Missä Mihail Bahtin syntyi?
Mihail Bahtin
Mihail Mihailovitš Bahtin (; 17. marraskuuta 1895 Orel, Venäjä – 7. maaliskuuta 1975 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen kirjallisuudentutkija. Hänet tunnetaan varsinkin Fjodor Dostojevskin poetiikkaa, romaanilajia sekä François Rabelais'ta koskevista tutkimuksistaan.
Bahtin syntyi aatelisperheeseen Orelissa. Hänen isänsä oli pankinjohtaja, joka toimi useissa kaupungeissa. Siksi Bahtin vietti varhaislapsuutensa Orelissa, Vilnassa ja sitten Odessassa, jossa hänen on sanottu opiskelleen Odessan yliopiston historiallis-filosofisessa tiedekunnassa.
Mihail Konovalov
Mihail Konovalov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Možgan piirin Akaršurin kylässä. Vuonna 1922 hän pääsi Možgan opettajaopistoon, josta valmistuttuaan hän työskenteli opettajana. Vuonna 1929 Konovalov liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 1930 hän muutti Iževskiin, jossa toimi mm. Udmurt kommuna-lehden toimittajana. Vuonna 1934 hän osallistui Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen. Vuosina 1935–1937 Konovalov työskenteli Jukamenskissa "Udarnik"-lehden toimittajana. Mihail Štšennikov
Mihail Štšennikov (, s. 24. joulukuuta 1967 Sverdlovsk, Neuvostoliitto) on kävelijä, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa ja myöhemmin Venäjää ja voitti useita arvokisamitaleja niin sisä- kuin ulkoradoilla. Oleksandr Bahatš
Oleksandr Mykolaiovytš Bahatš (, s. 21. marraskuuta 1966 Matusov) on ukrainalainen entinen kuulantyöntäjä, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1990-luvulle. Mihail Lesin
Mihail Lesin (11. heinäkuuta 1958 Moskova – 5. marraskuuta 2015 Washington, DC) oli venäläinen poliitikko ja Vladimir Putinin neuvonantaja. Hän oli RT-uutispalvelun (entinen Russia Today) perustaja. Lesin toimi mediaministerinä 1999–2004 ja Venäjän presidentin neuvonantajana 2004–2009. Vuonna 2013 hän nousi Gazprom-Median johtoon. Mihail Borovitinov
Mihail Borovitinov (2. elokuuta 1874 Pietari – k. ei tiedossa) oli venäläinen lakimies, joka toimi toisen sortokauden aikana vuosina 1913–1917 Suomen senaatin talousosaston varapuheenjohtajana eli käytännössä pääministerinä niin sanotussa amiraalisenaatissa. Mihail Tal
Tal oppi juutalaisisältään shakin kahdeksanvuotiaana. 1953 hän voitti ensimmäisen Latvian mestaruutensa ja 1957 hänestä tuli suurmestari ja samalla nuorin Neuvostoliiton mestari tuloksella +9 =10 -2. 1958 hän voitti sarjan korkeatasoisia turnauksia, muiden muassa toisen Neuvostoliiton mestaruutensa ja Portorožin alueidenvälisen turnauksen Jugoslaviassa. Seuraavana vuonna Tal voitti ehdokasturnauksen ja kukistettuaan Mihail Botvinnikin MM-ottelussa 1960 (+6 =13 -2), hänestä tuli siihen mennessä nuorin shakin maailmanmestari vain 23-vuotiaana.
Botvinnik oli otteluehtojen mukaan oikeutettu uusintaotteluun seuraavana vuonna. Munuaissairauteen sairastunut Tal torjui vastustajansa tarjouksen siirtää ottelua myöhemmäksi ja hävisi sen (+5 =6 -10). Toiste hän ei enää selviytynyt läpi MM-karsinnoista, vaikka pysyi pitkään maailman huipulla. 
Talin terveysongelmat jatkuivat hänen elämänsä loppuun asti, mikä aiheutti epätasaisia tuloksia shakissa. Tal addiktoitui useisiin päihteisiin. Journalisti Dominic Lawsonin mukaan Tal saattoi polttaa jopa 100 savuketta yhden pelin aikana, ja että Talin ensimmäisen vaimon mukaan tämä ei koskaan omistanut sytytintä, koska sytytti aina uuden savukkeen edellisen natsalla, ja että kun Tal tuli Hastingsin turnaukseen, tämä joi hotellinsa baarin tyhjäksi viskistä ja brandystä. 
Lievittääkseen fyysistä tuskaa, joka hänelle oli aiheutunut operaatioista, joiden tarkoitus oli lieventää juomisen aiheuttamaa tuhoa, hän tuli myös joksikin aikaa riippuvaiseksi morfiinista. Hänen ystävänsä Gennadi Sosonkon mukaan hoitajat yrittivät turhaan löytää hänen käsivarsiensa suonista paikkaa, johon ei olisi jo pistetty. Irving Berlin
Izrail Beilin () syntyi 11. toukokuuta 1888 juutalaiseen perheeseen Mogiljovissa Venäjän keisarikunnassa, nykyisen Valko-Venäjän alueella. Syntymäpaikaksi ilmoitetaan useissa lähteissä Siperiassa sijaitseva kaupunki ”Temun” tai ”Temum” (mahdollisesti Tjumen); Berlin itse antoi syntymäpaikakseen Mogiljovin Yhdysvaltojen kansalaisuushakemuksessaan ja toisen avioliittonsa rekisteröintipapereissa. Hänen isänsä Moisei Beilin (1848–1901) toimi paikallisen synagogan kanttorina. Äiti Leah (Lena) Beilin oli syntynyt vuonna 1849. Perheeseen kuului kuusi lasta: tyttäret Sarah (s. 1878), Sifre (s. 1879), Rebecca (s. 1883) ja Chasse (s. 1885) sekä pojat Benjamin (s. 1881) ja Izrail. Tuohon aikaan juutalaisten elämä Venäjällä oli vaarallista, erityisesti tsaari Aleksanteri III:n astuttua valtaan vuonna 1881. Beilinien talo poltettiin maan tasalle juutalaisvastaisissa pogromeissa Israelin ollessa vielä pieni. Hän on myöhemmin kertonut muistavansa Venäjällä viettämistään viidestä vuodesta ainoastaan sen, että hän makasi peitteellä tien vierellä katsellen, kun heidän talonsa paloi. Mihail Saltykov-Štšedrin
Mihail Saltykov-Štšedrinin isä kuului vanhaan aatelissukuun. Äiti oli rikkaan moskovalaisen kauppiaan tytär. Mihail vietti lapsuutensa isänsä maatilalla, jossa hän tutustui jo varhain tilanomistajien ja maaorjien arkeen. Lapsuusajan kokemuksia hän kuvaa myöhemmin teoksessa "Pošehonskaja starina". Kymmenvuotiaana Mihail lähetettiin Moskovan aatelisinstituuttiin, josta hänet vuonna 1838 siirrettiin yhtenä parhaista oppilaista opiskelemaan valtion varoin Pietarin Aleksanterin lyseoon (entinen Tsarskoje selon lyseo). Valmistuttuaan lyseosta vuonna 1844 Saltykov-Šedrin meni töihin sotaministeriön kansliaan. Samaan aikaan hän osallistui Mihail Petraševskin kerhon kokouksiin ja kiinnostui Charles Fourierin ja Henri de Saint-Simonin utopistisesta sosialismista. Mihail Kuzmin
Mihail Kuzmin syntyi vanhauskoiseen aatelisperheeseen. Hän vietti lapsuutensa Saratovissa. Vuonna 1884 perhe muutti Pietariin, jossa Mihail kävi lukion. Vuodesta 1891 lähtien hän opiskeli säveltämistä Pietarin konservatoriossa Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla. Mihail Ivanov
