Mikä oli Tornion Palloveikkojen paras saavutus jalkapallossa?
Tornion Palloveikot
Sen sijaan jalkapallossa torniolaiset joukkueet, TPV ja TP-47, eivät olleet onnistuneet nousemaan III divisioonaa korkeammalle 1980-luvun alussa. Tämän seurauksena päädyttiin seuroissa yhteistyöhankkeeseen, jonka johdosta Tornion Palloseura (ToPS) aloitti kaudella 1984 Tornion miesten jalkapalloilun ykkösseurana. Perustajaseurat jäivät pyörittämään junioritoimintaa. TPV:n ja TP-47:n seurafuusio kuitenkin epäonnistui, ja tällöin Tornion Palloveikot päätti luopua kokonaan jalkapallotoiminnasta ja keskittyä yksinomaan jääpalloon. Jalkapallotoiminnan pyörittäminen tulevaisuudessa jäi TP-47:n vastuulle.
Tauno Kekkonen
Ilman seuraa jäänyt Kekkonen oli tämän jälkeen mukana TUL:sta erotettujen jalkapalloilijoiden vuonna 1931 perustaman Helsingin Pallo-Veikkojen toiminnassa, mutta kun sitä ei hyväksytty Suomen Palloliiton jäseneksi, siirtyi hän vielä samana vuonna Helsingin Toverien riveihin. Kekkonen edusti seuraa vuoteen 1942 saakka ja voitti Suomen mestaruuden viimeisenä pelikautenaan. Sotavuosien jälkeen hän edusti vielä kaksi kautta Suomensarjassa pelannutta Kallion Palloseuraa. Kaikkiaan Kekkonen pelasi kahdeksan kauden aikana 95 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 12 maalia. Terhi Uusi-Luomalahti
Uusi-Luomalahti aloitti jalkapalloilun Järvenpään Palloseurassa. Kasvattajaseurastaan hän siirtyi Puistolan Urheilijoihin ja oli mukana nostamassa Puistolan SM-sarjaan vuonna 1991. Sen jälkeen matka jatkui Suomen menestyksekkäimpään jalkapalloseuraan HJK:hon, jossa hän voitti mm. 7 Suomen mestaruutta ja 4 Suomen Cupia. Viimeisen kautensa SM-sarjassa Uusi-Luomalahti pelasi FC Espoossa, joka ylsi hopeamitaleille sekä mestaruussarjassa että Suomen Cupissa. Kauden 2005 jälkeen loukkaantumisten riivaama Uusi-Luomalahti päätti siirtyä pelaamaan alemmalle sarjatasolle Naisten Ykköseen PuiU:un. Uusi-Luomalahti kipparoi tällä viimeisellä jalkapallokaudellaan Puistolan taas SM-sarjaan. Tornion Palloveikot
Vuonna 2007 tiensä finaaliin ToPV:n vastustajaksi oli raivannut HIFK, pudotettuaan OLS:n välierissä pronssiotteluun. Finaalista odotettiin suurta ottelua, sillä yhdeksän vuoden tauon jälkeen loppuotteluun selvinneen HIFK:n odotettiin haastavan todella pohjoisen ylivallan jääpalloilussa 2000-luvulla. Ensimmäisen puoliajan jälkeen tilanne oli tasan, 2–2, mutta toisella puoliajalla torniolaiset karkasivat 7–3 voittoon. ToPV:lle mestaruus oli jo neljäs peräkkäinen. Gränsvallenille oli jälleen kerääntynyt vajaat 4000 katsojaa. TUL Cup 2016
TUL Umbro-cup 2016 oli 75. kerran pelattu Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu, joka järjestettiin cup-muotoisena keväällä 2016. Turnaukseen ilmoittautui seitsemän joukketta, joista Tampereen Pallo-Veikot pääsi suoraan välieriin. Tampereella 24. huhtikuuta pelatussa loppuottelussa TPV voitti Toejoen Veikot maalein 5–1. Kilpailu oli nimetty sponsorina toimivan urheiluvälinevalmistaja Umbron mukaan. Tampereen-Viipurin Ilves-Kissat
Ilves-Kissojen ja A-maajoukkueen keskushyökkääjä Yrjö Asikainen voitti jalkapallossa kolme kertaa maalikuninkuuden (1949, 1950 ja 1955) Asikainen toimi Killan puheenjohtajana lähes sen alusta alkaen kuolemaansa (3.12.2008) asti. Viipurilaissyntyinen Leo Turunen valittiin 1947 Suomen parhaaksi jalkapalloilijaksi. Seurassa on pelannut noin 30 A-maajoukkueessa esiintynyttä jalkapalloilijaa kuten Yrjö Asikainen, Thure Sarnola, Leo Turunen, Aarno Rinne, Aarno Niinimäki, Olavi Lilja, Kalevi Lilja, Simo Lehmusvirta, Veikko Forsblom, Veikko Hovivuori, Jarmo Manninen, Harri Holli, Mikko Lampi, Matti Mäkelä, Kalevi Nupponen, Matti Haahti, Olli Heinonen, Semi Nuoranen, Esko Valkama, Erkki Vihtilä, Hannu Asikainen ja Matti Pitko. Jalkapallon I divisioonan kausi 1984
