Onko Ídan luola yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä?
Ídan luola
Ídan luola (; myös "Idéo(n) Ándro(n)") eli Zeuksen luola on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 498 metrin korkeudessa Ídavuoren itärinteellä Nídan tasangon länsilaidalla saaren keskiosissa. Luola tunnetaan myös nimellä "Spiliára tis Voskopoúlas" (Σπηλιάρα της βοσκοπούλας, ”Paimentytön luola”).
Ídan luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen.
Moudárin majakka
Moudárin majakka () on vuonna 1857 rakennettu majakka Välimeressä sijaitsevan ja Kreikalle kuuluvan Kytheran saaren pohjoiskärjessä, Spathínniemellä. Majakka on yksi Kreikan suurimmista, ja se on 25 metriä korkea. Se toimii aurinkoenergialla. Majakka väläyttää kolme valkoista väläystä puolen minuutin välein. Ikarion
Ikarionin paikka on tunnistettu varmuudella sieltä löytyneiden demoksen tekemiä päätöksiä sisältävien piirtokirjoitusten perusteella. Paikalta on kaivettu agoraa sekä useiden julkisten rakennusten jäänteitä, mukaan lukien Pythion eli Apollonille omistettu temppeli sekä pieni teatteri. Teatteri löydettiin vuonna 1887 ja alueen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1888–1889. Tärkeisiin löytöihin kuuluu muun muassa Dionysosta esittävä patsas, joka on yksi varhaisimpia kreikkalaisia veistoksia, jonka kohde voidaan varmuudella tunnistaa, sekä Dionysos-muistomerkkinä tunnettu kuoromuistomerkki. Akropolis (Ateena)
Kukkulan rinteessä oli joukko pyhinä pidettyjä luolia, muun muassa Ateenan Panin kultin keskus Panin luola sekä Aglaurokselle omistettu Aglaureion. Rinteessä oli myös ainakin kaksi Afroditelle omistettua kulttipaikkaa, toinen pohjois- ja toinen lounaisrinteellä. Kukkulan kaakkoisrinteessä olivat puolestaan Dionysoksen ja Asklepioksen kulttipaikat. Dionysoksen pyhäkön yhteydessä toimi Dionysoksen teatteri. Koillisrinteeseen rakennettiin roomalaisella ajalla Herodes Atticuksen odeion. Rinteellä sijainneille kohteille pääsi kukkulaa kiertäneen Peripatos-tien välityksellä. Sen pituus oli noin 1 100 metriä.
Alueen merkittävimmät kohteet ovat (numerot viittaavat kaavakuvaan): Sudwalan luolat
Sudwalan luolat on tiedettävästi vanhin luolasto maailmassa. Se sijaitsee Etelä-Afrikassa, Mpumalanga provinssissa ja Mankelekelevuoriston alueella. Luolaston vanhimpien osien on arvioitu olevan 240 miljoonaa vuotta vanhoja. Luolasto on kalkkikiviluolasto, jossa on tippukivimuodostumia ja pylväsmuodostumia. Suurin luola, jota kutsutaan P. R. Owenin saliksi, on suurin dolomiittiluola maailmassa: Sen leveys on 70 metriä ja 37 metriä korkea. Luolaston pituudeksi on arvioitu 30 km. Yksi luolista sisältää aragoniittikristalleja. Siellä järjestetään yleisölle tunnin mittaisia kierroksia. Lisäksi siellä järjestetään kuukausittain pidempiä kierroksia. Myrtidiótissan luostari
Ikoni on asetettu löytymisensä jälkeen puisten kehysten sisään, ja vuonna 1837 taiteilija Nikólaos Spithákis koristeli sitä kullalla. Nykyisin vain ikonissa olevat kasvojen kohdat ovat alkuperäisasussaan, vaikkei niistäkään käy enää ilmi kasvonpiirteet. Kultaisen koristelun alaosassa on esitetty kolme Panagía Myrtidiótissan ansioksi luettavaa ihmettä, jotka ovat ikonin löytyminen, halvaantuneen parantuminen ja Chóran linnoituksen pelastuminen salamaniskulta vuonna 1829. Melissánin luola
Melissánin luola () on luola Kefalonián saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin 500 metriä sisämaahan Kefalonián itärannikosta lähellä Karavómyloksen ja Sámin kyliä. Saksan arkeologinen instituutti Ateenassa
Instituutin historian laajimpiin ja merkittävimpiin kaivauskohteisiin kuuluu Olympia, jonka kaivaukset alkoivat heti instituutin perustamisen jälkeen vuonna 1875. Thívan arkeologinen museo
Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa Kadmeionin ja muun Theban alueen mykeneläisaikaiset löydökset 1200-luvulta eaa., kuten mesopotamialaista alkuperää olevat sylinterinmuotoiset sinettileimasimet, lineaari-B-kirjoitusta sisältävät savitaulut sekä haudasta löydetty norsunluinen "pyksis" eli jalokivirasia; Tanagran mykeneläisaikaiset hautalöydöt, kuten minolaisesta kulttuurista vaikutteita saaneet larnaksit eli hautauurnat, samoin 1200-luvulta eaa.; mykeneläiset seinämaalaukset, aseet ja korut; Ptoionin Apollonin pyhäköstä löydetyt kuros-patsaat 500-luvulta eaa.; Akraifnionista löydetty nuoren miehen, Mnasitheoksen, hautakivi 500-luvulta eaa.; Delionin taistelussa kuolleiden hautakivet eli stelet vuodelta 424 eaa.; Auliin Artemiin pyhäköstä löydetyt Artemiin ja Hekaten patsaat; sekä Leuktran taistelussa vuonna 371 eaa. kuolleiden sotapäälliköiden hautaepigrammi. Gorhamin luola
Gorhamin luolan pohjakerroksen vanhimmat jäänteet ovat noin 125 000 vuotta vanhoja. Neandertalinihmisen jättämien jäänteiden lisäksi luolasta on löytynyt esimerkiksi oliivipuun, hyeenan, korppikotkien ja kreikankilpikonnan jäänteitä. Praia a Mare
Kunnan maisemaa hallitsee sen edustalla oleva saari Isola di Dino. Saaressa on useita meriluolia, joista suurimmat ovat "Grotta Azzurra" (Sininen luola) ja "Grotta del Leone" (Leijonan luola). Leijonan luola on saanut nimensä luolassa olevasta kivestä, joka muistuttaa makuulla olevaa leijonaa. Kunnan alueella mantereella olevista meriluolista tunnetuin on "Grotta delle Sardine" (Sardiiniluola), jossa on kalastettu runsaasti sardiineja verkoilla. Pyhän Paavalin luostari
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan länsirannikon eteläosissa vuorenrinteessä vajaan kilometrin päässä merenrannasta. Luostarirakennukseen kuuluu suuri torni, joka rakennettiin vuonna 1522. Luostarin nykyinen pääkirkko ("katholikon") on rakennettu 1839–1844 ja se on omistettu Neitsyt Marian puhdistamiselle. Vanhimmat luostarirakennukset ovat peräisin 1400- ja 1500-luvulta. Luostarin alaisuuteen kuuluvat sivuluostarit Uusi skiitta ja Lákkoksen Pyhän Demetrioksen skiitta. Luostariin kuuluu myös 12 kappelia, joihin lukeutuva Pyhän Yrjön kappeli on luostarin vanhin rakennus. Luostarin pyhäinjäännöksiin kuuluvat muun muassa Itämaan tietäjien antamiksi lahjoiksi uskotut esineet sekä Gregorios Nazianzilaisen jalka. Luostarin kirjastossa on 494 käsikirjoitusta ja yli 12 000 painettua kirjaa. Mykene
Hallitsijasuvut ja selkeä yläluokka ilmaantuivat Mykeneen noin 1700-luvulla eaa., mikä käy ilmi tuolloin rakennetun hautakehä B:n löydöistä. 1600-luvulla eaa. rakennettin suuri keskusrakennus, hautakehä A sekä ensimmäiset tholos-haudat. Paikka oli asuttu yhtämittaisesti pronssikauden lopulle 1100-luvulle eaa. Tämän vuoksi suurin osa rakennuksista ja löydöksistä ajoittuu kaupungin huippukauteen noin vuosille 1350–1200 eaa. Myös nykyisin raunioina näkyvän palatsin sekä linnoitusmuurien rakentaminen alkoi noin vuonna 1350 eaa. Leijonaportti rakennettiin samaan aikaan uudempien muurinosien kanssa noin vuonna 1250 eaa.