Mihail Ivanov (s. 20. marraskuuta 1977 Ostrovissa, Neuvostoliitossa) on venäläinen entinen maastohiihtäjä. Mihail Bulgakov
Mihail Afanasjevitš Bulgakov (; 15. toukokuuta 1891 Kiova – 10. maaliskuuta 1940 Moskova) neuvostoliittolainen toimittaja, romaani-, novelli- ja näytelmäkirjailija. Bulgakov syntyi Kiovassa ja kirjoitti venäjäksi. Mihail Mil
Hän syntyi keskiluokkaiseen juutalaiseen perheeseen Siperiassa, minne hänen isoisänsä oli asettunut sotilasuran jälkeen. 12-vuotiaana hän sai rakentamastaan liidokista ensimmäisen palkinnon pienoismallikilpailussa. Vuonna 1926 hän alkoi opiskella Tomskin Siperian polyteknisessä instituutissa. Hän siirtyi sieltä opiskelemaan lentotekniikkaa Donin polytekniseen instituuttiin Novotšerkasskiin. Hän avioitui opiskelijatoverinsa kanssa ja he saivat neljä tytärtä ja pojan. Mihail Botvinnik
Mihail Moisejevitš Botvinnik (; 17. elokuuta 1911 Kuokkala – 5. toukokuuta 1995 Moskova) oli kolmeen otteeseen shakin maailmanmestaruuden saavuttanut, lajin historian vahvimpiin pelaajiin luettu suurmestari. Hän syntyi Suomen suuriruhtinaskuntaan kuuluneessa Kuokkalassa. Mihail Aljošin
Mihail Petrovitš Aljošin (, s. 22. toukokuuta 1987 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen autourheilija. Mihail Eisenstein
Mihail Eisenstein jäi Riikaan vuoteen 1917 asti, jolloin hän liittyi Venäjän valkoiseen armeijaan insinöörinä. Suhteet poikaan rikkoutuivat, kun Sergei liittyi Puna-armeijaan. Sodan lopussa Mihail Eisenstein pakeni hävinneen armeijan mukana Berliiniin, jossa meni naimisiin nuoren Elisabeth Michelsonin kanssa, joka oli pensionaatin omistaja. Mihail Eisenstein kuoli vuonna 1920 Berliinissä. Hänen poikansa kuuli isänsä kuolemasta vasta kolme vuotta myöhemmin. Mihail Paškin
Maajoukkueessa Mihail Artsybašev
Mihail Artsybašev syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hän jätti lukion kesken ja opiskeli sittemmin taidekoulussa. Vuonna 1898 Artsybašev muutti Pietariin, jossa hän meni naimisiin, mutta erosi kolmen vuoden kuluttua. Mihail Prišvin
Mihail Mihailovitš Prišvin (, 4. helmikuuta 1873 Hruštšovon kartano Jeletsin lähellä – 16. tammikuuta 1954 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Mihail Mihailov
Mihail Mihailov syntyi virkamiehen ja kazakkiylimyksen tyttären perheeseen. Hänen isoisänsä oli Aksakovien maaorja, joka kuoli raipparangaistukseen. Mihailov opiskeli Pietarin yliopistossa ja julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1845. Hän toimi "Sovremennik"-kirjallisuuslehden avustajana ja vuodesta 1860 sen toimittajana. Hän laati Nikolai Šelgunovin kanssa nuorisolle osoitetun vallankumouksellisen julistuksen, joka painettiin Lontoossa Aleksandr Herzenin kirjapainossa. Syksyllä 1861 Mihailov pidätettiin ja tuomittiin kuuden vuoden pakkotyörangaistukseen. Hän kärsi tuomiotaan Nertšinskin pakkotyövankilassa. Mihail Tšyhir
Tšyhir on taustaltaan Valko-Venäjän valtiollisesta kauppatieteellisestä yliopistosta valmistunut (1960) ekonomi (ekonomisti). Hän täydensi opintojaan valmistuen myös Moskovan rahoitusalan korkeakoulun Kansainvälisten kauppasuhteiden tiedekunnasta (1982). Tšyhir on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Mihail Kogălniceanu
Mihail Kogălniceanu (6. syyskuuta 1817 Iași, Moldavia – 1. heinäkuuta 1891 Pariisi, Ranska) oli romanialainen valtiomies ja historioitsija, joka toimi Romanian pääministerinä vuosina 1863–1865. Hän oli myös yksi romanialaisen historiankirjoituksen perustajista. Mihail Možgin
Mihail Grigorjevitš Možgin (; 12. heinäkuuta 1890 – 22. huhtikuuta 1929) oli yksi ensimmäisistä udmurttilaisista runoilijoista. Mihail Pervuhin
Mihail Georgijevitš Pervuhin (; 14. lokakuuta 1904 Jurjuzan, Ufan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 22. heinäkuuta 1978 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja diplomaatti. Pervuhin toimi Neuvostoliiton varapääministerinä vuosina 1940–1944 ja 1950–1955, ensimmäisenä varapääministerinä vuosina 1955–1957 sekä Neuvostoliiton suurlähettiläänä Saksan demokraattisessa tasavallassa vuosina 1958–1962. Mihail Mjasnikovitš
Mihail Uladzimiravitš Mjasnikovitš (; , s. 6. toukokuuta 1950 Minskin alueen Njasvižin piirissä Valko-Venäjän SNT:ssa Neuvostoliitossa) on Valko-Venäjän pääministeri. Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti taloustieteen tohtori Mihail Mjasnikovitšin pääministeriksi tiistaina joulukuun 28. päivänä 2010. Samalla nimitettiin varapääministeri ja uusittiin keskeisten valtioelinten johtoa. Mihail Pletnjov
Mihail Vasiljevitš Pletnjov (; s. 1957 Arkangeli) on venäläinen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hän syntyi muusikkoperheeseen ja opiskeli 13-vuotiaasta lähtien pianonsoittoa Moskovan konservatoriossa Jakov Flijerin ja Lev Vlasenkon johdolla. Hän voitti vuonna 1978 kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun ja pääsi tämän mahdollistamana esiintymään lukuisiin länsimaihin. Hän teki ensiesiintymisensä kapellimestarina vuonna 1980. Mihail Simonov
Mihail Simonov (19. lokakuuta 1929 Rostov-na-Donu Neuvosto-Venäjä – 4. maaliskuuta 2011 Venäjä) oli venäläinen lentokonesuunnittelija, joka suunnitteli Suhoi Su-27 -hävittäjä-pommittajan, joka oli Neuvostoliiton vastaus Yhdysvaltain F-15 Eaglelle. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Simonov koordinoi 1991 koneen myyntiä ulkovalloille, jotta maa saisi kovasti kaivattua kovaa valuuttaa. Ansioistaan hän sai arvonimen Venäjän federaation sankari 1999. Mihail Maksimotškin
Mihail Maksimotškin (, s. 29. elokuuta 1993 Nižni Novgorod, Venäjä) on venäläinen mäkihyppääjä. Mihail Šatrov
Mihail Filippovitš Šatrov (, oikea sukunimi "Maršak", Марша́к; 3. huhtikuuta 1932 Moskova – 23. toukokuuta 2010 Moskova) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Mihail Vorontsov (kansleri)
Mihail Illarionovitš Vorontsov (23. heinäkuuta 1714 – 26. helmikuuta 1767 Pietari) oli venäläinen valtiomies, jolla oli merkittävä vaikutus varsinkin Venäjän ulkopolitiikkaan keisarinna Elisabetin valtakaudella 1741–1762.
