Onko muskimolilla rauhoittavia ominaisuuksia?
Muskimoli
Muskimoli (myös pantheriini tai agariini) on väritön ja kiteinen isoksatsoleihin kuuluva aine. Se kiihdyttää hermotoimintaa hillitsevän GABA-reseptorin toimintaa sitoutumalla tähän reseptoriin. Muskimolilla on siksi rauhoittavia, lamaannuttavia ja dissosiatiivisia ominaisuuksia. Muskimoli
Puna- ja joidenkin muiden kärpässienten pääasiallinen päihdyttävä aine on muskimoli. Syötynä sienten vaikutukset alkavat 30–120 minuutin kuluttua ja kestävät 5–10 tuntia. Toivottuihin vaikutuksiin kuuluvat muun muassa euforia, unenkaltainen tila, kehostapoistumiskokemukset ja synestesia. Muita vaikutuksia ovat sekavuus, kömpelyys, tunne lisääntyneestä kehon voimakkuudesta, asentoaistin muutokset ja tasapainon menettäminen. Aine voi vaikuttaa rauhoittavasti, mutta myös päinvastaista kiihtymistä ja äärimmäisiä energianpurkauksia on kuvailtu. Lisäksi voi esiintyä pupillien laajenemista, katseen lasittumista, näköaistin sumeutta sekä nenän ja silmien vuotoa. Epätoivottuja vaikutuksia ovat lievä tai äärimmäinen pahoinvointi, vatsan kouristelu, lisääntynyt syljen eritys, lihasten nykiminen tai vapina ja suuria annoksia käytettäessä voimakas dissosiaatio tai sekavuustila.
Muskimoli
Muskimoli imeytyy ihmisen elimistöön nopeasti ruoansulatuskanavan kautta ja näyttää läpäisevän veri-aivoesteen aktiivisella kuljetuksella.
Muskimoli on kolmiulotteiselta rakenteeltaan samanlainen kuin kehon tuottaman GABA-välittäjäaineen tietty kolmiulotteinen muoto (konformaatio), joka sitoutuu GABA-reseptoriin. Siksi muskimoli sitoutuu GABA-reseptoriin sen toimintaa tehostaen eli agonistina. Muskimoli sitoutuu samaan reseptorin kohtaan kuin GABA, toisin kuin esimerkiksi barbituraatit ja bentsodiatsepiinit, jotka sitoutuvat saman reseptorin muihin kohtiin. GABA-reseptorin aktivoijat lamaavat hermosolujen toimintaa, mistä muskimolin huumaava vaikutus johtuu. Muskimoli on myös GABA-rho-reseptorin osittaisagonisti eli osittaisaktivoija. Risakkaat
Eräät risakkaat sisältävät muskariini-nimistä hermomyrkkyä, joka aiheuttaa muun muassa ohi menevää pahoinvointia ja hikoilua. Sienten tiedetään aiheuttaneen ainakin yhden kuolemantapauksen. Risakkaita on vaikea sekoittaa ruokasieniin, mutta lapsia ne voivat houkutella. Mentoli
Mentolia käytetään monissa eri tuotteissa eri syistä. Näitä tuotteita ovat mm:Mentolilla on paikallisesti käytettynä kipuja lievittävää ja kutinaa poistavaa vaikutusta. Se aiheuttaa ihon punoituksen laajentamalla verisuonia ja vilkastuttamalla verenkiertoa. Se tuottaa viileän tuntemuksen, joka välittyy keskushermostoon mentolin stimuloidessa aistihermopäätteen TRPM8-ionikanavareseptoreita. Mentoli on ihoa ärsyttävä aine, mutta se voi rauhoittaa ihonalaisten kudosten tulehdusta. Mentolipitoisia kylmägeelejä käytetään erilaisten pienten kipujen, kuten niska-, hartia- ja selkäkivun, nivelrikkosäryn ja nivelkuluman lievitykseen mahdollisesti yhdessä särkylääkkeen kanssa. Mentolilla on terapeuttista vaikutusta myös hengitysteissä. Se voi lievittää esim. keuhkoputken tulehdukseen ja poskiontelotulehdukseen liittyviä oireita esim. nenän tukkoisuutta ja kurkkukipua. Detomidiini
Detomidiini on imidatsoli-rakenteinen alfa2-adrenerginen agonisti, jolla sedatiivisia ja rauhoittavia vaikutuksia. Detomidiini vaikuttaa
keskushermostossa estämällä noradrenaliini-välitteisten hermoimpulssien kulkua. Detomidiinia käytetään erityisesti isojen eläinten, kuten hevosten nukutusaineena. Detomidiini on lääketehdas Orionin 1980-luvulla kehittämä alkuperälääke ja se on käytössä HCl-suolana kauppanimellä Domosedan.
Detomidiinin vaikutuksen voi poistaa käyttämällä atipametsolia. Muskariini
Muskariini on muskariinireseptorin agonistina, joka jäljittelee elimistön oman välittäjäaineen asetyylikoliinin toimintaa. Muskottikasvit
Muskottikasvit ovat puita, joiden oksat ovat valekiehkuroina. Kasvissa on punaista nestettä, päätesilmu on punertava ja pitkä. Lehdet ovat kahdessa rivissä, ja niiden ruodit ovat usein lyhyitä ja lavat ehytlaitaisia sekä usein alta harmahtavia. Usein lehtilapa on pahoin hyönteisten vahingoittama, kuivana hauras, ja suonitus on huomaamaton. Kasvit ovat kaksikotisia. Melko pienissä kukissa on yhteenkasvanut, kolmilehtinen kehä, yhteenkasvanut hetiö tai yksi ainoa emilehti. Hedelmä on yksisiemeninen, tavallisesti avautuva ja usein melko kookas. Siemenessä on kirjava endospermi ja vaippa (arillus). Asetyylikoliinireseptori
Muskariinireseptoreita on keskushermostossa ja parasympaattisen hermoston postsynaptisissa kohdesoluissa. Nimensä ne ovat saaneet muskariinista, joka stimuloi yksinomaan muskariinireseptoreita. Toisin kuin nikotiinireseptorit, muskariinireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä, eikä nikotiinilla ole niihin vaikutusta. Atropiini salpaa kaikkia muskariinireseptoreita. Muskottipuu
Muskottipähkinä sisältää myristisiiniä, elemisiiniä ja safrolia, jotka vaikuttavat elimistössä antikolinergisesti, ja muskottipähkinä voikin suurina annoksina aiheuttaa hallusinaatioita. Päihteenä muskottipähkinä luokitellaan deliriantteihin. Luontaislääkintä
Mäkikuisman on todettu olevan lievän ja keskivaikean depression masennuksen hoidossa tehokkaampi kuin lumelääke ja yhtä tehokas kuin pienet annokset trisyklisiä masennuslääkkeitä. Sillä voi olla myös hankalia yhteisvaikutuksia muiden lääkeaineiden kanssa. Selektiiviset serotoniinin takaisinoton estäjät
Selektiiviset serotoniinin takaisinoton estäjät ( eli "SSRI") ovat ryhmä lääkeaineita, joita määrätään yleensä masennuksen tai ahdistuneisuushäiriön hoitoon. SSRI-lääkkeitä käytetään myös pakko-oireisen häiriön tai paniikkikohtausten, bulimian, sosiaalisen fobian ja ennenaikaisen siemensyöksyn hoitoon. SSRI-lääkkeitä, toisin kuin trisyklisiä masennuslääkkeitä tai sekä serotoniinin että noradrenaliinin takaisinottoon vaikuttavia SNRI-lääkkeitä (kuten duloksetiinia), ei käytetä kroonisen kivun hoitoon. Kapsaisiini
Kapsaisiinin kipua poistava vaikutus perustuu aistihermopäätteen reseptorien stimuloitumiseen ja siitä johtuvaan hermoston välittäjäaineiden vapautumiseen ja niiden loppuun kulumiseen, kun hermopäätteitä altistetaan kapsaisiinille usein ja tarpeeksi pitkään. On tutkittu, että kapsaisiinin kipuja poistava vaikutus perustuu erityisesti hermoston kivunvälittäjäaine neuropeptidi substanssi P:n kulumiseen. Substanssi P aiheuttaa kipusignaalin kulkeutumisen keskushermostoon ja vapauttaa tulehdusta tuottavia entsyymeitä. Kun substanssi P:tä on kipualueella vähemmän, neurogeeninen tulehdus lievittyy ja kipusignaalit aivoihin vähentyvät. Hermosolujen toiminta palautuu ennalleen, kun kapsaisiinin käyttö lopetetaan. Vaikka kapsaisiini onkin sopivalla pitoisuudella ja annostuksella kipusignaaleja estävä aine, suurilla annoksilla se vaikuttaa neurotoksisesti eli hermosoluja vaurioittavasti. Solutuhon mekanismeina ovat osmoottinen tuho ja soluun virtaavan kalsiumin aiheuttama proteaasientsyymien aktivoituminen. Antikolinergit
