Kuka oli Fernand Braudel?
Fernand Braudel
Annalistisen koulukunnan historioitsija Fernand Braudel on makrohistorioitsijana ensimmäisenä esimerkkinä uudesta makroperspektiivistä ja siihen kuuluu keskeisenä ilmiöiden hahmottaminen heterogeenisina ja hierarkkisina. Lisäksi mukana on aina kriittinen mutta avoin suhde yhteiskuntatieteisiin, eritoten sosiologiaan, mutta myös antropologiaan ja muihin tieteisiin. Keskeistä on myös kansallisvaltion rajat ylittävä tarkastelutapa, vaikka välillä tutkimus porautuukin erittäinkin pieniin yksityiskohtiin. Fernand Braudel
Fernand Braudel (24. elokuuta 1902 Luméville-en-Ornois, Meuse – 27. marraskuuta 1985 Cluses) oli ranskalainen historioitsija, annalisti ja akateemikko.
Felix Browder
Felix Earl Browder (31. heinäkuuta 1927 Moskova, Neuvostoliitto – 10. joulukuuta 2016 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen matemaatikko. Hän oli poliitikko Earl Browderin poika ja matemaatikko William Browderin veli. Friedrich Ferdinand von Beust
Beustin ja Frans Joosefin ulkopolitiikka tähtäsi kostoon Preussille ja Itävallan aseman palauttamiseen vouden 1866 tappion jälkeen. Beust yritti ensin estää eteläisen Saksan pikkuvaltioita yhtymästä Preussin johdolla (Pohjois-Saksan liitto). Sen jälkeen hän pyrki liittoutumaan Ranskan ja Italian kanssa Preussin saartamiseksi. Hänen politiikkansa ajoi Itävallan uuden sodan partaalle Ranskan–Saksan sodan aikana, mutta lopulta hän kuitenkin ymmärsi sotaan liittymisen epäviisaaksi. Saksan yhdistyminen Preussin johdolla vuonna 1871 merkitsi Beustin suunnitelmien valumista hiekkaan. Frans Joosef vapautti hänet tehtävistään saman vuoden lokakuussa. Hän palveli sen jälkeen Itävalta-Unkarin lähettiläänä Lontoossa 1871–1878 ja Pariisissa 1878–1882. Beust kuoli vuonna 1886 Schloss Altenbergissä lähellä Wieniä. Nicolas Froment
Nicolas Froment (n. 1435 Uzès – n. 1483 Avignon) oli ranskalainen taidemaalari. Froment toi flaamilaisen naturalismin Ranskan taiteeseen. Hän perusti yhdessä Enguerrand Charontonin kanssa taidekoulun Ranskan Avignoniin noin 1450. Heidän ja muiden samaan provencelaiseen taiteilijaryhmään kuuluneiden taiteilijoiden työt olivat aikanaan kysyttyjä, mutta heidät unohdettiin myöhemmin. Frida Uhl
Uhl muutti Britanniaan ja perusti Lontooseen kabareeteatteri The Cave of the Golden Calfin, jossa esitettiin muun muassa August Stridbergin näytelmiä. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän joutui kansallisuutensa vuoksi poistumaan Britanniasta ja muutti New Yorkiin. Hän kirjoitti salanimellä Marie Eve elokuvakäsikirjoituksia. 1924 hän palasi Mondseehen. Viimeisenä merkittävänä työnään hän kirjoitti muistelmat ajastaan August Strindbergin kanssa. Thengel
Thengel Fengelin poika oli Rohanin kuudestoista kuningas ja Théodenin isä. Thengel eli vuosina 2905–2980 Kolmatta aikaa. Thengel lähti Rohanista miehen ikään päästyään ja eli Gondorissa niittäen mainetta käskynhaltija Turgonin palveluksessa. Kun Fengel kuoli, kutsuivat "rohirrim" Thengelin takasin, ja hän palasi vastahakoisesti. Hän otti vasta myöhään itselleen vaimon, ja vuonna 2943 Kolmatta Aikaa hän vietti häitä Lossarnachin Morwenin kanssa, vaikka Morwen oli häntä 17 vuotta nuorempi. Morwen synnytti Thengelille kolme lasta, joista toinen, Théoden, oli ainoa poika. Thengelin aikana julisti Saruman itsensä Rautapihan valtiaaksi ja alkoi aiheuttaa ikävyyksiä Rohanille loukaten sen rajoja ja tukien sen vihollisia. Postmoderni filosofia
Vaikutusvaltaisimpia varhaisia postmoderneja filosofeja olivat Michel Foucault, Jean-François Lyotard ja Jacques Derrida. Foucault lähestyi postmodernia filosofiaa historiallisesta näkökulmasta, rakentaen strukturalismille, mutta samalla hylkäämällä strukturalismin palauttamalla historian länsimaiseen ajatteluun ja horjuttamalla samalla sen filosofisten rakenteiden vakautta. Hän myös tutki, kuinka tietoa määritellään ja muutetaan "voimaa" käyttämällä. Fernand Jourdant
Fernand Jourdant (3. helmikuuta 1903 Flers – 2. tammikuuta 1956 Toulouse) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän kuului kalvassa kultaa voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Nämä olivat hänen ainoat olympialaisensa. Fernand Braudel
Väitöskirja tuo esille hyvin Braudelin keskeisen teesin eli ajan keston jakautumisen eri pituuksiin. Teoksen ensimmäisessä osassa hän käsittelee niin sanotun pitkän keston (longue durée) ilmiöitä eli hitaimmin muuttuvia rakenteellisia tekijöitä, joita ovat muun muassa maantieteelliset, ilmastolliset ynnä muut olot. Toisessa osassa hän tarkastelee syklistä eli konjunktuurista (conjuncture) aikaa edustavia inhimillisen yhteiskunnan ulkonaisia rakenteita ja niiden muutosta. Vasta teoksen kolmannessa osassa hän tarkastelee tapahtumahistoriaa eli valtiollis-poliittista historiaa (événements), ja juuri tätä historiaa historiantutkimus hyvin yleisesti on pitänyt ainoana oikeana historiana. Tälle kehittämälleen perustalle Braudel on rakentanut myös myöhemmät jättiteoksensa. Niistä ehkä selkeimmin "L’Identité de la France" -teos kuvaa tätä teoriarakennelmaa. Robert Bunsen
Bunsen valmisti erilaisia kakodyylijohdannaisia [(CH3)As(CH3))], kuten kloridin, jodidin, fluorin ja syanidin. Tämä työ antoi vahvistusta Jöns Berzeliuksen radikaaliteorialle, jonka mukaan orgaanisessa kemiassa on mahdollisuus samoihin yhdisteihin kuin epäorgaanisessa. Hän kehitti hiilielektrodin, jota voitiin käyttää Groven kennossa platinan sijasta. Tämän keksinnön ansiosta hän tuotti elektrolyysin avulla useita metalleja puhtaana.