Mihail Vorontsov kuului vaikutusvaltaiseen Vorontsovin sukuun. Hänen veljensä oli hovimies Roman Vorontsov. Mihail Vorontsov nimitettiin 14-vuotiaana paašipojaksi keisari Pietari Suuren tyttären Elisabet (Jelizaveta) Petrovnan hoviin. Elisabet kaappasi vuonna 1741 vallan Iivana VI:lta, ja hänestä tuli Venäjän hallitsija. Vorontsovista tuli keisarinnan suosikki, ja hän nai tämän serkun Anna Skavronskajan. Vuodesta 1744 Vorontsov toimi valtakunnan varakanslerina ja ulkoministerinä. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle VII antoi hänelle valtakunnankreivin arvon. Vorontsovista tuli kansleri vuonna 1758, kun hän syrjäytti Aleksei Bestužev-Rjuminin. Vorontsovin eduksi katsottiin, että seitsenvuotisen sodan aikana hän oli tukenut Venäjän liittoa Ranskan kanssa, kun taas Bestužev-Rjuminia pidettiin englantilaismielisenä. Vorontsov jatkoi myös Elisabetin lyhytaikaisen seuraajan Pietari III:n suosikkina, mutta ei puuttunut asioihin, kun uusi keisari luopui liitosta Ranskan ja Itävallan kanssa. Katariina II:n kaapattua vallan vuonna 1762 Vorontsov asetettiin kotiarestiin. Syrjäytetyn Pietari III:n kuoltua pian vankeudessa Vorontsov vannoi uskollisuutta Katariinalle ja sai takaisin kanslerinpaikkansa, mutta joutui luopumaan siitä jo 1763. Hän menetti pian vaikutusvaltansa hovissa. Mihail Pašnin
Mihail Pašnin (s. 11. toukokuuta 1989) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Tämän lisäksi hän on edustanut KHL:ssa myös Lokomotivia. Pašninin KHL-ura alkoi TsSKA:ssa kaudella 2009–2010. 13.4 2018 pelaamissaan 374 KHL:n runkosarjaottelussa Pašnin on kerännyt tehopisteet 11+40=51 ja 66 pudotuspeliottelussa 1+2=3. Hän on pelannut 13 A-maaottelua Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa ja voittanut alle 20-vuotiaiden MM-pronssin. Mihail Borodin
Mihail Markovitš Borodin (Gruzenberg, ; s. 9. heinäkuuta 1884 – 29. toukokuuta 1951) oli Kominternin agentti, joka osallistui Neuvostoliiton yhteistyöhön Guomindangin kanssa. Mihail Lebedev (taidemaalari)
Mihail Ivanovitš Lebedev (; 4. marraskuuta 1812 Tartto – 13. heinäkuuta 1837 Napoli) oli venäläinen taidemaalari. Hän syntyi Tartossa ja opiskeli Pietarin akatemiassa Maksim Vorobjovin johdolla. Mihail Krivonosov
Mihail Krivonosov (Venj. "Михаи́л Петро́вич Кривоно́сов") (s. 1. toukokuuta 1929 – 11. marraskuuta 1995) oli neuvostoliittolainen moukarinheittäjä, joka voitti Euroopan-mestaruuden, saavutti olympiahopeaa ja teki useita maailmanennätyksiä. Mihail Sergatšov
Mihail Aleksandrovitš Sergatšov (, s. 25. kesäkuuta 1998 Nižnekamsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningissä. Montreal Canadiens varasi Sergatšovin 9.varauksena . Mihail Šolohov
Mihail Aleksandrovitš Šolohov (, 24. toukokuuta 1905 – 21. helmikuuta 1984) oli venäläinen kirjailija. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1965. Mihail Zemtsov
Mihail Grigorjevitš Zemtsov (, 1688 Moskova – 28. syyskuuta 1743 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen suunnittelemansa rakennukset edustavat barokkityyliä. Mihail Paškin
Mihail "Misja" Andrejevitš Paškin (, s. 22. huhtikuuta 1980, Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen hyökkääjänä pelannut jääpalloilija, joka edusti nuoruudessaan Venäjän poikien maajoukkuetta ja myöhemmin Kazakstanin jääpallomaajoukkuetta. Misja Paškinin seuroja ovat olleet Ruotsissa mm. IFK Vänersborg, Gripen-Trollhättan ja Hammarby IF sekä Venäjällä Zorki Krasnogorsk, Jenisei Krasnojarsk ja Volga Uljanovsk. Mihail Bakunin
Tverin kuvernementissa syntynyt Bakunin kuului varakkaaseen aatelissukuun. Hänen diplomaattina toiminut isänsä omisti tiettävästi 500 maaorjaa, mutta oli kuitenkin ajatusmaailmaltaan liberaali osallistuen muun muassa vuoden 1825 dekabristikapinaan. Täytettyään 14 vuotta Bakunin aloitti opiskelun pietarilaisessa sotilaskatemiassa, josta hänet erotettiin kuuden vuoden opiskelujen jälkeen 1834 huonojen arvosanojen vuoksi. Tämän jälkeen Bakunin palveli Venäjän keisarillisessa kaartissa kahden vuoden ajan. Hän erosi palveluksesta, koska ei pystynyt hyväksymään näkemäänsä puolalaisten kohtelua. Mihail Balandin
Mihail Jurjevitš Balandin (, 27. heinäkuuta 1980 – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl) oli venäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi muun muassa KHL-joukkue HK Lokomotiv Jaroslavlissa. Mihail Kozlov
Mihail Kozlov (, s. 1974) on venäläinen karateka. Hän saavutti superraskaansarjan maailmanmestaruuden 2009 ja on yhdeksänkertainen Venäjän mestari. Mihail Krug
Mihail Vladimirovitš Krug (, oik. Vorobjov, , 7. huhtikuuta 1962 Tver (Kalinin), Neuvostoliitto – 1. heinäkuuta 2002 Tver) oli venäläinen laulaja ja lauluntekijä. Häntä usein kutsuttiin venäläisen chansoninkuninkaaksi, ja kappale ”Vladimirski tsentral” on yksi genren suosituimmista. Hän kuoli väkivaltaisesti kotonaan Tverissä 2002. Mihail Nesterov
Mihail Vasiljevitš Nesterov (; 31. toukokuuta 1862 Ufa – 18. lokakuuta 1942 Moskova) oli venäläinen taidemaalari. Mihail Petrov
Mihail Petrov syntyi köyhän talonpojan perheeseen nykyisen Tatarstanin Jelabugan piirin Monaševon kylässä. Valmistuttuaan vuonna 1923 neuvostopuoluekoulusta hänet lähetettiin Uljanovskin sotakouluun. Vuosina 1926–1932 hän työskenteli Udmurtian GPU:ssa. Myöhemmin hän toimi Udmurt kommuna ja "Molot" -lehtien toimittajana, osallistui toiseen maailmansotaan ja työskenteli sen jälkeen Udmurtian kirjakustantamossa, kirjailijaliitossa sekä Molotin toimittajana. Petrov oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1934 ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1944. Mihail Tarasenko (jääpalloilija)