Jalkapallon I divisioonan kausi 1984 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Oulun Työväen Palloilijat nousi suoraan Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut Kuopion Elo karsi Mestaruussarjapaikasta Kokkolan Pallo-Veikkojen kanssa. KPV säilytti paikkansa Mestaruussarjassa. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II divisioonaan.KPV säilytti paikkansa Mestaruussarjassa yhteismaalein 3–2. Viron jalkapallomaajoukkue
Joukkueen pelaajista suurin osa oli Tallinnan joukkueista, joita olivat esimerkiksi TJK, Sport, Kalev ja Tallinna Estonia. Joukkueen eniten otteluita pelannut pelaaja oli maalivahti Evald Tipner (67) ja kenttäpelaajista Eugen Einmann (65), Eduard Ellman-Eelma (58) ja Karl-Rudolf Silberg-Sillak (52). Parhaimpia maalintekijöitä olivat Ellman-Eelma (21 maalia 65 ottelussa), Richard Kuremaa (18/42), Arnold Pihlak (17/44), Georg Siimenson (14/42) and Friedrich Karm (9/13), jotka kuuluvat Viron 10 kaikkien aikojen parhaiden maalintekijöiden joukkoon. Pelaajat saivat pientä palkkaa heidän osallistumisistaan – 5 Viron kruunua vuonna 1938. Baltic turnauksessa voitto oli 50 euroa. FC Kuusysi – Steaua Bukarest -jalkapallo-ottelu 1986
FC Kuusysi–Steaua Bukarest oli Helsingin olympiastadionilla 19. maaliskuuta 1986 pelattu jalkapallon Euroopan cupin 1985–1986 puolivälieräottelu. Sitä pidetään kaikkien aikojen maineikkaimpana ja ikimuistoisimpana suomalaisen seurajoukkueen pelaamana jalkapallo-otteluna. Lahtelainen FC Kuusysi oli ensimmäinen Euroopan cupissa kahdeksan parhaan joukkoon selviytynyt suomalaisjoukkue, mikä on edelleen monien mielestä kaikkien aikojen merkittävin kansainvälinen saavutus suomalaisessa seurajalkapalloilussa. Vuonna 2004 IS Veikkaajan asiantuntijaraati valitsi tuolloisen Kuusysin joukkueen kaikkien aikojen parhaaksi suomalaiseksi seurajoukkueeksi. Portugalin jalkapallomaajoukkue
Joukkueen suurin saavutus on ensimmäinen sija vuoden 2016 EM-kilpailuista. Maailmanmestaruuskilpailuissa sen paras sijoitus on kolmas vuodelta 1966. Tornio
1970-luvulta lähtien urheilupuolella erikoistuminen tiettyyn lajiin on ollut tyypillistä myös Torniossa. Tornion Palloveikot on erityisesti jääpalloseura ja Tornion Pallo –47 jalkapalloseura. Muita palloilupuolen erikoisseuroja ovat jääkiekossa Tornion IHC, lentopallossa Tornion Lentis-88 ja kaukalopallossa Tornion Palloketut. Tornion Palloveikot on myös kaupungin salibandyn ykkösseura. Hiihdon ja yleisurheilun ykkösseura on Alatornion Pirkat. Jalkapallon I divisioonan kausi 1977
Jalkapallon I divisioonan kausi 1977 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan kaksi parasta Kuopion Pallotoverit ja Turun Pyrkivä nousivat suoraan Mestaruussarjaan. Kolme viimeistä putosivat suoraan II divisioonaan. TUL:n jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1939
Tuloksia: KTP-Maarian Kisa-Veikot 4-1, Porvoon Veikot-KTP 0-7, KTP-Tampereen Yritys 4-2, Turun Toverit-KTP 1-1, KTP-Helsingin Ponnistus 4-0, Tampereen Palloveikot -KTP 0-3, KTP-Helsingin Kullervo (tulos ei löydy), KTP-Turun Pyrkivä 9-0, KTP-Viipurin Ryhti 2-0 ja Helsingin Vesa -KTP 1-3. Tornion Pallo -47
TP-47:n lajivalikoimaan on kuulunut, nykyään ainoan edustuslajin, jalkapallon ohella muun muassa lentopallo vuosina 1955–1960, jääpallo vuosina 1948–1961 ja jääkiekko vuosina 1961–1967. Seura tunnetaan paikallisessa puheessa myös "TP:nä" ja "Pallona".
