Kuka teki Steauan voittomaalin Kuusysiä vastaan Helsingin olympiastadionilla 19. maaliskuuta 1986?
FC Kuusysi – Steaua Bukarest -jalkapallo-ottelu 1986
Steaualla oli ottelussa lahtelaisia enemmän maalintekopaikkoja, mutta ratkaisu nähtiin vasta neljä minuuttia ennen loppua kun Victor Piturca laukoi romanialaisten voittomaalin Gavril Balintin kuljetuksen jälkeen. Maali oli valtava pettymys runsaslukuiselle yleisölle sekä myös Kuusysin joukkueelle, joka oli tosissaan valmistautunut menemään jatkoon ja koko ajan uskonut voittoonsa. Kotijoukkueen parhaana pelaajana palkittiin Petri Tiainen. Hänen mukaansa Voutilainen oli saanut pelaajat uskomaan jopa koko Euroopan cupin voittoon.
Jesús María Satrústegui
Jesús María Satrústegui Azpiroz (s. 12. tammikuuta 1954 Pamplona) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. Urallaan hän pelasi Real Sociedadissa peräti 13 vuotta, ja voitti seurassa tänä aikana kaksi kertaa Primera Divisiónin. Maajoukkueessa Satrústegui pelasi 32 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän edusti maataan kaksissa arvokisoissa: EM-kisoissa 1980 ja MM-kisoissa 1982. Petteri Nummelin
Nummelin rikkoi 1. lokakuuta 2013 Lahden Pelicansia vastaan pelatussa ottelussa lähes 38 vuotta vanhan ennätyksen ollessaan 40-vuotiaana vanhin SM-liigan runkosarjassa kypärätempun eli kolme maalia yhdessä ottelussa tehnyt pelaaja. Tämä oli myös Nummelinin ensimmäinen hattutemppu hänen koko urallaan SM-liigassa. Runkosarjassa 33 ottelua pelannut Nummelin kirjautti tehopisteet 5+17=22, ja kymmenessä pudotuspeliottelussa hänen tehopisteensä olivat 3+7=10. Nummelin saavutti Lukossa kauden päätteeksi uransa kolmannen SM-liigan mitalin, kun Lukko voitti pronssiottelussa SaiPan. NHL-kausi 1985–1986
Winnipeg Jets vs. Calgary Flames Rodion Cămătaru
Rodion Gorun Cămătaru (s. 22. kesäkuuta 1958 Strehaia, Romania) on entinen romanialainen jalkapalloilija. Hän debytoi maansa pääsarjatasolla Universitatea Craiovan paidassa vuonna 1974. Cămătaru edusti joukkuetta kaksitoista vuotta ja voitti liigamestaruuden vuosina 1980 ja 1981. Vuonna 1986 hän siirtyi Dinamo Bukarestin riveihin, jossa hän voitti ensimmäisellä kaudellaan maalikuninkuuden tehden 44 maalia. Tällä maalimäärällä Cămătaru voitti Euroopan Kultaisen kengän. Myöhemmin saavutus on kyseenalaistettu useiden todistajien paljastettua viimeisissä kuudessa ottelussa syntyneiden 20 maalin olleen järjestettyjä, tämä sai UEFA:n myöntämään Kultaisen kengän toiseksi sijoittuneelle Toni Polsterille. Anghel Iordănescu
Iordănescu aloitti valmentajanuransa vuonna 1984 Steaua Bukarestin, jota hän edusti samaan aikaan myös pelaajana, apuvalmentajana. Myös hänen ensimmäinen päävalmentajapestinsä oli samassa seurassa, vuosina 1986–1990. Hän voitti Steauan kanssa neljästi Romanian liigan kahdella jaksollaan seurassa. Vuonna 1993 Iordănescu nimettiin Romanian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Hän toimi maajoukkueen päävalmentajana vuodet 1993–1998 johtaen maan kaksiin MM-kilpailuihin (1994, 1998) ja maan historian parhaaseen sijoitukseen, puolivälieräpaikkaan vuoden 1994 MM-kilpailuissa. FC Kuusysi
Kuusysi lähti kauteen 1982 suurin odotuksin, sillä se oli onnistunut hankkimaan hyviä pelaajia. Joukkue pysyi runkosarjan ajan kärjen tuntumassa ja sijoittui lopulta kuudenneksi. Loppusarjassa kärkijoukkueet hyytyivät, kun taas Kuusysin otteet paranivat. Toiseksi viimeisellä kierroksella Kuusysi nousi jo sarjakärkeen, kun se voitti Kokkolan Pallo-Veikot. Viimeisessä ottelussa Kuusysi kohtasi Tampereen Ilveksen ja voitti ottelun maalein 5–0. Samalla se varmisti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa. Vuosikymmenen aikana seuran toimintaa rahoitti erityisesti liikennöitsijä Martti Rinta, joka maksoi vuonna 1982 Kuusysin 600 000 markan suuruiset pankkivelat kerralla pois. Edelliskauden cup-menestyksensä ansiosta Kuusysi osallistui ensimmäistä kertaa cup-voittajien cupiin kaudella 1982–1983. Joukkue sai ensimmäisellä kierroksella vastaansa Galatasarayn. Ensimmäinen osaottelu päättyi Galatasarayn voittoon ja toinen tasapeliin. Kuusysi putosi jatkosta huonomman maalieron takia. Kotimaan sarjassa Kuusysi oli kaudella 1983 runkosarjan neljäs, mutta jäi loppusarjassa viidenneksi. Mestarien liiga
Vuoden 1986 loppuottelussa kohtasivat Steaua Bukarest Romaniasta ja Barcelona. Sánchez Pizjuánilla Sevillassa pelatun, varsinaisen peliajan jälkeen maalittomaan tasapeliin päättyneen kamppailun vei rangaistuspotkukilpailussa nimiinsä Steaua. Gheorghe Popescu
Seuratasolla Popescu edusti uransa aikana lukuisia seuroja. Vuosina 1985–1990 hän pelasi Universitatea Craiovassa viettäen osan kaudesta 1987-88 Steaua Bukarestissa. Vuosina 1990–1994 hän edusti hollantilaista PSV Eindhovenia ennen siirtymistään Englantiin Tottenhamiin, missä hän pelasi yhden kauden. Vuosina 1995–1997 hän pelasi kahden kauden ajan FC Barcelonassa ja voitti seuran kapteenina Cup-voittajien Cupin vuonna 1997. Saman vuoden kesäkuussa hän siirtyi Turkkiin Galatasarayhin neljän kauden ajaksi. Galatasarayssa hän voitti kaudella 2000 UEFA Cupin ammuttuaan loppuottelussa ratkaisevan rangaistuspotkun vastustaja Arsenalin verkkoon. Saman vuoden syksyllä hän voitti seurassa myös UEFA Super Cupin, ja eteni seuraavalla kaudella Mestarien liigan puolivälieriin. Popescu pelasi urallaan vielä Leccessä (2001-02), Dinamo Bukarestissa (2002) sekä Hannover 96:ssa (2003). Béla Várady
Várady saavutti Unkarin jalkapallomaajoukkueessa olympiahopeaa Münchenissä 1972. Hän teki Unkarin maalin sen tappioon päättyneessä loppuottelussa Puolaa vastaan. Yhteensä Várady teki Münchenissä kuudessa ottelussa kaksi maalia. Zoltán Czibor
Zoltán Czibor Suhai eli yleisesti Zoltán Czibor (28. elokuuta 1929 Kaposvár – 1. syyskuuta 1997 Győr) oli unkarilainen jalkapalloilija sekä olympiavoittaja. Czibor edusti Unkaria vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa, kun Unkari sijoittui hopealle häviten loppuottelussa Saksalle. Czibor teki loppuottelussa myös maalin. Helsingin olympialaisissa hän oli voittamassa Unkarille olympiakultaa. Loppuottelussa Jugoslaviaa vastaan Czibor teki 2–0 maalin. Hän voitti myös Unkarin mestaruuden kolmesti (1949, 1954, 1955) sekä Espanjan mestaruuden kahdesti (1959, 1960). Karel Holý
Holý edusti Tšekkoslovakiaa Lake Placidin olympiakisoissa 1980. Hän kuului myös Kanada-cupissa hopeaa voittaneeseen joukkueeseen vuonna 1976, mutta Holý ei mahtunut kuitenkaan kertaakaan Tšekkoslovakian kokoonpanoon. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1976, jolloin Holý voitti pronssia. Hän voitti koko turnauksen maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi Neuvostoliiton Valeri Evstifejevin jälkeen. Holý valittiin tähdistökentälliseen. Hän pelasi myös alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1975, jolloin Holý voitti hopeaa. Hänet palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä. Jääpallon SM-sarjakausi 1985–1986
9.3.1986 Pori
OLS: Jukka Palinsaari, Jorma Saastamoinen, Kalevi Immonen, Juha Niemikorpi, Ari Rintala, Timo Okkonen, Ilkka Alatalo, Sakari Puotiniemi; Matti Alatalo, Jari Loukkola, Jari Löthman; Jouni Vesterinen, Jouko Kämäräinen, Marko Paksuniemi, Heikki Kontturi. Valmentaja Reijo Karppinen. Romanian vallankumous 1989