Antikolinergisiä alkaloideja sisältävien koisokasvien lääkekäytöllä on tuhansia vuosia pitkä historia. Hullukaalin ensimmäiset tunnetut käyttötarkoitukset Euroopassa ja Intiassa olivat muun muassa hermosäryn ja ruoansulatuselinten ärsytyksen hoito sekä monipuolinen käyttö rauhoittavana lääkkeenä. Babylonian aikaan kasvilla hoidettiin hammassärkyä, mikä oli yleistä lähes kaikkialla Euroopassa ja Lähi-idässä. Antikolinergisten koisokasvien savun hengittämisen tiedettiin jo 4 000 vuotta sitten avaavan keuhkoputkia, ja ominaisuutta voitiin hyödyntää esimerkiksi astman hoidossa. Antikolinergit ovat vielä nykyäänkin korvaamattomia keuhkoputkien tukkeutumista aiheuttavien sairauksien hoidossa. Meloksikaami
Meloksikaami on tulehdusta ja kipua lievittävä tulehduskipulääke. Meloksikaami kuuluu oksikaameihin kuten piroksikaamikin. Oksikaameille on ominaista pitkä puoliintumisaika ja hidas imeytyminen. Tästä seuraa että ne eivät sovellu niinkään akuutin kivun hoitoon. Pidempiaikaiseen säännölliseen käyttöön taas paremmin koska pitkä puoliintumisaika mahdollistaa annostelun kerran päivässä. Toisaalta erään tutkimuksen mukaan sekä suun kautta otettuna ja intramuskulaarisesti annosteltuna meloksikaami alkaa lievittää kipua 30–60 minuutin kuluttua annoksen ottamisesta. Meloksikaamista on oraalisia ja injektiovalmisteita. Alpratsolaami
Alpratsolaamia käytetään ahdistuksen ja tuskaisuuden lievittämiseen, etenkin kun niihin liittyy masennusta. Lääkkeellä on mahdollista hoitaa sosiaalisten tilanteiden pelkoa ja paniikkihäiriöitä. Alpratsolaami kohosi 1990-luvulla nopeasti myydyimmäksi rauhoittavaksi lääkkeeksi ohi vanhan ykkösen diatsepaamin. Lääkettä mainostettiin apteekeissa tehokkaimmaksi nykyaikaiseksi lääkkeeksi paniikkihäiriöön ja kahvikuppineurooseihin. Yhdysvalloissa lääke oli 7. myydyin geneerinen lääke vuonna 2006. Yhdysvalloissa lääkkeen suosio hiipui 1990-luvulla SSRI-lääkkeiden tullessa, jotka ajateltiin korvaavan bentsodiatsepiinit. Pitkäaikaisessa säännöllisessä käytössä käy kuitenkin usein niin, että lääkkeen käyttö alkaakin lisätä paniikkikohtausten määrää. Tämä johtuu siitä, että potilaan elimistö tottuu toimimaan alpratsolaamin vaikutuksen alaisena. Kun aineen pitoisuus elimistössä alkaa laskea, herkkyys saada uusi paniikkikohtaus saattaa nousta suuremmalle tasolle kuin mitä se oli ennen lääkityksen aloittamista.
On myös kehitetty tasaisesti vaikuttava Depot-tabletti, mikä pitää alpratsolaamin tason elimistössä tasaisena ja
on todettu hyväksi pidempiaikaisessa hoidossa. Puuskupuh
Mukavuudenhaluisuus voi tehdä puuskupuhista perusasioissa viihtyvän ja heillä ei välttämättä ole suurta tarvetta laajentaa mukavuusaluettaan. He voivat esimerkiksi arkailla uusien asioiden kokeilemista ja kaihtaa kilpailutilanteita, koska ne saavat puuskupuhin tuntemaan olonsa lähinnä tukalaksi. He eivät myöskään todennäköisesti nauti liiemmin itsensä ylittämisestä tai ylimääräisistä haasteista tai jännityksestä. Ehkä tästäkin syystä urheilu ei kuulu Puuskupuhin vahvuuksiin ja huispauspokaali menee vuodesta toiseen tuvalta sivusuun. Antikolinergit
Antikolinergit kiinnittyvät jommankumman tai molemman alatyypin asetyylikoliinireseptoreihin ja estävät reseptorien toimintaa, eli toimivat antagonisteina. Useimmat antikolinergit ovat muskariinireseptorin estäjiä. Samaan reseptorialatyyppiin kiinnittyvät antikolinergit eroavat toisistaan lähinnä vaikutusajan ja hajoamisen osalta, sekä siinä, missä elimistön osassa vaikutus on voimakkain. Joillakin on havaittavissa enemmän keskushermostovaikutuksia kuin toisilla veri-aivoesteen tehokkaamman läpäisyn vuoksi. Esimerkiksi skopolamiini läpäisee veri-aivoesteen paremmin kuin atropiini ja aiheuttaa jo terapeuttisina annoksina keskushermosto-oireita. Antikolinergit lamaavat parasympaattisen hermoston vaikutuksia kohde-elimissä, minkä vuoksi niitä kutsuttiin aiemmin nimellä "parasympatolyytti". Difenhydramiini
Difenhydramiini on vaikutusmekanismiltaan histamiini H1 -reseptorin antagonisti eli antihistamiini sekä muskariinireseptoria salpaava antikolinergi. Antihistamiinivaikutuksensa vuoksi se lievittää histamiinin epätoivottuja vaikutuksia hermostossa; esimerkiksi keuhkoputkien supistuminen kumoutuu. Oksentelelua ehkäisevää mekanismia ei tarkkaan tunneta, mutta antikolinerginen vaikutus on todennäköisesti sen taustalla. Muita antihistamiineja voimakkaampi väsyttävyys johtuu antikolinergisestä vaikutuksesta. Difenhydramiini imeytyy nopeasti ja vaikutus alkaa tunnin sisällä annoksen ottamisesta. Klomipramiini
Lääke on tarkoitettu ensisijaisesti masennuksen eli depression hoitoon, eri alatyypeissään. Sitä on voitu antaa laskimoon tiputuksena, jotta saataisiin mahdollisimman nopea hoitovaste. Infuusioliuokseen on voitu yhdistellä joko 5% glukoosi tai fysiologinen (0,9%) keittosuolaliuos. Klomipramiinilla on myös anksiolyyttisiä hoitovaikutuksia: se lieventää pelkotiloja ja ahdistuneisuutta. Näihin oireisiin klomipramiinia saatetaan määrätä. Klomipramiinin eräs käyttömerkitys on myös paniikkihäiriö, sillä lääkkeellä on ahdistuneisuutta vähentävä komponentti. Ärtyvän paksusuolen oireyhtymässä (IBS, CI) klomipramiinia voidaan käyttää kivunlievitykseen. Käyttö on mahdollista muissakin neuropaattisissa kipu- ja särkytiloissa, jollainen voi esimerkiksi olla hermovauriokipu. Lapsilla klomipramiini on saattanut tulla yökastelun eli enureesin lääkinnälliseen hoitoon, ja aivan erityisesti jos on esiintynyt myös masentuneisuutta. Normaalin annostelun rajana on esitetty 50-75mg/vrk täysikasvuisille, lapsille ja vanhuksille 20-30 mg/vrk. Yleistynyt ahdistuneisuushäiriö
Uudempia lääkkeitä ovat buspironi (kauppanimi Buspar), venlafaksiini (kauppanimi Efexor) ja duloksetiini (kauppanimi Cymbalta), joiden teho ahdistukseen tulee hitaasti noin kahden kolmen viikon kuluttua. Vuonna 2006 Euroopan unionissa käyttöaiheen "yleistynyt ahdistuneisuushäiriö" sai uusi lääkeaine pregabaliini (kauppanimi Lyrica), joka tehoaa yleistyneeseen tuskaisuuteen nopeasti. MS-tauti
Spastisiteetin hoidossa ovat peruslääkkeitä baklofeeni ja titsanidiini. Baklofeeni on keskushermoston välittäjäaineen gamma-aminovoihappon (GABA) johdannainen, joka vaimentaa selkäytimen yliaktiivisia refleksejä. Pistoksina lihakseen annettava botuliini on käyttökelpoinen lääke joidenkin lihasten spastisuuteen. Botuliini on hermomyrkky, joka on tullut tunnetuksi käytöstään kosmeettisissa hoidoissa. MS-tautiin liittyviä kipuja hoidetaan mm. gabapentiinillä, pregabaliinilla ja amitriptyliinillä, jotka nostavat hermojen kipu- ja ärsytyskynnystä. Gabapentiini on epilepsialääke, joka tehoaa hyvin myös neuropaattisiin kipuihin. Amitriptyliini on vanha depressiolääke, joka toimii kivun lievityksessä eri tavalla ja huomattavasti pienempinä annoksina kuin depression hoidossa. Tulehduskipulääkkeet eivät yleensä tehoa neuropaattisiin kipuihin, eivätkä myöskään opioidit. Poikkeuksena on opioideihin luettu tramadoli, jolla on osoitettu olevan tehoa myös neuropaattisiin kipuihin. Myös kognitiivisia oireita voidaan uusimpien tutkimusten mukaan mahdollisesti lievittää eräillä lääkkeillä. Kognitiivisia toimintoja voidaan myös harjaannuttaa neuropsykologisella kuntoutuksella. Virtsarakon toiminnan häiriöihin on käytettävissä useita lääkkeitä. Uupumuksen hoidossa on kokeiltu amantadiinia. Sen tehosta ei kuitenkaan ole vahvaa näyttöä. Tramadoli