Seura perustettiin vuonna 1947, kun paikalliset VR:n työntekijät halusivat saada oman seuran. Yksi useista syistä siihen oli muun muassa se, että tuolloin oikeita jalkapalloja saivat ostaa vain Palloliiton jäsenseurat. Oskari Siiki
Siiki on Turun Palloseuran oma kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 joukkueen C-nuorten paras pistemies ja maalintekijä runkosarjassa tehoilla 28+24=52, joilla Siiki sijoittui C-nuorten SM-sarjan pistepörssissä toiseksi ja maalipörssissä kolmanneksi. Hän oli myös tehoilla 15+7=22 koko pudotuspelien paras maalintekijä ja TPS:n paras pistemies. Siiki teki uuden C-nuorten SM-sarjan yhden kauden pudotuspelien maaliennätyksen, joka oli Ville Koskelan (14 maalia) hallussa kaudelta 2009–2010, mutta Petrus Palmu (17 maalia) kuitenkin rikkoi myöhemmin hänen ennätyksensä kaudella 2013–2014. Kaudella 2011–2012 Siiki oli TPS:n B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä runkosarjassa tehoilla 13+23=36. Kevään 2012 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 5+2=7 joukkueen paras pistemies Niklas Salon ja Artturi Lehkosen kanssa sekä paras maalintekijä Otto Niemisen kanssa. Siiki voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia. Tornion Palloveikot
Kaudelle 1995–1996 Tornion Palloveikot oli pystynyt kokoamaan Bandyliigaan niin kovan joukkueen, että se eteni aina SM-finaaliin asti. Historiansa ensimmäisessä finaaliottelussaan ja samalla mitaliottelussaan Tornion Palloveikot sai vastaansa Warkauden Pallo -35:n. Varkautelaiset voittivat Oulunkylässä, Helsingissä, pelatun finaalin lukemin 3–1. Näin ToPV:n seurahistorian ensimmäinen SM-mitali oli väriltään hopeinen. Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkue
Parhaiten TUL:n joukkue menestyi vuoden 1925 työläisolympialaisissa, jossa se selviytyi loppuotteluun. Saksalaisen Arbeiter-Turn- und Sportbundin joukkuetta vastaan 40 000 katsojan edessä pelattu ottelu päättyi TUL:n häviöön maalein 2–0. Oulun Työväen Palloilijat
Seuraava pääsarjavisiitti kesti kaudet 1985–86, sitten hissillä takaisin Ykköseen kaudeksi 1987 ja taas ylös Mestaruussarjaan kausiksi 1988–89. Keskeisiä pelaajia vuoden 1987 nousussa olivat Teuvo Palkki, Mauri Holappa ja puolalainen Miroslaw Sajewicz. Peräkkäisinä vuosina 1987 ja 1988 OTP pääsi myös Suomen Cupin loppuotteluun, mutta hävisi molemmilla kerroilla; 1987 FC Kuusysille 5–4 ja 1988 Valkeakosken Hakalle 1–0. 1990-luvulle tultaessa OTP alkoi menettää asemaansa valtakunnallisessa jalkapalloilussa, kuten siihen aikaan koko oululainen jalkapalloilu. Kausina 1992–94 toimittiin FC Oulu -nimen alla, johon OTP ja OLS olivat yhdistäneet voimansa. Sen jälkeen palattiin toimintaan FC OTP:n nimellä. Päätöksenä OTP:n edustusjalkapalloilulle oli kausi 2001, jonka jälkeen seura on esiintynyt juniorijalkapalloilussa. Vuonna 1979 tapahtuneen TUL:n ja TUK:n eheytyksen seurauksena OTP saavutti TUL:n jalkapallomestaruuksia neljä kertaa eli heti vuonna 1980 ja seuraavat kolme vuosina 1983, 1986 ja 1991. TUL:n jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1940