Mykene kävi laajaa kauppaa koko Välimeren alueella. Kaupunki antoi nimensä koko mykeneläiselle kulttuurille, joka oli Kreikan mannermaan ensimmäinen pronssikautinen kulttuuri ja viimeinen niin kutsutuista helladisista kulttuureista. Se vaikutti noin vuosina 1600–1100 eaa. ja syntyi samaan aikaan kuin minolainen kulttuuri hallitsi Kreetaa ja tiettyjä Egeanmeren saaria. Kulttuurin kukoistuskautta olivat vuodet 1400–1200 eaa. Laajimmillaan mykeneläiset hallitsivat koko Egeanmeren aluetta, Kreeta mukaan lukien. Kulttuuri tunnetaan muun muassa juuri Mykenen kaltaisista palatsikeskuksista, kuningasvaltaisesta yhteiskuntajärjestelmästä sekä suurista tholos-haudoista. Mykeneläiset käyttivät lineaari-B-kirjoitusta, jota käytettiin mykeneläisen kreikan, kreikan kielen varhaisen vaiheen merkitsemiseen. Kirjoitusjärjestelmä on todennäköisesti saanut alkunsa minolaisten käyttämästä lineaari-A:sta. Naksos (Kykladit)
Dionysoksen pyhäkkö
Dionysokselle omistetun pyhäkön rauniot sijaitsevat Ýriassa lähellä Glinádon kylää. Paikka on ollut kulttikäytössä viimeistään mykeneläisellä kaudella 1300–1100-luvuilla eaa. Kulttia harjoitettiin alun perin ulkotiloissa ja se jatkui tällaisena vielä geometriselle kaudelle noin vuoteen 800 eaa. saakka, jolloin paikalle rakennettiin ensimmäinen pyhäkkörakennus. Sen jälkeen paikalla on ollut eri vaiheissa yhteensä neljä eri pyhäkkörakennusta: pyhäkön toinen vaihe rakennettin noin 730 eaa., kolmas vaihe noin 680 eaa. ja neljäs noin 580–550 eaa. Näistä viimeksi mainittu on varhaisin tunnettu joonialaistyylinen marmorinen prostylos-temppeli, ja se on merkittävä tyylisuunnan kehityksen kannalta. Siteían arkeologinen museo
Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa kullasta ja norsunluusta tehty kuros-patsas Rousolákoksesta, Pseíran saaren minolaisen asutuksen löydökset, Káto Zákroksen palatsin pithokset ja sen arkiston lineaari-A-taulut, sekä maailman vanhimpiin kuuluva viininpuristin Áno Zákroksesta. Luettelo Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista
Kreikan itsenäistymisen jälkeen virallisia kaivauksia maassa suoritti alussa lähinnä Ateenan arkeologinen seura. Kaivauskohteiden suuren määrän ja valtion resurssipulan vuoksi kaivausoikeuksia on myönnetty valtuutetuille ulkomaisille instituuteille. Vanhin Kreikan ulkomaisista instituuteista on Ranskan École française d’Athènes, joka perustettiin vuonna 1846, toiseksi vanhin Saksan arkeologinen instituutti Ateenassa, joka perustettiin vuonna 1874, ja kolmanneksi vanhin Yhdysvaltain American School of Classical Studies at Athens vuodelta 1881. Pohjoismaisista instituuteista vanhin on Ruotsin Ateenan-instituutti, joka aloitti vuonna 1948. Suomen Ateenan-instituutti perustettiin vuonna 1984. Antíparoksen luola
Antíparoksen luola () on luola Antíparoksen saarella Kreikassa. Se on saaren tunnetuin ja suosituin nähtävyys. Luola sijaitsee saaren kaakkoisosassa Ágios Ioánniksen vuorella lähellä Soróksen kylää, noin 177 metrin korkeudella merenpinnasta. Agía Triádan sarkofagi
Agía Triádan sarkofagi (myös "Hagia Triadan sarkofagi") on pronssikautinen sarkofagi eli "larnaks", joka on valmistettu LM IIIA2 -kaudella noin vuonna 1370–1320 eaa. ja löydettiin Agía Triádasta Kreetan saarelta Kreikasta vuonna 1903. Se on peräisin ajalta, jolloin Kreeta oli mykeneläisen kulttuurin vallan alla, ja se yhdistelee minolaisia ja mykeneläisiä vaikutteita sekä mahdollisesti myös egyptiläisiä vaikutteita. Grotta Azzurra
Luola on tunnettu jo roomalaisten aikaan. Silloin se tunnettiin nimellä Gradola, lähellä sijainneen samannimisen huvilan mukaan. Roomalaiset rakensivat luolasta nymfaionin, jonka patsaista nykyään ei ole paljoa jäljellä. Tämän jälkeen luola unohtui, kunnes vuonna 1826 sen löysivät uudestaan puolalainen kirjailija August Kopisch ystävänsä saksalaisen taidemaalarin Ernst Friesin kanssa. Tämä jälkeen luola on ollut yksi Caprin tärkeimmistä tutustumiskohteista. Kamáres
Kamáres sijaitsee Ídavuoren etelärinteellä. Se tunnetaan ennen kaikkea kylän lähellä ylempänä vuorenrinteessä sijaitsevasta Kamáresin luolasta, joka oli merkittävä minolaisaikainen kulttipaikka ja josta on tehty merkittäviä keramiikkalöytöjä. Niiden tyyli on antanut nimensä niin kutsutulle Kamáres-keramiikalle. Kamáresin luola
Luolalle pääsee Kamáresin kylästä pientä jyrkkää polkua pitkin. Nousu kestää noin 3–4 tuntia. Luolasta tehdyt löydökset ovat Iraklionin arkeologisessa museossa. Zestoa
Paikkakunnan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Ekainin luola ja sen kivikautiset luolamaalaukset. Itse luola on turisteilta suljettu, mutta sen lähettyville on rakennettu turisteille luolaa esittelevä keskus ja sen yhteyteen jäljennös luolasta. Keskus ja luolan jäljennös tunnetaan nimellä "Ekainberri", joka on baskin kieltä ja tarkoittaa uutta Ekainia. Arkádi
Arkádi sijaitsee Kreetan saaren pohjoisrannikolla Réthymnon kaupungin ja kunnallisyksikön itäpuolella ja Ídavuoren luoteispuolella. Kunnallisyksikkö on saanut nimensä siellä sijaitsevasta merkittävästä Arkádin luostarista. Kunnallisyksikön alueella sijaitsevat myös muun muassa antiikin Eleuthernan (Eléftherna) rauniot. Arkádi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Réthymnon kuntaan yhdessä Láppan ja Nikifóros Fokáksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Eileithyian luola
Luola oli luolapyhäkkö, joka oli omistettu myöhemmin Eileithyiaksi kutsutulle jumalattarelle, joka suojeli synnytyksiä. Lineaari-B-kirjoituksissa jumalattaren nimi esiintyy muodossa "e-re-u-ti-ja". Kreikkalaisessa mytologiassa luola oli paikka, jossa Hera synnytti Eilethyian. Paikka mainitaan myös Homeroksen "Odysseiassa" (XIX.188). Luola oli käytössä neoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Erityisen merkittävä se oli minolaisella ajalla. Luola oli merkittävin Eilethyialle omistettu pyhäkkö. Paikka on ollut kulttikäytössä myös varhaiskristillisenä aikana. Ithaca Chasma
Ithaca Chasma on suuri laakso Tethyksessä, yksi Saturnuksen kuista. Se on nimetty Kreikan saaren, Ithakan mukaan. Se on 100 km leveä, 5 km syvä ja 2000 km pitkä. Se on samankeskinen Odysseus kraatterin kanssa. Nída
Ídavuoren rinteessä tasangon laidalla sijaitsee niin kutsuttu Ídan luola, joka on eräs ehdokas Zeuksen syntymäpaikaksi kreikkalaisessa mytologiassa ja merkittävä minolaisaikainen kulttipaikka. Mytologiassa tasanko on myös paikka, jossa Demeter rakastui Iasioniin. Míloksen katakombit
Katakombit löydettiin vuonna 1840. Löytäjät olivat saarelta antiikkiesineitä luvattomasti etsineitä antiikkikauppiaita. Vuodesta 1843 lähtien katakombeja ovat tutkineet arkeologit, aluksi Ludwig Rossin johdolla. Katakombit ovat Kreikan varhaisin tunnettu kristillinen kohde. Ne ovat maailman laajimpia tunnettuja varhaiskristillisiä hautoja, ja mahdollisesti jopa Rooman katakombeja vanhempia. Katakombit ovat Míloksen merkittävimpiä arkeologisia löytöjä ja kuuluvat myös saaren suosituimpiin turistikohteisiin. Míloksen arkeologinen museo
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä neoliittiselta kaudelta, helladiselta/mykeneläiseltä kaudelta sekä antiikin ajalta. Merkittävimpiin esihistoriallisiin löytöihin lukeutuvat Míloksen Fylakopín helladisen asutuksen kaivauksista tehdyt löydökset sekä löydökset muista saaren esihistoriallisista kohteista kuten Nýchia ja Demenagáki. Niihin lukeutuvat muun muassa niin kutsuttu Fylakopín nainen eli Fylakopísta löydetty jumalattaren tai papittaren 45 cm korkea helladinen pienoispatsas LH IIIA -kaudelta 1300-luvulta eaa.; lukuisat muut uskonnollisessa käytössä olleet figuriinit; vulkaanisesta kivestä tehty alttari; sekä keraamiset astiat. Esihistoriallisiin löytöihin lukeutuvat myös Chálakaksen Rivárista löydetty varhaiskykladisen talon pienoismalli, joka on ajoitettu noin ajalle 2200–2000 eaa. ja antaa arvokasta tietoa tuon ajan rakentamisesta, sekä lukuisat obsidiaanista tehdyt esineet. Petrálonan luola
Petrálonan luola () on luola ja paleoliittisen kauden arkeologinen kohde Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se tunnetaan niin kutsutusta Petrálonan kallosta, joka on yksi koko Euroopan varhaisimpia ihmislöytöjä ja vähintään noin – vuotta vanha. Luola sijaitsee Néa Propontídan kunnassa noin 800 metriä koilliseen Petrálonan kylästä, josta se on saanut nimensä, ja noin 50 kilometriä kaakkoon Thessalonikista. Nymfoleptoksen luola
Nymfoleptoksen luola () on luola ja antiikin ajan arkeologinen kohde Ymittós-vuoren eteläpäässä Itä-Attikassa Kreikassa. Se sijaitsee Vári-Voúla-Vouliagménin kunnan alueella noin kolme kilometriä pohjoiseen Várin kaupungista. Luola tunnetaan myös nimillä "Panin luola" (Σπήλαιο Πανός, "Spílaio Panós"), "Arkhedemoksen luola" (Σπήλαιο Αρχέδημου, "Spílao Archédimou") ja "Várin luola" (Σπήλαιο Βάρης, "Spílaio Váris").