Tramadolin voimakkuus on 10–20 % morfiinin voimakkuudesta, mutta se on kuitenkin kodeiinia voimakkaampaa. Tramadolin käyttö on helpompi lopettaa kuin useiden muiden vahvempien opioidien, mutta riippuvuus on mahdollinen erityisesti pitkään lääkettä käytettäessä. Pitkäaikaiskäytön jälkeen fyysiset oireet ovat oksentelu, ripuli, säryt, flunssan kaltainen olotila sekä väsymys. Tramadolin vaikutusmekanismissa on paljon yhteistä sen kaukaisen sukulaisen venlafaksiinin (SNRI, masennus- ja bipolaarihäiriöisen hoitoon käytettävä lääke) kanssa. Tämän vuoksi tramadoli voi aiheuttaa myös henkisiä vieroitusoireita: mieliala laskee ja masennusta sekä ahdistusta esiintyy pitkään lääkkeen lopettamisen jälkeen. Useat opiaattien väärinkäyttäjät ottavat vieroitusoireisiin Tramalia, jos esimerkiksi buprenorfiinia tai muita vastaavia ei ole saatavilla. Monet myös kuvaavat tramadolin vieroitusoireiden olevan voimakkaammpia kuin esim. buprenorfiinin, oksikodonin sekä muiden opiaattipohjaisten kipulääkkeiden. Lyhytaikaisessa käytössä ja lääkkeen asteittaisessa lopettamisessa ei vieroitusoireita useimmiten synny. Magnetoreologinen vaimennin
Magnetoreologinen vaimennin on värähtelyn- tai iskunvaimennin, jonka toiminta perustuu magnetoreologisen nesteen ominaisuuksien muuttamiseen. Vaimentimen sisältämän nesteen käyttäytymistä ohjataan magneettikentällä. Kyseinen magneettikenttä synnytetään yleensä sähkömagneetilla. Tällaisella vaimentimella on useita käyttötarkoituksia. Niistä tunnetuin on ajoneuvon iskunvaimennin, joka reagoi tien muotoihin. Muotoja havainnoivat anturit, jotka välittävät tiedon vaimenninta ohjaavalle digitaaliselle signaaliprosessorille.Magnetoreologisia vaimenninjärjestelmiä on saatavilla OEM-valmistajilta useille ajoneuvoille, joita ovat muun muassa Audi TT ja R8, Cadillac DTS, XLR ja SRX, Chevrolet Corvette sekä Ferrari 599GTB. Nämä järjestelmät on tuottanut alun perin Delphi Automotive-yhtiö, mutta nykyään niitä valmistaa BeijingWest Industries Group tuotenimellä MagneRide. Vaimentimia on käytetty myös sotilasajoneuvoissa, kuten MillenWorks Light Utility Vehicle:ssa. MillenWorks on asentanut magnetoreologisen vaimentimen muun muassa Yhdysvaltain armeijan Humvee-ajoneuvoon testausmielessä. Malaria
Malarian hoitoon on pitkään käytetty klorokiinia, joka on halpa ja aiemmin myös tehokas lääke. "P. falciparumin" kehittämä klorokiiniresistenssi on kuitenkin levinnyt laajoille alueille Aasiassa ja Afrikassa, eikä klorokiinia siksi suositella enää malarian estoon tai hoitoon kuin yksittäisillä alueilla maailmassa. Toistaiseksi malarian hoitoon käytettäviä lääkeaineita ovat muun muassa meflokiini, doksisykliini, atovakoni-proguaniili-yhdistelmävalmiste, kiniini, primakiini sekä artemisiini ja sen johdannaiset. Mustikka
Eläintutkimuksista on saatu runsaasti lupaavaa näyttöä mustikan antosyaanien mahdollisuuksista ehkäistä muistihäiriöitä ja muita ikääntymiseen liittyviä toimintahäiriöitä. Mustikan yhteyttä muistiin ja muihin kognitiivisiin toimintoihin on tutkittu 16 000 yli 70-vuotiasta naista kattaneessa tutkimuksessa: pensasmustikoita vähintään kerran viikossa syöneillä naisilla kognitiivinen ikääntyminen oli viivästynyt 2−2,5 vuodella verrattuna niihin, jotka söivät niitä harvemmin kuin kerran kuukaudessa. Pienessä kliinisessä tutkimuksessa oli mukana yhdeksän keskimäärin 76-vuotiasta henkilöä, joilla oli ikääntymiseen liittyvää lievää muistin heikentymistä ja siten suurentunut Alzheimerin taudin riski. Osallistujat joivat 12 viikon ajan mustikkatäysmehua (villi kanadalainen pensasmustikka) 4,4−6,2 dl päivässä. Seitsemän henkilön vertailuryhmä sai juomaa, jossa ei ollut mustikkaa eikä muitakaan polyfenolien lähteitä. Mustikkamehu paransi tuloksia muistitesteissä ja alensi glukoosi- ja insuliinipitoisuuksia. Lisäksi tutkimuksessa saatiin viitteitä masennusoireiden vähenemisestä. Jyvässolu
Eosinofiilisten granulosyyttien tumat ovat kaksiliuskaisia. Eosinofiiliset granulosyytit hillitsevät tulehdusrektioita, vaimentavat allergisia oireita ja tuhoavat parasiitteja. Niiden määrä verenkierrossa lisääntyy loistartuntojen, leukemian ja allergioiden yhteydessä. Eosinofiilien granuloissa on muun muassa histaminaasia, joka tuhoaa vapaata histamiinia. Ihmisellä eosinofiilien määrä on korkeimmillaan keskiyöllä ja matalimmillaan puolenpäivän aikoihin. Deloratsepaami
Deloratsepaamilla on ahdistusta poistava, lihaksia rentouttava, hypnoottinen, ja kouristuksia ehkäisevä vaikutus. Hallusinogeenit
Tunnetuimmat dissosiatiivit ovat vaikutuksiltaan fensyklidiinin (PCP) kaltaisia. Niihin lasketaan muun muassa anestesialääke ketamiini ja yskänlääkkeenä käytetty dekstrometorfaani, jonka vaikutukset tosin johtuvat ilmeisesti pääasiallisesti sen metaboliitti dekstrorfaanin toiminnasta. Ryhmään kuuluvaksi lasketaan myös ilokaasu sekä punakärpässienen sisältämä muskimoli. Dissosiaatio on keskeinen osa myös Salvia divinorum -kasvin sisältämän salvinoriini A:n voimakasta vaikutusta kappa-opioidireseptoreihin.. Salvinoriini A:n ulospäin näkyviä vaikutuksia on dokumentoitu laajasti käyttäjien YouTube-videopalveluun lataamissa videoissa. Vaikutukset kestävät annostelutavasta riippuen viidestätoista minuutista tuntiin. Trisykliset masennuslääkkeet
Trisyklisten masennuslääkkeiden käyttöä on vähennetty sillä SSRI- ja MAOI-lääkkeillä on jonkin verran vähemmän sivuvaikutuksia. Lisäksi trisykliset masennuslääkkeet voivat aiheuttaa hermosto- tai verenkierto-ongelmia kuten suun kuivumista ja sydämen rytmihäiriöitä. Niillä on SSRI-lääkkeitä useammin lihottavaa sivuvaikutusta, ne väsyttävät enemmän ja voimistavat enemmän alkoholin vaikutuksia. Lisäksi niiden yliannostus on vaarallisempi kuin modernien lääkkeiden. On kuitenkin masennustiloja ja -potilaita, joille trisykliset lääkkeet tuovat enemmän apua. Muskimoli
Punakärpässienissä päihdyttävää muskimolia muodostuu sienissä olevasta hermostolle myrkyllisestä iboteenihaposta. Kun sieniä kuivataan, iboteenihappo dekarboksyloituu muskimoliksi. Muskimolia muodostuu myös syötäessä sieni sellaisenaan todennäköisesti vatsahappojen dekarboksyloimana. Maustekirveli
Maustekirveli sisältää metyylikavikolia eli 4-allyylianisolia eli estragolia (CHO), ja sen tiedetään kiihdyttävän aineenvaihduntaa, puhdistavan elimistöä sekä piristävän kehoa. Sen sanotaan myös lievittävän reumatismia ja edistävän ruoansulatusta. Dekstrometorfaani
