Mitä huumeiden dekriminalisointi tarkoittaa?
Huumeiden dekriminalisointi
Huumeiden dekriminalisoinnilla tarkoitetaan sellaista päihdepoliittista mallia, jossa huumekieltolakeja kevennetään tai poistetaan. Tämä voi tarkoittaa huumausaineiden käytön ja hallussapidon rangaistavuuden vähentämistä tai poistamista ja huumekaupan ja -valmistuksen sallimista valtion kontrollin alaisuudessa. Dekriminalisointia perustellaan sillä että kieltolakipolitiikka ei ole onnistunut vähentämään käyttöä rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, huumekaupan verottamisen mahdollisuudella, huumeisiin liittyvän rikollisuuden vähentämisen mahdollisuudella ja aikuisen ihmisen itsemääräämisoikeudella. Jotkut perustelevat dekriminalisointia myös sillä, että rankaiseminen leimaa käyttäjiä, aiheuttaa syrjäytymistä ja heikentää heidän hakeutumistaan sosiaali- ja terveyspalveluiden pariin.
Kannabis Suomessa
Kannabis kriminalisoitiin asetuksella Suomessa vuonna 1966. Henkilökohtaisesta käytöstä käytiinkin jo tiukempaa keskustelua eduskunnassa vuonna 1971 ja jonkinlaiseksi vedenjakajaksi muodostui suuren valiokunnan äänestys, jossa äänet menivät tasan. Valiokunnan lopullinen kanta ratkaistiin arvalla. Suuressa salissa, vuoden 1971 viimeisessä istunnossa suoritetussa äänestyksessä äänestystulos oli 92-80 käytön kieltämisen puolesta, joka oli hallituksen esitystä vastaan. Laki astui voimaan vuonna 1972. Suhtautuminen oman käytön rangaistavuuteen on kuitenkin ollut kiistanalaista. Deregulaatio
Deregulaatio tarkoittaa sääntelyn vähentämistä, yleensä taloudellisen sääntelyn vähentämistä eli markkinatalouden vapauden lisäämistä. Huumausainerikos Suomessa
Mahdolliset rangaistusta lieventävät tai koventavat seikat huomioidaan törkeysarvostelussa ja rangaistuksen mittaamisessa. Oikeuskäytännössä kertahallussapidosta on määrätty yleensä vankeusrangaistus, kun määrä on:Tuomioistuin ei kuitenkaan ole sidottu mihinkään em. kaltaiseen taulukkoon, vaan se harkitsee rangaistuksen tapauskohtaisesti rikoslain vähimmäis- ja enimmäisrajojen puitteissa. Vuonna 2010 huumesyyttäjät yhtenäistivät käytäntöjä kannabiksen kotikasvatuksen kohdalla, koska samasta kasvimäärästä saatettiin antaa sakkoa tai ehdollista samassa käräjäoikeudessa. Syyttäjien seuraamussuosituksessa on määritelty sakon ja ehdollisen vankeusrangaistuksen raja kasvatustapauksissa. Taitekohta on 7-10 kasvia tai 175-250 grammaa. Yhden kasvin tuottoarvio on 25g, johon turvaudutaan silloin, kun muuta selvitystä marihuana-saannosta tai tavoiteltavasta marihuanamäärästä ei ole saatavilla. Niissä tilanteissa, joissa esimerkiksi vastaaja kertoo tuoton/tuottoarvion suuremmaksi, se voidaan ottaa arvioinnin lähtökohdaksi. Huumausainerikos Suomessa
Rikoslaissa määritellyt toimet muodostavat kuitenkin vain yhden osan Suomen huumausainepolitiikasta, sillä huumerikollisuuteen ei voi vaikuttaa pelkästään rangaistuksia säätämällä ja tuomitsemalla säädösten mukaan. Sen vuoksi harjoitetaan lisäksi ennalta ehkäisevää rikoksentorjuntaa ja pyritään auttamaan huumeongelmaisia. Tähän pyritään esimerkiksi päihdepolitiikan avulla. Myös rikoslaissa on annettu mahdollisuus jättää käyttörikokseen syyllistynyt henkilö syyttämättä tai tuomitsematta, jos hän on huumeongelmansa vuoksi hakeutunut hoitoon. Terveydellisten näkökohtien lisäksi erityisesti suonensisäisten huumeiden käyttäjien onnistuneella hoidolla on merkittävä omaisuusrikollisuutta vähentävä vaikutus. Huumeiden dekriminalisointi
YK:n ihmisoikeusvaltuutettu kehotti loppuvuodesta 2015 YK:n jäsenmaita luopumaan käyttäjien rankaisemisesta, koska se haittaa hoitoon hakeutumista ja pääsemistä ja lisää riskialttiita käyttötapoja. Dekriminalisointi
Politiikkaa jouduttiin muuttamaan 1930-luvun alussa, kun huomattiin, ettei alkoholin kieltolaki kerta kaikkiaan toiminut, vankilat täyttyivät sakon muuntorangaistusta suorittavista katualkoholisteista, alkoholin käyttö kääntyi jyrkkään nousuun ja käytöstä aiheutuvat terveyshaitat, kuten epäpuhtaan aineen aiheuttamat sairaudet tai liian väkevän aineen käytöstä johtuvat yliannoskuolemat nousivat ennennäkemättömiin mittoihin. Päädyttiin dekriminalisoimaan alkoholin käyttö ja laillistamaan sen valmistus ja myynti valtion omistaman Oy Alkoholiliike Ab:n kautta. Huumekauppa
1900-luvun alussa oopiumkauppaa alettiin vastustaa. Vuonna 1912 solmittiin Haagissa kansainvälinen oopiumisopimus, ja 1900-luvun aikana huumekaupasta tuli laitonta useimmissa maissa. Kriminalisoinnin seurauksena huumeista tuli kalliita ja niiden kauppaan liittyy nykyisin salailua ja väkivaltaa. Apartheid-järjestelmän purkaminen
2. helmikuuta 1990 de Klerk ilmoitti laillistavansa apartheidia vastustaneet järjestöt, vapauttavansa Nelson Mandelan ja satoja muita poliittisia vankeja ja olevansa valmis aloittamaan neuvottelut kaikkien osapuolien kanssa uudesta perustuslaista. Lähes kolme vuotta jatkuneiden neuvottelujen jälkeen eri osapuolet pääsivät sovitteluratkaisuun vallanjaosta ja vaalien ajankohdasta. Neuvottelujen aikana poliittinen väkivalta maassa lisääntyi valkoisten, etupäässä afrikaanerinationalististen äärioikeistolaisten liikkeiden ja Inkatha-vapauspuolueen toiminnan vuoksi. Huumausainerikos Suomessa
Oleellista säädöksen soveltamiselle on siis, että huumausaine on tarkoitettu omaan käyttöön. Sitä vastoin pienenkin määrän hallussapito voi johtaa tuomitsemiseen huumausainerikoksesta sakkoon, jos syyttäjä voi osoittaa huumausaineen olevan tarkoitettu levitykseen. Vuodesta 2001 lähtien poliisin on ollut mahdollista antaa huumausaineen käyttörikoksesta sakko rangaistusmääräysmenettelyllä, jossa syyttäjä vahvistaa sakon, jotta käyttörikostapaukset eivät ruuhkauttaisi käräjäoikeutta. Rikoksesta epäillyllä on halutessaan oikeus saattaa rangaistusmääräysasia tuomioistuimen käsiteltäväksi. Lokakuussa 2008 voimaan tulleen uudistuksen jälkeen rangaistusmääräysmenettelyssä määrättyjä sakkoja ei ole enää mahdollista muuntaa vankeudeksi, toisin kuin tuomioistuimen määriä sakkoja. Huumausainerikos Suomessa
1.9.2001 tuli voimaan laki rikoslain muuttamisesta ja siinä rikoslain 50 luvun 7§:ksi tuli Toimenpiteistä luopuminen. Sen mukaan huumausaineen käytöstä ja huumausaineen käyttöön liittyvästä muusta 50 luvussa mainitusta rikoksesta voidaan jättää syyte nostamatta tai rangaistus tuomitsematta, jos rikosta on huumausaineen määrä ja laatu, käyttötilanne sekä olosuhteet muutoinkin huomioon ottaen pidettävä kokonaisuutena arvostellen vähäisenä. Syyte voidaan myös jättää nostamatta tai rangaistus tuomitsematta, jos tekijä on hakeutunut sosiaali- ja terveysministeriön hyväksymään hoitoon. Päihteiden haittojen vähentäminen
Eräissä maissa on alettu jakaa käyttäjille heroiinia apteekista reseptillä. Reseptijakelun edellytykset vaihtelevat maittain, mutta yleensä vaaditaan pitkää käyttöhistoria ja useita epäonnistuneita vieroitusyrityksiä. Reseptiheroiinia on perusteltu esittämällä, että toimenpiteen vaikutuksesta oheisrikollisuus kääntyy laskuun, kun käyttäjän ei tarvitse rahoittaa käyttöään tekemällä omaisuusrikoksia. Reseptijakelun avulla saadaan myös siirrettyä aineiden kauppa valvottuihin olosuhteisiin ja siten vähennettyä laittomilla markkinoilla liikkuvien aineiden määrää ja rikollisjärjestöjen tuloja. Eri muotoisia heroiinin reseptijakelun hankkeita on käynnissä ainakin Sveitsissä, Hollannissa, Englannissa, Saksassa, Tanskassa ja Kanadassa. Myös Suomessa hoidettiin sodassa heroiinista riippuvaiseksi tulleita vuosikausia antamalla heille heroiinia. Päihteiden kielto
