Mistä maasta yoga on lähtöisin?
Jooga
Jooga on Intiassa tuhansien vuosien aikana syntynyt monimuotoinen menetelmä. Alun perin jooga oli kokoelma Intian uskontojen pelastusopillisia ja maagisia menetelmiä. Nykymuotoinen jooga kehittyi 1800-luvulla fyysiseksi harjoitukseksi, se levisi Intiasta länsimaihin, ja nykyään sitä harjoitetaan myös vailla maagisuskonnollista merkitystä. Joogaan kuuluu nykyisin asentoharjoituksia ja meditaatiota, ja sen harjoittaminen on monille kehollista terapiaa ja rentoutumista. Intiassa joogaan suhtaudutaan tärkeänä kansanperinteenä, jonka merkitystä hindujen identiteettiin on viime aikoina alettu korostaa.
Acroyoga
Nykyään on monia Acroyoga kouluja. Alkuperäiset kaksi koulua olivat Acroyoga Montreal ja Acroyoga Inc.. Acroyoga Montrealin perusti Jessie Goldberg ja Eugene Poku vuonna 1999 yhdistämällä akrobatiaa, joogaa ja tanssia. Acroyoga Inc., alkoi San Franciacossa vuonna 2006 perustajinaan Jason Nemer ja Jenny Klein. Tässä harjoittelumuodossa sulautuu akrobatiaa, jooga ja terveyttä korostavat taidot. Molemmat koulut tarjoavat opetusta sertifioinnit, ja vaikkakin niissä on joitakin eroja, on niissä monia samanlaisia asentoja käyttäen painovoimaa edistämään vahvistumista ja venyttelyä. Jataka
Jataka on paalinkielinen, 547 kertomusta sisältävä tekstikokoelma, jossa on legendoja Buddhan olomuodoista ennen hänen Buddhaksi tuloaan. Intialainen Jataka on koottu 400-luvulla ja se on monien eläintarinoiden vanhin tunnettu lähde. Kokoelma sisältää proosaa ja runoja toistensa lomassa. Monet tarinat ovat myös osa-aineksena vanhoissa burmalaisissa näytelmissä. Näytelmiä loivat erityisesti merkittävät burmalaiset dramaatikot U Kyin Un (1819–1853) ja U Pon Nyan (1807–1866). Kertomukset julkaisi 1877–1897 tanskalainen indologi Viggo Fausbøll nimellä "The Jatakas" kuutena niteenä. Englanninkielisen käännöksen teki Cowell 1895–1913 ja saksankielisen Dutoit 1908–1920. Suomeksi on julkaistu valikoima kertomuksia Virpi Hämeen-Anttilan kääntämänä nimellä "Kun Buddha syntyi hanhen hahmoon" (Basam Books 1998) ja Päivi Lankisen ruotsista suomentama mukaelma vanhasta Jataka-kertomuksesta "Villisti pakoon" (kirjoittanut Veronica Leo, Tammi 1996). Yhdysvallat
Yhdysvaltalaisessa keittiössä sekoittuvat eri kansallisuuksien perinteet, ja ruokalajit vaihtelevat osavaltioittainkin. Atlantin rannikolla syödään runsaasti kaloja ja äyriäisiä, kun taas Texasin karjankasvattajat syövät mureaa lihaa. Jambalaya on kotoisin New Orleansista. Erityisesti kiinalaiset ja italialaiset siirtolaiset ovat kehittäneet uusia, amerikkalaisia versioita kotimaidensa ruokalajeista. Transsendenttinen meditaatio
Transsendenttinen meditaatio on Maharishi Mahesh Yogin rekisteröimä mietiskelytekniikka (tavaramerkki). Maharishi Mahesh Yogi loi 1958 tekniikan, jossa käytetään tietynlaisia äänteitä, mantroja. Meditaatiomenetelmän juuret ovat Intian muinaisessa veda-kulttuurissa. TM-liikkeen edustajien mukaan kyseessä on rentouttava ja virkistävä henkinen harjoitus, joka säännöllisesti tehtynä parantaa terveyttä, lisää henkistä suorituskykyä ja edistää ihmisenä kasvamista. Skeptikot ovat väittäneet metodia ylihinnoitelluksi ja liikkeen käyttäneen epärehellisiä tai ainakin perättömiä väitteitä markkinoinnissaan. Milonga
Milonga on argentiinalainen ja uruguaylainen musiikin tyylilaji. Se syntyi 1870-luvulla. Tällöin se oli vielä ainoastaan laulumusiikkia, mutta myöhemmin siihen tuli vaikutteita muista tyylilajeista ja tanssimusiikista. Muun muassa tangon katsotaan myöhemmin kehittyneen milongasta. Milonga tarkoittaa myös paikkaa tai tapahtumaa, missä tanssitaan tangoa.
Sana Milonga tulee alun perin vaaleasta Milo -villakoirarodusta, jonka rodulle ominainen liikehdintää haluttiin tanssiaskelin imitoida. Jooga
Moderniin joogaan kuuluvat ne joogamuodot, jotka ovat syntyneet 1800-luvun puolivälin jälkeen intialaisen ja länsimaisen kulttuurin keskinäisessä vuorovaikutuksessa. Nykyisin käytännössä kaikki harjoitettavat joogamuodot kuuluvat modernin joogan kategoriaan. Jooga
Intiassa joogasta tuli 1900-luvun alussa itsenäisyysliikkeen keskeinen työkalu, Intian uudistumisen ja kansallisen vapauden symboli. Vallankumoukselliset ryhmät harjoittivat taistelutaitojaan joogan peitenimellä, ja toisaalta joogasta tuli ruumiinkulttuurin muoto, joka toi itsenäisyyden ihanteen yksilön ruumiin tasolle. Aiemmin rappion symbolina pidetty hathajooga tulkittiin uudelleen eurooppalaisten ihanteiden mukaisesti fyysiseksi harjoitteluksi ja erotettiin aiemmasta maagisuskonnollisesta kontekstistaan. Luomiskertomukset
Kiinalaisissa kertomuksissa maailma luotiin muodottomasta "maailmankaikkeuden henkäyksestä", jossa on jin- ja jang -periaatteet. Japanin ainujen maailma luotiin maasta ja vedestä. Kalifornian yukien maailma syntyi vaahdosta ja Nigerian ijawien maailma maasta, joka tuli Taivaasta pöydän päällä. Sekasorrostaluomiskertomuksia ovat myös esimerkiksi shintolaisuuden, netsilikien, misteekkien, fulanien, guarayu-guaranien ja antiikin roomalaisten luomiskertomukset. Näissä kertomuksissa luomisen ainekset ja sen tarkka menetelmä vaihtelevat, mutta maa on yleinen valmistusaine. Ihminen luodaan usein savesta, mutta joskus myös esimerkiksi puusta (Melanesian Banks-saaret), simpukasta (haidat) tai madoista (samoalaiset). Tabligh
Tabligh-liike on Intian niemimaalta peräisin oleva islamilainen uudistusliike. Se kuuluu sunnalaiseen haaraan. Sen perusti maulana Ilias. Se kehittyi 1920–1940-luvuilla Intiassa. Intian itsenäistyttyä se jakaantui siitä muodostuneisiin maihin, Intiaan ja Pakistaniin, josta Bangladesh myöhemmin irtautui. Nykyisin se on levinnyt kaikkialle maailmaan. Lava (tanssi)
Lava on värikäs ja vauhdikas tanssi Minicoyn saarelta Intian Lakkadiiveilta eli Lakshadweepistä. Värikkäisiin asuihin ja päähineisiin sonnustautuneet tanssijat soittavat rumpuja ja laulavat esittäessään Lava-tanssia. Voodoo
Voodoo-sukuiset uskonnot syntyivät Länsi-Afrikassa nykyisten Beninin, Nigerian ja Togon alueella luultavasti jo ainakin 3000−4000 vuotta sitten. Vanhin tunnettu kirjallinen merkintä voodoosta on 1500-luvulta Togon ja Beninin rajajoen tienoilta. 1600- ja 1700-luvulla voodoo levisi Etelä-Amerikkaan ja Karibiaan, missä etenkin Haitin voodoo muistuttaa Beninin alueen uskontoperinnettä. Siirtolaisten mukana voodoo ja sen sukuiset uskonnot ovat levinneet myös Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan, missä ne ovat saaneet vaikutteita paikallisista kulttuureista ja uskonnoista. Yhdysvalloissa voodoon leviämistä rajoitti se, ettei siellä ollut katolisten pyhimysten perinnettä tai trooppisia yrttejä kuten Karibialla. New Orleansin kaupungissa voodoosta tuli kuitenkin suosittua: sinne alkoi kerääntyä vapaata afrikkalaisperäistä väestöä jo 1700-luvulla, ja Haitin vallankumousta paenneet orjat toivat 1800-luvulla kaupunkiin lisää voodoo-vaikutteita. New Orleansin tunnetuin voodoo-papitar oli 1800-luvulla elänyt Marie Laveau, jonka ansiosta voodoo levisi kaupungin valkoisenkin väestön keskuuteen. Paramahansa Yogananda
