistyskeskus oli noin 80 kilometrin päässä Kathmandusta, maan pääkaupungista. Järistys oli magnitudiltaan Nepalin historian voimakkain yli 80 vuoteen. Monelta vaikutukseltaan huhtikuun 2015 maanjäristys oli Nepalissa vertailukohtana käytettyä vuoden 1934 järistystä tuhoisampi. Nepalin historia
Tasapaino maan hallinnossa alkoi muuttua kun kuningatar Tripurasundari kuoli vuonna 1832, jolloin Bhimsen Thapa menetti tärkeimmän tukijansa. Ja kun Pande-sukua tukeva kuningas Rajendra Bikram Shah tuli täysi-ikäiseksi, hän alkoi saada lisää vaikutusvaltaa. Vuonna 1833 brittivirkamiehenä Nepalissa aloitti Brian Houghton Hodgson, joka kampanjoi aggressiivisesti brittivaikutusvallan lisäämiseksi ja kaupankäyntimahdollisuuksien puolesta. Bhimsen Thapa vastusti häntä, jolloin myös Hodgson avusti avoimesti pääministerin vastustajia. Kuningas Rajendra ilmoitti vuonna 1837 hallitsevansa maata itsenäisesti. Tämä vähensi Bhimsen Thapan ja hänen sukulaistensa valtuuksia ja valtaa myönnettiin Pande-suvun edustajille. Pian tämän jälkeen vanhemman kuningattaren nuorin poika kuoli, ja Bhimsen Thapa vangittiin valheellisilla syytöksillä tämän myrkyttämisestä. Hänet vapautettiin oikeudenkäynnin jälkeen mutta pääministeriksi nimitetty Rana Jang Pande vangitutti hänet uudelleen. Rautaisella otteella aiemmin maata johtanut Bhimsen Thapa kuoli vankeudessa vuonna 1839 hänen tehtyään itsemurhan. Tämä tapahtumasarja myös merkitsi pitkän ajanjakson loppua, jossa pääministeri hallitsi Shah-dynastian kuninkaita. Bangladeshin historia
Tilanne kehittyi Bangladeshin itsenäisyyssodaksi, joka ajoi eri arvioiden mukaan 8-10 miljoonaa itäpakistanilaista pakolaisiksi Länsi-Bengaliin Intiaan. Hallitsematon pakolaisvirta Intiaan aiheutti sen, että Intian pääministeri Indira Gandhi antoi tukensa Itä-Pakistanin kapinallisille. Kiina ja Yhdysvallat tukivat sodassa Pakistania, minkä vuoksi Gandhi varmisti ennen Intian väliintuloa Neuvostoliiton tuen. Intian armeija hyökkäsi sekä Itä-Pakistaniin että Länsi-Pakistaniin joulukuussa 1971. Bangladeshin itsenäisyyssota johti lopulta Kolmannen Intian-Pakistanin sodan syttymiseen. Angolan sisällissota
Angolan sisällissota oli Angolan itsenäisyysliikkeiden välinen sota, joka alkoi Angolan itsenäisyyssodan päätyttyä. Neilikkavallankumouksen seurauksena Portugalin ote siirtomaastaan heikkeni, ja vuonna 1961 alkanut sissisota Portugalin ja itsenäisyysliikkeiden välillä muuttui vuonna 1974 itsenäisyysliikkeiden väliseksi sisällissodaksi, johon myös ulkovallat puuttuivat. Sisällissota päättyi vuonna 2002. Arvioiden mukaan 500 000 henkeä sai sodan aikana surmansa. Kolmen ryhmittymän, MPLA:n, FNLA:n ja UNITA:n, välinen sota, jonka on arvioitu olleen pahin kylmän sodan ajan konflikti kehitysmaissa, oli samalla pisin konflikti Afrikan historiassa. Sri Lankan historia