Bunsen oli yksi valokemian pioneereja. Bunsen ja Gustav Kirchhoff kehittivät spektroskopiaa, ja Bunsen löysi sen avulla kaksi uutta alkuainetta, rubidiumin ja cesiumin. Vuonna 1855 Bunsen viimeisteli Michael Faradayn keksimän polttimen, joka nykyisin tunnetaan bunsenlampun nimellä. Fernand Léger
Fernand Léger (4. helmikuuta 1881 Argentan, Orne – 17. elokuuta 1955 Gif-sur-Yvette, Essonne) oli ranskalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja elokuvantekijä. Hän aloitti maalaamisen 25-vuotiaana ja oli tyyliltään lähellä impressionismia. Vuonna 1907 hän näki Paul Cézannen töitä näyttelyssä ja muutti piirtämistyyliään geometrisemmaksi. Gustaf Anton Brakel
Gustaf Anton Brakel (17. joulukuuta 1782 Pirkkala – 10. tammikuuta 1853 Tukholma, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen mutta suurimman osan elämästään Ruotsissa asunut pankkikomissaari ja näytelmäkirjailija. Brauron
Esinelöydöt Fernand Canelle
Fernand Émile Canelle (2. tammikuuta 1882 Pariisi – 11. syyskuuta 1951 Rueil-Malmaison) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili Club Françaisille. Hän osallistui vuoden 1900 kesäolympialaisiin Pariisissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen. Louis de Breteuil
Breteuil syntyi Azay-le-Ferronin linnassa. Hänet nimitettiin vain 28-vuotiaana Ranskan suurlähettilääksi Kölnin vaaliruhtinaskuntaan ja kaksi vuotta myöhemmin Venäjälle. Vuosina 1763–1767 hän oli suurlähettiläänä Ruotsissa, jossa hän tuki hattupuoluetta ja järjesti sille avokätisesti rahaa Ranskasta. Sen jälkeen hän oli suurlähettiläänä Hollannissa 1767–1771, Napolissa 1771–1775 ja Itävallassa 1775–1783. Vuonna 1783 Breteuil nimitettiin hovin valtiosihteeriksi. Hän oli kuningatar Maria Antoinetten läheinen ystävä ja ajautui riitoihin valtiovarainministeri Charles Alexandre de Calonnen kanssa. Hänet erotettiin lopulta Calonnen vaatimuksesta vuonna 1787. Breteuil oli itsevaltiuden vankkumaton tukija. Kuningas Ludvig XVI nimitti hänet pääministeriksi samassa yhteydessä uudistusmielisen valtiovarainministeri Jacques Neckerin erottamisen kanssa 11. heinäkuuta 1789, mutta kolme päivää myöhemmin tapahtunut Bastiljin valtaus pakotti hänen hallituksensa eroamaan. Breteuil pakeni Sveitsiin ensimmäisten emigranttien joukossa. Jaufré Rudel
Jaufré Rudel oli 1100-luvulla elänyt ranskalainen trubaduuri. Hänen elämästään ei ole säilynyt paljoa tietoa. Hän oli mahdollisesti mukana toisella ristiretkellä vuonna 1147 ja kuoli samana vuonna Tripolissa, sairastuttuaan vakavasti matkalla. Fernão de Magalhães
Fernão de Magalhães (esp. "Fernando de Magallane"s) (kevät 1480 – 27. huhtikuuta 1521) oli portugalilainen merenkulkija ja löytöretkeilijä. Hän johti vuosina 1519–1521 espanjalaista retkikuntaa Maustesaarille tarkoituksenaan vaatia saaria Espanjalle ja perustaa uusi läntinen kauppareitti. Hän löysi meritien Tyynellemerelle Etelä-Amerikan eteläkärjen kautta ja oli ensimmäinen, joka purjehti Aasiaan Tyynenmeren kautta. Magalhães kuoli Filippiineillä kahakassa, mutta 18 hänen miehistään ja yksi laiva palasivat Espanjaan 1522 Intian valtameren poikki, ja näin retkikunta oli kiertänyt Maapallon ensimmäisinä ihmisinä. Abu Nidal
Abu Nidal (; toukokuussa 1937–16. elokuuta, 2002), alkuperäiseltä nimeltään Sabri Khalil al-Banna, () oli palestiinalainen poliittinen johtaja, palkkasoturi ja Fatahin vallankumousneuvoston () perustaja. Fatahin vallankumousneuvosto tunnettiin myös Abu Nidal -järjestönä (ANO). Valtansa huipulla 1970- ja 1980-luvuilla Abu Nidalia eli "taistelun isää" pidettiin laajalti maailman vaarallisimpana terroristijohtajana. Edward Bernays
Edward Bernays (22. marraskuuta 1891 − 9. maaliskuuta 1995) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen propagandan, tiedotus- ja suhdetoiminnan ja mainonnan kehittäjä. Bernays oli Sigmund Freudin veljenpoika ja sovelsi Freudin ajatuksia käytännössä. Natsi-Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels luki Bernaysin teoksia. Anatole France
Anatole France (oik. Jacques Anatole François Thibault, 16. huhtikuuta 1844 Pariisi – 12. lokakuuta 1924 Saint-Cyr-sur-Loire, Indre-et-Loire) oli ranskalainen kirjailija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1921. Katolinen kirkko kielsi 1920-luvulla hänen teostensa levittämisen niiden sisältämien sosialististen piirteiden vuoksi. Francen tunnetuimpia romaaneja on "Kuningatar Hanhenjalan ravintola" (1892), joka on kuvaelma 1700-luvun Ranskasta. Hänet tunnetaan myös aforismeistaan. Francen syvällisimpänä kirjana pidetään romaania Enkelten kapina. Fernand Braudel
Vuodesta 1946 vuoteen 1968 hän johti Annales-aikakauslehteä ja edusti näin annalistien toista sukupolvea. Lehdessä julkaisivat artikkeleitaan muun muassa Roland Barthes, Emmanuel Le Roy Ladurie ja Georges Duby. Balduin I
Balduin I oli Flanderin ja Hainautin kreivi (Balduin IX) ja neljännen ristiretken johtohenkilöitä. Hän peri Flanderin äidiltään kreivitär Margareetalta ja Hainautin isältään kreivi Balduinilta ja hän oli siten Luoteis-Euroopan merkittävimpiä mahtihenkilöitä. Hänestä tuli ristiretken myötä Latinalaisen keisarikunnan ensimmäinen keisari vuonna 1204 (hallitsi vain 1204–1205). Hänen kömpelö diplomatiansa aiheutti kuitenkin jo seuraavana vuonna sodan Bulgarian tsaari Kalojania (eli Johannesta) vastaan, vaikka tämä olisi bysanttilaisiin kohdistuvan vihamielisyytensä vuoksi ollut myös mahdollinen liittolainen. Balduin jäi Adrianopolin luona käydyssä taistelussa vangiksi ja kuoli vankeudessa. Häntä seurasi Konstantinopolin keisarina hänen veljensä Henrik Flanderilainen‎ (1206–1216) ja Flanderi-Hainautin lääninherrana hänen alaikäinen tyttärensä kreivitär Johanna. Anne-Louis Girodet de Roussy-Trioson
