Miten lauhkea vyöhyke määritellään?
Lauhkea vyöhyke
Lauhkea vyöhyke on maapallon ilmastovyöhyke subtrooppisen ja kylmän vyöhykkeen välillä, suunnilleen 40. leveysasteen ja napapiirin välissä molemmilla pallonpuoliskoilla. Eurooppa kuuluu suurimmaksi osaksi lauhkeaan vyöhykkeeseen, lukuun ottamatta subtrooppista Välimeren aluetta ja kylmään vyöhykkeeseen kuuluvia alueita Jäämeren rannikolla. Molemmilla pallonpuoliskoilla lauhkea vyöhyke ulottuu nauhamaisena maapallon ympäri.
Maalaji
Hietamaat (Ht) ovat usein kellanruskeita tai kellanharmaita. Veden voimakkaan kapillaarisen nousun vuoksi (hikevä maa) hietamaat ovat parhaita viljelysmaita. Karkea hieta (KHt) on maalaji, jonka vallitseva lajite on 0,06–0,2 mm. Sen rakeet ovat vielä paljain silmin nähtävissä. Savilajitetta on yleensä alle 10 painoprosenttia ja hienoa hiekkaa usein melko paljon. Hienon hiedan (HHt) vallitseva maalajite on 0,02–0,06, ja sen rakeita on vaikea erottaa paljain silmin. Savilajitetta on yleensä alle 20 %. Hieno hieta on pehmeää ja löyhästi kokkareista.
Lössi on tuulen kerrostamaa hienoa hietaa, jonka raekoostumus Suomessa on 0,02–0,06 mm. Keski-Euroopan lössikerrostumien raekoostumus on 0,01–0,05 mm. Suomen lössikerrostumat Salpausselkien alueilla syntyivät pian jääkauden jälkeen ennen kuin kasvillisuus sitoi maa-ainekset paikalleen. Liejuinen hieta (ljHt) sisältää liejua 2–6 painoprosenttia. Pienikin eloperäisen maalajin osuus vaikuttaa paljon maan fysikaalisiin ja kemiallisiin ominaisuuksiin. Lietehieta on syntynyt tulvan aikana, kun hietaan on sekoittunut eloperäistä ainesta. Sammakkohaukka
Lajin elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät, subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alavat metsät, lauhkean vyöhykkeen pensastot, kosteikot ja puutarhat. Kriittinen tiheys
Kriittisellä tiheydellä tarkoitetaan kosmologiassa sitä tiheyttä, joka on juuri riittävä pysäyttämään alkuräjähdyksestä alkaneen maailmankaikkeuden laajenemisen (mikäli kosmologinen vakio olisi nolla). Kriittinen tiheys formula_1 riippuu ainoastaan kunkin ajankohdan laajenemisnopeudesta, Hubblen vakiosta H (yksikkö usein kirjoitettuna muotoon km/s/Mpc), sekä Newtonin vakiosta G.
Kun kosmologiassa puhutaan joko materian tai energian tiheydestä yksikkönä on usein formula_1. Maailmankaikkeuden tiheys, formula_4, tällä hetkellä, kun yksikkönä on formula_1 on siten,
missä formula_7 on maailmankaikkeuden laajenemisnopeus tänään. Sen tarkka arvo on mitattu tarkasti vasta viime vuosina. Tämänhetkinen arvo on WMAPilla kosmisesta taustasäteilystä mitattuna n. 70 km/s/Mpc. formula_8 on kaiken materian/energian yhteen laskettu tiheys. Se on usein jaettu kahteen osaan, materia tiheyteen formula_9 ja pimeän energian tiheyteen, formula_10, jolloin formula_11. Homogeeninen alue
Homogeeninen alue on jonkin tai joidenkin ominaisuuksiensa puolesta samankaltainen koko alueella ja eroaa ympäristöstään, esimerkiksi luonnonmaantieteelliset kasvillisuusalueet, kuten tundra, taiga, lehtimetsä, savanni ja aavikko, kulttuurimaantieteessä maankäytölliset kaupunki, maaseutu ja teollisuusalue tai kulttuuriset alueet, kuten eteläeurooppalainen tai angloamerikkalainen kulttuuripiiri tai esimerkiksi valtauskonnon mukaan, kristinusko, buddhalaisuus, juutalaisuus. Homogeeninen alue on mahdollisimman samankaltainen laadullisten tai määrällisten elementtien suhteen. Laadullinen elementti on esimerkiksi valtakasvilajit ja määrällinen sademäärä tai keskilämpötila. Kylmä vyöhyke
Kylmän vyöhykkeen kasvi- ja eläinlajien on sopeuduttava ankaran luonnon oloihin.
Kasvillisuus on matalaa tundrakasvillisuutta (jäkälä-, sammal-, heinä-, varpu- ja pensaskasvillisuutta). Suot ovat yleisiä. Talvi
Lauhkeimmilla ilmastovyöhykkeillä termistä talvea ei ole lainkaan; muiden määritelmien mukainen talvi kuitenkin on ja usein se tuo kesän kuumuuden ja kuivuuden jälkeen tervetulleen viileyden ja sateet. Tropiikissa talvikausi, jota nimitetään myös viileäksi kaudeksi, katkaisee kesän monsuunin ja aloittaa kuivan kauden. Lähikehityksen vyöhyke
Lähikehityksen vyöhyke () on Lev Vygotskin teoriaan liittyvä psykologian käsite. Lähikehityksen vyöhyke jää yksilön aktuaalisen kehitystason eli nykyisen taito- ja tietotason ja hänelle mahdollisen potentiaalisen kehitystason väliin. Kun yksilö toimii yhdessä häntä kehittyneemmän ohjaajan kanssa, hän pystyy suoriutumaan tehtävistä korkeammalla tasolla (potentiaalinen kehitystaso), kuin hänen on mahdollista toimiessaan yksin (aktuaalinen kehitystaso). Yksilö pystyy lähikehityksen vyöhykkeellä toimiessaan esimerkiksi ratkaisemaan monimutkaisempia ongelmia, kuin pelkän aktuaalisen kehitystason perusteella voitaisiin olettaa. Yksi erittäin yleinen esimerkki potentiaalisen tason saavuttamisesta on se, kun vanhempi opettaa lastansa ajamaan polkupyörällä ilman apurattaita. Geodeesi
Geodeesi eli geodeettinen viiva on ”suoran viivan” käsitteen yleistys ”kaareviin avaruuksiin”, esimerkiksi pallopinnalle tai yleisessä suhteellisuusteoriassa kaarevaan aika-avaruuteen. Geodeesin olennainen ominaisuus on, että "lokaalisti" (minkä tahansa pisteen pienessä ympäristössä tarkasteltuna) se muistuttaa suoraa viivaa ja (mikäli avaruudessa on olemassa etäisyysmitta) tarjoaa jossakin mielessä lyhimmän etäisyyden pisteiden välillä. Tarkka matemaattinen määritelmä vaihtelee riippuen siitä, millaista avaruutta tarkastellaan. Trooppinen vyöhyke
Trooppinen vyöhyke eli tropiikki käsittää maapallon lähellä päiväntasaajaa olevat alueet. Eri yhteyksissä sillä voidaan tarkoittaa joko kääntöpiirien välistä aluetta taikka suunnilleen saman alueen käsittävää "kuumaa vyöhykettä" eli lämpövyöhykettä, jossa vuoden keskilämpötila on yli 18 °C. Ilmastollisiin rajoihin vaikuttavat kuitenkin maan pinnanmuodot, tuulet, merivirrat ja etäisyys merestä. Kääntöpiirien välisellä alueellakin korkealla vuoristossa on viileämpien lämpövyöhykkeiden alueita, joilla voi esiintyä lunta ja pakkasta. Liukeneminen
Puhtaan kiinteän aineen liukenemis­nopeutta sen ja liuoksen välisen rajapinnan pinta-alayksikköä kohti nimitetään aineen "ominais­liukenemis­nopeudeksi", ja sen yksikkö on kg/ms. Sen on määritellyt Yhdysvaltojen farmakopea. Lalitpurin piirikunta
Ekologis-hallinnollisesti tämä Kathmandun laaksossa sijaitseva piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Keskistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 9,9 % sisällytetään ylempään trooppiseen, 79,3 % subtrooppiseen ja 10,8 % lauhkeaan kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Aluke (fonetiikka)
Aluke on fonetiikassa vokaalialkuisen sanan alussa tapahtuva äänihuulivärähtelyn alkamistapa. Alukkeet jaetaan koviin alukkeisiin, henkäysalukkeisiin ja pehmeisiin alukkeisiin (äänihuulivärähtely alkaa vähitellen). Myös h-äänteen on joskus ajateltu olevan aluke. Lauhkea vyöhyke
Lauhkean vyöhykkeen pohjoisemmassa osassa, viileässä vyöhykkeessä vuoden keskilämpötila on -3 ja +5 asteen välillä. Lauhkean vyöhykkeen lämpimämmässä osassa +5 ja +13 asteen välillä. Viileässä vyöhykkeessä kesän pituus on 2 – 4 ja lämpimämmässä osassa 4 – 7 kuukautta. Talven pituus on viileässä vyöhykkeessä 4 – 7 ja lämpimässä eteläosassa alle 4 kuukautta. Esimerkiksi Suomi sijaitsee lähes kokonaan viileällä vyöhykkeellä: Pohjoisimmassa Lapissa vuoden keskilämpötila on alle -2 °C ja etelärannikolla noin +5 °C ja lounaassa jopa hieman yli, jolloin aivan lounaisimmat osat rannikkoa ja lounaissaaristo kuuluvat jo enemmänkin lauhkeaan vyöhykkeeseen. Suomen lähiseuduilla, Ruotsissa sen sijaan Tukholman pohjoispuoliset alueet ovat viileää vyöhykettä ja eteläisemmät osat varsinaista lauhkeaa vyöhykettä. Virosta vain koillisosat lähellä Narvaa ovat viileää vyöhykettä, muu Viro on lauhkeaa vyöhykettä. Norjassa lauhkea vyöhyke sen sijaan tulee pitkälle pohjoiseen länsirannikkoa pitkin meren ja Golfvirran lämmittävän voiman ansiosta.