Ceylon itsenäistyi Iso-Britanniasta vuonna 1947 ja vuonna 1972 maasta tuli Sri Lankan tasavalta. Koko itsenäisyyden ajan maassa on kytenyt singaleesien ja tamilien väliset ristiriidat. Tamilit kokivat itsensä alistetuiksi ja tilanne johti lopulta vuonna 1983 syttyneeseen sisällissotaan, jossa tamilitiikereinä tunnettu separatistinen liike vaati tamilialueiden irrottamista Sri Lankasta. Sisällissota kesti 26 vuotta ja se päättyi tamilitiikerien antautumiseen vuonna 2009. Nepalin historia
Nepalin eteläpuolella sijainneen Delhin sulttaanikunnan kukistumisen jälkeen mogulivaltakunta alkoi hallita Intiaa 1500-luvulta lähtien. Mogulit eivät koskaan hallinneet Nepalia, mutta heidän valtakuntansa vaikutti epäsuorasti Nepalin elämään. Mogulivallan laajetessa monet pohjoisintialaiset ruhtinaat löysivät turvapaikan pohjoisilta kukkuloilta. Monet pienet ruhtinaskunnat läntisessä Nepalissa olivat moguleita paenneiden sotureiden perustamia, heidän mukanaan levisi khasin kieli ja kulttuuri. Heidän mukanaan tuli myös mogulien sotilasteknologia, mukaan lukien tuliaseet ja tykit, sekä hallintotavat jotka perustuivat myönnettyihin maanhallintaoikeuksiin vastineeksi sotilaspalveluksesta. Mogulivallan vaikutus näkyy myös persian kielisen terminologian käytössä hallinnollisissa toimissa. Maya Nepal
Järjestön toiminta pohjautuu nepalilaisten aloittamaan työhön lasten oikeuksien parantamiseksi. Ajatus Maya Nepalin perustamisesta sai alkunsa Enni Mikkosen ja Ulla Liukkosen Maailmanvaihto ry:n kautta tekemästä vapaaehtoistyömatkasta nepalilaiseen lastenkotiin. Nepalissa Mikkonen ja Liukkonen kohtasivat todellisuuden, jossa lasten oikeuksia rikottiin räikeästi. Samaan aikaan myös nepalilainen Bikash Khatri työskenti vapaaehtoisena samassa lastenkodissa. Siellä hän tapasi työntekijät Nanda Shahin ja Bibechana Bayalkotin, jotka joutuivat työskentelemään palkatta huonoissa olosuhteissa. Khatrin ja työntekijöiden kohtaaminen johti taisteluun lapsien olosuhteiden parantamiseksi. Bikash vetosi useisiin virallisiin tahoihin, mutta korruptoituneessa Nepalissa avunpyyntöihin ei kyetty vastaamaan. Bikash sai kuitenkin tukea austarialaisilta ystäviltään, joiden avulla hän perusti vuonna 2005 lastenkodin - Meg´s Children Homen- paikan jossa kaltoinkohdellut lapset olisivat oikeasti turvassa. Kaikkia lastenkodin lapsia ei kuitenkaan kyetty pelastamaan uuteen lastenkotiin ja niin syntyi tarve toiselle kodille. Tribhuvan
Nepalissa alkanut Intian tukema aseellinen kansannousu menestyi hyvin ja maata yli vuosisadan hallinneen pääministeridynastian oli pakko viimeinkin myöntyä muutoksiin. Pian pääministeri Mohan Shamshere Jung Bahadur Rana suostui demokraattisiin uudistuksiin ja vain muutaman kuukauden maanpaon jälkeen kuningas Tribhuvan palasi valtaistuimelle 18. helmikuuta 1951. Kuninkaalla oli nyt ensi kertaa todellista valtaa, sillä hän alkoi hallita perustuslaillisena monarkkina. Tällöin muodostetussa uudessa hallituksessa Rana-suku sai pitää pääministerinaseman, mutta pääosa hallituksesta koostui Kongressipuolueen jäsenistä. Jo saman vuoden marraskuussa pääministeri erosi ja Koirala-suvun johtama Kongressipuolue sai hänen paikkansa. Nepal