Dekstrometorfaani (DXM tai DM) on morfinaaneihin kuuluva lääke. DXM:ää käytetään yskän hillitsijänä useissa yskänlääkkeissä ja myös päihteenä, koska sillä ja sen hajoamistuotteella dekstrorfaanilla on suurina annoksina dissosiatiivisia, rauhoittavia ja piristäviä vaikutuksia. Myrkkymalikka
Myrkkymalikka ("Clitocybe dealbata") on vaarallinen myrkkysieni, joka viihtyy nurmikoilla ja puistoissa. Se on väriltään valkoinen, muoto on hiukan nuijamainen. Malikoissa on muitakin myrkkysieniä, esimerkiksi hentomalikka ("Clitocybe candicans"). Myrkkymalikka sisältää muskariinia, joka on hermoston toimintaa väliaikaisesti häiritsevä, voimakas hermomyrkky. Hallusinogeenit
Joillain dissosiatiiveista on keskushermoston toimintaan kohdistuvia depressanttivaikutuksia, jolloin niiden riskit ovat samankaltaisia kuin opioideissa. Ne saattavat hidastaa hengitystä ja sydämen sykettä, mikä saattaa olla yliannostusten tapauksessa kuolettavaa. Suuret määrät DXM:ää voivat kohottaa sykettä ja verenpainetta, ja samanaikaisesti lamauttaa hengityksen. Toisaalta, PCP:n vaikutukset ovat vaikeasti ennakoitavissa, ja se luokitellaan monesti dissosiatiivin lisäksi sekä stimulantiksi että depressantiksi. Vaikka käyttäjät ovat kertoneet PCP:n, DXM:n ja ketamiinin poistaneen kivun tuntemukset, vaikutusta ei voi kuvailla perinteisten anestesialääkkeiden kaltaisiksi. Kivun poiston sijaan ne saavat kivun tuntumaan kaukaiselta: Kipu on yhä läsnä, mutta ilmenee irrallisena, vaikuttaen vähäisesti tunteisiin. Ilokaasun tapauksessa suurin riski lienee hapenpuute. Kaatumisesta seuraavat vauriot ovat myös mahdollisia, koska ilokaasu saattaa aiheuttaa yllättävän tajunnantilan hämärtymisen hapenpuutteen seurauksena. PCP:n vaikutukset, esimerkiksi kivuttomuus, on aiheuttanut repeytyneistä lihassoluista vapautuneesta myoglobiinista johtuvia kuolemia. Suuret määrät myoglobiinia voivat keskeyttää munuaisten toiminnan. Dissosiatiivit, kuten muutkaan hallusinogeenit, eivät juurikaan aiheuta fyysistä addiktiota. Psyykkisen addiktion mahdollisuus on kuitenkin todettu. Masennus
1990-luvulla kehiteltiin aivokuoren sähköistämagneettistimulointia, jossa aivoihin johdetaan sähkövirtaa voimakkaan magneettikentän avulla. Samoin kuin muita sähköhoitoja, sitäkin on markkinoitu täysin turvallisena hoitomuotona. Magneettistimuloinnin ajaksi potilasta ei tarvitse nukuttaa. Vantaan Peijaksen sairaalassa on ensimmäisenä maailmassa saatu alustavia lupaavia tuloksia masennusta sairastavien nuorten lääkkeettömästä TMS-laitehoidosta. Myskiyrtti
Myskiyrtti kuuluu Ruandan suosituimpiin rohdoskasveihin, ja sitä on käytetty koko esiintymisalueellaan yskäm, malarian, ripulin, vatsatautien denguekuumee, päänsäryn, hammassäryn ja joidenkin muidenkin vaivojen hoitoon. Rohdoksena käytetään tuoreita tai kuivattuja lehtiä ja nuoria versoja. Yrttiä kerätään yleensä tarpeen mukaan, sillä se mustuu herkästi ja kuivuu huonosti. Laboratoriotutkimuksissa on osoitettu, että yrtissä on ainesosia jotka todella torjuvat malariaa aiheuttavaa Plasmodium falciparum -loiseliötä kohtalaisesti. Lehdistä tehdyn uutteen on todettu estävän bakteerien kasvua. Isoniatsidi
Isoniatsidista kehiteltiin edelleen luutuberkuloosin hoitoon iproniatsidi, "Marsilid". Sen vaarana oli suuri myrkyllisyys maksalle. Iproniatsidi oli ensimmäinen masennuslääke ennen TCA-lääkkeitä, sillä sen huomattiin vaikuttavan tymoleptisesti eli lievittävän masennuksen oireita. Marsilid on poistettu käytöstä. Se oli monoamiinioksidaasin epäselektiiviinen inhibiittori. Masennus
Masennuslääkkeen valintaan vaikuttavat potilaan ikä, hänen depressionsa vaikeusaste ja oirekuva sekä muut mahdolliset samanaikaiset sairaudet ja lääkehoidot. Tällä hetkellä laajimmin käytetyt masennuslääkkeet ovat vaikutusmekanismiltaan selektiivisiä serotoniinin takaisinoton estäjiä (selective serotonin reuptake inhibitors, SSRI-masennuslääkkeet). Ne kohottavat potilaan masentunutta mielialaa vaikuttamalla aivojen serotoniinivälittäjäaineeseen. Lääkehoidon lisäksi on syytä hyödyntää myös psykoterapiaa, sillä masennuslääkityksen katsotaan olevan vain osa hoitokokonaisuutta. Tätä suositusta ei suosituksista huolimatta noudateta Suomessa, sillä vain 20 prosentille masennuksesta valittavista potilaista tarjotaan psykoterapiaa. Dopamiini
Tarkkaavuushäiriöissä (ADHD, ADD) otsalohkojen dopamiiniratojen toiminta voi olla puutteellista. (ADHD:n syynä voi olla myös aivojen muiden välittäjäaineiden puutteellinen toiminta) Tähän perustuu muun muassa metyylifenidaatin (mm. Ritalin) käyttö tarkkaavuushäiriöiden hoidossa. Metyylifenidaatti on amfetamiinin tavoin stimulantti. Molemmilla lääkkeillä on joitain samoja vaikutuksia. Otsalohkoista on hermoratoja myös tyvitumakkeisiin. Otsalohkojen toiminnan häiriöihin liittyy usein motorisia oireita, kuten kömpelyys tarkkaavuushäiriössä. Dopamiinilla on paradoksinen vaikutus elimistössä; toisaalta se on stressihormoni, mutta toisaalta sillä on rauhoittava vaikutus, kuten muun muassa hyperaktiivisista lapsista tiedetään. Rauhoittava vaikutus perustunee siihen, että tarkkaavuuden parantuessa ympäristön virikkeet eivät aiheuta enää yhtä voimakasta stressiä. NMDA-reseptori
NMDAR-antagonistien on esitetty toimivan lupaavana ja nopeavaikutteisena hoitona masennukseen ja kaksisuuntaisen mielialahäiriön masennnusjaksoihin. Antagonistit kuten ketamiini vaikuttavat suun kautta otettuna muutamassa tunnissa. Taas nykyisin käytetyt SSRI-masennuslääkkeet kuten fluoksetiini tehoavat vasta useiden viikkojen kuluttua säännöllisen käytön aloittamisesta. Antikolinergit
Antikolinerginen vaikutus voi kokonaisuudessaankin esiintyä muuhun tarkoitetun lääkkeen sivuvaikutuksena, jolloin kyseessä ovat lääkkeen antikolinergiset haitat. Muun muassa joillakin antihistamiineilla, trisyklisillä masennuslääkkeillä, antibiooteilla sekä neurolepteillä on epäspesifisiä muskariinireseptoria estäviä vaikutuksia. Antipsykoottinen klotsapiini on voimakkaimpia kliinisessä käytössä olevia muskariiniantagonisteja. Haloperidolilla on neurolepteistä vähäisin antikolinerginen vaikutus, mutta sen käyttöön liittyy monia muita riskejä. Antikolinergisesti vaikuttavia aineita on lääkekäytössä yli 600, joista iäkkäille määrätään kymmeniä. Useiden antikolinergisten lääkkeiden käyttö samanaikaisesti aiheuttaa iäkkäillä henkilöillä erityisen kiusallisia vaikutuksia. Syklopentolaatti
Syklopentolaatti on muskariinireseptoria salpaava antikolinergi, joka muistuttaa farmakologisilta ominaisuuksiltaan atropiinia. Sillä on lyhyehkö vaikutusaika, ja sitä käytetään silmälääketieteessä paikallisesti mydriaattina eli silmäterän laajentajana, sekä sykloplegisenä lääkeaineena eli sädelihaksen lamauttajana. Hyoskyamiini
Hyoskyamiini tai (–)-hyoskyamiini on muskariinireseptoria estävä antikolinerginen tropaanialkaloidi, jota on eräissä koisokasveissa. Hyoskyamiini on atropiinin L-isomeeri. Sitä ei tule sekoittaa hyoskiiniin eli skopolamiiniin. Rohtokoisio