500-luvulla eaa. luola toimi Theralta paenneen kuvanveistäjä Arkhedemoksen turvapaikkana. Hän veisti reliefejä luolan stalaktiiteista ja kirjoitti niihin nimensä. Arkhedemos sanoi tulleensa nymfien valtaan, ja teki luolasta pyhäkön. Tämän jälkeen erityisesti 400-luvulla eaa. luola toimi nymfeille, Panille ja Apollonille omistettuna pyhäkkönä. Se oli Kholleidain demoksen aluetta. Luolan käyttö vaikuttaa lakanneen välillä 200-luvulla eaa. Myöhäisantiikin aikana 200-luvulta 400-luvulle jaa. sitä käyttivät kulttipaikkana uusplatonistit. Eileithyia
Merkittävin Eileithyian kulttipaikka oli niin kutsuttu Eileithyian luola Kreetalla. Pythagoraan luola
Vielä ylempänä pääpolkua, portaiden yläpäässä, on toinen kappeli, joka on omistettu ”Neljänkymmen portaan” Neitsyt Marialle ("Panagía Sarantaskaliótissa"). Se on rakennettu bysanttilaisella kaudella 1000-luvulla , kun alueella asui sinne turvaan vetäytyneitä munkkeja. Kappelin takana on kaksi luolaa, Panagía Sarantaskaliótissan luolat, joista vasemmanpuoleinen on pienempi ja oikeanpuoleinen suurempi. Luolat laskeutuvat jopa 90 metriä syvemmälle ja niissä on stalaktiitteja ja stalagmiitteja. Useimmat kävijät vierailevat näillä luolilla, koska ne ovat polun päässä ja helpommin saavutettavissa, ja siksi juuri ne esiintyvät usein ”Pythagoraan luolana”. Klepsydra (Ateena)
Klepsydra koostui kaivosta ja vesisäiliöistä, ja siinä oli holvattu katto. Lähdekaivon yhteydessä olevasta luolasta on löytynyt piirtokirjoitus, jonka mukaan se oli omistettu nymfeille. Klepsydran itäpuolella sijaitsi joukko luolia, jotka toimivat pyhäkköinä: nämä olivat Apollon Hypoakraioksen luola, Olympoksen Zeuksen luola sekä Panin luola. Atuanin holvihaudat
Atuanin Holvihaudat on laaja temppelikokonaisuus. Se käsittää kolme temppeliä, tarvittavat apurakennukset, Kalmiston ja sen alla maan sisällä olevat Holvihaudan ja siihen liittyvän labyrintin johon kuuluvat vangeille tarkoitettu Kahlekammio, seinämaalauksin koristeltu Maalattu Holvi, hautakammiona toimiva Luukammio ja erillinen Aarrekammio, jossa säilytetään maailman suurimpia ja tavoitelluimpia kalleuksia. Siellä on myös Erreth-Akben onnenrenkaan toinen puolikas jota velho Ged etsii ja tunkeutuu alueelle. Tästä alkaa seikkailu joka päättyy siihen että Ged ja Tenar pakenevat ehjäksi loitsittu rengas mukanaan ja pimeyden viha sortaa labyrintin, holvihaudan ja lopulta myös suurimman ja vanhimman temppelin, Tyhjän Valtaistuinsalin. Jumalkuninkaan ja Kaksoisjumalten temppelit sekä temppeliväen asuinrakennus eli Iso talo jäivät ehjiksi ja noviisit palvelijoineen selvisivät katastrofista. Vain temppelissä vaaninut Jumalkuninkaan ylipapitar Kossil ja hänen eunukkivartijansa saivat tiettävästi surmansa tuhossa. Rengas viedään Havnoriin mihin se kuuluukin ja maailma yhdistyy, kun maita yhdistänyt Kadonnut Riimu eheytyy renkaan mukana. Nyt loppuu myös kargiheimon sotaisuus ja heikäläisiä alkaa tulla taikaoppiinkin Roken saarelle. Ídan luola
Kreikkalaisessa mytologiassa luola esitettiin Zeuksen syntymäluolana tai tarkemmin luolana, johon Rhea kätki vastasyntyneen Zeuksen, jotta Kronos ei nielisi tätä. Kureettien kerrotaan soittaneen ja tanssineen luolan edessä olevalla tasanteella, jotta Kronos ei kuulisi lapsen itkua. Samaa myyttiä kerrotaan tosin myös Díktivuorella sijaitsevasta Díktin luolasta. Asiasta oli antiikin aikana epäselvyyttä, koska Hesiodoksen "Jumalten synty" ei mainitse tarkkaa paikkaa. Papanikolíksen luola
Papanikolíksen luola (; myös "Papanikolin luola") on meriluola Meganísin saaren länsirannikolla Kreikassa. Luolan sanotaan olevan Kreikan toiseksi suurin. Sen pituus on noin 120 metriä, leveys noin 60 metriä ja korkeus noin 30 metriä. Meganísi
Meganísin nähtävyyksiin kuuluu muiden muassa Papanikolíksen luola, joka sijaitsee saaren länsirannikolla. Sen sanotaan olevan Kreikan toiseksi suurin meriluola. Iraklion (alueyksikkö)
Seutu on Kreetan suosituinta matkailualuetta, sillä siellä sijaitsevat esimerkiksi Knossoksen, Faistoksen ja Agía Triádan minolaispalatsien rauniot. Myös muinaisen Gortynin kaupungin rauniot sijaitsevat alueella. Taidemaalari El Greco syntyi alueella sijaitsevassa Fódelen kylässä. Alueella sijaitsee myös Kreetan suurimpia rantalomakohteita, kuten Chersónisos ja Mália. Etelärannikolla sijaitseva Mátala tunnettuine luolineen on myös maininnan arvoinen. Dokathísmata
Dokathísmata () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa.
Hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin ajalle noin 2800–2300 eaa. Sieltä on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Dokathísmata-tyypin idolit. Dodona
Dodonasta tehdyt esinelöydöt ovat esillä Ioánninan arkeologisessa museossa. Merkittäviin löytöihin kuuluu muun muassa ohuille lyijylevyille kirjoitettuja ennuslausepyyntöjä ja oraakkelinvastauksia, pyhäkkörakennusten koristeosia, sekä erilaisia veistoksia ja muita votiivilahjoja, joiden alkuperästä eri aikoina voidaan tehdää päätelmiä siitä, miten kreikkalaisten siirtokuntien perustaminen Epeiroksen rannikolla eteni. Kýkkoksen luostari
Kýkkoksen luostari sijaitsee Tróodos-vuoriston luoteisrinteessä metrin korkeudella merenpinnasta, noin 15 kilometriä länteen Pedouláksen kylästä. Luostarirakennukset edustavat jälkibysanttilaista tyyliä. Luostari on koristeltu rikkaasti mosaiikeilla ja ikoneilla. Tärkein ikoni on mainittu Luukkaan maalaamaksi väitetty Neitsyt Marian ikoni. Luostarin yhteydessä toimii museo. Luostari juhlii Marian juhlapäivinä 15. elokuuta ja 8. syyskuuta. Arkkipiispa Makarioksen hauta sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä luostarista. Panin luola (Ateena)
Panin luola on luola ja antiikin aikainen Panille ja nymfeille omistettu pyhäkkö Akropolis-kukkulan luoteisrinteessä Ateenassa Kreikassa.