Vuoden 1940 TUL:n mestaruuden voitti Tampereen Palloveikot, toiseksi sijoittui Kotkan Työväen Palloilijat ja kolmanneksi Porvoon Veikot. TPV varmisti mestaruuden viikkoa ennen sarjan päätöstä voittamalla viimeisessä ottelussaan Töölön Vesan vieraskentällä maalein 4–1. Osa joukkeista pelasi viimeisen kierroksen ottelunsa vasta seuraavana viikonloppuna. Tornion Palloveikot
Alkuvuosinaan TPV voitti useita Lapin-piirin mestaruuksia miesten 1. luokassa sekä jalka- että jääpallossa. Avautuneesta Suomi-sarjapaikasta oli kuitenkin luovuttava rahan puutteen vuoksi. Tornion Pyryn jalka- ja jääpallotoiminta hiipui vähitellen 30-luvun lopulla, mutta Palloveikoissa toiminta jatkui. 1940-luvulla Palloveikot kuitenkin sai uuden kilpailijan, kun Tornion Pallo -47 perustettiin. TPV profiloitui saarella asuvien kaupunkilaisten joukkueeksi, kun taas TP-47:n pelimiehet tulivat maan puolelta. Veli Paloheimo
Paloheimo pelasi Suomen Davis Cup -joukkueessa vuosina 1986–1992 lukuun ottamatta vuotta 1991. Hän oli parhaimmillaan vuoden 1990 lokakuussa maailmanlistalla sijalla 48, joka on toiseksi paras suomalaispelaajan saavuttama sijoitus, parempaan on pystynyt vain Jarkko Nieminen. Tenniksen "Grand Slam" -turnauksissa paras saavutus on pääsy neljännelle kierrokselle Australian avoimissa. Paloheimo ei voittanut urallaan yhtäkään ATP-turnausta. Savonlinnan Työväen Palloseura
Edustus STPS:n edustusjoukkue pelaa 3-divisioonassa ja II-joukkue (Estura) 5-divisioonassa. Parhaimpana jalkapallokautenaan STPS on taistellut noususta I-divisioonaan KTP;n kanssa 1977. 1994 STPS palkittiin Suomen ensimmäisenä Fair Play -seurana. 1996 seura valittiin Suomen ensimmäiseksi jalkapalloilun sinettiseuraksi. Naisten joukkue voitti futsalin Suomen mestaruuden vuonna 2005. Vuonna 2008 seuralle myönnettiin Pohjola-palkinto maakunnallisena tunnustuksena laadukkaasta ja moniarvoisesta seuratyöstä. Pelipassin omaavia harrastajia seurassa on 376 (v. 2011). IF Gnistan
Seuran varhaisemman jalkapallohistorian suurimpia saavutuksia oli 1957 saavutettu 5–3-voitto Suomensarjassa pelanneesta GBK:sta. Talvisin harrastettiin jalkapallon asemasta jääpalloa ja käsipalloa. Jääpallossa Gnistan saavutti piirin mestaruuden IV-sarjassa ja käsipallossa seura pelasi hetken Suomi-sarjassa. Junioritoimintaa lajennettiin D-junioreihin, mutta vetäjien puuteen vuoksi joukkue ei saavuttanut mainittavaa menestystä. Kiffen
Seuran suurimmat menestyksen vuodet sijoittuvat Venäjän vallan aikaan, jolloin laji oli Suomessa vielä uusi. Tukholman olympialaisissa vuonna 1912 Kiffenin Ragnar Wickström ja Lars Schybergson kuuluivat Suomen jalkapallojoukkueeseen. Vielä 1950- ja 1960-luvuilla seura taisteli monena kautena maan kärkikaartissa. Toistaiseksi viimeisin Suomen mestaruus tuli vuonna 1955. Vuonna 1964 seura putosi SM-sarjasta Suomen sarjaan, ja tästä alkoi pitkä taaperrus, kunnes vuonna 1976 Kiffen nousi vielä mestaruussarjaan, mutta putosi sieltä vuonna 1978. Seuran viimeisimmän mestaruussarjavisiitin aikana joukkueessa pelasi lahjakas joukko tunnettuja pelimiehiä kuten Erkki Alaja, Juha Dahllund, Kai Haaskivi, Atik Ismail ja Reima Kokko. Jalkapallotilastoissa Kiffen pitää edelleen kyseenalaista kärkipaikkaa mestaruussarjan suurimmissa kotitappioissa. 