Köppenin ilmastoluokituksessa lauhkeiksi ilmastoiksi nimitetään luokkia C ja D. Luokkaan C kuuluu myös subtrooppisia alueita. Kasvillisuusvyöhyke
Arot sijaitsevat lauhkealla ja subtrooppisella lämpövyöhykkeellä mantereiden kuivissa sisäosissa, joissa ilmasto on mantereinen ja sademäärät vähäisiä. Lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on yli +22 °C, kylmimmän yli 2 °C ja sademäärä alle 600 millimetriä vuodessa jakautuen epätasaisesti eri kuukausille. Lauhkean vyöhykkeen arot ovat heinäaroja, joilla kasvaa myös sipulikasveja. Subtrooppisen vyöhykkeen aroilla kasvaa ruohon lisäksi myös laikuittain pensaita. Vuotuisen sademäärän vähentyessä arot muuttuvat vähitellen puoliaavikoiksi ja edelleen aavikoiksi. Arojen maannos on viljavaa mustaamultaa. Aroja on muun muassa Keski-Aasiassa, Pohjois-Amerikan keskiosissa (preeria), Koillis-Argentiinassa (pampa) ja Saharan eteläpuolella. Kuivuusraja
Kuivuusraja määrittää vuotuiselle sademäärälle sen rajan, missä esimerkiksi aro muuttuu aavikoksi tai metsä aroksi. Yleensä ajatellaan aavikon vuosisademäärärajan olevan luokkaa 150–250 mm ja aron ja metsän rajan olevan noin 500–800 mm. Kuivia alueita on maapallon maa-alasta noin 30–40 %. Monesti kuivat ja kuivahkot alueet jaetaan erittäin kuiviin, kuiviin ja puolikuiviin eli hyperarideihin, arideihin ja semiarideihin. Esimerkki hyperaridista alueesta on Sahara. Arideja ovat Australian aavikot ja semiaridia aluetta Yhdysvaltain preeria. Puolikuivat alueet ovat alttiita aavikoitumiselle ja ajoittaisille, viljelyn pilaaville kuivuusjaksoille. Pii (vakio)
Määritelmän mukaan pii on yhtä kuin ympyrän kehän suhde halkaisijaan (euklidisessa geometriassa). Vaihtoehtoisesti pii voidaan määritellä "r"-säteisen ympyrän pinta-alan suhteena "r"-sivuisen neliön pinta-alaan: formula_1. Joissain analyysin kirjoissa pii määritellään pienimmäksi positiiviseksi luvuksi formula_2, jolle formula_3. Auringonkaltainen tähti
Tällaisista aikaskaaloista puhuttaessa erotetaan vielä erikseen "jatkuvasti elinkelpoinen elokehä" (, CHZ), joka täyttää elokehän vaatimukset koko tähden elinkaaren ajan. Tämä on tärkeää elämän kehittymismahdollisuuksia tarkasteltaessa. CHZ on paljon tavallista elokehää kapeampi ja rajoiltaan vaikeammin arvioitavissa oleva alue. Auringolle sen arvioidaan olevan 0,95–1,15 AU. Hartin 1970-luvulla tekemän hyvin pessimistisen arvion mukaan se olisi 0,958–1,004 AU. Tämän arvion mukaan K-ja M-tähdillä ei olisi elinkelpoista vyöhykettä lainkaan, planeetta joko jäätyy tai tulee liian kuumaksi. Light Sweet Crude
Raakaöljyä (crude) pidetään sweet-tyyppisenä (makeana), jos se sisältää vähemmän kuin 0,5 % rikkiä. Raakaöljyä pidetään light-tyyppisenä (kevyenä), jos öljyn suhteellista tiheyttä veden tiheyteen mittaavan API-asteikon lukema on korkeampi kuin 31,1 °API. Jäätikön massatase
Satelliittien avulla voidaan erottaa jäätiköltä erityyppisiä vyöhykkeitä, joita ovat esimerkiksi märän lumen vyöhyke ja päällysjään vyöhyke. Päällysjään vyöhykkeellä sulaminen on niin voimakasta, että jäätikön pinnalle muodostuu sulavesistä jäätymällä yhtenäinen jäämassa ("superimposed ice"). Niiden välissä kulkee lumiraja, joka karkeasti ottaen yhtyy jäätikön tasapainolinjaan sulamiskauden lopulla. Tämän linjan sijainnista voidaan päätellä jotain jäätikön massataseesta: nyrkkisääntö on, että jos akkumulaatiovyöhyke muodostaa 70 % koko jäätikön pinta-alasta, massatase on suunnilleen nolla. Tasapainolinjan korkeuden vaihtelut kertovat suoraan massataseen vaihteluista. Matalalla oleva selvä lumiraja kertoo taseen olevan todennäköisesti positiivinen, korkea ja selvä lumiraja puolestaan, että akkumulaatio on lisääntynyt monen negatiivisen taseen vuoden jälkeen. Jos lumirajan ja tasapainolinjan välissä on sulamisvesistä muodostunutta jäätä, kuten on laita arktisilla jäätiköillä, tasapainolinjan määrittämiseksi ei ole mitään helppoa tapaa. Kasvillisuusvyöhyke
Nahkealehtinen eli välimerenkasvillisuus vallitsee subtrooppisella vyöhykkeellä mannerten länsiosissa, kuten Välimeren rannikolla, Kaliforniassa, Etelä-Afrikassa ja Lounais-Australiassa. Kesät ovat kuumia ja kuivia: lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on yli 22 °C ja kuivimman kuukauden sademäärä alle 30 millimetriä. Talvet puolestaan ovat viileitä ja runsassateisia: lämpötila vaihtelee −3...+18 °C ja sateisimman talvi kuukauden sademäärä vaihtelee 90 millimetrin ja 200 millimetrin välillä. Puustoa on vain paikoin ja se koostuu muun muassa kuivuutta sietävistä männyistä, ainavihannista tammista ja hedelmäpuista; muualla kasvaa tiheästi nahkea- ja pienilehtistä pensastoa. Alueilla, joilla välimeren kasvillisuus vaihettuu aavikoksi, kasvaa harvassa ja matalampia nahkealehtisiä pensaita. Siellä missä välimeren kasvillisuus vaihettuu lauhkeaksi lehtimetsäksi, kasvaa kesävihantia lehtipuita ja välimerelle tyypillisiä nahkealehtisiä ainavihantia lehtipuita sekaisin. Brillouinin vyöhyke
Brillouinin vyöhykkeeseen läheisesti liittyvä käsite on redusoitumaton Brillouinin vyöhyke. Koska ensimmäisellä Brillouinin vyöhykkeellä yleensä on symmetriaominaisuuksia, se voidaan jakaa keskenään yhteneviin alueisiin. Redusoitumaton Brillouinin vyöhyke saadaan tällä tavoin ottamalla huomioon ensimmäisen Brillouinin vyöhykkeen kaikki symmetriat. Aavikko
Aavikot jaetaan hiekka-, sora- ja kallioaavikkoihin. Niiden pinta on herkkä veden ja tuulen aiheuttamalle eroosiolle. Hiekka-aavikoilla tuuli kasaa dyynejä. Epäsuotuisista olosuhteista huolimatta autiomailla elää eläin- ja kasvilajeja, jotka ovat sopeutuneet hyvin kuiviin ja kuumiin olosuhteisiin. Aavikot eivät ole kuitenkaan täysin vedettömiä, sillä vettä esiintyy keitaissa ja sadekausina myös joissa ja järvissä, jotka kuivuvat myöhemmin suola-aavikoiksi. Aavikot ovat pääsääntöisesti kuumia ja kuivia, mutta lämpötilan vaihtelu voi olla suurta päivän ja yön välillä. Lauhkean vyöhykkeen mantereisilla aavikoilla myös vuodenaikojen välinen lämpötilan vaihtelu on suurta. Tiheä joukko
Intuitiivisesti topologisen avaruuden "X" osajoukko "A" on tiheä "X":ssä jos jokaista "X":n pistettä voidaan approksimoida jollakin "A":n pisteellä. Formaalisti, "A" on tiheä "X":ssä jos jokaisen "X":n pisteen "x" ympäristö sisältää ainakin yhden "A":n pisteen. Aavikko
Kylmyysaavikoiksi sanotaan alueita, joilla sataa alle 250 millimetriä vuodessa ja lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on alle 10 astetta. Kylmyysaavikoita on sekä etelän että pohjoisen korkeilla leveysasteilla tundraa kuivemmilla alueilla. Niiden alhaisen lämpötilan ja sademäärän sekä pitkien ja pimeiden talvien vuoksi kasvillisuus on vähäistä. Kylmyysaavikoilla elää vain muutamia kukkivia kasveja, ja ne ovat pääasiassa pieniä heinä- ja sarakasveja. Puita ja korkeita pensaita ei ole ollenkaan, ja pääosan kasvillisuudesta muodostavat sammalet ja jäkälät. Vähäisen kasvillisuuden takia kylmyysaavikoilla tuuli pääsee muokkaamaan ympäristöjä samalla tavalla kuin varsinaisillakin aavikoilla, ja siitä syystä kylmyysaavikoillakin on samantapaisia pinnanmuotoja. Aika-avaruus
Aika-avaruus on neliulotteinen avaruus, jossa on kolme avaruudellista ulottuvuutta (pituus, leveys ja syvyys) ja yksi aikaulottuvuus. Maailmankaikkeus on efektiivisesti aika-avaruus. Suhteellisuusteoriassa aika-avaruus on keskeinen käsite kuten intervalli, joka kuvaa tapahtumien välistä 'etäisyyttä' tässä aika-avaruudessa.