Mihail Tarasenko (ven. Михаил Александрович Тарасенко, s. 23. helmikuuta 1986 Habarovsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut kakkostason eli Venäjän mestaruussarjan jääpalloseuroja, kuten Habarovskin kakkosjoukkuetta, Murmanskin Murmania ja Koroljovin Vympeliä. Tarasenko aloitti uransa 16-vuotiaana eli vuonna 2002 kotipaikkansa SKA-Habarovskin kakkosjoukkueessa. Vuodesta 2007 hän on edustanut Murmania ja Vympeliä. 
Tarasenko aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2007 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko-Venäjää viisi kertaa vuoteen 2013 mennessä (2007, 2008, 2009, 2012 ja 2013). Mihail Bahtin
Jalan amputoinnin jälkeen vuonna 1938 Bahtinin terveys koheni ja hän tuli tuotteliaammaksi. Vuodesta 1940 toisen maailmansodan loppuun Bahtin asui Moskovassa, jossa hän esitti väitöskirjan Rabelaisista Gorkin maailmankirjallisuuden instituutille saadakseen oikeuden jatkotutkinnon arvonimeen, mutta väitöstä ei voitu puolustaa ennen sodan päättymistä. Vuosina 1946 ja 1949 hänen väitöskirjansa puolustus jakoi Moskovan tutkijat kahteen leiriin: virallisiin opponentteihin, jotka hyväksyivät omintakeisen ja ei-oikeaoppisen käsikirjoituksen, sekä niihin professoreihin, jotka vastustivat käsikirjoituksen hyväksymistä. Kirjan maanläheinen, anarkistinen aihe oli monien väittelyiden aihe, kunnes valtio puuttui asiaan. Valtion vahvistustoimisto kielsi Bahtinilta tohtorin arvonimen ja myönsi hänelle alemman arvon. Myöhemmin Bahtin kutsuttiin takaisin Saranskiin, jossa hän sai oppituolin Mordvan pedagogisen instituutin yleisen kirjallisuuden laitoksella. Kun instituutti muuttui vuonna 1957 opettajainkoulutusyksiköstä yliopistoksi, Bahtinista tuli Venäjän ja maailmankirjallisuuden laitoksen johtaja. Vuonna 1961 Bahtinin terveys heikkeni ja hänen oli pakko jäädä eläkkeelle. Hän muutti hoitoa saadakseen 1969 takaisin Moskovaan, jossa asui kuolemaansa, vuoteen 1975, asti. Mihail Mihailov
Mihail Larionovitš Mihailov (, 16. tammikuuta 1829 Orenburg – 15. elokuuta 1865 nykyisen Taka-Baikalian aluepiirin Kalgan piirin Kadaja) oli venäläinen runoilija ja vallankumouksellinen. Zubin Mehta
Zubin Mehta syntyi aristokraattiseen parsilaiseen Mehli ja Tehmina Mehtin perheeseen Intiassa, Bombayssa (nykyään Mumbai). Hänen isänsä Mehli oli viulisti ja Bombayn sinfoniaorkesterin perustaja ja kapellimestari. Zubin aikoi aluksi opiskella lääketiedettä, mutta hän meni Wienin musiikkiakatemian opiskelijaksi 18-vuotiaana, opettajanaan Hans Swarosky Samaan aikaan opiskelivat muun muassa kapellimestari Claudio Abbado ja kapellimestari/pianisti Daniel Barenboim. Vuonna 1958 hän teki kapellimestaridebyyttinsä Wienissä. Samana vuonna hän voitti Liverpoolin kansainväliset kapellimestarikilpailut, ja hänet nimitettiin Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi. Dialoginen filosofia
Mihail Bahtin esittää oman diaologifilosofiansa kirjassaan "Dostojevskin poetiikka" (1991, alkuteos 1929). Bahtinin mukaan "itsenäisten, toisiinsa sulautumattomien äänten ja tietoisuuksien moneus, täysiarvoisten äänten aito polyfonia on Dostojevskin romaanien perusominaisuus". Dostojevski loi polyfonisen romaanin, jossa tasa-arvoiset tietoisuudet ja heidän erilaiset maailmansa kohtaavat. Bahtin väittää, että Dostojevski rikkoo vakiintuneen monologisen romaanin muodon. Dostojevskin romaaneissa henkilöiden näkemykset maailmaan kohtaavat dialogisessa kanssakäymisessä ilman, että tekijä ottaa niihin kantaa. Mihail Jakubov
Mihail Jurjevitš Jakubov (, s. 16. helmikuuta 1982, Barnaul, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka on tällä hetkellä ilman seuraa. Mihail Frunze
Frunze syntyi Biškekissä Venäjän Turkestanissa Bessarabiasta muuttaneen moldovalaisen lääkärin poikana. Paikallisen koulun jälkeen hän jatkoi lukiossa Vernyissä ja teknillisessä koulussa Pietarissa. Aleksandr Mihailov
Aleksandr Mihailov syntyi aatelisperheeseen. Vuonna 1875 hän alkoi opiskella Pietarin teknologisessa instituutissa, josta hänet erotettiin samana vuonna opiskelijaliikkeeseen osallistumisen takia. Vuonna 1876 hän toimi yhtenä Zemlja i voljan johtohenkilöistä. Keväällä 1877 hän asettui Saratovin läänin vanhauskoisten keskuuteen etsimään ”vallankumouksellisia sosialistisia ihanteita”. Keväästä 1878 lähtien Mihailov osallistui aktiivisesti Zemlja i voljan toimintaan Pietarissa. Sen hajottua hänestä tuli yksi Narodnaja voljan toimeenpanevan komitean jäsenistä. Hän perusti salaisia kirjapainoja, hoiti puolueen raha-asioita ja valmisteli terroritekoja. Mihail Golitsyn
Mihail Mihailovitš Golitsyn (; 1. marraskuuta 1675 Moskova – 10. lokakuuta 1730) oli venäläinen sotapäällikkö. Hän komensi suuren Pohjan sodan aikana vuosina 1713–1714 Suomen miehittänyttä venäläisarmeijaa (isoviha). Hän toimi Suomessa olleiden venäläisten joukkojen ylipäällikkönä vuoteen 1721, jolloin sota päättyi Uudenkaupungin rauhaan. Mihail Osintsev
Mihail Semenovitš Osintsev (s. 15. helmikuuta 1935) on entinen venäläinen jääpalloilija ja maahockeypelaaja. Hänen aloitti uransa Sverdlovskissa, jossa hän edusti uransa aikana vuodesta 1955 lähtien nykyisen Jekaterinburgin SKA-Sverdlovskia aina vuoteen 1960. Hän lukeutui myös Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Vuonna 1960 hän siirtyi Moskovaan, jossa hän jatkoi niin jääpallo- kuin maahockeyuraansa. Mihail Vasiljev (käsipalloilija)