Suomen lainsäädännössä huumausainelaki määrittelee Suomessa huumausaineiksi luokitellut päihteet ja kuluttajamarkkinoilta kielletyt psykoaktiiviset, ei lääkkeenä käytettävät aineet. Suomen huumausainelainsäädännössä huumausaineiksi luokitellaan sellaiset kemikaalit sekä kasvit, joita käytetään lamauttavien, päihdyttävien tai harhoja tuottavien keskushermostovaikutusten vuoksi ja jotka on erikseen mainittu huumausainelaissa. Huumausaineeksi luokiteltava päihde määritellään valtioneuvoston asetuksella. Huumausainerikoksista säädetään Rikoslaissa. Kansainvälisesti huumausainelainsäädännöissä on eroavaisuuksia, erityisesti uusien muuntohuumeiden osalta. Huumausainerikos Suomessa
Yleensä rikoksen valmistelu ei ole Suomen rikoslaissa rangaistavaa. Esimerkiksi murhaa voi valmistella rankaisematta, sillä vasta murhan yritys on rangaistava teko. Eräänä syynä on rikosten erilainen luonne ja niihin syyllistyvien asema yhteiskunnassa. Huumausainerikoksen valmisteluun liittyvä "soveltuva väline, tarvike tai aine" on jotain, mitä tavallisella kansalaisella ei yleensä ole hallussaan hyväksyttävästä syystä vaan kyseessä on laboratoriolaitteisto tai teollinen kemikaali. Tuomioistuin voi erittäin suurella varmuudella erottaa tavallisen keskiluokkaiseen elämän tai hyväksyttävän teollisen toimeliaisuuden rikollisena pidetyn alakulttuurin toiminnasta. Toisaalta murhat ja muut väkivaltarikokset tehdään Suomessa yleensä laillisilla aseilla tai joka kodista löytyvillä työkaluilla, joiden hallussapitoon on lukuisia hyväksyttäviä syitä. Lisäksi tämäntapaiset rikokset ovat yleensä huomattavasti helpompia tutkia, joten niihin ei tarvitse puuttua jo varhaisessa vaiheessa. Vammaisuus
1900-luvun alussa Suomeen levisi rodunjalostusajattelu, jossa koettiin uhaksi "degeneraatio" eli "rappeutuminen": perinnöllisten vikojen jatkuva lisääntyminen. Tällöin hallitus alkoi nähdä kehitysvammaiset henkilöt ihmisarvottomina ja hyödyttöminä. Hallitus näki laitoshoidon nähtiin välttämättömänä yhteiskunnan suojelemiseksi. Suomessa hyväksyttiin avioliittolaki vuonna 1929, jossa avioesteiksi säädettiin mielisairaus ja ”tylsämielisyys” sekä pakkosterilisaation laillistava sterilisaatiolaki vuonna 1935. Lakien tavoitteena oli, etteivät yhteiskunnan ei-toivotut yksilöt pystyisi lisääntymään. Humaania Päihdepolitiikkaa
Huhtikuussa 2014 yhdistys järjesti yhdessä Youth Against Drugs ry:n, Suomen kannabisyhdistys ry:n ja Dekriminalisointi-kampanjan kanssa kannabiksen haittojen vähentämiseen keskittyneen Savua ilman tulta -seminaarin, jossa puhuivat muun muassa Markku Soikkeli ja Jussi Perälä. Päihdepolitiikka
Täyskiellolla tarkoitetaan tilannetta, jossa päihteen tuotanto, jalostus ja kauppa on kiellettyä. Myös hallussapito voidaan kieltää. Suomessa huumausainelaissa määrätään suuri joukko päihteitä huumausaineiksi, ja niiden tuotanto, jalostus, maahantuonti, kauppa ja hallussapito on kiellettyä. Laissa voidaan sallia määrättyjen aineiden käyttö muun muassa lääketieteellisiin tai teollisiin tarkoituksiin. Huume
Päihteitä kieltämässä on ollut Yhdistyneet kansakunnat (YK), jolla on kolme yleissopimusta – huumausaineyleissopimus vuodelta 1961 korvasi aiemmin käytössä olleen kansainvälisen oopiumisopimuksen, psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus vuodelta 1971 ja huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa koskeva yleissopimus vuodelta 1988. YK:n jäsenmaat ovat ratifioineet sopimukset, minkä vuoksi huumausainelainsäädännöt ovat kansainvälisesti pääpiirteittäin samankaltaisia. luettelee YK:n huumausaineyleissopimusta ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaiset huumausaineet, sekä näihin kuulumattomat päihteet, jotka on luokiteltu huumausaineiksi Suomessa. Viime vuosina Suomen huumausaineluetteloon on lisätty myös joitakin kasvinosia. Huume
Kansainvälisesti huumausaineita valvotaan kolmella Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksella, jotka velvoittavat sopimuksen ratifioineita maita luokittelemaan tietyt aineet huumausaineiksi sekä asettamaan huumausaineiden yleiskiellon. Sopimuksen vallitseva tulkinta on kuitenkin se, että vaikka sopimus sitoo kieltämään tiettyjen aineiden käytön, se ei velvoita rankaisemaan siitä. Tämän vuoksi eri sopimusmaat ovat päätyneet noudattamaan hyvinkin erilaisia huumausainepolitiikkoja. Kannabis
Suomessa huumeiden käyttö kriminalisoitiin vuonna 1966. Samalla tuli laittomaksi myydä, välittää, luovuttaa toiselle tai muulla tavoin levittää kannabista. Myös kannabiksen hallussapito tai kasvattaminen on laitonta. Huumausainerikokseen syyllistynyt voidaan tuomita sakkoon tai enintään kahdeksi vuodeksi vankeuteen, ja törkeästä huumausainerikoksesta vähintään yhdeksi ja enintään kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Vankeusrangaistuksesta tulee myös merkintä rikosrekisteriin. Kiinnijäämisestä tulee aina pysyvä merkintä poliisin rekistereihin. Useat koulut ja työpaikat järjestävät huumetestejä. Nuoren kohdalla merkintä rikosrekisterissä tai positiivinen testitulos voi estää ajokortin saamisen tai johtaa opiskelujen keskeytymiseen. Se voi myös estää joihinkin tiettyihin ammatteihin tai työpaikkoihin pääsemisen tulevaisuudessa. Kannabista kokeilleille nuorille on tarjolla apua järjestöistä, klinikoilta ja terveyskeskuksista ja auttavista puhelimista. Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Vuoden 1988 Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan on yksi kolmesta keskeisimmästä voimassa olevasta huumevalvontasopimuksesta. Se tarjoaa uusia oikeudellisia mekanismeja vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen ja vuoden 1971 Psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen valvontaan. Yleissopimus tuli voimaan 11. marraskuuta 1990. Helmikuussa 2018 sopimuksen oli allekirjoittanut 190 osapuolta. 193 YK-maasta on mukana 185 (mukana eivät ole Päiväntasaajan Guinea, Kiribati, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Salomonsaaret, Somalia, Etelä-Sudan, tai Tuvalu), ja lisäksi Pyhä istuin, Euroopan unioni, Cookinsaaret, Niue ja Palestiina. Law Enforcement Against Prohibition
LEAP:in tehtävä on vähentää sekä huumeiden vastaisen sodan aiheuttamia lukuisia vahinkoja, että kuolleisuutta, tauteja, rikollisuutta ja riippuvuutta lakkauttamalla lopulta kokonaan huumeiden kieltolaki. Päihteiden kielto
Päihteiden kielto tarkoittaa historiallisia tapahtumia sekä kehityskulkua, joiden seurauksena useimmista päihteistä on tehty kiellettyjä ja nykyistä asiaintilaa, jota ylläpidetään poliittisesti. Kiellolla pyritään rajoittamaan ja vähentämään päihteiden kysyntää ja saatavuutta. Päihteiden kielto on johtanut siihen, että useimmat psykoaktiiviset aineet ovat huumausaineiksi luokiteltuja ja niiden luvattomasta hallussapidosta, valmistuksesta, käytöstä sekä myynnistä rangaistaan. Maailman terveysjärjestö WHO:n ja Euroopan huumeseurantakeskus EMCDDA:n tutkimuksissa on sittemmin todettu ettei rangaistavuudella ole vaikutusta käytön yleisyyteen. HuuMaa
Latinalaiseen Amerikkaan ja kansainväliseen huumepolitiikkaan erikoistunut politiikan tutkija Martin Jelsma on todennut, että esimerkiksi kokapensas- ja unikkoviljelmien pakkohävityksillä ei olla onnistuttu supistamaan tuotantoa, heroiinin tuotanto on päinvastoin viimeisen kymmenen vuoden aikana jopa kaksinkertaistunut. Kovakouraiset huumepoliittiset toimenpiteet ovat aiheuttaneet suurta vahinkoa sivullisille muun muassa ihmisoikeusrikkomusten muodossaa. Huumepoliittista keinovalikoimaa onkin tarpeen laajentaa, ja toimenpiteiden valitsemisessa ja hyödyntämisessä on luotettava myös tutkimustietoon. 