Sama epäsuhta leimaa myös Girodet'n teoksia "Danae" ja "Quatre Saisons," jotka hän teki Espanjan kuninkaalle(toisinnot hän teki Compiègneen) ja ilmenee naurettavuuteen asti maalauksessa "Fingal" (Pietari, Leuchtenbergin kokoelma), jonka hän maalasi Napoleonille 1802. Tässä teoksessa yhdistyvät klassisen ja romanttisen koulukunnan heikkoudet, sillä Girodet'n mielikuvitus tavoittelee innokkaasti vain niitä ajatuksia, joihin hän sai herätteitä lukemalla klassista ja nykyaikaista kirjallisuutta, ja ulkomaailman tarjoamat vaikutelmat tuskin tarjosivat hänelle virikettä tai hillikettä. Niinpä hän käytti mestarinsa maneereja mutta ei harkinnut riittävästi aiheita. Flanderi (kreivikunta)
Boudouin I vanhin poika Boudouin II (879 – 918) rakensi varisainaisen flaamien vahvan yhteisön. Jos normannit ryöstelivätkin pahasti aluetta vuosina 879 – 883, niin hän rakennutti lukuisia linnoituksia (bourg) alueelle ja vaaran uhatessa asukkaat saattoivat paeta niiden turviin. Poliittisesti hän pyrki laajentamaan alueitaan ja osittain hän siinä onnistuikin, jopa murhaamalla vastustajansa. Näin Saint-Omerin alue liitettiin kreivikuntaan. Hänen seuraajansa Arnoul I Suuri (918 – 965) onnistui paremmin kreivikunnan laajennuksessa ja hänen aikanaan mm. Arras ja Douai liitettiin kreivin alueisiin. Félix Houphouët-Boigny
Félix Houphouët-Boigny (1905–1993) oli Norsunluurannikon ensimmäinen presidentti. Hän oli alkujaan kylänsä päällikkö, joka työskenteli lääkärinä ja ammattiyhdistysjohtajana. Hän perusti 1945 Norsunluurannikon demokraattisen puolueen (PDCI), josta vuotta myöhemmin tuli osa Rassemblement démocratique africain -järjestöä (RDA). Hänet äänestettiin Ranskan parlamenttiin, ja hän kuului 1950-luvun lopulla myös de Gaullen hallitukseen. Maansa itsenäistyttyä 1960 hänestä tuli presidentti. Presidenttiys jatkui yli 30 vuotta Houphouët-Boignyn kuolemaan asti. Louis de Breteuil
Louis Charles Auguste Le Tonnelier de Breteuil (7. maaliskuuta 1730 Azay-le-Ferron – 2. marraskuuta 1807 Pariisi) oli ranskalainen paroni, diplomaatti ja poliittinen vaikuttaja. Hän toimi Ranskan viimeisenä "ancien régimen" aikaisena pääministerinä neljän päivän ajan aivan vallankumouksen kynnyksellä heinäkuussa 1789. Georges Feydeau
Georges Feydeau (1862–1921) oli ranskalainen näytelmäkirjailija, joka kirjoitti vauhdikkaita ja keveitä komedioita ja farsseja, joiden teho perustuu etevään tilannekomiikkaan ja näyttämötekniikan hyväksi käyttämiseen. Hänen merkittävimpiä näytelmiään ovat olleet "L'Hôtel du libre échange" (1869), "Le Dindon" (1896) ja "La Puce à l'oreille" (1910). Suomeksi hänen näytelmistään on esitetty ainakin "Rouvan äitivainaa" ja "Meidän poikaparkamme" (1973). Feydeauta on kutsuttu lempinimellä "farssimestari", mikä johtuu sekä hänen kyvystään luoda kepeitä satiirinäytelmiä että hänen tuotantonsa laajuudesta. Fredrik Thordendal
Meshuggah Frans von Frenckell
Frenckell sai 1854 tukkukauppiaan oikeudet Tampereella ja 1860 Helsingissä, muutettuaan kaupunkiin samana vuonna. Hän laajensi henkilökohtaista liiketoimintaansa monelle eri alalle. Vuonna 1856 hän oli yksi Tampereen tulitikkutehtaan perustajista. Hänestä tuli 1867 Tampereen verkatehtaan osakas ja perusti myös Tampereelle kirjapainon Tampereen Sanomia varten. Viimeksi mainitun hän kuitenkin myi jo 1870. Helsingissä Frenckell oli puolestaan osakkaana Töölön sokeritehtaassa ja kaupungin kaasutehtaassa. Lisäksi hän omisti vuodesta 1856 Granforsin kartanon Närpiössä ja vuodesta 1870 Anolan kartanon Nakkilassa. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1865. François de La Rochefoucauld
François de La Rochefoucauld [ʁɔʃfuko] ("François VI, La Rochefoucauld’n herttua, Marcillacin prinssi", 1613–1680) oli ranskalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti aforismien kirjoittajana. Hänen kuuluisin teoksensa "Mietelmiä" (1665, suom. J. V. Lehtonen 1924) sisältää 500 kiteytettyä ajatusta, jotka analysoivat ihmisten pyrkimyksiä ja käyttäytymistä. Ferenc Mádl
Ferenc Mádl (29. tammikuuta 1931 – 29. toukokuuta 2011) oli unkarilainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 2000–2005; edeltäjänä oli Árpád Göncz ja seuraajana László Sólyom. Faudel
12-vuotias Faudel alkoi esittää Khaledin ja Cheb Mamin rai-kappaleita ja perusti pian yhtyeen Les Etoiles du Raï. Faudelin ensimmäinen studioalbumi oli vuonna 1997 julkaistu "Baida". Vuonna 1998 hän julkaisi Khaledin ja Rachid Tahan kanssa livelevy "1,2,3 Soleilsin". Koukkukätinen mies
Hänen oikea nimensä on Fernald. Hänen sukunimeään ei tiedetä, mutta hän sanoi, ettei se ole sama kuin hänen isäpuolellaan kapteeni Vastakarvalla. Ennen liittymistään kreivi Olafin teatteriseurueeseen hän asui sisarensa Fionan kanssa Vastakarvan "Queequeg"-sukellusveneessä. He kaksi eivät kuitenkaan tulleet toimeen, ja Fernald karkasi kotoa. Ei tiedetä, milloin ja miten hän menetti kätensä. Läpi suurimman osan kirjasarjan kirjoja Fernald auttaa kreivi Olafia tämän juonissa yrittää viedä Baudelairien omaisuus. Olaf ei itse kutsu Fernaldia hänen oikealla nimellään. Hän ja Esmé Kurjimo kutsuvat häntä "Koukuksi". Yksi Fernaldin peitenimistä on O. Lucafont, joka on anagrammi Count Olafista. Walter Baade
Wilhelm Heinrich Walter Baade (24. maaliskuuta 1893 – 25. kesäkuuta 1960) oli saksalainen tähtitieteilijä. Fritz Zwickyn kanssa tekemänsä tutkimustyön ohella hän löysi kymmenen asteroidia, joiden joukossa ovat 944 Hidalgo (1920), 1036 Ganymed (1924) ja 1566 Icarus (1949). Renault Caravelle
Floride esiteltiin vuoden 1958 Pariisin autonäyttelyssä. Se oli pieni takamoottorinen cabriolet, jonka oli muotoillut Carrozzeria Ghian Pietro Frua. Floride perustui Renault Dauphine -sedanin tekniikkaan. Tehottoman moottorinsa vuoksi sitä kutsuttiin alkuvuosinaan mediassa ”lampaaksi suden vaatteissa”. Gordinin virittämää mallia, joka tuotti 40 hevosvoimaa vakiomallin 35 hevosvoimaan verrattuna, myytiin myös. Floride esiteltiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa nimellä Renault Caravelle vuosi Euroopan julkaisun jälkeen. Jacques Brel