Toisen maailmansodan jälkeen Romania joutui Neuvostoliiton valtapiiriin. Vuonna 1947 valtiosta tuli Romanian sosialistinen kansantasavalta, jota johti Romanian kommunistisen puolueen pääsihteeri Gheorghe Gheorghiu-Dej. Vuonna 1965 Gheorghiu-Dej kuoli ja hänen seuraajakseen tuli kommunistipuolueen toiseksi korkein jäsen Nicolae Ceaușescu. Hänestä tuli vuonna 1967 valtioneuvoston puheenjohtaja ja vuonna 1974 maan presidentti. Ceaușescu oli aluksi romanialaisten keskuudessa suosittu hahmo, koska hän halusi rakentaa Romaniasta Neuvostoliiton vaikutusvallasta riippumattoman itäblokin sosialistisen valtion. Ceaușescu lopetti Romanian aktiivisen toiminnan Varsovan liitossa, solmi kauppasopimuksia Länsi-Euroopan maiden kanssa ja tuomitsi vuoden 1968 Tšekkoslovakian miehityksen. Romania oli Jugoslavian ja Kiinan kanssa ainoa kommunistimaa, joka osallistui vuoden 1984 kesäolympialaisiin Los Angelesissa. Käpylän Urheilu-Veikot
Sarjapaikka Suomi-sarjan itälohkossa uusittiin kolmen pisteen marginaalilla putoamisviivaan. Sarjapaikka varmistui 26. syyskuuta Pallokentällä pelatussa Vesa-kamppailussa, joka päättyi 4-0. KUV aloitti taipaleensa toisella sarjatasolla lyömällä Pallo-Pojat 3-2 vappuaattona Saharassa. Pelit jatkuivat 6-1-voitolla Ponnistuksesta, mutta sen jälkeen edessä oli tappiopelejäkin. Ponnistus-voiton lisäksi kauden runsasmaalisimpia otteluita oli 8-4-voitto Kuusankosken Puhdista. Eero Teerikangas ja Kauko Korpela tekivät kaksi maalia kumpikin. Aulis Rytkösen, Hannu Kankkosen ja Jaakko Murtovaaran tähdittämää HJK:ta vastaan KUV koki kauden runsasnumeroisimmat tappionsa, 1-4 ja 1-6. Oleksi Myh’ailytšenko
Hyökkäävänä keskikenttämiehenä pelannut Myh’ailytšenko aloitti uransa kotikaupunkinsa suurseurasta Kiovan Dynamosta. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuodet 1985–1990 ja voitti Neuvostoliiton mestaruuden kolmesti ja Neuvostoliiton Cupin neljästi. Lisäksi hän saavutti joukkueessa vuonna 1986 Euroopan Cup-voittajien Cupin voiton. Vuonna 1988 Myh’ailytšenko pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa, joka saavutti hopeaa Länsi-Saksan EM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti olympiakultaa Soulin kisoista. Kyseisenä vuonna hänet valittiin Neuvostoliiton vuoden pelaajaksi. Toni Hannula
Hannula edusti Suomea Los Angelesin olympiakisoissa 1984. Siellä hän johti ottelussa Yhdysvaltojen Steven Fraseria vastaan pistein 2–1, kun tuomari ajoi hänet ulos matolta. Fraser voitti lopulta kultamitalin. Antti Muurinen
Kuusysissä oli jo kokeneita vanhoja pelaajia, eikä Muurinen päässyt itse juurikaan vaikuttamaan pelaajistonsa koostumukseen. Hänen ensimmäinen pääsarjakautensa päättyi kuitenkin hopeaan. Kaudeksi 1989 Muurinen sai koota haluamansa joukkueen. Kuusysiä vahvistettiin muun muassa Jarmo Saastamoisella ja Petri Järvisellä. Seuran vanhat pelaajat nostivat tasoaan ja joukkue saavutti kuudentoista tappiottoman ottelun putken. Kauden päätteeksi Kuusysi voitti Mestaruussarjan-mestaruuden. Gyula Zsengellér
Gyula Zsengellér (27. joulukuuta 1915 Cegléd, Itävalta-Unkari – 29. maaliskuuta 1999 Nikosia, Kypros) oli unkarilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Maajoukkuetasolla Zsengellér edusti Unkaria 39 ottelua tehden 33 maalia. Hän oli mukana voittamassa hopeaa Ranskan MM-kisoissa 1938 tehden turnauksessa neljässä ottelussa kuusi maalia ollen turnauksen toiseksi paras maalintekijä brasilialaisen Leônidaksen jälkeen. Vuosisadan maali
Äänestyksen voitti Diego Maradonan Argentiinalle tekemä voittomaali vuoden 1986 MM-kisojen puolivälierässä Englantia vastaan 22. kesäkuuta 1986. Maalin tekohetkellä Argentiina johti ottelua 1–0 Maradonan neljä minuuttia aiemmin tekemällä, myös klassikon asemaan nousseella Jumalan käsi -maalilla. Geórgios Tsítas
Geórgios Tsítas (, 1872 İzmir, Osmanien valtakunta – ?) oli kreikkalainen painija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Ateenan olympialaisissa 1896 avoimessa sarjassa. Turnauksessa Tsítas pääsi ensimmäiseltä kierrokselta läpi ilman ottelua, joten hän oli varma mitalisti. Välierässä hän kohtasi maanmiehensä Stéfanos Christópouloksen ja voitti ottelun. Loppuottelussa Tsítas sai vastaansa Carl Schuhmannin. Ottelu keskeytettiin pimeyden takia 40 minuutin kohdalla. Seuraavana päivänä Schuhmann oli paremmassa kunnossa kuin Tsítas ja nappasi kultamitalin. Gyula Grosics
Grosics syntyi Komárom-Esztergomin ja edusti kotimaassaan seurajoukkueita MATEOSZ, Budapest Honvéd FC ja FC Tatabánya, jossa hän lopetti aktiiviuransa vuonna 1962. Vuonna 2008 tuolloin 82-vuotiaalle Grosicsille tarjottiin mahdollisuus pelata suosikkijoukkueessaan Ferencvárosissa, jota hän ei aktiiviurallaan ollut voinut edustaa. Ystävyysottelussa Sheffield Unitedia vastaan hän suoritti avauspotkun ja pelasi maalissa muutaman minuutin, ennen kuin hänet vaihdettiin kentältä pois. Victor Pițurcă
Dinamo Slatinassa uransa aloittaneen Pițurcăn parhaat vuoden ajoittuvat Steauaan 1980-luvun loppupuolella. Kaudella 1987–1988 hän oli Romanian liigan paras maalintekijä. Steaua vuosinaan hän esiintyi myös Romanian maajoukkueessa 13 kertaa ja teki 6 maalia. Pițurcă lopetti uransa ranskalaisseura RC Lensissä kauden 1989–1990 jälkeen.Pițurcă aloitti valmennusuransa FC Steaua Bukarestissa keväällä 1992 ja johdatti Steauan Romanian cupin voittajaksi. 1994 hän siirtyi Universitatea Craiovan peräsimeen ja johdatti seuran mestaruushopealle kauden 1994–1995 päätteeksi. Seuraavana vuonna Pițurcă siirtyi Romanian alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajaksi. Pițurcăn johdolla Romanian nuoret selvisivät koti-EM-kisoissaan puolivälieriin, mikä on kaikkien aikojen paras sijoitus. Anghel Iordănescu
Steaua Bukarest Keijo Kousa
Kousa pelasi koko SM-sarjauransa Kuusysissä vuosina 1982–1993. Urallaan hän voitti viisi Suomen mestaruutta sekä neljä SM-hopeaa. Liigaotteluita hänelle kertyi kaikkiaan 251 ja niissä hän teki 55 maalia. Kousa on voittanut Kuusysissä myös Suomen Cupin kahdesti vuosina 1983 ja 1987. Joni Töykkälä
Töykkälä oli Espoon Palloseuran kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Espoo Bluesissa, jossa Töykkälä voitti A-nuorten SM-pronssia vuonna 2003. Kaudeksi 2003–2004 hänet nostettiin Bluesin SM-liigajoukkueen harjoitusrinkiin. Töykkälä nousi loukkaantumisten myötä joukkueeseen ja vakiinnutti paikkaansa Bluesin SM-liigakokoonpanossa. Hän teki liigadebyyttinsä Bluesin kauden avauskierroksella 13. syyskuuta 2003 vieraissa JYPiä vastaan. Töykkälän liigauran avausmaali syntyi 29. lokakuuta 2003 myös JYPiä vastaan, jolloin hänen osumansa jäi Bluesin 3–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Töykkälä palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kolmen tähden tähtipelaajana. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 51 runkosarja- ja yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Töykkälä pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Maaliskuussa 2004 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa. Suomen jalkapallomaajoukkue
Portugali-ottelun jälkeen Suomen kolme seuraavaa ottelua olivat ennakkoon selvästi heikompia joukkueita vastaan. Kuitenkin jo ensimmäinen noista otteluista, 7. lokakuuta 2006 Jerevanissa pelattu vierasottelu Armeniaa vastaan, tuotti Suomelle pettymyksen, kun kotijoukkue onnistui venymään maalittomaan tasapeliin, vaikka Suomi oli hallitseva osapuoli. Erityisesti maalivahti Gevorg Kasparov piti Armeniaa pystyssä tärkeillä torjunnoillaan. Vielä samalla viikolla, 11. lokakuuta, Suomi pelasi toisenkin ottelun Keski-Aasiassa, kun vastaan asettui Kazakstan. Ottelu pelattiin maan suurimmassa kaupungissa Almatyssa. Tällä kertaa yllätyksiä ei tapahtunut, vaan Suomi otti rutiinivoiton maalein 2–0. Maalinteossa kunnostautuivat Jari Litmanen ja Sami Hyypiä. 15. marraskuuta vastassa oli jälleen Armenia, kun Suomi pelasi vuoden viimeisen maaottelunsa. Palloliitto valitsi ottelun pelipaikaksi poikkeuksellisesti Finnair Stadiumin vedoten taloudellisiin seikkoihin ja siihen, että Finnarin pelialusta on tekonurmi, jonka ansiosta voidaan taata hyväkuntoinen kenttä vielä myöhään syksylläkin. Valinta aiheutti runsaasti ärtymystä suomalaisten jalkapallokannattajien keskuudessa. Itse ottelu päättyi Suomen 1–0-voittoon Mika Nurmelan maalilla, mutta Suomen heikko peliesitys sai silti kovaa kritiikkiä mediassa. Samaan aikaan Suomen olympiajoukkue vahvistettuna muutamalla kokeneemmalla pelaajalla osallistui Vietnamissa pelattuun BV Cupiin. FC Kuusysi – Steaua Bukarest -jalkapallo-ottelu 1986