Suhteellisuusteoriassa aika-avaruutta voidaan kuvata valokartiolla, jossa origon alapuolella on menneisyys, yläpuolella tulevaisuus ja origossa nykyisyys. Menneen valokartion ulkopuoliset tapahtumat eivät ole voineet vaikuttaa origon tapahtumaan, eikä origon tapahtuma voi vaikuttaa tulevan valokartion ulkopuolisiin tapahtumiin, sillä tämä vaatisi informaation etenemistä valoa nopeammin. Puutarhatalous
Lauhkean vyöhykkeen kasvit ovat usein valojaksoisia, eli valon määrä säätelee niiden kukintaa ja menemistä lepotilaan. Näin ollen riippumatta kylvöajasta ne kukkivat ja menevät lepotilaan
aina samaan aikaan vuodesta. Tiheysmatriisi
Tiheysmatriisi kuvaa kvanttisysteemin tilaa yleisemmin kuin pelkkä aaltofunktio, sillä se sallii myös sekoitetut tilat. Tiloja, joita voidaan kuvata pelkällä aaltofunktioilla sanotaan puhtaiksi. Tiheysmatriisin käsitettä käytetään erityisesti jollain tapaa avoimissa systeemeissä, joissa perussysteemin ympäristöllä on vaikutusta perussysteemin dynamiikkaan. Tiheysmatriisin avulla kvanttimekaniikasta voidaan myös johtaa useita tilastollisen fysiikan ja termodynamiikan käsitteitä. Boreaalinen vyöhyke
Boreaalinen vyöhyke eli pohjoinen havumetsävyöhyke eli taiga on kasvillisuusvyöhyke, jonka perustana on halki pohjoisen pallonpuoliskon ulottuva yhtenäinen havumetsäalue. Euraasiassa se kulkee Fennoskandiasta itäiseen Siperiaan ja Pohjois-Amerikassa Alaskan länsiosista Labradorin niemimaalle. Vyöhyke rajoittuu pohjoisessa tundraan ja etelässä lauhkean vyöhykkeen seka- ja lehtimetsiin ja aroihin. Kuivuuskausi
Kuivuuskausi voidaan määritellä monesta erilaisesta lähtökohdasta. Lisäksi pitkittinyt kuivuus voi tarkoittaa eri puolella maailmaa hyvin eri asioita: maailman sateisimmilla alueilla viikon sateettomuus voi olla yleisessä kielen käytössä kuivuuskausi, kun taas aavikkoympäristöissä viikon sateettomuutta ei pidetä vielä kuivuuskautena. Yleismääritelmän mukaan kuivuuskausi onkin sadannan vajautta pitkittyneen ajanjakson kuluessa. Yhdysvaltalaisen National Weather Servicen mukaan kuivuuskausi epänormaalin kuivan sään jakso, joka aiheuttaa huomattavia muutoksia vesitasapainossa ja näin muun muassa vahingoittaa satoa ja vaikeuttaa vedenjakelua. Kvanttivaahto
Kvanttivaahto on kvanttimekaniikan käsite, jolla tarkoitetaan maailmankaikkeuden pienimmän mittakaavan (noin 10 metriä eli Planckin pituus) perusrakennetta. Termin kehitti ensimmäisenä John Wheeler 1950-luvulla. Kvanttivaahto koostuisi erittäin pienistä mustista aukoista, jotka muokkaisivat aika-avaruuden rakennetta itseään. Teoriaa on kuitenkin mahdotonta todistaa, sillä parhaimmillakin hiukkaskiihdyttimillä on mahdotonta tutkia asioita näin pienessä mittakaavassa. Punaisten kääpiötähtijärjestelmien elinkelpoisuus
Elinkelpoinen planeetta on planeetta, jonka pinnalla voi olla elämää. Tällaisella planeetalla on vettä ja kaasukehä, se ei ole liian kuuma, eikä liian kylmä. Jos planeetta pyörii hyvin hitaasti, sen yöt ovat hyvin kylmiä ja päivät kuumia. Jos jokin pieni kappale on hyvin lähellä isompaa kappaletta, isompi kappale hidastaa pyörimistä ja lopulta lukitsee kappaleen pyörimisen samaksi kuin pienen kappaleen kiertoaika. Esimerkiksi Kuun pyöriminen on lukkiutunut samaksi kuin sen kiertoaika siten, että kuu kääntää aina saman puolen maata kohti. Aurinko on lukinnut Merkuriuksen pyörimään tahdissa 2/3 (2/3 resonanssissa kiertoajan suhteen) hidastamalla vetovoimallaan pyörimistä. Tätä ilmiötä sanotaan vuorovesilukkiutumiseksi. Nyt on tiedossa että esimerkiksi aurinkoa huomattavasti himmeämmän Proxima Centaurin Maata vastaava etäisyys on 0,007 AU. Tästä päätellen tähti lukitsee sitä kiertävän kappaleen nopeasti paikoilleen, vaikka Proximan massa on noin 12 % Auringon massasta. Auringonsäteilyvyöhykkeet
Auringonsäteilyvyöhykkeet kertovat, millainen on suurin piirtein leveysasteen Auringolta saama säteilyannos eli maapallolle ulkopuolelta saapuva energiamäärä. Noin 40. leveysasteesta napaa kohti maapallon säteilytasapaino on negatiivinen ja tätä aluetta lämmittävät päiväntasaajan suunnasta tulevat tuulet ja merivirrat ja hieman varastoitunut maalämpö sekä geoterminen energia. Auringonsäteilyvyöhykkeet ovat yksinkertainen matemaattinen havainnollistus ja ne auttavat ymmärtämään maapallon energiatasapainoa suurpiirteisesti. Maaseutu
Suomessa "suppea maaseudun määritelmä" tarkoittaa sitä, että maaseutuun luetaan mukaan haja-asutusalueet ja sellaiset taajamat, joissa on 200–499 asukasta. Vähintään 500 asukkaan taajamat luokitellaan "taaja-asutukseksi". Ekosysteemipalvelut
Vyöhykemallissa (Zonal Model) luokitellaan jonkin virkistysalueen kävijät alueisiin sen mukaan, kuinka kaukana alueet sijaitsevat virkistysalueesta. Näille alueille määritellään keksiverto käyntimäärät vuodessa, käynnin keskiverto matkakustannukset sekä keskimääräinen kuluttajan ylijäämä. Yhden kohteen vyöhykemalli on malleista yksinkertaisin ja sen avulla pystytään määrittämään kuluttajan hyödyn laskun määrä, jos virkistysalue poistettaisiin tai uuden, mahdollisimman samankaltaisen virkistysalueen lisäämisestä saatava hyöty samantyyppisellä alueella. Väestötiheys
Väestötiheys eli asukastiheys on suure, joka kuvaa väestön alueellista jakaantumista. Tyypillisesti väestötiheys ilmoitetaan asukkaita per neliökilometri (as./km² tai hlö/km²). Alueen väestötiheys saadaan seuraavasti:
formula_1 Suojavyöhyke
Suojavyöhyke tai suojakaista on viljellyn alueen vieressä oleva maakaistale, jolla kasvatetaan monivuotisia kasveja maanviljelyn aiheuttamien ympäristöhaittojen vähentämiseksi. Erityisesti suojavyöhykkeitä sijaitsee vesistöjen suuntaisesti jokien ja järvien varsilla. Suojavyöhyke voi olla kesannolla oleva tai pusikoitumaan päästetty kaistale. Kuiperin vyöhyke
Kuiperin vyöhyke on 20 kertaa leveämpi kuin asteroidivyöhyke ja 20–200 kertaa massiivisempi. Kuiperin vyöhykkeen uskotaan olevan lyhytjaksoisten komeettojen lähtöalue. Kuiperin vyöhykkeen muodostavat kaukana Auringosta olevat pienet kappaleet, niin sanotut transneptuniset kohteet, jotka eivät ole joutuneet Jupiterin painovoiman vaikutuksen kohteeksi. Lämpötila alueella on noin 50 K eli −223 C. Kohteissa on kiinteästä metaanista, ammoniakista ja vedestä koostuvan lumen ja jään seassa hiilipitoisia orgaanisia yhdisteitä. Monet Kuiperin vyöhykkeen kohteista ovat niin sanotussa rataresonanssissa Neptunuksen kanssa. Resonanssit aiheuttavat Kuiperin vyöhykkeeseen renkaanomaisia tiheitä ja harvoja alueita. Näin ollen Neptunuksen 3:2-resonanssi aiheuttaa tihentymän etäisyydelle 39,4 AU. Tajuttomuus