Mihail Anatoljevitš Vasiljev (; s. 4. maaliskuuta 1961 Moskova) on Neuvostoliittoa edustanut entinen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän pelasi seuratasolla TsSKA Moskovassa. Mihail Tereštšenko
Mihail Tereštšenko syntyi rikkaaseen sokeritehtailijasukuun. Hän valmistui Kiovan ja Leipzigin yliopistoista. Vuonna 1910 Tereštšenko liittyi vapaamuurareihin ja hänestä tuli yhdessä Aleksandr Konovalovin, Aleksandr Kerenskin, Nikolai Nekrasovin ja Ivan Jefremovin ohella yksi Venäjän vaikutusvaltaisimmista vapaamuurareista. Tereštšenko oli myös duuman jäsen. Vaikka hän oli sitoutumaton, hän oli hyvin lähellä Venäjän edistyspuoluetta. Mihail Pugovkin
Pugovkin syntyi Rameškissa, silloisessa Neuvostoliitossa. Hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1988. Mihail Bulgakov (ruhtinas)
Mihail Ivanovitš Bulgakov (, lempinimi Golitsa, 1466−1554 tai 1556) oli venäläinen ruhtinas ja sotasankari, joka taisteli esimerkiksi Orshan taistelussa 1514 ja jäi puolalaisten vangiksi 38 vuoden ajaksi (Ikonnikov, Kollmann). Hänen urheudestaan ja jalosta luonteestaan kasvoi legenda. Hänestä polveutuu Golitsynin ruhtinassuku. Mikael Rohkea
Mihai syntyi "Pătraşcu"-sukuun. Kirjattua tietoa hänen syntymävuodestaan ei ole tiedossa, mutta se on pystytty määrittelemään taideteoksen avulla. Vuonna 1601 hän vietti aikaa Prahassa, jossa hänestä tehtiin muotokuva. Tästä muotokuvasta löytyy latinan kielinen kirjoitus: "Aetatis XLIII" ("elämän 43:s vuosi"). Tämän mukaan Mihai syntyi vuonna 1558. Hänen nuoruusvuosistaan ei tiedetä paljoa. Joidenkin historioitsijoiden mukaan hän oli Valakian prinssi Pătraşcu cel Bun:in avioton poika. Toiset taas epäilevät hänen itse keksineen aatelisarvonsa päästäkseen valtaan. Hänen äitinsä Teodora Cantacuzino oli kuuluisan Cantacuzino-suvun jäsen. Yhden suvun haaroista uskotaan tulevan Bysantin keisari Johannes VI Kantakuzenosesta. Michel Aflaq
Michel Aflaq (1910 – 23. kesäkuuta 1989 Pariisi) oli syyrialainen filosofi, sosiologi ja nationalisti. Hän perusti Baath-puolueen yhdessä ystävänsä Salah al-Din al-Bitarin kanssa. Baath-puolueen iskulause on "Yhtenäisyys, vapaus, sosialismi". Lisäksi se kannattaa maallistumista. Miroslav Šatan
Miroslav Šatan (s. 22. lokakuuta 1974 Topoľčany, Tšekkoslovakia) on slovakialainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän voitti urallaan maailmanmestaruuden ja sai lisäksi MM-hopeaa ja -pronssia. NHL:ssä Šatan pelasi yli tuhat ottelua ja voitti tuona aikana Stanley Cupin. Lisäksi hän oli voittamassa Slovakian Extraligan mestaruutta. Václav Noid Bárta
Václav Bárta (tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Václav Noid Barta; s. 27. lokakuuta 1980 Praha) on tšekkiläinen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja malli. Hän edustaa kotimaataan vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä yhdessä Marta Jandován kanssa kappaleella "Hope Never Dies". Bártan säveltämä kappale esiintyy toisessa semifinaalissa. Mihail Kuzmin
Mihail Aleksejevitš Kuzmin (, 18. lokakuuta 1872 Jaroslavl – 1. maaliskuuta 1936 Leningrad) oli venäläinen kirjailija. Gustav Mahler
Mahler syntyi böömiläisessä, nykyisin Tšekin tasavallassa sijaitsevassa Kalištěn kylässä vaatimattomaan juutalaisperheeseen. Hänen isänsä, ammatiltaan majatalonpitäjä, oli ankara ja väkivaltainen; hän löi lapsiaan ja vaimoaan mielivaltaisesti. Pian Gustavin syntymän jälkeen perhe muutti läheiseen Jihlavan kaupunkiin, jossa toimi varsin elinvoimainen musiikkiyhteisö: W. A. Mozartin, Joseph Haydnin ja G. F. Händelin teoksia esitettiin säännöllisesti. Kaupungissa toimi lisäksi musiikillisen elämän henkisen isän Heinrich Fischerin johtama kaupunginorkesteri. Fischer asui lähellä Mahlereita, ja huomattuaan pojan lahjakkuuden hän alkoi pitää tälle harmonian ja kontrapunktin oppitunteja. Kymmenvuotiaana Mahler piti ensimmäisen julkisen konserttinsa, joka sai myönteisen vastaanoton paikallisessa lehdessä. Isä lähetti Gustavin Prahaan opiskelemaan, mutta olot siellä olivat niin huonot, että poika palasi jo viiden kuukauden kuluttua takaisin. Gustavin 13-vuotiaana pitämä konsertti, joka sai jo myrskyisät suosionosoitukset, kohensi hänen itsetuntoaan, mutta vuotta myöhemmin hänen veljensä Ernestin menehtyminen sydämen pettämiseen musersi hänet. Hänen äidillään oli perinnöllinen sydänvika, joka oli siirtynyt useaan perheen 14 lapsesta, myös Gustaviin. Hän menetti suurimman osan sisaruksistaan ennen 1900-luvun vaihdetta erinäisten sairauksien ja yhden itsemurhan johdosta, ja vain neljä oli tällöin enää elossa. Kuolemasta tuli erottamaton osa Mahlerin elämää – myös hänen musiikkiaan. Onneton lapsuus ja juureton alkuperä – omien sanojensa mukaan hän "oli böömiläinen itävaltalaisten keskuudessa, itävaltalainen saksalaisten keskuudessa ja juutalainen koko maailman silmissä" – aiheuttivat sen, että Mahler kärsi aikuisiällään neurooseista ja epävarmuudesta. Kazimir Malevitš