Ensimmäinen kierros: Estadio Ramón Sánchez Pizjuán
Sánchez Pizjuánilla pelattiin vuoden 1982 MM-kilpailuiden alkulohko-ottelu Brasilia–Neuvostoliitto ja välieräottelu Länsi-Saksa–Ranska sekä kauden 1985–1986 Euroopan cupin loppuottelu Steaua–Barcelona. Espanjan maajoukkue on pelannut stadionilla 23 ottelua eikä ole hävinnyt kertaakaan. Kristian Kuusela
Kaudeksi 2013–2014 Kuusela palasi kolmivuotisella sopimuksella hänen junioriuraltaan tuttuun Tapparaan. Kuusela oli tehoilla 19+27=46 Tapparan paras pistemies, kuten myös kevään 2014 pudotuspeleissä tehoilla 4+9=13. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 Kuusela oli tehoilla 14+32=46 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Olli Palolan jälkeen. Hän jakoi koko liigan pistepörssin yhdeksännen sijan JYPin Markus Hännikäisen ja Ässien Mika Niemen kanssa. Kuusela voitti myös Tapparan sisäisen tehotilaston lukemalla +19. Kevään 2015 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 6+12=18 joukkueen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Pekka Jormakan kanssa. Kuusela voitti kauden päätteeksi taas SM-hopeaa. Kuopion Palloseuran historia
Pasasen potkujen jälkeen alkoivat Markku Hyvärisen KuPS:n pelastusoperaatiot hänen toimiessaan apuna valmennuksessakin. 80-luku päättyi KuPS:lta komeasti Suomen cupin voittoon Olympiastadionilla kun Haka hävisi 3-2. Harri Nyyssönen pisti pallon kahdesti suoraan kulmapotkusta maaliin; toki Olli Huttunen Hakan maalivahtina auttoi maaleissa osaltaan. KuPS voitti historiansa toisen Suomen cupin, ja kapteeni Tuomo Hyvärinen pääsi nostamaan voittokannun ilmaan ensimmäisenä. Markku Hyvärisestä tuli ensimmäinen kuopiolainen, joka on palkittu sekä Kuopion parhaana urheilijana (1966 maalikuninkuus) että valmentajana (1989 cupvoitto). Philadelphia Flyers
Vuonna 1976 Flyers pelasi ystävyysottelun Neuvostoliiton punakoneena tunnetun TsSKA Moskovan kanssa. Ottelussa Flyers pelasi 70-luvulla tunnetulla tyylillänsä eli rajusti pelaten "sääntöjen rajamaissa" ja aihettamalla tappeluita. Minuutin pelin jälkeen neuvostoliitolainen Valeri Harlamov loukkaantui kaksinkamppailutilanteessa. Tilanteesta ei tullut jäähyä, minkä seurauksen punakoneen valmentaja kutsui joukkueensa pois jäältä. Viidentoista minuutin jälkeen punakone palasi takaisin kentälle toivoen, että Flyers ei pelaisi vanhalla tyylillänsä. Toisin kuitenkin kävi. Ottelu päättyi Flyersin 4–1-voittoon. Jalkapallon Suomen Cup 1987
Jalkapallon Suomen Cup 1986 on jalkapallon Suomen Cupin 33. järjestämiskerta. Cupin voitti Lahden Kuusysi, joka voitti loppuottelussa OTP Oulun 5–4. Risto Jalo
Ilveksen kannattajat muistavat hänet etenkin vuoden 1985 loppuottelusarjasta TPS:a vastaan. Turkulaiset voittivat kaksi ensimmäistä osaottelua selvin numeroin. Ilves voitti kuitenkin kolmannen ottelun Turussa maalein 8–1. Neljännen ratkaisi Jalo Ilveksen voitoksi viimeisellä minuutilla. Viidennessä ja ratkaisevassa kamppailussa hän joutui jättämään kaukalon saatuaan osuman jalkaansa, jonka jälkeen TPS siirtyi ensimmäisessä erässä pian 2–0-johtoon. Jalo palasi kuitenkin kentälle toisessa erässä ja teki ottelussa lopulta sekä 2–2-tasoitusmaalin että 3–2-voittomaalin. Ilves voitti Suomen mestaruuden voitoin 3–2 ja Jalo valittiin pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi. FC Kuusysi – Steaua Bukarest -jalkapallo-ottelu 1986
Euroopan cup oli nykyisen Mestarien liigan edeltäjä, jota pelattiin vuosina 1955–1992. Mestarien liigasta poiketen siihen osallistui ainoastaan kunkin maan hallitseva mestari ja kaikki joukkueet myös aloittivat ensimmäiseltä kierrokselta. Kaudella 1985–1986 Euroopan cupissa oli mukana 32 joukkuetta. Ensimmäiset kaksi kierrosta pelattiin syys–marraskuussa 1985 ja puolivälierät, välierät sekä finaali maaliskuusta 1986 lähtien. Khaosai Galaxy
Mestaruutensa jälkeen Galaxy jatkoi parin vuoden ajan nyrkkeilyä kotimaassaan ja voitti Bangkokissa 21. marraskuuta vuonna 1984 Eusebio Espinalin avoinna olleen WBA-liiton ylemmän kärpässarjan maailmanmestaruusottelussa tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Hän puolusti mestaruuttaan Dong Chun Leetä, Rafael Oronoa, Edgar Omar Monserratia, Israel Contrerasia, Ellyas Picalia, Byung-Kwan Chungia, Kongtoranee Payakaroonia, Chang Ho Choita, Tae-Il Changia, Kenji Matsumuraa, Alberto Castroa, uudelleen Matsumuraa, Cobra Ari Blancaa, Shunichi Nakajimaa, Yong Kang Kimiä, Ernesto Fordia, Jae-Sok Parkia, David Grimania ja vielä 21. joulukuuta vuonna 1991 uudelleen Alberto Castroa vastaan, kunnes lopetti menestyksekkään ammattilaisuransa, jonka aikana oli saavuttanut 49 voittoa (43 tyrmäyksellä) ja kärsinyt vain yhden tappion. Diego (jalkapalloilija, 1985)
Ensimmäisessä virallisessa Juventus-ottelussaan Chievoa vastaan Diego syötti Juven 1–0-voittomaalin, jonka viimeisteli Vincenzo Iaquinta. Toisessa Serie A -ottelussa Diego viimeisteli jo kaksi maalia AS Romaa vastaan käydyssä kamppailussa, jonka Juventus voitti 3–1 Roman Stadio Olimpicolla. László Bölöni
Peliurallaan Bölöni pelasi 406 ottelua romanialaisen ASA Târgu Mureșin paidassa vuosina 1970–1984. Hän pelasi kotimaassaan myös FC Steaua Bukarestissa kolme kautta voittaen kolmen Romanian mestaruuden lisäksi Euroopan cupin kaudella 1985–1986. Bölöni pelasi finaalissa täydet minuutit ja oli Mikal Majarun ohella toinen epäonnistuja rangaistuspotkukilpailussa. Kurt Dossin
Kurt Dossin (28. maaliskuuta 1913 Leipzig-Reudnitz – 26. huhtikuuta 2004 Bad Kreuznach) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Dossin pelasi turnauksessa kaksi ottelua. Artturi Nyyssönen
Nyyssönen pelasi Tukholman olympialaisten jalkapalloturnauksessa Suomen jokaisessa neljässä ottelussa: voitot Italiasta (3–2) ja Venäjästä (2–1) sekä tappiot Englannille (0–4) ja pronssiottelussa Alankomaille (0–9). Kaikkiaan hän pelasi urallaan viisi maaottelua. Kotimaassaan Nyyssönen edusti Helsingin Jalkapalloklubia, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1911 ja 1912. Hän toimi seuran johtokunnan jäsenenä vuosina 1912–1918, osan ajasta sihteerinä. Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1985–1986
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1985–1986 oli Euroopan cupin 31. kausi. Loppuottelu pelattiin Sevillassa, Estadio Ramón Sánchez Pizjuánilla, 7. toukokuuta 1986. Kauden mestaruuden voitti FC Steaua Bukarest.Euroopan cupin finaali pelattiin Estadio Ramón Sánchez Pizjuánilla, Sevillassa Espanjassa. Finaali järjestettiin stadionilla ensimmäistä kertaa. Karl-Heinz Rummenigge
Vuoden 1980 EM-kisoissa Rummenigge voitti EM-kultaa Saksan joukkueen johtohahmona. Hän teki joukkueensa voittomaalin ottelussa Tshekkoslovakiaa vastaan. Loppuottelussa hän syötti Horst Hrubeschin osuman Belgiaa vastaan. Rummenigge valittiin EM-turnauksen parhaaksi pelaajaksi selkeällä äänten enemmistöllä. Sándor Kocsis
Seurajoukkueuransa Kocsis aloitti paikallisseura KTC:ssa. Pian hän siirtyi maansa huippuseuroihin kuuluvaan Ferencvárosi TC:hen ja voitti heti samana vuonna mestaruuden joukkueen riveissä. Vuonna 1950 hän siirtyi Budapest Honvédiin missä pelasi yhdessä Ferenc Puskásin kanssa ja voitti kolmesti Unkarin mestaruuden. Euroopan-pelireissun aikana Unkarissa tapahtui kansannousu, ja Kocsis jäi ulkomaille. Hän toimi hetken aikaa Young Boys Bernin pelaaja-valmentajana ja siirtyi pian FC Barcelonaan missä seitsemän vuoden aikana voitti kaksi liigamestaruutta sekä UEFA Cupin. Hän pelasi myös Euroopan Cupin finaalissa onnistuen myös maalinteossa, mutta Barca hävisi ottelun portugalilaiselle Benficalle. Yrjö Sotiola