Paramahansa Yogananda (5. tammikuuta 1893 Gorakhpur – 7. maaliskuuta 1952 Los Angeles), syntymänimeltään Mukunda Lal Ghosh, oli intialainen joogi ja guru. Yogananda oli ensimmäisiä intialaisia guruja, jotka tekivät itämaista filosofiaa tunnetuksi länsimaissa. Hän muutti vuonna 1920 Yhdysvaltoihin, jossa hän teki elämäntyönsä. Hänen teostaan "Joogin omaelämäkerta (Autobiography of a Yogi)" pidetään henkisen kirjallisuuden klassikkona erityisesti yhdysvaltalaisten joogien keskuudessa. Teos on käännetty 25 kielelle. Yogananda tunnetaan myös kahden henkisen järjestön, Yogoda Satsanga Society of Indian ja Self-Realization Fellowshipin, perustajana. Sahaja-jooga
Tekniikan on kehittänyt Nirmala Srivastava (1923-2011), joka tunnetaan paremmin nimellä Shri Mataji Nirmala Devi. Hän aloitti Sahaja-joogan opettamisen 1970 Intiassa ja jatkoi sitä Euroopassa muutettuaan miehensä työn takia Englantiin vuonna 1974. Nykyisin Sahaja joogaa harjoitetaan lähes sadassa maassa. Thaihieronta
Perinteisesti hieronnassa ruumista venytellään ja painellaan käsillä ja jaloilla. Kohteena ovat kehon läpi kulkevat energialinjat. Hieronnassa yhdistyvät buddhalaiset lääkintäopit, joogan venytysliikkeet, perinteinen intialainen lääketiede sekä akupunktio. Thaimaahan hieronta levisi Intiasta buddhalaisuuden mukana vuoden 200 eaa. tienoilla. Joosuanjukka
Joosuanjukka eli joosuanpuu ("Yucca brevifolia") on Yhdysvalloissa sijaitsevasta Mojaven autiomaasta kotoisin oleva kasvilaji. Ladakh
Jousiammunta on Ladakhissa perinteisesti suosittu urheilulaji. Jousiammuntajuhlia pidetään kylissä kesäkuukausina. Ne ovat kilpailuja, joihin kaikki lähialueen kylät lähettävät joukkueensa. Lajin harjoittamiseen liittyy tarkka etiketti, ja sitä säestetään surna- ja daman-soittimilla (oboe ja rumpu). Poolo, toinen perinteinen laji, on kotoisin Baltistanista ja Gilgitistä. Sen toi Ladakhiin todennäköisesti kuningas Singge Namgyal, jonka äiti oli baltiprinsessa, 1600-luvun puolivälissä. Tantra
Vaikka hatha yoga-tradition voidaankin historiallisesti katsoa olevan jollain tavalla tantrista, ei sitä kuitenkaan pidetä välttämättä ”puhtaana” tantrisena joogamuotona, kuten ei myöskään Patanjalin joogaa. Klassisen joogan katsotaan olevan hyvä osa tantrista harjoitusta, mutta tällöin tarkoitetaan yleensä systeemin viimeisiä, meditaatioon liittyviä harjoituksia. Klassisen joogan moraalisten käyttäytymissääntöjen, pidättäytymislupausten ja asentoharjoitusten ei katsota kuuluvan osaksi tantrista joogaa ainakaan klassisessa mielessä. Esimerkiksi rituaalisen puhtauden on katsottu yleensä koskevan bramiineja tai askeetteja, joten ne eivät tällöin useinkaan ole tantrikkoja kiinnostaneet. Mantra-joogaa ja laya- eli kundalini-joogaa voidaan pitää tantrisille harjoittajille tyypillisinä joogan muotoina. Perustavanlaatuisena joogaharjoituksena tantrikot pitävät pranayamaa. Se on hengityksen säätelyä käsittävä kehon menetelmä, jonka perustana on hienovaraisen kehon hallinta. Pranayama tarkoittaakin kirjaimellisesti ”elinvoiman” eli pranan hallintaa. Karate
Karateksi kutsutaan Japanista Ryūkyū-saarten suurimmalta saarelta, Okinawalta lähtöisin olevaa taistelutaitoa. Nykyisessä muodossaan sitä on harjoiteltu vasta 1900-luvulta lähtien. Karaten juuret ulottuvat muinaisiin Kiinaan ja Intiaan, buddhalaisten munkkien fyysisiin harjoituksiin. Näiden harjoitteiden keksijänä pidetään munkki Bodhidharmaa, zen-buddhalaisuuden perustajaa. Aikakirjojen mukaan Bodhidharma saavuttuaan Kiinassa sijaitsevaan Shaolin-temppeliin havaitsi munkkien heikon fyysisen kunnon ja esitteli näille sarjan lihaksia vahvistavia liikkeitä, jotka saivat nimekseen Shaolin. Harjoitteiden avulla hän halusi kohottaa huonokuntoisten oppilaittensa virkeyttä, jotta nämä pysyisivät hereillä pitkillä oppitunneilla. On väitetty, että Bodhidharman esittelemät liikkeet olisivat olleet vain yksinkertaisia hengitysharjoituksia. Joka tapauksessa näistä liikkeistä katsotaan olevan lähtöisin monet myöhäisemmät taistelulajit. Tämä on mitä todennäköisimmin pelkkää legendaa. Ahimsa
Ahimsa on merkittävässä osassa Patanjalin kirjoittamassa "Joogasutrassa", jonka oppeja noudatetaan erityisesti rajajoogassa, eräässä hindulaisen filosofian koulukunnassa. Nykyisin sitä noudatetaan myös osittain rajajoogan pohjalta kehittyneessä astangajoogassa, jonka filosofia perustuu niin ikään Joogasutran kirjoituksiin. Perinteisen joogan harjoittajat tavoittelevat valaistumista noudattamalla joogapuun kahdeksaa haaraa. Haaroista ensimmäisessä, "yamassa", käsitellään joogan harjoittajaa koskevia moraalisääntöjä. Ahimsa on yksi näistä moraalisäännöistä. Joogafilosofiassa ahimsalla viitataan muiden hindulaisten tulkintojen tavoin väkivallan välttämiseen, mutta astangajoogassa sillä voidaan viitata myös jooga-asanoiden eli asentojen oikeanlaiseen harjoittamiseen. Ohjeen mukaisesti joogan harjoittajan ei tule kohdella omaa kehoaan väkivaltaisesti eli toisin sanoen kehon pakottamista vaikeisiin asanoihin tulee välttää. Jota
Alun perin jota saattoi olla osa hedelmällisyysrituaaleja. Sen saattoi myös mahdollisesti tuoda Espanjaan keskiajalla arabialainen runoilija Aben Jot, tai sen toi maahan joku juutalainen. Jotaa esitettiin tanssina ensimmäistä kertaa vuonna 1761. Se on edelleen suosittu tanssi aragonialaisissa kyläjuhlissa. Tanssiin osallistuvat yleensä vain miehet. Sahaja-jooga
Järjestöllä on myös Sahaja-jooga –metodeita käyttävä kansainvälinen terveyskeskus Mumbaissa, Intiassa (Sahaja Yoga International Health and Research Centre) Paikassa voidaan auttaa Sahaja-joogan keinoin henkilöitä, joilla on jokin sairaus. Kuitenkaan tämän ei katsota millään tavoin korvaavan lääketieteellistä hoitoa. Suurimmalla osalla "terveyskeskuksessa" kävijöillä ei ole myöskään erityistä sairautta, vaan he käyvät paikassa ainoastaan voidakseen omistaa aikaa itselleen ja meditaatiolle ilman muita arjen velvoitteita (kuten perhettä ja työtä). Jooga
Sana "yoga" (Sanskrit: योग ), suomalaistetussa muodossaan "jooga", on johdettu sanskritin verbijuuresta "yuj" (युज्). Sana tarkoittaa iestämistä, vaunujen eteen valjastamista, yhteen saattamista ja yhdistämistä. Miespuolista joogan harjoittajaa kutsutaan "joogiksi" ja naispuolista "jooginiksi". Sri Swatchidananda
Sri Swami Satchidananda (1914–2002) oli intialainen hengellinen opettaja. Hän perusti joogainstituutteja Intiaan ja Itä-Aasiaan, ja vuonna 1966 hän muutti Yhdysvaltoihin. Satchidanandan seuraajat ovat perustaneet neljä Yogaville-nimistä ashramia, jotka jatkavat hänen työtään maailmanrauhan ja henkilökohtaisen rauhan saavuttamiseksi. Aurinkotanssi
Vaikka aurinkotanssi kehitettiin tunnetuimpaan muotoonsa Suurilla tasangoilla, niin monet seikat viittaavat siihen, että sen ydin tuli muualta. Antropologit ovat esittäneet, että seremonian keksijät ovat olleet Kanadan preerioiden assiniboinet tai Wisconsinin arapahot ja cheyennet. Kaikki nämä kolme kansaa tulivat tasangoille sinne suuntautuneen muuttoliikkeen aikana 1600–1700-lukujen taitteessa. Tutkijoiden arvelun mukaan aurinkotanssi levisi kahtena erillisenä päävirtana, joista toinen liikkui arapahojen ja cheyennien mukana lounaaseen, ja saavutti arikarat, lakotat ja poncat. Pohjoisempaa tanssiaatetta kuljettivat mukanaan assiniboinet, ja veivät tietoa siitä Montanassa ja Pohjois-Dakotassa asuville kansoille kuten varis-intiaanit, mustajalat ja hidatsat. Assiniboinien kanssa aseveljinä kahden vuosisadan ajan sotineet pohjoiset creet omaksuivat tanssin, samoin itäisistä metsistä tulleet ojibwat.