Pyhäkkö koostuu oikeastaan kolmesta pienestä luolasta, jotka kaikki oli omistettu Panin ja nymfien kultille. Panin kultti tuli Ateenaan Marathonin taistelun vuonna 490 eaa. jälkeen, sillä Panin ajateltiin tuolloin auttaneen ateenalaisia taistelussa aiheuttamalla persialaisten keskuudessa paniikkia huudoillaan. Luolissa oli mahdollisesti Panin patsas, ja niihin tuotiin votiivilahjoja Panille ja nymfeille. Kallioon oli kaiverrettu pieniä syvennyksiä veistoksia varten. Karákalloksen luostari
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan itäosassa vajaan kilometrin päässä niemimaan itärannikosta. Luostarin pääkirkko ("katholikon") on rakennettu vuosina 1548–1564 ja laajennettu myöhemmin. Se on omistettu apostoleille Pietari ja Paavali. Luostarirakennuksiin kuuluva Pietarin torni on Athoksen suurin ja rakennettiin 1500-luvulla. Luostariin kuuluu viisi kappelia sen sisäpuolella ja kaksi sen ulkopuolella, sekä 18 keljaa. Luostarin pyhäinjäännöksiin kuuluvat muun muassa apostoli Bartolomeuksen ja Pyhän Kristoforoksen kallot. Luostarin kirjastossa on 279 käsikirjoitusta, noin 2 500 painettua kirjaa sekä historiallisia dokumentteja, kuten "khrysobullia". Hydra (kaupunki)
Hydran kaupunki sijaitsee saaren pohjoisrannikolla sen keskiosissa. Se on saaren pääsatama ja rakennettu luonnonsatamalahden ympärille. Kaupungin rakennuskanta on perinteistä ja suojeltua. Siellä on paljon 1800-luvulla rakennettuja varakkaiden laivanvarustajien ja kauppiaiden huviloita. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa vuonna 1643 rakennettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen ("Koímisis tis Theotókou") kirkko, joka on saaren vanhin rakennus. Arkalochórin luola
Luolan ensimmäiset kaivaukset suoritti Josíf Chatzidákis vuonna 1912. Järjestelmällisemmät kaivaukset suoritettiin vuosina 1934–1935 Spyrídon Marinátoksen ja Nikólaos Platónin johdolla. Luolasta tehdyt löydökset ovat Iraklionin arkeologisessa museossa. Marion (Kypros)
Marionin merkittävimmät arkeologiset löydöt ovat hautoja ja hautaesineitä. Itäkukkulan läheltä on löydetty hautoja geometriselta ja arkaaiselta kaudelta, ja länsikukkulan läheltä hautoja klassiselta ja hellenistiseltä kaudelta. Haudoista on löydetty muun muassa attikalaista keramiikkaa sekä kultakoruja. Merkittävimpiin veistoslöytöihin lukeutuu marmorinen niin kutsuttu Marionin kuros, joka on British Museumissa. Hautalöytöihin lukeutuu myös niin kutsuttua kyproslaista kirjoitusta käyttäviä piirtokirjoituksia 500–300-luvuilta eaa. Attávyros
Attávyros sijaitsee Ródoksen läntisissä keskiosissa Émponaksen kylän eteläpuolella. Vuori on kalkkikiveä ja sen alarinteillä kasvaa tammi- ja mäntymetsää. Vuorelta voi nähdä muita Dodekanesian saaria, Vähän-Aasian rannikkoa sekä selkeinä päivinä jopa Kreetan saaren korkeimman vuoren, Ídavuoren. Mykeneläinen uskonto
Mykeneläisen ajan kulttipaikkoja ovat olleet palatsien pyhäkkötilat, erilliset kulttikeskukset sekä ulkoilmapyhäköt. Parhaiten tunnettuja ovat Mykenen ja Tirynsin palatsien pyhäköt. Merkittäviä tunnettuja erillisiä pyhäkköjä tai temppeleitä ovat Fylakopín pyhäkkö Míloksella, Agía Eirínin jo minolaisena aikana käytössä ollut pyhäkkö Kéalla sekä Ágios Konstantínoksen mahdollisesti Poseidonille omistettu pyhäkkö Méthanan niemimaalla. Merkkejä ulkoilmapyhäköistä on löydetty muun muassa Tirynsin läheltä. Mykeneläisillä oli myös minolaisten tavoin vuorenhuippupyhäkköjä; eräs tällainen tunnetaan läheltä Epidaurosta. Mykeneläiseen uskontoon ei kuulunut suurikokoisia temppeleitä myöhemmän antiikin kreikkalaisen uskonnon tavoin. Réthymno (alueyksikkö)
Alue on Kreetan vuoristoisinta. Lännessä sijaitsee Lefká Óri -vuoristo ja idässä puolestaan Kreetan korkein vuoristo, Psiloreítis-vuoristo. Jälkimmäisen kuuluu myös saaren korkein vuori, 2 456 metriä korkea Ídavuori. Pythagoraan luola
Pythagoraan luola sijaitsee Kérkis-vuoren kaakkoisrinteessä noin 300 metrin korkeudella merenpinnasta, länteen Marathókampoksen kylästä. Pythagoraan sanotaan vetäytyneen kaupungista luolaan piiloon saaren tyranni Polykrateen vihaa. Hänen kerrotaan sekä asuneen paikalla että opettaneen siellä oppilaitaan. Paikalla on myös lähde, josta filosofin kerrotaan ottaneen juomavetensä. Tieto siitä, että Pythagoras asui saarella jossakin luolassa, on peräisin antiikin ajalta ja tunnetaan Iamblikhoksen kautta. On kuitenkin mahdoton sanoa, onko kyseessä todella sama luola. Livádi (Kythera)
Livádin kylä on rakennettu laaksoon, jossa harjoitetaan viinin ja vihannesten viljelyä. Lisäksi laaksossa kasvaa oliivipuita. Maanviljelijöitä eri puolilta saarta saapuu kerran viikossa myymään tuotteitaan kylän pääkadulle. Kylässä on ravintoloita, kahviloita ja majoituspalveluita. Livádissa sijaitsee Agíos Andréaksen kirkko, joka on rakennettu Bysantin-valtakaudella ja on yksi saaren suurimmista. Livádin läheisyydessä sijaitsee Balkanin niemimaan alueen suurin kivisilta, Katoúnin silta. Se on rakennettu Kytheran kuuluessa Britanniaan. Káto Livádissa toimii bysanttilaista taidetta, kuten ikoneja ja freskoja sekä erilaisia kirkkoesineitä esittelevä bysanttilainen museo. Athos
Athos on merkittävä ortodoksisen ja bysanttilaisen kulttuurin säilyttäjä. Muun muassa bysanttilaisen ikonimaalauksen perinne on kehittynyt ja säilynyt Athoksella. Merkittäviä ovat myös alueen kirkkojen seinämaalaukset. Tunnetuimpia ikoneita on Ivíronin Jumalanäiti, joka on koko Athoksen suojelijatar. Athoksen luostarien kirjastoissa on suuret ja merkittävät kokoelmat keskiaikaisia käsikirjoituksia. Kaikilla luostareilla on suuri kokoelma erilaisia pyhäinjäännöksiä. Niistä tunnetuimpiin kuuluu Vatopédissa säilytetty niin kutsuttu Neitsyt Marian vyö. Rilan luostari
Luostarikompleksi käsittää yhteensä 8 800 m²:n alueen. Rakennukset ovat suorakaiteen muotoisen sisäpihan (3 200 m²) reunoilla. Pääkirkko ja keskiaikainen torni sijaitsevat pihalla. Viisikupolinen pääkirkko valmistui vuonna 1837. Kirkon arvokkain esine on kullattu ikonostaasi, joka on kuuluisa puuleikkauksistaan ja jonka tekemiseen meni viisi vuotta neljältä käsityöläiseltä. Chalkídan arkeologinen museo
Merkittäviin museoesineisiin kuuluvat muun muassa paleoliittisen ja neoliittisen kauden työkalut; Mánikasta löydetty keramiikka sekä luusta ja pronssista tehdyt varhaishelladiset figuriinit 2000-luvulta eaa.; Vromoúsasta löydetty maalattu rhyton mykeneläiseltä kaudelta 1000-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta eaa.; kuros-veistosten osat 500-luvulta eaa.; istuvaa naista esittävä hautakivi 400-luvulta eaa.; Demeterin tai Kybelen kuvapatsas 300-luvulta eaa.; Dionysosta ja Plutonia esittävä votiivireliefi Karystoksesta samoin 300-luvulta eaa.; hellenistisen kauden hautausmaalta löydetty urheilijan kultainen seppele; Khalkiista löydetty päätön Apollonia esittävä patsas, joka on roomalaisaikainen kopio; sekä Aidepsoksen roomalaisesta kylpylästä löydetty Antinooksen patsas keisari Hadrianuksen kaudelta. Pythagoraan luola
Varsinainen Pythagoraan luola on luolista alin. Sinne johtaa erillinen pienempi polku, joka erkanee pääpolulta oikealle. Tämän vuoksi se jää monilta paikalla kävijöiltä kokonaan huomaamatta. Luolalle päästäkseen täytyy kiivetä noin 2,5 metriä ylös jyrkkää rosoista kalliota, mutta se onnistuu paikalla olevan köyden avulla. Luolan sisäänkäynti on ahdas. Sisällä luolassa on suurempi, alempi kammio sekä pienempi, ylempi kammio. Ylemmässä kammiossa on suuri ”ikkuna-aukko”, josta avautuu näköala etelään. Péllan arkeologinen museo
Merkittävimpiin museoesineisiin lukeutuvat muun muassa veistetty Aleksanteri Suuren pää sekä Aleksanteria Pan-jumalana esittävä veistos; niin kutsuttujen Dionysoksen ja Helenan talojen lattiamosaiikit, joista eräs esittää Aleksanteria surmaamassa leijonan ja toinen Dionysosta ratsastamassa gepardilla; sekä doorilaisella kreikalla kirjoitettu Pellan kiroustaulu ("katadesmos"). Nída
Nída () eli Nídan ylätasanko (Οροπέδιο Νίδας, "Oropédio Nídas") on ylätasanko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon alueyksikön alueella saaren keskiosissa noin 20 kilometriä etelään Anógeian kaupungista ja noin 60 kilometriä lounaaseen Iraklionista. Kreeta
Kreetalla on neljä suurikokoista vuoristoa, ja ainoastaan neljäsosa saaren pinta-alasta sijaitsee alle sadan metrin korkeudella merenpinnasta. Yli 500 metrin korkeudessa sijaitsee 30 prosenttia pinta-alasta. Saaren länsiosassa kohoavat Lefká Óri -vuoret ("”Valkoiset vuoret”"). Virtaava vesi on kovertanut uomiaan jyrkkärinteisten ja korkeiden vuorten kalkkikiveen. Näin ovat muodostuneet muun muassa Euroopan syvimpiin ja pisimpiin kuuluva rotko, 17 kilometriä pitkä Samarián rotko, sekä Ímproksen rotko. Lefká Órin korkein huippu on 2 453 metriä korkea Páchnes. Saaren korkein huippu on 2 456 metriä korkea Ídavuori Psiloreítis-vuorilla (myös Idavuoret). Psiloreítis-vuoria kutsutaan toisinaan nimellä ”Kreetan katto”. Kreetan itäosassa sijaitsee Lasíthi-vuoristo, johon kuuluvat muun muassa 2 148 metriä korkea Díkti ja 2 141 metriä korkea Aféntis Christós. Neljäs vuoristo on myös itäosassa sijaitseva Thryptí- eli Siteíavuoret. Tämän vuoriston korkein vuori on 1 476 metriä korkea Aféntis Kavoúsi.