Lempinimellä "Sota-Olli" tunnettu Sotiola oli Suomen jalkapallojoukkueen varamies Berliinin 1936 olympialaisissa. Kaikkiaan hän pelasi 12 A-maaottelua. Kotimaassaan hän edusti Helsingin Palloseuraa ja voitti Suomen mestaruuden vuosina 1934 ja 1935. Hän pelasi SM-sarjassa vuoteen 1949 saakka ja teki yhteensä 60 maalia. Pelaajauransa hän lopetti vuonna 1952. Myöhemmin hän toimi muun muassa poikien maajoukkueen valmentajana. Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1986
Mestaruussarja-kausi 1986 oli Suomen jalkapalloilun Mestaruussarjan 54. kausi. Kauden mestaruuden voitti FC Kuusysi. Mestaruus ratkesi mestaruussarjan päätöskierroksella, jolla Lahden Kuusysi otti voiton tiukassa ottelussa Porin Pallo-Tovereita vastaan (3–2). Eemeli Räsänen
Kaudeksi 2018–2019 Räsänen palasi Suomeen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin. Hän sai tililleen ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa runkosarjan avauskierroksella 3. syyskuuta 2018 kiinalaista Kunlun Red Staria vastaan. Räsänen merkittiin Jokereiden seitsemänneksi puolustajaksi, mutta hän jäi ottelussa lopulta kuitenkin ilman peliaikaa. Räsänen sai ensimmäiset jääaikansa KHL:ssä kauden kolmannessa ottelussa 7. syyskuuta 2018 vieraissa Admiral Vladivostokia vastaan. Hänet merkittiin jälleen Jokereiden seitsemänneksi puolustajaksi, mutta Räsänen sai ottelussa jääaikaa 11.45 minuuttia. KHL-uransa avausmaalin hän teki kolmannessa pelaamassaan ottelussa 17. syyskuuta 2018 Traktor Tšeljabinskiä vastaan. Räsänen keräsi Jokereiden 8–0-murskavoittoon päättyneestä ottelusta teholukeman +3. FC Kuusysi – Steaua Bukarest -jalkapallo-ottelu 1986
Suomen sarjakausi oli päättynyt jo edellisenä syksynä, jonka jälkeen Kuusysi oli menettänyt kolme runkopelaajaansa. Sarajevoa ja Zenitiä vastaan pelanneesta joukkueesta oli englantilainen puolustaja Kenneth Mitchell siirtynyt FinnPaan, hyökkääjä Ismo Lius belgialaiseen Bevereniin ja keskikenttäpelaaja Markus Törnvall Valkeakosken Hakaan. Tilalle oli saatu ainoastaan keskikentällä pelannut Juha Annunen Oulun Työväen Palloilijoista. Lisäksi Kuusysin riveistä puuttui Portugalin harjoitusleirillä loukkaantunut maajoukkuepuolustaja Keijo Kousa. Ennen Steaua-otteluita Voutilainen yritti vuokrata Ilveksen Ari Hjelmiä ja Kuopion Palloseuran Hannu Turusta, mutta siirrot kariutuivat seurojen liian suuriin korvauspyyntöihin. Kousa osallistui harjoituksiin vielä maanantaina, mutta lopulta kipeytynyt polvi esti hänen pelaamisensa. Jääkiekko talviolympialaisissa 1976
Neuvostoliitto voitti kaikki ottelunsa ja otti ylivoimaisen turnausvoiton. Voitto oli Neuvostoliitolle jo viides jääkiekon olympiaturnauksissa. Viimeinen ottelu Tšekkoslovakiaa vastaan oli tiukka, mutta Valeri Harlamov teki voittomaalin ottelun lopussa. Tšekkoslovakian joukkuetta koetteli turnauksessa kova flunssa. Ottelussa Puolaa vastaan pelin lopussa Tšekkoslovakialla ei ollut kuin 12 pelikuntoista pelaajaa. Ottelun jälkeen František Pospíšil jäi kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä doping-testissä, ja Tšekkoslovakialta vähennettiin 2 pistettä ja ottelun maalieroksi korjattiin 0–1. Tšekkoslovakia otti kuitenkin hopeaa kärystä ja pistemenetyksestä huolimatta. Pronssitaistelu oli erittäin tiukka. Länsi-Saksa, Suomi ja Yhdysvallat päätyivät tasapisteisiin. Länsi-Saksa sai pronssia parhaan keskinäisten ottelujen maalisuhteen vuoksi. Maaliero oli Länsi-Saksalla 7–6 (maalisuhde 1,166), Suomella 9–8 (maalisuhde 1,125). Yhdysvaltain maaliero oli 6–8 (maalisuhde 0,750). Suomalaiset luulivat aivan turnauksen loppuun saakka, että tasapisteissä ovat voimassa samat säännöt kuin maailmanmestaruuskilpailuissakin, eli että maalieron ollessa sama, tehtyjen maalien määrä ratkaisee. Olympialaisten erilaiset säännöt tulivat heille epämieluisana yllätyksenä viimeisten otteluiden päätyttyä. Suomalaisilta myös hylättiin yksi maali näissä keskinäisissä otteluissa, kun hyökkääjä Hannu Kapasen olkapäähän pudonnut ja siitä maaliin mennyt kiekko tuomittiin käsin maaliin pelatuksi. Tämän maalin hyväksyminen olisi riittänyt Suomelle pronssiin. Ottelut pelattiin 2.–14. helmikuuta 1976. FC Steaua Bukarest
Steaua on Romanian jalkapalloilun kaikkien aikojen menestynein seura. Se on voittanut maan mestaruuden 23 kertaa. Steaua oli myös ensimmäinen itäeurooppalainen joukkue, mikä voitti jalkapallon Euroopan cupin. Tuo tapahtui vuonna 1986, jolloin se kaatoi FC Barcelonan loppuottelussa. Aiemmin puolivälierissä Steaua oli kukistanut suomalaisen FC Kuusysin. Vuonna 1989 Steaua pelasi jälleen Euroopan cupin loppuottelussa. AC Milan oli kuitenkin siinä vahvempi. Kuopion Palloseuran historia
Kausi alkoi ensimmäistä kertaa Suomessakin englantilaiseen tapaan hyväntekeväisyysottelulla, jossa kohtasivat edellisen kauden mestari (Kuusysi) ja cupvoittaja (KuPS). Päätukijan mukaan tapahtuma oli nimeltään Neste Charity Shield. Ottelu pelattiin 22. huhtikuuta Olympiastadionilla. Kuusysi voitti 1-0, yleisöä oli 970 ja ottelun tuotto n. 100000 mk kohdistettiin Suomen saaristoluonnon suojeluun. Valeri Kuzmin
Valeri Kuzmin (, s. 3. huhtikuuta 1941 Moskova) on venäläinen, entinen jääkiekkopuolustaja. Kuzmin aloitti uransa Moskovan Spartakissa, jossa hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden kolmesti (1962, 1967 ja 1969). Hän edusti Helsingin Jokereita SM-liigan ensimmäisellä kaudella 1975–76, pelaten täyden runkosarjan tehoin 3+7=10. Super Series
Super Seiries 1979:ään matkasi toisen kerran kolmen vuoden sisään Krylja Sovjetov kohtaamaan NHL -joukkueita. Tällä kertaa sarja oli tiukempi kuin edellissä supersarjassa, mutta Krylja Sovjetov vei tämänkin sarjan nimiinsä otteluvoiton 2-1. Detroit Red Wings onnistui ottamaan yhden voiton neuvostoliittolaisilta ja Philadelphia Flyers taisteli tälläkin kertaa hyvin, pelaamalla oman ottelunsa tasan. FC Kuusysi
1990-luvulla mestaruussarjan nimi vaihdettiin Veikkausliigaksi. Ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudella Kuusysi voitti runkosarjan ja eteni pudotuspelien kautta loppuotteluihin. Loppuotteluissa joukkue kohtasi HJK:n, mutta hävisi molemmat osaottelut. Seuraavalla kaudella Kuusysi voitti Veikkausliigan mestaruuden pisteen erolla Mikkelin Palloilijoihin. Kauden viimeisessä ottelussa Kuusysi voitti HJK:n ja varmisti voitolla sarjan voiton. Kaudella 1991–1992 seura osallistui UEFA cupiin, jossa se kohtasi ensimmäisen kierroksen ottelussa Liverpoolin, joka oli juuri vapautunut kansainvälisestä kilpailukiellosta. Ensimmäinen osaottelu päättyi Kuusysin 6–1-tappioon Anfieldillä, mutta toisen ottelun joukkue voitti maalein 1–0. Kaudeksi 1992 Kuusysi hankki edelliskauden maalikuninkaan Kimmo Tarkkion. Hänestä tehtiin joukkueen kärkiparin yhdessä Michael Belfieldin kanssa. HJK voitti kauden päätteeksi kuitenkin kultaa ja Kuusysi sijoittui hopealle. Mitali oli myös seurahistorian viimeinen. Joulukuussa 1992 seuraa suuresti taloudellisesti rahoittanut Martti Rinta kuoli. Arvioiden mukaan Rinta oli sponsoroinut seuraa miljoonilla markoilla. Ennen kuolemaansa Rinta oli muun muassa maksanut seuran 600 000 markan velat pois. Rinnan kuoleman jälkeen seuran talousarvio jouduttiin uusimaan. Kausi 1993 oli seuralta ailahteleva vaikka pystyi nousemaan loppukauden kirillä neljänneksi. Kausi oli kuitenkin Kuusysin ensimmäinen mitaliton kausi seitsemään vuoteen. Kuusysi oli viimeisen kerran mukana eurocupeissa kaudella 1993–1994. UEFA Cupin ensimmäisellä kierroksella Kuusysi voitti KSV Waregemin yhteismaalein 6–1. Toisella kierroksella joukkue kohtasi Bröndby IF:n ja putosi jatkosta yhteismaalein 2–7. Timo Iljina