25. syyskuuta 1932 Kiffen hävisi kotonaan Vaasan Palloseuralle maalein 0–9. 32 kautta myöhemmin 21. heinäkuuta 1964 Kiffen hävisi Pallokentällä samoin numeroin Valkeakosken Hakalle. Kiffenin kanssa häpeän jakaa – tosin vain yhdellä kiinnityksellä – Kotkan Reipas, joka hävisi Ilves-Kissoille 1–10 vuonna 1957. Tampereen Ilves
Jalkapallossa Ilves on voittanut miehissä Suomen-mestaruuden kerran ja Suomen cupin kahdesti, ja osallistunut myös eurocupeihin. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Veikkausliigassa (2015) ja naisten edustusjoukkue Naisten Liigassa (2015). Ilveksen jalkapallojaostossa on noin 4 000 pelaajaa, mikä on yli kolminkertainen määrä jääkiekkojaostoon verrattuna. Ilveksen kuuluisimpia pelaajia ovat toiseksi eniten maaotteluita pelannut Ari Hjelm, eniten maaleja Veikkausliigassa tehnyt Valeri Popovitš ja ruotsalaisessa Djurgårdenissa pelannut Toni Kuivasto. Vuonna 1998 Ilves oli perustamassa Veikkausliigassa vuosina 1999–2010 pelannutta Tampere Unitedia. Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkue
Jalkapalloilussa Työväen Urheiluliiton seurat pelasivat omissa sarjoissaan aina vuoteen 1948 saakka. Vuosina 1945–1948 jalkapallon Suomen-mestaruus ratkaistiin Suomen Palloliiton ja TUL:n sarjojen parhaiden joukkueiden kesken. Myös Suomen maajoukkueet koottiin pelkästään Palloliiton seurojen pelaajista. Savonlinnan Pallokerho
Joukkueen myöhemmän menestyksen kohokohta sijoittuu kaudelle 1994–1995, jolloin se kävi tiukkaa taistoa liigakarsintapeleissä Tampereen Ilvestä vastaan. Menestystä seurannut alamäki kulminoitui putoamiseen Suomi-sarjaan, mistä joukkue nousi kauden 2005–2006 päätteeksi Jääkiekkoliiton korkeimmalle sarjatasolle Mestikseen. SaPKo voitti Mestiksen runkosarjan kaudella 2016-2017. Tornion Palloveikot
Vuonna 2005 jääpallon SM-finaali pelattiin kaksiosaisena. Tällöin torniolaisilla oli vastassaan Narukerä. ToPV voitti molemmat osaottelut, ensin kotonaan Gränsvallenilla, Haaparannalla, ja sitten vieraissa Porissa, ja eteni näin neljänteen Suomen mestaruuteensa. Suomen jalkapallon historia
Syyskuussa 1930 Suomi pelasi hyvän 4–4-kotitasapelin Ruotsia vastaan, mutta seuraavana kesänä tuli 8–2-tappio. Lokakuussa 1931 Suomi yllätti Tanskan sen kotikentällä 3–2, mutta toukokuussa 1932 Ruotsilta tuli takkiin 7–1. Tanska kuitenkin voitettiin elokuussa kotona 4–2 ja kesällä 1934 uudelleen 2–1. Parantunut menestys lisäsi yleisösuosiota ja syksyllä 1934 Pallokentälle saapui ennätykselliset 10 442 katsojaa ja Suomi voitti hienosti Ruotsin, joka oli silloin jo huippumaa, 5–4. Seuraavan vuonna Tukholmassa Ruotsista tuli taas tasapeli. Seuranneet pelit Saksaa ja Tanskaa vastaan kahdesti päättyivät suurinumeroisiin tappioihin. 