Rohtokoisiolla on monia aivojen ja hermoston toimintaa edistäviä vaikutuksia. Se edistää kognitiota ja muistia erityisesti muistihäiriöisillä lapsilla ja vanhuksilla sekä henkilöillä, joilla on muistivaikeuksia päävamman tai pitkittyneen sairauden seurauksena. Se myös ehkäisee hermoston rappeutumista esimerkiksi Parkinsonin taudissa, Huntingtonin taudissa ja Alzheimerin taudissa. Gamma-aminovoihappoa jäljittelevien vaikutustensa vuoksi rohtokoisiolla on kyky edistää hermosolujen tuojahaarakkeiden muodostamista. Se on myös anksiolyytti eli sillä on ahdistusta ja stressiä lievittäviä vaikutuksia. Minoksidiili
Minoksidiili on vasodilaattori eli verisuonia laajentava lääke, joka alun perin oli suun kautta otettava tabletti (tuotenimellä Loniten) korkean verenpaineen hoitoon. Sillä kuitenkin havaittiin olevan mielenkiintoinen sivuvaikutus, joka stimuloi hiustenkasvua ja hidastaa hiustenlähtöä. Tämän johdosta Upjohn Corporation tuotti 1980-luvulla topikaalisen (päähän imeytettävän) liuoksen, joka sisälsi minoksidiiliä hiustenlähdön hoitoa varten. Tuohon aikaan tuote kulki nimellä Rogaine ainoastaan Yhdysvalloissa, muualla maailmassa sitä markkinoitiin nimellä Regaine. Minoksidiililiuosta on saatavana kahtena eri pitoisuutena: 2% konsentraationa ja 5% konsentraationa. Näistä ensin mainittu on suunnattu naisille ja jälkimmäinen miehille, mutta tuotteita voi käyttää vapaasti sukupuolesta riippumatta. Minoksidiilin tarkkaa vaikutustapaa hiustenlähdön ehkäisemisessä ei tunneta. Mirtatsapiini
Lääke saattaa voimistaa muiden samanaikaisesti käytettävien lääkeaineiden vaikutusta. Tämä pätee etenkin sedatiivien sekä anksiolyyttien kohdalla, sillä mirtatsapiini saattaa näiden hoitovaikutuksia voimistaa. MAO-estäjät (lähinnä moklobemidi, selegiliini) ovat ehdottomasti vasta-aiheisia, ns. turva-aikana pidetään kahta viikkoa. Samanaikaisuudesta aiheutuisi vakava serotoniinioireyhtymän vaara, joka voi olla kohtalokasta. Muskariini
Muskariini on väritön, hygroskooppinen, vesiliukoinen ja huoneenlämmössä kiinteä yhdiste. Muskariini esiintyy luontaisesti tietyissä sienilajeissa, kuten punakärpässienessä ja risakkaissa. Oswald Schmiedeberg eristi muskariinin punakärpässienestä ja kuvasi sen farmakologisia ominaisuuksia vuonna 1869. Muskariini oli ensimmäinen koskaan tutkittu parasympatomimeetti. MAO-estäjät
Masennuslääkkeenä käytetään monoamiinioksidaasientsyymin A-tyypin estäjiä. Suomessa rekisteröityjä MAO-A -estäjiä on moklobemidi, jota myydään tuotenimillä "Aurorix" ja "Moclobemide Ratiopharm." Moklobemidi on ollut käytössä maassamme pitkään, ja Suomessa se tuli käyttöön 1970-luvun lopulla. Aikaisemmin käytettiin epäselektiivisiä MAO:n salpaajia, kuten iproniatsidi, "Marsilid" sekä nialamidi, "Niamid". Itselääkitys
Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet että opioideilla on masennusta lievittävä vaikutus, sillä aivojen opioidijärjestelmän (endorfiinit jne.) on löydetty olevan osallisena mielialan säätelyssä. Opioidien on viime aikoina todettu tehoavan hoitoresistenttinä pidettyyn masennukseen. Opioidikipulääkkeitä väärinkäyttävillä on 3,1-kertainen riski olla masentuneita ja masentuneilla on 2,8-kertainen riski käyttää opioideja. Buprenorfiini
Alun perin buprenorfiinia käytettiin lääkityksenä voimakkaisiin kiputiloihin. Myöhemmin sen havaittiin sopivan opioidiriippuvaisten vieroitus- ja korvaushoitolääkkeeksi. Suomessa käytössä olevat Temgesic ja Suboxone ovat niin sanottuja resoribletteja eli niiden on tarkoitus liuota kielen alla, jolloin vaikuttava aine imeytyy elimistöön suun limakalvojen kautta. Nieltynä se menettää tehonsa koska vatsahapot tuhoavat buprenorfiinin. Lääkkeellisessä korvaushoidossa potilas nauttii lääkeannoksen hoitopaikassa. Hoidon edetessä potilas saa lisääntyvissä määrin ns. kotiannoksia, kuitenkin enintään 15 päiväksi kerrallaan. Moroksidiini
Moroksidiini patentoitiin virustautien hoitoon ensimmäisen kerran vuonna 1957. Yhdisteen vaikutusmekanismista ei ole täyttä varmuutta, mutta se voi vaikuttaa viruksen ja isäntäsolun välisiin vuorovaikutuksiin. Moroksidiinin on raportoitu olevan tehokas monia DNA- ja RNA-viruksia, muun muassa influenssaa, tuhkarokkoa ja sikotautia vastaan. Myös moroksidiinin käyttöä diabeteksen hoidossa on tutkittu ja sille myönnetty patentti. Moroksidiini imeytyy hyvin ruuansulatuskanavasta, sille ei ole raportoitu merkittäviä vaikeita haittavaikutuksia, eikä sen ole osoitettu olevan myrkyllinen. Moklobemidi
Moklobemidi on havaittu fluoksetiinia tehokkaammaksi masennusjakson, kaksoismasennuksen sekä epätyypillisen masennustilan lääkehoidossa. Melankolinen masennus
Melankolinen masennus tai "masennus melankolisilla piirteillä" on masennuksen alatyyppi, jonka tunnuspiirteinä ovat kyvyttömyys tuntea mielihyvää positiivisista asioista yhdistettynä fyysiseen levottomuuteen, unettomuuteen, tai vähentyneeseen ruokahaluun. Noin 10%:lla masennuksesta kärsivillä on melankolinen masennus. Muskimoli
Muskimoli poistuu lähinnä virtsan mukana ja pääosin muuttumattomana, minkä vuoksi muskimolia sisältävien sienten päihdekäyttöön on liittynyt eri kulttuureissa sieniä syöneen ihmisen tai eläimen virtsan juontia päihtymystarkoituksessa. Muskimoli voidaan kokeellisesti havaita virtsasta tunnin kuluttua aineen nauttimisesta. Sulindaakki
Sulindaakki (CHSOF) on indolyyliryhmän sisältävä sulfoksideihin kuuluva lääkeaine. Yhdisteellä on kipua lievittäviä ja kuumetta alentavia vaikutuksia ja sitä käytetään tulehduskipulääkkeenä muun muassa nivelreuman hoidossa. Lääketehdas MSD toi joitakin vuosia valmistetta Suomeenkin nimellä "Clinoril". Amisulpridi
Yhdellä 10−100:sta käyttäjästä ilmenee suonenvetoa (yleensä niskassa, silmässä tai leuassa), orgasmivaikeuksia, uneliaisuutta, univaikeuksia, ahdistusta, kiihtyneisyyttä, ummetusta, pahoinvointia, oksentelua, maitohormonin määrän kasvua (voi johtaa rintakipuun, rintojen kasvuun ja maitovuotoon miehillä ja naisilla, kuukautisten loppumiseen tai epäsäännöllisyyteen, maitohormonista riippuvaiseen kasvaimeen, erektiohäiriöön tai ejakulaatiohäiriöön), matalasta verenpaineesta johtuvaa huimausta, lihomista ja suun kuivuutta. Noskapiini
Noskapiini (tunnetaan myös nimellä narkotiini) on oopiumin alkaloideihin kuuluva isokinoliinin johdos, jolla ei ole analgeettista eli kipuja poistavaa eikä euforisoivaa eli hyvänolontunnetta aiheuttavaa vaikutusta. Noskapiinia on käytetty yskänlääkkeenä hillitsemään yskänärsytystä. Kuitenkin näyttö noskapiinin tehosta on ollut puutteellinen. Noskapiini relaksoi eli rentouttaa papaveriinin tavoin sileää lihasta, ja osa sen antitussiivisesta eli yskänärsytystä hillitsevästä vaikutuksesta saattaa perustua keuhkoputkien laajenemiseen. Noskapiini ei lamaa hengitystä, mutta suuret annokset stimuloivat keskushermostoa. Noskapiinin CAS-numero on 128-62-1. Noskapiinia saadaan oopiumiunikosta ("Papaver somniferum"). Magnesiumsulfaatti