Hankkeen teemoista on tuotettu oppimateriaalia yläkoulu- ja lukioikäisille, sillä opettajilla, kasvattajilla ja nuorilla on usein kokemusta vain terveysperusteisesta päihdekasvatuksesta, jonka rinnalle tarvitaan toimintaa ohjaamaan yhteiskunnallisen ajattelun kehittymistä ja maailmankansalaisuuteen kasvamista. Tätä tarkoitusta palvelemaan Elämäntapaliitto on koonnut ja julkaissut työkirjan Huumeet ja maailma - YK:n kehitystavoitteet ja huumetalouden torjuminen. Kirja antaa kuvan huumetalouden toiminnasta ja sen monitahoisista vaikutuksista tavoitteenaan antaa erilaisia virikkeellisiä näkökulmia asioihin. HuuMaa-toimintaa on esitelty myös erilaisissa tapahtumissa, muun muassa YK:n huumeiden vastaisen päivän Value Life! -tapahtumassa, Maailma kylässä -festivaaleilla ja Educa-messuilla. Kannabiksen lainsäädännöllinen asema
Liittyen YK:n huumausaineita koskevaan yleissopimukseen kannabiksen valmistus eli kasvatus huumausaineena käytettäväksi on kielletty kaikkialla Euroopassa. Kannabiksen "käytön" suhteen Euroopassa lainsäädäntö vaihtelee merkittävästi jäsenmaiden välillä Ruotsin käytön kriminalisoivasta tiukasta lainsäädännöstä Alankomaiden pienten kannabismäärien valvotuissa oloissa tapahtuvan myynnin sallivaan käytäntöön.Huumeiden laillisuutta kuvaavia tekstejä luettaessa kannattaa huomioida, että tiedot voivat olla vanhentuneita tai epätarkkoja, esimerkiksi huume voi olla "laiton", vaikka käytöstä ei ole säädetty rangaistusta tai sellaista ei käytännössä anneta, ja joissain lähteissä kirjoitetaan "laillistettu" (dekriminalisoitu), jos huumeen käyttö ei enää ole rikos vaan rike, josta saattaa saada sakon. Psykoaktiivinen aine
Psykoaktiivisten vaikutusten vuoksi näitä aineita käytetään myös päihtymistarkoituksessa, jolloin kyseisiä psykoaktiivisia aineita nimitetään päihteiksi. Laissa kiellettyjä päihteitä kutsutaan huumausaineiksi. Huume on päihteen alakäsite, eli huumeet kuuluvat päihteisiin, jotka ovat huumausaineita tai niihin rinnastettavissa olevia aineita. Huumeen käsite sisältää sellaiset päihteet, jotka muistuttavat huumausaineita mutta joita ei ole vielä ehditty tehdä laittomiksi (tavallisesti muuntohuumeita). Edellä kuvattu jaottelu perustuu suomalaiseen kulttuuriin, eikä aineiden ominaisuuksiin. Esimerkiksi englannin kielessä kaikista näistä voidaan käyttää sanaa "drug". Seksuaalinen suuntautuminen
Seksuaaliseen suuntautumiseen suhtautuminen on historian saatossa vaihdellut, kulttuurista riippuen. Stålströmin (1998) mukaan historiallinen tutkimus jakaa länsimaisen perinteen kahteen osaan: helleenis-roomalaiseen ja juutalais-kristilliseen. Edellinen piti homoseksuaalisuutta osana arkipäivää, jälkimmäinen suhtautuu siihen tuomitsevasti. Myös esimerkiksi lääketieteen, psykologian ja psykiatrian alueilla, ei-heteroseksuaalisuuteen suhtautuminen on vaihdellut, synti- ja rikosleimasta aina sairausleimaan asti. Tieteellinen tutkimus ja yhteiskuntakriittiset liikkeet ovat vaikuttaneet sairausleiman poistamiseen eri puolilla maailmaa. Muun muassa Suomessa sekä miesten että naisten homoseksuaalisuus oli kriminalisoitu vuoteen 1971 asti. Sairausluokituksesta homoseksuaalisuus poistui Yhdysvalloissa vuonna 1974 ja Suomessa 1981. Suomessa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia pyrkii edistämään Seta ry Huumausainerikos Suomessa
Erittäin vaarallisella huumausaineella tarkoitetaan rikoslaissa huumausainetta, jonka käyttöön liittyy virheellisestä annostelusta johtuva hengenvaara, lyhytaikaisestakin käytöstä johtuva vakavan terveydellisen vaurion vaara tai voimakkaat vieroitusoireet. Termi on siis regulatorinen, ei lääketieteellinen. Koska luokitukset ja niiden pohjaksi valitun haittoja koskevan tutkimusnäytön käyttö on osin epäjohdonmukaista koko Euroopassa, päihdelääketieteen asiantuntijat ovat 2010-luvulla pyrkineet kehittämään johdonmukaisempaa luokitusta ja haittojen arviointikriteeristöä . Lain perustelujen mukaan kannabistuotteet eivät ole erittäin vaarallisia huumausaineita. HuuMaa
HuuMaa – huumeet ja kehitys on Elämäntapaliiton huumetyöhanke, jonka tarkoituksena on välittää tietoa huumekasvien viljelyn yhteyksistä kehitys- ja ihmisoikeuskysymyksiin. Huumekeskusteluun pyritään tuomaan mukaan kaikkien huumetalouteen tavalla tai toisella osallisten ihmisten näkökulmat, jotta huumeisiin liittyvät ongelmat saataisiin ratkaistua pitkäjänteisellä ja kestävällä tavalla. Huumekauppa lohkaisee ison siivun maailmantaloudesta, YK:n arvioiden mukaan laittoman huumekaupan arvo on n. 400mrd USD vuodessa, eli 8% koko maailmankaupasta, mikä on samaa luokkaa turismin ja öljyteollisuuden liikevaihdon kanssa. Kokaiini
Kokaiini on kansainvälisesti luokiteltu laittomaksi psykotrooppiseksi aineeksi YK:n vuoden 1971 psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa. Suomessa kokaiini on luokiteltu rikoslaissa tarkoitetuksi "erittäin vaaralliseksi huumausaineeksi". Erittäin vaarallisella huumausaineella tarkoitetaan huumausainetta, jonka käyttöön liittyy virheellisestä annostelusta johtuva hengenvaara, lyhytaikaisestakin käytöstä johtuva vakavan terveydellisen vaurion vaara tai voimakkaat vieroitusoireet (rikoslaki 50:5 §). Erittäin vaarallisen huumausaineen valmistuksesta, myynnistä, maahantuonnista ja hallussapidosta voidaan tuomita muiden edellytysten täyttyessä törkeänä huumausainerikoksena. (ks. huumausainerikos) Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet Suomessa
Naisten ja miesten homoseksuaaliset teot kriminalisoiva laki astui voimaan 1894. Homoseksuaalisista teoista voitiin tuomita jopa kahdeksi vuodeksi vankeuteen. Homoseksuaalinen kanssakäyminen dekriminalisoitiin Suomessa vuonna 1971, ja homoseksuaalisuuden ei enää katsottu olevan sairaus vuodesta 1981 lähtien. Suojaikäraja tasa-arvoistettiin 16 vuoteen vuonna 1999. Syrjintä seksuaalisen suuntautumisen perusteella on ollut laitonta vuodesta 1995 lähtien, ja sukupuoli-identiteetin osalta vuodesta 2004. Transvestismin ei enää katsottu olevan sairaus vuodesta 2011 lähtien. Kansainvälinen huumausainevalvontalautakunta
Huumausaineyleissopimuksen 9 artiklassa määrätään, että lautakunnan on pyrittävä:Yleissopimuksen tarkoituksena on näin ollen sallia psykoaktiivisten aineiden lääketieteellinen ja tieteellinen käyttö samalla kun estetään vapaa-ajan käyttö. Vastaavasti, 12 artikla asettaa lautakunnalle vastuun kiintiöiden jakamisesta osapuolten välillä koskien laitonta viljelyä, tuotantoa, valmistusta, vientiä, tuontia, jakelua ja kauppaa, tarkoituksena estää laillisten aineiden päätymistä laittomille markkinoille. Lautakunnan toimivalta koskee kaikkia valtioita, mukaan lukien ne maat, jotka eivät ole allekirjoittaneet yleissopimusta. Kannabis
Kannabis (myös marihuana) on hamppukasvista valmistettava päihde- ja lääkeaine. Kannabiksen päihdyttävä ja lääkinnällinen vaikutus perustuu kasvin erittämiin kannabinoideihin, joita on löydetty kasvista ainakin 113 kappaletta sekä terpeeneihin, joita on löydetty kasvista yli 200 kappaletta. Päihtymisen kannalta merkittävin kannabinoidi on tetrahydrokannabinoli (THC). Tuore kannabis ei sisällä merkittäviä määriä THC-molekyylejä, vaan vaatii aina kuumennuksen, jotta THCA-molekyyli muuntuu THC:ksi. THCA ei ole psykoaktiivinen eli se ei vaikuta keskushermostoon. Huumausainerikos Suomessa
Törkeä huumausainerikos on kyseessä seuraavissa tapauksissa: ja huumausainerikos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä huumausainerikoksesta vankeuteen "vähintään yhdeksi ja enintään kymmeneksi vuodeksi".