Monet jäljet aurinkotanssin alkuperää etsittäessä johtavat myös Pohjois-Dakotan mandaneihin. Heidän "O-kee-pa"-seremoniassaan osallistujan oli ”kuoltava” leikkautumalla palasiksi ja synnyttävä symbolisesti uudelleen. Japanin kulttuuri
Japanissa harjoitetaan modernin tanssin rinnalla lukuisia erilaisia perinteisen tanssin muotoja. Perinteisessä japanilaisessa tanssissa liikkeet ovat suhteellisen rajoitettuja, muun muassa puvustuksen vuoksi: jalkoja ei juuri nosteta maasta, vartalo pidetään suorana ja eleitä esitetään käsillä. Kasvoilla ei yleensä ilmehditä. Naamioiden käyttö tanssissa on myös vaikuttanut näihin piirteisiin. Varhaisimmat japanilaiset tanssit olivat šintolaisia kagura-rituaalitansseja, joiden päätarkoitus oli puhdistautuminen. Ensimmäinen naamiotanssin genre, gigaku, tuotiin Japaniin Koreasta 600-luvun alussa. Gigaku käsitteli buddhalaisia teemoja. Seuraavien vuosisatojen aikana Manner-Aasiasta tuotiin useita eri tanssilajeja, jotka tunnetaan yleiskäsitteellä bugaku ja joita esitettiin hovissa, pyhäköissä ja luostareissa. Hovista levinneet tanssimuodot vaikuttivat erityisesti japanilaisiin festivaalitansseihin. 1300-luvulla aiemmasta tanssiperinteestä syntyi nō-teatteri, jossa tanssi on keskeisessä osassa. Kabuki-teatteri, joka lainasi tanssinsa nōn lisäksi esimerkiksi Edon festivaaleilta ja kurtisaaneilta, syrjäytti nōn suosiossa Edo-kauden aikana. Jooga
Joogien sotaisuus säilyi aina 1800-luvulle, jolloin brittiarmeija pakotti heidät laskemaan aseensa ja etsimään muita toimeentulokeinoja. Joogan maine sivistyneiden hindujen keskuudessa oli tuolloin hyvin alhainen, ja briteille joogit edustivat intialaisen kulttuurin takapajuisuutta ja hindulaisuuden rappiota. Orientalistitutkijat päättelivät, että vanhojen klassisten tekstien ”todellinen jooga” oli sen sijaan älyllistä ja filosofista. Orientalistien näkemys tarjosikin siirtomaavallan alla eläneille intialaisille keinon uskonnollisen ja kansallisen identiteetin luomiseen, ja syntyi uushindulainen liike. Momo (ruoka)
Momo on liha-, kasvis,- tofu- tai juustotäytteinen myky. Ruokalajin alkuperää ei tarkkaan tunneta. Reseptin arvellaan kuitenkin kehittyneen Tiibetissä ja levinneen sieltä edelleen kauppiaiden tai siirtotyöläisten mukana. Momot ovat suosittua katuruokaa esimerkiksi Nepalissa, Bhutanissa ja suurissa osissa Intiaa, kuten Himalajan alueella, Delhissä, Sikkimissä ja Darjeelingissa. Momon kaltaisia nyyttejä on myös esimerkiksi kiinalaisessa, japanilaisessa ja venäläisessä ruokakulttuurissa. Jooga
Tantra vaikutti ensimmäisestä vuosituhannesta alkaen voimakkaasti joogan myöhempiin tulkintoihin, etenkin hathajoogaan. Keskiaikaisessa merkityksessään hathajoogaan kuului voimakkaita ruumiillisia tekniikoita, joiden avulla pyrittiin saamaan aikaiseksi kehossa tietty ”kemiallinen” prosessi. Hathajoogan perinteeseen kuuluvat etenkin yliluonnolliset voimat ("siddhi"), joita joogeilla hathajoogan harjoittamisen seurauksena uskotaan olevan. Samba
Samba on Rio de Janeirossa, Brasiliassa 1900-luvun alussa kehittynyttä tanssia ja musiikkia, jolla on portugalilaiset ja afrikkalaiset juuret. Portugalilaiset tutkimusmatkailijat löysivät eräällä retkellään kauniin paikan, jonka he nimesivät ”Tammikuun joeksi”, toisin sanoen Rio de Janeiroksi. Kolonialistit asettuivat paikoilleen ja orjia alettiin tuoda portugalilaisten alueilta Lounais-Afrikasta työskentelemään Bahian plantaaseille Etelä-Amerikan koillisosaan eli nykyiseen Brasiliaan. Orjat olivat tuoneet mukanaan "batuque"-rumpuja, ja sambatanssi alkoi kehittyä vastauksena rumpujen vahvalle rytmille – tanssia kutsuttiin "sembaksi". Tanssin ja soiton avulla pystyi irrottautumaan arjen murheista. Edison Carneiron mukaan useimmat brasilialaiset populaaritanssit ovat kehittyneet juuri kyseisestä afrikkalaisesta rummuilla soitetusta "batuquesta". Sahaja-jooga
Vuonna 2008 Brysselissä käydyssä oikeudenkäynnissä päätettiin, että Belgian viranomaiset olivat luokitelleet Sahaja Yogan väärin perustein kultiksi, ja ryhmälle määrättiin maksettavaksi korvauksia. Ranskan hallituksen komissio on luokitellut Sahaja Yogan 172 lahkon joukkoon vuonna 1996. Tämä komissio on luokitellut lahkoksi myös Ranskan NMKY-yhdityksen, eli nuorten miesten kristillisen yhdistyksen. Sivanandajooga
http://www.sivananda.org/ Sivananda Yoga Vedanta Centers Goa Gil
Gil on kotoisin Kaliforniasta, San Franciscosta. 1960-luvulla hän koki omakohtaisesti hippiliikkeen ja psykedeelisen rock-kulttuurin synnyn ja oli mukana muun muassa "Family Dog" - ja "Sons of Champion" -nimisissä kollektiiveissa. Myöhemmin hänestä alkoi tuntua, että sikäläinen hippikulttuuri oli hajoamassa, ja vuonna 1969 hän jätti Yhdysvallat ja matkasi ensin Amsterdamiin ja sitten Intiaan, jossa asettui hippien suosimaan Goan osavaltioon. Siellä hän tutustui sadhuihin, ja hänestä tuli itsestäänkin sellainen. Yé-yé
Yé-yé oli popmusiikin tyyli, joka syntyi Ranskasta, Italiasta, Espanjasta ja Portugalista 1960-luvun alussa. Termi ”yé-yé” oli peräisin englanninkielisestä termistä ”Yeah! Yeah!”, jonka brittiläiset beatmusiikin yhtyeet kuten The Beatles popularisoivat. Yé-yé-tyyli laajeni maailmanlaajuisesti ranskalaisten laulaja-lauluntekijöiden kuten Serge Gainsbourgin ja Françoise Hardyn saaman suosion johdosta. Astangajooga
K. Pattabhi Jois aloitti guru Tirumalai Krishnamacharyan oppilaana vuonna 1927. Krishnamacharya antoi hänelle opetusta niin joogan asanoista ja tekniikasta kuin myös niiden taustalla olevasta filosofiasta. Lopulta he kehittivät nykymuotoisen astangajoogan rishi Vamanan mahdollisesti kirjoittaman "Yoga Koruntan" pohjalta. Yoga Koruntan sisältöön ja olemassaoloon liittyy kuitenkin epävarmuutta, sillä se on kokonaan tuhoutunut. Sen kerrotaan sisältäneen "Joogasutran" pyhät kirjoitukset sekä kuvauksen hengityksen ja liikkeen yhdistävästä menetelmästä, "vinyāsasta", josta tuli astangajoogan keskeinen osa. K. Pattabhi Jois teki sittemmin yli 70 vuoden uran joogaopettajana, jonka aikana hän esitteli astangajoogan länsimaiselle yleisölle. Hän myös perusti astangajoogaan erikoistuneen tutkimuskeskuksen Intian Mysoreen. Jaya the Cat
Jaya the Cat on yhdysvaltalais-hollantilainen reggae-ska-punk-yhtye. Yhtye perustettiin 1998 Bostonissa, mutta se toimii nykyään Amsterdamissa. Oka (kasvi)
Oka eli mukulakäenkaali ("Oxalis tuberosa") on käen­kaalien sukuun kuuluva viljelys­kasvi, joka tuottaa syötäviä maan­alaisia mukuloita. Kasvi on peräisin Andien vuoristossa, jossa viljellään jopa yli 4000 metrin korkeudessa. Andeilla se on perunan jälkeen tärkein mukulakasvi. Nykyään sitä viljellään myös Meksikossa ja Uudessa-Seelannissa. Kasvi tunnetaankin myös "Uuden-Seelannin jamssin" nimellä (), vaikka se ei olekaan sukua oikeille jamsseille. Rogaining