Hän esiintyi pääosassa musikaalissa "L'Homme de la Mancha", jonka myös käänsi ranskaksi ja ohjasi. Hän esiintyi myös elokuvissa, joskin hänen elokuviaan ei pidetä aivan yhtä laadukkaina kuin hänen musiikkiesityksiään. Vuonna 1969 hän oli pääosassa elokuvassa "Huoleton Benjamin" ("Mon oncle Benjamin"). Hänen ohjaamansa, näyttelemänsä sekä yhdessä Paul Andréotan kanssa käsikirjoittamansa komedia "Far West" kilpaili Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu -palkinnosta 1973. Cyril Ornadel
Hänellä oli yhteistyökumppaneina myös monia tunnettuja muusikoita ja näyttelijöitä, muun muassa kapellimestari Leonard Bernstein, laulajat Bing Crosby, Nat King Cole ja Mario Lanza ja näyttelijät Yul Brynner, Judy Garland ja Rex Harrison. Harrisonista kerrotaan, että hänen varalleen oli tehty suunnitelma ”My Fair Ladyn” ensi-iltaan Lontoossa 1958. Koska häntä luonnehdittiin pikkutarkaksi ja hankalaksi, Ornadel oli varautunut siihen, ettei Harrison hyväksy häntä kapellimestariksi. Tämän vuoksi musikaalin aikaisemmin Broadwaylla johtanut kapellimestari Franz Allers oli takahuoneessa päivystämässä. Kaikki meni kuitenkin hyvin, ja Ornadel johti esityksen. Brandenburgin markkreivikunta
Vuonna 1127 hevelliläinen prinssi Pribislav nousi valtaan Brennan linnassa Branden­burgin kaupungissa. Hallitsijakaudellaan hän ylläpiti läheisiä suhteita saksalaiseen aatelistoon. Saksalaiset onnistuivat yhdistämän Branden­burgin ja Spandaun välisen alueen Pyhään saksalais-roomalaiseen keisari­kuntaan. Kiistan­alainen itäraja jatku Hevellin ja Sprewanen välillä ja tunnettiin nimellä Havel–Nuthe -linja. Sprewanelainen prinssi Jaxa Köpenickiläinen asui Köpenickissä rajan itä­puolella. Ionel Brătianu
Suursota päättyi Romanian onneksi ympärysvaltojen voittoon ja Brătianu palasi pääministeriksi joulukuussa 1918. Hän johti Romanian valtuuskuntaa Pariisin rauhankonferenssissa ja ajoi siellä voimakkaasti Suur-Romanian luomista. Hän ei hyväksynyt kompromissia, jossa Romania sai aluelaajennuksia, mutta eräät kiistanalaiset alueet siirtyivät Jugoslavialle. Niinpä Brătianu erosi uudelleen pääministerin tehtävästä syyskuussa 1919. Hän kuitenkin palasi jälleen hallituksen johtoon vuosiksi 1922–1926, jolloin muun muassa hyväksyttiin uusi perustuslaki ja vietiin maareformi loppuun. Brătianu ehti perustaa vielä kuudennen hallituksensa hieman ennen kuolemaansa kesäkuussa 1927. Ionel Brătianun kuoltua Romanian pääministeriksi ja Kansallisliberaalin puolueen puheenjohtajaksi tuli hänen veljensä Vintilă Brătianu. Kolmas veli Dinu Brătianu toimi hänkin myöhemmin puolueen johdossa. Viljalait
Ranskalainen taloustieteilijä, journalisti, poliitikko ja kuuluisa taloustieteen popularisoija Frédéric Bastiat oli aikanaan kuullut Cobdenin silloisesta kampanjasta viljalakia vastaan ja vannonut ryhtyvänsä Ranskan Cobdeniksi. Vuonna 1846 hän perusti Pariisiin vapaakauppayhdistyksen ja oman lehden. François Arnail
François Arnail, Jaucourt’n markiisi, myöhemmin keisarikunnan kreivi, (14. marraskuuta 1757 – 5. maaliskuuta 1852) oli ranskalainen aristokraatti ja poliitikko, jonka ura ulottui vallankumouksen alusta aina Ranskan toisen tasavallan aattoon. Hänen nimestään käytetään useita versioita, kuten François-Arnail ja François Jaucourt. Rachilde
Maurice Barres nimitti Rachildea "Mademoiselle Baudelaireksi", Jules Barbey d’Aurevilly hienostuneeksi pornografiksi. Hän on 1800-1900-luvun vaihteen kompleksisimpia kirjallisia hahmoja. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat romaanit "Monsieur Vénus" (1884) ja "La Jongleuse" (1900, uud. p. 1925) ja teos "Pourquoi je ne suis pas féministe" (1928, 'Miksi en ole feministi'), joka ei ole kaunokirjallisuutta, vaan siinä hän muun muassa maineikkaasti lausuu: ”Minä en ole ikinä luottanut naisiin, sillä ikinaisellisuus tuotti minulle pettymksen heti elämäni alussa äitini muodossa.” Fernand Braudel
Vuonna 1938 Braudel mobilisoitiin armeijan toimintoihin, ja hän vietti vuodet 1940–1945 sotavankina Saksassa. Hän hyödynsi vankeusaikansa hyvin tehokkaasti kirjoittamalla väitöskirjaansa. Työ tapahtui ilman lähdeteoksia tai edes mahdollisuutta niiden konsultointiin. Näin syntynyt teos "Välimeri ja sen maailma Filip II:n aikana" hyväksyttiin historian väitöskirjaksi 1947. Teos julkaistiin ensimmäisen kerran 1949. Folke Bernadotte
Folke Bernadotte (2. tammikuuta 1895 Tukholma, Ruotsi – 17. syyskuuta 1948 Jerusalem, Israel) oli ruotsalainen diplomaatti, upseeri, kreivi ja Punaisen Ristin johtaja. Hänet muistetaan neuvotteluista, jotka johtivat 27 000 vangin vapauttamiseen saksalaisilta keskitysleireiltä toisen maailmansodan aikana sekä YK:n neuvottelijana arabien-Israelin konfliktissa vuosina 1947–1948. Édouard Balladur
Politiikassa Balladur oli vuodesta 1964 pääministeri Georges Pompidoun neuvonantajana. Hän toimi hallituksen neuvottelijana vuoden 1968 työehtosopimuksia (Grenellen sopimukset) solmittaessa. Pompidoun tultua valituksi presidentiksi Balladur nimitettiin Élysée-palatsin virkamieskuntaan ja 1974 pääsihteeriksi. Pompidoun kuoleman jälkeen hän vetäytyi hyvin palkattuun teollisuusjohtajan tehtävään. Vuonna 1967 Balladur otettiin yleisradioyhtiö ORTF:n hallintoneuvostoon. Vuodet 1968–1980 hän oli Mont Blancin tunneliyhtiön johtokunnan johdossa, ja häntä kuultiin vuoden 1999 kuolemaan johtaneen onnettomuuden vuoksi. Hän oli myös Compagnie Générale d'Électricitén tytäryhtiön, myöhemmän Alcatelin johdossa 1977–. Rafał Brauer
Behemoth Léon Foucault