Magnesiumsulfaatilla on lihaksia rentouttava vaikutus ja sitä käytetään lihaskouristusten lieventämiseen. Magnesiumsulfaattia käytetään raskausmyrkytyksen ja kouristusten sekä lasten munuaistulehdusten hoidossa. Sitä voidaan käyttää myös elektrolyyttinä elimistön suolatasapainon palauttamiseen ja magnesiumvajauksen hoidossa. Magnesiumsulfaatti-injektioilla voi olla haitallinen vaikutus munuais- tai sydänvaurioista kärsiville, sekä sikiön kehitykselle. Epävakaa persoonallisuus
Psykoosilääkkeet saattavat lievittää vaikeampia oireita laaja-alaisesti. Myös mielialantasaajat toimivat samalla tavalla. Persoonallisuushäiriöön ei masennuslääkkeistä ole kovin paljoa apua, mutta tilaan liittyy usein muuta psykiatrista sairastavuutta, joiden hoitoon niistä on hyötyä. Oikeanlainen lääkitys takaa sen, ettei paha olo kaada maailmaa. Masennuslääkkeet
Saksassa masennuslääkkeenä käytetään mäkikuismaa. Mäkikuisman on todettu olevan lievän ja keskivaikean depression masennuksen hoidossa tehokkaampi kuin lumelääke ja yhtä tehokas kuin pienet annokset trisyklisiä masennuslääkkeitä. Saksassa mäkikuisma on lääkäreiden yleisimmin määräämä luontaistuote masennuksen hoitoon. Masennuslääkkeet
Vieroitusoireet eivät ole osoitus jatkuvan lääkkeen käytön tarpeellisuudesta tai uudelleen alkavasta masennuksesta, vaan merkkejä siitä, että elimistö yrittää sopeutua lääkkeen käytön lopettamiseen. Vieroitusoireistoa on syytä epäillä etenkin seuraavissa tapauksissa:Uudet kehitystyön alla tai lääkkeen laajempaa hyödyntämistä odottavat uudentyyppiset masennuslääkkeet perustuvat aivojen opioidijärjestelmään. Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet että opioideilla on masennusta lievittävä vaikutus, sillä aivojen opioidijärjestelmän (endorfiinit jne.) on löydetty olevan osallisena mielialan säätelyssä. Opioidien on viime aikoina todettu tehoavan hoitoresistenttinä pidettyyn masennukseen. Tätä löydöstä tukee se, että opioidikipulääkkeitä väärinkäyttävillä on 3,1-kertainen riski olla masentuneita ja masentuneilla on 2,8-kertainen riski käyttää opioideja. Selektiiviset serotoniinin takaisinoton estäjät
Erään koostetutkimuksen mukaan SSRI-lääkkeet ovat keskimäärin 18–25 % tehokkaampia kuin lumelääke lievän ja keskivaikean masennuksen hoidossa. Sen sijaan vaikean masennuksen hoidossa SSRI-lääkkeet ovat osoittautuneet lumelääkettä merkittävästi tehokkaammaksi. On olemassa viitteitä siitä, että SSRI-lääkkeillä ei ole tehoa niissä tapauksissa, joissa masennuksen taustalla on elimistön puolustusjärjestelmän kehittämä inflammaatio. Skitsoaffektiivinen häiriö
Masennusoireista kärsivien SAH-potilaiden hoitoon voidaan määrätä neuroleptin lisäksi masennuslääke (esimerkiksi Seronil tai muut selektiiviset serotoniinin takaisinoton estäjät). Serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjä -tyyppisia masennuslääkkeitä ja bupropionia (Voxra) ei useinkaan määrätä skitsoaffektiivisen häiriön hoitamiseen, sillä ne voivat aiheuttaa sekaoireisen tilan tai laukaista psykoosin. Trisykliset masennuslääkkeet
Kun trisyklistä masennuslääkettä annetaan depressiosta kärsivälle potilaalle, mielialan kohoaminen ja depressiivisten ajatusten väistyminen ei ala heti vaan yleensä vasta 2-3 viikon kuluttua. Hoitovaikutus ilmenee viiveellä myös uudemmissa masennuslääkkeissä, eikä viiveen syytä tarkkaan tiedetä. Terveelle ihmiselle trisyklinen masennuslääke ei aiheuta mielialan kohoamista vaan lähinnä sivuvaikutusten kaltaisia oireita. Mispeli
Mispelin ominaisuuksista Platina toteaa: ”Kun mispeli syödään ruokailun aluksi, se hillitsee tehokkaasti sekaisen vatsan kuivan ja viileän ominaisuutensa vuoksi. Lisäksi mispeli on tehokas apu hammassärkyyn.” MS-tauti
MS-taudin pahenemisvaiheita hoidetaan erittäin vahvoilla kortisoneilla, joilla MS-potilaan vointi alkaakin yleensä kohentua päivien ja viikkojen kuluessa. Tässä kortisonipulssihoidossa annetaan suuria kortisoniannoksia suoneen lyhyen ajan kuluessa (tyypillisesti 1 g päivässä kolmen päivän ajan). Kortisoni on voimakas tulehduksia lievittävä (anti-inflammatorinen) ja immuunijärjestelmän toimintaa hillitsevä (immunosuppressiivinen) lääke. Sen vaikutusmekanismia MS-taudissa ei tunneta tarkkaan. Se lievittää joka tapauksessa tulehduksen aiheuttamaa turvotusta keskushermostossa ja helpottaa siten hermoimpulssien kulkua. Kortisoni ei kuitenkaan paranna myeliini- eikä hermovaurioita. Kortisoni tehoaa eri potilaisiin eri tavalla. Kortisoni nopeuttaa pahenemisvaiheen oireiden korjautumista ja vähentää magneettikuvauksella todettavia myeliinivaurioita, mutta sen suotuisa vaikutus kestää vain lyhyen aikaa. Kortisonihoidon vaikutuksesta MS-taudin ennusteeseen pitkällä tähtäimellä ei ole tutkimustietoa. Suurilla kortisoniannoksilla on pidempään käytettynä pahoja sivuvaikutuksia, minkä vuoksi käyttö on rajoitettava mahdollisimman lyhyelle ajanjaksolle. Pienillä kortisoniannoksilla ei ole tehoa MS-taudin hoidossa sen enempää lyhyt- kuin pitkäaikaisessakaan käytössä. Mesoridatsiini
Mesoridatsiinin käyttöaiheena ovat olleet neurooseihin liittyvät levottomuus ja ahdistuneisuus eli tuskaisuus (angstit) pienehköllä annostuksella. Suuremmilla annostuksilla lääkettä on käytetty psykoosien hoidossa. Punakärpässieni
Iboteenihapon dekarboksylaatiotuote muskimoli aiheuttaa mm. huimausta, pyörrytystä, hallusinaatioita ja sekavuutta. Oireet alkavat ½–2 tuntia syömisestä ja kestävät yleensä 8 tuntia. Muskariini ei aiheuta punakärpässienen syömisestä johtuvia vaikutuksia pienen pitoisuutensa vuoksi. Muskariini kuitenkin aiheuttaa 15-30 min kuluttua syömisestään syljenerityksen lisääntymistä, hikoilemista ja kyynelehtimistä. Suurissa määrin voi esiintyä vatsakipua, voimakasta pahoinvointia, ripulia, näön sumeutta ja hengityksen vaikeutumista. Oireet tavallisesti kestävät 2 tuntia. Moklobemidi
Moklobemidiä pidetään kohtalaisen hyvin siedettynä. Sillä ei ole rauhoittavaa vaikutusta, joka on tunnusomainen etenkin trisyklisille antidepressanteille (TCA). Eräänä moklobemidin etuna on pidetty sen tuomaa verrattain nopeata hoitovastetta, jonka pitäisi ilmetä jo ensimmäisen hoitoviikon aikana. Yleensä masennuslääkettä on käytettävä useita viikkoja ennen kuin terapeuttinen vaikutus ilmenee. Moklobemidi ei aiheuta painon nousua. SSRI-lääkkeille ominaiset ruoansulatuskanavan haittavaikutukset ja erityisesti seksuaalitoimintojen häiriöt ovat harvinaisia. Sitä vastoin moklobemidilla on havaittu seksuaalitoimintoja parantava vaikutus. Narkolepsia
Väsymyksen ja nukahtelun lievittämiseen voidaan käyttää erilaisia piristeitä, muun muassa metyylifenidaattia (mm. Concerta ja Ritalin) tai amfetamiinia (Dexamfetamine Sulphate). Niiden vaikutus perustuu siihen, että ne pidentävät elimistön tuottaman noradrenaliinin vaikutusaikaa. Noradrenaliini toimii valveen ylläpitäjänä ylläpitämällä aivokuoren reaktiokykyä. Pakonomaista torkahtelua voidaan lievittää myös valvelääkkeillä (modafiniili, selegiliini). Brotitsolaami
Brotitsolaami on bentsodiatsepiini jolla on sedatiivinen, hypnoottinen ja lihaksia rentouttava vaikutus. Se kuuluu tienotriatsolobentsodiatsepiineihin. Sen vaikutukset ovat samankaltaisia triatsolaamin kanssa.