Tajuttomuudella tarkoitetaan tilaa, jossa ihminen on osittain tai kokonaan tiedottomassa tilassa tai ei reagoi aistiärsykkeisiin. Tajuttomuus voidaan jakaa eri tasoisiin tiloihin tokkurasta koomaan. Uni on eräänlainen tajuttomuuden muoto. Tajuttomuutta määritellään Glasgow'n kooma-asteikolla, jossa huomio kiinnitetään potilaan silmien avaamiseen, puheeseen ja liikkumiseen, joita testataan asteittain voimistuvin ärsykkein, puheella, kosketuksella ja kivulla. Syvimmässä tajuttomuudessa potilas ei reagoi kipuun mitenkään. Lämpövyöhyke
Saman lämpövyöhykkeen eri alueilla voi vallita hyvinkin erilainen ilmasto, sillä sademäärät vaihtelevat. Kylmää vyöhykettä lukuun ottamatta kussakin lämpövyöhykkeessä on useita niille ominaisia kasvillisuusvyöhykkeitä, joita erottavat toisistaan sateen määrä ja sen kausittaisuus. Ydinaseeton vyöhyke
Ydinaseeton vyöhyke () on valtioiden välisellä sopimuksella luotu järjestelmä, jonka jäsenmaat sitoutuvat olemaan rakentamatta, hankkimatta, testaamatta ja hallitsematta ydinaseita ja jonka Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous tunnustaa. Ydinaseettomia vyöhykkeitä koskevat periaatteet kirjattiin ensin kertaa ydinsulkusopimukseen vuonna 1970, ja YK:n yleiskokous vahvisti ne 1975.. Ydinaseettomien vyöhykkeiden tavoitteena on tarjota jäsenilleen negatiivset turvatakuut olemassa olevien ydinasevaltojen ydiniskuja vastaan ja ehkäistä alueen maiden välisen ydinasekilpajuoksun syntyä. Ilman kosteus
Ilman kosteus tai ilmankosteus on ilman sisältämän vesihöyryn määrää kuvaava käsite. Maan ilmakehässä vesihöyryn määrä vaihtelee paikasta toiseen voimakkaasti. Vesihöyryn määrä vaihtelee ilmassa tilavuussuhteena ilmaistuna noin 0–4 prosentin välillä. Avaruus
Avaruus on tähtitieteessä pääosin tyhjiön muodostama osa maailmankaikkeutta Maan ilmakehän ulkopuolella. Tarkkaa rajaa maapallon ilmakehän loppumisen ja avaruuden alkamisen välille ei voida asettaa, koska ilmakehän tiheys alenee maapallon painovoimakentän heikentyessä Maasta loitonnuttaessa eikä ole olemassa selkeää rajaa, mutta avaruuden voidaan katsoa alkavan 100 kilometrin korkeudella sijaitsevasta Kármánin rajasta. Tällä korkeudella ilmakehän tiheys on enää vain noin 1/2 200 000 maanpinnan ilmakehän tiheydestä. AIS-luokitus
AIS-luokitus () on Yhdysvalloissa kehitetty, erityisesti liikennetapaturmissa syntyneiden vammojen luokittelua varten kehitetty vakavuusluokitus. AIS luokittelee jokaisen vamman kehon eri osa-alueessa (9) vaikeusasteen perusteella 6-portaisella asteikolla, jossa 1 on lievä ja 6 kuolettava. AIS-koodissa kuusi ensimmäistä numeroa ilmaisee vamman sijainnin ja tyypin, ja pisteen jälkeinen numero vamman vaikeusasteen. Esimerkiksi numerosarja 441438.5 tarkoittaa toispuolista keuhkoruhjetta, johon liittyy jänniteilmarinta, ja vamma on luokiteltu vakavuudeltaan kriittiseksi. Galaktinen elämän vyöhyke
Määritelmien mukaan galaktinen elämänvyöhyke se alue galaksissa, joka on tarpeeksi kaukana galaksin ytimestä, jotta korkean tähtitiheyden aiheuttamat tähtien keskinäiset ohitukset, galaksiytimen mustan aukon ympäristöstä tuleva säteily tai supernovien purkaukset eivät aiheuta vaaraa elämälle. Galaktisen elokehän ulkorajan määrittelee vastaavasti vaatimus, että alueella pitää olla saatavilla riittävästi raskaita alkuaineita (terrestriaalisten) planeettojen muodostumiseen tähtien ympärille. Pehmeä laskeutuminen
Pehmeä laskeutuminen tarkoittaa avaruustekniikassa laskeutumista taivaankappaleen pinnalle niin, että laskeutunut alus tai luotain säilyy toimintakuntoisena. Galaktinen elämän vyöhyke
Galaktinen elämän vyöhyke ("galaktinen elinkelpoinen vyöhyke" , GHZ) galaksissa sijaitseva alue, joka on suotuisa elämän esiintymiselle. Vyöhykkeen sisäpuolella tähdet ovat liian tiheässä, ja räjähtävät tähdet sekä mustat aukot säteilevät liikaa. Vyöhykkeen ulkopuolella aineen pieni tiheys aiheuttaa hitaan tähtien kehityksen ja sitä kautta siellä on vain vähän raskaita alkuaineita elämälle sopivien planeettojen muodostamiseen. Saudi-Arabian ja Kuwaitin välinen neutraali alue
Saudi-Arabian ja Kuwaitin välinen neutraali alue, myös puolueeton vyöhyke tai neutraali vyöhyke, oli Saudi-Arabian ja Kuwaitin välissä vuosina 1922–1970 sijainnut, 5 770 km²:n laajuinen mihinkään valtioon kuulumaton alue. Dadeldhuran piirikunta
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä osaksi Nepalin Kaukolännen kumpuvyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 0,6 % voidaan luokitella alempaan trooppiseen, 34,7 % ylempään trooppiseen, 55,8 % subtrooppiseen ja 8,9 % lauhkeaan kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Kehä (geometria)
Kehä on geometriassa ympyrän reunaviiva eli piiri, joka sulkee ympyräkiekon sisäänsä. Kehän pisteet saadaan piirtämällä harpin kiinteällä säteellä rengas annetun ympyrän keskipisteen ympäri. Tasogeometrian määritelmä onkin, että kehä koostuu pisteistä, joiden etäisyys annetusta pisteestä on kaikilla sama. Kosteus
Absoluuttinen kosteus ilmoittaa veden tai vesihöyryn määrän tietyssä tilavuudessa tai massayksikössä toista ainetta. Se kuvaa nimensä mukaisesti ilman absoluuttista vesisisältöä. Nimellisesti absoluuttisella kosteudella tarkoitetaan vesihöyryn massan suhdetta tämän vesihöyrymäärän sisältämän ilman tilavuuteen. Käytännössä absoluuttinen kosteus on käsitteenä moninainen ja aina tulisi tarkistaa mitä sillä on tarkoitettu. Tilavuutena tai massana voi olla joko kuivan tai kostean aineen tilavuus tai massa. Yksiköinä voi siis olla esimerkiksi kg/m³, g/m³, kg/kg tai g/kg. Ruostevyöhyke
Ruostevyöhyke () on Koillis-Yhdysvalloissa Suurten järvien ja Ohiojoen ympäristössä sijaitsevan Yhdysvaltojen perinteisen teollisuusalueen nykyinen kutsumanimi. 1800-luvulla aluetta ei kutsuttu ruostevyöhykkeeksi, sillä se oli talouskasvultaan nopeinta ja vaurainta aluetta Uudella mantereella. Vasta 1970-luvulta alkaen teollisuus alkoi hiipua alueella, teollisuuskaupunkien väestö kääntyi laskuun ja alue alkoi kuvaannollisesti ruostua. Lämpövyöhyke
Lämpövyöhykkeiden sijaintiin vaikuttavat myös pinnanmuodot, sillä ilman lämpötila laskee keskimäärin 6,5 °C jokaista ylöspäin mentyä kilometriä kohden. Merellä ja suurilla järvillä on kesäisin viilentävä ja talvisin lauhduttava vaikutus. Lämpimät ja kylmät merivirrat muuttavat vyöhykkeiden rajoja etelään ja pohjoiseen: Golfvirran ansiosta Pohjois-Norjassa vallitsee lauhkea ilmasto, vaikka samoilla leveysasteilla Grönlannissa on jäätiköitä. Avaruusgeometria
Avaruusgeometria on geometrian alue, jossa käsitellään kolmiulotteisia kappaleita. Kappaleilla on siis tasogeometrian kahden ulottuvuuden lisäksi myös kolmas ulottuvuus, eli syvyys. Mm. pallo, kartio, lieriö ja kuutio ovat avaruuskappaleita.
Avaruuskappaleista voidaan pinta-alan lisäksi laskea myös tilavuus, jonka tunnus on V. Rintakehä
Rintakehä () on eläimen tai ihmisen kehossa oleva alue, joka sijaitsee kaulan ja vatsaontelon välissä. Vatsaontelosta sen erottaa pallea. 