Vuonna 1986 Iljina voitti SM-pronssia ja 1987 hopeaa. Hän teki läpimurtonsa SM-liigassa kaudella 1987–1988 Iljinan tehdessä tehot 17+15=32. Iljina oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Markku Kyllösen kanssa ja toiseksi paras maalintekijä Kai Suikkasen kanssa. Hän edusti Kärppiä kevääseen 1989 asti, kunnes joukkue putosi I-divisioonaan. Iljina oli kaudella 1988–1989 tehoilla 8+22=30 Kärppien sisäisen pistepörssin kolmas Juha Riihijärven ja Matti Veivon jälkeen sekä sisäisen syöttöpörssin toinen Riihijärven jälkeen. Vasile Andrei
1980 EM-kisoissa Andrei voitti Refik Memiševićin ja Svend Studsgaardin, mutta hävisi Kleinille sekä viimeisessä ottelussaan Bulgarian Georgi Raikoville ja sijoittui lopulta hopealle. Samana vuonna Moskovan olympialaisissa Andrei voitti sekä Memiševićin että loukkaantumisista kärsineen isäntämaan Balbošinin, mutta hävisi Bierlalle ja Raikoville ja sijoittui pronssille. Vuonna 1981 Andrei jäi EM-Göteborgissa neljänneksi eikä osallistunut lainkaan MM-kisoihin. 1982 Andrei uusi EM-kisojen nelossijansa, mutta sijoittui Katowicen MM-kisoissa hopealle voitettuaan muun muassa Nikolai Inkovin, mutta hävisi kultamitalin melko yllätyksellisesti isäntämaan Roman Wrocławskille. 1983 Andrei jäi kokonaan ilman arvokisamitaleita, ja 1984 Jönköpingin EM-kisoissa hän oli jälleen neljäs. Los Angelesin olympialaisista puuttuivat kovimmat painijat muiden itäblokin maiden boikotoidessa kisoja. Saavutettuaan lopulta voitot Kreikan Georgios Pikilidisista ja yhdysvaltalaisesta Gregory Gibsonista Andrei sai kaulaansa kultaisen mitalin. Los Angelesissa Andrei osallistui myös vapaapainiin yli 100-kiloisissa, kun Romanialla ei ollut lähettää sarjaan muuta edustajaa, ja sijoittui kuudenneksi hänelle vieraassa painimuodossa. Pelicans
Finaali alkoi Pelicansille loistavasti, kun se voitti JYPin Lahdessa 2-0. JYP kuitenkin kovettui ja löylytti Pelicansin Jyväskylässä peräti 6-2. Kolmas kohtaaminen Lahdessa oli Pelicansille yhtä tuskaa, kun JYP porskutti jälleen selvään 1-4-voittoon. Neljäs kohtaaminen Jyväskylässä tarjosi huikeaa finaaliviihdettä. Radek Smolenak ja Ilkka Pikkarainen veivät Pelicansin 0-2 johtoon, mutta JYP onnistui nousemaan tasoihin. Pelicans koki takaiskun, kun joukkueen playoffien ykkösmaalivahti, Niko Hovinen loukkaantui, ja tilalle luisteli nuori 17-vuotias, Janne Juvonen, joka osottautui huikeaksi maalivahdiksi. Olli Malmivaara onnistui kuitenkin ampumaan läpiajosta kiekon Juvosen taakse, mutta Pelicans iski vielä ja tasoitti ottelun 27 sekuntia ennen loppua. JYPin Harri Pesonen iski lopulta voittomaalin, ja JYPillä oli mahdollisuus voittaa seurahistoriansa toinen Suomen mestaruuden. Viides (ja ratkaiseva) kohtaaminen käytiin Lahdessa, jossa kotijoukkue onnistui iskemään avausosuman Joonas Järvisen avustuksella. Harri Pesonen tasoitti kuitenkin pelin, ja voittaja haettiin jälleen kerran jatkoaerässä. Pelicansin huikea kausi päättyi lopulta hopeajuhlaan, kun Eric Perrin iskee JYPin voittomaalin ajassa 66.58, ja samalla jyväskyläläiset voittivat JYPin seurahistorian toisen Suomen mestaruuden. Kai Suikkanen nosti Lahteen suuren kiekkobuumin. FC Kuusysi – Steaua Bukarest -jalkapallo-ottelu 1986
Steaua Bukarest arvottiin Kuusysin vastustajaksi tammikuussa. Valkeakosken Hakasta poiketen Kuusysi päätti pelata kotiottelunsa Suomessa, koska itäblokin maasta tulevan vastustajan ei arveltu kiinnostavan yleisöä Keski-Euroopassa. Hakan ja Juventuksen välistä ottelua oli kaksi vuotta aikaisemmin ollut Ranskassa seuraamassa 19 000 katsojaa. Ottelun järjestäminen maaliskuussa oli ainutlaatuista, sillä se oli tiettävästi ensimmäinen kyseisenä ajankohtana Suomessa luonnonnurmella pelattu virallinen jalkapallo-ottelu. Pelipaikaksi valittiin lämmitetyn kentän vuoksi Helsingin Olympiastadion, jota hallinnoivan Stadion-säätiön kanssa Kuusysi allekirjoitti sopimuksen tammikuun puolivälissä. Stadionin nurmelta poistettiin lumi 25. helmikuuta ja lämmitys kytkettiin päälle seuraavana päivänä. Pelikunnossa kenttä oli jo ottelua edeltävällä viikolla. Kalevan Pallon historia
KalPa eteni finaaliin edelliskauden välierävastustajaa ja runkosarjan voittanutta TPS:ää vastaan. Ensimmäisessä ottelussa KalPa hallitsi avauserää, mutta loppujen lopuksi TPS voitti ottelun 5–1. Toinen peli pelattiin Kuopiossa ja ottelu oli erittäin tiukka ja jännittävä jo alkuerän minuuteista lähtien. Kolmannessa erässä KalPa nousi 1–3 -tilanteesta tasoihin, mutta erän loppupuolella TPS-puolustaja Jouko Narvanmaa teki voittomaalin. Kolmas peli oli erittäin tiukka, mutta sekin päättyi TPS:n 4–3 -voittoon. Sarja oli katkolla ensimmäisen kerran Kuopiossa, jossa pelattiin neljäs peli. Tämä ottelu muistetaan siitä, kuinka TPS -pelaajat olivat jo valmistautuneet tuleviin kultajuhliin, joita ei kuitenkaan vielä juhlittu: KalPa pilasi juhlat voittaen ottelun 6–2. 17-vuotias nuorukainen Sami Kapanen teki kaksi maalia TPS:n verkkoon. Viidennessä pelissä KalPa taisteli periksiantamattomasti, mutta silti TPS jyräsi yli ja voitti ratkaisevan ottelun luvuin 7–2. Ottelu ratkesi jo toisessa erässä, kun TPS johti peliä 5–1. Kuopiolaisten ainut valopilkku oli Jari Pulliaisen 2–1 -kavennusmaali ylivoimalla, mutta se ei riittänyt. Turkulaiset voittivat kolmannen peräkkäisen Suomen mestaruuden kolmessa vuodessa voittaen finaalipelit 4–1. Samalla voitonjuhlat olivat ensimmäiset vastarakennetussa Elysée -areenalla. KalPa sai SM-hopeaa, joka on sen historian paras saavutus. Finaaliottelusarjassa monet KalPan pelaajat olivat loukkaantuineina ja sairaina: esimerkiksi Juha Tuohimaa pelasi muutaman finaaliottelun kuumeessa, maalivahti Mika Rautio ei pystynyt auttamaan joukkuetta finaaleissa kärsien vammoista eikä kapteeni Jari Härkälä pelannut finaaliotteluita, koska kärsi selkäkivuista. Jari Pulliainen oli pudotuspelien kolmanneksi tehokkain pelaaja (6+4), mutta voitti pudotuspelien jaetun maalikuninkuuden Jari Hirsimäen kanssa. Hän teki maalin jokaisessa välieräottelussa Jyp HT:tä vastaan. Juha Jokiharju oli toinen KalPan pelaaja, joka mahtui pudotuspelien pistepörssin kärkiviisikkoon tehoin 4+5. Finaaleiden jälkeen KalPa:sta tuli SM-liigahistorian ensimmäinen hopeajoukkue, joka on jäänyt mestareiden kanssa juhlimaan. Puolustaja Peter Slanina valittiin sarjan kakkostähdistökentälliseen, KalPan joukkue voitti SM-Liigan "Rehti peli" -palkinnon ja päävalmentaja Juha Junno voitti parhaalle valmentajalle myönnettävän "Lyncec Academic" -palkinnon. New York Mets
1986 Mihaela Loghin
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui kuudenneksi. Oman ennätyksensä tasan 21 metriä hän työnsi Formiassa kesäkuussa 1984. Samana vuonna hän voitti hopeaa Los Angelesin olympialaisissa. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1986 hän voitti pronssia. NHL-kausi 1985–1986
New York Rangers vs. Philadelphia Flyers Sándor Tarics
Tarics kuului Unkarin Berliinissä 1936 olympiakultaa voittaneeseen maajoukkueeseen. Hän pelasi alkulohkossa Unkarin 12–0-voittoon Maltasta päättyneessä ottelussa tehden neljä maalia. Jorma Kallio (jalkapallovalmentaja)
Keskikentällä pelannut Kallio edusti urallaan FC Kuusysiä, Kouvolan Susia ja Myllykosken Palloa. Hän voitti Kuusysissä mestaruuden 1982 ja Suomen Cupin 1983. Lehtinen pelasi urallaan kaikkiaan 46 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. FC Steaua Bukarest
FC Steaua Bukarest [] (rom. "FC Steaua București") on vuonna 1947 perustettu romanialainen jalkapallojoukkue. Steaua perustettiin 1947 Romanian kuninkaallisten asevoimien komentajan, kenraali Mihail Lascărin käskystä. Steaua-nimeä (suomeksi "tähti") on käytetty vuodesta 1961. Se pelaa kotiottelunsa Bukarestin Ghencea-stadionilla. Joukkueen värit ovat sininen ja punainen. FC Kuusysi – Steaua Bukarest -jalkapallo-ottelu 1986