Kemikaalia käytetään lyhytaikaiseen vaikean unettomuuden hoitoon. Brotitsolaamilla on todettu olevan ahdistusta poistavia vaikutuksia 8-100 mikrogramman annoksilla, mutta yleensä unettomuuden hoitoon käytetään 125-250 mikrogramman annoksia. Kamomillasaunio
Kamomilla sisältää kumariinia halpojen kanelien tapaan. Kumariini on myrkyllistä maksalle ja voi altistaa syövälle. Sen vuoksi kamomillateen käyttöä suositellaan kohtuudella. Kamomilla voi aiheuttaa myös keskenmenon aiheuttavia kohdun supistuksia, joten raskaana oleville sitä ei suositella. Haloksatsolaami
Haloksatsolaami on bentsodiatsepiinijohdannainen lääkeaine. Sitä myydään Japanissa nimellä Somelin. Sillä on samankaltainen vaikutus triatsolaamin, tematsepaamin ja flunitratsepaamin kanssa, ja sitä käytetään unettomuuden hoitoon. Sitä on tutkittu kissoilla ja verrattu estatsolaamiin, ja on huomattu että haloksatsolaami vaikuttaa vain gammamotoneuroneihin, mutta estatsolaami vaikuttaa sekä alfa- että gammamotoneuroneihin. Guajakoli
Guajakolia käytetään valmistettaessa hajusteina ja aromiaineina käytettäviä yhdisteitä, kuten isoeugenolia ja vanilliinia. Vanilliinia muodostuu, kun guojakolin ja glyoksyylihapon muodostama additiotuote hapetetaan ja dekarboksyloidaan. Guajakolia voidaan käyttää yskänlääkkeissä limaa irrottavana aineena, mutta sen huonoja puolia ovat huono vesiliukoisuus ja kitkerä maku. Tämän vuoksi guajakolista voidaan valmistaa muita tähän tarkoitukseen käytettäviä yhdisteitä kuten guaifenesiinia ja guasetisaalia. Guajakolia voidaan käyttää myös vahojen ja öljyjen hapettumista estävänä aineena. Trisykliset masennuslääkkeet
Joillain trisyksilillä masennuslääkkeillä on myös yleistä kipuaistia turruttavaa vaikutusta. Näiden lääkkeiden käyttäjille pitäisi järjestää säännöllinen hammaslääketieteellinen seuranta, koska lääkitys voi johtaa siihen, että hammasmätä vaurioittaa hampaita ilman että hampaat oireilevat. Myös syljeneritystä vähentävä vaikutus ja verenkiertoa heikentävä vaikutus lisäävät osaltaan hammasvaurioiden riskiä. Unilääkkeet
Äskettäin on hyväksytty uusi unilääke suvoreksantti (Belsomra, MSD), joka on oreksiinin estäjä. Suvoreksantin vaikutusmekanismi on uusi. Se estää aivoissa oreksiinireseptoreja (OX1R ja OX2R), jotka ylläpitävät valvetilaa. Lääke tulee käyttöön 5, 10, 15 ja 20 mg:n tabletteina, ja hoitosuosituksena on pienin mahdollinen potilaan tarvitsema lääkeannos. Melatoniini
Melatoniinivalmisteiden käyttö yhdessä unettavien lääkkeiden kanssa ei ole suositeltavaa. Melatoniini voimistaa bentsodiatsepiinien ja niiden tavoin vaikuttavien lääkkeiden keskushermostoon vaikuttavien lääkkeiden väsyttävää vaikutusta sekä saattaa lisätä keskushermostoon vaikuttavien lääkkeiden aiheuttamaa henkisen suoritustason laskua ja tokkuraista oloa. Estrogeeni tai kinolonivalmisteet nostavat melatoniinin pitoisuuksia. SSRI-lääkkeisiin lukeutuvan fluvoksamiinin yhteiskäyttö voi aiheuttaaseerumin melatoniinipitoisuuden kohoamisen jopa yli 10-kertaiseksi. Tupakointi tai karbamatsepiinilääkkeen ja melatoniinin yhteiskäyttö voi puolestaan johtaa melatoniinin tehon heikkenemiseen. Myös alkoholi saattaa heikentää melatoniinin myönteisiä vaikutuksia. Rosoksasiini
Rosoksasiinin haittavaikutukset ovat kinoliineille tyypillisiä. Niitä ovat muun muassa ihon kutina, ruoansulatuskanavan ärsytys sekä vaikutukset keskushermostoon, jotka voivat ilmetä huimauksena, uneliaisuutena ja näköhäiriöinä. Isolumme
Isolumme on kaikkien lumpeiden tavoin kokonaan myrkyllinen. Lumpeissa aktiivisena aineena toimii nufariini-niminen alkaloidi. Myrkytyksen seurauksena on hengitysvaikeuksia ja kiihotus/levottomuustiloja. Lumpeissa on myös raninkuliinia, joka on solumyrkky. Masennus
80 vuoden ajan alkoholi on ollut Suomen suosituin masennuslääke. Sitä käytetään sekä ahdistus- että masennusoireiden lievittämiseen. Alkoholi ei kuitenkaan pidemmän päälle auta, vaan tutkimusten mukaan varsinkin suurina annoksina se sen sijaan vahvistaa masennusoireita. Alkoholin tai muiden päihdyttävien aineiden käyttö toki helpottaa masentuneen oloa tilapäisesti. Alkoholi ja masennus ovat kuitenkin keskenään erittäin huono yhdistelmä, sillä alkoholinkäytön myötä masennuspotilaan itsemurhan riski kasvaa selvästi. Lisäksi alkoholin säännöllinen käyttö voi aiheuttaa itsessään masennusta. Alkoholin käytön uskotaan pitemmällä tähtäimellä syventävän masennustilaa, sillä se hajottaa välillisesti tryptofaanihappoa, mikä heikentää mielialahormonin muodostumista. Myös tupakointia tulisi välttää, sillä se vaikuttaa kielteisellä tavalla aivojen dopamiiniaineenvaihduntaan ja kasvattaa masennuksen riskiä. Krooninen väsymysoireyhtymä
Kalsiumestäjä nimodipiini tehoaa osalla potilaita kognitiivisten vaikeuksien lievittämisessä. Nimodipiini tehostaa veren virtausta ja vähentää kudosten hapenpuutetta etenkin aivoissa estämällä verisuonten supistumista. Myös useissa maissa käytetyt B12-vitamiinipistokset voivat hälventää aivosumua eli muisti- ja keskittymishäiriöitä sekä muita kognitiivisia ongelmia. Monikemikaaliyliherkkyys
Yli kuusikymmentä prosenttia potilaista hyötyy suonensisäisesti annetusta magnesiumista. Monet hyötyvät myös nystatiinista ja flukonatsolista, jotka ovat sienilääkkeitä. Sen sijaan masennuslääkkeistä on huomattu olevan enemmän haittaa kuin hyötyä monikemikaaliyliherkkyyden hoidossa. Siedätyksestä on vain harvoin apua monikemikaaliyliherkkyyden hoidossa. Antipsykoottiset lääkkeet
Oireet johtuvat siitä, että antikolinerginen lääkeaine estää asetyylikoliinin sitoutumista muskariinin vastaanottajamolekyyleihin. Deoksinojirimysiini
Deoksinojirimysiini eristettiin ensimmäisen kerran mulpereihin kuuluvasta lajista "Morus bombycis". Tämän jälkeen sitä on löydetty myös muista mulperien suvun lajeista ja eräistä muistakin kasveista sekä eräiden "Bacillus"- ja "Streptomyces"-sukujen bakteerien tuottamina. Deoksinojirimysiini ja sen johdannaiset estävät disakkaridaaseja esimerkiksi sakkaraasia. Täten esimerkiksi sakkaroosin pilkkoutuminen ja imeytyminen elimistössä heikkenee. Tätä voidaan mahdollisesti käyttää diabeteksen hoidossa ja eräät deoksinojirimysiinin johdannaiset kuten miglitoli ja emiglitaatti ovat markkinoilla. Mulperien lehdistä valmistettua teetä markkinoidaan terveysvaikutteisena, mutta deoksinojirimysiinin pitoisuus ei ole siinä riittävän korkealla tasolla, jotta se olisi tehokasta. Yhdisteellä on myös HIV:tä vastustavia ominaisuuksia. Deoksinojirimysiini on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +47. Sylki
Mukoosi sylki on limaista sylkeä, joka ei sisällä amylaasia, mutta siinä on musiineja, joka liukastaa ruokapaloja ja tekee mukoosin syljen tahmeaksi. Mukoosia sylkeä erittävät suuontelon limakalvossa ja sen alaisessa kerroksessa sijaitsevat pienet sylkirauhaset sekä leuanalussylkirauhanen ja kielenalussylkirauhanen. Harmiini
Harmiinia tai muita harmala-alkaloideja ei kuitenkaan pidetä turvallisena tapana hoitaa masennusta, vaikka niillä on antidepressiivisiä vaikutuksia. Luontaistuote