Jean Bernard Léon Foucault (, 18. syyskuuta 1819 Pariisi, Ranska – 11. helmikuuta 1868 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen fyysikko, joka tunnetaan parhaiten Foucault'n heilurin keksijänä. Kyseinen laite havainnollistaa maan pyörimisen. Hän teki myös ensimmäisiä mittauksia valonnopeudesta, Fizeaun–Foucault’n koejärjestelyn avulla. Georges Mandel
Georges Mandel, alkuperäiseltä nimeltään Louis George Rothschild, syntyi Chatoun kunnassa Pariisin länsipuolella juutalaisen räätälin perheeseen. Hänen isänsä oli muuttanut alueelle Alsacesta vuonna 1871, jolloin Alsace oli liitetty Saksan keisarikuntaan. Mandel aloitti lehtimiehen työt Émile Zolan ja Georges Clemenceaun perustamassa sosialistisessa "L’Aurore"-sanomalehdessä, joka oli puolustanut syyttömänä tuomittua Alfred Dreyfusia 1890-luvulla. Fernand Braudel
Braudelin toinen keskeinen idea on markkinatalouden, joka ulottuu yksinkertaisista maalaismarkkinoista, kaupan pitämiseen ja tavarapörsseihin saakka, erottaminen markkinailmiöiden ylimmästä kerroksesta, kansainvälisten monialayritysten ylivertaisesta maailmasta, joka muita paremmalla informaatiolla ja taitavalla riskinjakamisella osoittaa voimansa ja kestävyytensä. Näin syntyy Braudelin tuomana omaperäinen näkemys myös taloustieteelliseen keskusteluun ja arkipäivän historian jäsentämiseen uudella ja erilaisella tavalla. Maurice Blondel
Blondel kehitti "toiminnan filosofiaa", joka yhdisteli klassista uusplatonista ajattelua nykyaikaiseen pragmatismiin kristillisen uskonnonfilosofian kontekstissa. Louis Feuillade
Louis Feuillade (; 19. helmikuuta 1873 – 25. helmikuuta 1925) oli tuottelias ja merkittävä ranskalainen mykkäelokuvien ohjaaja. Vuosina 1906–1924 hän ohjasi yli 630 elokuvaa. Gunnar Myrdal
Hän toimi Geneven kansainvälisen korkeakoulun professorina 1930–1931, sitten Tukholman kauppakorkean professorina vuosina 1933–1950 ja samalla sosiaalidemokraattien kansanedustajana ja kauppaministerinä (1945–1947). Seuraavat kymmenen vuotta Myrdal toimi YK:n Euroopan talouskomission pääsihteerinä, minkä jälkeen hän rupesi tutkimaan Aasian köyhyyttä ja julkaisi vaikutusvaltaisen, pitkähkön teoksen "Asian Drama: An inquiry in to the Poverty of Nations" (1968). Vuosina 1960–1967 hän oli kansainvälisen taloustieteen professori Tukholman yliopistossa. Vuonna 1961 Myrdal perusti kyseiseen yliopistoon Kansainvälisen Taloustutkimuksen Instituutin. Hän sai taloustieteen nobelin Friedrich Hayekin kanssa vuonna 1974, joskin hän kannatti koko palkinnon lakkauttamista, koska se oli annettu Hayekille ja Milton Friedmanille, joiden töitä Myrdal ei pitänyt arvossa. Max Heindel
Max Heindel (syntymänimeltään Carl Louis von Grasshoff, 23. heinäkuuta 1865 — 6. tammikuuta 1919) oli okkultisti, astrologi ja mystikko.
Heindelin yksi keskeinen sanoma hänen pääteoksessaan Ruusuristiläinen maailmankatsomus oli osoittaa, mikä ero on itsetietoisella okkulttisella tietäjällä ja mystikolla. Näin kumpaakin ei hänen mukaansa voi olla yhdessä ja samassa kehitysvaiheessa.
Tässä hän läheni manikealaista gnostismia, jonka hän korotti opissaan korkeimmaksi henkiseksi filosofiaksi. Bernard Mandeville
Bernard de Mandeville (15. marraskuuta 1670 Rotterdam – 21. tammikuuta 1733 Lontoo) oli alankomaalais-englantilainen moraalifilosofi, lääkäri ja satiirikko. Hän on tunnettu runostaan "The Grumbling Hive or Knaves Turned Honest " (1705) mutta omana aikanaan vasta teoksen myöhemmät painokset lisäysten kera herättivät suurta kohua ja kritiikkiä. Mandeville esittää teoksessa, että ihminen on läpeensä egoistinen, mutta samalla itsekkäillä ominaisuuksillaan myös yhteiskunnan hyvinvoinnin edellytys. Erityinen kritiikki kohdistui Lordi Shaftesburya kohtaan, joka Mandevillen mielestä virheellisesti piti ihmistä luonnostaan hyväntahtoisena ja hyveitä yhteisen hyvän edistäjinä. Zvi Mazel
16. tammikuuta 2004 Mazel hyökkäsi Dror Feilerin ja hänen vaimonsa Gunilla Sköld-Feilerin installaation "Snövit och sanningens vansinne" ("Lumikki ja totuuden hulluus") kimppuun. Teos sijaitsi Historiallisessa museossa Tukholmassa. Teoksessa oli allas täynnä verenpunaista nestettä, jossa kelluvassa veneessä oli valokuva palestiinalaisesta Hanadi Jaradatista. Jaradat oli 4. lokakuuta 2003 tehnyt Haifassa Israelissa ravintolaan itsemurhaiskun, jossa sai surmansa 21 ihmistä. Teoksen kaiuttimista soi Johan Sebastian Bachin kantaatti "Mein Herz schwimmt im Blut". Mazel työnsi installaation valonheittimen altaaseen, mikä synnytti oikosulun virranjakelussa ja sammutti muut valot. Museon turvakamerat taltioivat tapahtuman. Mazel perusteli tekonsa sillä, että hänestä installaatio ylisti palestiinalaisten terrori-iskuja Israelia vastaan. Feiler kiisti Mazelin syytökset ja sanoi olevansa "tyrmistynyt hyökkäyksestä." Karl Adolf Brakel
Karl Adolf Brakel (1774–1861) oli suomalainen sotilas, arvoltaan kapteeni. Hän osallistui sotiin vuosina ja 1808–1809 ja toimi ansiokkaasti Lapualla ja Kauhajoella. Julius Rudel
Rudel oli Ranskan "Chevalier des Arts et des Lettres", ja hänelle myönsivät tunnustuksia myös Itävallan, Saksan ja Israelin hallitukset. Hän sai Yhdysvalloissa lisäksi useita kunniatohtorinarvoja. François Bégaudeau
François Bégaudeau (s. 1971) on ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on myös esiintynyt näyttelijänä hänen kirjaansa "Entre les murs" (2006) pohjautuvassa samannimisessä elokuvassa (2008). Fernand Cormon
Fernand Cormon (24. joulukuuta 1845 Pariisi – 20. maaliskuuta 1924 Pariisi) oli ranskalainen akateeminen taidemaalari. Hän oli yksi aikansa ranskalaisen historiamaalauksen johtavia taiteilijoita. Mytologisia, uskonnollisia ja historiallisia aiheita maalannut Cormon oli myös muotokuvamaalari. Brauron
Stoa Fernandel
Fernandel (oik. Fernand Joseph Désiré Contandin, 8. toukokuuta 1903 Marseille Ranska – 26. helmikuuta 1971 Pariisi Ranska) oli ranskalainen laulaja ja näyttelijä, erityisesti elokuvanäyttelijä. Hänen tunnetuin hahmonsa oli pappi Isä Camillo, jonka ympärille tehtiin useita elokuvia 1951–1965. Frantz Fanon