Rintakehän sisällä on elimiä, kuten keuhkot, sydän, ruokatorvi ja aortta sekä muut suuret verisuonet. Luisen rintakehän, joka koostuu rintanikamista, kylkiluista sekä rintalastasta, tehtävänä on suojella edellä mainittuja elimiä.
Hengityksen kannalta on tärkeää, että keuhkoja ympäröi tällainen luinen, mutta joustava kehikko. Raamattuvyöhyke
Raamattuvyöhyke () on kutsumanimi alueille, joilla evankelisprotestanttinen kristillisyys vallitsee kulttuuria . Monesti alueen nimitys johtuu alueen kirkkokuntien fundamentalistisesta suhtautumistavasta Raamattuun . Alkuräjähdys
Kaikkeudella voi olla positiivinen, negatiivinen ja olematon avaruudellinen kaarevuus sen kokonaisenergiatiheydestä riippuen. Kaarevuus on negatiivinen mikäli tiheys on vähemmän kuin kriittinen tiheys, positiivinen mikäli enemmän ja olematon mikäli tasan kriittinen tiheys. Mikäli kaareutuminen on olematonta kaikkeus on laakea. Ongelmana on se, että pienikin poikkeama kriittisestä tiheydestä kasvaa ajan myötä ja silti nykyinen kaikkeus on hyvin lähellä laakeaa. Tarkkaan ottaen pimeä energia kosmisen vakion muodossa ajaa kaikkeutta laakeaksi, mutta kaikkeus pysyi likimain laakeana useita miljardeja vuosia ennen kuin pimeä energiatiheys tuli merkittäväksi. Olettaen, että 'luonnollisen' laakeasta tilasta poistumisen aikaskaala saattaa olla vain Planckin ajan luokkaa eli 10 sekuntia se, ettei kaikkeus ole saavuttanut lämpökuolemaa tai loppurysäystä edes miljardien vuosien kuluessa, vaatii selitystä. Esimerkiksi verrattain 'myöhäisessä' vaiheessa, muutama minuuttia alun jälkeen, kaikkeuden on täytynyt olla kriittisessä tiheydessä tarkkuudella yksi 10:sta tai kaikkeutta ei olisi olemassa nykyisessä muodossaan. Väestötiheys
Pinta-alaksi voidaan katsoa alueen kokonaispinta-ala, tai asumiskelpoista alaa voidaan pyrkiä rajaamaan jättämällä laskennasta vesistöt pois, jolloin huomioidaan pelkkä maapinta-ala. Silti laskettu väestötiheys saattaa olla harhaanjohtava, jos käytetty pinta-ala sisältää esimerkiksi asumiskelvotonta vuoristoa tai aavikkoa. Asteroidivyöhyke
Asteroidivyöhyke kuvaillaan yleensä elokuvissa tai kirjoissa niin tiheäksi, että sen läpäiseminen tuottaisi suurehkoja vaikeuksia avaruusalukselle. Todellisuudessa asteroidit ovat levittäytyneet niin suurelle alueelle, että mahdollisuus edes satunnaisen asteroidin läheltä sivuuttamiseen on hyvin epätodennäköistä. Monia avaruusluotaimia on lähetetty sen läpi, eikä niillä ole ollut mitään ongelmia. On esitetty arvioita, että olisi noin miljoona päävyöhykkeen asteroidia, joiden läpimitta on suurempi kuin 1 km. Näiden kappaleiden etäisyys toisiinsa olisi täten arviolta keskimäärin noin miljoona kilometriä. Tämä on noin 2,5 kertaa Maan ja Kuun etäisyys toisiinsa. 100 m–1 km:n läpimittaisten asteroidivyöhykkeen kohteiden keskimääräinen etäisyys olisi eräiden olettamusten mukaan kuitenkin arviolta vain noin 100 000 km, mikä vastaa neljäsosaa Maan ja Kuun etäisyydestä toisiinsa. Siltikin tämä etäisyys on erittäin suuri, yli seitsemän kertaa Maan läpimitan suuruinen. Mahdollisuus, että luotain ei selviäisi asteroidivyöhykkeen läpi, on lähes olematon. Äänekkyystaso
Vakioäänekkyyskäyrästö (Munsonin–Fletcherin kuulokäyrät) kertoo, miten voimakkaana minkäkin äänitaajuuden ja minkäkin fysikaalisen voimakkuuden ääni koetaan. Käyrästö kuvaa äänekkyystason äänen taajuuden ja äänenpainetason funktiona. Käyrästö on määritetty kuulokynnykseltä kuulon kipurajalle asti ja taajuuksilla noin 20–15 000 Hz. Myös standardointijärjestö ISO on määritellyt äänekkyyskäyrästön standardissa ISO 226:2003. Elinkelpoinen vyöhyke
Elinkelpoinen vyöhyke on jokin maailmankaikkeudessa oleva tila, jolla voi ainakin teoriassa esiintyä elämää. Kasvillisuusvyöhyke
Koska keskilämpötila ja -sademäärä vaihtelevat alueiden välillä liukuvasti, eivät kasvillisuusvyöhykkeidenkään rajat tavallisesti ole jyrkkiä. Esimerkiksi metsä voi muuttua aroksi siten, että ympäristöään kosteammilla paikoilla voi aron keskellä vielä kasvaa pieniä metsäsaarekkeita. Lauhkea lehtimetsävyöhyke ja pohjoinen havumetsävyöhyke sekoittuvat keskenään hemiboreaaliseksi sekametsävyöhykkeeksi. Maailmankaikkeus
Maailmankaikkeuden muodolla viitataan usein havaittavan maailmankaikkeuden muotoon eli paikalliseen geometriaan, sillä kaikkeuden globaalin geometrian tutkiminen voi olla meille mahdotonta. Maailmankaikkeuden muoto on selkeässä yhteydessä sen tiheyden ja kriittisen tiheyden suhteeseen, ja näin ollen myös laajenemiseen ja lopulliseen kohtaloon. Mikäli maailmankaikkeuden tiheys on yli kriittisen tiheyden (Ω>1), maailmankaikkeus on suljettu ja positiivisesti kaareutunut, kuten pallo. Jos tiheys taas on alle kriittisen tiheyden (Ω<1), maailmankaikkeus on avoin ja negatiivisesti kaareutunut, kuten satula. Mikäli tiheys on tismalleen sama kuin kriittinen tiheys (Ω=1), maailmankaikkeus on laakea ja muistuttaa muodoltaan paperia. Kosmisessa taustasäteilyssä maailmankaikkeuden muoto ilmenee suurimpien epätasaisuuksien koolla: suljetussa maailmankaikkeudessa niiden läpimitta olisi yli 1°, avoimessa alle 1° ja laakeassa noin 1°. Aavikkoilmasto
Aavikkoilmasto on aridi ilmasto, joka ei ole napa-alueen kylmä arktisen aavikon ilmasto. Köppenin luokitus sille on "BWh", "BWk", "BWn". Kuumat trooppiset ja subtrooppiset aavikot ovat luokassa BWh. Näitä ovat muun muassa Sahara, Kalahari ja Australian aavikot. Lauhkean alueen "kylmiä" aavikoita "BWk" ovat muun muassa Taklamakan, Gobi ja Suuren altaan aavikko. Hedelmä (ruoka)
Viljelyalueensa mukaan viljellyt hedelmät jaetaan usein lauhkean ja kuuman vyöhykkeen hedelmiin, joista viimeksi mainittuja sanotaan myös "etelän hedelmiksi". Tarkkaa rajaa näiden välillä ei kuitenkaan ole. Lauhkean vyöhykkeen hedelmä­kasveista monet kuuluvat ruusu­kasvien heimoon, tropiikin hedelmät moniin eri heimoihin. Elinkelpoinen vyöhyke
Lisäksi voidaan määritellä ns. galaktinen elämän vyöhyke eli se alue galaksissa, jossa olot ovat elämän olemassaololle suotuisimmat. Hitausmomentti
missä formula_4 on tiheysjakauma tilan yli. Koska formula_5, saadaanTarkastellaan jäykkää kappaletta, joka koostuu formula_7:stä kappaleesta, joiden massat ovat formula_8, missä formula_9. Oletetaan, että kappale pyörii hetkellisesti kulmanopeudella formula_10 jonkin kappaleeseen kiinnitetyn pisteen suhteen. Jos tämä kiinnitetty piste liikkuu suoraviivaisesti nopeudella formula_11 ulkoisen tarkastelijan koordinaatistossa, on minkä tahansa massapisteen nopeus Ydinaseeton vyöhyke
Koko tunnettu maailmankaikkeus 100 kilometriä merenpinnan tason yläpuolella on ydinaseeton vyöhyke, samoin kaikki merenpohja 12 merimailia kauempana rannikoista. Maan pinnalla ydinaseettomat vyöhykkeet kattavat tällä hetkellä 84 miljoonaa neliökilometriä, 56% koko planeetan maapinta-alasta. Vyöhykkeisiin kuuluu 115 maailman 193 valtiosta ja niiden alueella asuu 39% maailman väestöstä. Ydinaseettomat vyöhykkeet kattavat koko eteläisen pallonpuoliskon. Kasvillisuusvyöhyke