Rogaining-suunnistus on peräisin Australiasta. Yliopistot järjestivät vuorokauden kestäviä vaelluksia, joiden rasteilla sai käydä haluamassaan järjestyksessä. Kilpailulajiksi rogaining muodostui 1970-luvulla, jolloin perustettiin ensimmäiset lajiliitot. Astangajooga
Perussarjojen (sanskritiksi योग चिकित्सा "yoga cikitsā"; suom. 'joogalääketiede') tarkoituksena on puhdistaa kehoa. Sarjat koostuvat yhteensä 41 eri asanasta, jotka voidaan jaotella seisoma-, soturi- ja istumasarjaan. Nykytanssi
Jazztanssi on saanut pohjansa afrikkalaisista kansantansseista, mutta se on kehittynyt pääasiallisesti Yhdysvalloissa, jossa afroamerikkailaiset lisäsivät tanssiperinteeseensä muun muassa irlantilaisia jalkarytmejä. Stepillä (englanniksi "tap dance") ja jazztanssilla on yhteinen tausta. Varsinaisesti jazztanssin omana lajinaan katsotaan syntyneen 1900-luvun alkupuolella. Jazztanssin tekniikkaa on ensimmäisenä kehittänyt yhdysvaltalainen Jack Cole ja myöhemmin muun muassa Matt Mattox ja "Luigi" eli Eugene Louis Faccuito. Jooga
Intian eeppisissä runoelmissa "Ramayanassa" ja "Mahabharatassa" joogiset ideat ja joogin hahmo ovat voimakkaasti läsnä. "Mahabharata"-eepokseen sisältyy eräs kaikkien aikojen tärkeimmistä joogateksteistä, "Bhagavadgita", ’Herran laulu’ (n. 400 eaa. – 150 jaa.). Siihen sisältyvät useimmat aiemmat käsitykset joogasta, ja samalla se esittää kokonaan uudenlaisia näkemyksiä. Bhagavadgitassa esitellyt suuntaukset jaetaan kolmeen kategoriaan: karmajoogaan, bhaktijoogaan ja jnanajoogaan. "Ramayanan" ja "Mahabharatan" myötä kaikkien kastien jäsenet pääsivät tutustumaan hengelliseen järjestelmään, joka sitä ennen oli ollut kolmen ylimmän kastin miesten yksinoikeus. Henkitanssi
Henkitanssi oli Pohjois-Amerikan intiaanien omaksuma uskonnollinen liike, joka oli lähtöisin Nevadasta. Sen kehittäjänä toimi paiute-intiaanien tietäjä Wovoka. Liike levisi kymmenien eri heimojen keskuuteen vuosina 1889–1890 ja ylettyi Yhdysvaltain länsirannikolta Missourijoelle ja Kanadasta Texasiin. Bharata natyam
Bharata natyam (bharatanatyam) on eteläintialaisesta Tamil Nadun osavaltiosta peräisin oleva klassinen intialainen tanssityyli. Se on moderni versio vanhasta temppelitanssityylistä. Alkuperäinen nimi ”dasi attam” eli devadasien tanssi tarkoitti jumalia palvelevien naisten eli devadasien tanssia. Nimi bharata natyam on suhteellisen uutta perua. Se tarkoittaa tanssia, joka perustuu noin 2 300 vuotta vanhan esittävää taidetta käsittelevän kirjan "Bharata Natya Shastran" periaatteille. Uudisnimi otettiin käyttöön, sillä devadaseja ei enää historian saatossa pidetty kunniallisina naisina. Devadasit olivat korkeasti koulutettuja ja rikkaita bramiinien temppeliprostituoituja. britit sekä Mysoren ja Travancoren valtiot lopettivat 1930-luvulla koko järjestelmän. Pyörällä kaiken ikää
Pyörällä kaiken ikää on lähtöisin Tanskasta, jossa se tunnetaan nimellä Cykling uden alder. Tanskasta malli on levinnyt erityisesti Euroopassa ja Yhdysvalloissa, mutta myös esimerkiksi Australiassa ja Etelä-Amerikassa löytyy toimintaa. Suomessa toimintaa on n. 40 kaupungissa. Konseptin lanseerasi Suomeen Pyöräliitto. Riksapyörät ovat useimmiten kaupungin tai hoitokodin hankkimia, mutta niitä on hankittu myös yksityisellä ja sponsorirahoituksella. Mojavet
Mojavet ovat toinen joki-yumiin laskettavista ryhmistä. Toinen samaan ryhmään kuuluva kansa ovat quechanit. Joki-yumat ja heille sukua olevat ylänköjen yumat polveutuvat 600-luvulta lähtien Coloradon ylängölle saapuneista muuttajista. Joskus näihin kaikkiin ryhmiin on viitattu hopin kielen nimellä cohoninat, eli "he jotka asuvat länteenpäin". Yuma-intiaanien kansanperinteen mukaan heidän alkuperäinen kotiseutunsa oli henkivuori nykyisessä Nevadassa. Mojavien esi-isät asettuivat Mohave Valley -laakson vuoden 1150 paikkeilla. Nimi mojave on johdettu sanoista "aha macave", joka viittaa veden äärellä asuviin ihmisiin. Alueen asukkaat harjoittivat maanviljelyä hyödyntäen Coloradojoen kevättulvia ja sen mukanaan tuomaa hedelmällistä lietettä. Eurooppalaisia mojavet kohtasivat ensimmäisen kerran mahdollisesti jo vuonna 1540 ja heidän tiedetään toimineen oppaina Francisco Garcesin Grand Canyonin retkikunnalle vuonna 1776. Muuten mojavet elivät melko itsenäisesti alueella tuolloin vaikuttaneesta Espanjasta. Heidän väkilukunsa tippui kuitenkin huomattavasti. Vielä 1500-luvulla heitä oli ehkä noin 20 000, mutta vuonna 1770 enää noin 3 000. Lakotat
Oman perimätietonsa mukaan lakotat tulivat ”maan alta”. Heidän historiansa alkaa Black Hillsistä eikä tunnista sitä aiempia tapahtumia. Lakotojen kulttuuri oli avoin vaikutteille. Se oli rakenteeltaan joustava ja omaksui uusia piirteitä jatkuvasti. Tasangoille tullessaan he löysivät niin ratsut, tiipiit kuin aurinkotanssinkin. Miesten ja naisten seurat olivat tärkeä osa yhteiskuntaa. Lakota-yhteisön perusyksikkö oli "thiyóspaye" eli laajentumaperhe. Pienempi yksikkö "tiwáhe" (ydinperhe) käsitti avioparin lapsineen. Laajentumaperheeseen saattoi kuulua useita sukulaisia, joten sen koko vaihteli kymmenestä useaan sataan. Lakotojen sukulaissuhteet olivat vaikeasti tulkittavia ja joskus leirikuntien määriä saatettiin kasvattaa ottamalla niihin asukkaita, jotka eivät kuuluneet sukuun. Hip hop
Hip hop on Yhdysvalloissa, New Yorkin Bronxissa 1970-luvun alussa syntynyt alakulttuuri. Hip hop syntyi, kun köyhät ihmiset (eritoten afroamerikkalaiset) halusivat tehdä itse musiikkia ja saada äänensä ja mielipiteensä kuuluviin esikaupunkialueilla niin sanotuissa getoissa, ja se sai vahvoja vaikutteita esimerkiksi Jamaikalta. Hip hopin alkuaikojen suurimmat nimet ovat Kool Herc, Grandmaster Flash ja Afrika Bambaataa. He olivat DJ:itä ja järjestivät usein omia juhlia niin kaduilla, koripallokentillä kuin juhlasaleissakin. Jamaikalaisen DJ Kool Hercin voidaan sanoa olevan varsinainen hip hopin alullepanija. Hän toi Bronxin klubeille rankempaa ja kovempaa musiikkia käyttäen äänentoistojärjestelmää, eli sound systemiä. Hip hop -kulttuuriin on perinteisesti mielletty neljä osa-aluetta, MCing, DJ-työskentely (), breakdance ja graffitimaalaus. Hip hop -kulttuuriin kuuluu usein myös poliittinen aktivismi, muoti, slangi, jargon ja muita vastaavia alakulttuureille tyypillisiä elementtejä. Hip hoppiin kuuluu yleensä rennot vaatteet.
Hip hop -musiikille ovat tunnusomaista biitit eli taustamusiikit, jotka on tehty itse rumpukoneilla, samplereilla ja/tai tietokoneella. Samplaamisessa otetaan osia (sampleja) jostain toisen genren kappaleesta, jonka jälkeen ne muokataan ja uudelleenjärjestetään. Rap-musiikkia ei tule sekoittaa hip hoppiin, joka tarkoittaa laajempaa alakulttuuria.