Kuusysi valmistautui Steauan kohtaamiseen pelaamalla harjoitusotteun niin ikään Euroopan cupin puolivälierissä mukana ollutta IFK Göteborgia vastaan Ruotsissa. Ennen ottelua Kuusysi harjoitteli normaaliin tapaan Lahden suurhallissa. Sunnuntain harjoitusten jälkeen itsevarma päävalmentaja Keijo Voutilainen ilmoitti Keijo Kousan tekevän ottelun voittomaalin päällään jo pelin alussa. Samalla hän kertoi myös avauskokoonpanon keskiviikon otteluun ja sanoi panostavansa hyökkäykseen. Tiistai harjoitusten jälkeen kuitenkin selvisi, ettei polvivaivainen Keijo Kousa pysty pelaamaan. Ottelupäivänä Kuusysi lähti Lahdesta kohti Helsinkiä kello 15 iltapäivällä. Super Series
Super Series 1986 oli moskovalaisten juhlaa. Neuvostoliiton puna-armeijan keskusurheiluseuran TsSka vei NHL vastustajiaan mennen tullen. Québec Nordiques onnistui kuitenkin sarjan keskeltä nappaamaan yhden voiton maalein 5-1. Moskovan Dynamolla oli sen sijaan hieman tiukempaa, mutta otti sarjan omiin nimiisä voitoin 2-1. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1930
Chilen ja Ranskan välinen ottelu oli Ranskan kolmas kuuden päivän sisään. Ottelussa nähtiin myös MM-historian ensimmäinen rangaistuspotku, jossa Ranskan maalivahti Thépot torjui Carlos Vidalin yrityksen 30. minuutilla. Chile voitti ottelun 1–0. Chilen ja Ranskan välisen ottelun päätyttyä samalla kentällä alkoi kahden ja puolen tunnin kuluttua Argentiinan ja Meksikon välinen ottelu. Ottelussa nähtiin kolme rangaistuspotkua, joista yksi johti maaliin. MM-historian ensimmäisen rangaistuspotkumaalin teki Meksikon Manuel Rosas. 18-vuotias Rosas oli nuorin MM-turnauksessa maalin tehnyt pelaaja. Hänen ennätyksensä rikkoutui vasta vuoden 1958 kisoissa, kun Brasilian 16-vuotias Pelé onnistui maalinteossa. Argentiina voitti ottelun maalein 6–3. Varamiehenä turnauksen aloittanut Guillermo Stábile teki hattutempun. Argentiinan kapteeni Manuel Ferreira ei pelannut ottelussa, sillä hänen piti käydä kotimaassaan yliopiston pääsykokeiden vuoksi. Cercle Brugge KSV
Seuraavana vuonna Brugge pääsi taas cupin finaaliin, jossa se kohtasi paikallisvastustajansa Club Brugen. Cercle hävisi ottelun 3-0. Seuraava Cerclen ilouutinen tuli vuonna 1988, kun jugoslavialainen hyökkääjä Josip Weber liittyi seuran riveihin. Vaikeasta alusta huolimatta Weberistä tuli Brugen paras maalintekijä toisen maailmansodan jälkeen. 1990-luvun alussa toinen tähtipelaaja siirtyi Bruggeen; romanian maajoukkuepelaaja Dorinel Munteanu. Manse United
Ensimmäinen Suomen Mestaruuskausi 1986–1987 oli äärimmäisen tiukka. Punaisessa paidassa ja valkoisissa housuissa pelannut ManU keräsi 18 ottelussaan 30 pistettä. SC Dalmacin sijoittuessa toiseksi 29 pisteellä ja RuRu:n kolmanneksi niin ikään 29 pisteellä. Mestaruus ratkesi viimeisessä ManU:n ja Dalmacin 0-0 päättyneessä ottelussa. Vesa Rinne laati otteluun erityisen puolustusvoittoisen taktiikan. Tarkoituksena oli, että Dalmacin pelätty kaksikko Vienola-Perttilä ei pääsisi laukomaan kertaakaan. Kokoonpanovalinnoissa painotettiin kurinalaiseen puolustamiseen pystyviä pelaajia. ManU:n salaisuus oli joukkueen tasaisuus. Joukkueen pelaajista neljä sijoittui pistepörssissä kärkikymmenikköön: Vesa Rinne oli neljäs (10+5=15), Pekka Loikkanen kuudes (9+5=14), Jari Pajunen seitsemäs (12+1=13) ja Sakari Uutela yhdeksäs (5+5=10). Pistepörssin voitti ylivoimaisesti RuRu:n Antti Tuominen (18+10=28), SC Dalmacin Heikki Vienola oli toinen (11+9=20) ja Turbon Pallon Orjo Kolu kolmas (13+6=19). Samaa seuraa edustanut Ari Kaperi oli viides ja Dalmacin Jarmo Perttilä kahdeksas. Sarjan puolustajien pistepörssin taisi voittaa ManU:n liukkaasti noussut Timo Jantunen (5+3=8). Super Series
NHL-seurojen voitot olivat kuitenkin jäädä ainoastaan Buffalo Sabresin voittoon Krylja Sovjetovista lukemilla 12-6, sillä Super Series '76:n viimeinen ottelu TsSka-Philadelphia Flyers oli päättyä jo ennen kuin se ehti kunnolla alkaakaan. Flyers lähti otteluun hyvin voimakkaalla fyysisellä pelitavalla, missä neuvostoliittolaisia taitureita ei taklauksilla säästelty . Ottelun ensimmäisessä erässä ajassa 11:21 tapahtui jotain, mikä sai koko TsSkan vaihtoaition varpeilleen. Philadelphian puolustaja Ed Van Impe taklasi Valeri Harlamovin jäänpintaan ja kun tuomari ei antanut jäähyä, tuohtui koko neuvostojoukkue. Protestiksi koko TsSkan joukkue marssi pois vaihtoaitiosta pukusuojaan. TsSkan valmentaja Konstantin Loktev syytti tästä 16 minuutin jälkeen Philadelphia Flyersiä tahallisista yrityksestä vahingoittaa heidän pelaajiaan. Pian tämän jälkeen Flyersien omistaja Ed Snyder varoitti neuvostoliittolaisia, että ellei peli jatku jää heiltä saamatta heille luvattu 200 000 dollarin palkkio. Tästä ei kulunut kuin hetki ja TsSkan joukkue oli takaisin jäällä ja peli oli valmis jatkumaan. Ottelu ei ehtinyt vanhentua tästä kuin 17 sekuntia, kun Philadelphian Reginald Leach vei kotijoukkueen 1-0 johtoon. Vielä ennen ensimmäisen erän loppua Flyers siirtyi 2-0 johtoon. TsSkaa oli onnistuttu horjuttamaan fyysisyydellä ja peli päättyikin lopulta Philadelphian 4-1 voittoon, mikä oli erittäin suuri yksittäinen voitto pohjois-amerikkalaisille. NHL-kausi 1985–1986
St. Louis Blues vs. Minnesota North Stars Emerich Jenei
Romanian maajoukkueessa Jenei esiintyi urallaan 12 A-maaottelussa. Hän oli mukana olympialaisissa 1964 Romanian sijoittuessa viidenneksi.Valmennusuransa Jenei aloitti FC Steaua Bukarestin apuvalmentajana 1972. Hän siirtyi päävalmentajaksi 1975 ja voitti seuran kanssa mestaruuden kauden päätteeksi. Hän jatkoi päävalmentajana myös kaksi seuraavaa kautta voittaen toisen mestaruutensa 1978. Menestyksestä huolimatta hän sai lähteä kauden jälkeen. Kaudella 1978–1979 Jenei toimi FC Bihorin päävalmentajana, mutta seura jäi hänen johdollaan liigan viimeiseksi ja Jenei sai potkut kauden jälkeen. Valmennettuaan tämän jälkeen lyhyen aikaa FCM Târgoviștea Jenei palasi Steauan päävalmentajaksi 1983. Kausi ei tuonut mestaruutta ja Jenei sai jälleen potkut, mutta palasi jo seuraavana syksynä valmentajaksi. Hänen johdollaan Steaua voitti mestaruuden 1985 ja eteni kaudella 1985–1986 sensaatiomaisesti Euroopan cupin finaaliin, jossa se kaatoi FC Barcelonan rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Constantin Gâlcă
Gâlcă aloitti pelaajauransa FC Progresul Bucureștissa, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi 16-vuotiaana. Nuori lupaus siirtyi pääsarjaseura FC Argeș Piteștiin jo seuraavana vuonna 1989. Hän teki seurassa läpimurtonsa pelaten kaksi hienoa kautta, kunnes siirtyi vuonna 1991 suurseura FC Steaua Bukarestiin. Gâlcă vakiinnutti paikkansa Steauan keskikentällä ja oli viiden kauden ajan seuran ehdottomia avainpelaajia. Hän juhli Steauan kanssa neljää perättäistä Romanian liigamestaruutta. Kauden 1995/1996 jälkeen Gâlcă jätti kotimaan kentät ja siirtyi espanjalaiseen RCD Mallorcaan. Hän pelasi loistavan kauden iskien 13 maalia seuran noustessa Segundasta liigaan. Juhani Jasu
Kaudella 2016–2017 Jasu oli Otto Rauhalan ohella Tapparan ainoa runkosarjan kaikki 60 ottelua pelannut pelaaja. Hän teki kuudennessa finaaliottelussa 27. huhtikuuta 2017 vieraissa Kalevan Palloa vastaan joukkueen 1–3-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaalin, joka näin ollen ratkaisi Tapparalle Suomenmestaruuden. Jasun maalia pidettiin myös kyseenalaisena, sillä hänen katsottiin pelaavan ennen maaliaan korkealla mailalla Jasun pysäytettyä KalPan purkukiekon ilmasta. Aku Pekkarinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kauden 2017–2018 päätteeksi Jasu voitti SM-hopeaa. NHL-kausi 1937–1938