Vuoristojen lomassa sijaitsee myös tasankoja, joista suurikokoisimmat ovat Omalós Lefká Óri -vuoristossa, Lasíthi Lasíthi-vuoristossa sekä Nída Psiloreítis-vuoristossa. Laaksojen maaperä on hedelmällistä vuorilta ajan kuluessa valuneen maan ansiosta. Lisäksi vuorenhuiput suojaavat näitä tasankoja. Ímproksen rotko
Ímproksen rotko on suosittu vaellusreitti. Kreetan rotkoista se on kolmanneksi suosituin läheisen Samarián rotkon sekä Agía Eirínin rotkon jälkeen. Samarián rotkoon verrattuna Ímprosin rotko on pienempi, helppokulkuisempi ja rauhallisempi. Vaelluksen kokonaispituus on noin kahdeksan kilometriä ja sen aikana laskeudutaan noin 600 metriä alaspäin. Rotko on avoin läpi vuoden, päin vastoin kuin Samarián rotko. Paras aika vaellukselle on usein kevät, jolloin rotkon kasvillisuus on kukkeimmillaan. Vaellus rotkon läpi kestää noin 2–3 tuntia. Yleisin lähtöpaikka vaellukselle on Ímproksen kylä rotkon pohjoispäässä. Sieltä vaelletaan rotkon eteläpäähän Komitádekseen, josta voi jatkaa edelleen Chóra Sfakíoniin. Vaelluksen voi suorittaa myös toisin päin Komitádeksesta Ímprokseen. Rotkoon on pieni pääsymaksu. Ímprosista ja Chóra Sfakíonista on bussiyhteys Chaniáan. Afidna
Afidnan paikan eli Kotrónin kukkulan koko on noin 125 x 40 metriä, ja sillä on linnoitetun kaupungin raunioita. Paikan lähellä on nykyisin Eläväksitekevän lähteen ("Zoodóchos Pigí") kappeli. Helladisen kauden hautoja on montaa eri tyyppiä, ja niistä on löydetty muun muassa minyalaista keramiikkaa sekä pronssi-, kulta- ja hopeaesineitä. Ósios Loukáksen luostari
Ósios Loukáksen luostari (, ”Pyhittäjä Luukaksen luostari”; myös "Osios Lukaksen luostari") on ortodoksinen luostari Kreikassa. Se sijaitsee Steírin kylässä Boiotiassa lähellä Dístomoa. Historiallinen linnoitettu luostari on yksi merkittävimmistä keskibysanttilaisen arkkitehtuurin ja taiteen merkkiteoksia. Se on listattu Unescon maailmanperintöluettelon kohteeksi yhdessä Néa Monín ja Dafnín luostarien kanssa.
Ósios Loukáksen luostari sijaitsee luonnonkauniilla paikalla Helikon-vuoren rinteillä. Erakko Pyhä Luukas ("Loukás", "Lukas"), jonka jäänteitä säilytetään luostarissa edelleen, perusti sen 900-luvulla. Luukas on kuuluisa ennustuksestaan, joka ennusti oikein, että Romanos valloittaa Kreetan. Vaikka hän todennäköisesti tarkoitti Romanos I:stä, niin saaren valloitti bysanttilainen sotapäällikkö Nikeforos Fokas keisari Romanos II:n alaisuudessa. Uskotaan, että jälkimmäisen hallitusaikana rakennettiin Ósios Loukáksen Jumalansynnyttäjän kirkko. Vuonna 2011 luostarissa oli kolme asukasta. Mykene
Mykenen alueelta on löydetty yhdeksän mehiläispesän muotoista kupolihautaa, tholosta, jotka toimivat aikanaan hautaholveina. Niissä on ahdas holvikattoinen sisäänkäytävä, ja ne oli rakennettu kerrostamalla suuria neliönmuotoisia kiviä, jotka olivat jopa 12 tonnin painoisia. Kupolihaudat on nimetty satunnaisesti kreikkalaisen mytologian Mykenessä vaikuttaneiden hahmojen mukaan. Leijonaportin länsipuolella hautakehä B:n lähellä olevia hautoja kutsutaan nimellä Leijonien hauta, Aigisthoksen hauta, Klytaimnestran hauta sekä Atreuksen aarrekammio. Muut haudat ovat nimiltään Kyklooppien hauta, Henkien hauta, Páno Foúrnoksen hauta, Káto Foúrnoksen hauta sekä Panagítsan hauta.
Atreuksen aarrekammio Iraklionin arkeologinen museo
Iraklionin arkeologinen museo () on arkeologinen museo Iraklionin kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on yksi koko Kreikan suurimmista ja merkittävimmistä museoista ja maailman merkittävin minolaista kulttuuria esittelevä museo. Museon kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta kaudelta antiikin ajan lopulle saakka. Tunnetuimpia ovat monet minolaiset taide-esineet. Museo on perustettu vuonna 1883. Orkhomenos (Boiotia)
Orkhomenoksen merkittävimpiin löytöihin kuuluu suuri tholos-hauta eli pyöröhauta, jota kutsutaan Minyaan haudaksi kaupungin myyttisen kuninkaan mukaan. Se sijaitsee lähellä asutusta ja teatteria. Hauta oli rakennettu noin 1250 eaa. ja todennäköisesti tarkoitettu kaupungin kuninkaallisen suvun käyttöön. Hauta on yksi suurimpia ja tärkeimpiä mykeneläiseltä ajalta tunnettuja hautoja, ja sitä voidaan verrata Atreuksen aarrekammiona tunnettuun hautaan Mykenessä. Ídan luola
Luola on avoin yleisölle. Sinne voi laskeutua portaita pitkin. Petrálona (Chalkidikí)
Petrálona () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Néa Propontídan kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Tríglian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Néa Propontídan kunnan Tríglian kunnallisyksikköön. Petrálona muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πετραλώνων, "Topikí Koinótita Petralónon"). Kylän väkiluku on 348 (vuonna 2011).