Suuri määrä ainetta on oikeuden kulloinkin määriteltävissä oleva käsite. Yhtenäisen oikeuskäytännön saavuttamiseksi on pyritty määrittelemään käsite suuri määrä huumausainetta. Oikeuskäytännössä on vakiintumassa eri aineiden määrät, joista lähtien kyseessä on törkeä huumausainerikos, mikäli myös muut edellytykset täyttyvät. Arvioinnissa on otettu huomioon myös huumausaineen vaarallisuus:Tuomioistuin ei luonnollisesti tässäkään tapauksessa ole sidottu mihinkään em. kaltaiseen taulukkoon, vaan se harkitsee rangaistuksen tapauskohtaisesti rikoslain vähimmäis- ja enimmäisrajojen puitteissa. Vuoden 2001 jälkeen oikeuskäytäntö on selvästi ankaroitunut. Tämä voi johtaa myös entistä pienemmän määrän katsomiseksi törkeäksi huumausainerikokseksi. Vuonna 2010 huumesyyttäjät yhtenäistivät käytäntöjä kannabiksen kotikasvatuksen kohdalla, koska samasta kasvimäärästä saatettiin antaa sakkoa tai ehdollista samassa käräjäoikeudessa. Syyttäjien seuraamussuosituksessa on määritelty törkeän huumausainerikoksen kynnykseksi 50 kasvia tai 1,25 kiloa. Yhden kasvin tuottoarvio on 25g, johon turvaudutaan silloin, kun muuta selvitystä marihuana-saannosta tai tavoiteltavasta marihuanamäärästä ei ole saatavilla. Niissä tilanteissa, joissa esimerkiksi vastaaja kertoo tuoton/tuottoarvion suuremmaksi, se voidaan ottaa arvioinnin lähtökohdaksi. Anders Borg
Borg on tunnustanut nuorena polttaneensa kannabista ja on kirjoittanut nuorena sanomalehtijutun, jossa kannatti huumeiden dekriminalisointia Ruotsissa. Kannabiksen lainsäädännöllinen asema
Vuonna 1972 säädettiin huumausainelaki. Erimielisyydet huumekysymyksen määrittelyssä tiivistyivät kysymykseen huumeiden käytön rangaistavuudesta. Hallituksen esityksessä käyttöä ei määritelty rangaistavaksi teoksi. Eduskunnassa lakivaliokunta suositteli käytön kriminalisointia, kun taas talousvaliokunta asettui hallituksen linjalle. Suuri valiokunta päätti asiasta arvalla. Nostetussa arvassa luki "Ei", eli siis hallituksen rangaitsemattomuuskantaa vastaan ja kriminalisoinnin puolesta, joka hyväksyttiin myös lopullisessa äänestyksessä äänin 92 puolesta – 80 vastaan. Kannabiksen lainsäädännöllinen asema
Eduskunta on hyväksynyt lain rikoslain 50. luvun muuttamisesta, jonka mukaan huumausainerikoksen valmistelun yrityksestä tulee rikos. Jo aiemmin siementen kylväminen tai taimen istutus on tulkittu lainvastaiseksi huumausainerikoksen valmisteluksi. Lakivaliokunnan mukaan rangaistavuus ulottuu poikkeuksellisen pitkälle, mutta valiokunta painottaa, että huolimatta rangaistavuuden laajuudesta, tuomioistuinten on muistettava näyttökynnyksen olevan sama kuin muissakin rikoksissa. Tämä tarkoittaa rikoslain 5. luvun mukaan, että on osoitettava syytetyn aloittaneen rikoksen tekemisen ja saaneen aikaan vaaran rikoksen täyttymisestä. HuuMaa
HuuMaa-toiminta sai alkunsa vuonna 1999, ja melko nopeasti hankkeen pääasialliseksi toimintamuodoksi valikoitui kansainvälisyyskasvatus, jonka keinoin erityisesti nuoria kannustetaan osallistumaan ja ottamaan itse selvää asiosta, jotta he oppisivat ymmärtämään huumekysymysten ja yhteiskunnallisten kehitystekijöiden yhteyksiä. Kuten ulkoministeri Erkki Tuomioja totesi puheessaan huumepoliittisessa seminaarissa, köyhyyden ja huumetuotannon kytkökset ovat monimutkaisia. Unikon viljely Afganistanissa tai kokapensaiden istutus Perussa ovat olleet perinteisiä ja usein lähes ainoitakin tulonlähteitä köyhimmälle väestön osalle. Niihin on suhtauduttu monin paikoin ilman arvovarauksia, luonnollisena toimeentulon muotona. Nuuskaus
Nuuskaaminen tarkoittaa jauhemaisen huumausaineen vetämistä nenään hengityksen mukana. Nuuskattavia huumeita ovat esimerkiksi amfetamiinit, kokaiini ja opiaatit. Huumeiden dekriminalisointi
Kesällä 2014 silloinen hallituspuolue Vihreä liitto kirjasi vuosien 2015–2019 tavoiteohjelmaansa, että rikoslaissa huumausaineiksi määriteltyjen laittomien päihteiden käytöstä ja hallussapidosta omaan käyttöön ei pidä rangaista, ja että huumausainepolitiikan painopiste siirretään rangaistuksista haittojen vähentämiseen. Lisäksi tavoiteohjelmassa vaadittiin, että kannabiksen omaan käyttöön tapahtuvan kasvatuksen rikosoikeudellisesta rangaistavuudesta luovutaan. Kannabis
Kannabis kiellettiin ensimmäisenä Yhdysvalloissa 1900-luvun alkupuolella. Yhdysvalloissa kannabiksen kriminalisointi perustui rodullisiin käsityksiin sen käyttäjistä. Rotuennakkoluulot afroamerikkalaisia ja meksikolaisia vastaan sai osavaltiot ja paikallishallinnot kieltämään sen käytön. Ennakkoluulot meksikolaisista toimi sytykkeenä kannabiksen kieltämiselle. Yhdysvaltojen kannabiksen kieltolait perustuivat määritelmiin, jotka olivat epätieteellisiä. Yhdysvaltojen aloitteesta kannabiksen kielto levisi Kansainliiton vuoden 1925 oopiumsopimuksen ja sen korvanneen YK:n huumausaineyleissopimuksen kautta lähes kaikkiin maailman maihin. Erityisesti 1960-luvun yhdysvaltalaisten nuorisokulttuurien vaikutuksesta kannabiksen päihdekäyttö yleistyi Britanniassa ja muualla Länsi-Euroopassa. Myös Suomessa nähtiin vuosiin 1966–1972 painottunut kannabiksen käytön ”ensimmäinen aalto”, joka oli keskittynyt lähinnä Helsingin alueelle. YK:n huumeiden ja rikollisuuden torjunnasta vastaava toimisto
Nämä kolme suurta kansainvälistä huumesopimusta tukevat ja täydentävät toisiaan. Kahden ensimmäisen sopimuksen tärkeä tarkoitus on kodifioida kansainvälisesti soveltuvat valvontatoimenpiteet, tarkoituksena varmistaa huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden saatavus lääketieteellisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin, ja estää niiden päätyminen laittomiin kanaviin. Ne sisältävät myös säännökset koskien laitonta kauppaa ja huumeiden väärinkäyttöä. Päihteiden kielto
Kansainvälisesti huumausaineita valvotaan edellämainituilla yleissopimuksilla, jotka velvoittavat sopimuksen ratifioineita maita luokittelemaan tietyt aineet huumausaineiksi sekä asettamaan huumausaineiden yleiskiellon. Sopimuksen vallitseva tulkinta on kuitenkin se, että vaikka sopimus sitoo kieltämään tiettyjen aineiden käytön, se ei velvoita rankaisemaan siitä. Tämän vuoksi eri sopimusmaat ovat päätyneet noudattamaan hyvinkin erilaisia huumausainepolitiikkoja. Hallusinogeenit
Muutamien Länsi-Euroopan maiden päihdepolitiikka tekee merkittävän poikkeuksen vallalla olevaan kriminalisointiperiaatteeseen. Erityisenä esimerkkinä on Hollanti, jossa kannabista ja hallusinogeenejä pidetään "mietoina huumeina". Hallusinogeenien osalta käytäntöjä tiukennettiin lokakuussa 2007, jolloin sienten myynti kiellettiin reaktiona tapaukseen, jossa nuori turisti hyppäsi kuolemaansa sienten vaikutuksen alaisena. Hollannissa myydään kuitenkin yhäkin vapaasti vaikutuksiltaan psilosybiinisieniä vastaavia psilosybiinitryffeleitä, sekä muita kasvihallusinogeeneja, esimerkiksi salviaa, ayahuascaa ja peyotea. Myös taikasienten kasvatukseen tarkoitettuja "grow kitejä" myydään edelleen. Vaikka "miedot huumeet" huumeet ovat teknisesti ottaen yhä laittomia, Hollannin hallitus on todennut käyttöä vastaan taistelun lainsäädännön keinoin olevan voimavarojen tuhlausta. Rikosoikeus
Oikeushyvät ovat rikosoikeudella suojeltavia etuja, jotka on perinteisesti käsitetty läheisesti henkilöön liittyviksi - esimerkiksi henkilökohtainen vapaus, mutta nykyään sellaisiksi käsitetään laajemmin myös esimerkiksi yleinen turvallisuus ja markkinoiden häiriintymätön toiminta. Oikeushyvien suojelun periaatteen mukaan kriminalisoinnin tulee suojella jotain tarkasti määriteltävissä olevaa ja suojelemisen arvoista oikeushyvää. Periaatteen edustama näkemys on ollut vallalla 1800-luvulta asti, vaikka rikosoikeudellisessa lainsäädäntökäytännössä on ollut nähtävissä muunkinlaisia suuntauksia. Perusoikeuksiin suhteutettuna periaatteen sisältö on hieman muuttunut, mutta säilynyt ytimeltään alkuperäisenä. Perusoikeudet tarjoavat vähintäänkin esimerkinomaisen luettelon joistain oikeushyvinä mahdollisesti suojeltavista asioista, ja niitä on pyritty suhteuttamaan oikeushyviin. Suhteuttamisen tarve johtuu siitä, että perustuslakivaliokunnankin muotoilun mukaan rikosoikeudellista järjestelmää on käytettävä vain silloin, kun sille on painava yhteiskunnallinen syy ja perusoikeusjärjestelmän kannalta hyväksyttävä peruste. Tällainen peruste voi olla esimerkiksi tietyn perusoikeuden suojaaminen. Humaania Päihdepolitiikkaa