Hip hop -kulttuuriin myöhemmin liitetyn, hiukan kyseistä kulttuuria vanhemman ilmiön, graffitin syntyjuuret johtavat 1960-luvun Yhdysvaltojen suurkaupunkeihin. Erityisesti New Yorkissa juniin ja rakennuksiin ilmestyneitä kirjoituksia alettiin kuitenkin huomioida enemmän vasta 1970- ja 1980-luvuilla‚ kun graffitit muuttuivat suuremmiksi ja monipuolisemmiksi. Graffitien tekeminen ilman lupaa on laitonta useimmissa maissa, myös Suomessa. Jooga
Esimodernissa viitekehyksessä jooga oli yleisnimitys Intian uskontojen piirissä syntyneille pelastusopillisille ja maagisille menetelmille, joiden päämääriin ovat kuuluneet esimerkiksi yliluonnolliset voimat, vapautuminen jälleensyntymisen kiertokulusta, kuolemattomuus tai yhteys jumaluuteen. Nirmala Srivastava
Nirmala Srivastava eli Shri Mataji Nirmala Devi (21. maaliskuuta 1923 Chhindwara, Intia – 23. helmikuuta 2011 Genova, Italia) oli sahaja-joogan kehittänyt intialainen. Hän syntyi kristityille vanhemmille Chhindwarassa. Limbo (tanssi)
Limbo on karibialaisesta Trinidad ja Tobagon saarivaltiosta peräisin oleva tanssi. Tanssija liikkuu karibialaisten rytmien tahdissa, taivuttaa itseään taaksepäin ja tanssii vain jalkapohjillaan lattiaan tukeutuen vaakasuoran riman alitse koskettamatta sitä tai lattiaa. Muut tanssijat alittavat vuorollaan riman, jota lasketaan asteittain alemmaksi, kunnes vain yksi on pystynyt sen alittamaan kaatumatta selälleen. Katsojat ja muut tanssijat laulavat ja kannustavat tanssijaa taputuksin ja huudoin. Tango
Tango on tanssi, jonka juuret ovat Buenos Airesissa Argentiinassa ja Montevideossa Uruguayssa. Musiikinlajina tangon juuret ovat kauempana, Afrikassa. Tangomusiikki on kehittynyt käsi kädessä tanssin kanssa. Nykyään useista tanssityyleistä Suomessa merkittävimmät ovat argentiinalainen tango, suomalainen tango ja kilpatanssitango. Näistä argentiinalaista tangoa pidetään yleensä autenttisimpana ja lähimpänä eteläamerikkalaista tangokulttuuria. Asana
Asana on sanskriittia ja merkitsee istuinta. Nimitys tulee alkuperäisestä merkityksestä, sillä alun perin sanaa asana käytettiin tarkoittamaan lähinnä meditaatioasentoa. Myöhemmin sanan merkitys laajeni kattamaan myös joogan fyysisten muotojen harjoitukset. Astangajooga
"Mysore" on astangajoogan perinteinen harjoitustyyli. Se on nimetty Etelä-Intiassa sijaitsevan Mysoren kaupungin mukaan. Tyyliin kuuluu, että joogaa harjoitetaan kuutena päivänä viikossa. Oppilaiden tulee itse muistaa asanoiden järjestys ja edetä omaan tahtiinsa sen sijaan, että he seuraisivat opettajaa. Tyyli mahdollistaa keskittymisen omaan harjoitukseen ja kokemukseen. Opettaja tarvittaessa ohjaa oppilaita asentojen korjaamisessa ja antaa oppilaille uusia asanoita heidän edistymisensä mukaisesti. Manipuri
Manipuri on koillisintialaisessa Manipurissa, Myanmarin (Burman) rajalla kehittynyt klassinen tanssiperinne. Manipuri on paikalliselta nimeltään "Jagoi". Manipurin taustalla on uskonnolliset temppelitanssiperinteet. Tanssin historiasta ei ole paljoakaan tietoja, varmuudella se mainitaan ensi kerran vasta vuonna 1714. Manipurilaiset ovat hyvin uskonnollisia ja siellä palvotaan yleisesti Radhaa ja Krishnaa, jotka usein esiintyvät manipuri-tanssin teemoissa. Manipuria alettiin julkisesti esittää vasta 1900-luvun alussa. Polkka
Polkka on nopea tasajakoinen tanssi. Se on syntynyt 1830-luvulla itäisessä Böömissä nykyisen Tšekin alueelta. Tanssin alkuperäinen nimi "pulka" tarkoittaa lyhyttä tai puolta askelta. 1850-luvulle tultaessa polkka oli levinnyt ympäri Euroopan ja myös Amerikan mantereelle. Suomeen polkka tuli tiettävästi ensiksi länsirannikolle 1840-luvulla. Suomalainen polkka on keskieurooppalaista polkkaa nopeampaa ja siinä on runsaasti variaatioita. Sävelmistöön on Suomessa sulautunut varhaisempien nopeiden tanssien sävelmiä (vrt. mm. ”Ievan polkka”). Luonnonlain puolue
LLP opittiin tuntemaan tiedotusvälineissä "joogalentäjien" puolueena. Tämä erityinen joogamestari Patañjalin kehittämä joogatekniikka sai keskeisen roolin LLP:n ohjelmassa ja sitä harjoittamalla väitettiin olevan mahdollista "poistaa kollektiivisesta tietoisuudesta stressiä, joka muuten ilmenisi kaikenlaisten sosiaalisten ongelmien muodossa."Joogalento (LLP 1997) Joogalennossa tehdään mietintäharjoituksia hyppimällä jalat ristissä. Joogalentäjän keho nytkähtelee meditaation aikana (usein hallitsemattomasti), mikä saa aikaan pomppuliikkeen ja vaikutelman lentämisestä. Joidenkin transsendenttisen meditaation kannattajien mukaan kyse on levitaatiosta. LLP:n varapuheenjohtaja Saaristo kertoi vuonna 1995: ”Joogalento on itse asiassa pomppaus, jonka synnyttää meditaatiossa saavutettava aivosähkökäyrien yhdentyminen. Pomppaus on sivuilmiö, tärkeää on tietoisuuden harmonisoituminen.” LLP:n lisäksi joogalennon sanomaa levittivät puoluetta lähellä olleet Suomen Joogalentoklubi ja TM-Liitto. B. K. S. Iyengar
Bellur Krishnamachar Sundararaja Iyengar (, , yleensä tunnettu nimellä Yogacharya B. K. S. Iyengar, 14. joulukuuta 1918 Bellur, Karnataka, Intia – 20. elokuuta 2014 Pune, Maharashtra, Intia) oli iyengarjoogan perustaja, vaikka hän ei itse käyttänyt siitä tätä nimitystä. Iyengar harjoitti ja opetti joogaa yli 75 vuotta, ja häntä pidettiin yhtenä maailman eturivin joogaopettajista. Hän kirjoitti joogan filosofiasta ja menetelmistä useita kirjoja, joista tunnetuimpia ovat "Light on Yoga", "Light on Pranayama" ja "Light on the Yoga Sutras of Patanjali". Nia
Nia (Neuromuscular Integrative Action) on liikuntamuoto, joka kehitettiin 1980-luvun alussa USA:ssa. Nian kehittivät Debbie ja Carlos Rosas. Niassa yhdistyy Taiji, Aikido, Taekwondo, Jazz-tanssi, nykytanssi, Duncan-tanssi, jooga sekä Feldenkrais- ja Alexander-tekniikat. Suomessa Niaa on voitu harrastaa vuodesta 2003 alkaen. Aurinkotervehdys
Aurinkotervehdys (sanskritiksi सूर्यनमस्कार "Sūrya Namaskāra"; jossa "Sūrya" tarkoittaa 'aurinko' ja "Namaskāra" tarkoittaa 'tervehdys') on klassinen joogan liikesarja, jossa on 12 eri asentoa eli asanaa. Jooga
Askeettisen joogan juuret ovat muinaisuudessa, ja tietoa varhaisten askeettien elämäntavoista on säilynyt niukalti. Maailmasta luopuneet askeetit harjoittivat ja harjoittavat edelleen joogaa osana elämäntapaansa ruumiinhallinnan, itsekurin ja jumalaoivalluksen välineenä. Rytminen voimistelu
Lajia harrastetaan maailmanlaajuisesti. Suomeen rytminen voimistelu tuli 1970-luvun alussa Neuvostoliitosta. Lajin huiput tulevat Venäjältä, Ukrainasta, Bulgariasta, Israelista, Azerbaidžanista ja Valko-Venäjältä. Ne kaikki ovat Israelia ja Bulgariaa lukuun ottamatta entisen Neuvostoliiton seuraajavaltioita. Japanilaiset koirarodut
Suuri osa nykyisin tunnetuista japanilaisista pystykorvista (saksanpystykorvasta jalostettua japaninpystykorvaa lukuun ottamatta) polveutuu ainakin osittain jomonkoirasta ja yayoikoirasta. Jomonkoira saapui maahan Taiwanin ja Riukiu-saarten kautta Kiinasta n. 6000 eaa. Se oli rakenteeltaan shiban kaltainen, ja nykyisen jomonshiban jalostus perustuukin sen prototyyppiin. N. 300 jaa. Koreasta kulkeutui maahan yayoikoira, joka oli jomonkoiraa kookkaampi ja jonka otsapenger oli korkeampi. Myöhemmin näistä kahdesta alkoi kehittyä erilaisia, alun perin keskikokoisia metsästys- ja vahtikoiria. Ei ole kuitenkaan olemassa yhtä ainoaa "kaikkien japanilaisten alkuperäisrotujen kantatyyppiä", sillä tutkimusten mukaan niiden perimään ovat vaikuttaneet useat eri aasialaiset esi-isät japaninsudesta alkukantaisiin koiriin.
Jotkut japanilaiset tutkijat pitävät nykyisen shiban edeltäjänä rotua nimeltä "Canis familiaris japonicus". Hollantilainen Philipp Franz von Siebold kuitenkin luokitteli vuonna 1842 julkaistussa teoksessaan "Fauna Japonica" kyseisen nimikkeen alle kuuluviksi peräti neljä eri japanilaista koirarotua: Judo
Judo () on Japanista lähtöisin oleva kamppailulaji, jonka kehitti Jigorō Kanō 1880-luvulla. Nimi "judo" tarkoittaa joustavaa tai pehmeää tietä, periksiantamisen taitoa. Judotekniikat koostuvat heitoista, sidonnoista, käsilukoista ja kuristuksista. Harrastajan tason kertoo hänen vyöarvonsa – ylin vyö on musta. Meditaatio
Meditaatiosta on kehittynyt aikojen kuluessa ja eri kulttuureissa on eri muotoja. Luonnonkansojen (eskimot, intiaanit, busmannit) meditaatioperinnettä tunnetumpia ovat korkeakulttuurien ilmituomat meditaatiotekniikat. Niistä tunnetuin on Patanjalin sutroihin tiivistynyt filosofia, joka on kehittynyt rājajoogan yhteydessä intialaisessa kulttuurissa. Buddhalainen Zen-meditaatio perustuu Patanjalin sutroihin, vaikkakin poikkeaa niistä jonkin verran. Suurissa maailmanuskonnoissa meditaatiota käytetään usein niiden mystisissä suuntauksissa.. Islamissa meditaatiota harjoitetaan sufilaisuuden yhteydessä Agni-jooga
Agni-jooga (, ) on yhdysvaltalainen yhteisö, jonka venäläinen taidemaalari Nicholas Roerich (Nikolai Konstantinovitch Rerikh) ja hänen vaimonsa Helena Roerich (Elena Ivanovna Rerikh) perustivat vuonna 1920 New Yorkissa. Sahaja-jooga
Uusia uskontoja tutkineen yhteiskuntatieteilijän Judith Coneyn (ent. Thompson, nyk. Fox) on väittänyt kirjassaan Sahaja Yogasta lähtemisen olevan traumatisoivampaa kuin uususkonnollisista liikkeistä lähteminen keskimäärin. Hän on perustanut väitteensä joidenkin 1990-luvulla lähinnä Britanniassa toiminnassa mukana olleiden henkilöiden kertomuksiin. Kansainvälinen joogapäivä
Kansainvälinen joogapäivä (engl. "International Yoga Day") tai joogapäivä on Yhdistyneiden kansakuntien julistama kansainvälinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain 21. kesäkuuta ympäri maailman. YK:n mukaan päivän tarkoituksena on lisätä tietoisuutta joogan hyödyistä ja edistää siten maailman väestön terveyttä. Aloitteen joogapäivän julistamiseksi teki Intian pääministeri Narendra Modi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa vuonna 2014. Yogi Bhajan
Siri Singh Sahib Harbhajan Singh Khalsa Yogiji (syntyjään "Harbhajan Singh Puri", s. 26. elokuuta 1929 Kot Harkarn, Punjab, Brittiläinen Intia – k. 6. lokakuuta 2004 Espanola, New Mexico, Yhdysvallat), joka tunnetaan myös nimillä Yogi Bhajan ja Siri Singh Sahib, oli intialainen hengellinen johtaja, joka toi kundaliinijoogan Yhdysvaltoihin. Hän toimi 3HO (Healthy, Happy, Holy Organization) -järjestön, jolla on yli 300 keskusta 35 maassa, henkisenä johtajana. Hän oli myös yhdysvaltalaislähtöisen sikhi-lahkon Sikh Dharman perustaja. Chang Lo
Chang Lo eli Sua Lua on intialaisen Chang-heimon tanssi Nagalandin alueelta, joka sijaitsee Intian koillisimmassa kolkassa Myanmarin eli entisen Burman rajalla. Aiemmin tanssia tanssittiin voitontanssina heimon voitettua vihollisensa. Nykyisin se on osa yhteisöllisiä juhlia, kuten Poanglemia, kolmipäiväistä sadonkorjuun aloitusjuhlaa. Perinteiset Naga-sotureiden puvut sekä naisten koristeelliset asut tekevät tanssista visuaalisen elämyksen. Jota
Jota on espanjalaisen kansanmusiikin laji ja tanssi. Se on syntyisin Pohjois-Espanjan Aragonian alueelta, mutta nykyisin se esiintyy kautta Espanjan erilaisina variaatioina. Intialainen filosofia
Arjalais-vedalaisen kulttuurin pohjalta syntynyt hindulainen filosofia muodostaa keskeisen osan koko eteläisen Aasian kulttuuria. Se on dharmalaisista filosofioista varhaisin, ja se on vaikuttanut filosofiseen ajatteluun ja uskontoihin kautta koko Itä-Aasian. Kuuteen "astika"- eli oikeaoppiseen intialaisen tai hindulaisen filosofian koulukuntaan kuuluvat Jooga, Nyaya, Purva Mimamsa, Samkhya, Vaisheshika ja Vedanta. Hindulaisen ajattelun moninaisuus on seurausta siihen oleellisena osana kuuluvasta liberaalista universalismista. Hindulaisen filosofian lisäksi myös buddhalainen ja jainalainen filosofia sekä Carvaka ovat peräisin Intiasta. Sahaja-jooga
Sahaja-jooga (vakiintuneempi kirjoitusasu suomenkielessä on "Sahaja Yoga") on meditaatiotekniikka, joka perustuu itseoivallukseen ja kundalinin herättämiseen. Keskeistä menetelmässä on ajatukseton tietoisuus, ja sahajajoogit väittävät tuntevansa myös kundalinin käsissään ja päälaellaan viileänä tuulena. Kun "hiljainen tila" ajatusten välissä saavutetaan ensimmäisen kerran, kyseessä on sahaja-joogan kannattajien mukaan itseoivallus, jolloin ihmisen sisällä olevan Kundalini-energian jokunen säie nousee päälaelle ja tulee yhdeksi kaikkialla olevan voiman kanssa. Jooga
Nuori intialainen uushindulainen filosofi Swami Vivekananda matkusti vuonna 1893 Yhdysvaltoihin Chicagoon. Siellä hän osallistui Maailman uskontojen parlamenttiin, missä hän esitteli hindulaisuutta ja joogaa ja tuli tunnetuksi yhdysvaltalaislehdistön kirjoitettua hänestä paljon. Vivekananda julkaisi amerikkalaiselle lukijakunnalle suunnatun kirjasarjan joogan eri muodoista. Samalla hän muotoili joogaa koskevat opetuksensa ymmärrettävälle kielelle, jollaista niistä edelleen käytetään. Joogalla Vivekananda ei kuitenkaan tarkoittanut hathajoogaa tai fyysisiä asanaharjoituksia, joihin hän suhtautui torjuvasti. Vivekanandan ansiosta joogan menetelmät tulivat kansainvälisen yleisön tietoisuuteen.
Länsimaihin jooga tuli 1800-luvun itämaisuuteen heränneen kiinnostuksen myötä. Joogan ideat levisivät laajalle länteen etenkin Teosofisen Seuran kautta, ja nuorisokulttuuriin jooga löysi tiensä hippiliikkeen kautta. Nykyisin jooga on vakiintunut osaksi länsimaista vaihtoehtouskonnollisuutta. Samalla joogan henkisyys on toisaalta ollut häviämässä, ja se on alettu nähdä pelkkänä kehollisena terapiana ja rentoutumismuotona. 1990-luvulla joogan liikunnallisimmista muodoista kuten astanga- ja bikramjoogasta tuli länsimaissa hyvin suosittuja. Japani olympialaisissa
Judo on lähtöisin Japanista ja tuli olympiaohjelmaan juuri Japanissa pidetyissä vuoden 1964 olympialaisissa. Isäntämaa voitti tuolloin judon neljästä kultamitalista kolme, ja edelleenkin Japani on lajin ylivoimaisesti menestynein maa. Kolme kertaa olympiavoittoon on yltänyt Tadahiro Nomura (1996, 2000 ja 2004), ja kaksinkertaisia olympiavoittajia ovat Hitoshi Saito (1984 ja 1988), Ryōko Tani (2000 ja 2004), Masato Uchishiba (2004 ja 2008), Ayumi Tanimoto (2004 ja 2008) sekä Masae Ueno (2004 ja 2008). Näistä Tani on saavuttanut myös kahdesti olympiahopeaa ja kerran -pronssia. Ateenan 2004 olympialaisissa Japanin naisjudokat voittivat kultaa viidessä sarjassa seitsemästä. Yola
Yola eli "Forth and Bargy -kieli" oli englannin kielestä eriytynyt murre, oikeastaan erillinen kieli, jota puhuttiin Wexfordin kreivikunnassa Irlannissa 1800-luvulle asti. Yolan kieli (nimi "yola" on sama sana kuin englannin "old", vanha) oli periaatteessa keskienglannin murre, joka levisi Irlantiin 1100-luvulla ensimmäisten englantilaisten uudisasukkaiden mukana. Tämä asutus joutui kuitenkin ajan myötä erilleen Dublinin seudun englantilaisasutuksesta, ja suurin osa Wexfordin englantilaisten uudisasukkaiden jälkeläisistä sulautui iirinkielisiin, jotka olivat koko Irlannin väestön enemmistönä 1800-luvun nälkäkatastrofiin asti. Vain pieni joukko sinnitteli 1800-luvulle saakka sulautuakseen sitten nykyenglannin puhujiin. Jalapeno
Jalapeno (joskus virheellisesti "jalopeno") on paprikalajike, jota käytetään ruokien maustamiseen. Se on kotoisin Meksikon itärannikon tuntumassa sijaitsevasta Jalapan kaupungista ja on suosittua erityisesti Yhdysvalloissa. Se on 5–7 cm pitkä, leveähkö kartiomainen, vihreä tai punainen hedelmä, joka on kärjestään pyöreä. Texasissa ja Meksikossa sitä syödään tuoreena. Joonialainen luonnonfilosofia
Joonialaiseksi luonnonfilosofiaksi kutsutaan antiikin Kreikan esisokraattisen filosofian haaraa, joka alkaa Thaleesta, Anaksimandroksesta ja Anaksimeneestä. He olivat kaikki kotoisin Joonian Miletoksesta, Anatolian Aigeianmeren puoleiselta rannikolta. Filosofia
Arjalais-vedalaisen kulttuurin pohjalta syntynyt hindulainen filosofia muodostaa keskeisen osan eteläisen Aasian kulttuuria. Se on dharmalaisista filosofioista varhaisin, ja se on vaikuttanut filosofiseen ajatteluun ja uskontoihin kautta koko Itä-Aasian. Kuuteen "astika"- eli oikeaoppiseen intialaisen tai hindulaisen filosofian koulukuntaan kuuluvat jooga, nyaya, purva mimamsa, samkhya, vaisheshika ja vedanta. Hindulaisen ajattelun moninaisuus on seurausta siihen oleellisena osana kuuluvasta liberaalista universalismista. Hindulaisen filosofian lisäksi myös buddhalainen ja jainalainen filosofia sekä carvaka ovat peräisin Intiasta. Gaudiya Vaishnavismi
Gaudiya Vaishnavismi, eli Bengalista alkunsa saanut Vaishnava-perinne, on Chaitanya Mahaprabhun 1500-luvulla alullepanema Radhalle ja Krishnalle omistautunut bhakti-liike. Perinteen seuraajien tarkkaa lukumäärää ei tiedetä, mutta sen arvioidaan liikkuvan useassa miljoonassa, joista pääosa Bengalin alueella ja Vrajassa, Krishnan synnyinseudulla Pohjois-Intiassa. Gaudiya Vaishnavismin muodoista länsimaissa tunnetuin lienee A. C. Bhaktivedanta Swamin perustama Hare Krishna -liike. Jooga
Historiallisten kirjoitusten pohjalta joogaan kehittyi Intiassa kolme suurta perinnettä: uskonnollisesti suuntautunut jooga (n. 800 eaa. alkaen), klassis-filosofinen jooga (n. 200 eaa. – 200 jaa. alkaen) ja hathajooga (n. 800–1200 alkaen). Moderni jooga syntyi 1900-luvulla. Astangajooga
Yksi astangajoogan keskeisimmistä osa-alueista on vinyāsa, hengityksen ja liikkeen yhteys. Asanoita tehdään hengityksen tahdissa eikä päinvastoin. Astangajoogaa kutsutaankin joskus astanga-vinyasa-joogaksi erityisesti englannin kielellä (engl. "ashtanga vinyasa yoga"). Vinyāsaan kuuluu "ujjayī"-hengitystekniikka. Ujjayīssa hengitetään aina nenän kautta ja siinä sisään- ja uloshengitysten tulisi kestää yhtä kauan. Tekniikkaan kuuluu sihisevä ääni, joka syntyy kurkun takaosaa kohti hengitettäessä. Petri Räisänen
Joogaa hän ryhtyi harrastamaan 21-vuotiaana. Hän harjoitti ensin hathajoogaa. Pian hän siirtyi astangajoogaan. Räisänen nimeää ensimmäiseksi gurukseen Derek Irelandin ja hänen tyttöystävänsä Radhan, jotka opettivat astangajoogaa käydessään Suomessa vuonna 1991. Astangajooga
Astangajooga on dynaaminen joogatyyli, jonka intialainen K. Pattabhi Jois kehitti yhdessä opettajansa guru Tirumalai Krishnamacharyan kanssa 1900-luvun alkupuolella. Sen erityispiirteitä ovat "vinyāsa" (hengityksen ja liikkeen yhdistäminen) ja samojen liikesarjojen toisto ilman välirentoutuksia. Jongleeraus
Varhaisimmat jongleeraukset tunnetaan hautapiirroksista muinaisesta Egyptistä noin 1900–1700-luvulta eaa. Myös muissa sivilisaatiossa, kuten Kiinassa, Intiassa, Kreikassa, asteekeilla ja Polynesiassa, on ollut samanlaista esitysperinnettä. Keskiajalla Euroopassa viihdyttäjät esiintyivät matkalaisille etenkin pyhiinvaellusreittien varsilla. Jenkka
Sottiisi tai šottiisi (), joka on jenkan vanhempi muoto, on kotoisin Saksasta. Se tuli Suomeen 1800-luvun lopulla, jonka jälkeen se on yleistynyt Suomessa kansanomaisena tanssina. Suomalainen sottiisi muistuttaa paljon jenkkaa, mutta siinä ei ole hyppyjä. Sottiisista kehittyi jenkka n. 1900-luvun alkupuolella, jolloin uusi nimikin syntyi ja näin jenkkaa ja sottiisia alettiin pitää eri tansseina. Sanan "jenkka" etymologiaa ei tiedetä. Naurujooga
Naurujooga sai alkunsa maaliskuussa 1995, kun Madan Kataria kirjoitti terveyslehteen naurun terveellisistä vaikutuksista. Hän innostui miettimään, miten voisi lisätä naurua omaan elämäänsä. Yöllä hän kehitti idean nauruklubista ja lähti aamulla puistoon kävelylle kysyen usealta sadalta ihmiseltä, lähtisivätkö he nauramaan hänen kanssaan. Vain viisi lähti sinä aamuna, mutta nauru tarttui ja pian puistossa oli nauramassa viitisenkymmentä ihmistä. Nykyään Intiassa nauravat sadat tuhannet aamuisin. Tietoisuustaito
Buddhalaisuuden levittyä Intian rajojen ulkopuolelle kolmannelta vuosisadalta eaa. alkaen levisivät myös Buddhan opetukset oikeanlaisesta tarkkaavaisuudesta, ja Kiinassa ja Japanissa siitä syntyi zen (kiin. "chán"). Kiinalaisessa chán-buddhalaisuudessa kehittyi ”hiljainen valaiseminen” eli ”vain istuminen”, jossa ollaan valppaana ilman kiinnittymisen kohteita. Zen levisi länteen 1900-luvulla, kun Japanissa oli alettu painottaa meditaation kulttuurista riippumatonta ja uskonnollisuudesta vapaata puolta ja zenin ja vipassanan meditaatioharjoituksista tuli lännessä suosittuja. Yhdysvaltalainen meditaation harjoittaja ja lääketieteen professori Jon Kabat-Zinn yhdisti 1970-luvun lopulla buddhalaiset harjoitukset ja ideat hoitotyöhön, jolloin sai alkunsa länsimaiseen psykologiaan perustuva mindfulness-opetus. Jooga
Keskiaikaisen hindulaisuuden joogaan liittyvät hindulaiset askeetit kuten pyhät miehet, sadhut. Sadhun henkiseen harjoitukseen eli "sadhanaan" kuuluu muun muassa joogaharjoituksia, joita useimmat sadhut harjoittavat ainakin askeettisen elämänsä alussa. Satyagraha
Satyāgraha ( 'totuus' + "a-graha" 'pyrkimys') tarkoittaa väkivallattoman vastarinnan filosofiaa. Mahatma Gandhi käytti satyāgrahaa Intiassa brittejä vastaan ja kamppaili sen avulla Intian itsenäisyyden puolesta. Satyāgrahan kolme periaatetta ovatEnsimmäinen satyāgraha-periaatteita käyttävä vastarintakampanja aloitettiin 11. syyskuuta 1906 Etelä-Afrikassa. Mahajana
Tunnetuimpia mahajanasta kehittyneitä koulukuntia ovat zen ja Puhtaan maan buddhalaisuus sekä Japanissa syntynyt Nichiren-buddhalaisuus. Mahajanaa harjoitetaan pääosin Kiinassa, Japanissa, Koreassa ja Vietnamissa. Kundalinijooga
Yogi Bhajan teki elämäntyönsä markkinoimalla kundaliinijoogaa läntiselle maailmalle. Hän perusti 3HO-organisaation ja aloitti myös kundaliinijoogan opettajien kouluttamisen. Nykyään kundaliinijoogaa harrastetaan lähes kaikissa Länsimaissa. Suomessakin on mahdollista opiskella kundaliinijoogan opettajaksi. Joogin omaelämäkerta
Yogananda syntyi Mukunda Lal Ghoshinin kylässä Gorakhpurissa, Intiassa Bengali perheeseen. "Joogin omaelämäkerta" esittelee Paramahansa Yoganandan elämänvaiheet ja kohtaamiset sekä idän että lännen hengellisten johtohahmojen kanssa. Kirja alkaa Yoganandan lapsuuden perhe-elämällä, ja jatkuu gurunsa läytymiseen ja munkkina elämiseen. Tämän jälkeen kuvaillaan Kriya joogan opetukset. 1920 Yogananda hyväksyy kutsun Bostonissa Massachusettsissa Yhdysvalloissa pidettävään uskonnolliseen konferenssiin, jossa hän pitää luennon. Sen jälkeen hän matkustaa Yhdysvaltojen halki luennoiden, ja hän perustaen oppinsa mukaisen järjestön Kaliforniaan Los Angelesiin. 1935 Yogananda palaa Intiaan vuodeksi. Tämän jälkeen hän jatkaa oppejensa opettamista Yhdysvalloissa ja lisäksi kirjoittaa omaelämäkertansa. Johnny Yong Bosch
Bosch syntyi Missourin Kansas Cityssä ja kasvoi Garlandissa, Texasissa. Hänen äitinsä on korealainen ja isänsä yhdysvaltalainen, joka omaa saksalais-irlantilaisia sukujuuria. Bosch harrastaa eri kamppailulajeja, joista hän kiinnostui 4–6-vuotiaana. Varsinaisesti hän aloitti harjoittelemisen 14-16-vuotiaana kungfun parissa Kung Fu USA nimisessä koulussa. Sittemmin Bosch on harjoitellut myös jeet kune dota, jujutsua, taekwondoa, hapkidoa, judoa ja kendoa. Lisäksi hän on harjoitellut vuodesta 2005–2006 lähtien potkunyrkkeilyä. Sahaja-jooga
Sahaja-joogaan liittyvän toiminnan helpottamiseksi on ympäri maailmaa perustettu erilaisia voittoa tavoittelemattomia yhdistyksiä ja järjestöjä. Intiassa vuonna 1970 perustettuun järjestö Sahaja Yoga International tai Vishwa Nirmala Dharma lienee näistä vanhin. Suomessa toimitaan Sahaja Yogan tuki ry:n puitteissa. Suuri enemmistö asian harjoittajista ei kuitenkaan ole jäseninä näissä järjestöissä, sillä ne on perustettu vain käytännön asioiden hoitamiseksi - esimerkiksi Suomessa viikonlopun kestävä seminaari voidaan järjestää virallisesti Sahaja Yogan tuki ry:n kautta, sillä se on helpompaa järjestön kuin järjestää yksittäisen ihmisen nimissä. Petri Räisänen
Juha Petri Räisänen (s. 1967, Helsinki) on suomalainen joogaopettaja, kansanparantaja ja luontaiskosmetologi. Hän on perustanut Helsingin Astanga Joogakoulun yhdessä Juha Javanaisen kanssa vuonna 1997. Suomen lisäksi Räisänen on opettanut muun muassa Yhdysvalloissa, Japanissa ja Thaimaassa. Amitabha
Kiinassa, Vietnamissa, Koreassa ja Japanissa laajalti tunnetuissa sūtran versioissa Dharmakāran 18. valan mukaan mikä tahansa Amitābhan puhtaaseen maahan haluava olento missä tahansa kaikkeudessa tulee varmasti syntymään uudelleen sinne, jos hän lausuu Amitābhan nimen edes kymmenen kertaa. Hänen 19. valassaan luvataan, että hän ilmestyy yhdessä muiden bodhisattvojen kanssa kuoleman hetkellä niille, jotka kutsuvat häntä. Tämä avoimuus ja kaikenlaisten ihmisten hyväksyntä on tehnyt uskosta puhtaaseen maahan yhden Mahāyāna-buddhalaisuuden merkittävistä vaikutteista. Puhtaan maan buddhalaisuus näyttää tulleen suosituksi ensin Intian ja Pakistanin luoteisosissa sekä Afganistanissa, josta se levisi Keski-Aasiaan ja Kiinaan ja sieltä Vietnamiin, Koreaan ja Japaniin. Jooga
Tantran käsitteistä joogaan ovat tulleet esimerkiksi "chakra", "nadi" ja "kundalini". Tantrassa ne viittaavat syvillä tasoilla sijaitsevaan fysiologiaan, johon joogaharjoitusten uskotaan vaikuttavan. Tantrisen joogan perusta on guru, joka välittää tantristen tekstien merkitykset oppilailleen henkilökohtaisesti. Yona
Yona (oikealta nimeltään Johanna Pitkänen, ent. Louhivuori, s. 5. maaliskuuta 1984 Itävalta) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Itävallassa helluntailaisperheeseen ja asui lapsuutensa Oulussa. Hänen ollessaan 10-vuotias perhe muutti Kuopioon ja myöhemmin Helsinkiin, jossa Yona nykyään asuu. Hän on harrastanut koko ikänsä kuoroa ja pianonsoittoa. Hän on valmistunut Helsingin Pop & Jazz Konservatoriosta muusikoksi. Taavi Kassila
Kassila kiinnostui jo nuorena henkisyydestä ja alkoi aktiivisen joogaharrastuksen äitinsä opastuksella 11-vuotiaana. Sen jälkeen hän jatkoi joogaopintojaan Suomeen muuttaneen intialaisen joogaopettaja Uttam Soodin ohjauksessa. 18-vuotiaana hän kohtasi Kööpenhaminassa intialaisen joogin Acharya Karunanda Avadhutan, joka vihki hänet meditaatioharjoitukseen, ja siitä lähtien hän on harjoittanut meditaatiota, vuodesta 1972 alkaen. Vuosina 1975–1979 hän toimi Terveyden Viesti -lehden päätoimittajana. Vuosien varrella hän tapasi monia maailman tunnetuimpia henkisiä opettajia, kuten Maharishi Mahesh Yogiin, Jiddu Krishnamurtiin, Sathya Sai Babaan, Punjajihin, Annamalai Swamiin ja monen muun. Lopulta hän tapasi maailmankuulun intialaisen henkisen opettajan, Äiti Amman (Sri Mata Amritanandamayin), jonka oppilaaksi hän ryhtyi vuonna 1993. Matkojensa aikana hän on tuottanut ja ohjannut myös useita tv-elokuvia uskonnollisista guruista varsinkin Intiassa. Vuonna 1993 hän perusti Forum Humanum -nimisen yleisöluentosarjan, jossa ovat luennoineet eri uskontojen, psykologian ja filosofian edustajat. Hän toimi luentosarjan puheenjohtajana vuosina 1993–2012 ja uudelleen vuodesta 2015 alkaen. Hän on myös yhdistyksen kunniapuheenjohtaja. Vuonna 1994 hän oli perustamassa Suomen Henkiset Keskukset ry:tä, jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 1994–1996. Hän oli myös perustamassa Suomen Amma-yhdistystä toimien sen ensimmäisenä puheenjohtajana, minkä jälkeen hänet nimitettiin yhdistyksen kunniapuheenjohtajaksi. Vuonna 1997 hän oli mukana perustamassa "Minä Olen" -lehteä ja toimi sen ensimmäisenä päätoimittajana. Jooga
Moderni jooga voidaan jakaa tunnustukselliseen joogaan ja psykosomaattiseen joogaan. Tunnustuksellista joogaa ovat suuntaukset, joissa joogaa harjoitetaan osana laajempaa uskonnollista maailmankuvaa ja elämäntapaa. Tällaisia ovat useimmat karismaattisten gurujen ympärille muodostuneet liikkeet, kuten Hare Krishna -liike, sahajajooga ja Oshon seuraajat. Jooga
Shri Tirumalai Krishnamacharya (1888–1989) oli merkittävässä asemassa modernin joogan synnyssä. Monet nykyisin suosituimmista joogamuodoista perustuvat hänen opetuksiinsa, ja moni vuosisadan lopun kansainvälisesti tunnettu joogaguru oli hänen oppilaansa. Krishnamacharya oli etenkin asanapainotteisen hathajoogan uranuurtaja, mutta hän opetti myös esimerkiksi klassisia joogatekstejä ja meditaatiota.