Petrálona sijaitsee Chalkidikín niemimaan länsiosassa linnuntietä noin 50 kilometriä kaakkoon Thessalonikista. Kylä tunnetaan siitä nimensä saaneesta Petrálonan luolasta, joka on Kreikan merkittävimpiä paleoliittisen kauden löytöpaikkoja. Luola sijaitsee kylän lähellä sen koillispuolella ja se on avoinna yleisölle. Luolan yhteydessä toimii Petrálonan anthropologinen museo. Díktin luola
Ensimmäiset pienimuotoiset arkeologiset kaivaukset luolassa suoritti Federico Halbherr vuonna 1886 paikallisten löydettyä luolasta esineitä. Arthur Evans tutki luolaa vuonna 1897. Laajemmat kaivaukset aloitti David Hogarth vuonna 1899. Arkeologisissa tutkimuksissa luolasta on löydetty alttari, jolla on poltettu erilaisia uhreja; sekä votiivilahjoja, kuten jumal-, ihmis- ja eläinhahmoja ja kaksoiskirveitä ("labrys"). Pyhä alue on ollut aidattu aitauksella ("temenos"). Paikalta on löydetty myös katkelmallinen piirtokirjoitus, joka on osa hymnistä Díktin Zeukselle. Pireuksen arkeologinen museo
Varhaisimpiin löytöihin kuuluvat löydöt Kytheran minolaisesta vuorenhuippupyhäköstä sekä Ágios Konstantínoksen mykeneläisestä pyhäköstä Méthanan niemeltä. Museon merkittävimpiä esineitä ovat harvinaiset pronssiveistokset, joita on säilynyt antiikin ajalta muutoin suhteellisen vähän, koska niiden materiaali on käytetty myöhemmin uudelleen. Museon pronssipatsaat ovat säilyneet, koska ne oli piilotettu ennen roomalaisten hyökkäystä, ja jääneet unohduksiin. Niistä merkittävimmät ovat Apollonia esittävä niin kutsuttu Pireuksen Apollon arkaaiselta kaudelta noin 530–520 eaa., mikä on harvoja tuolta kaudelta säilyneitä pronssisia veistoksia; sekä Athenea esittävä pronssipatsas (Pireuksen Athene) ja kaksi Artemiin pronssipatsasta (Pireuksen Artemiit), jotka ovat 300-luvulta eaa. Merkittävimpiin esineisiin lukeutuvat myös Moscháton Kybelen temppelin sekä Kallithéan temppelinkaltaisen muistomerkin veistokset. Ída
Ídavuori vaikuttaa olleen minolaisen kulttuurin aikana pyhä vuori. Sen satulanmuotoinen huippu näkyy hyvin erityisesti Faistoksen palatsikeskukselle. Ídavuori liitettiin varhain erityisesti Zeukseen, mihin perustuu myös kreikkalaisen mytologian kertomus tämän syntymästä Ídan luolassa. Kristillisellä ajalla vuoren huipulle pystytettiin Pyhälle Ristille ("Tímios Stavrós") omistettu kappeli, mistä myös vuoren korkein huippu on saanut nimensä. Kappelilla juhlitaan aina 14. syyskuuta, jolloin vuorelle kiipeää suuri joukko ihmisiä. Spedós
Spedós () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren etelärannikolla Kalantóksen ja Pánermoksen kylien välisellä alueella.
Spedóksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin kaudelle noin ajalle 2800–2300 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Spedós-tyypin idolit, jotka edustavat idolien klassisinta ja tunnetuinta tyyppiä. Hautausmaan löytöjä on muun muassa Náxoksen arkeologisessa museossa. Tínos
Tínos on Kreikan merkittävimpiä hengellisiä keskuksia ja yksi maan suosituimpia pyhiinvaelluskohteita Tínoksen kaupungin Panagía Evangelístrian kirkon ja sen kuuluisan Neitsyt Marian ikonin ansiosta. Tämän johdosta suurin osa saarella käyvistä on kreikkalaisia. Erityisesti Marian kuolonuneen nukkumisen päivä 15. elokuuta on saarella suuri juhla. Ikonin ansiosta saarta on kutsuttu nimellä ”Egeanmeren Lourdes”. Jean Clottes
Clottes oli johtavassa asemassa tutkittaessa kahta tunnetuinta esihistoriallista maalattua luolaa, vedenalaista Cosquerin luolaa, joka löydettiin 1985 rantakallioista läheltä Marseillea; sekä upeaa Chauvet'n luolaa, joka löydettiin 1994. Radiohiiliajoitus osoitti että Chauvet'n maalaukset ovat suunnilleen 30 000-32 000 vuotta vanhoja, yli 2 000 vuotta vanhempia kuin seuraavaksi vanhimmat tunnetut luolamaalaukset. Chauvet'n kauniiden ja usein äärettömän taitavasti tehtyjen maalauksien löytyminen nähtiin iskuna vasten teorioita, joiden mukaan taidehistoria on tarinaa "kehityksestä" karkeasta, kömpelöstä alusta, jota seurasi nousu yhä korkeammalle taidokkuuden tasolle. Páfos
Páfoksen tärkein nähtävyys on antiikin aikaisen kaupungin arkeologinen alue niemellä heti Káto Páfoksen länsipuolella. Se tunnetaan erityisesti hienoin lattiamosaiikein koristelluista taloistaan. Niistä tunnetuin on niin kutsuttu Dionysoksen talo. Pyhän Solomonen ("Agía Solomoní") maanalaisen kirkon luona sijaitsee katakombeja. Toinen tärkeä arkeologinen alue on hieman idempänä Panagía Chrysopolítissan kirkon (myös Pyhän Kyriaken kirkko, "Agía Kyriakí") ympärillä oleva alue. Siellä sijaitsee muun muassa pylväs, johon apostoli Paavali legendan mukaan sidottiin ruoskimista varten. Nydrín pronssikautiset haudat
Haudat löysi saksalainen arkeologi Wilhelm Dörpfeld kaivauksissa vuosina 1908–1913. Dörpfeld oli Lefkaksella etsimässä tukea teorialleen, jonka mukaan saari olisi Homeroksen kuvaama Ithaka nykyisen Ithakan sijasta, ja keskitti tutkimuksensa Nydrín tasangolle. Haudat jäivät kuitenkin hänen ainoiksi merkittäviksi löydöikseen saarella, ja ne osoittautuivat myös ajoitukseltaan paljon Homeroksen kuvaamaa mykeneläistä aikaa (n. 1200 eaa.) varhaisemmiksi. Dörpfeld kaivoi haudoista 22 ja kutsui niitä nimellä ”Kuningashaudat R” muutamien rikkaiden hautalöytöjen vuoksi. Yksittäiset haudat on nimetty R1, R2 jne. Haudat peittyivät vähitellen maalla kaivausten jälkeen ja ne puhdistettiin uudelleen vuonna 1976. Kunnostus on jatkunut 2000-luvulla. Iraklion
Iraklion on Kreetan suurin kaupunki ja koko Kreikan kuudenneksi suurin kaupunki. Se on toiminut Kreetan pääkaupunkina vuodesta 1971 lähtien. Kaupungin lähellä sijaitsevat minolaisen kulttuurin muinaisen keskuksen Knossoksen rauniot. Varsinaisen Iraklionin kaupungin tärkein nähtävyys on Iraklionin arkeologinen museo, jossa on edustava kokoelma löytöjä sekä minolaiselta kaudelta että muilta ajanjaksoilta. Kaupungissa toimii myös Kreetan historiallinen museo. Iraklionissa sijaitsee Pyhän Menaksen katedraali, joka on Kreetan arkkihiippakunnan katedraali ja koko Kreetan kirkon arkkipiispan piispanistuin. Siniset luolat
Siniset luolat () on nimitys joukolle meriluolia Zákynthoksen saarella Kreikassa. Ne sijaitsevat saaren pohjoiskärjen eli Skinárin niemen itärannikolla lähellä Ágios Nikólaoksen ja Koríthin kyliä.
Siniset luolat ovat saaneet nimensä siitä, että merivesi ja siinä olevat esineet näyttävät luolissa hyvin sinisiltä, erityisesti auringon paistaessa suoraan luoliin aamupäivällä. Luolia on useita, ja niistä suurin tunnetaan nimellä Kyanoún. Siniset luolat ovat Zákynthoksen suosituimpia luonnonnähtävyyksiä. Niille tehdään veneretkiä muualta saaresta. Luolat ovat niin suuria, että veneet voivat mennä sisällä luoliin. Luolien lähellä sijaitsee Skinárin majakka. Kythera
Kytheran saarella on useita lähteitä, joista pääosa sijaitsee saaren pohjois- ja keskiosissa. Lähteistä merkittävimmät sijaitsevat Karaváksessa, Ócheleksessa, Perátiksessa, Krýa Vrísissä, Mitátassa, Mylopótamoksessa, Viarádikassa, Petroúnissa ja Goniéksessa. Osa saaren pohjoisosan lähteiden vesistä on mineraalipitoisia. Saarella on myös joitain luolia, kuten itärannikon Diakóftissa sijaitseva Choustín luola, josta on löydetty merkkejä ihmisen toiminnasta 3000-vuosituhannelta eaa. sekä Ágia Sofían luola saaren eteläosan Kálamoksessa, joka usein talvisin on jokiveden täyttämä, 120 m²:n kokoinen Ágia Sofían tippukiviluola saaren koillisrannikon Agía Pelagíassa, Ágia Sofían tippukiviluola länsirannikon Mylopótamoksessa sekä Katafigádin luola lähellä saaren itäosassa sijaitsevaa Mermygáris-vuorta. Luolasta on löydetty muun muassa mykeneläiselle ajalle ajoitettuja keramiikan kappaleita. Chauvet’n luola
Luolan maalaukset kuuluvat maailman vanhimpiin ja parhaiten säilyneisiin. Ne ovat peräisin Aurignacin kulttuurin ajoilta noin 30 000 vuotta sitten. Kivivyöry tukki luolan noin 20 000 vuotta sitten, ja se avattiin uudelleen vasta vuonna 1994. Luola on Unescon maailmanperintökohde. Olympian arkeologinen museo
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Olympian pyhäkköalueelta esihistorialliselta ajalta myöhäisantiikkiin ja varhaiskristilliselle ajalle saakka käsittäen näin ajan 2000-luvulta eaa. 600-luvulle jaa. Kokoelmiin kuuluu muun muassa merkittävä veistoskokoelma, johon kuuluu eräitä Kreikan klassisen kauden taiteen mestariteoksia; samoin erittäin merkittävä pronssikokoelma, johon kuuluu noin 14 000 pronssiesinettä, mukaan lukien suuri joukko ihmis- ja eläinfiguriineja, sotilaiden sotavoittojen kunniaksi lahjoittamia aseita, sekä muita votiivilahjoja; sekä terrakottapatsaiden kokoelma.
Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa Praksiteleen Hermes eli Praksiteleen veistämä Dionysos-lasta kantavaa Hermestä esittävä veistos; Paionioksen Nike eli Paionioksen veistämä siivekästä voitonjumalatar Nikeä esittävä veistos, joka on vaikuttanut suuresti aiheen esityksiin myöhemmässä taiteessa; Zeuksen temppelin päätykolmiokoristelujen ja metooppien jäänteet, mukaan lukien länsipään ryhmän keskellä oleva nuorta Apollonia esittävä veistos; Heran temppelin, Metroonin ja Herodes Atticuksen Nymfaionin kuvapatsaat; Zeusta ja Ganymedestä esittävä patsas; sekä Miltiades nuoremman Marathonin taistelussa vuonna 490 eaa. käyttämä kypärä, jonka piirtokirjoitus ilmoittaa hänen antaneen sen taistelun jälkeen votiivilahjana Zeukselle. Antíparos
Antíparoksen tunnetuin nähtävyys on laaja Antíparoksen luola, joka sijaitsee saaren eteläosassa. Se oli erityisesti 1600–1800-luvuilla maailman tunnetuimpia luolia ja siellä on suuri määrä vanhoja graffiteja, joita ovat kirjoitelleet muun muassa lordi Byron ja Kreikan kuningas Otto. Saaren muihin nähtävyyksiin kuuluvat Antíparoksen kylän venetsialaisaikainen linna ("Kástro") noin vuodelta 1440 sekä kansankulttuurin museo. Amyklai
Amyklain merkittävin rakennus oli "Amyklaion" eli Apollon Amyklaioksen pyhäkkö, joka rakennettiin 700-luvulla eaa. Sen keskiössä oli Hyakinthoksen hauta-tumulus tai -alttari. Hyakinthos oli esi-kreikkalainen jumaluus, jonka kultti yhdistettiin Apolloniin lakonialaisessa Hyakinthia-juhlassa. Arkaaisella kaudella 600-luvulla tai 500-luvun alussa eaa. pyhäkköön tehtiin 15 metriä korkea Apollonin kuvapatsas. Se oli suuri pylväänkaltainen pronssiveistos, jonka päässä oli kypärä ja käsissä jousi ja nuoli. Hauta-alttari toimi patsaan jalustana. Noin vuonna 550 eaa. patsaan kasvot päällystettiin Kroisoksen lahjoittamalla kullalla. Mykene
Niin kutsuttu Atreuksen aarrekammio on tholos-haudoista tunnetuin ja vaikuttavin. Se on rakennettu noin vuonna 1250 eaa. ja ollut käytössä pitkään. Hautakammioon johtaa 36 metriä pitkä ja 6 metriä leveä käytävä. Oviaukon korkeus on 5,4 metriä ja leveys 2,45–2,7 metriä. Oviaukon yläpuolella on kolmionmuotoinen aukko, jossa on ollut koristelaatta. Pyöreän hautakammion korkeus on 13,2 metriä ja halkaisija 14,2 metriä. Sen sivussa on erillinen kammio, jonka koko on 6 x 6 x 5 metriä. Hautakammio on ollut rikkaasti koristeltu. Kreikan maantieteelliset alueet
Kreeta on Kreikan suurin ja koko Välimeren viidenneksi suurin saari. Se sijaitsee Egeanmeren etelälaidalla ja luetaan historiallis-maantieteellisesti omaksi alueekseen yhdessä sen ympäristön pienten saarten kanssa. Kreeta on pitkä ja vuoristoinen. Pohjoisrannikko ja osa etelärannikosta on rannikkotasankoa, ja vuoristossa on joitakin ylätasankoja. Saaren korkeimmat vuoret ovat Ída eli Psiloreítis ja Páchnes. Suurimmat kaupungit ovat Iraklion suurkaupunkialueineen, Chaniá, Réthymno, Ierápetra ja Ágios Nikólaos. Hallinnollinen Kreetan alue sisältää Kreetan ja sen lähisaaret. Díktin luola
Díktin luola (; myös "Diktéo(n) Ándro(n)") eli Psychrón luola (Σπήλαιο Ψυχρού, "Spílaio Psychroú") on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 025 metrin korkeudessa Díktivuoren pohjoisrinteellä Lasíthin ylätasangon lounaislaidalla Oropédio Lasithíoun kunnassa lähellä Psychrón kylää.
Díktin luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Alun perin se oli ilmeisesti asuin- ja hautapaikka. Minolaisesta ajasta lähtien siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen. Luola oli kulttikäytössä vielä roomalaisella ajalla. 1500-luvulta 1800-luvulle luola toimi paikallisten paimenten suojana. Kreikka
Egeanmeren alue muodostaa oman tektonisen laattansa, Egeanmeren laatan. Se puristuu Euraasian laatan ja Afrikan laatan väliin. Tämän vuoksi Kreikka on yksi koko maailman seismisesti aktiivisimmista maista ja koko Euroopan maanjäristysherkintä aluetta. Samasta syystä Kreikan alueella on myös aktiivisia ja uinuvia sekä suuri joukko sammuneita tulivuoria. Aktiivisin tulivuoritoiminta sijoittuu Egeanmeren poikki kulkevan niin kutsutun helleenisen kaaren alueelle. Kreikan ainoa varsinainen aktiivinen tulivuori on Santoríni. Sen kokonaisuuteen kuuluu varsinaisen Santorínin saariryhmän kalderan lisäksi joukko merenalaisia tulivuoria, kuten Koloúmpo. Jonkin verran vulkaanista toimintaa on edelleen myös Méthanalla ja Nísyroksella. Agía Nápa
Agía Nápan kolme merkittävintä nähtävyyttä ovat Kávo Gkrékon eli Kap Grecon suojeltu luontoalue, Agía Nápan luostari sekä satama. Lisäksi alueella on museoita, joista tunnetuin lienee Thálassa-museo keskustassa. Agía Nápan rajalla on vanha akvedukti, joka aikoinaan kuljetti vettä alueen luostariin sekä asutuskeskukseen. Lisäksi alueelta löytyy Makrónissoksen hautakammiot, jotka kaivettiin esiin 1990-luvun alussa. Agía Nápasta löytyy myös vesipuisto. Arkoudiótissan luola
Arkoudiótissan luola (, ”Neitsyt Maria Arkoudiótissan luola” eli Αρκουδόσπηλιος, "Arkoudóspilios") on luola Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Avlákin rotkossa Akrotírin niemellä Chanián kunnassa noin kaksi kilometriä pohjoiseen Gouvernéton luostarista.