Yrttivalmisteita ja muita kasvivalmisteita markkinoidaan monenlaisiin vaivoihin, joistakin sanotaan olevan hyötyä hermostolle ja mielelle ja joitakin kasveja käytetään ihoa parantavissa valmisteissa. Esimerkiksi rohtosalvialla ja aaprottimarunalla on ruoansulatusta edistäviä vaikutuksia. Aaloeta käytetään ihon parantamiseen. Mäkikuismalla on masennusta lievittavää ja rauhoittavaa vaikutusta. "Ginkgo biloban" eli neidonhiuspuun lehdillä on psyykkisiä kykyjä sekä verenkiertoa parantavia vaikutuksia. Muskariini
Muskariini aiheuttaa elimistössä tyypillisiä kolinergisia reaktioita. Verisuonet laajenevat, verenpaine laskee ja sydämen lyöntitiheys hidastuu. Keuhkoputket supistuvat ja limaneritys lisääntyy, mikä voi vaikeuttaa hengitystä etenkin astmaatikoilla. Muskariinireseptoriagonistit lisäävät tuntuvasti syljen eritystä. Samoin lisääntyvät hiki- ja kyynelrauhasten sekä nenänielun rauhasten, mahalaukun ja suolen limakalvojen rauhasten eritystoiminta. Muskariinilla ei ole vaikutusta keskushermostoon, koska se ei läpäise veri-aivoestettä positiivisesti varautuneen typpiatominsa vuoksi. Muskimoli
Tyypillinen päihdyttävä annos muskimolia on 10–15 mg. Sienten muskimolipitoisuudet saman lajinkin sisällä vaihtelevat, joten sopivaa päihdyttävää sienimäärää on hankala arvioida. Erowid-sivuston mukaan 5–10 g kuivattua punakärpässientä (1–3 keskikokoista sienen lakkia) voi olla sopiva määrä. Suurin iboteenihapon ja muskimolin pitoisuus on punakärpässienen lakin punaisen pinnan alaisessa kellertävässä kerroksessa. Yksittäisessä puna- tai pantterikärpässienessä voi olla noin 6 mg muskimolia tai 30–600 mg iboteenihappoa. Bentsodiatsepiinit
Bentsodiatsepiineilla on lisäksi myös muskariinireseptoreita salpaava antikolinerginen vaikutus, mikä johtaa parasympaattisista hermopäätteistä
vapautuvan asetyylikoliinin vaikutusten vähenemiseen Buspironi
Buspironi (kauppanimillä Anksilon ja Buspiron) on atsapironeihin kuuluva ahdistusta lievittävä psykotrooppinen lääkeaine. Pääasiasiallisesti sitä käytetään yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoitoon. Monista yleisesti käytetyistä anksiolyyteistä poiketen se ei ole sukua bentsodiatsepiinelle tai barbituraateille, mistä johtuen sen käytössä ei ole näille tyypillistä riskiä riippuvuudesta tai vieroitusoireista. Mäkikuisma
Mäkikuisman on todettu olevan lievän ja keskivaikean depression masennuksen hoidossa tehokkaampi kuin lumelääke ja yhtä tehokas kuin pienet annokset trisyklisiä masennuslääkkeitä. Sillä voi olla myös hankalia yhteisvaikutuksia muiden lääkeaineiden kanssa. Saksassa mäkikuisma on lääkäreiden yleisimmin määräämä luontaistuote masennuksen hoitoon. Alpratsolaami
Alpratsolaami vaikuttaa, kuten muutkin bentsodiatsepiinit, sitoutumalla GABA-bentsodiatsepiinireseptorikompleksiin lisäten endogeenisen GABAn inhibitorista vaikutusta. Sen anksiolyyttinen (ahdistusta lievittävä) vaikutus alkaa nopeasti, ja ahdistuneisuusoireet, kuten hermostuneisuus, levottomuus ja jännittyneisyys lievenevät. Alpratsolaamilla, toisin kuin muilla bentsodiatsepiineillä, on kuvattu olevan myös masennuksen tuskaisuutta lievittävää vaikutusta. Hoitoannoksilla sedaatiota aiheutuu vain harvoin. Anksiolyyttiset annokset eivät aiheuta juurikaan lihasheikkoutta. Alpratsolaami lyhentää REM-unta ja pidentää REM-latenssia, suhteessa annokseen suuruuteen. Doksepiini
Doksepiini (kauppanimillä Doxal, Dexedyn ja Sinequan) on ensimmäisen polven trisyklinen masennuslääke (vanhalta nimeltään "tymolepti)." Doksepiini on ainoa bentsoksepiini-ryhmään kuuluva lääke. Sen kehitti Boehringer-Ingelheim, joka on nykyään osa Roche-konsernia. Sillä on lievästi sedatiivisia ja anksiolyyttisiä vaikutuksia. Doksepiini edistää myös jonkin verran nukahtamiskynnysen alenemista. Eräs erityiskäyttöindikaatio on doksepiinin kohdalla ollut syyllisyydentunteet. Antipsykoottiset lääkkeet
Atyyppisten neuroleptien vaikutus keskushermoston toimintaan perustuu pääasiassa dopamiinin ja hermovälittäjäaine serotoniinin säätelyyn. Neurolepteillä on lisäksi voimakas muskariinireseptoreita salpaava antikolinerginen vaikutus, mikä johtaa parasympaattisista hermopäätteistä vapautuvan asetyylikoliinin vaikutusten vähenemiseen. Lisäksi useilla neurolepteillä on voimakas autonomista hermostoa lamaava sedatiivinen eli rauhoittava ja väsyttävä vaikutus. Neuroleptit saattavat myös voimistaa muiden keskushermostoa lamaavien aineiden, kuten alkoholin, bentsodiatsepiinien ja bentsodiatsepiinien kaltaisten yhdisteiden, opioidien, antikonvulsanttien ja anksiolyyttien väsyttävää vaikutusta. Imipramiinioksidi
Imipramiinioksidi eli myös imipramiini-N-oksidi ("Imiprex") on eräs trisyklinen masennuslääke sekä imipramiinin, "Tofranil", läheinen sukulainen. Sille läheinen on myös desipramiini, "Pertofran". Imiprex oli indisoitu kaikenlaisten masennustilojen hoitoon, erityisesti niihin joihin liittyi estyneisyyttä, eli normaalin arkitoiminnan depressiivistä alenemaa. Mäkikuisma
Mäkikuismalla voi olla yhteisvaikutuksia useiden lääkkeiden kanssa, sillä se laskee muiden lääkkeiden hoidollisia pitoisuuksia maksainduktion kautta ja voi näin heikentää esimerkiksi ehkäisypillereiden, immunosuppressiivien ja HIV-lääkkeiden tehoa. Yhteisvaikutuksia eri lääkeaineiden kanssa ei ole tutkittu laajemmissa tutkimuksissa, vaikka mäkikuisma onkin vuosisatoja tunnettu rohto. Yleisen suosituksen mukaan mäkikuismaa tulee nauttia vain, jos muita säännöllisiä lääkityksiä ei ole. Mäkikuisma ei yleensä vaikuta ajokykyyn. Sivuvaikutuksina on havaittu huimausta, väsymystä ja suun kuivumista noin 4–8 prosentilla, levottomuutta, päänsärkyä ja unettomuutta 1–2 prosentilla. Harvoissa tapauksissa voi esiintyä lieviä mahavaivoja, kun taas herkkäihoisilla saattaa esiintyä herkistymistä valolle. Mikäli muita haittavaikutuksia ilmenee tai tuotetta otetaan yliannostus, tulee ottaa yhteys lääkäriin. Sevimeliini
Sevimeliini sitoutuu muskariinireseptoreihin, erityisesti M-reseptoreihin keskushermostossa ja M-reseptoreihin sylkirauhasissa. Sevimeliini toimii parasympatomimeettinä ja reseptorien agonistina. Sitoutuminen reseptoreihin lisää syljeneritystä ja siten vähentää suun kuivumista. Sitä käytetään Sjögrenin oireyhtymään liittyvän kuivasuisuuden hoidossa Suomessa sevimeliinillä ei ole myyntilupaa. Trisykliset masennuslääkkeet
Trisykliset masennuslääkkeet estävät serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinottoa aivoissa. Trisyklisillä masennuslääkkeillä on lisäksi voimakas muskariinireseptoreita salpaava antikolinerginen vaikutus, mikä johtaa parasympaattisista hermopäätteistä
vapautuvan asetyylikoliinin vaikutusten vähenemiseen. Misteli
Misteli on aina kiehtonut ihmisiä. Siihen on liitetty monenlaisia uskomuksia ja myyttejä, ja sillä voi joissain tapauksissa olla rauhoittavia ominaisuuksia. Joissakin maissa sitä käytetään joulukoristeena. Misteli kasvaa erittäin harvoin tammessa, mutta Asterix-sarjakuvissa tammesta poimituilla misteleillä on erityisiä ominaisuuksia. Muskimoli
Myrkytystä hoidetaan varhaisessa vaiheessa oksennuttamalla, jos muskimolia sisältävää ainetta on syöty enintään viimeisen 30 minuutin sisällä ja henkilö on tajuissaan. Aktiivihiiltä tai vatsahuuhtelua voidaan käyttää. Lihaskouristuksiin on ehdotettu rauhoittavien lääkkeiden, kuten klonatsepaamin ja diatsepaamin käyttöä, mutta ainakin diatsepaami voi voimistaa muskimolin vaikutuksia. Antikoliiniesteraasina toimiva fysostigmiini saattaa estää muskimolin vaikutusta.