Ranat saivat tukea vallalleen brittiarmeijalta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Nepal lainasi brittiarmeijalle 16 000 sotilasta, ja näiden lisäksi 26 000 Nepalin kansalaista taisteli Brittiläisen Intian joukkojen mukana. Muutenkin brittiarmeijaan värväytyminen oli eristäytyneen Nepalin asukkaille lähes ainoa tapa nähdä maailmaa. Nepal
Monet hindut ja buddhalaiset harjoittavat näistä molemmista uskonnoista piirteitä ottavaa välimuotoa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 81,3 % on virallisesti hinduja, 9,0 % buddhalaisia, 4,4 % muslimeja, 3,1 % paikallisen Kirat-uskonnon kannattajia, 1,4 % kristittyjä ja 0,5% seuraa paikallista Prakriti-uskontoa. Hindulaisuus oli virallinen valtionuskonto 18. toukokuuta 2006 asti. Nepalin maanjäristys 2015
Useat maat, mukaan luettuna Suomi, on päivittänyt matkustusohjeitaan maanjäristyksen vaikutusten johdosta, ja kehottaa matkailijoita välttämään matkustamista Nepaliin toistaiseksi.
Nepal on ollut Suomen kehitysyhteistyön kohdemaa jo vuodesta 1983 lähtien. Suomen Kathmandun suurlähetystön mukaan vuonna 2013 useat kansalaisjärjestöt toteuttivat kehistysapuhankkeita Nepalissa. Näillä maassa jo toimivilla järjestöillä on hyvät mahdollisuudet yhteistyöverkostonsa ja usein myös omien työntekijöittensä välityksellä toimittaa maanjäristyksen jälkeistä hätä- ja jälleenrakennusapua Nepaliin tehokkaasti. Muun muassa seuraavilla Nepalissa toimineilla järjestöillä oli toukokuussa 2015 meneillään keräys maanjäristyksen uhrien auttamiseksi (aakkosjärjestyksessä): Neuvostoliiton asevoimat
Intia on Neuvostoliiton tapaan rajasodan Kiinan kansantasavallan kanssa käynyt maa. Se on ollut Neuvostoliiton strateginen kumppani Aasiassa sen jälkeen kun Neuvostoliiton ja Kiinan välirikko 1958–1959 toteutui ja erityisesti 1970-luvulla Ussurjoen taisteluiden jälkeen. Nepalin historia
Huolimatta sodan tappioista, Nepal säilytti poliittisen yhtenäisyytensä, vaikka maa oli ollut yhtenäinen vasta neljännesvuosisadan ajan. Maan keskushallinnon menestys perustui osittain sen kykyyn nimetä ja valvoa alueellisia hallintovirkamiehiä, jotka myös olivat korkeassa asemassa maan armeijassa. Toinen syy oli se että paikalliset johtajat pidettiin valloitetuilla alueilla tyytyväisinä, kun heidän sallittiin jatkaa hallintaansa Kathmandun löyhässä valvonnassa. Maan pääministeri Bhimsen Thapa pysyi vallassa sotatappioista huolimatta, läheistä yhteistyötä hän teki kuningatar Tripurasundarin kanssa. Häntä vastustava muiden johtavien sukujen muodostama oppositio pysyi kurissa armeijan tuella. Maan alaikäinen kuningas Rajendra Bikram Shah pidettiin eristyksissä, eikä hänellä ollut edes vapautta poistua palatsistaan ilman lupaa. Merkittäviin virkohin Bhimsen Thapa nimitti omia sukulaisiaan, hänen veljensä Ranbir Singh Thapa kontrolloi maan läntisiä alueita ja hänen veljenpoikansa Mathbar Sing Thapa itäisiä. Muiden merkittävien sukujen edustajat pidettiin ulkona vallasta. Armeijaa kehitettiin, mutta epäilevät britit vakuutettiin siitä että armeijaa ei ollut tarkoitus käyttää. Muuhun kansalliseen kehitykseen ei juuri käytetty voimavaroja. Nepalin piirikunnat