Luola on saanut nimensä siitä, että yksi sen stalagmiiteista muistuttaa kyyristynyttä karhua. Luola on ollut antiikin aikana Artemiin kulttipaikkana. Artemis yhdistettiin karhuihin ja tätä palvottiin mahdollisesti itsekin karhunhahmoisena. Luolasta on löydetty Artemiihin sekä Apolloniin liittyviä piirtokirjoituksia. Pithekussai
Pithekussain merkittävimpiin löytöihin lukeutuu niin kutsuttu Nestorin malja, joka on rhodoslainen kotyle tai skyfos noin vuodelta 740 eaa. Se sisältää piirtokirjoituksena yhden varhaisimmista tunnetuista esimerkeistä kreikkalaisen kirjaimiston käytöstä ja samalla mahdollisen varhaisen viittauksen Homeroksen "Iliaaseen". Se samoin kuin muut löydöt ovat Pithekussain arkeologisessa museossa. Vergína (kunnallisyksikkö)
Kylän tärkein nähtävyys ovat Makedonian kuningashaudat, tärkeimpänä Filippos II:n hauta, sekä hautojen yhteydessä toimiva museo, jossa on hautakammioista löydettyjä esineitä. Niihin kuuluu muun muassa Verginan auringolla koristeltu Filippoksen larnaks. Kylän lähellä on myös antiikin Aigain raunioita, mukaan lukien kuninkaallisen palatsin sekä teatterin rauniot. Nähtävyyksiin kuuluu myös uusi niin kutsuttu Aigain monikeskinen museo ("Polykentrikó Mouseío Aigón"), joka pyrkii esittelemään arkeologisia löytöjä uusin tavoin. Íos
Íoksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Homeroksen haudaksi usein väitetty kivirykelmä, Skárkoksen kukkulan varhaiskykladinen asutuspaikka, arkeologinen museo, sekä näkymä Chóran kylän huipulta, jossa on myös venetsialaisaikaisen linnan rauniot. Meteora
Meteora on Kreikan toiseksi suurin ja merkittävin luostarialue Athosvuoren jälkeen. Alueella on nykyisin kuusi toiminnassa olevaa luostaria, joista suurin on Suuren Metéoron luostari. Luostarit on pääosin rakennettu 1300–1500-luvuilla. Meteora on Unescon maailmanperintökohde. Zóminthos
Asutus löydettiin vuonna 1982 samalla, kun Giánnis Sakellarákis tutki Ídavuoren luolaa. Ateenan arkeologisen seuran suorittamat arkeologiset kaivaukset paikalla alkoivat hänen johdollaan vuosina 1983–1990, ja niitä on jatkettu vuodesta 2004. Sakellarákis johti kaivauksia kuolemaansa vuonna 2010 saakka. Hän piti paikkaa tärkeimpänä kaivauksenaan, koska se on säilynyt poikkeuksellisella tavalla. Kaivauksia ovat suorittaneet kreikkalaiset yhdessä Heidelbergin yliopiston kanssa. Mystraksen arkeologinen museo
Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa Aleksanteri Suurta esittävä marmorireliefi, joka oli Perivléptoksen luostarin kirkon lattiassa, noin ajalta 1350–1400; samoin Perivléptoksen kirkosta ja samalta ajalta peräisin oleva valtaistuimella istuvaa Kristusta esittävä proskynetarion-ikoni; Pantánassan luostarin kirkon ikonostaasin osat, joista toinen esittää evankelista Johanneksen symbolia kotkaa evankeliumikirjan kanssa; Hagia Sofian kirkosta löydetty ylhäisen naisen, mahdollisesti Cleofa Malatesta da Pesaron, despootti Theodoros II Palaiologoksen puolison muumio, asu ja hiuspalmikko; kotkaa ja jänistä esittävä marmorinen reliefi 1000–1100-luvuilta; sekä Pyhän Paraskevan kappelin seinämaalausten osat 1300-luvulta. Dryopída
Dryopída sijaitsee Kýthnoksen saaren keskiosissa noin neljä kilometriä saaren pääkylästä Kýthnoksesta etelään. Kylä on saanut nimensä dryopislaisten kansasta, jotka tulivat Dryopiksesta (myöhempi Doris) 1200-luvulla eaa. ja rakensivat saarelle kyklooppimuureja ja temppeleitä. Kylän tunnetuimpia nähtävyyksiä on Katafýkin tippukiviluola, joka on Kreikan suurimpia. Luolassa on paljon stalaktiittejä ja stalagmiittejä.
Dryopída muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Δρυοπίδος, "Topikí Koinótita Dryopídos"), johon kuuluvat varsinaisen Dryopídan kylän lisäksi kylät Ágios Dimítrios, Áosa, Episkopí, Flampoúria, Gantromántra, Kaló Livádi, Kanála, Léfkes, Liotrívi, Mérichas ja Skýlos sekä Pipérin saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 787. Minolainen kulttuuri
Minolaisen taiteen merkittävimpiä löytöjä ovat palatseja ja muita rakennuksia koristaneet seinämaalaukset (mm. Knossoksen seinämaalaukset, Akrotírin seinämaalaukset), loisteliaat maljakot ja muu keramiikka, kulttiesineet, kuten rhytonit ja pienet käärmejumalatarpatsaat, sekä muut käsityöesineet, kuten korut (mm. Aíginan aarre, Málian Chrysólakkoksen mehiläisriipus). Faistoksesta on löydetty niin kutsuttu Faistoksen kiekko, jonka käyttötarkoitusta ei tunneta, ja jossa on molemmilla puolilla spiraalimaisesti tuntematonta kirjoitusta. Agía Triádan sarkofagi minolais-mykeneläiseltä ajalta yhdistelee kummankin kulttuurin vaikutteita. Minolainen keramiikka oli hyvin korkeatasoista. Savenvalajan pöydällä dreijalla valmistettiin suuria säilytysruukkuja eli pithoksia sekä maljakoita, jotka koristeltiin kauniisti. Kouloúkonas
Kouloúkonas () eli Talaía Óri (Ταλαία Όρη), antiikin Tallaia (), on vuorijono Kreetan saarella Kreikassa. Sen suurin korkeus on metriä.
Kouloúkonas-vuoret sijaitsevat Réthymnon alueyksikön alueella keskisellä Kreetalla lähellä saaren pohjoisrannikkoa. Ne ovat Ída- eli Psiloreítis-vuoren jatke pohjoiseen päin. Varsinaisesta Ída-vuoresta ne erottaa Mylopótamos-joen laakso. Vuorijonon korkeimmat huiput ovat Koutsotroúlos tai Koutsotroúlis (Κουτσοτρούλος/Κουτσοτρούλης, ) ja Kouloúkonas eli Tímios Stavrós (Κουλούκωνας/Τίμιος Σταυρός, ). Viimeksi mainittu on saanut toisen nimensä sen huipulla olevasta Pyhälle Ristille omistetusta kappelista. Kreikan maantiede
Kreeta on Kreikan suurin ja Välimeren viidenneksi suurin saari. Se sijaitsee Egeanmeren etelälaidalla ja luetaan historiallis-maantieteellisesti omaksi alueekseen. Kreeta on pitkä ja vuoristoinen. Pohjoisrannikko ja osa etelärannikosta on rannikkotasankoa, ja vuoristossa on joitakin ylätasankoja. Saaren korkein vuori on Ída. Suurimmat kaupungit ovat Iraklion ja Chaniá. Antíparoksen luola
Luolan sisäänkäyntikammio tunnetaan nimellä "Prothálamos" (”Etuhuone”). Se koostuu useista tiloista, ja siellä sijaitsee muun muassa luolan ja koko Euroopan vanhin stalagmiitti, joka tunnetaan nimellä "Pelória Kentrikí Kolóna" (”Suuri keskuspylväs”). Sen iäksi arvioidaan noin 45 miljoonaa vuotta. Varsinaisen luolan kolmesta kammiosta ensimmäinen tunnetaan nimellä "Thálamos ton pétrinon katarraktón" (”Kivisten vesiputousten kammio”). Sen koko on noin 17 x 27 x 10 metriä, ja se on saanut nimensä suurista tippukivistään. Toisen kammion, joka sijaitsee noin 25 metriä alempana, nimi on "Thálamos tou kathedrikoú naoú" (”Katedraalikirkon kammio”). Sen koko on noin 33 x 20 x 30 metriä. Kammio on saanut nimensä siellä vietetystä jumalanpalveluksesta. Samasta syystä yksi stalagmiiteista tunnetaan nimellä "Agía Trápeza" (”Pyhä pöytä”). Kolmannen eli alimman kammion nimi on "Vasilikí" (”Kuninkaallinen”), mikä on peräisin siellä olevasta kuningas Oton nimikirjoituksesta. Tämän kammion koko on noin 27 x 50 x 20 metriä. Loúros (Náxos)
Loúros () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsiosassa lähellä Pyrgákin kylää.
Loúroksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle I (EC I) noin ajalle 3200–2800 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Loúros-tyypin idolit. Eileithyian luola
Eileithyian luola (; myös "Spíleo tis Ilíthiias") on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Iraklionin itäpuolella lähellä Karteróksen kylää noin kilometri etelään muinaisen Amnisoksen paikasta. Paikallisesti luola tunnetaan myös nimellä "Neraïdóspilios" (Νεραϊδόσπηλιος, ”Haltijaluola”). Odysseuksen palatsi
Palatsin rauniot löydettiin vuonna 2010. Thanásis Papadópouloksen johtamat kaivaukset alueella olivat tuolloin kestäneet 16 vuotta. Rakennus on nimetty Odysseuksen mukaan. Tämä oli kreikkalaisessa mytologiassa Ithakan kuningas ja yksi merkittävimpiä Troijan sotaan osallistuneita sotapäälliköitä. Homeroksen "Odysseiassa" kuvaamaa Odysseuksen palatsia on etsitty Ithakalta pitkään, ja merkittävien arkeologisten löydösten puuttumista on pidetty muiden seikkojen ohella jopa tukena sille ajatukselle, että Homeroksen ”Ithaka” olisikin ollut joku toinen saari. Tutkijoiden mukaan löydetyt rauniot vastaavat monin tavoin Homeroksen kuvausta Odysseuksen palatsista, ja tukevat perinteistä näkemystä, että Ithaka on ollut merkittävä mykeneläisaikainen keskus. Ei voida kuitenkaan tietää, liittyvätkö rauniot johonkin Odysseus-nimiseen kuninkaaseen. Joka tapauksessa arkeologista kohdetta kutsutaan usein nimellä ”Odysseuksen palatsi”.