Vuonna 2003 yhdistys käynnisti Katkolla todellisuus? -kampanjan, jonka tarkoituksena oli nostaa esiin YK:n huumausainesopimusten velvoittaman politiikan tehottomuus ja esitellä sen aiheuttamia ongelmia. Kampanja oli osa Euroopan laajuista kansalaisjärjestöjen yhteiskampanjaa, joka nosti esille nykyisen huumepolitiikan luomia ongelmia ja sen kyvyttömyyttä ehkäistä huumeongelmien jatkuvaa pahenemista. Yhdistys julkaisi aiheesta 40 sivuisen pamfletin, joka lähetettiin kaikille kansanedustajille. Osana kampanjaa HPP järjesti huumepoliittisen asiantuntijapaneelin ja keskustelutilaisuuden 12.3.2003 Vanhalla ylioppilastalolla sekä 5.4.2003 Suomen Sosiaalifoorumissa Huumekaupan korruptoivat vaikutukset -seminaarin yhdessä Elämäntapaliiton HuuMaa -projektin ja Youth Against Drugsin Huumeboikotti-kampanjan kanssa. Järjestö on osallistunut useana vuonna myös Maailma kylässä -festivaaliin. Huumausainerikos Suomessa
Suomessa laittomat huumausaineet määritellään sosiaali- ja terveysministeriön päätöksessä (1709/1993) huumausaineista ja huumausaineen valmistuksessa käytettävistä aineista. Huumausaineluettelon perusta muodostuu YK:n vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksessa mainituista aineista. päivitetään tarpeen niin vaatiessa. Kunnianloukkaus
Valtakunnansyyttäjä Matti Nissinen on ehdottanut kunnianloukkauksen osittaista dekriminalisointia. Filippiinien huumesota
28. tammikuuta 2017 Duterte sanoi, että huumeidenvastainen sota jatkuu vielä vuosia. Seuraavana päivänä Duterte laittoi murhakampanjansa tauolle ja haukkui poliiseja mädiksi. Syynä oli ilmeisesti diplomaattinen selkkaus Etelä-Korean kanssa, koska Filippiinien poliisin epäiltiin siepanneen ja tappaneen eteläkorealaisen yrittäjän vuoden 2016 lopussa. 30. tammikuuta poliisiylijohtaja Ronald Dela Rosa vahvisti suunnanmuutoksen kohti poliisivoimien puhdistamista: ”Kelmipoliisit, varautukaa! Meillä ei ole enää huumeiden vastaista sotaa. Meillä on sota lurjuksia vastaan!”". Tupakointi
Suomen tupakkalain tavoitteena on "ihmisille myrkyllisiä aineita sisältävien ja riippuvuutta aiheuttavien tupakkatuotteiden ja muiden nikotiinipitoisten tuotteiden käytön loppuminen". Lain valmisteluissa on todettu, että tupakkatuotteiden myrkylliset ominaisuudet tekevät niistä epätavanomaisia kulutushyödykkeitä, joiden valmistusta ja kauppaa on syytä vähentää kaikin käytettävissä olevin keinoin. Lain mukaan tupakalla tarkoitetaan tupakkakasvin lehdistä tai sen osista valmistettua nautintoainetta. Näiden lisäksi tupakkalakia sovelletaan tupakkavastikkeisiin, tupakkajäljitelmiin ja tupakointivälineisiin. Kannabis
Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry:n ja muiden päihdetyön järjestöjen kanta on, että kannabiksen käyttöä ei pidä laillistaa tai normalisoida. Samoin kuin tupakoinnista suomalaisessa yhteiskunnassa pyritään eroon, on kannabiksen käytön yleistyminen pyrittävä estämään. Viranomaisten tulee edistää päihdekasvatusta ja tukea käytön lopettamista. Eeva Kauppi
Kun homoseksuaalisuus poistettiin rikoslaista vuonna 1970, ajoi Kauppi eduskunnassa kantaa, jonka mukaan aikuisten väliset homosuhteet voidaan sallia, mutta homoseksuaalisuuden julkinen ”mainostaminen ja ihannoiminen” tulee kieltää ja nuoria on suojeltava ”ratautuneiden homoseksualistien teoilta”. The Economics of Prohibition
The Economics of Prohibition on yhdysvaltalaisen taloustieteilijä Mark Thorntonin kirja, joka käsittelee alkoholin ja huumeiden kieltoa taloustieteellisestä näkökulmasta. Kirjan on julkaissut University of Utah Press vuonna 1991. Thornton pitää huumeiden kiellon ylläpitoa kalliina ja ongelmia aiheuttavana, sillä se siirtää huumemarkkinat pimeän talouden piiriin. Thornton esittää, että huumeiden kielto voitaisiin purkaa vähitellen, yksi aine kerrallaan. Ensimmäisenä tulisi poistaa alkoholin ja tupakan säännöstely ja verotus. Tämän jälkeen voidaan yksi kerrallaan laillistaa kannabis, kokaiini ja heroiini. Suomen seksuaalirikoslainsäädännön muutos 1971
Varsinainen homoseksuaalisuuden dekriminalisointi toteutui selvemmin luvuin 147–18. Vanhassa laissa ”haureuden harjoittaminen” samaa sukupuolta olevan kanssa oli kielletty samassa pykälässä samalla maksimirangaistuksella (kaksi vuotta vankeutta) kuin eläimeen sekaantuminen, joka niin ikään poistettiin rikoslaista tuolloin. PNVD
PNVD-puolueen puolueohjelman mukaan sen tavoitteena oli maksimoida vapaus ja monimuotoisuus. Tavoitteina oli alentaa alaikäisyyden raja sukupuolisuhteissa ensin kuudestatoista kahteentoista ikävuoteen, ja myöhemmin poistaa suojaikäraja kokonaan. Puolueen ohjelmaan kuului myös sallia 12-vuotiaana uhkapelaaminen, mietojen huumeiden laillinen käyttö ja äänestäminen vaaleissa. Kovien huumeiden laillinen käyttöikäraja olisi puolueen tavoitteen mukaan olla 16 vuotta. Muita tavoitteita ovat muun muassa laillistaa lapsipornografia yksityiseen käyttöön, sallia eläimiin sekaantuminen myös jatkossa (Hollannissa sen kieltävä laki on vasta suunnitteilla), vapaus esiintyä alasti missä tahansa, ei-väkivaltaisten pornografisten ohjelmien esittäminen televisiossa mihin kellonaikaan tahansa, ilmaiset junamatkat sekä eläinten oikeuksien parantaminen. Kannabis
Kannabiksen käyttö on Suomessa edelleen melko harvinaista ja maassa vallitsee huumekielteinen ilmapiiri. Viestimissä julkisuutta saanut ulkomainen keskustelu kannabisbisneksen laillistamisesta ei ole löytänyt Suomessa vastakaikua. Suomalaisista lähes 70 prosenttia pitää kannabiksen käyttöä rangaistavana tekona. Vuonna 2014 tehtyjen kyselyjen mukaan suuri enemmistö kansanedustajista ja europarlamentaarikoista katsoo, että kannabista ei tule laillistaa. Euroopan unionissa kannabiksen kieltolaista pidetään pääsääntöisesti kiinni. Suomi on noudattanut huumepolitiikassa unionin yhteistä linjaa ja politiikan muutos edellyttäisi yhteisen EU-linjan muutosta. Naapurimaa Ruotsi edistää täysin huumevapaata yhteiskuntaa. Myös Venäjällä kannabikseen suhtaudutaan tiukasti. Vuonna 2014 tehdyn kyselyn mukaan saksalaisista 65 prosenttia vastustaa kannabiksen vapauttamista. Law Enforcement Against Prohibition
LEAP kannustaa kasvavaan muutokseen, jonka järjestö uskoo ajan myötä parantavan kansalaisten hyvinvointia. LEAP on kannattanut lakiehdotuksia jotka dekriminalisoisivat kannabiksen hallussapidon yhteen unssiin (n. 28g) asti, ja jotka laillistaisivat lääkekannabiksen. LEAP on myös toteuttanut yhteisöissä erilaisia haittoja vähentäviä toimenpiteitä, ja oli apuna viemässä eteenpäin kannabiksen laillistamista Coloradossa ja Washingtonissa. Huumekauppa
Huumekauppa on joko laittomien huumeiden kauppaa tai laillisesti valmistettujen ja hankittujen tuotteiden kuten huumaavien reseptilääkkeiden myyntiä edelleen. Kauppaan liittyy usein salakuljetusta, rahanpesua, väkivaltaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta. Järjestäytyneisyys liittynee usein enemmän maahantuontiin ja salakuljetukseen ja niiden rahoitukseen. Keski- ja alemman tason toiminnan eli jakelun ja vähittäismyynnin on todettu olevan Suomessa usein hyvin epäorganisoitunutta. Suuri osa huumeiden myynnistä tehdään oman käytön rahoittamiseksi. Suurin osa huumekauppaan liittyvistä rikoksista on piilorikollisuutta eli rikollisuutta, joka ei tule poliisin tietoon ja jota siten ei rikoksena rekisteröidä. Suomessa noin 80 prosenttia järjestäytyneestä rikollisuudesta on huumerikollisuutta. Humaania Päihdepolitiikkaa