Suomi osallistui Berliinin olympialaisiin 1936 Suomen Olympiakomitean ja Palloliiton pitkällisen väännön jälkeen. Olympiakomitea ei olisi halunnut lähettää joukkuetta Tanska-testipelin päätyttyä 4–1-tappioon. Olympiapelit päättyivät 7–3-tappioon Perulle. Olympialaisten jälkeen Suomi yllätti olympiapronssia ottaneen Norjan Oslossa 2–0. Ennen Berliinin olympialaisia Suomen maajoukkueella ei ollut päävalmentajaa, vaan Palloliiton nimeämät asiantuntijat nimesivät joukkueen ja joukkueenjohtaja ja kapteeni päättivät taktiikat ja pelipaikat. Olympialaisiin valmistauduttaessa Palloliitto pestasi lyhytaikaiseksi päävalmentajaksi saksalaisen Ferdinand Fabran. Varkauden Tarmo
Molempina vuosina saavutuksena oivat hopeamitalit. Saman väriset mitalit tulivat vuosina 1990 ja 1991 myös TUL:n mestaruuskilpailusta. Kansainvälisen työläisurheiluliiton, CSIT:n turnauksessa TUL:n joukkuetta edustivat Tarmon pelaajat ja tuliaisina olivat hopeamitalit. Euroopan cup-voittajien cupissa selvittiin molempina vuosina toiselle kierrokselle ja Euroopan mestarijoukkueiden cupissa selvittiin kahdeksan parhaan joukkoon. Kyseisenä vuosina tarmolaisista maajoukkueessa pelasivat Petteri Häyrinen, Risto Kovanen, Sami Juvonen ja Esa Kokko. Kaudella 1989–1990 Suomen parhaaksi lentopalloilijaksi valittiin Petteri Häyrinen. Fulham FC
Pitkästä historiastaan huolimatta Fulhamin suurin voitto on Intertoto Cupin ykkössija vuonna 2002. Kaudella 2009–2010 Fulham pelasi Eurooppa-liigan loppuottelussa. FA Cupissa joukkue on päässyt kerran finaaliin ja viidesti välieriin. Paras sarjasijoitus on kaudelta 2008–2009, jolloin Fulham oli Valioliigan seitsemäs. Kari Vaalto
Vaallon jalkapalloura sijoittui 1970- ja 80-luvuille Kemi-Tornio-alueelle. Juniorivuosien seura Tornion Palloveikot vaihtui vuonna 1977 Tornion Pallo -47:ksi, jossa hän pelasi vuoteen 1983 ja sen jälkeen ToPV:n ja TP-47:n yhdistäessä torniolaisen jalkapallon Tornion Palloseurassa vuoteen 1986 asti. Sen jälkeen hän siirtyi kemiläiseen Visan Palloon kahdeksi kaudeksi. Tornion Palloveikot
Vuosiksi 2006 ja 2007 SM-loppuottelu oli palautettu runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentälle ja pelattiin yksiosaisena. Molempina kerroilla finaali pelattiin Gränsvallenilla, torniolaisten kotikentällä. Vuonna 2006 finaalissa OLS jäi vaille mahdollisuuksia, kun ToPV pelasi 8–4 voiton oululaisista. Tornion Palloveikot pääsi juhlimaan mestaruutta ensimmäistä kertaa kotikentällään ja kotiyleisönsä edessä, jota oli kertynyt paikalle vajaat 4000 katsojaa. Porin Ässät (jalkapallo)
Kahden SM-sarjakauden lisäksi Ässien suurimmaksi jalkapallosaavutukseksi jäi vuonna 1970 saavutettu A-nuorten Suomen mestaruus. Mestaruusjoukkueessa pelasivat muun muassa Tapio Furuholm, Seppo Sairanen, Tapio Koskinen ja Pertti Lundell. Veikko Niemikorpi
Niemikorpi edusti SM-sarjassa Oulun Palloseuraa, Oulun Luistinseuraa ja HIFK:ta. Hän on SM-sarjan kaikkien aikojen paras maalintekijä tehtyään 692 maalia. Vuodesta 1979 tilastoituja maalisyöttöjä hän keräsi 167. Hän voitti SM-sarjan maalikuninkuuden 1975, 1978, 1979, 1982, 1985 ja 1986 sekä pistepörssin 1979, 1983, 1985, 1986, 1988 ja 1989. Jääpallon Suomen-mestaruuden hän voitti pelaajana kolmesti ja kerran valmentajana valmentaessaan HIFK:ta vuonna 1998. Tappara
Seuraavalla kaudella Tappara oli jälleen oman lohkonsa toinen, tälle kertaa Turun Palloseura vei lohkovoiton voitettuaan Tapparan uusintaottelussa 8–1. Tappara oli pari päivää aikaisemmin voittanut TPS:n maalein 8–2. Tappara kohtasi pronssiottelussa Tarmon, jonka Tappara voitti kaksiosaisessa pronssiottelussa maalein 4–7. Kyseisellä kaudella Ilves voitti mestaruuden. Tapparan maalilla Esko Niemi pelasi seitsemän (päästettyjen maalien keskiarvo 2,29) ja Markku Pussinen kolme (PMK 2,67) ottelua. Tapparan tehokkain pelaaja oli Aulis Hirvonen tehoin 8+7, sarjan pistepörssin voitti Ilveksen Jorma Salmi tehoilla 15+10. Esa Tommila