On huomattava, vaikka paikallistason itsehallintoa koskevaa lainsäädäntöä uusittiin vuonna 1999, Nepalissa ei ole ollut vaalein valittua alueellista itsehallintoa vuoden 2002 jälkeen. Kun piirikunta- ja paikallistasolta puuttuu vaaleilla valittu johto, hallinnon vastuunkanto ja sen läpinäkyvyys on välillä heikkoa; korruptiota pidetään suurena haasteena. Nepal
Lievät maanjäristykset ovat yleisiä. Laajamittaisia tuhoja aiheuttanut järistys koettiin Kathmandussa vuonna 1934. Huhtikuussa 2015 yli 6 000 ihmistä sai surmansa 7,8 momenttimagnitudin maanjäristyksessä maan keskiosassa. Uhriluvun odotetaan yhä nousevan, koska tietoa ei oltua saatu vielä syrjäisemmiltä turma-alueilta. Useat Nepalin maailmanperintökohteet tuhoutuivat tai vahingoittuivat pahoin järistyksen yhteydessä.
Nepalin korkein kohta Mount Everest tunnetaan paikallisessa kielessä nimellä ’Sagarmāthā’ (सगरमाथा). Korkeusmittausten tulokset vuorenhuipusta vaihtelevat 8 844 ja 8 850 metrin välillä. Everestin ja sitä ympäröivän Himalajan osan alueelle perustettiin 19. heinäkuuta 1976 Sagarmāthān kansallispuisto. Suojeltu alue liitettiin vuonna 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Everestin tuntumassa olevia korkeita ja melko tunnettuja huippuja tai useampihuippuisia vuoria ovat muun muassa Lhotse (8 501 m), Lhotse Shar (8 393 m), Nuptse (7 861 m), Island Peak / Imja Tse (6 189 m), Peak 38 (7 591 m), Khumbutse (6 665 m) ja Pumo Ri (7 165 m). Nepalin historia
Maan poliittiselle kehitykselle saatiin dramaattinen käänne vuonna 2001, kun maan palatsin joukkosurmassa kruununprinssi Dipendra surmasi kuningas Birendran, kuningatar Aishwaryan ja useita muita kuningasperheen jäseniä, ennen kuin hän ampui itsensä. Joukkosurman seurauksena Birendran veli Gyanendra nimitettiin uudeksi kuninkaaksi. Nepalin historia
Marraskuussa 1950 Rana-hallinnon vastustajiin kuulunut kuningas Tribhuvan pakeni palatsista ja pyysi turvapaikkaa Kathmandun Intian suurlähetystöstä. Tämä sai kaduille yli 50 000 ihmistä vaatimaan kuninkaan paluuta ja kansannousu sai alkunsa. Maan vallankumousliike sai tukea Intiasta, joka ei halunnut pohjoisnaapuriinsa Ranojen autoritääristä hallintoa. Kathmandun laakossa ei käyty aseellisia kamppailuja, mutta maan kansannousussa käytiin hajallaan olevia taisteluita Tarain alueella, missä kansalliskongressin armeija saattoi toimia vapaasti lähellä Intian rajaa. Kapinallisjoukkojen menestys ja monien Nepalin armeijan upseerien myös kääntyessä hallintoa vastaan, sekä lisääntyneet mielenosoitukset pakottivat Rana-hallinnon neuvottelupöytään. Tribhuvan