Järjestö pyrkii luomaan yhteysverkostoja sekä järjestämään yleisötilaisuuksia ja seminaareja. HPP julkaisee myös tiedotteita, ottaa kantaa lainsäädäntöön ja seuraa aktiivisesti kansainvälistä päihdekeskustelua. Järjestön mukaan kansainvälinen huumeiden täyskielto on epäonnistunut, eikä rangaistusten koventaminenkaan ole saavuttanut toivottuja tuloksia. Täyskiellon korvaavista toimenpiteistä on saatu rohkaisevia kokemuksia. Kansainvälisellä tasolla mm. Kofi Annan sekä joukko nimekkäitä entisiä ja nykyisiä valtionjohtajia ovat puhuneet painokkaasti huumausaineiden täyskieltoa vastaan. Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Yleissopimuksen  toimii oikeusperustana huumeisiin liittyvien tapausten luovutuksissa sellaisten maiden kesken, joilla ei ole muita sopimuksia rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta. Lisäksi yleissopimus velvoittaa sopimuspuolet antamaan toisilleen pyynnöstä keskinäistä oikeusapua tarkastuksissa, takavarikoissa ja asiakirjojen toimittamisessa ja niin edelleen. Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Aiemmat huumeidenvalvontasopimukset keskittyivät käyttäjien sijaan huumeiden valmistajiin ja salakuljettajiin. Vuoden 2003 artikkelissaan "The Mechanics and Dynamics of the UN System for International Drug Control" David Bewley-Taylor ja Cindy Fazey selittävät: "Vuoden 1988 Yleissopimus oli yritys saavuttaa poliittinen tasapaino huumeita kuluttavien ja tuottavien maiden välillä. Laittoman tarjonnan tukahduttaminen ei siten ollut vain tuotantomaiden (esim. Aasian ja Etelä-Amerikan kehitysmaat), vaan myös kuluttajamaiden (esimerkiksi Euroopan ja Pohjois-Amerikan teollisuusmaat) vastuulla." Päihderiippuvuus
Sosiaalisella riippuvuudella tarkoitetaan riippuvuutta kaveripiiristä ja suhteista, jotka rakentuvat vahvasti tai kokonaan päihteidenkäytön ympärille. Huumeet, tupakka tai alkoholi voivat olla edellytys johonkin kaveriporukkaan pääsemiselle tai ainakin niiden käyttö liittyy vahvasti näihin ihmisiin. Tällöin toimivaan vieroitushoitoon kuuluu irtautuminen näistä porukoista, mikä jättää käytön lopettaneen sosiaalisiin suhteisiin suuren aukon ja aiheuttaa yksinäisyyttä ja kaipuuta ystäviensä pariin. Päihdepolitiikka
Monissa valtioissa päihdepolitiikassa toteutetaan joko osittain tai kokonaan haittojen vähentämisen periaatteita. Haittojen vähentämisen politiikalla tarkoitetaan sellaista päihdepolitiikkaa, jossa lähtökohtana on päihteiden käytöstä koituvien kokonaishaittojen minimoiminen. Suomessa päihderiippuvaisille on tarjolla hoitoa ja neuvontaa. Apartheid-järjestelmän purkaminen
Syyskuussa järjestettyjen parlamenttivaalien jälkeen de Klerk neuvotteli keskeisten Kansallispuolueen johtajien kanssa 4.–5. joulukuuta puolueen uudesta strategiasta, joka julkistettiin parlamentin avajaisissa 2. helmikuuta 1990. Puheessaan hän ilmoitti ANC:n, PAC:n, Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen ja 31 muun järjestön laillistamisesta ja Nelson Mandelan ja satojen muiden poliittisten vankien vapauttamisesta. De Klerk myös ilmoitti olevansa valmis aloittamaan neuvottelut kaikkien osapuolien kanssa uudesta perustuslaista, joka antaisi kaikille maan kansalaisille yhtenäiset oikeudet. Samalla de Klerk kuitenkin ilmoitti, ettei hyväksyisi yksinkertaista enemmistövaltaa, mutta ehdotti järjestelmää, jossa valta olisi jaettu eri etnisten ryhmien kesken. Huume
Huume on Suomessa huumausainelain tarkoittama päihde, jolla on lamauttavia, päihdyttäviä tai harhoja tuottavia keskushermostovaikutuksia. Huumausaineeksi luokiteltavat aineet määritellään valtioneuvoston asetuksella. Suomessa on kielletty YK:n sopimusten aineiden lisäksi . Uudet huumaavat aineet eivät automaattisesti ole laittomia, vaan ne tulevat laittomiksi vasta sosiaali- ja terveysministeriön päätöksellä. Uudet päihteet eivät kuitenkaan ilmesty suoraan laillisille markkinoilla, koska elintarvike-, tuotevastuu- ja kuluttajansuojalainsäädäntö estää terveydelle vaarallisten aineiden kaupan ja markkinoinnin. Euroopan unionin piirissä on järjestelmä, joka mahdollistaa uusien aineiden nopean arvioinnin ja antaa jäsenmaille suosituksia niiden luokittelusta huumausaineiksi. Huume
Huumausaineiden määrittelyyn vaikuttavat kansalliset lainsäädännöt ja YK:n yleissopimukset. YK:n yleissopimukset antavat ne ratifioineille maille liikkumavaraa, jonka vuoksi päihdepolitiikka vaihtelee maiden välillä esimerkiksi huumeiden hallussapidon rangaistusten suhteen. Huumeiden käyttöä pidetään yleisesti yhteiskunnallisena ongelmana, ja huumeisiin liittyy niiden käytön, valmistuksen ja hallussapidon lisäksi muuta rikollisuutta sekä muita lieveilmiöitä. Muutamat yleissopimusten jäsenvaltiot tai niiden osavaltiot ovat sopimusten vastaisesti asettaneet kannabiksen samalla tavalla kontrolloidusti saataville, kuten alkoholin ja tupakan. Suomen huumausainelaissa huumausaineella tarkoitetaan mm. Yhdistyneiden kansakuntien (YK) huumausaineyleissopimuksissa ja kansallisessa lainsäädännössä . Humaania Päihdepolitiikkaa
Yhdistyksen edustaja Juha Alakulppi kertoo sanomalehti Kalevan haastattelussa, että haittojen minimoinnin keinona on kontrolli, vastakohtana laittomien markkinoiden kontrolloimattomuudelle. Laittomuudesta seuraa ongelmien hallitsemattomuus. Sitä, miten laillistettu päihdejakelu käytännössä toimisi, hän ei osaa sanoa. Yhdistyksen avainkäsite on "haittojen minimointi". Demilitarisointi
Demilitarisointi (, DMZ), jonka vastakohta on militarisointi tai remilitarisointi (uudelleen aseistaminen), tarkoittaa jonkin maantieteellisen alueen tyhjentämistä sotilaista, ampumatarvikkeista, aseista ja muusta sotilaallisesta aineksesta. Esimerkiksi Ahvenanmaa sekä Etelä- ja Pohjois-Korean välinen raja on demilitarisoitu Kansainliiton tai YK:n päätöksellä. United States Marijuana Party
United States Marijuana Party on yhdysvaltalainen poliittinen puolue. Se toivoo loppua huumeiden vastaiselle sodalle ja sallisi muun muassa kannabiksen vastuullisena pitämänsä käytön sekä kasvatuksen omaan käyttöön. Puolue määrittelee kannabiksen alkoholia ja tupakkaa vähemmän vaaralliseksi päihteeksi. Päihteiden haittojen vähentäminen
Erityisten kannabiskahviloiden eli ns. coffee shopien avulla pyritään erottamaan kannabistuotteiden markkinat kovempien aineiden markkinoista. Kun kannabiksen myynti on keskitetty lisensoituihin ja valvottuihin myyntipisteisiin voidaan seurata myytävän tuotteen laatua ja vähentää sen käytöstä koituvia terveyshaittoja. Samalla ehkäistään kannabiksen käyttäjiä luomasta suhteista diilereihin ja rikolliseen alamaailmaan, joilta saisi myös laittomia päihteitä. Kannabiskahviloita on toiminnassa Alankomaissa ja muutamia on avattu myös Espanjassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Sopimuksen  todetaan, että aiemmat toimet eivät ole lopettanut huumeiden käyttöä, ja varoitetaan, että "eri yhteiskuntaryhmät joutuvat yhä enenevässä määrin huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittoman kaupan piiriin." Johdanto toteaa, että huumekauppa ja siihen liittyvä toiminta "jäytää valtioiden laillista taloutta ja uhkaa niiden vakautta, turvallisuutta ja täysivaltaisuutta." Tätä alleviivataan kuvaamalla viattomia tyttöjä ja poikia, joita huumekaupassa hyväksikäytetään: Kannabis
Valkoisen talon huumetoimisto ONDCP vastasi "The New York Timesin" kirjoitukseen, että kannabista lähestytään hallinnossa kansanterveydellisenä kysymyksenä. Kannabiksen käyttö vahingoittaa kehittyviä aivoja, aiheuttaa riippuvuutta ja vaarantaa liikenneturvallisuutta. Kasvavan kulutuksen tuottamat ongelmat rasittavat julkista terveydenhuoltoa ja kansantaloutta. Jo nyt alkoholi tuottaa yhteiskunnalle kustannuksia arviolta 15 kertaa enemmän kuin mitä se tuo tuloja verotulojen kautta. Laillistamisen ei odoteta poistavan kokonaan pimeitä markkinoita. Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Useita yleissopimuksen määräyksiä edeltävät sanat "Huomioon ottaen perustuslakinsa periaatteet ja oikeusjärjestelmänsä keskeiset käsitteet kunkin sopimuspuolen on ryhdyttävä ..." Fazeyn mukaan "tätä on Yhdysvalloissa käytetty vuoden 1988 yleissopimuksen artiklan 3 sen kohdan toteuttamatta jättämiseen, joka estää yllyttämisestä muita huumaavien tai psykotrooppisten aineiden käyttöön, koska tämä olisi ristiriidassa sen perustuslain lisäyksen kanssa, jolla taataan sananvapaus." Vastaavasti, jos huumeiden hallussapidon kielto rikkoo maan perustuslakia, nämä säännökset eivät olisi kyseisessä maassa sitovia. Huume