Frantz Omar Fanon (20. heinäkuuta 1925 – 6. joulukuuta 1961) oli psykiatri ja filosofi ja ehkä samalla myös 1900-luvun merkittävin dekolonisaatiota käsitellyt yhteiskuntafilosofi ja kolonialismin psykopatologi. Hänen teoksensa ovat olleet inspiraation lähteinä anti-kolonialistisille vapautusliikkeille kautta koko maailman koko 1900-luvun loppupuolen. Norsunluurannikko
Itsenäisyyden alussa Norsunluurannikon johtoon nousi heimopäällikön poika, lääkäri Félix Houphouët-Boigny, joka oli ollut Norsunluurannikon edustajana ja ministerinä Ranskan parlamentissa ja hallituksessa 1946–1959. Houphouët-Boigny hallitsi itsevaltaisin ottein säilyttäen hyvät suhteet länsimaihin aina kuolemaansa 1993 asti. Hänen kaudellaan maassa vallitsi pitkään Norsunluurannikon demokraattisen puolueen (PDCI) hallitsema yksipuoluejärjestelmä, mutta 1990-luvun alussa sallittiin myös oppositiopuolueiden toiminta. Hänen seuraajansa Henri Konan Bédié varmisti paikkansa presidenttinä ja ehdottoman enemmistön parlamentissa valtapuolue PDCI:lle vuosien 1995–1996 vaaleissa, joita kuitenkin sävyttivät opposition boikotit ja syytökset vilpistä. Gustaf Fröding
En ghasel Axel Weüdel
Axel Weüdel (alk. Pettersson, 1867 Kalmar – 1945 Minneapolis, Minnesota) oli ruotsalainen ammattiyhdistysmies ja sosialidemokraatti. Suomessa hänet tunnetaan ruotsinkielisen työväenliikkeen varhaisvuosien organisoijana ja toiminnastaan sortokausien aktivistiliikkeessä. Fernand Leduc
Leduc kuoli syöpään 97-vuotiaana Montréalissa tammikuussa 2014. Gérard de Nerval
Gérard de Nerval (oik. Gérard Labrunie; 22. toukokuuta 1808 Pariisi – 26. tammikuuta 1855 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja lehtimies. Nerval kuului Théophile Gautier’n ystäviin, ja hän liikkui 1830-luvulta alkaen romantikkojen piirissä. Nerval esitteli saksankielistä kirjallisuutta Ranskassa, muun muassa esikuvaansa E. T. A. Hoffmannia sekä J. W. von Goetheä. Fernand Feyaerts
Fernand Feyaerts (1880–1927) oli belgialainen vesipalloilija ja uimari. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän kuului molemmilla kerroilla hopeaa vesipallossa saaneeseen joukkueeseen. Lontoossa hän kilpaili lisäksi sadan metrin vapaauinnissa. Mag Tuired
Ensimmäinen taistelu käytiin Fir Bolgien ja Tuatha Dé Danannin eli jumalten heimon välillä. Tuatha Dé Danann voitti Fir Bolgit ja sai Irlannin haltuunsa, mutta Tuatha Dé Danannin kuningas Nuada menetti taistelussa kätensä. Koska hänestä tuli raajarikko, ei hän enää saanut olla kuningas. Nuadan seuraajaksi valittiin Bres, joka oli isänsä puolelta fomorien sukua. Bresin valtakausi oli kuitenkin epäonnistunut, sillä hän ei osoittanut riittävää jalomielisyyttä eikä hänellä ollut muitakaan kuninkaan ominaisuuksia. Dian Céchtin poika Miach teki Nuadalle hopeisen käden ja Bres syöstiin vallasta. Bres meni sen jälkeen pyytämään apua isänsä kansalta ja johti sitten suuren armeijan Mag Tuiredin toiseen taisteluun Tuatha Dé Danannia vastaan. Tuatha Dé Danannin joukoissa oli Lugh, yksi tärkeimmistä kelttiläisistä jumalista, joka johti jumalat voittoon surmaamalla Balorin, fomorien kuninkaan. Taistelu merkitsi fomorien uhan loppua. Jules Favre
Gabriel Glaude Jules Favre (21. maaliskuuta 1809 Lyon – 19. tammikuuta 1880 Versailles) oli ranskalainen valtiomies, joka kuului Ranskan kolmannen tasavallan perustajiin. Hän toimi kansallisen puolustuksen hallituksen ulkoministerinä Ranskan–Saksan sodan aikana 1870–1871 ja neuvotteli sodan päättäneen Frankfurtin rauhansopimuksen. Faudel
Faudelin myöhempiä albumeita ovat "Samra" (2001), "Un Autre Soleil" (2003) ja "Mundial Corrida" (2006). Muusikko on toiminut myös näyttelijänä mm. yhdessä Audrey Tautoun kanssa "Happenstance"-komediassa 2000. Faudel on vieraana Adelina Ismajlin kappaleessa "I love you more". Kappale julkaistiin vuonna 2011.
Toukokuussa 2017 hänen Instagram-tilinsä Faudel ilmoitti julkaisevansa uuden kaksikymmentä kappaleen albumin, joka julkaistiin yhteistyössä RedOne -yhtiön kanssa, sisältäen yhden All Dayin, All Nightin, joka paljastetaan kesäkuussa 2017 [14], [15] ]. Yhden All Day, All Night julkaistiin lopulta 26. huhtikuuta 2018 Touche pas à mon poste -messuilla! C8: lla (televisiokanava) [16]. Claude Perrault
Perrault esitti oman näkökantansa Vitruviuksen teokseen liittyvissä huomautuksissa. François Blondel julkaisi vuonna 1675 oman teoksensa, jossa hän kannatti antiikin ihailijoiden näkökantaa. Kiista koski varsinkin kolmea asiaa: symmetrian käsitteen tulkintaa, pylväspareja ja optisia korjauksia. Rohan
Kuningas Folcwine lähetti poikansa Folcredin ja Fastredin Gondorin apuun "haradrim"ia vastaan ja eteläiset lyötiin. Folcred ja Fastred kuitenkin kaatuivat ja Folcwinen nuorimmasta pojasta Fencelistä tuli kuningas. Fengel oli kuitenkin ahne ja hänen poikansa Thengel pakeni Gondoriin. Thengelistä tuli hyvä kuningas ja hänen ainoasta pojastaan Théodenista tuli yksi Rohanin maineikkaimmista kuninkaista. Emmanuel Le Roy Ladurie
Le Roy Lauderie on yksi tuotteliaimmista nykyhistorioitsijoita, mutta hän on paljossa kiitollinen merkittävälle annalistisen koulukunnan jäsenelle ja tukijalleen Fernand Braudelille. Le Roy Lauderie osallistui 1970-luvun alussa vaikuttaneen Nouvelle histoire -ryhmän toimintaan. Hän on myös yksi mikrohistoriallisen tutkimusmenetelmän pioneereista. Hänen tunnetuin teoksensa Montailloun kylän tapahtumista perustuu inkvisiittori Jacques Fournierin muistiinpanoihin ja pyrkii rakentamaan kokonaisuuden pienen Languedocin maakunnassa sijaitsevan kylän elämästä kataarien vaikutuskaudella. Hän on myös saanut mainetta antropologisen historian alueella, mikä on ollut mahdollista kun hän on tarkastellut ihmisiä menneisyydessä yhteydessä ympäristöönsä. Fernand Braudel