Kolmas ja neljäs peli järjestettiin Chicago Stadiumilla. Ennätykselliset 18 497 katsojaa seurasi kolmatta ottelua paikan päällä. Mike Karakaksen isovarpaan turvotus oli hellittänyt, ja hän sai käyttöönsä teräksisellä varvassuojalla varustetun erikoisluistimen. Hän olikin pätevä piristysruiske, kun Chicago löi Toronton 2–1. Neljännen pelin Chicago voitti 4–1 ja vei nimiinsä Stanley Cupin 17 000 katsojan silmien edessä. Carl Voss teki ottelun voittomaalin. Näin valmentaja Bill Stewartin johdolla näki päivänvalon yksi NHL-historian suurimmista yllätyksistä. Omistaja Frederic McLaughlin oli onnensa kukkuloilla. Vaikka hän ei kehittänytkään unelmoimaansa "täysin" yhdysvaltalaista Stanley Cup -voittajajoukkuetta, oli 50 prosenttia tämän mestariryhmän pelaajista syntynyt Yhdysvalloissa. Anișoara Cușmir-Stanciu
Anișoara Cușmir-Stanciu (s. 28. kesäkuuta 1962 Brăila) on romanialainen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä. Hän voitti kultaa Los Angelesin olympialaisissa 1984 tuloksella 696. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sai hopeaa tuloksella 715. Ateenan EM-kilpailuissa 1982 hän oli niin ikään toinen hypättyään 673. Universiadeissa hän sai kultaa 1983 ja hopeaa 1981. Pekka Saarenheimo
Saarenheimo sai lempinimet "Käsi" (jokerikannattajilta) ja "Raksilan Maradona" (kärppäkannattajilta) heittäessään 30. maaliskuuta 2003 välieräsarjan neljännen ottelun jatkoajalla kiekon Jokerien maaliin ajassa 90:57. Maali tarkastettiin videolta ja hyväksyttiin sillä videotuomareilla ei ollut käytössä heiton näyttänyttä kuvakulmaa. "Raksilan Maradona" viittaa argentiinalaisjalkapalloilija Diego Maradonaan, joka teki vastaavasti maalin kädellään vuoden 1986 MM-kilpailujen puolivälierissä Englantia vastaan. Kalle Lehtinen
Keskikentällä pelannut Lehtinen edusti urallaan vuosina 1986–1999 Kontulan Urheilijoita, FC Kuusysiä, Finnairin Palloilijoita, Helsingin Jalkapalloklubia, Pallokerho-35:a ja FC Jokereita. Lisäksi hän pelasi sveitsiläisessä FC Locarnossa kaudella 1989–1990. Lehtinen voitti kolme mestaruutta – Kuusysissä 1989 ja 1991 sekä HJK:ssa 1997. Lisäksi hän voitti Suomen Cupin HJK:ssa 1996 ja Jokereissa 1999. Lehtinen pelasi urallaan kaikkiaan 247 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 77 maalia. FC Kuusysi – Steaua Bukarest -jalkapallo-ottelu 1986
Kentän tultua kuntoon oli ongelmana vielä lumen peittämät katsomot, jotka puhdistettiin Kontulan Urheilijoiden ja Malmin Palloseuran jalkapalloilijoiden talkootyönä. Aluksi lumi poistettiin 20 000 katsojaa varten, mutta ennätyksellisen vilkkaan lipunmyynnin johdosta päätettiin lopulta avata katsomoita 30 000 hengelle. Yleisöä tuli kuitenkin niin paljon, että muutama tuhat katsojaa joutui seuraamaan pelia stadionin juoksuradoilta ja osa puolestaan katsomoon jätettyjen korkeiden lumikinosten päältä. Kuusysi piti lippujen hinnat edullisina, pääkatsomoon pääsi edullisimmillaan 50 markalla (n. 8,5 euroa), jota pidettiin jopa alennusmyyntinä ottelun merkitykseen nähden. Seura käytti markkinoissa myös hyväkseen huonoa taloudellista tilaansa, jonka arveltiin lisänneen suomalaisen jalkapalloyleisön kiinnostusta ottelua ja Kuusysin auttamista kohtaan. Joidenkin väitteiden mukaan paikalla oli jopa yli 40 000 katsojaa kun järjestysmiehet olivat joutuneet päästämään ilman lippua jääneitä stadionin päätykatsomoihin. Helmuth Duckadam
Hän pelasi Constructorul Aradissa 1977–1978, UTA Aradissa 1978–1982, Steuaua Bukarestissa 1982–1986 ja Vagonul Aradissa 1989–1991. Hän tuli tunnetuksi, kun Steuaua Bukarest voitti Euroopan cupin 1986, kun se kaatoi Sevillassa pelatussa loppuottelussa FC Barcelonan 2–0. Duckadam torjui ennätykselliset neljä rangaistuspotkua. Hänet palkittiin pelin parhaana, ja hän pääsi 9 parhaan jalkapalloilijan joukkoon Euroopassa. Valeri Gazzajev
Neuvostoliiton maajoukkueessa Gazzajev pelasi kahdeksan ottelua ja teki neljä maalia. Neuvostoliiton olympiajoukkueessa hänen saldokseen jäi 11 ottelua ja kaksi maalia. Hän oli voittamassa olympiapronssia 1980 Moskovan kisoissa. Nuorisomaajoukkueissa hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 1976 ja 1980.Valmentajaurallaan Gazzajev on valmentanut Moskovan Dynamoa vuosina 1986–1987 ja uudelleen 1991–1993, kasvattajaseuraansa Spartakia, joka eräässä vaiheessa tunnettiin nimellä Spartak-Alanija, vuosina 1989–1991 sekä 1994–1999. Lisäksi hän on valmentanut Venäjän nuorten maajoukkuetta 2001–2002 ja Venäjän maajoukkuetta 2002–2003. TsSKA:ta hän valmensi ensin vuosina 2001–2003 ja uudelleen vuosina 2004–2008. Valmentajana hänen saavutuksiinsa lukeutuvat Venäjän mestaruudet vuosilta 1995, 2003 ja 2005, Venäjän cupin mestaruus 2002 ja 2005, UEFA Cupin voitto 2005. Gazzajeville on myös myönnetty Venäjän federaation ystävyyden ja ensimmäisen asteen urheilun kunniamerkit. Vali Ionescu
Valeria ”Vali” Ionescu (omaa sukua Constantin, s. 31. elokuuta 1960 Turnu Măgurele) on romanialainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pituushypyssä. Hän voitti hopeaa Los Angelesin olympialaisista 1984 ja EM-kultaa Ateenasta 1982. Ionesculla oli hallussaan pituushypyn maailmanennätys vuosina 1982–1983, sillä hän hyppäsi peräti 7,20 metriä Bukarestissa 1. elokuuta 1982 . Tulos jäi myös hänen ennätyksekseen. Tulos säilyi maailmanennätyksenä, kunnes Anișoara Cușmir-Stanciu hyppäsi seuraavan vuoden toukokuussa sentin pidemmälle. Dan Petrescu
Petrescu aloitti pelaamisen Steaua Bukarestin juniorijoukkueissa ja nousi sen edustusjoukkueeseen 1986. Hän ei kuitenkaan heti mahtunut Steauan kokoonpanoon, joten hän vietti yhden kauden lainalla FC Oltissa. Lainalta paluun jälkeen Petrescu murtautui Steauan kokoonpanoon ja oli mukana Steauan päästessä Euroopan Cupissa välieriin 1988 ja finaaliin 1989. Veikko Huuskonen (nyrkkeilijä)
Hän edusti Suomea vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä, mutta hävisi ensimmäisen ottelunsa Etelä-Afrikan Alec Hannanille. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Milanossa Huuskonen saavutti pronssia. Huuskonen voitti ensimmäisessä ottelussa Sveitsn Etterin, hävisi seuraavassa ottelussa tulevalle Euroopan mestarille Italian Ulderico Sergolle, mutta voitti pronssiottelussa Puolan Czortekin. Andrés Iniesta
Iniestan uran yksi merkittävimmistä maaleista tuli Chelseaa vastaan Mestarien Liigan välierän toisessa osassa. Barcelona oli 1-0 häviöllä Stamford Bridgellä välieräkamppailun ensimmäisen ottelun päätyttyä 0-0 Camp Noulla. Pelissä pelattiin jo lisäaikaa, kun Dani Alvesin keskitys saavutti John Terryn pään kautta Samuel Eto'on. Eto'n kosketus vieri Lionel Messille asti Michael Essienin epäonnistuttua purkupallossaan. Messi syötti rangaistusalueen rajan ulkopuolelle Iniestalle, joka ensikosketuksellaan laukoi pallon ulkosyrjällä Chelsean maalin oikeaan yläkulmaan, laittaen näin Barcelonan etulyöntiasemaan vierasmaalisäännöllä. Päätösvihellys kuuluikin jo pian, ja Barcelona eteni finaaliin. Ghiță Licu
Gheorghe ”Ghiță” Licu (1. joulukuuta 1945 Fierbinţi – 8. huhtikuuta 2014) oli romanialainen käsipalloilija. Hän sai vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa joukkueineen hopeaa. Aiemmin hän oli kuulunut vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä pronssia saaneeseen käsipallojoukkueeseen. Stadionul Dr. Constantin Rădulescu
Ensimmäinen kansainvälinen ottelu stadionilla oli karsintapeli vuoden 2010 MM-kilpailuihin, joka pelattiin Romanian ja Liettuan välillä. Liettua voitti ottelun lukemin 0-3. Lahden kisapuisto