Lauhkean vyöhykkeen lehtimetsät ovat kesävihantia, vain pohjoisosien havupuut ovat ainavihantia. Vähintään neljänä lämpimimpänä kuukautena keskilämpötila kohoaa yli 10 celsiusasteen ja kylmimpänäkin kuukautena yli −15 °C:een. Puusto ei ole kovin runsaslajista ja koostuu lähinnä jaloista lehtipuista, esimerkiksi tammista, vaahteroista ja jalavista. Vyöhykkeen pohjoisosa on sekametsää, joissa on myös runsaasti boreaalisia havupuita. Sekametsät, eli hemiborealiset metsät luetaan rehevyytensä vuoksi lehtimetsävyöhykkeeseen. Aluskasvillisuutena on runsaasti pensaita ja erilaisia ruohoja. Lauhkean vyöhykkeen metsille on tunnusomaista vuodenaikojen vaihtelut. Talvet ovat alueella kylmiä, mutta vain alueen pohjoisimmissa osissa on pidempiä lumisia jaksoja. Kevään tullen metsän pohjan valtaa kukkaloisto ja puut tulevat lehteen. Vastaavasti syksyllä puut saavat ensin komean syysvärityksen, ennen kuin tiputtavat lehtensä. Maannos on melko viljavaa ja paksua ruskomaata. Lauhkeita sekametsiä kasvaa Euroopassa, Skandinavian eteläosissa, Suomen etelärannikolla ja Baltian maissa. Aasiassa niitä kasvaa Siperiassa arojen ja boreaalisen vyöhykkeen rajamailla ja Mantsuriassa. Pohjois-Amerikassa niitä kasvaa lähinnä suurten järvien ympärillä. Varsinaiset lauhkeat lehtimetsät kattavat suuren osaa Keski-Euroopasta, Pohjois-Amerikan länsirannikosta, Kiinan itärannikosta, Koreasta, ja Japanista. Merkittävä osa alueen metsistä on muutettu viljelysmaiksi. Aluevesi
Valtion yksinomainen talousvyöhyke () tarkoittaa valtion aluevesiä (sisäisiä aluevesiä ja aluemerta) sekä sen ulkopuolella kansainvälisillä vesillä sijaitsevaa mannerjalustaa, jonka hallintaan maalla on yksinoikeus. Kansainvälisen viitekehyksen asialle antaa YK:n merioikeusyleissopimus. Usealla sen allekirjoittaneella ja ratifioineella maalla tämä talousvyöhyke ulottuu merkittävästi aluemerta laajemmalle eli 200 meripeninkulman etäisyydelle rannikosta. Leveyspiiri
Leveyspiiri eli paralleelipiiri on maapallon kiertävä päiväntasaajan suuntainen piiri. Sen maanpinnan kohdan sijainti päiväntasaajasta pohjoiseen tai etelään voidaan kertoa leveysasteen, minuuttien ja sekuntien avulla. Tutkataajuusalueet
Tutkataajuusalueet ovat sähkömagneettisen säteilyn aaltoalueita, jotka on standardissa määritelty tutkien käytettäviksi. IEEE:n Std-521-1976:n mukaisia tutkataajuusalueita ovat:Mainittujen lisäksi kaikki radiotaajuudet ovat teknisesti kelvollisia tutkan käyttöön. Vain tutkan käyttötarkoitus ja ominaisuudet ovat käytetyn taajuuden mukaisia. Yli horisontin mittaava tutka (OTH-tutka) käyttää lyhyitä aaltoja (3 MHz - 30 MHz), keskipitkiä aaltoja (300 kHz - 3 MHz) tai jopa pitkiä aaltoja (30 kHz - 300 kHz). Lehtimetsä
Lehtimetsä on kasvillisuusvyöhyke, joka esiintyy pääasiassa lauhkealla vyöhykkeellä. Lauhkean vyöhykkeen metsät eivät ole yhtä monimuotoisia kuin subtrooppiset metsät ja sademetsät, mutta silti kyseessä on yksi maapallon monimuotoisimpia biomeja. Lauhkean vyöhykkeen lehtimetsät ovat tyypillisesti kesävihantia lehti- ja sekametsiä, jossa puukerroksen muodostavat suurimmaksi osaksi talveksi lehtensä tiputtavat lehtipuut. Havupuut ovat lehtipuita harvinaisempia, mutta niitäkin löytyy. Havupuut yleistyvät pohjoiseen mentäessä ja kun ollaan niin pohjoisessa, että ne ovat metsien valtalajeina, on saavuttu boreaaliselle vyöhykkeelle, joka on oma biominsa. Lauhkean vyöhykkeen seka- ja lehtimetsille on tyypillistä eri vuodenaikojen eri-ilmeisyys: syksyn väriloisto ja yltäkylläisyys, talven karuus, keväinen kukkakasvien väriloisto ja kesän rehevyys. Hauras valtio
Hauraiden valtioiden määrittämiseksi on kehitetty niin sanottu hauraiden valtioiden indeksi (, aiemmalta nimeltään "Failed States Index") eli FSI-luku. Se muodostuu kahdestatoista valtiollisesta tekijästä, joiden uskotaan aiheuttavan yhteiskunnallista liikehdintää. Kukin osatekijä kerryttää kokonaispistemäärää enintään 10:llä, jolloin suurin mahdollinen indeksin arvo on 120. Pieni indeksiluku kuvaa vakaita oloja ja korkea indeksi erittäin epävakaita oloja. FSI-luvun arvo vaihteli vuonna 2015 Suomen 17,8:sta ("hyvin kestävästi vakaa" valtio) Etelä-Sudanin 114,5:iin ("erittäin korkean hälytystilan" valtio). Vyöhykemalli
Vyöhykemalilla eli kehämallilla tarkoitetaan kaupunkimaantieteessä kaupungin kaavamaisesti esitettyä rakennemallia, jossa liikekeskustan ympärillä on eri toimintojen ja maankäytännöllisiä kehiä. Lähinnä keskustaa ovat teollisuus ja logistiikka-alueet. Seuraavaksi tulevat pieni- ja keskituloisten asuinalueet ja uloimpana ovat varakkaiden asuinalueet ja maaseutu. Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke
Jos planeetan kaasunpaine pinnalla on suurempi kuin Maassa, tähden elinkelpoinen vyöhyke on leveämpi. Elinkelpoinen vyöhyke
Yleensä elinkelpoisella vyöhykkeellä tarkoitetaan Tähteä ympäröivää elämänvyöhykettä, jossa vesi voi esiintyä nestemäisenä planeetan pinnalla. Tämän vyöhykkeen sisäpuolella on liian kuumaa ja ulkopuolella liian kylmää elämälle. Tähteä elinkelpoisella vyöhykkeellä kiertävää planeettaa sanotaan usein "kultakutriplaneetaksi" vanhan kansansadun ”Kultakutri ja kolme karhua” mukaan. Kasvillisuusvyöhyke
Tavallisin jako kasvillisuusvyöhykkeisiin perustuu maapallon lämpövyöhykkeisiin. Se on varsin karkea ja epätarkka pienellä mittakaavalla, mutta suurilmastollisista syistä johtuen suurtenkin alueiden kasvillisuus on usein samankaltaista. Kasvillisuusvyöhykkeet eivät aina noudata lämpövyöhykkeiden rajoja: aavikoita on myös lauhkealla vyöhykkeellä. Alla esitettävät kasvillisuusvyöhykkeet jakautuvat edelleen alatyyppeihin. Viisi ensiksi mainittua vyöhykettä jäätiköstä havumetsiin määräytyvät lähinnä vuoden tai vuodenaikojen keskilämpötilan mukaan. Lehti- ja sekametisen ja arojen kohdalla vaikuttavat sekä vuotuinen sademäärä, että keskilämpötila. Eteläisemmät vyöhykkeet määräytyvät lähinnä sademäärän tai sateen kausittaisuuden mukaan.Alpiininen eli vuoristokasvillisuus on tundramaista kasvillisuutta, jota esiintyy vuorten rinteillä lauhkeasta trooppiselle vyöhykkeelle. Jäykkä kappale
Jos jäykästä kappaleesta valitaan kaksi pistettä, formula_1 ja formula_2, näiden välisen suhteellisen liikkeen on noudatettava tiettyjä ehtoja, jotka seuraavat siitä, että niiden välinen etäisyys formula_3 pysyy vakiona. Jos formula_3 käsitetään pisteen "D" paikkavektoriksi pisteen "C" ollessa origona ja sen aikaderivaatta formula_5 kuvaa sen sijainnin muutoksia, saadaan seuraavat rajoittavat ehdot:
missä formula_8 on kappaleen mahdollisen pyörimisliikkeen kulmanopeusvektori. Näistä ehdoista ensimmäinen seuraa siitä, että piste "D" voi kyllä kiertää pisteen "C" ympäri, jos kappale on pyörimisliikeessä, mutta se ei voi lähestyä pistettä "C" eikä etääntyä siitä. Lämmönsäätely