Vietettyään 11 kautta Lukon miesten joukkueessa Tommila siirtyi kaudeksi Tampereen Ilveksen riveihin 1992–1993. Hän oli tehoilla 17+16=33 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Timo Peltomaan jälkeen. Kesken toisen Ilves-kautensa 1993–1994 Tommila siirtyi sarjatasoa alemmas I-divisioonaan ja TuTon riveihin. Hän voitti joukkueen mukanaI-divisioonan runkosarjan ja oli liigakarsinnoissa tehoilla 4+3=7 TuTon paras maalintekijä sekä pistemies Jouni Tuomisen kanssa. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun SM-liigaan. Suomen jalkapallon historia
Suomalaisjoukkueet olivat pelanneet Euroopan cupia kaudesta 1958, Cup-voittajien cupia kaudesta 1963 ja UEFA-cupia kaudesta 1970 asti, mutta tulokset olivat jääneet laihanlaisiksi. Toinen kierros oli paras saavutus ja sekin vain muutamissa tapauksissa, usein kääpiömaan joukkuetta vastaan. Ehkä mainittavin saavutus ennen 1980-lukua oli Tanskan B1903 Københavnin putoaminen KuPS:in toimesta UEFA-cupista 1978. 1980-luvulla parempaa menestystä alkoi tulla. Turun Pallokerho
Turun Pallokerho perustettiin vuonna 1935, Mikaelin seurakunnan nuorisotoiminnasta alkunsa saanut poikien jalkapalloharrastus itsenäistyi omaksi seuraksi. TPK pelasi jalkapallon mestaruussarjassa kausina 1951 ja 1952. Seura voitti vuonna 1951 jalkapallon SM-pronssia. Oulun Työväen Palloilijat
OTP aloitti jalkapallo-ottelut kesäkuun alussa 1946. Ensimmäinen vastustaja oli Karihaaran Tenho Kemistä, joka voitti oululaiset peräti 7–0. Alun tappiosta huolimatta samana kesänä tuli TUL:n Pohjois-Suomen piirin mestaruus. Tämän jälkeen 1940-luvun lopulla OTP:n jalkapalloilijat pelasivat TUL:n suursarjan pohjoislohkossa menestyksen jäädessä laihaksi. 1950-luvulla harrastajapohjan laajeneminen ja määrätietoinen harjoittelu alkoivat tuottaa urheilullista menestystäkin. Vuonna 1953 seura saavutti ensimmäistä kertaa TUL:n suursarjan lohkovoiton, joka tiesi mahdollisuutta karsia Palloliiton alaiseen Suomensarjaan pääsystä. Silloin nousu ei vielä onnistunut, mutta seuraavana vuonna sarjanousu tapahtui. Tornio
Vuosisadan alussa urheilutoiminta käynnistettiin Tornion Pyryn puitteissa, joka perustettiin marraskuussa 1905 suurlakon jälkitunnelmissa jatkamaan kansalliskaartin toimintaa. Palloilulajeille perustettiin vuonna 1935 oma seura, Tornion Palloveikot (ToPV), jonka lajeina olivat kesäisin jalkapallo ja talvisin jääpallo. Itsenäisyyden kahtena ensimmäisenä vuosikymmenenä suojelukuntajärjestö oli keskeinen urheilutoiminnan järjestäjä. Erityisesti ammunta ja pesäpallo kesäisin sekä hiihto ja ampumahiihto talvisin olivat suojeluskuntaurheilun päälajeja. Ammunnan, hiihdon ja ampumahiihdon kilpailupaikoiksi muodostui Kokkokankaan maasto. Torikenttä toimi jalka- ja pesäpalloilun pelipaikkana ja Tornionjoen jäällä jääpalloiltiin. Turun Toverit
TuTo jatkoi pelaamista Palloliiton Turun piirin piirisarjoissa, josta se teki paluun Kakkoseen kaudeksi 2011. Joukkuetta valmensi kausina 2006–2008 Suomen pääsarjan kaikkien aikojen paras maalintekijä Heikki Suhonen. Kuopion jalkapallo
1980-luvulla KuPS ei enää menestynyt (1979 oli vielä tullut hopeaa). Edessä oli taistelu sarjapaikasta. 1980-luvun paras saavutus oli cupmestaruus 1989. Toijalan Pallo-Veikot
TPV voitti pesäpallon Nuorten Suomen mestaruuden jo perustamisvuonnaan, miesten mestaruutta saatiin odotella hieman pidempään.