Kiista oli osa Nepalin pitempiaikaista poliittista kehitystä. Ranat olivat nousseet ehdottomaan valta-asemaan jo varhain 1800-luvulla ja Shahin kuningasperhe oli siten jo pitkään ollut pelkkiä nukkehallitsijoita. Ranojen tavoitteena oli pitää kaikki valta itsellään ja estää yhteiskunnan kehitys. He olivat vankkumattomia brittien tukijoita, pääasiassa siksi, että nämä eivät puuttuneet riittävän luotettavan liittolaisen sisäisiin asioihin. Pääministerisuku vei Nepalin mukaan maailmansotaan ympärysvaltojen Britannian, Ranskan ja Venäjän liittolaisiksi, ja sodan päätyttyä britit tunnustivatkin maan riippumattomuuden. Nepalin kansa puolestaan kaipasi demokratiaa ja uudistuksia, joita hallitsijat eivät sille suoneet; niinpä toivottiin kaltoin kohdellusta kuninkaasta saatavan johtohahmo uudistuksille. Nepalin historia
Kun uusi hallitus aloitti työnsä, mikään muu puolue ei kuitenkaan tukenut tätä muutosta. Vuonna 2007 maolaiset vetäytyivät hallituksesta protestina sille, että Nepal oli edelleen monarkia. Maolaiset kuitenkin palasivat takaisin hallitukseen, kun pääpuolueet olivat päässeet sopuun monarkian lakkauttamisesta ja Nepalin muuttamisesta liittotasavallaksi. Kuningas Gyanendra pakotettiin luopumaan kruunustaan vuonna 2008, jolloin maan pitkä monarkia ja Shah-dynastian valta päättyivät. Samana vuonna järjestettiin myös vaalit, jossa maolaississien johtaja Prachanda valittiin pääministeriksi. Hänenkään hallituksensa ei ollut pitkäikäinen, sillä jo seuraavana vuonna hänen se joutui eroamaan. Poliittinen epävakaus jatkuu maassa edelleen, lukuisat hallituskriisit ja etniset jännitteet ovat vaikuttaneet maan lähihistoriaan. Nepalin kongressipuolue
Vakava riita hätätilan jatkamisesta johti vuonna 2002 Nepalin kongressipuolueen (demokraattinen) eroon entisen pääministeri Sher Bahadur Deuban johdolla. Nepalin historia
Varhaisimmat maininnat Licchaveista ovat peräisin vuodelta 464, ja ne mainitsevat kolme edeltävää hallitsijaa, mikä viittaa siihen että Licchavi-dynastia alkoi 300-luvun lopulla. Viimenen Licchavi-kirjoitus on vuodelta 737. Kirjoitukset ovat sanskritiksi, mikä oli Pohjois-Intiassa käytetty kieli. Licchavien valta oli vahvasti intialaisvaikutteinen poliittisesti ja kulttuurillisesti. Kuninkaalla oli absoluuttinen valta, mutta hän puuttui vain vähän alamaistensa sosiaaliseen elämään. Elantonsa kansa sai maanviljelystä, he kasvattivat riisiä ja muita jyviä, joita tuotettiin kuninkaallisen, tai muiden merkittävien sukujen tai munkkien tarpeisiin. Alue jakaantui hallinnollisesti kyläyhteisöihin, jotka ryhmiteltiin suuremmiksi yksiköiksi. Valtakunta rajoittui maantieteellisesti Kathmandun laaksoon ja muutamaan naapurilaaksoon. Licchavi-ajan hallintorakennuksia tai palatseja ei ole säilynyt meidän päiviimme asti. Yksi Licchavien ajan merkittävimmistä perinnöistä on buddhalaisuuden leviäminen Tiibetiin ja Keski-Aasiaan kauppiaiden ja lähetyssaarnaajien mukana. Nepalin kuninkaallisten joukkosurma
Tapahtumien kulkua selvittivät Nepalin korkeimman oikeuden puheenjohtaja Keshav Prasad Upadhayan ja Nepalin parlamentin puhemies Taranath Ranabhat. Tutkimus kesti viikon ja sen aikana haastateltiin yli sata henkilöä, mukaan lukien silminnäkijöitä ja palatsin henkilökuntaa. Tutkimusten lopputulos oli, että Dipendra oli joukkosurman tekijä. Sekä Nepalissa, että ulkomailla tutkimusten raporttiin kuitenkin suhtaudutaan kriittisesti, sillä raportissa näyttää olevan useita ristiriitaisuuksia. Pakistan