Huume on synonyymi sanalle huumausaine ja sillä tarkoitetaan yleensä kiellettyjä päihteitä. Sanaa huumausaine on käytetty ainakin jo vuonna 1890 Sanomia Turusta -lehdessä viitattaessa kokaiiniin. Suomenkielen tutkija Terho Itkonen ehdotti vuonna 1972 lyhyempää muotoa huume, joka vakiintui nopeasti. Law Enforcement Against Prohibition
LEAP on huumelainsäädäntöä uudistava järjestö, joka uskoo lainalaisen säännöstelyn olevan ainoa eettinen ja pätevä tapa kumota huumeiden vastaisen sodan aiheuttamat vahingot. Lainalainen säännöstely loisi systeemin, jossa huumeiden myynti ja välittäminen olisi valtion säännöstelemää, kuten nykyiset tupakka- ja alkoholilait. Tällainen asetelma hankaloittaisi laitonta huumekauppaa niin paljon, että rikollisesta kaupankäynnistä voitaisiin päästä kokonaan eroon. Huumeiden dekriminalisointi
WHO kehotti heinäkuussa 2014 julkaisemassaan HIV-vastaisessa ohjeistuksessa valtioita tukemaan kaikkien huumausaineiden käytön dekriminalisointia, vankeuden välttämiseksi. WHO:n lausunnon seurauksena tanskalaiset poliitikot ilmoittivat että Tanskan huumausainepolitiikkaa tullaan tarkastamaan. Irti Huumeista
Toiminnan tarkoituksena on huumeiden käytön ennaltaehkäisy, huumeiden käyttäjien tukeminen käytön lopettamiseksi, käyttäjien läheisten tukeminen, vaikuttaminen ehkäisevän ja korjaavan huumetyön kehittämiseksi Suomessa ja työskentely rajoittavan huumausainepolitiikan säilyttämiseksi. Huumeiden dekriminalisointi
Maaliskuussa 2018 EU:n oikeus- ja sisäasiain neuvosto antoi lausunnon, jossa todettiin EU:n huumestrategian pohjalta, että seuraamusten tulee perustua näyttöön niiden vaikuttavuudesta ja huumeiden käytöstä rankaisemisen tilalle tulee löytää vaihtoehtoisia seuraamuksia. Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Sopimuksen kumoaminen ei olisi helppoa. Yksittäiset valtiot voisivat vetäytyä sopimuksesta n säännösten perusteella. Kuten YK:n huumeasioiden virkamiehenä työskennellyt Cindy Fazey toteaa, yleissopimuksessa ei ole sen päättymistä määrittävää lauseketta, ja se jäisi siksi voimaan, vaikka allekirjoittajia jäisi jäljelle vain yksi. Euroopan ylikansallisen radikaalipuolueen raportti totesi irtisanoutumisen olevan ainoa reitti sopimuksen luoman valvontajärjestelmän muuttamiseen: Dekriminalisointi
Dekriminalisoinnilla tarkoitetaan laittomaksi ja rangaistavaksi säädetyn teon rangaistavuuden poistamista. Dekriminalisoinnissa tekoa koskevaa kieltoa ei välttämättä poisteta kokonaan eikä tekoa muuteta lailliseksi, mutta teosta annettava rangaistus poistetaan tai teko muutetaan pelkäksi rikkeeksi, josta saa esim. rikesakon. Dekriminalisoituun toimintaan saatetaan samalla kuitenkin kohdistaa lailla muita velvoitteita, kuten ilmoitusvelvollisuus viranomaisille. Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumausaineista
Loppuvuodesta 2014 muuntohuumeiden kieltäminen siirtyy lääkelaista huumausainelakiin. Aiemmin muuntohuumeita oli kielletty luokittelemalla ne lääkkeiksi, mutta EU:n tuomioistuimen päätöksen mukaan näin ei voitu enää tehdä. Suurin osa muuntohuumeista luetteloitiin "kuluttajamarkkinoilta kielletyiksi psykoaktiivisiksi aineiksi" (KKP) ja rangaistavuus pysyi samana, kuin aiemmin lääkkeiksi luetteloituna. Aineet, joilla on lääkkeisiin verrattavia vaikutuksia, pysyivät lääkelain piirissä. KKP-aineiden listaa on sittemmin täydennetty kuusi kertaa. Tupakan haittojen vähentäminen
Käsite tupakan haittojen vähentäminen (THR) on alkujaan vuodelta 1976, jolloin professori Michael Russell kirjoitti: "Ihmiset tupakoivat nikotiinia, mutta he kuolevat tervaan" ja ehdotti, että tervan määrä suhteessa nikotiiniin voi olla reitti turvallisempaan tupakointiin. Sittemmin tupakoinnin haittojen on todistettu olevan aiheutuvan lähes yksinomaan tupakan palamisessa vapautuvista myrkyistä. Sen sijaan ei-poltettavat tupakkatuotteet sekä muut nikotiinituotteet ovat huomattavasti vähemmän haitallisia terveydelle, vaikka ne mahdollisuuksesti aiheuttavatkin riippuvuutta. Huume
Huumetalouteen kuuluvat keskeisesti huumausainerikokset huumeiden laittomuuden vuoksi. Huumausaineiden tuotanto, salakuljetus ja kauppa on kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden hallussa ja siihen liittyy myös muita rikollisuuden muotoja, kuten rahanpesua, varastetun tavaran kauppaa ja väkivaltaa. Huumausaineet ovat kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden suurin tulonlähde, noin puolet sen tuloista tulee niistä. Vuonna 2009 tulo oli noin 400 miljardia dollaria. Nämä tulot muodostavat 0,6–0,9 prosenttia maailman bruttokansantuotteesta. YK:n alaisen huume- ja rikosvirasto UNODC:n pääsihteeri Antonio Maria Costa esitti vuonna 2009, että huumerahoilla on ollut merkittävä rooli kansainväliselle talousjärjestelmälle vuosien 2008–2009 taantumassa, koska ne olivat välillä ainoa saatavilla oleva pääoma. Irti Huumeista
Irti Huumeista ry on valtakunnallinen huumetyön vapaaehtois- ja kansalaisjärjestö. Toiminnan tarkoituksena on huumeiden käytön ehkäisy, huumeiden käyttäjien tukeminen käytön lopettamiseksi ja käyttäjien läheisten tukeminen. Päihde
Suomen huumausainelain mukaan huumausaineita ovat ne aineet ja valmisteet, jotka on lueteltu huumausaineita koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksissa vuodelta 1961 (Sopimussarja 43/65) sekä psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa vuodelta 1971 (Sopimussarja 60/76) tarkoitettuja aineita ja valmisteita. Sosiaali- ja terveysministeriön päätöksillä määrätään tarkemmin mitkä nämä aineet ja valmisteet ovat. Sosiaali- ja terveysministeriö päättää siten yksittäistapauksittain siitä, mitkä aineet tai valmisteet ovat huumausaineita. Ensimmäinen kansainvälinen huumeita rajoittava sopimus on kansainvälinen oopiumisopimus, joka tuli suomessa voimaan vuonna 1922. Aviorikos
Vuonna 1889 uudistetun rikoslain mukaan kaikki muu paitsi avioliitossa harjoitettu puolisoiden välinen seksi oli edelleen rikos. Naimattomien henkilöiden välinen seksi dekriminalisoitiin vuonna 1926. Tuolloin kuitenkin jätettiin rangaistavaksi raskaammanlaatuinen salavuoteus eli se, kun naimattomien välinen sekaantuminen on tapahtunut väärinkäyttämällä valta- tai auktoriteettisuhdetta tai naisen turvatonta tilaa. Naimisissa olevien henkilöiden osalta avioliiton ulkopuoliset seksisuhteet säilyivät rikollisina vuoteen 1948, jolloin huorinteko poistettiin kokonaan rikoslaista. HuuMaa
Vanhanaikaisen pelottelun ja syyllistämisen sijaan HuuMaa-toiminnan puitteissa on pyritty herättämään ihmisiä pohtimaan asioita itse ja näkemään koko huumetalouden ketju alkaen Afganistanista, Marokosta tai Kolumbiasta päätyen kotinurkillemme. Tavoitteena on näin ollen ollut kehittää opettajien ja oppilaiden käyttöön toiminnallisia työmenetelmiä ja oppimateriaaleja, joiden kautta huumetalouden kansainväliset syyt ja seuraukset tuodaan tarkastelun piiriin. Painopistettä siirretään perinteisestä, huumeiden terveysvaikutuksista globaaliin näkökulmaan, joten materiaali kytkeytyy vahvasti kansainvälisyyskasvatukseen. Tällä hetkellä kansainvälisyyskasvatuksen keinoja hyödyntävää monialaista huumetyön aineistoa ei ole juurikaan saatavilla edes kansainvälisesti. Tupakointi
Suomessa tupakkalain tavoitteena on tupakkatuotteiden käytön loppuminen. Savuton Suomi 2030 -kampajan mukaan tupakkalain tavoite toteutuu, jos 2030-luvulla alle viisi prosenttia Suomen väestöstä käyttää tupakka- tai nikotiinituotteita päivittäin. Tupakointi vähenee länsimaissa vakaasti terveystietoisuuden leviämisen ja rajoitusten tiukentumisen myötä. Kannabiksen lainsäädännöllinen asema
Hampun kasvattaminen huumausainekäyttöön, samoin kuin kannabiksen hallussapito, maahantuonti, myynti, levitys ja käyttö on kiellettyä rikoslain 50. luvun 1. §:n mukaan (huumausainerikos). Mikäli poliisilla on riittävää syytä epäillä, voidaan epäilyksen kohteena olevalle henkilölle suorittaa henkilöntarkastus tai kotietsintä. Törkeän huumausainerikoksen rajana pidetään kiloa hyvälaatuista kannabista. Kannabis lisättiin Suomen lääkeainelistaan 1. lokakuuta 2008. Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus
Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus on Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1971 laatima kansainvälinen sopimus jonka tarkoituksena oli psykoaktiivisten aineiden kuten amfetamiinien, barbituraattien ja psykedeelien kontrollointi. Viranomaiset näkivät tämän epämoraalisena ja vaarana taloudellisen kehityksen kannalta. Vuoden 1961 huumausaineyleissopimus ei vielä ollut ehtinyt kieltää useita juuri keksittyjä psykotrooppisia aineita, sillä se koski vain kannabis-, kokaiini-, ja oopiumijohtoisia päihteitä. Huumausainerikos Suomessa
Youth Against Drugs ja A-klinikkasäätiö esittivät vuonna 2012 että kannabiksen kohdalla huomautusmenettelyn käyttöä sanktiona ja seuraamuksena pitäisi soveltaa pääsääntöisesti, silloin kun käyttöön ei liity epäilyä muusta rikollisesta toiminnasta ja että rekisterimerkinnöistä olisi syytä luopua, sillä merkintä saattaa heikentää nuoren opiskelu- ja työnsaantimahdollisuuksia. Argentiina
Rikollisuus Argentiinassa lomittuu koko yhteiskuntaan eikä ole pelkästään marginaaliryhmien ongelma. Muun muassa presidentti Carlos Menem sotkeutui laittomaan asekauppaan ja joutui puoleksi vuodeksi kotiarestiin. Yllättäen maan korkein oikeus kuitenkin perui syytteet. Argentiina on huumeiden markkina-aluetta ja välityskeskus muualle maailmaan. Rikollisuus murentaa valtion taloutta, ja yhdeksi keinoksi kovien huumeiden aiheuttaman ongelman vähentämiseksi Argentiinan korkein oikeus laillisti 2009 pienimuotoisen kannabiksen käytön, jotta huomio kääntyisi kannabiksenkäyttäjistä huumekauppiaisiin. Päätökseen kohdistui arvostelua, ja muun muassa Buenos Airesin yliopiston kriminologian professori Elias Neuman oli sitä mieltä, että se on askel huumeidenkäytön yleiseen vapauttamiseen ja siten ongelman laajenemiseen. Kritiikkiä on tullut myös maassa vaikutusvaltaisen katolisen kirkon taholta ja huumeiden käyttäjien omaisten perheiltä. Vuonna 2006 tehdyn tutkimuksen mukaan kuusi prosenttia 12–64-vuotiaista oli käyttänyt kannabista. Osuus oli kolminkertaistunut vuodesta 2004, kun se oli aiemmin ollut laskusuunnassa. Kannabis
Suurimmassa osassa maita kannabis on luokiteltu huumausaineeksi ja sen käyttö ja hallussapito on kielletty liittyen YK:n huumausaineita koskevaan yleissopimukseen. YK:n huumausaineyleissopimus sallii harkintavaltaa kansallisessa lainsäädännössä. Euroopassa Ruotsissa kannabiksen käyttö on kriminalisoitu. Alankomaissa kannabiksen myynti kannabiskahviloissa, hallussapito ja käyttö on käytännössä pienissä määrin sallittuja. 2000-luvulla Alankomaat on kiristänyt lainsäädäntöään ja sen seurauksena monet kannabiskahvilat on suljettu tai muutettu anniskelupaikoiksi. Rikosoikeus
Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate on eräs rikosoikeuden perusperiaatteista. Joitain sen edellyttämiä periaatteita on, että kriminalisointi edellyttää lain säätämistä eduskuntatasolla ja sen täytyy olla riittävän täsmällisesti laadittu. Lisäksi se asettaa tiettyjä rajoituksia niin kutsutuille blankorikossäännöksille eli sellaisille laissa oleville säännöksille, joissa ei ole määritelty rikoksen tunnus­merkkejä vaan on säädetty yleisesti rangaistavaksi lain nojalla annetun asetuksen tai viran­omais­päätöksen rikkominen. Hallusinogeenit
1900-luvun loppua lähestyttäessä sallivampi, haittojen minimointiin pyrkivä lähestymistapa päihdepolitiikkaan on levinnyt ympäri Eurooppaa; monet Euroopan maat ovat luopuneet huumeidenkäyttäjien vastaisen politiikan aktiivisesta toteuttamisesta: Esimerkiksi hallusinogeenien hallussapidosta henkilökohtaiseen käyttöön ei juurikaan anneta rangaistuksia, vaikka lainsäädäntö sen yhä mahdollistaisikin. Erityisen laajamittaisesti asennemuutos näkyy suhteessa kannabikseen, jota pidetään nykyään suhteellisen vähähaittaisena ja alkoholin lailla sosiaalisesti hyväksyttävänä päihteenä. Käytännössä huumeiden käytöstä ja pienten määrien hallussapidosta seuraavista rangaistustoimenpiteistä on luovuttu ainakin Portugalissa, jossa nollatoleranssista luopuminen on tutkimusten mukaan aiheuttanut erittäin hyviä tuloksia ja Tšekissä. Myös Kreikassa ollaan luopumassa käyttörangaistuksista.. Etelä-Amerikan maista käyttö ja hallussapito sallitaan ainakin Meksikossa ja Argentiinassa. Homoseksuaalisuus
Vuonna 1973 Yhdysvaltojen psykiatriyhdistys APA poisti homoseksuaalisuuden DSM:stä, joka on mielenterveyden häiriöiden arvostettu sairausluokitus. Yhdysvallat oli maailman ensimmäinen maa, joka teki uudistuksen sairausluokitukseen. Tämä johti kahden eri koulukunnan kehittymiseen: toiset pitivät homoseksuaalisuutta edelleen patologiana, toiset normaalina. Sairausluokituksesta poistamiseen vaikuttivat aktivistit. Sairausluokituksesta poistamista perusteltiin sillä, että homoseksuaalit kärsivät stigmasta, jonka homoseksuaalisuuden määritteleminen sairaudeksi luo. Aktivistien tavoitteena oli tehdä homoseksuaalisuudesta normaalia, kun taas lääketiede pyrki määrittelemään homoseksuaalisuutta epänormaaliksi, poikkeavaksi. Kettil Bruun
Vuonna 1984 julkaistussa teoksessaan "Hyvä vihollinen: Huumausainepolitiikka Pohjolassa" Bruun ja Nils Christie loivat käsitteen hyvä vihollinen. Hyvää vihollista koko yhteiskunta vastustaa, ja sitä on vaikeaa puolustaa leimautumatta epäilyttäväksi. Bruunin ja Christien mukaan huumeet ovat hyvä vihollinen sillä vaikka laillisten päihteiden väärinkäyttö aiheuttaakin enemmän haittoja kuin huumeiden, on laillisilla päihteillä takanaan merkittäviä yhteiskunnallisia voimatekijöitä kuten alkoholi- ja tupakkateollisuus. Dekriminalisointi
Suomessa homoseksuaaliset suhteet rikollistava laki astui voimaan vuonna 1894. Rangaistavuus kumottiin vuonna 1971, jota ennen lain perusteella oli tuomittu yli tuhat ihmistä pelkästään vuosina 1924–1971. Dekriminalisoinnin mukana voimaan astui kehotuskielto ja heterosuhteita korkeammat suojaikärajat. Sairausluokituksesta homoseksuaalisuus poistettiin vuonna 1981, mutta itseä häiritsevä homoseksuaalisuus on edelleen psykiatrinen diagnoosi. Vuonna 1995 rikoslakiin lisätty syrjintärikos kieltää syrjinnän elinkeinotoiminnassa ja virassa seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Vuonna 1999 kumottiin ns. kehotuskielto. Samana vuonna homo- ja heterosuhteiden suojaikäraja määriteltiin samaksi – 16 vuoteen. Rikosoikeus
Ultima ratio -periaatteen mukaan kriminalisointi on perusoikeuksiin puuttuvan luonteensa vuoksi keino, jota tulisi käyttää vasta viimeisenä mahdollisena vaihtoehtona. Ennen sitä täytyisi siis harkita seuraamuksia, jotka eivät ole rikosoikeudellisia. Periaatteeseen liittyvänä ongelmana Suomessa voidaan nähdä se, että erilaisten oikeudellisten seuraamusten keskinäistä suhdetta tai itse- ja yhteissääntelyn vaihtoehtoja ei ole juuri pohdittu. Perustuslakivaliokunnan käytännöstä löytyisi jo esimerkiksi kannanottoja toimiluvan peruuttamisen suhteesta perusoikeuksien rajoittamiseen. Esimerkiksi sakkorangaistuksen suhteuttaminen rikosoikeudellisena rangaistuksena muihin seuraamuksiin saattaisi muuttaa itse periaatettakin. Rikosoikeus
Kriminalisointiteoria pyrkii määrittelemään oikeudellisia reunaehtoja joiden puitteissa teon kriminalisointi voidaan katsoa oikeutetuksi. Perinteisesti ongelma on mielletty kriminaalipoliittiseen tavoitteenasetteluun kuuluvaksi tai se on oikeudellisessa kirjallisuudessa sivuutettu vain ylimalkaisilla viittauksilla kriminalisointiperiaatteisiin. 2000-luvulla Suomessa kehitelty kriminalisointiteoria pyrkii kokoamaan kriminalisointiperiaatteet kokonaisuudeksi ja antamaan niille myös käytännön sisältöä. Jokainen kriminalisointiperiaate on teoriassa suhteutettu perusoikeusjärjestelmään ja EU-rikosoikeuteen. Näistä perusoikeuksilla on erityisesti merkitystä, koska eduskunta on vahvistanut perusoikeuksien rajoittamisedellytykset rikosoikeudellisen lainsäädännön rajoittamisperusteiksi. Bromo-Dragonfly
Bromo-Dragonfly on laillinen useimmissa maissa, poikkeuksena Tanska ja Ruotsi joissa se luokitellaan huumausaineeksi sekä Yhdysvallat jossa se saatetaan luokitella huumausaineen johdannaiseksi. Bromo-DragonFLY on Suomessa kriminalisoitu, ja se luokitellaan nykyisin huumausaineeksi.