Malevitš syntyi Ukrainassa lähellä Kiovaa puolalaisille vanhemmille. Malevitšin äidinkielet olivat puola ja venäjä. "Malevitš" on hänen puolalaisen nimensä Malewicz translitteraatio. Hän ei itse tiennyt tarkkaa syntymäaikaansa, ja jopa syntymävuodesta on epäselvyyttä. Toisten tietojen mukaan hän syntyi vuonna 1878, mutta myöhemmin syntymävuodeksi on vahvistunut 1879. Päivän epäillään olevan joko 24. tai 26 . helmikuuta . Malevitš varttui Ukrainan maaseudulla, ja hän oli taiteensa kautta koko ikänsä sidoksissa talonpoikaisympäristöön. Malevitš opiskeli Kiovan piirustuskoulussa 1895–1896. Hän muutti Moskovaan 1904, jossa opiskeli Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa sekä Fjodor Rerbergin ateljeessa vuosina 1904–1910. Vuonna 1910 hän osallistui "Ruutusotamies"-ryhmän näyttelyyn Moskovassa. Mihail Bahtin
Bahtin löydettiin lännessä 1960-luvulla. Hänen nimeään kantava tutkimuskeskus toimii Sheffieldin yliopistossa Britanniassa. Suomessa Bahtin-boomi ei osoita laantumisen merkkejä, mistä osoituksena on kesällä 2005 järjestetty kollokvio. Mihail Bubennov
Mihail Semjonovitš Bubennov (, 21. marraskuuta 1909 nykyisen Altain aluepiirin Novotšihan piirin Vtoroje Polomošnevon kylä – 3. lokakuuta 1983 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Mihail Tšyhir
Mihail Mikalajevitš Tšyhir (, , s. 24. toukokuuta 1948 Kapylin piirissä Minskin alueella Neuvostoliitossa) toimi Valko-Venäjän pääministerinä vuosina 1994-1996. Mihail Kaufman
Kaufman syntyi juutalaiseen perheeseen Białystokissa, Kongressi-Puolassa, joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan. 1920-luvun vaihteessa Dziga Vertov pyysi häntä kameramieheksi "Kino-Pravda" -nimisiin uutiskatsauksiin. Mihail Fradkov
Fradkov on kotoisin läheltä Samaraa. Kansallisuudeltaan Fradkov on juutalainen. Hän on opiskellut konetekniikkaa (valmistui 1972) ja ulkomaankauppaa (1981). Vuonna 1973 hänet nimitettiin Neuvostoliiton Intian suurlähetystön taloudelliselle osastolle kahdeksi vuodeksi. Vuonna 1991 hän oli Venäjän edustaja GATT-neuvotteluissa. Biljal Mahov
Biljal Valerjevitš Mahov (, s. 20. syyskuuta 1987 Naltšik, Kabardi-Balkarian ASNT, Neuvostoliitto) on venäläinen vapaapainin olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan mestari. Hän on MM-mitalisti myös kreikkalais-roomalaisessa painissa. Mihail Kalatozov
Mihail Konstantinovitš Kalatozov (, , 28. joulukuuta 1903 Tbilisi – 26. maaliskuuta 1973 Moskova) oli georgialaissyntyinen neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja. Mihail Gurevitš
Hän syntyi juutalaiseen perheeseen Rubanštšinan kylässä Kurskin alueella vuonna 1892. Hän valmistui Ohtyrkan lukiosta (Harkovan alueella) erinomaisin arvosanoin ja pääsi Harkovan yliopistoon opiskelemaan matematiikkaa. Pian hänet erotettiin, koska oli osallistunut vallankumoukselliseen toimintaan. Hän jatkoi opintojaan Ranskassa, Montpellier’n yliopistossa. Hän valmistui lentokoneinsinööriksi ranskalaisesta Supaero-yliopistosta vuonna 1913. Mihail Veller
Veller syntyi upseerisperheeseen ja on asunut sekä matkustellut paljon eri puolilla Neuvostoliittoa sekä IVYä. Koulunsa hän päätti Mahiljoussa Valko-Venäjällä 1966. Hän opiskeli filologiaa Leningradin valtionyliopistossa. Kesällä 1969 hän matkusti ilman rahaa ja kulkulupia Leningradista Kamtšatkalle kuukaudessa. Seuraavana kesänä hän teeskenteli mielisairasta psykiatrisella osastolla. Mihail Bahtin
Kritisoidessaan kirjallisuudentutkimusta siitä, että se yrittää sovittaa koko kirjallisuuden, muun muassa myös renessanssin, virallisen kulttuurin puitteisiin, Bahtin totesi, että Rabelais'n luova työ voidaan ymmärtää vain "siinä kansankulttuurin virrassa, joka on aina, kaikkina kehityskausina ollut virallisen kulttuurin vastakohtana..." Hän totesi, että Gogol kiinnittää erikoista huomiota eleilyyn ja ruokottomuuksiin eikä hyljeksi vähääkään kansan naurunomaisen puhunnan erikoisuuksia. Mihail Brašinski
Mihail Iosifovitš Brašinski (; s. 10. toukokuuta 1965 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja toimittaja. Hän opiskeli Pietarin valtiollisessa teatteritaiteen akatemiassa sekä Yhdysvalloissa 1990-luvulla. Ivan Mihailov
Mihailov opiskeli bulgarialaisessa Pyhän Kyrilin ja Pyhän Methodiuksen koulussa Thessalonikissa , kunnes toinen Balkanin sota (1912–1913) alkoi ja koulu suljettiin Kreikan hallituksen käskystä ja hänen oli pakko jatkama opiskeluaan serbialaisessa koulussa Skopjessa. Serbian opetusministeri antoi Mihailoville stipendin johonkin Keski-Euroopan yliopistoon, mutta Mihailov kieltäytyi ja liittyi Bulgarian armeijaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Mihailov asettui asumaan Sofiaan, jossa hän alkoi lainopiskelun yliopistossa. Yliopistossa hänestä tuli Makedonian vallankumousliikkeen jäsen siihen aikaan kun liikkeen johdossa oli Todor Aleksandrov. Meraf Bahta
Meraf Bahta Ogbagaber (s. 24. elokuuta 1989 Dekishahay, Eritrea) on eritrealaissyntyinen, mutta myöhemmin Ruotsin kansalaisuuden saanut kestävyysjuoksija. Hän edustaa nykyisin Hälle IF:ää. Bahtan päämatka on 5 000 metriä, jossa hän voitti EM-kultaa Zürichissä 2014. Konstantin Barulin
Konstantin Aleksandrovitš Barulin (, s. 4. syyskuuta 1984 Karaganda, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL-joukkue HK Sotšissa. Hän on pelannut aiemmin KHL:n Atlantissa, TsSKA Moskovassa ja Ak Bars Kazanissa. Mihail Iljin
Mihail Iljin oli runoilija Samuil Maršakin veli. Hän valmistui Leningradin teknologisesta instituutista vuonna 1925 ja työskenteli vuoteen 1929 saakka insinöörinä. Iljin on kirjoittanut luonnontieteitä ja tekniikkaa popularisoivia teoksia, joita lasten lisäksi lukivat myös aikuiset. Neuvostoliiton ensimmäistä viisivuotissuunnitelmaa kuvaava ”Kertomus suuresta suunnitelmasta” ("Rasskaz o velikom plane", 1930) ja sen jatko-osa ”Vuoret ja ihmiset” ("Gory i ljudi", 1935) käännettiin lukuisille vieraille kielille. Mihail Mamiašvili