Lämmönsäätelyn keinot vaihtelevat sen mukaan, onko ympäristön lämpötila elimistön mukavuusalueen ylä- vai alapuolella. Alastoman, lepäävän ihmisen mukavuusalue eli termoneutraali alue on 27–32 °C. Kun ympäristön lämpötila vaihtelee näiden rajojen sisällä, lämmönsäätelykeskus tehostaa tai heikentää ihon verenkiertoa, mikä riittää pitämään lämmönhukan vakiona. Kun ympäristön lämpötila laskee mukavuusalueen alapuolelle, lämmöntuotannon on lisäännyttävä. Alle yksivuotiailla lapsilla lämpöä tuottaa ruskea rasvakudos. Sitä vanhemmilla lämmöntuotanto tehostuu lihastoimintaa lisäämällä. Lihaksissa alkaa rytmikäs, tahdosta riippumaton supistelu eli lihasvärinä, jonka taajuus on 10–20 värähdystä sekunnissa. Lihasvärinä voi moninkertaistaa elimistön lämmöntuotannon muutamassa sekunnissa. Mukavuusalueen yläpuolella kehoa taas on viilennettävä eli lämpöä on poistettava. Elimistö voi poistaa lämpöä vain haihtumisen avulla. Tämä tapahtuu siten, että ihminen hikoilee, ja lämmönhukka ja jäähtyminen tapahtuvat hien haihtuessa. Lehtimetsä
Lehtimetsän ilmastoa määrittelee tietty sademäärä, lämpötila ja määritellyt lämpötilan minimi- ja maksimiarvot. Lauhkea lehtimetsä vaatii kasvaakseen 5–15 °C vuotuisen keskilämpötilan. Ylemmässä rajassa on mukana subtrooppinen. Sademäärä on 500–2000 mm. Lehtimetsä voi olla kuivaa, puolikuivaa, kosteaa tai jopa lauhkeaa sademetsää. Lauhkea lehtimetsä vaatii melko leutoa ilmastoa ja ainakin kohtalaisen runsaasti sadetta, 500–1530 millimetriä vuodessa. Lehtimetsän alin sademääräraja riippuu lämpötilasta, lämpimämmässä se on 890 mm, viileämmässä 500 mm. Tämä taas johtuu haihdunnasta. Lehtimetsävyöhykkeellä sataa tasaisesti ympäri vuoden, sillä se sijaitsee yleensä keskellä länsituulten vyöhykettä. Sitä vastoin havumetsävyöhykkeellä sateisinta on kesällä ja syksyllä. Englannin ja Ranskan lehtimetsien ilmasto on mereinen, viileäkesäinen ja lämpimänlauhkea. Keskilämpötila on yli 10 °C. Lämpimin kuukausi yli 10 °C ja kylmin kuukausi yli −15 °C. Köppenin ilmastoluokitus Cfb ja Yhdysvaltain kaakkoisosassa Cfa ja Itä-Euroopassa mantereisempi Dfb. Noidankehä
Noidankehä (lat. circulus vitiosus) on kielteisenä pidetty vaikutusten ketju, jonka jokin näistä vaikutuksista itse aiheuttaa. Esimerkiksi ujouden noidankehässä punastuminen voi aiheuttaa ujostumista ja ujostuminen punastumista. Köyhyyden noidankehässä voi olla lukemattomia tekijöitä ja pitkiä vaikutusten ketjuja. Noidankehiä pidetään vakavina, koska niistä on vaikea irtautua. Tasainen liike
Tasaiseksi liikkeeksi kutsutaan liikettä, jossa liikkeen keskinopeus on miltä tahansa aikaväliltä laskettuna sama. Tämän takia tasainen liike on suoraviivaista, sillä fysiikassa nopeus on vektorisuure, johon kuuluu sen suuruuden ohella myös suunta. Näin käsitettynä se voi olla vakio vain, jos liikkeen suuntakaan ei muutu. Tasaisessa liikkeessä kiihtyvyys on nolla. Kappaleen tietyssä ajassa kulkema matka voidaan laskea kertomalla sen nopeus aikavälin pituudella (formula_1). Merielämä
Valtamerten ekologiset ympäristöt voidaan luokitella vyöhykkeisiin. Meren vesirunko on pelaginen alue. Se jaetaan rannikkovyöhykkeeseen, joka kattaa mannerjalustan matalat vedet, sekä ulkomerelliseen osaan. Vesirungon vyöhykkeet ylimmästä alimpaan ovat:Merenpohjan elinympäristöjä kutsutaan bentisiksi alueiksi. Ne jaetaan vyöhykkeisiin pohjan syvyyteen perustuen:Valaistusolojen puolesta merelliset elinympäristöt luokitellaan lisäksi kahteen pääluokkaan. Foottinen kerros on Auringon valaisema kerros ja ulottuu syvimmillään trooppisissa vesissä 200 metriin. Sen ylemmässä kerroksessa, eufoottisessa kerroksessa, on fotosynteesi mahdollista. Dysfoottisessa kerroksessa eläimet voivat vielä käyttää valoa ympäristön havainnoimiseen. Foottisen kerroksen alapuolella on afoottinen kerros, jossa on ikuinen pimeys. Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke
Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke ("elinkelpoinen vyöhyke", "elämänvyöhyke", "elokehä", "ekosfääri") on Aurinkoa tai muuta tähteä ympäröivä vyöhyke, jolla lämpötila on sopiva nestemäisen veden esiintymiseen. Jos tällä vyöhykkeellä on planeetta, sillä voi olla elämää. Maa on ainoa varmasti tunnettu elämänvyöhykkeellä kiertävä planeetta, vaikka monien eksoplaneettojen väitteäänkin usien kiertävän elämänvyöhykkeellä. Elinkelpoisen vyöhykkeen sisä- ja ulkorajoja esimerkiksi Auringolle ei tunneta. Subtrooppinen korkeapainevyöhyke
Subtrooppinen korkeapainevyöhyke on kääntöpiirien (Kravun ja Kauriin) tienoilla oleva ilmastovyöhyke, jolla on melko pysyviä korkeapaineen alueita. Koska korkeapaineella ei yleensä muodostu suuria pilviä, alueella sataa harvoin ja on laajoja aavikoita. Hyvä esimerkki subtrooppisesta korkeapainevyöhykkeestä on Sahara, jonne eivät yllä trooppiset savannisateet eivätkä pohjoisemmat välimerenilmaston alueen matalapaineet. Cauchy-jakauma
Cauchy-jakauma on yksi harvoista vakaista jakaumista, joiden tiheysfunktio voidaan ilmaista analyyttisesti; muita sellaisia ovat normaalijakauma ja Lévyn jakauma. Hauras valtio
OECD:n määritelmän mukaisten hauraiden tilanteiden maiden listalle päästäkseen valtion harmonisoidun CPIA-luokituksen () tulee olla korkeintaan 3,2 tai siellä tulee olla ollut YK:n tai alueellisten rauhanturvaajien tai rauhanrakentamisen operaatiivinen hanketoimintaa edeltävän kolmen vuoden aikana. Harmonisointi pohjautuu Maailmanpankin sekä Afrikan tai Aasian kehityspankin CPIA-luokituksen keskiarvoon. Maalistaa päivitetään vuosittain. Esimerkiksi budjettivuoden 2016 maalistan pienimmät harmonisoidut CPIA-indeksiluvut saivat Somalia (1,1), Eritrea (2,1), Etelä-Sudan (2,1), Keski-Afrikan tasavalta (2,4), Zimbabwe (2,4) ja Sudan (2,5). Joillekin hauraiden tilanteiden maalistan valtioille (Bosnia ja Herzegovina, Irak, Libanon, Libya ja Syyria; Palestiinan Länsiranta ja Gaza) ei CPIA-luokitusta ei oltu määritetty. Kasvillisuusvyöhyke
Boreaalinen eli pohjoinen havumetsävyöhyke, eli taiga ulottuu laajana kaistaleena halki pohjoisen pallonpuoliskon. Euroopassa se hallitsee leveysasteiden 60 ja 70 välistä aluetta. Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa sitä on lähinnä leveysasteiden 50 ja 60 välillä. Talvet ovat 5-8 kuukautta pitkiä ja lumisia. 2-4 kesäkuukauden lämpötila yltää yli 10 celsiusasteeseen, mikä mahdollistaa roudan sulamisen kokonaan. Ilmasto on tasaisen kostea, johtuen hitaasta haihdunnasta. Boreaalista vyöhykettä hallitsevat havupuuvaltaiset metsät sekä suot. Metsien ja soiden yleisilme ei muutu merkittävästi vuodenaikojen muuttuessa pääosin ainavihannan kasvillisuuden takia. Vyöhykkeen pohjoisosissa metsät ovat harvoja ja matalia, eteläosan tiheitä ja korkeita. Kussakin metsätyypissä on yleensä vain 1-2 hallitsevaa puulajia. Aluskasvillisuus koostuu pääasiassa sammalista, jäkälistä ja varvuista. Pensaskerros on niukka ja koostuu lähinnä havupuiden taimista. Maannoksena on huonosti hajonnut hapan havuturve eli podsolimaannos. Kylmä vyöhyke
Kylmä vyöhyke on maapallon lämpövyöhyke, jossa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on alle +10 °C. Köppenin ilmastoluokituksessa kylmää vyöhykettä vastaa luokka E (jääilmasto, polaari-ilmasto, napailmasto). Luokka jaetaan lämpimämpään tundrailmastoon, jossa vähintään yksi, mutta enintään 3,5 kuukautta on keskilämpötilaltaan yli 0 °C, ja kylmempään jäätikköilmastoon, jossa enintään yksi kuukausi on keskilämpötilaltaan yli 0 °C. Tyhjiö