Eräs lahtelainen menestystarina kansainvälisessä jalkapalloilussa sai alkunsa niin ikään Kisapuistossa, kun Lahden Kuusysi pelasi 29. syyskuuta 1982 ensimmäisen kotiottelunsa Euroopan Cup-voittajien cupissa turkkilaista Galatasarayta vastaan 1–1 tasapelin. Ottelu jouduttiin aloittamaan jo varhain iltapäivällä nurmikentältä puuttuvien valojen takia. Dionýsios Kásdaglis
Dionýsios tai Dimítrios Kásdaglis (, 10. lokakuuta 1872 Salford, Yhdistynyt kuningaskunta – 1931) oli Egyptin kreikkalainen tennispelaaja ja olympiamitalisti, joka oli kotoisin Aleksandriasta ja edusti siellä toimivaa urheiluseuraa. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän oli mukana kummassakin tennisturnauksessa. Kásdaglis selvisi finaaliin niissä, mutta hävisi kummatkin. Kaksinpelissä hänet kukisti Yhdistyneen kuningaskunnan John Pius Boland. Kásdaglis pelasi nelinpelissä Dimítrios Petrokókkinoksen kanssa. Kansainvälinen olympiakomitea laskee hänet kreikkalaiseksi kaksinpelin tilastoissa, mutta egyptiläiseksi nelinpelissä, joten pari oli sekapari. He selvittivät tiensä finaaliin, jossa tie nousi pystyyn Kásdagliksen kaksinpelissä voittanutta Bolandia sekä saksalaista Friedrich Traunia vastaan. Kásdaglis osallistui myös Ateenan välikisoihin 1906, joissa hän voitti hopeaa nelinpelissä yhdessä Ioánnis Bálliksen kanssa. Samoissa kisoissa hän osallistui myös kaksin- ja sekanelinpeleihin, joissa hän ei kuitenkaan voittanut mitaleita. Suomi BV Cupissa 2006
19. marraskuuta 2006
Kokoonpano:
Korhonen - Kansikas, Halsti, T. Aho (72' Portin), Hauhia - Zeneli, Vellamo (67' Gustafsson), Savolainen (55' Taulo), Manninen (67' Sorsa), Kujala - Porokara (79' Parikka) FC Kuusysi
Vuosikymmenen aikana Kuusysi pelasi useita pelejä eurocupeissa. Kaudella 1983–1984 se osallistui ensimmäistä kertaa Euroopan Cupiin, jonka alkukierroksilla se kohtasi FC Dinamo Bukarestin. Kuusysi hävisi kotonaan 1–0 ja vieraissa 3–0. Mestaruussarjassa joukkueella meni paremmin, ja se oli runkosarjan kolmas. Loppukauden ottelut pelattiin pudotuspelimuotoisina ja joukkue kohtasi välierissä Valkeakosken Hakan. Kuusysi voitti Hakan yhteismaalein 3–2 ja kohtasi loppuotteluissa Turun Palloseuran. Ensimmäinen ottelu päättyi Kuusysin 4–0-voittoon, ja kun toinen osaottelu päättyi tasan, Kuusysi juhli toista Suomen-mestaruuttaan. Doru Tureanu
Tureanu edusti Romaniaa Innsbruckin olympiakisoissa 1976 ja Lake Placidin olympiakisoissa 1980. Hän ylsi molemmissa turnauksissa joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin voittoon; vuoden 1980 turnauksessa tehoilla 5+2=7 ja vuoden 1976 turnauksessa Romania pelasi olympialaisten B-ryhmässä Tureanun tehdessä tehot 6+6=12. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 1977, B-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1973, 1974, 1975, 1976, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983 ja 1984 sekä C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1971, 1972, 1985, 1986 ja 1987. Tureanu pelasi lisäksi myös Thayer Tutt Trophyssa vuonna 1984. Kultainen joukkue
Kultaisen joukkueen valmentajana toimi Gusztáv Sebes.Helsingin olympialaisissa Kultainen joukkue oli ylivoimainen päästäen vain kaksi maalia ja tehden 20 maalia viidessä ottelussa. Loppuottelussa Unkari kohtasi Jugoslavian. Unkari voitti finaalin lopulta 2–0. Jääpallon SM-sarjakausi 1989–1990
11.3.1990 Helsinki
OLS: Jukka Palinsaari, Esa Kurttila; Kalevi Immonen, Heikki Kontturi, Sakari Puotiniemi, Jouko Kämäräinen, Marko Ruokangas, Ilkka Alatalo; Jarmo Anttila, Markku Niemitalo, Miikka Koivisto, Pekka Mäntynenä; Samuli Niskanen, Tuukka Tieksola, Jouni Vesterinen, Jukka Rinne, Kari Koivikko, Marko Paksuniemi. Valmentaja Juha Niemikorpi. Hannu Oksanen
Hannu "topi" Oksanen, suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Mypassa kolmella vuosikymmenellä. Oksanen muodosti 1970-luvulla legendaarisen kolmikon Juha Myllymäen ja Vesa Suurosen kanssa. SM-sarjan nousukaudella vuonna 1974 hän oli joukkueen tehokkain maalintekijä 11 maalillaan. Oksanen aloitti uransa hyökkääjänä, mutta siirtyi vuosien kuluessa puolustukseen. Hannu Oksanen kolkutteli maajoukkueen portteja 1960-luvun loppupuolella. Hänen myöhempiin saavutuksiinsa kuuluu ikämiesten SM-kulta vuodelta 1986. Teemu Lassila
Maaliskuussa 2011 Ilta-Sanomien urheilutoimittaja Petteri Linnavalli arvioi Teemu Lassilan SM-liigan runkosarjan () toiseksi parhaaksi maalivahdiksi Eero Kilpeläisen jälkeen. Toukokuussa 2011 Lassila pelasi ensimmäisen arvokisamaaottelunsa Slovakian MM-kisoissa alkusarjapelissä Latviaa vastaan. Välisarjassa hän pelasi Saksaa vastaan, mutta vaihdettiin pois maalilta toisessa erässä Saksan neljännen maalin jälkeen. Välisarjan ottelussa Venäjää vastaan hänet vaihdettiin kentälle jo ottelun viidennellä minuutilla ja hän pelasi nollapelin eikä päästänyt maalia edes ottelun päättäneessä rangaistuslaukauskilpailussa. Mircea Lucescu
Meriitit pelaajanaLucescu aloitti valmennusuransa 1979 Corvinul Hunedoarassa. 1981 hänet nimettiin Romanian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Lucescu toimi maajoukkuevalmentajana neljä vuotta. Hänen johdollaan Romania selvisi EM-kisoihin 1984. EM-lopputurnauspaikka oli maan historian ensimmäinen. Kisat päättyivät jo alkulohkoon, mutta Lucescun nimi oli jo kirjoitettu romanialaiseen jalkapallohistoriaan. Hän jatkoi maajoukkuevalmentajana kisojen jälkeen ja 1985 hän aloitti myös FC Dinamo Bukarestin päävalmentajana. Maajoukkuepesti päättyi potkuihin kesällä 1986, mutta menestys Dinamossa jatkui. Lucescu lopetti Dinamo Bukarestissa huipulla 1990 joukkueen voitettua sekä Romanian liigamestaruuden että cupin. Lužniki-urheilupalatsi
UEFA-cupin ottelussa FC Spartak Moscow vastaan HFC Haarlem tapahtui 20. lokakuuta 1982 ryntäys, jossa talloutui kuoliaaksi 66 ihmistä. Tämä teki siitä aikoinaan Neuvostoliiton pahimman urheilutapahtumaonnettomuuden.Sylvester Stallonen elokuvassa Rocky IV elokuvan nimikkohahmo Rocky Balboa ottelee Dolph Lundgrenin esittämää Ivan Dragoa vastaan Lužniki-urheilupalatsissa. Ričardas Tamulis
Tokion kisojen olympiavuodesta 1964 tuli Tamulisille todella tärkeä. Aluksi hän saavutti Neuvostoliiton mestaruuden kukistamalla Valeri Tregubovin. Olympialaisissa hän kukisti yhteissaksalaisen joukkueen Bruno Gusen, sitten Ugandan Ernest Mbawan ja välierässä Suomen Pertti Purhosen, josta tuli pistevoitto. Loppuottelussa Tamulis kohtasi Puolan Marian Kasprzykin, joka otti pistevoiton Tamulisista tuomariäänin 4-1. Tappiosta huolimatta hänet valittiin Neuvosto-Liettuassa vuoden urheilijaksi. Robert Rooba
Rooba avasi maalitilinsä SM-liigassa kauden 2013–2014 avauskierroksella 12. syyskuuta 2013 Turun Palloseuraa vastaan. Hänet palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kahden tähden tähtipelaajana. Roobasta tuli SM-liigan kaikkien aikojen toinen virolainen maalintekijä hänen esikuviinsakin kuuluneen Toivo Suursoon jälkeen. Kaikkiaan Rooba teki SM-liigassa kauden aikana 36 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Huhtikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa. Saman vuoden joulukuussa Rooba teki joukkueen kanssa taas 1+1-vuotisen jatkosopimuksen. Maharbek Hadartsev
Hadartsev voitti MM-kultaa myös kolmena seuraavana vuonna. 1989 MM-kisojen finaalissa hän voitti yhdysvaltalaisen James Scherrin 3-0 ja 1990 niin ikään Yhdysvaltalaisen Chris Campbellin pistein 1-0. 1991 hän voitti Varnan maailmanmestaruuden lisäksi kultaa myös EM-Stuttgartista, missä hän voitti loppuottelussa Unkarin Gabor Tothin. Seuraavana vuonna Toth oli jälleen vastassa loppuottelussa tämän kotimaassa käydyissä EM-kisoissa, mutta Hadartsev selviytyi jälleen voittajana. Barcelonan olympialaisissa Hadartsev voitti uransa toisen olympiakultansa. Hänen otteluidensa piste-ero oli melko huikea 25-2. Hän pudotti Campbellin välierissä ja voitti finaalissa Turkin Kenan Simsekin.