Intia ja Pakistan (sekä osin Kiina) ovat vuosia kiistelleet Kashmirista. Intia ja Pakistan kävivät sotaa alueesta vuosina 1947, 1965 ja 1971. Maan politiikassa ovat vaihdelleet sotilasdiktatuurin ja siviilihallinnon kaudet. Tribhuvan
Tribhuvan oli siis nyt maanpaossa ja Gyanendra valtaistuimella nukkehallitsijana, vaikka Ranojen asema olikin nyt uhattuna enemmän kuin koskaan niin sisä- kuin ulkopoliittisestikin. Vallansiirto olisi silti saattanut jäädä pysyväksi ja Rana-suvun asema muuttumattomaksi, ellei Intia olisi nyt astunut kuvaan mukaan. Kiinassa olivat kommunistit juuri voittaneet maan sisällissodan ja 1950 Kiina miehitti Tiibetin, jolloin Nepal joutui kahden suurvallan väliseksi puskurivaltioksi. Demokraattisella Intialla oli nyt uhkanaan laajentumishaluinen kommunistinen suurvalta, ja se näki Nepalin demokratisoitumisen tukemisen parhaaksi keinoksi kiinalaisvaikutuksen hillitsemiseen. Nepalin uudistusmieliset liikkeet, samoin kuin kuningas, olivat jo pitkään saaneet tukea intialaisilta, joten maan suora puuttuminen naapurinsa asioihin oli luonnollinen jatko tälle politiikalle. Nepalin historia
Vuoden 1806 outojen tapahtumien jälkeen Bhimsen Thapa nousi entistä merkittävämpään asemaan maan johdossa. Entinen kuningas ja mukhtiyarina toiminut Rana Bahadur Shah riiteli tuomioistuimessa velipuolensa Sher Bahadurin kanssa, tämä otti miekkansa ja surmasi Rana Bahadurin ennen kuin hovimiehet ehtivät kaataa tämän. Bhimsen Thapa käytti tämän tilaisuuden hyväkseen ja kohosi pääministeriksi, ja kuningatar Tripurasundarista tuli sijaishallitsija. He toimivat yhteistyössä ja 93 heidän vastustajaansa otettiin hengiltä. Kuningas Girvan Yuddha Shah kuoli 19-vuotiaana vuonna 1816 ja häntä seurasi kuninkaana hänen alaikäinen poikansa Rajendra Bikram Shah, mikä merkitsi sitä että sijaishallitsijan valta säilyi. Nepalin sisällissota
Sissit hallitsivat alusta alkaen suurta osaa maaseuduista. Aika ajoin he saartoivat pääkaupunki Katmandun mikä aiheutti vakavaa elintarvikepulaa. Sissien tukijoita olivat suurimmilta osin köyhät maanviljelijät. Yhdysvallat tuki monarkistihallitusta mm. kouluttamalla sen upseereita ja toimittamalla maahan 5 000 kappaletta M-16-rynnäkkökivääreitä. Sissien taholta toimet hallitusta vastaan kiihtyivät kun kuningas Gyanendra otti vallan kuningas Birendran ja kruununprinssi Dipendran kuoltua vuonna 2001. Kuningasta on kritisoitu kärkkäästi maan parlamentin hajottamisesta vuosina 2002 ja 2005 sekä yksinvaltiaan ottein hallitsemisesta, mikä on johtanut väkivaltaisiin mellakoihin. Nepal
Nepalin väliaikaisen perustuslain korvannut perustuslaki tuli voimaan syyskuussa 2015. Nepal on sen mukaan monietninen, -kielinen, -uskontoinen, ja -kulttuurinen.  Maa on määritelty demokraattiseksi, moniarvoiseksi liittotasavallaksi, jota tulee johtaa monipuoluejärjestelmän ja parlamentarismin pohjalta.