Mihail Gerazijevitš Mamiašvili (s. 21. marraskuuta 1963 Sumyn alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hänen uransa menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1980-luvulle, jolloin hän edusti Neuvostoliittoa. Mihail Šatrov
Mihail Šatrov syntyi insinöörin perheeseen. Hänen isänsä, puoluejohtaja Aleksei Rykovin lanko, menehtyi 1930-luvun lopulla Stalinin vainoissa ja äiti vangittiin vuonna 1949. Šatrov valmistui Moskovan vuori-instituutista vuonna 1956 ja liittyi NKP:hen vuonna 1961. Mihail Bubennov
Mihail Bubennov syntyi talonpoikaisperheeseen. Keskikoulun jälkeen hän työskenteli opettajana ja lehtimiehenä. Vuonna 1939 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton ja vuonna 1951 NKP:n jäseneksi. Vuosina 1965–1975 hän oli Venäjän SFNT:n kirjailijaliiton hallituksen jäsen. Mihail Katkov
Mihail Nikiforovitš Katkov (13. marraskuuta 1818 Moskova – 1. elokuuta 1887 Znamenskoje, Moskova) oli venäläinen lehtimies, joka toimi konservatiivisen ja kansallismielisen "Moskovskije vedomosti" -lehden päätoimittajana. Suomessa Katkov muistetaan Suomen autonomian ja erityisaseman kriitikkona. Mihail Tšehov
Mihail Tšehov (29. elokuuta 1891 Pietari – 30. syyskuuta 1955 Los Angeles) oli venäläinen näyttelijä ja teatteripedagogi. Hän oli Anton Tšehovin veljen, kirjailija-toimittaja Aleksandr Tšehovin poika. Venäjällä Mihail Tšehovia on pidetty aikansa etevimpänä näyttelijänä. Mihail Burtsev
Mihail Ivanovitš Burtsev (, 21. kesäkuuta 1956 Moskova, Venäjän SFNT – 16. lokakuuta 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut säilämiekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Mihail Botvinnik
Mihail Botvinnik syntyi venäjänjuutalaiseen perheeseen Kuokkalassa Suomen suuriruhtinaskunnassa. Hänen isänsä Moisey Botvinnik oli hammasteknikko. Mihail Koltsov
Mihail Jefimovitš Koltsov (, oikea sukunimi "Friedland", Фри́длянд; 12. kesäkuuta 1898 Kiova – 2. helmikuuta 1940 Moskova) oli neuvostoliittolainen lehtimies ja kirjailija. Mihail Borodkin
Mihail Mihailovitš Borodkin (1. syyskuuta 1852 – 1919) oli venäläinen kenraaliluutnantti, joka tutki Suomen historiaa ja vastusti Suomen autonomiaa. Mihail Studenetski
Mihail Vladimirovitš Studenetski (, s. 6. maaliskuuta 1934 Moskova, Venäjän SFNT) on kilpauransa päättänyt, Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Mihail Bahtin
Siperiaan karkottamisen taustalla oli Stalinin bolsevikkihallinnon yhä voimakkaampi halu tukahduttaa sitä sivistyneistöä, joka ei suostunut puoluekantaiseen toimintaan. Neuvostoliiton koulutuksesta vastaava komissaari eli opetusministeri Anatoli Lunatšarski kirjoitti innostuneen arvostelun Bahtinin kirjasta, mutta teoksen ilmestymishetkellä 1929 kirjoittaja oli kuitenkin jo pidätetty. Useiden Bahtinin teosten toimittaja ja kääntäjä Caryl Emerson toteaa, että Lunatšarskin arvostelu ei riittänyt estämään Bahtinin karkotusta Siperiaan, mutta luultavasti se ehkäisi pahemman kohtalon. Mihail Tihonravov
Mihail Tihonravov (, 19. heinäkuuta 1900 – 3. maaliskuuta 1974) oli neuvostoliittolainen rakettitekniikan pioneeri. Mihail Žukov
Mihail Sergejevitš Žukov (, s. 3. tammikuuta 1985 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänellä on myös Ruotsin kansalaisuus. Mihail Saltykov-Štšedrin
Mihail Jevgrafovitš Saltykov-Štšedrin (, oikea sukunimi Saltykov, salanimi N. Štšedrin; 27. tammikuuta 1826 nykyisen Tverin alueen Kaljazinin piirin Spas-Ugolin kylä – 10. toukokuuta 1889 Pietari) oli venäläinen kirjailija. Häntä pidetään yhtenä venäläisen kirjallisuuden suurimmista satiirikoista, joka kertomuksissaan ja romaaneissaan ruoski virkamiesolojen, maaseutuelämän ja maaorjuuden epäkohtia. Mihail Petraševski
Mihail Vasiljevitš Butaševitš-Petraševski, tunnetaan yleisesti nimellä Mihail Petraševski (; 13. marraskuuta 1821 Pietari – 16. joulukuuta 1866 Belskoje, Jeniseiskin kuvernementti) oli venäläinen ajattelija. Mihail Bahtin
Hän siirtyi myöhemmin veljensä Nikolain kanssa Pietarin yliopistoon. Siellä Bahtiniin vaikutti suuresti klassisisti F. F. Zelinski, jonka teoksissa on Bahtinin esiin nostamien käsitteiden perustat. Bahtin suoritti loppuun opintonsa vuonna 1918 ja muutti Länsi-Venäjälle Pihkovan alueelle pieneen Nevelin kaupunkiin, jossa hän toimi kaksi vuotta opettajana. Tuona aikana muodostui ensimmäinen ”Bahtinin piiri”. Ryhmä koostui intellektuelleista, joilla oli erilaisia kiinnostuksen kohteita mutta joiden lempipuuhaa oli keskustelu erilaisista kirjallisuuden, uskonnon ja politiikan aiheista. Tähän ryhmään kuuluivat Valentin Vološinov ja myöhemmin mukaan Vitebskissä liittynyt P. N. Medvedev. Useimmin keskusteltu aihe oli saksalainen filosofia, ja näistä ajoista alkaen Bahtin piti itseään enemmän filosofian kuin kirjallisuuden tutkijana. Nevelissä Bahtin työskenteli myös laajan moraalifilosofiaa koskevan teoksen parissa, jota ei ole julkaistu kokonaan. Pieni osa teoksesta julkaistiin kuitenkin vuonna 1919 otsikolla "Taide ja vastuu". Se oli Bahtinin ensimmäinen julkaistu teos. Bahtin siirtyi vuonna 1920 Vitebskiin. Siellä hän meni vuonna 1921 naimisiin Elena Aleksandrovna Okolovitsin kanssa. Myöhemmin vuonna 1923 Bahtinilla todettiin luumätä, jonka vuoksi hänen toinen jalkansa jouduttiin amputoimaan vuonna 1938. Sairaus hidasti hänen tuotteliaisuuttaan ja invalidisoi hänet.