Tyhjiö eli vakuumi on tila, jossa kaasun paine on paljon pienempi kuin maan pinnalla vaikuttava ilmanpaine. Täydellinen tyhjiö on tila, jossa ei ole yhtään materiaalia. Tyhjiötä hyödynnetään monissa laitteissa (katso tyhjiötekniikka). Vakavesi
Vakavesiä ovat järvet, lammet ja tekoaltaat. Tarkemmin määriteltynä vakaveden muodostaa makean (suolattoman) veden pysyvästi peittämä maanpinnan painanne tai painenneryhmä, jonka vesi täyttää kokonaan tai osittain. Vedenpinnan korkeus alueen eri osissa on sama ja aluetta voidaan pitää pinta-alansa perusteella vesialueena. Edelleen vesialueen tulovirtaaman suhde tilavuuteen on niin pieni, että valtaosa veteen sekoittuneesta maa-aineksesta saostuu altaan pohjaan. Vakavesi tarkoittaa sekä avovesialuetta että kasvukautena täysin tai osin kasvipeitteistä vesialuetta, joka täyttää aiemmat ehdot. Tuulen tai jään aiheuttamia poikkeamia vedenpinnan tasossa ei huomioida. Merialueet eivät ole vakavesiä. Vyöhykemalli
Kehien syntyyn vaikuttavat monet seikat. Liikekeskusta on kaupankäynnin, hallinnon ja monien muiden toimintojen esim. kulttuurin keskus, joka tavallisesti on keskellä kaupunkia. Keskus on riippuvainen teollisuudesta ja logistiikasta, jotka ovat siksi seuraavana. Teollisuusalueiden ympäristö ei ole viihtyisä asuinalueena, joten halvimmat tontin syntyvät teollisuusalueiden ympärille. Tämä johtaa segregaatioon eli alueiden sosiaaliseen erilaistumiseen, kun pienituloiset asuttavat näitä alueita. Varakkaat asuvat uloimmalla kehällä, jossa on luontoa ja viihtyisät, väljät elinolosuhteet. Kuiperin vyöhyke
Kuiperin vyöhyke on Aurinkokunnan ulko-osissa sijaitseva vyöhyke, jossa on harvassa jäisiä pikkuplaneettoja ja komeettoja. Useimmiten kohteet näkyvät suurillakin kaukoputkilla vain pieninä valopisteinä. Monien Kuiperin vyöhykkeen kohteiden läpimitta on alle 1 500 km, eli ne ovat suunnilleen saman suuruisia kuin monet planeettojen kuut. Se on pääosin Neptunuksen radan takana. Näin ollen useimpia Kuiperin vyöhykkeen kohteita pitäisi kutsua transneptunisiksi kohteiksi. Transneptunisia kohteita ei yleensä pidetä asteroideina, mutta ne luetaan asteroidien tapaan pikkuplaneetoiksi. IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmässäkin asteroidit ja transneptuniset kohteet mainittiin erikseen. Kuiperin vyöhykkeessä on hyvin kylmää, ja muun muassa metaani ja typpikin jäätyvät siellä. Siellä on muutamia suhteellisen suuria kappaleita, kuten Pluto, Ixion ja Quaoar. Kuiperin vyöhykettä pidetään lyhytjaksoisten komeettojen lähtöalueena. Monien Kuiperin vyöhykkeen kohteiden radat ovat soikeita ja kaltevia, ja niiden kiertoajat ovat tietty murtoluku kerrattuna Neptunuksen kiertoaikaan. Ne ovat siis rataresonanssissa Neptunuksen kanssa. Mutta niin sanotut klassiset Kuiperin vyöhykkeen kohteet eli cubewanot eivät ole resonanssissa Neptunuksen kanssa. Kuiperin vyöhykkeen uskotaan sisältäneen aikaisemmin enemmän kohteita. Muilta tähdiltä on havaittu Kuiperin vyöhykettä muistuttavia pölykiekkoja, joiden pienkappaleita ei tosin näy Maahan asti.
Kuiperin vyöhykkeen pääosa ulottuu Auringosta 30–55 AU:n päähän. Varsinaiset Kuiperin vyöhykkeen kohteet ovat cubewanoja noin 40–50 AU:n päässä Auringosta. Kuiperin vyöhykkeen ulompi osa, hajanainen kiekko ulottuu yli 200 AU:n päähän. Kuiperin vyöhykkeen kohteita ei voi havaita kaukoputkea tehottomammilla laitteilla tai paljain silmin. Myös aikaisemmin uloimpana planeettana pidetty Pluto lasketaan kuuluvaksi Kuiperin vyöhykkeeseen. Muita tunnettuja Kuiperin vyöhykkeen kohteita ovat Haumea, Makemake, Ixion, Quaoar ja Varuna. Puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeet
Ruotsissa menestymisvyöhykkeitä on myös kahdeksan. Vyöhyke I on ilmastoltaan leudoin ja vyöhyke VIII ankarin. Ruotsin tunturialueet eivät sisälly mihinkään vyöhykkeeseen, joten ne muodostavat tavallaan yhdeksännen kasvuvyöhykkeen. Ensimmäisen menestymisvyöhykekartan laati Sveriges Pomologiska Förening (SPF, nykyisin Riksförbundet för Svenska Trädgård) vuonna 1910. Tästä kartasta on tullut klassikko, ja sen tietoja on tarkennettu vuosien mittaan. Kartan ovat hyväksyneet yleisesti niin harrastelijat kuin ammattilaisetkin. Ilmakehän kaukokartoitus
Ilmakehän läpinäkyvyys eli läpäisevyys sähkömagneettiselle säteilylle vaihtelee eri aallonpituuksille. Pinnan ilmiöitä mitattaessa keskitytään ikkuna-alueille, joilla ilmakehän on mahdollisimman läpinäkyvä. Tarkasteltaessa aallonpituusalueita, joilla ilmakehän on osittain läpinäkyvä, saadaan informaatiota ilmakehän eri kerroksista. Läpäisevyyden muutoksessa korkeuden funktiona saadaan niin sanottu painofunktio, joka kertoo miltä korkeudelta ilmakehää kanava saa suurimman osan informaatiostaan. Lahti (maantiede)
Lahti on esimerkiksi meren tai järven rantaviivasta sisään pistävä vesialue. Pienehköt lahdet voivat olla "lahdelmia", "lahdekkeita" tai "poukamia". Vuono on jyrkkärantainen, pitkä ja kapea lahti, laguuni taas merestä särkän tai riutan erottama lahti. Jauho
Jauho on yleisnimi hienojakoisille, jauhomaisille aineille ja puhekielessä eritoten viljalajien jyvistä jauhamalla saatava ravinnoksi käytettävä tuote. Sanoja jauho ja jauhe käytetään toisinaan synonyymeinä. Viljaa jauhettaessa saadaan kokojyväjauhoa tai erottelemalla jyvän osat, lestyjauhoa eli jyvän ydinosasta jauhettua hienoa jauhoa.. Jauho on hienoin jyvistä jauhettu jauhatustuote, jonka karkeusaste vaihtelee. Jauhoja voidaan käyttää eläinten rehuksi mukaan lukien leipäjauho.Yleisimpiä kaupoista saatavia valmisjauhoja ovat muun muassa ohra-, ruis- ja vehnäjauhot, kuten durum- ja spelttivehnäjauhot. Harvinaisempia ovat durra-, hirssi-, kaura-, riisi-, tattari-, teff- ja maissijauhot eli polenta. Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke
Michael H. Hart julkaisi vuonna 1979 tutkimuksen "Habitable Zones About Main-Sequence Stars", jossa hän määritteli pitkään elinkelpoiselle vyöhykkeelle hyvin kapeat rajat, korkeintaan 0,95–1,01 AU. Hartin mielestä olennainen elinkelpoista vyöhykettä määrittävä tekijä tähden säteilyn lisäksi oli sen pysyvyys suunnilleen samana sen ajan, minkä tutkijat arvioivat elämän kehityksen vaativan. Hart ei ottanut huomioon karbonaatti-silikaatti-sykliä, joka kierrättää kasvihuonekaasu hiilidioksidin hiiltä. Subtrooppinen vyöhyke
Subtrooppinen vyöhyke eli lämmin vyöhyke on maapallon lämpövyöhyke trooppisen ja lauhkean vyöhykkeen välillä. Se ulottuu molemmilla pallonpuoliskoilla suunnilleen kääntöpiireiltä leveysasteelle 40. Pohjoisella pallonpuoliskolla subtrooppiseen vyöhykkeeseen kuuluvat muun muassa Välimeren maat, suurin osa Lähi-itää, Etelä-Kiina, Meksikon pohjoisosa ja Yhdysvaltojen eteläosa. Eteläisellä pallonpuoliskolla subtrooppisella vyöhykkeellä ovat Etelä-Afrikka, suuri osa Australiaa sekä Etelä-Amerikassa, Argentiinan ja Chilen pohjoisosat sekä Uruguay. "Meridionaalinen" vyöhyke on viileämpi osa subtrooppisesta vyöhykkeestä. Sademäärien ja kasvillisuuden puolesta vyöhyke on hyvin vaihteleva. Lauha
Lauha tarkoittaa adjektiivina samaa kuin lauhkea, leuto, leppeä, lämpimähkö. Lisäksi se on seuraavia asioita: