Millainen seura Akateeminen Karjala-Seura oli?
Akateeminen Karjala-Seura
Akateeminen Karjala-Seura (AKS) oli Suomessa vuosina 1922–1944 toiminut ylioppilaiden ja akateemisten muodostama järjestö, jonka tavoitteena oli alun perin Itä-Karjalasta Suomeen tulleiden pakolaisten avustaminen, sittemmin myös yleisesti heimo­yhteyden, kansallisuus­tunteen ja maanpuolustustahdon kohottaminen. Seuran piirissä kannatettiin laajalti myös aito­suomalaisuutta ja Suur-Suomi-aatetta.
Nouseva Suomi
Järjestön perusti äärinationalistisen ja äärioikeistolaisen Akateemisen Karjala-Seuran (AKS) johtaja Vilho Helanen, joka toimi myös hallituksen puheenjohtajana. Nousevaan Suomeen kuului useita merkittävässä asemassa olevia suomalaisia yhteiskunnallisia vaikuttajia, mm. Eljas Erkko. Monet olivat AKS:n tai äärioikeistolaisen Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) jäseniä. IKL kuitenkin sanoutui irti järjestöstä. Sen lisäksi jäseniä oli kaikista porvarillisista puolueista. Järjestöllä oli yhteyksiä myös Suomen kansanpuolueen taustavoimiin. Tilma Hainari
Hainari toimi englannin opettajana 1902–1924, ensin Sortavalassa ja sitten Helsingissä. Hän osallistui Suomen valtuuskunnan jäsenenä eräisiin Kansainliiton kokouksiin 1920- ja 1930-luvuilla ja tuki huomattavin taloudellisin lahjoituksin Akateemisen Karjala-Seuran perustamista vuonna 1922. Hän toimi myös Koulukeittoyhdistyksessä ja oli Suomen Naisten Kansallisliiton puheenjohtaja vuodesta 1914 aina vuoteen 1938, ajaen mm. naispoliisasiaa. Itä-Karjala (Käkisalmi)
Itä-Karjala oli Käkisalmessa vuosina 1896–1906 ilmestynyt sanomalehti. V. J. Sukselainen
Sukselainen oli koulutukseltaan sosiologi. Hän valmistui 1939 filosofian lisensiaatiksi tehtyään tutkielman osuustoiminnasta otsikolla "Hankintaosuuskunta yritysmuotona". Opiskeluaikanaan hän kuului Akateemiseen Karjala-Seuraan, jonka puheenjohtajana hän toimi muutaman kuukauden ajan vuonna 1932, kunnes erosi seurasta yhdessä Urho Kekkosen, Martti Haavion, Reino Kuuskosken, Kustaa Vilkunan, Heikki Hosian, Lauri Hakulisen, Veikko Heiskasen ja muiden poliittiseen keskustaan suuntautuneiden jäsenten kanssa, kun AKS:n enemmistö ei 27. huhtikuuta 1932 pidetyssä kokouksessa suostunut tuomitsemaan Mäntsälän kapinaa. Pohjois-Karjalan Liiga-Riento
Liiga-Riento oli joensuulainen liigalentopalloon erikoistunut urheiluseura, joka pelasi Lentopallon Mestaruusliigassa. Emäseura on Mutalan Riento, jolta uusi seura peri liigapaikan. Seura fuusioitui keväällä 2017 Susiraja Volleyn ja Niceteamin kanssa. Uusi seura sai nimekseen Karelian Hurmos. Joensuun Maila
Pesäpallon erikoisseura Karjalan Maila ry ilmoitettiin yhdistysrekisteriin marraskuussa 1957. Seuran perustajajäseniksi ilmoitettiin Arvo Pippola, Roy Salmela ja Kauko Salminen, jotka muodostivat johtokunnan yhdessä Viljo Tarvaisen, Reino Rytkösen, Kalervo Suvisen ja Armas Hirvosen kanssa. Varapuheenjohtajana toiminut Salminen oli aikaisemmin toiminut SVUL:n piirin pesäpallojaoston puheenjohtajana. Karjala
Venäjälle kuuluneen Itä-Karjalan pääosasta muodostettiin vuonna 1920 Karjalan työkansan kommuuni, joka koostui pelkästään karjalaisten asuma-alueista. Tällainen yksikkö sai kuitenkin keskusvallan huolestumaan, ja vuonna 1923 perustettiinkin Karjalan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta, johon liitettiin laaja venäjänkielinen alue Äänisen ympäristöstä ja Vienanmeren rannikolta. Näin autonomisen tasavallan asukkaiden enemmistöksi saatiin venäläiset. Heti talvisodan jälkeen 1940 Karjalan ASNT muutettiin Karjalais-suomalaiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Jatkosodan päätyttyä 1944 Suomeen kuulunut osa Karjalankannasta liitettiin Leningradin alueeseen. Neuvostodiktaattori Josif Stalinin kuoltua Karjalais-Suomalainen neuvostostasavalta menetti asemansa "erillisenä" neuvostotasavaltana ja se palautettiin autonomiseksi neuvostostasavallaksi vuonna 1956. Vuonna 1991 Neuvostoliiton hajotessa nimeksi tuli Karjalan tasavalta. Karjalan Kansalaisliitto
Sisällissodan jälkeen Karjalan Kansalaisliitto suuntasi kiinnostuksensa heimotyöhön. Kansalaisliittoa johti kesästä 1918 lähtien lääkäri Gustaf Winter, jonka vaimo oli kotoisin Repolasta. Sen heimoaktivistiseksi elimeksi perustettiin tammikuussa 1919 alaosasto Karjalan Kansalaisliiton Itä-Karjalan komitea, joka oli itse asiassa jossain määrin tunnetumpi kuin kantajärjestönsä. Karjalan Kansalaisliiton Itä-Karjalan komitea tähtäsi heimosotien aikana muiden aktivististen järjestöjen tapaan Itä-Karjalan irrottamista Neuvosto-Venäjän yhteydestä. Karjalan Kansalaisliitto avusti rahallisesti heimoaktivisteja, teki valistustyötä ja painoi vapaan Itä-Karjalan postimerkkejä. Liiton aktiivisimpia jäseniä oli vänrikki Walde Sario, joka teki heti kesällä 1918 tiedustelu- ja tilanteen selvittelymatkan Itä-Karjalaan. Tarton rauhan solmimisen jälkeen ja heimosotien aikakauden loputtua Itä-Karjalan komitea teki valistus- ja avustustyötä neuvostojoukkojen sortotoimia paenneiden karjalaispakolaisten keskuudessa. Karjala-Diskaveri (jalkapalloseura)
Karjala-Diskaveri (, karjalan kielellä ) on jalkapalloseura Petroskoista, Karjalan tasavallasta. Joukkue pelaa Venäjän amatööriliigassa luoteisen liittovaltiopiirin sarjassa. Joukkue on historiansa aikana tunnettu nimillä "Spartak", "Karjala", "Erzi" ja "Kajala-Erzi". Parhaimmillaan joukkue pelasi kaudella 1990 2. divisioonassa. Karjalan metsäsissit
Metsässisseistä ja pakolaisista muodostettiin muun muassa Vihtori Kosolan johdolla karjalaispataljoonia Pohjanmaalla, mutta muuten Metsäsissijärjestö oli lakkautettu. Metsäsissijärjestön ja eri karjalaisasioiden hoitokuntien, valtuuskuntien, hallitusten ja neuvostojen jälkeen perustettiin niiden toiminnan jatkajaksi Akateeminen Karjala-Seura (AKS). Etelä-Karjalan kesäyliopisto
Etelä-Karjalan kesäyliopisto on Lappeenrantaa ja Imatraa päätoimipaikkoinaan pitävä, Itä-Suomen Yliopistoseura r.y.:n ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta
Itä-Karjalassa toimi vuosina 1940–1956 Neuvostoliiton kommunistisen puolueen alaosastona Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan kommunistinen puolue, vuoteen 1952 Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan kommunistinen puolue (bolševikit). Sen keskuskomitean toisena sihteerinä toimi vuosina 1947–1951 myöhempi Neuvostoliiton johtaja Juri Andropov, joka oli ollut myös Itä-Karjalan Komsomolin, virallisesti Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan Leninin kommunistisen nuorisoliiton keskuskomitean ensimmäisenä sihteerinä 1940–1944. Karjalainen (sanomalehti)
Karjalainen on perustettu vuonna 1874 nimellä Karjalatar. Lehti oli Kansallisen Kokoomuksen äänenkannattaja vuoteen 1994 asti. Karjalaisen levikkialue käsittää Pohjois-Karjalan maakunnan. Sen levikki on 44 728 kappaletta (vuonna 2011) ja lukijamäärä on 109 000 (2012). Heimosodat
Sotien jälkeen Suomeen pakeni itäkarjalaisia ja inkeriläisiä yhteensä vajaa 20 000. Tämän vaikutuksesta muodostettiin Akateeminen Karjala-seura maanpuolustus- ja heimohengen ylläpitämiseksi, itäkarjalaisten auttamiseksi ja Suur-Suomi-aatteen säilyttämiseksi. Itä-Karjalan kysymys hiersi Suomen ja Neuvosto-Venäjän välejä 1920-luvun alkupuolella. Itä-Karjala
Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Suomen suuriruhtinaskunnassa alettiin 1830- ja 1840-luvuilla puhua Suomen ja Itä-Karjalan kansallisesta yhteenkuuluvuudesta. Tätä käsitystä edesauttoivat Suomessa matkustelevat itäkarjalaiset laukkukauppiaat sekä suomalaiset runonkerääjät ja sukukielten tutkijat. Yleiseurooppalainen kansallisuusaate ja suomalaisten kansallinen herääminen synnyttivät 1800-luvun lopulla käsityksen, että itäkarjalaisten asuinseudut olisi liitettävä Suomeen. Tämän myötä tutkijat, kirjailijat ja taiteilijat tekivät tutkimusmatkoja Itä-Karjalaan. Levottomuudet Venäjällä vuonna 1905 lujittivat entisestään suomalaisten yhteenkuuluvuuden tunnetta itäkarjalaisiin. Suomessa asuneet vienankarjalaiset perustivat Vienan Karjalaisten Liiton, joka pyrki pitämään itäkarjalaisten asiaa esillä. Ensimmäisen maailmansodan myötä ajatus Itä-Karjalan liittämisestä riippumattomaan Suomeen sai vaikutusta varsinkin ylioppilaspiireissä. Itä-Karjala
Venäjän Karjalaan kuuluviksi luettiin 1900-luvun alussa yleensä silloisesta Aunuksen kuvernementista Petroskoin ja Aunuksen kihlakunnat ja suurin osa Poventsan kihlakuntaa sekä Arkangelin kuvernementista suurin osa Kemin kihlakuntaa. Se rajoittui etelässä Syväriin, idässä Äänisjärveen ja sen pohjoisimpaan vuonoon, Suurlahteen sekä Uikujärveen ja Vienanmereen sekä pohjoisessa viivaan, joka ulottui Kannanlahdesta Vienanmeren rannalta Suomen rajalle Vaatsimenoivaan. Siellä oli vuosina 1902–1907 suoritettujen laskentojen mukaan noin 200 000 asukasta, joista 60 % oli karjalaisia, suomalaisia ja vepsäläisiä, loput venäläisiä. Suur-Karjala
Suur-Karjala oli Joensuussa vuosina 1919–1922 ilmestynyt sanomalehti. Akateeminen Karjala-Seura
Muodollisten ylioppilasperustajien Erkki Räikkösen, Elias Simeliuksen (myöh. Simojoki) ja Reino Vähäkallion lisäksi seuran takana olivat Elmo Kaila ja useat jääkäriupseerit ja heimoaktivistit. Savo-karjalainen osakunta
Savo-karjalainen osakunta oli Keisarilliseen Aleksanteri-Yliopistoon vuonna 1833 perustettu ja vuonna 1905 edelleen jaettu osakunta. Nykyään Savo-karjalaisen osakunnan perinteitä jatketaan Helsingin yliopiston Savolaisessa osakunnassa ja Karjalaisessa Osakunnassa. Vapaa Karjala
Vuonna 1923 "Vapaa Karjala" siirtyi Sortavalasta Viipuriin. Vuonna 1928 se muutettiin myös inkeriläispakolaisten äänenkannattajaksi, jolloin Inkerin liiton vuodesta 1922 lähtien julkaisema aikakauslehti "Inkeri" lakkasi ilmestymästä. Vuonna 1931 Karjalan kansalaisliiton Itä-Karjalan komitean ja Inkerin liiton yhteisen lehden nimeksi muutettiin "Vapaa Karjala ja Inkeri". Vuodesta 1938 lähtien se ilmestyi pelkästään kansalaisliiton lehtenä nimellä "Karjala–Inkeri". Lehden ominta alaa olivat Neuvostoliittoa ja varsinkin Neuvosto-Karjalaa koskevat uutiset. Prometeismi
Vuonna 1922 perustetun Akateemisen Karjala-Seuran tavoitteena oli edistää heimoyhteyttä ja kansallistunnetta muun muassa Neuvostoliiton alueella. Akateeminen Karjala-Seura
Lakkauttamisen yhteydessä suurin osa AKS:n arkistoa poltettiin erään jäsenen kotona, jäsenkortisto ja tärkeimmät riittiesineet puolestaan kätkettiin. Entinen puheenjohtaja Martti Kantele säilytti kuuluisaa mustaa lippua kodissaan, kunnes hänen perikuntansa lahjoitti sen 1970-luvulla Kansallismuseon haltuun. Jäsenkortisto siirrettiin sodan jälkeen salaa Helsingin yliopiston kirjaston kokoelmiin. Sinne myös sotainvalidi Toivo Kuusi vuonna 1971 lahjoitti Kanteleen pyynnöstä aikanaan kätkemänsä valakirjan. Akateeminen Karjala-Seura
AKS:n mustan lipun ja siinä olevan tunnuksen oli suunnitellut piirtäjä Topi Vikstedt. Lipun nauhoihin oli kätketty luoti, joka kertoman mukaan oli se sama, jolla Repolan nimismies Bobi Sivén oli surmannut itsensä (Katso: Aunuksen retkikunta). Sivénistä tuli AKS:n marttyyri ja hänelle yritettiin luoda samankaltaista henkilökulttia kuin myöhemmin Saksassa Horst Wesselille. Sivén oli AKS:läisille esimerkki siitä, kuinka Karjalan asia on omaa henkeäkin tärkeämpi, kuten Sivén itsekin oli sanonut. AKS:n marssina oli Reino Hirvisepän sanoittama ja hänen veljensä Toivo Palmrothin säveltämä "Me tahdomme". Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta
Savo-Karjalaisen Ylioppilasseuran, jonka nimi muutettiin 1930-luvun alussa Savo-Karjalaiseksi Kerhoksi (S-KK), toiminta sai vakiintuneet muotonsa jo 1920-luvun lopussa. Kerhon toiminta oli vapaamuotoista ja kaikenlaista virallista jäykistelyä pyrittiin välttämään. Illanistujaiset, retket, juhlat ja maakuntakiertueet muotoutuivat kerhoelämän olennaisiksi osiksi. Usein kokoonnuttiin jonkun jäsenen luokse nauttimaan maakunnasta saapunutta kalakukkolähetystä. Retkeilyä harrastettiin niin Turun lähiympäristössä kuin kauempanakin: kerholaiset vierailivat ahkerasti mm. Helsingin itäsuomalaisten osakuntien luona. Kerhon jäsenmäärä oli ennen toista maailmansotaa muutamia kymmeniä. Jäsenmäärä oli suurimmillaan vuoden 1930 tietämillä, jolloin kerhoon kuului noin 50 jäsentä. Karjala (sanomalehti)
Lehti ilmestyi aluksi kuusi kertaa viikossa. Se oli 1920-luvulla suurin Helsingin ulkopuolella ilmestyvä maakuntalehti. Karjala (sanomalehti)
Lehti aloitti toimintansa Viipurissa 1. tammikuuta 1904. Alusta lähtien lehti on toiminut karjalaisten ja karjalaisuuden puolestapuhujana. Karjala-lehti joutui sensuurin uhriksi ensimmäisen sortokauden aikana. Lehti oli Venäjän vallan aikana nuor­suomalaisten äänenkannattaja. V. A. Heiskanen
Opiskeluaikanaan Heiskanen toimi Akateemisessa Karjala-Seurassa, josta hän erosi vuonna 1932 yhdessä Urho Kekkosen, Martti Haavion, Lauri Hakulisen, V. J. Sukselaisen, Kustaa Vilkunan, Reino Kuuskosken, Heikki Hosian ja muiden poliittiseen keskustaan suuntautuneiden jäsenten kanssa, kun AKS:n enemmistö ei 27. huhtikuuta 1932 pidetyssä kokouksessa suostunut tuomitsemaan Mäntsälän kapinaa. Wiipurilainen Osakunta
1900-luvulla Wiipurilainen osakunta kunnostautui kotiseudun tutkimustyössä. Osakuntalaiset kuuluivat aktiivisesti Akateemiseen Karjala-Seuraan. Osakunnan kuoro, Wiipurilaisen Osakunnan Laulajat, perustettiin vuonna 1930. Valtion tieteellinen Itä-Karjalan toimikunta
Valtion tieteellinen Itä-Karjalan toimikunta oli Suomen opetusministeriön vuonna 1941 perustama toimikunta. Sen tarkoituksena oli koordinoida ja hallita jatkosodan aikana valloitetussa Itä-Karjalassa tehtävää tieteellistä tutkimustyötä. Toimikunnan työtä leimasivat heimo- ja Suur-Suomi-aatteet, jotka myös yhdistivät ideologisesti sen jäseniä. Toimikunnassa vaikutti useita Suomen johtavia tutkijoita eri aloilta. Karjalan Tennis
Karjalan Tennis (KarTe) on Joensuussa toimiva tenniksen erikoisseura, joka on perustettu marraskuussa vuonna 1976. Seuran toiminta käynnistyi seuraavana vuonna. Toiminnan tavoite on määritelty seuraavasti: ""Karjalan Tennis" pyrkii Pohjois-Karjalan johtavana tenniksen erikoisseurana valtakunnallisesti merkittävään kasvatustyöhön kilpa-ja harrastajatenniksen alueilla." Suur-Suomi
Suomen opetusministeriö perusti 11. joulukuuta 1941 Tieteellisen Itä-Karjalan toimikunnan, jonka tarkoituksena oli ohjata Itä-Karjalaa koskevaa tutkimusta, jotta alueesta muodostuisi mahdollisimman tarkka kuva. Toimikunnan ensimmäisenä puheenjohtajana oli Helsingin yliopiston rehtori Kaarlo Linkola ja toisena Väinö Auer. Oikeusoppineet valmistelivat kansainvälisoikeudellisia perusteluja sille, miksi Suomen tulisi saada haltuunsa Itä-Karjala. Karjala (sanomalehti)
Sodan jälkeen vuonna 1952 lehti siirtyi Lahteen ja 1956 Lappeenrantaan. Karjala-lehti on ainoa Suomessa ilmestyvä sanomalehti, joka on ilmestynyt neljällä eri paikkakunnalla. Talousvaikeuksien ja levikin pienentymisen vuoksi vuonna 1958 lehti muutettiin nykyiseen muotoonsa, kerran viikossa ilmestyväksi heimolehdeksi. Karelian Pallo
Karelian Pallo eli Karpalo oli joensuulainen jalkapalloseura. Se oli 1970- ja 1980-luvuilla Pohjois-Karjalan johtava seura lajissaan. Saksalaismielinen vastarintaliike Suomessa
SD:n perustaessa oman vastarintaorganisaationsa Akateemisen Karjala-Seuran puheenjohtaja tohtori Vilho Helanen kehitti samaan aikaan oman suunnitelmansa vastarintaliikkeestä siinä tilanteessa, että Neuvostoliitto miehittäisi Suomen tai maassa nousisi valtaan kommunistien johtama hallitus. Helasen suunnitelma perustui toimimiseen saksalaisten tuella Virosta käsin. Hän esitti suunnitelmansa Tallinnassa 7. syyskuuta 1944 paikalliselle SD:lle, ja mahdollisesti mukana oli myös Cellarius. Joensuun Kalevaiset
Kalevaiset liittyi Suomen Palloliiton Karjalan piiriin vuonna 1931 ja piirin jakauduttua 1938 Joensuun piiriin, jonka perustajajäsenistöön se kuului. Piirin jäsenenä Kalevaiset oli vuoteen 1956 saakka. Palloliiton puitteissa Kalevaiset harjoittivat sekä jalka- että jääpalloa, jalkapalloa ainakin jo vuonna 1927. Myös pesäpallo kuului seuran ohjelmistoon. Miehet osallistuivat lajin SM-kilpailuun kaudella 1928 ja naiset pääsivät puolivälieriin saakka vuonna 1933. Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta
Toisen maailmansodan jälkeen Savo-Karjalainen Kerho aloitti toimintansa keväällä 1945 kerhon 20-vuotisjuhlan järjestämisen merkeissä. Entiseen vauhtiin ei toiminta kuitenkaan päässyt. Koko seuraavaa kymmenvuotiskautta 1950-luvun puoliväliin voi luonnehtia hiljaiselon kaudeksi. Kerhon tärkeimmät - ja lähes ainoat - tapahtumat olivat vuotuiset juhlat ja harvat teeillat. Epäiltiin koko kerhon pikku hiljaa hiipuvan pois. Akateeminen Karjala-Seura
Vaikka AKS lakkautettiinkin jatkosodan päättäneen välirauhansopimuksen yhteydessä, sen entisiä jäseniä eli ”AKS-veljiä” oli 1960-luvulla useissa korkeissa viroissa ja asemissa eduskunnassa, hallituksessa, luterilaisessa kirkossa, yritys- ja yliopistomaailmassa sekä puolustusvoimissa. Vuodesta 1958 lähtien AKS:n jäsenistö toimi nimellä Kerho 22. Anarkismi
Vuoden 2015 kesäkuun 6. päivä perustettiin Helsingissä anarkistinen liitto Alusta, johon liittyi niin yksityishenkilöitä kuin anarkistiryhmiäkin. Ryhmiä olivat perustamishetkellä A-ryhmä Helsingistä, Aura Turusta ja koko Pohjois-Karjalan alueella toimiva Anarkistinen Karjala-Seura. Ryhmiä perustettaneen myös esimerkiksi Tampereelle, Jyväskylään ja Lohjalle. Tämän lisäksi liittoon liittyi yksityishenkilöitä mm. Vaasasta ja Miehikkälästä. K. J. Ståhlbergin kyyditys
Eero Kuussaari palasi armeijan palvelukseen syyskuussa 1932. Hän sai viran yleisesikunnan sotahistoriallisessa toimistossa, missä hän keskittyi tutkimaan heimosotia. Heimoaate vaikutti häneen vahvasti ja hän toimikin 1930-luvulla muun muassa Akateemisessa Karjala-Seurassa. Jatkosodan syttyessä hän johti Vienasta ja Aunuksesta kootuista vapaaehtoisjoukoista muodostettua Osasto Kuussaarta, joka osallistui Rukajärven valtaukseen. Myöhemmin hän palveli Itä-Karjalan sotilashallinnossa ja sotien jälkeen palasi historioitsijantoimeensa. Akateeminen Karjala-Seura
Lotinapellon liitto oli erityisesti AKS:n piirissä vaikuttanut epävirallinen sotaisa Suur-Suomi-ryhmittymä. Urho Kekkonen, Martti Haavio ja eräät muut AKS:n nuoret jäsenet olivat aikoinaan solmineet "Lotinapellon liiton", johon sisältyi lupaus hyökätä Syvärin yli Lotinapeltoon vaikka kaatuen "ryssän konekiväärituleen". Nimi liittoumalle otettiin Lotinapellon kaupungista, joka sijaitsee Syvärin kaakkoispuolella. Tarinan mukaan lotinapellonliittolaisia olisi jatkosodassa ensimmäisinä kaatunut konekiväärin tulitukseen Syvärin ylityksen jälkeen. Itsenäinen Keskiluokka
Itsenäinen Keskiluokka oli professori Esa Kaitilan ja tämän liittolaisten perustama puolue, joka toimi vuosina 1949–1951. Monet puolueaktiivit olivat 1930-luvulla toimineet isänmaallisissa liikkeissä ja kansalaisjärjestöissä, kuten Akateemisessa Karjala-Seurassa. Puolueen kasvualusta oli sodan jälkeinen virkamiehistön syvä palkkakuoppa. Akateeminen Karjala-Seura
Kielikysymyksessä seura korosti suomen kielen asemaa. Seuran äänenkannattaja oli "Suomen Heimo" -lehti. Vuonna 1930 seura teki aloitteen vapaaehtoisen linnoitustyön aloittamiseksi Karjalankannaksella, ja toisen maailman­sodan aikana sen aloitteesta perustettiin "Suomen Talkoo"- ja "Maan Turva" -nimiset yhdistykset. Naisjärjestö oli Akateemisten Naisten Karjala-Seura (ANKS), vuoteen 1938 saakka nimeltään Naisylioppilaiden Karjala-Seura. Jalkapalloseura Karjala
Karjala (, ) on jalkapalloseura Petroskoista, Karjalan tasavallasta. Joukkue pelaa Venäjän 2. divisioonassa. Vuonna 2011 se pelasi ottelunsa tilapäisesti Pietarissa Petrovsky Small Arenalla. Vapaa Karjala (1941–1944)
Vapaa Karjala oli jatkosodan aikana 1941–1944 ilmestynyt Itä-Karjalan sotilashallinnon sanomalehti. Vilho Helanen
Vilho Helanen suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1922 pääaineinaan historia ja kansantaloustiede. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1937. 
Helanen otti vapaaehtoisena osaa Viron vapaussotaan 1919. Hän liittyi heimoaatteelliseen Akateemiseen Karjala-Seuraan (AKS) vuonna 1923 jäsenenä n:o 91 (jäsen n:o 1 oli Elias Simojoki) ja toimi seuran puheenjohtajana 1927–1928 ja uudelleen syksystä 1933 lähtien "vanhojen" noustua jälleen valtaan seurassa. Helasen puheenjohtajuus jatkui seuran lakkauttamiseen saakka. Kolmekymmentäluvulla Helanen antoi tukensa Lapuan liikkeelle ja liittyi Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) riveihin. Tämä ratkaisu johti hänet eroon monista AKS:n aikaisista opiskelutovereistaan, muun muassa Urho Kekkosesta. Akateeminen Sosialistiseura
Akateeminen Sosialistiseura (ASS) on vasemmistolainen järjestö, joka toimii Helsingin yliopiston piirissä. ASS perustettiin vuonna 1925 vasemmistososiaalidemokraattiseksi opiskelijajärjestöksi Ylioppilaiden Sosialidemokraattisen Yhdistyksen seuraajaksi. ASS jäi pieneksi varhaisvaiheissaan, ja 1927 seuraan kuului vain 15 aktiivijäsentä. Nimellä haluttiin ilmeisesti antaa vastapaino kansallismieliselle Akateemiselle Karjala-Seuralle, joka hallitsi suvereenisti ylioppilaskuntaa. Ahti Karjalainen
Lokakuussa 1981, juuri ennen kuin presidentti Urho Kekkonen ilmoitti eroavansa virastaan, ilmestyi kohukirja Tamminiemen pesänjakajat, jonka tekijäksi ilmoitettiin Lauantaiseura. Kirja oli satiirinen esittely poliitikoista, joiden oletettiin olevan mukana presidenttipelissä. Monilla tahoilla kirjaa pidettiin kannanottona Mauno Koiviston ja Johannes Virolaisen puolesta, vaikka tekijäryhmä kiisti kirjan esipuheessa olevansa kenenkään kannalla tai asettuvansa ketään vastaan. Ryhmään kuulunut Helsingin Sanomien myöhempi päätoimittaja Janne Virkkunen on sittemmin tunnustanut, että kirja oli ensisijaisesti vastalause salailun ilmapiirille, mutta tekijöillä oli myös yhteinen halu torjua alkoholisoituneen Ahti Karjalaisen nousu tasavallan presidentiksi. Tarton rauha
Mielipiteet Tarton rauhasta olivat ristiriitaisia. Monet aikalaisista eivät olleet tyytyväisiä sopimukseen, joka jätti Itä-Karjalan kokonaan Neuvosto-Venäjälle. Osa oikeistoa vastusti lisäksi yleensäkin sopimusten tekemistä epäluotettavina pidettyjen bolševikkien kanssa, joiden vallan he uskoivat pian romahtavan. Pettyneiden keskuudessa sopimusta kutsuttiin ”häpeärauhaksi”. Repolan väliaikainen nimismies Bobi Sivén ampui itsensä vastalauseena pitäjän luovutukselle tammikuussa 1921 ja kohosi heimoaatteen kannattajien marttyyriksi. Tarton rauha esti Suomea tukemasta talvella 1921–1922 puhjennutta Itä-Karjalan kansannousua, joka kukistettiin pian. Pettymys synnytti Suomessa yhteiskunnallista liikehdintää, jonka johti muun muassa Akateemisen Karjala-Seuran perustamiseen. Myöhemmän historian valossa Tarton rauhanehdot on usein nähty hyvinkin edullisina Suomelle. Neuvotteluvaltuuskuntaa johtanut J. K. Paasikivi arvioi vuosia myöhemmin, että Tarton rauha oli Suomelle ”liian hyvä kestääkseen”. Aarne Karjalainen
Karjalainen opiskeli Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa ja sitten vuosina 1921–1922 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa käyttögrafiikan opintosuunnalla. Hän työskenteli vuosina 1921–1929 Tilgmann Oy:n ja 1929–1934 Reklaamitoimiston palveluksessa ja sitten Suomen Pankin setelipainossa vuosina 1934–1963 aluksi arvopaperitaiteilijana ja viimeksi piirustusosaston esimiehenä. Karjalainen piirsi 36 postimerkkiä sekä suunnitteli ja piirsi vuosina 1939 ja 1945 5000 markan setelin. Jouko Karjalainen
Seuratasolla Karjalainen edusti Kainuun Hiihtoseuraa ja Lahden Hiihtoseuraa. Ammatiltaan hän on ylivääpeli. Karjalainen työskenteli Hämeen rykmentissä ennen vuonna 2006 alkanutta valmentajan pestiä.
__notoc__ Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta
Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta (, "Karelo-Finskaja Sovetskaja Sotsialistitšeskaja Respublika") tai Neuvosto-Karjala oli yksi Neuvostoliiton kuudestatoista muodollisesti suvereenista neuvostotasavallasta vuodesta 1940 vuoteen 1956 saakka. Vuokkiniemi
Vuokkiniemi-seura toimii tiiviissä yhteistyössä Karjalan Sivistysseura ry:n (KSS) kanssa. Ennen rekisteröimistään Vuokkiniemi-seura toimi KSS:n alaosastona. KSS oli alun perin vienalaisten laukkukauppiaiden ja heidän jälkeläistensä perustama Wienan Karjalaisten Liitto (WKL), jonka perustamiskokous pidettiin Tampereen työväentalolla elokuussa 1906. WKL oli ripeä otteissaan, ja nopeassa tahdissa Vienan Karjalaan perustettiin muun muassa suomenkielisiä kouluja ja lukutupia. Pekka Karjala
Karjala pelasi SM-liigassa yhteensä 117 ottelua. Oulun Kärppiä hän edusti yhteensä seitsemän kauden aikana 168:ssa ottelussa. Karjala toimi kaudella 1995–1996 Kiimingin Kiekko-Poikien päävalmentajana II-divisioonassa. Tuomo Karjalainen
Karjalainen palasi kaudeksi 2008–2009 SM-liigaan ja siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän lähti kauteen Eero Kilpeläisen aisaparina. Karjalainen jäi selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Kilpeläiselle ja pelasi vain kolme ottelua. Lisäksi hänen syyskauttaan haittasi nivusvamma. Lopulta Ässät täydensi maalivahtiosastoaan marraskuussa 2008 Tomáš Duballa, mikä tiesi Karjalaisen putoamista kolmosmaalivahdiksi. Hänelle etsittiin uutta seuraa ja Karjalainen siirtyi lopulta tammikuussa 2009 loppukauden sopimuksella Ruotsin Elitserienin Timrå IK:hon. Hänet hankittiin paikkaamaan Magnus Åkerlundin loukkaantumista. Karjalainen toimi hetken kakkosmaalivahtina Johan Backlundille ja hän pelasi vain yhdessä ottelussa, johon Karjalainen vaihdettiin noin puolessa välissä. Åkerlund kuntoutui loppukaudella, eikä Karjalainen mahtunut enää Timrån kokoonpanoon. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 2009. Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö
Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö (KKES), www.kkes.fi on suomalainen säätiö, jonka tarkoituksena on karjalaisen henkisen ja aineellisen viljelyn tukeminen ja kehittäminen sekä karjalaisten perinteiden vaaliminen Suomessa. Säätiön kotipaikka on Joensuu ja toiminta-alue Pohjois-Karjala ja Etelä-Karjala. Siirtokarjalaisten kotiseututyötä Suomessa ja perinneharrastustoimintaa tuetaan. Säätiö myöntää apurahoja ja avustuksia, tukee tutkimus- ja julkaisutoimintaa, järjestää juhlia ja muita aatteellisia tilaisuuksia sekä ylläpitää perinnettä turvaavia kokoelmia ja laitoksia. Vuosittain apurahoja jaetaan n. 500.000 euroa. Karjalan Aamulehti
Nuorsuomalaisten ja vanhasuomalaisten vasemmisto perusti "Karjalan Aamulehden" vuonna 1914 lakkautetun "Karjalan Lehden" kuusipäiväisen painoksen korvaajaksi. Vuonna 1917 se tuki kansanpuoluetta ja Suomen itsenäistyttyä lehti edusti edistyspuolueen vasemmistoa. "Karjalan Aamulehti" kärsi tappion kilpailussa kokoomuksen "Karjala"-lehden kanssa ja lopetettiin kannattamattomana. Loppuvaiheessa sen julkaisemista yritettiin jatkaa houkuttelemalla mukaan kokoomuksen oppositiota. Luettelo Akateemisen Karjala-Seuran jäsenistä
Siirry kirjaimeen → A B C D E 
F G H I J K L M 
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö Luettelo Akateemisen Karjala-Seuran jäsenistä
AKS:n jäsenistöön kuului monia jo silloin tai vasta myöhemmin yhteiskunnallisesti merkittäviä henkilöitä, kuten poliitikkoja, upseereita, kirjailijoita, toimittajia, piispoja, neuvoksia ja talousmaailman vaikuttajia. Yrjö Ruutu
Useat Ruudun kannattajat nousivat vaikutusvaltaisiin asemiin Akateemisessa Karjala-Seurassa (AKS). Varsinkin Niilo Kärjen tulo AKS:n varapuheenjohtajaksi vuonna 1923 merkitsi eräiden Ruudun ajatusten, kuten sosiaalisia uudistuksia tarkoittaneen kansallisen eheyttämisen vaatimuksen, välittymistä AKS:n ohjelmaan. Ruutu ei itse ollut AKS:n jäsen, mutta kuului sen lehden "Suomen Heimon" toimituskuntaan. AKS julisti nyt kannattavansa myös Ruudun teoksessaan "Karjalan kysymys vuosina 1917–1920" (1921) esittämää näkemystä, jonka mukaan Itä-Karjalan tulevaisuus oli ratkaistava karjalaisten omien etujen ja itsehallinnon pohjalta sen sijaan että olisi vain tavoiteltu aluevalloituksia Suomelle. Ruudulta peräisin olleen eheytysaatteen ja kielinationalismin omaksuminen AKS:n ohjelmaan johti siihen, että vuonna 1924 osa AKS:n jäsenistä erosi ja perusti sen kanssa kilpailleen Itsenäisyyden Liiton. Ruudun ideologian keskeisin osa eli valtiososialismi ei kuitenkaan koskaan tullut AKS:n ohjelmaan, luultavasti koska sitä pidettiin liian radikaalina ajatuksena. Ruutu pettyi myöhemmin AKS:n aatteelliseen kehitykseen ja katkaisi välinsä seuraan 1920-luvun lopulle tultaessa. Pääosa AKS:ssä vaikuttaneista ”ruutulaisista” kuului niin sanottuun Kärki-ryhmään, joka erosi kokonaisuudessaan AKS:stä sen siirryttyä äärioikealle Mäntsälän kapinan jälkeen vuonna 1932. Akateeminen Karjala-Seura
AKS:n mustan lipun edessä vannottava vala kuului seuraavasti: Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta
Savo-Karjalainen Kerho tunnettiin hauskana ja välittömänä yhteisönä. Suuri vaikutus tähän maineeseen oli kerhon juhlilla. Shemeikan päivänä huhtikuussa vietettiin kerhon vuosijuhlaa, jonka muodot ovat säilyneet kuta kuinkin samoina näihin päiviin. Juhlaillallinen, puheet, tervehdykset ja maakuntalaulut kuuluivat vuosijuhlien ohjelmaan jo 1920-luvulla. Pääjuhlan jälkeen ilonpito jatkui tavallisesti tanssin merkeissä pikkutunneille. Suur-Suomi
Suur-Suomi-aatteen kulta-aikaa oli 1910-luku. 1920-luvulla aatteen suosio hiipui, mutta nousi vielä hetkeksi suosioon jatkosodan aikana. Jatkosodan loppu käytännössä sammutti Suur-Suomi-aatteen, koska sen toteuttamiselle ei enää ollut poliittisia eikä sotilaallisia edellytyksiä. Neuvostoliitto oli voittanut sodan ja laatinut Suomelle ankarat rauhanehdot, jossa muun muassa Suomen alue entisestään pieneni. Lisäksi kansallissosialismin ja fasismin kaatumisen jälkeen nationalistis-ekspansiivisia ajatuksia ei enää katsottu hyvällä. Suur-Suomi-aatetta kannattaneet Akateeminen Karjala-Seura ja IKL lakkautettiin. Osaltaan asiaan vaikutti luultavasti myös se, että itäkarjalaiset eivät olleet miehitysaikana yksimielisesti tukemassa Suomen aluelaajennushanketta, vaan suuri osa heistä suhtautui suomalaisiin kuin miehittäjiin: välinpitämättömästi saadessaan olla rauhassa ja vihamielisesti jouduttuaan paineeseen. Itäkarjalaiset olisivat mieluummin ottaneet suomalaisilta vastaan materiaalista kuin ”hengellistä” apua, aivan kuten heimosodissakin. Takaisin Karjalaan
Muutenkin "Takaisin Karjalaan" ilakoi täysin rinnoin aiemmin kielletyksi koetun teeman - siis Neuvostoliiton ja venäläisten herjaamisen - parissa, jos kohta pilkkakirveen terävimmät iskut osuvat itse asiassa suomalaisten tuolloin harjoittamaan itsesensuuriin suurta itänaapuria koskevien kommenttien esittämisessä. Yhteiskunnallista vastuuta tuntevat tahot toimivatkin toivotusti ylireagoiden: tanssien järjestäjille lähetettiin kiertokirjeitä, joissa kehotettiin kieltämään Sleepy Sleepersin esiintymiset. Suomi–Neuvostoliitto-Seuran paikallisosastot paheksuivat yhtyeen musiikkia ala-arvoiseksi sekä Suomen ja Neuvostoliiton hyviä suhteita vahingoittavaksi. Vaikka kohu tuntuikin bändin keikkamyynnissä, Sleepy Sleepers -leirissä toivottiin salaa, että viranomaiset kieltäisivät koko yhtyeen: parempaa mainosta kun ei rockyhtye voisi Amerikan markkinoilla saada. Karjalan Kansalaisliitto
Kommunistilakien voimaantulon jälkeen jälkeen Karjalan Kansalaisliiton toiminta hiipui. Ilmeisesti myös vahvan ja vankan Akateemisen Karjala-Seuran toiminta söi aktiivisuutta. Radikaaleimmat siirtyivät Sinimustiin ja Isänmaalliseen Kansanliikkeeseen. Itä-Karjalan kysymyskään ei ollut 1930-luvun puolivälissä enää niin aktiivisesti esillä kuin 1920-luvulla. Erkki Ervamaa
Erkki Gunnar Ervamaa (4. huhtikuuta 1915 Tervola – 8. lokakuuta 1962) oli suomalainen pastori ja Akateemisen Karjala-Seuran aktivisti 1930-luvulla. Karjalan Kansalaisliitto
Karjalan Kansalaisliitto oli vuonna 1917 Viipurissa perustettu porvarillinen, heimoaktivistinen, antikommunistinen, isänmaallinen ja äärioikeistolainen järjestö, joka pyrki luomaan yhteisen porvaririntaman Viipurissa ja sen lähiseuduilla. Vaikka Karjalan Kansalaisliitto oli alun perin paikallisjärjestö, oli sillä varsinkin 1920-luvulla oma vahva vaikutusvaltansa oikeiston ja aktivistien piirissä erityisesti Karjalassa. Järjestöllä oli läheiset suhteet Kansalliseen Kokoomuspuolueeseen. Sen piirissä toimi useita eri kokoomuspoliitikkoja, esimerkiksi Viipurin kaupunginjohtaja, kansanedustaja Arno Tuurna ja kansanedustaja Erkki Paavolainen. Toiminnassa tai sen liepeillä oli myös useita aikansa älymystön ja kulttuuripiirin edustajia. Karjala-kustantamo
Karjala-kustantamo () on Petroskoissa Venäjällä toimiva valtiollinen kirjankustantamo. Sen edeltäjä on Leningradissa ja Petroskoissa 1920- ja 1930-luvuilla toiminut Kustannusliike Kirja, joka vuonna 1937 muutettiin "Karjalan valtion kustannusliikkeeksi" (ven. Карельское государственное издательство, "Karelskoje gosudarstvennoje izdatelstvo"; lyhenne Каргосиздат, "Kargosizdat"). Vuonna 1940 nimeksi tuli "Karjalais-Suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike" (ven. Государственное издательство КФССР, "Gosudarstvennoje izdatelstvo KFSSR"), vuonna 1956 "Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike" (ven. Государственное издательство КАССР, "Gosudarstvennoje izdatelstvo KASSR") ja vuonna 1964 "Karjalan kirjakustantamo" (ven. Карельское книжное издательство, "Karelskoje knižnoje izdatelstvo"). Nykyisen nimensä kustantamo sai vuonna 1969. Martti Haavio
Haavio kuului uransa alkuvaiheessa Tulenkantajat-ryhmään. Suojeluskuntaan Haavio liittyi sisällissodan aikana. Hän toimi aktiivisesti myös Akateemisessa Karjala-Seurassa, josta hän kuitenkin erosi vuonna 1932 yhdessä monien muiden poliittiseen keskustaan suuntautuneiden jäsenten kanssa, kun AKS:n enemmistö ei suostunut tuomitsemaan Mäntsälän kapinaa. Puoluekannaltaan Haavio oli maalaisliittolainen. Myöhemmin Haavio toimi kansanrunoudentutkimuksen professorina Helsingin yliopistossa. Karjala-turnaus
Karjala-turnaus on Helsingissä vuosittain syksyllä järjestettävä jääkiekkoturnaus, joka kuuluu jääkiekon Euro Hockey Tour -turnaussarjaan. Vuonna 2012 Karjala-turnaus järjestettiin Turun HK-areenalla. Sen pääsponsori on Karjala-olut. Urho Kekkonen
Urho Kekkosen aatteelliset juuret olivat kansallismielisessä ylioppilaspolitiikassa, ja sille oli luontevaa jatkoa myös toimiminen Akateemisessa Karjala-Seurassa. Kansan eheyttäminen, ryssäviha, kielitaistelu ja Itä-Karjalan kysymys olivat hänelle tärkeitä. Kekkonen kirjoitti pakinoita AKS:n lehteen Suomen Heimoon, ja vuonna 1930 hänestä tuli AKS:n kolme vuotta aiemmin valtaaman Suomalaisuuden Liiton puheenjohtaja. Vuonna 1932 Kekkonen kuitenkin erosi AKS:stä yhdessä monien muiden keskustaan suuntautuneiden jäsenten kanssa, kun AKS:n enemmistö ei suostunut tuomitsemaan Mäntsälän kapinaa. Hän jatkoi pakinointia Suomalaisuuden Liiton lehdessä Suomalaisessa Suomessa (myöhemmin Kanava), jossa hän keskittyi ajamaan etenkin yliopiston suomalaistamista. Ampiainen (pilalehti)
"Ampiaisen" perustivat viipurilaisen sanomalehti "Karjalan" toimittajat ja työntekijät, ja sitä julkaisemaan perustettiin Oy Ampiainen. Päätoimittajana oli virallisesti Aarne Pietinen, mutta tosiasiassa "Ampiaista" piti pystyssä taiteilija ja piirtäjä Aarno Karimo. Lehti ilmestyi vuoden 1910 alusta lähtien kahdesti kuukaudessa. "Ampiainen" julisti olevansa puolueeton, mutta Venäjän-kysymyksessä se oli hyvin jyrkkä, sillä noihin aikoihin Venäjän hallituksen suunnitelmat eräiden Viipurin läänin osien erottamiseksi Suomesta koettiin akuutiksi uhaksi. "Ampiainen" keskitti lähes kaiken huomionsa Venäjän vastaiseen agitaation, ja tuki tässä suhteessa nuorsuomalaisen "Karjalan" linjaa. Ensimmäisen maailmansodan aikana tiukentunut sensuuri tosin rajoitti mahdollisuuksia arvostella Venäjää. Karimon siirryttyä 1915 "Karjalan" vakinaiseksi piirtäjäksi "Ampiaisen" kuvittamisesta vastasivat Eric Vasström sekä veljekset Onni ja Janne Muusaari. Akateeminen Karjala-Seura
Jatkosodan päättäneessä Moskovan välirauhansopimuksessa Suomi sitoutui lakkauttamaan fasistiset sekä liittoutuneiden vastaista propagandaa levittäneet järjestöt. AKS ja sen sisarjärjestö ANKS lakkautettiin ensimmäisten joukossa 23. syyskuuta 1944, ennen kuin Neuvostoliitto ehti sitä edes erikseen vaatia. Näiden järjestöjen asennoituminen Neuvostoliittoon oli täysin kielteinen. AKS:n Snellmanninpäivänä 1934 perustaman Suur-Suomi-Säätiön toiminta päättyi itsestään seuran lakkauttamisen yhteydessä ja sen varat lahjoitettiin Einar Vihman muistorahastoksi. Luettelo Akateemisen Karjala-Seuran jäsenistä
AKS oli miesten järjestö ja virallisesti sen jäsenistö koostui vain miehistä. AKS:llä oli kuitenkin alkuvaiheessa vuosina 1922–1923 oma "Akateemisen Karjala-Seuran Naisosasto" (AKSN). Tämän jälkeen perustettiin Akateemiseen Karjala-Seuraan kuulumaton, mutta siihen läheisessä yhteydessä ollut, "Naisylioppilaiden Karjala-Seura" (NYKS), jonka jäsenistö moninkertaistui vuosina 1932-1936. Nimensä tämä seura muutti 1930-luvun lopulla "Akateemisten Naisten Karjala-Seuraksi" (ANKS). Lisäksi nuorten oppikoululaisten poikien ja tyttöjen keskuudessa toimi "Oppikoulujen Karjala-Seurat" (OKS), mutta sekin jäi AKS:n ulkopuolelle, vaikka yleensä sen organisaattorina toimikin esimerkiksi AKS-läinen rehtori tai opettaja. Näiden AKS:ää lähellä järjestöjen jäseniä ei kuitenkaan lasketa AKS:n jäsenistöön kuuluvaksi, vaikka vuosina 1922–1923 AKS:n jäseninä oli myös naisia. Kalevan Rasti
Kalevan Rasti on vuonna 1950 perustettu joensuulainen suunnistusseura. Seura on tullut tunnetuksi panostuksestaan suunnistustaidon kehittämiseen ja menestyksestään viestisuunnistuksessa. 2000-luvulla Kalevan Rasti on ollut Suomen menestyksekkäin suunnistusjoukkue kuudella Jukolan viestin voitollaan. Seuran lyhennys on KR. Puheenjohtaja on Veli-Matti Lonka.
Kalevan Rasti järjestää kaikille avoimia kuntosuunnistuksia eli iltarasteja viikoittain Joensuun lähiympäristön monipuolisissa maastoissa huhti-lokakuussa. Luettelo Akateemisen Karjala-Seuran jäsenistä
AKS:ssä oli jäseniä ja valajäseniä. Valajäsenyys oli seuran korkein jäsenyysaste. Jäsenyyteen pääsy edellytti suosittelijoita ja alokkaan tuli käydä läpi pari vuotta kestänyt alokas- ja kokelasvaihe, joka huipentui valan vannomiseen. Näin ollen kaikki AKS:n jäsenet eivät ehtineet vannoa valaa, eivätkä saaneet siten valanumeroa. Jäsenestä tuli valajäsen, kun hän luki lippuvalan heimoaatteen marttyyrin Bobi Sivénin surmanluodilla koristellun seuran lipun edessä. Tämän jälkeen hän merkitsi nimensä valakirjaan. Valakirjan viimeinen numero on 3188, mutta Kerho 22:n mukaan valakirjasta puuttuu 71 valajäsenen nimet. Valakirja otettiin käyttöön vasta kolmannessa valatilaisuudessa 12. toukokuuta 1923, joten seuran sihteerillä Erkki Räikkösellä oli vaikeuksia saada vuoden 1922 aikana valan vannoneiden 62 jäsenen nimet valakirjaan, eikä hän saanut kasaan kuin 3/4 nimistä. Lisäksi alkuvaiheessa joissain tapauksissa sama valanumero on annettu kahdelle eri henkilölle. Suur-Suomi
Suur-Suomi-aate on itämerensuomalaisten kansojen yhteenkuuluvuutta korostava heimoaatteen radikaali muoto. Sen tavoitteena on liittää Suomeen Neuvostoliitolle kuulunut Itä-Karjala ja mahdollisesti myös muita Suomen naapurivaltioiden osia, kuten Inkeri tai Pohjois-Norjan ja -Ruotsin suomenkielisen väestön asuinalueita. Suur-Suomi-aatetta edustaneista järjestöistä Akateeminen Karjala-Seura puhui Suur-Suomesta sekä tavoitellun suursuomalaisen valtion että suomalais-karjalaisen ei-valtiollisen kieli- ja kulttuuriyhteisön merkityksessä. Vapaa Karjala
Karjalan kansalaisliiton Itä-Karjalan komitean julkaisema "Vapaa Karjala" oli Itä-Karjalan pakolaisille tarkoitettu viikkolehti. Se sisälsi lähinnä pakolaisten lähtöalueita koskevia uutisia ja kirjoituksia. Varsinaista Suur-Suomi-propagandaa lehdessä oli vähän. Aluksi julkaistiin jonkin verran myös karjalankielistä aineistoa. Bobi Sivén
Bobi Sivénin itsemurhalla oli suuri henkinen vaikutus ja perintö Akateemisen Karjala-Seuran perustamiseen vuonna 1922. Akateeminen Karjala-Seura kätki Sivénin surmanluodin lippunsa nauhoihin, ja jokainen uusi AKS:n valajäsen vannoi lipun ääressä taistelevansa heimokansojen ja suomalaisuuden puolesta sekä antavansa kaikkensa aatteensa puolesta Bobi Sivénin esimerkkiä noudattaen. Sivénistä tuli aikansa ylioppilasnuorison ihanne ja esikuva, jonka maine lopulta muodostui lähes myyttiseksi. Karjalan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Karjalan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta () eli Karjalan ASNT, yleiskielessä Itä-Karjala, Venäjän Karjala ja Neuvosto-Karjala, oli Venäjän neuvostotasavaltaan kuulunut itsehallinnollinen alue Neuvostoliitossa vuosina 1920–1940 ja 1956–1991. Karjala
Karjala (; , keskiajalla Корѣла, "Korěla"; ) on valtaosin Fennoskandian itäosassa sijaitseva kulttuuris-maantieteellinen alue. Karjalan alue jakautuu Suomen ja Venäjän valtioiden kesken. Aluetta rajaa lounaassa Suomenlahti ja Saimaa, koillisessa Vienanmeri sekä etelässä Ääninen ja Laatokka. Astrid Reponen-Juvas
Akateeminen Karjala-Seura (AKS) oli lähellä Astrid Reponen-Juvaksen ja hänen miehensä elämänpiiriä, vaikka he eivät jäseniä olleetkaan. Toivo Vähäkallio
Toivo Vähäkallion vanhempi veli oli arkkitehti Väinö Vähäkallio. Toinen hänen veljistään oli Reino Vähäkallio joka oli yksi Akateemisen Karjala-Seuran kolmesta perustajajäsenestä. Toivo Vähäkallion poika Pentti Vähäkallio (1920–2000) oli Teknillisen Korkeakoulun rakennetekniikan professorina. Pohjois-Karjala (1899–1906)
Paikalliset liikemiehet perustivat "Pohjois-Karjalan" vanhasuomalaiseksi muuttuneen "Karjalattaren" kilpailijaksi. Sortovuosina se oli avoimesti perustuslaillinen joutuen kahdesti lakkautetuksi. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen lehti kääntyi kuitenkin vanhasuomalaisten linjalle. Seuraavana vuonna nuorsuomalaiset hankkivat itselleen "Pohjois-Karjalaa" julkaisseen kirjapainon osake-enemmistön ja perustivat sen tilalle "Karjalan Sanomat". Karjalan sivistysseura
Seura itse katsoo jatkavansa Tampereen työväentalolla 3. elokuuta 1906 perustetun Vienan karjalaisten liiton toimintaa. Ensimmäisenä puheenjohtaja toimi uhtualainen Aleksei Mitro. Vuodesta 1907 seura perusti lukutupia ja kouluja Vienan Karjalaan, mutta kohtasi vastustusta Venäjän valtion taholta, joten liiton toiminta käytännössä lakkasi vuonna 1911. Akateeminen Karjala-Seura
Seuran jäsenten sosiaalisena verkostona ja muistojen vaalijana on toiminut sotien jälkeen epävirallinen "Kerho 22". Sen muotoutuminen alkoi Vilho Helasen hautajaisista vuonna 1952. Kerho rekisteröitiin virallisesti vuonna 1958, mutta se tuli näyttävästi julkisuuteen vasta 1990-luvulla. Lisäksi eräät entiset AKS:n johtajat perustivat vuonna 1956 Suomen Suvun Säätiön edistämään sukukansojen kulttuurin historian tutkimusta ja opetusta. Karjalan metsäsissit
Karjalan metsäsissejä johtamaan perustettiin Koivuniemellä 14.-15. lokakuuta 1921 pidetyssä kokouksessa "Karjalan Metsäsissijärjestö". Sillä oli kolmihenkinen hallitus, jonka johdon enemmistö oli karjalaisilla: henkinen johtaja Ukki Väinämöinen alias Vaseli Levonen (Sidoroff) ja Ossippa Borissainen (Borissoff, myös Kivinen) olivat karjalaisia, metsäsissien ylipäällikkö Ilmarinen alias Jalmari Takkinen oli sen sijaan syntyisin Rantasalmelta. Hänen asemansa oikeutti toimiva yhteys aktivisteihin. Metsäsissien poliittinen elin oli "Karjalan Keskushallitus". Ulkomaanasioita hoitava, lähinnä länsivaltojen apua pyytävä, elin oli "Karjalan Ulkomainen Valtuuskunta". Metsäsissit jakautuivat kolmeen joukko-osastoon: "Karjalan Metsäsissirykmenttiin" (MSR), "Vienan Rykmenttiin" (VR) ja "Repolan Pataljoonaan" (RP). Metsäsissirykmentin esikunta oli Kiimasjärvellä, ja rykmentissä oli noin 600 miestä. Rykmenttiä johti Ilmarinen ja sen hiihtopataljoonaa jääkäri Antti Isotalo. Uhtualaisen luutnantin Erkki Simolan ja myöhemmin Heino Parviaisen johtama Vienan Rykmentti toimi Pohjois-Vienassa, ja se oli hieman pienempi kuin Metsäsissirykmentti. Repolan Pataljoona toimi Aunuksen Karjalassa, ja siihen liittyi melkoinen osa suomalaisista heimosotureista. Akateeminen Karjala-Seura
Tässä suhteessa äärimmäisen paha pettymys tuli, kun ortodoksinen ja nimenomaan Karjalassa hyvin suosittu Pyhäin Sergein ja Hermanin veljeskunta kieltäytyi jyrkästi hyväksymästä "Suomen Heimo" -lehteä karjalaisten yhteiseksi äänenkannattajaksi sekä yleensäkin kaikesta yhteistyöstä AKS:n kanssa. Merkittävä syy tähän oli ”Vihan Veljien” olemassaolo: ortodoksit pyrkivät nimenomaan rakentamaan sopua kaikkien kieliryhmien välille. Venäjänkielisyys heidän keskuudessaan oli jo aloittanut hiipumisensa, mutta esimerkiksi Kannaksen Raivolasta löytyi silloin erikoinen ryhmä: ruotsinkielisiä ortodokseja, jotka olivat paikalle asettuneiden kauppias- ja liikemiessukujen jälkeläisiä. Karjalan Sanomat (Joensuu)
Joensuun nuorsuomalaiset ryhtyivät perustamaan uutta lehteä "Pohjois-Karjalan" muututtua suurlakon jälkeen vanhasuomalaiseksi. He onnistuivat hankkimaan entisen äänenkannattajansa julkaisuyhtiön Pohjois-Karjalan Kirjapaino Oy:n osake-enemmistön, lopettivat "Pohjois-Karjalan" ja perustivat sen tilalle uuden puoluelehden "Karjalan Sanomat". Vuoden 1918 hallitusmuotokiistassa julkaisijat osoittautuivat monarkisteiksi ja he päättivät yhdistää lehden samaa poliittista suuntaa kannattaneeseen "Karjalaiseen". "Karjalan Sanomat" lopetettiin ja yhtiön lehtenä jatkoi kokoomuspuolueen äänenkannattajksi ryhtynyt "Karjalainen". Akateeminen Karjala-Seura
AKS:n johtajuusongelmat heijastuivat valajäsenmerkkien jakoihin, esimerkiksi kiistaan siitä, kuka saisi ensimmäisen valajäsenmerkin. Ehdolla olivat Simelius ja Kaila, mutta lopulta ongelma ratkaistiin siten, että Simeliuksesta tuli AKS:n valajäsen numero 1 ja entisestä jääkäriliikkeen organisaattorista E. E. Kailasta valajäsen numero 27 Kuninkaallisen Preussin Jääkäripataljoona 27:n mukaisesti. Naisylioppilaiden Karjala-Seura
Naisosaston perustamisesta päätettiin AKS:n yleisessä kokouksessa 18.10.1922. Naisosaston perustamisen käytännön järjestelyt annettiin ylioppilas Viena Pantsarin tehtäväksi. Lokakuun 20. päivänä 1922 pidettiin Akateemisen Karjala-seuran naisosaston perustamiskokous Helsingissä Erottajankatu 4:ssä olevassa AKS:n huoneistossa. Perustamiskokouksessa oli 12 jäsentä yliopiston eri osakunnista. Perustamiskokouksessa olivat läsnä puheenjohtaja Viena Pantsar, sihteeri Aino Oksanen sekä jäsenet Inkeri Alroth, Sirkka Alroth, Elvi Eljala, Sirkka-Liisa Hultin, Anna Isoniemi, Anna Karjalainen, Alli Korhonen, Inkeri Paavola, Elsa Pakaslahti ja Katri Sainio. Jalkapallon B-sarjan kausi 1933
Viipuri - Karjala Naisylioppilaiden Karjala-Seura
Naisylioppilaiden Karjala-Seura (NYKS, vuodesta 1938 Akateemisten Naisten Karjala-Seura, ANKS) oli Akateemisen Karjala-seuran sisarjärjestö, johon kuului akateemisesti koulutettuja naisia. Sillä oli samanlainen kansallismielinen ohjelma kuin AKS:llä ja se aloitti toimintansa AKS:n naisosastona, mutta muutettiin pian erilliseksi sisarjärjestöksi samalla kun varsinainen AKS varattiin ainoastaan miehille. Useat ANKS:n toiminnassa mukana olleet henkilöt toimivat myös IKL:n naisjärjestössä Uudessa Huomenessa. Kokoomuksen Nuorten Liitto
Ensimmäisinä vuosikymmeninään (1928–1943) Kokoomuksen Nuorten Liitto oli varsin heikko toimija puolueensa sisällä. Se oli epäedullisessa kilpailuasemassa aikansa nuorisosta, kun oikeistolaisesti ajattelevat aktiiviset nuoret toimivat mieluummin IKL:n ja Akateemisen Karjala-seuran riveissä. Iivari Leiviskä
Iivari Gabriel Leiviskä (22. elokuuta 1876 Oulu – 2. syyskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen maantieteilijä ja Helsingin yliopiston maantieteen professori. Leiviskä kirjoitti monia maantieteen oppikirjoja ja oli myös mukana perustamassa Akateemista Karjala-Seuraa 1922. Pekka Karjala
Pekka Karjala (4. lokakuuta 1954 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Karjala pelasi uransa aikana Suomessa jääkiekon SM-liigaa ja I-divisioonaa Oulun Kärpissä sekä Ruotsissa Division 1:sta Luleå HF:ssa. Akateeminen Karjala-Seura
AKS:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Ostrobotnialla 5. maaliskuuta 1922 Karjalaisen osakunnan kuraattori, maisteri Kaarlo Hallikorpi, joka oli vuoden 1918 sotainvalidi ja 37-vuotias Kansallis-Osake-Pankin virkailija. Erkki Räikkönen toimi sihteerinä ja lääketieteen kandidaatti Urho Johannes Matinolli varapuheenjohtajana. AKS:n johtajuussuhteet eivät kuitenkaan asettuneet paikoilleen aivan helpolla. Seuran syntyvaiheeseen liittyneet erimielisyydet pidettiin AKS:n tyyliin poissa julkisuudesta. Elmo E. Kaila oli AKS:n vahva mies, mutta ei edes alkuvaiheessa 1922 kuulunut siihen. Ensimmäinen puheenjohtaja oli sovitteluratkaisu Kailan ja Räikkösen väliltä. Yrjö Vuorjoki
Yrjö Johannes Vuorjoki (sukunimi vuoteen 1929 "Wegelius"; 9. elokuuta 1899 Kempele – 20. heinäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja järjestövaikuttaja joka toimi muun muassa Akateemisen Karjalaseuran puheenjohtajana. Luettelo Akateemisen Karjala-Seuran jäsenistä
Tämä on luettelo kansallismielisen opiskelijajärjestön Akateemisen Karjala-Seuran (AKS) jäsenistä. AKS:n jäsenmäärä oli noin 4000. Tarkkaa lukua ei tiedetä, koska seura ei ollut kovin tarkka jäsenluetteloistaan. Lisäksi seuran lakkauttamisen jälkeen syksyllä 1944 Punaisen Valpon ja Valvontakomission ulottuvilta hävitettiin tai katosi materiaalia, jotka paljastivat seuran jäseniä. AKS:n jäsenkortisto on säilynyt Kansallisarkistossa, mutta siitä on poistettu kaikkien seuran toiminnan aikana kuolleiden, kurinpidollisista syistä erotettujen tai 1930-luvulla poliittisista syistä eronneiden tai 1934 valtiovallan määräyksestä seurasta eronneiden aktiiviupseereiden kortit. Vuosien 1931 ja 1932 painetuissa AKS:n jäsenluetteloissa on runsaasti nimiä, jotka eivät esiinny valakirjassa eivätkä jäsenkortistossa. Sama asia koskee AKS:n äänenkannattajassa "Suomen Heimossa" julkaistuja jäsenlistoja. Lisäksi korkeakoulujen ylioppilasmatrikkeleista löytyy AKS:n jäseniä. Sami Karjala
Sami Karjala (s. 1980) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja nykyinen pelinjohtaja. Karjala on Kuortaneen Kunnon kasvatti, ja hän on pelannut myös Alajärven Ankkureissa, Seinäjoen Maila-Jusseissa ja Kouvolan Pallonlyöjissä. Ammatiltaan hän on merkonomi. Hänet tunnetaan yhtenä Superpesiksen nopeimmista etenijöistä, mistä osoituksena on muun muassa kolme Itä–Länsi-ottelun etenijäkisan voittoa. Ulkopelissä hän pelaa polttolinjassa.2018 Karjala aloitti Koskenkorvan Urheilijoissa Jukka Latvalan kakkospelinjohtajana Viljo Lius
Lius toimi IKL:n nuoriso-osastoksi vuonna 1936 perustetun "Mustapaidat"-järjestön julkaiseman "Luo Lippujen"-lehden päätoimittajana. Mustapaidat perustettiin jatkamaan vuonna 1936 lakkautetun Sinimustat-nuorisojärjestön toimintaa, Lius toimi myös IKL:n nuorisojaoston väliaikaisena johtajana. Lius ei päässyt Akateemisen Karjala-Seuran jäseneksi koska hän ei seuran johdon mielestä täyttänyt jäsenyyden kelpoisuusvaatimuksia.