Opiskeltuaan historiaa Sorbonnessa Braudel valmistui historianopettajaksi 1923. Tämän jälkeen hän toimi lehtorina Constantine-lyseossa Algerissa vuosina 1935–1930 ja sen jälkeen Pariisissa Pasteur-, Condorcet- ja Henri IV -lyseoissa. Hän matkusti Brasiliaan Ranskan valtion antamissa opetuksen projektitehtävissä. Hän toimi näin São Paulon yliopiston perustajana, ja siellä hän kohtasi myös antropologi Claude Lévi-Straussin. Tällä tapaamisella oli hyvin kauaskantoiset seuraukset niin Braudelin historiantutkimuksiin kuin historiankirjoituksen metodologiaankin. Fronde
Aluksi hallitsija Anna Itävaltalainen luovutti kahakassa. Mazarin tunsi kuitenkin elokuussa 1648 asemansa niin vahvaksi, että päätti tehdä vastaiskun. Hän pidätytti 26. elokuuta parlamentin johtajat, joiden joukossa oli myös suurta kansansuosiota nauttiva vanha puhemies Pierre Broussel. Uutinen pidätyksistä hermostutti Pariisin ja käynnisti "barrikadien päivän". Kansanjoukot vangitsivat erään johtavan virkamiehen ja uhkasivat surmata hänet. Porvarismiliisit partioivat Palais-Royalen lähistöllä. Mazarinin oli pakko vapauttaa puhemies Broussel. Maaseudulle paennut Anna Itävaltalainen joutui hyväksymään parlamentin ehdot, joiden mukaan hänen oli kahden viikon kuluessa palattava Pariisiin. Fernand Guillou
Fernand Guillou (16. tammikuuta 1926 Montoire-sur-le-Loir – lokakuu 2009) oli ranskalainen koripalloilija. Faudel
Faudel Belloua, taiteilijanimeltään Faudel (s. 6. kesäkuuta 1978 Mantes-la-Jolie) on algerialaistaustainen ranskalainen maailmanmusiikin esittäjä. Fraktaali
1960-luvulla Benoît Mandelbrot tutki itsesimilaarisuutta esimerkiksi artikkeleissaan "How Long Is the Coast of Britain? Statistical Self-Similarity and Fractional Dimension", joka perustui Lewis Fry Richardsonin tekemiin tutkimuksiin. Vuonna 1975 Mandelbrot keksi sanan "fraktaali" kuvaamaan kohdetta, jonka Hausdorffin dimensio on suurempi kuin sen topologinen dimensio. Hän osoitti tämän määritelmän huomiota herättäneillä tietokoneitse tehdyillä visualisoinneilla.
Eräät fraktaalit on nimetty löytäjänsä mukaan Le avventure straordinarissime di Saturnino Farandola
Espanjalaissyntyinen Fabre, oikealta nimeltään Marcel Fernández Peréz, oli työskennellyt sirkuksessa ja ranskalaisissa komediaelokuvissa, kunnes vuonna 1911 hän siirtyi Ambrosiolle, jolle hän teki André Deedin Cretinetti-hahmon kanssa kilpailleen Robinet-komediasarjan. Vuonna 1913 Fabre ohjasi myös eräitä Fricot-komedioita ja vuonna 1914 futuristishenkisen "Amor pedestren". Elokuvan naispääosaa esittävä Nilde Baracchi oli toisinaan näytellyt Fabren Robinet-hahmon naispuolista vastinetta Robinettea. KUKA
Toimitusjohtaja Manfred Gundel Espanja
Mykkäfilmin aikana espanjalaisilla elokuvan tekijöillä oli yhteyksiä lähinnä Ranskaan. 1928 Salvador Dalí ja Luis Buñuel tekivät "Andalusialaisen koiran". Buñuel kuvasi Ranskan lisäksi Yhdysvalloissa, muut aikakauden espanjalaiset ohjaajat jäivät vaille kansainvälistä huomiota. Rafael Rivelles ja Juan Calvo saivat pieniä palkintoja Cannesin elokuvajuhlilla 1950-luvulla. Fernando Rey voitti Kultaisen palmun 1961 elokuvalla "Viridiana", jonka esittämisen Franco kielsi heti. Buñuel muutti Meksikoon 1949, ja muutkin filmintekijät tekivät yhteistyötä meksikolaisten kanssa. Kun spagettiwesternit tulivat muotiin, Espanjassa kuvattiin vuorostaan Meksikoon sijoittuvia elokuvia, kuten "Vain muutaman dollarin tähden". Francon aikana Espanja oli erityksissä eurooppalaisesta kulttuurista. Carlos Sauran "Metsästysretki" sai Berliinin elokuvajuhlilla hopeisen karhun 1966. Francon kuolema 1975 vapautti kokonaisen sukupolven, jonka kärjessä oli Pedro Almodóvar. Almodóvarin läpimurto oli "Naisia hermoromahduksen partaalla", joka toi myös Carmen Mauran ja Antonio Banderasin kansainväliseen tietoisuuteen. Bigas Luna kuvasi Penélope Cruzin ja Javier Bardemin ensikohtaamisen elokuvassa "Kinkkua, kinkkua". Fernando Trueba voitti Oscarin 1992 elokuvalla "Belle Époque – muutosten aika". 2000-luvulla on noussut uusi sukupolvi, joka on erityisen viehtynyt kauhuun ja fantasiaan. Alejandro Amenábarin "Meri sisälläni" (2004) voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon. Teofilo Folengo
Teofilo Folengo (alkuaan Girolamo Folengo, 8. marraskuuta 1491 Mantova, Italia – 9. joulukuuta 1544 lähellä Bassano Campesea Venetsian tasavallassa) oli italialainen runoilija, joka kirjoitti salanimellä Merlinus Cocajus eli Merlino Coccaio. Hänen tärkein teoksensa on runosatiiri "Baldus," jonka hän kirjoitti benediktiinimunkkina ollessaan. Teos on eepossarja, joka 1517 julkaistiin 17-osaisena ja 1521 25-osaisena. Sarja kertoo talonpoikaisen sankarin , Balduksen, seikkailuista. Baldus on keskiaikaisen sankarin Rolandin Rinaldo-serkun jälkeläinen. Teoksessaan hän ivasi Kaarle Suurta, astrologiaa, magiaa ja ritarirunoutta käyttäen heksametreissaan latinan ja italian sekoitusta, jota kutsutaan makaronilatinaksi. Folengon makaronilyriikka sai joukon jäljittelijöitä, mutta he eivät yltäneet kuuluisuuteen esikuvansa lailla. André Frossard
Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1987, ja kuolemaansa asti hän kirjoitti nimimerkillä "Cavalier Seul" kronikkaa Le Figaro sanomalehteen. Alfred Jodl
Alfred Josef Ferdinand Jodl (10. toukokuuta 1890 Würzburg – 16. lokakuuta 1946 Nürnberg) oli saksalainen kenraalieversti toisessa maailmansodassa. Jodl toimi Wehrmachtin pääesikunnan eli OKW:n operaatiopäällikkönä ja Wilhelm Keitelin sijaisena. Jodl tapasi Adolf Hitlerin jo vuonna 1923 ja kuului myöhemmin tämän tärkeimpiin sotilasneuvonantajiin. Jacques Le Goff