Bahtin muutti 1924 Leningradiin ja meni töihin Historialliseen instituuttiin, jossa hän neuvoi Valtion kustantamoa. Siinä vaiheessa Bahtin päätti julkaista kirjoittamansa artikkelin, mutta juuri ennen kuin ”Kysymyksestä estetiikan metodologiasta kirjallisissa teoksissa” piti ilmestyä, lehti, jonka oli tarkoitus julkaista artikkeli, lakkasi ilmestymästä. Kirjoitus julkaistiin lopulta 51 vuotta myöhemmin. Käsikirjoitusten torjunta ja katoaminen vaivasi Bahtinia koko hänen uransa ajan. Vuonna 1929 julkaistiin Bahtinin ensimmäinen, pääteos "Dostojevskin taiteen ongelmia". Siinä Bahtin toi esille dialogisuuden käsitteen. Juuri kun tämä mullistava kirja tuli julkisuuteen, Bahtinia syytettiin osallistumisesta ortodoksisen seurakunnan maanalaiseen liikkeeseen. Tämän syytteen totuudenmukaisuudesta ei ole tietoa. Bahtin tuomittiin ensin karkotettavaksi Siperiaan, mutta tuomiota muutettiin myöhemmin sillä perusteella, että heikentyneessä terveydentilassa se aiheuttaisi hänen kuolemansa. Sen sijaan hänet lähetettiin kuudeksi vuodeksi ”sisäiseen karkotukseen” Kazakstaniin. Dan Bălan
Dan Mihai Bălan (s. 6. helmikuuta 1979 Chișinău, Moldavian SNT) on moldovalais-romanialainen laulaja. Bălan tuli tunnetuksi eurodance-yhtye O-Zonen jäsenenä. Mihail Artsybašev
Mihail Petrovitš Artsybašev (, 5. marraskuuta 1878 Harkovan läänin Izjum tai toisten tietojen mukaan Ahtyrkan kihlakunnan Dobroslavovkan maatila – 3. huhtikuuta 1927 Varsova) oli venäläinen kirjailija. Mihail Kasjanov
Mihail Mihailovitš Kasjanov (, s. 8. joulukuuta 1957, Solntsevo), oli Venäjän pääministeri tammikuusta 2000 helmikuuhun 2004. Kasjanov on koulutukseltaan insinööri ja ekonomisti. 80-luvulla Kasjanov työskenteli Gosplanissa ja Jeltsinin aikana Venäjän rahaministeriössä. Pääministerikauden jälkeen Kasjanov yritti vuonna 2008 Venäjän presidentiksi, muttei saanut kyllin nimiä taakseen. Kasjanov on arvostellut Putinin hallintoa ja Venäjällä vallitsevaa laittomuutta ja korruptiota. Kasjanov ei ole automaattisesti kansan suosima, koska hänet liitetään Jeltsinin ajan yksityistämisiin. Länsimielisenä tunnettua Kasjanovia on Venäjällä syytetty lännen rahoittamaksi oppositiohahmoksi ja epäilty korruptiosta 90-luvulla. Venäjän hallitusta kannattavat tšetšeenit ovat uhanneet tappaa Kasjanovin. Mihail Bahtin
Bahtinin teokset ja ajatukset tulivat suosituiksi hänen kuolemansa jälkeen. Hän koki vaikeita olosuhteita ammatissaan aikana, jolloin tieto oli vaarallista ja siksi sitä piti usein piilottaa. Siksi nykyisin tarjolla oleva tieto hänestä on usein epätarkkaa. Se on epämääräistä myös siksi, että Bahtinin elämän aikana pääsy venäläisiin arkistotietoihin oli rajoitettu. Vasta arkistojen tultua julkisiksi tutkijat tajusivat, että monet asiat, joita he olettivat tietävänsä Bahtinin elämän yksityiskohdista, olivatkin virheellisiä tai jopa Bahtinin itsensä vääristämiä. 
Kirjallisuus- ja romaaniteoriansa tueksi Bahtin analysoi varsinkin kahta kirjailijaa: Rabelais'ta ja Fjodor Dostojevskia. Teoksessaan "Dostojevskin poetiikan ongelmia" Bahtin luonnehtii Dostojevskin romaaneja polyfonisiksi rakennelmiksi, joista elämän monimuotoisuus välittyy koko monimutkaisuudessaan. Dostojevski hylkäsi monologisen kirjoittamistavan, joka oli aiemmin kanonisoitu romaanin muoto. Polyfonisen eli moniäänisen ilmaisun erityispiirteitä Bahtin korostaa dialogisuuden käsitteellä. Mihail Bahtin
Teoksessaan "Rabelais: keskiajan ja renessanssin nauru" Bahtin totesi: ”Parempi on kirjoittaa naurusta kuin kyynelistä, sillä juuri nauru on ihmisen tunnusmerkki”. Rabelais'n varhaisia romaaneja "Gargantua" ja "Pantagruel" Bahtin kutsuu menippolaissatiireiksi. Niissä maailma on käännetty ylösalaisin, kuten karnevaalikulttuurissa, ja niitä leimaa groteski huumori.