Arvokkaan ja laajan tutkimus- ja opetustyönsä Le Goff on suorittanut "École pratique des hautes études"-instituutin 6:ssa osastossa vuosina 1962–1993. Sinne hänet houkutteli työskentelemään tunnettu annalistihistorioitsija Fernand Braudel. Vuonna 1972 hän seurasi Fernand Braudelia "École des hautes Études en Sciences Sociales" -oppi- ja tutkimuslaitoksen johdossa. Tätä laitosta hän johti vuoteen 1977. Fernanda Montenegro
Fernanda Montenegro (s. 16. lokakuuta 1929) on brasilialainen näyttelijä. Hän on luonut menestyksekkään uran niin elokuvissa kuin televisiossa ja teatterissakin. Hän voitti esiintymisellään elokuvassa "Central do Brasil" (1998) Hopeisen karhun ja pääsi ehdolle Oscar-palkinnon saajaksi. Cédia Brault
Brault esiintyi Guillaume Couturen "Jean le Précurseurin" kantaesityksessä ja oli yksi ensimmäisistä Kanadassa Maurice Ravelin, Alfredo Casellan ja Darius Milhaudin teoksia esittäneistä. Hän myös esitti ensimmäistä kertaa Kanadassa Léo-Pol Morinin teoksen "Chants de sacrifice" ja Claude Debussyn teoksen "Proses lyriques". Ravel antoi suosiollisen palautteen vuonna 1928 Braultin tulkinnasta hänen teoksestaan "Chansons madécasses". Fernando Álvarez de Toledo
Ferdinand Álvarez de Toledo, kolmas Alban herttua (1508–1582) oli espanjalainen valtiomies ja kenraali, uskonnolliselta kannaltaan kiihkokatolilainen. Hän ratkaisi Mühlbergin taistelussa 1547 Schmalkaldenin sodan Kaarle V:n voitoksi ja taisteli menestyksellisesti Italiassa paavia ja Ranskaa vastaan. Vuonna 1567 hänet lähetettiin käskynhaltijana Espanjan Alankomaihin, missä hän koetti kukistaa kapinan. Häntä kutsuttiin Alankomaissa "rautaherttuaksi" ankaran hallintokäytäntönsä takia. Vaikka herttua suoritti tosielämässäkin raakoja sotatoimia Flanderissa, hänen mainettaan liioiteltiin englantilaisessa ja hollantilaisessa kansanperinteessä. Hän palasi Espanjaan 1573 ja valloitti Portugalin 1580. Fernand Leduc
Leduc’lle myönnettiin muun muassa Paul-Émile Borduas’n palkinto vuonna 1988. Naftali Frenkel
Frenkel vangittiin GPU:n toimesta vuonna 1923 ja passitettiin Solovetskiin kärsimään tuomiotaan. Siellä hän arvoituksellisella tavalla kohosi nopeasti rivivangista leirin johtotehtäviin. Vuonna 1927 hän vapautui ja siirtyi GPU:n palvelukseen. Vuosina 1931–1932 hän oli pahamaineisen Stalinin kanavan työmaan organisoija. Hän oli sinänsä kaoottisen Baikalin-Amurin radan pakkotyöleirin johdossa 1930-luvun lopussa, mutta onnistui itse välttämään Stalinin vainot. Vuosina 1937-1945 Frenkel oli valtakunnallisen radanrakennuksen päähallinnon johtajana. Windham Rotunda
23. kesäkuuta, 2009, Rotundo muodosti tiimin hänen nuoremman veljen, Bon kanssa ja he voittivat Justin Angelin ja Kris Loganin ja veljeksistä tuli FCW Florida Tag Team -mestarit. 19. marraskuuta FCW televisio nauhoituksessa, he hävisivät mestaruuden Dudebustersille (Curt Hawkinsille ja Caylen Croftille). Mark Blundell
Mark Blundell (s. 8. huhtikuuta 1966 Barnet, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen kilpa-autoilija, joka ajoi F1-sarjaa 1991 ja 1993–1995. Uransa aikana Blundell ehti ajaa Brabhamilla, Ligierilla, Tyrrellilla ja McLarenilla. Hän ei voittanut yhtään osakilpailua mutta saavutti kolme kolmossijaa. Alfred Brendel
Alfred Brendel (s. 5. tammikuuta 1931) on itävaltalainen pianisti. Ferdinand von Bredow
Ferdinand von Bredow (18. toukokuuta 1884 Neuruppin – 30. kesäkuuta 1934 Berliini) oli saksalainen kenraalimajuri, sotilastiedustelupalvelun Abwehrin johtaja ja apulaispuolustusministeri Kurt von Schleicherin hallituksessa. Paul Féval vanhempi
Féval saavutti suurta suosiota kirjailijana, ja hänet valittiin kirjailijoiden järjestön Société des Gens de Lettren puheenjohtajaksi 1865. Samana vuonna Féval julkaisi ensimmäinen vampyyriromaaninsa "La Vampire", 32 vuotta ennen lajin varmasti tunnetuimman edustajan Bram Stokerin "Draculan" ilmestymistä. Romaani oli mahdollisesti kirjoitettu jo 1856. Francisco Franco
Francisco Paulino Hermenegildo Teódulo Franco y Bahamonde (4. joulukuuta 1892 – 20. marraskuuta 1975) oli espanjalainen kenraali, joka toimi kansallismielisten armeijoiden ylipäällikkönä näiden voittoon päättyneessä Espanjan sisällissodassa ja sen jälkeen Espanjan diktaattorina 1939–1975. Hän johti 36 vuoden ajan äärioikeistolaista falangistihallitusta arvonimellä ”El Caudillo de España”. Espanjasta tuli demokraattinen Francon kuoltua. Frédéric Passy
Vuonna 1888 hän johti ranskalaisten kansanedustajien delegaatiota kokouksessa, josta tuli historiallinen. Hän tapasi William Randal Cremerin (Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1903), joka johti Britannian parlamentin delegaatiota. Tämän kokouksen seurauksena Ranskan, Britannian, Italian, Espanjan, Tanskan, Unkarin, Belgian ja Yhdysvaltojen edustajat perustivat "Parlamenttien välisen liiton" ("Union interparlementaire" (UIP), "Inter-Parliamentary Union" (IPU)). Frédéric Passy valittiin uuden järjestön ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Franz Berwald
Franz Adolf Berwald (23. heinäkuuta 1796, Tukholma – 3. huhtikuuta 1868, Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä. Hän oli Ruotsin huomattavimpia säveltäjiä ja hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa neljä sinfoniaa (muun muassa "Symphonie sérieuse" ja "Symphonie singulière"), kaksi oopperaa (muun muassa "Estrella de Soria") ja kaksi operettia sekä kantaatteja ja orkesterikappaleita. Ron Dennis
Jack Brabhamin vetäydyttyä radoilta vuoden 1971 lopulla Dennis ja toinen Brabham-teknikko Neil Trundel perustivat oman kilpatallin. Rondel Racing aloitti toimintansa Wokingissa helmikuussa 1972. Talli kilpaili F2-sarjassa vanhoilla Brabhamin autoilla ja voittikin yksittäisiä EM-sarjan kilpailuja. Florent Manaudou
Florent Manaudou (s. 12. marraskuuta 1990 Villeurbanne, Rhône) on ranskalainen 50 metrin vapaauinnin olympiavoittaja. Hän edustaa CN Marseille -seuraa ja on pituudeltaan 199 cm.