Seura voitti kaksi miesten Suomen mestaruutta vuosina 1945 ja 1946. Mestarijoukkueiden pelaajia olivat Matti Rauko, Matti Pennanen, Mikko Pennanen, Pekka Pennanen, jääkiekon maajoukkuepelaaja Eero Salisma, Pentti Kämäräinen, Jussi Kallio, Kauko Salo, Mikko Lylykorpi, Ilmari Saunamäki, Olavi Saunamäki, Esko Ikonen ja Osmo Uotila. Seurassa pelasi vuosina 1949–1951 Eeles Landström, joka voitti seiväshypyssä kaksi Euroopan-mestaruutta sekä olympiapronssin. Ykkönen (jalkapallo)
Eniten Ykkösen voittoja on saavuttanut Kuopion Palloseura ja Mikkelin Palloilijat, joilla on kummallakin neljä mestaruutta. TUL Cup 2017
TUL Cup 2017 oli 76. kerran järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Turnaukseen ilmoittautui seitsemän joukkuetta, joista Warkaus JK arvottiin suoraan välieriin. Heinäkuussa pelatussa finaalissa Toejoen Veikot voitti Atlantis FC:n maalein 3–0.  "Pelattiin 2×40 min, rangaistupotkukilpailu suoraan varsinaisen peliajan jälkeen."
ToVe:n joukkue: Eetu Lindfors (mv), Janne Järnstedt (mv), Paavo Yli-Kesti (mv), Eemil Aavikko, Sami Ahvonen, Eero Alakruuvi, Otto Ceder, João Gaetti, Kalle Grönlund, Samuli Heikkilä, Teemu Heinonen, Petteri Itäranta, Aki Jylli, Tuomas Kallioinen, Sami Kirvesmäki, Matias Koskinen, Tero Laiho, Kalle Marttila, Ville Mäkelä, Onni Nevala, Veli-Pekka Pörsti, Matias Vilja. Päävalmentaja: Kaj-Markus Rantala. Jalkapallon Mestaruussarjan karsintasarja 1945
Molempien karsintalohkojen neljä parasta pääsivät Mestaruussarjaan kaudeksi 1945–46, ja lohkovoittajat TPS ja VIFK pelasivat karsintasarjan loppuottelun Palloliiton vuoden 1945 mestaruudesta. Vaasassa 4. marraskuuta 1945 pelatun loppuottelun ja Palloliiton vuoden 1945 mestaruuden voitti TPS maalein 2–1. Vuoden 1945 jalkapallon Suomen mestaruudesta pelattiin ylimääräinen cup-kilpailu. Jari Vaattovaara
Vaattovaara nousi ensimmäisen kerran Tornion Palloveikkojen Bandyliigajoukkueeseen kaudella 1996-1997. Seuraavien 12 kauden aikana Vaattovaara oli voittamassa ToPV:n kuutta Suomen mestaruutta ja kuutta SM-hopeaa vuosina 1996-2008. Kauden 2008 alussa Vaattovaara siirtyi Haaparannan ja Tornion jääpalloilun yhteistyön myötä perustettuun HT Bandyyn, jossa hän pelasi kaksi kautta - kauden Allsvenskanissa ja kauden Elitserieniä. Pallo and the Boys
Historiansa ensimmäisen pääsarjaottelun Pallo & Boys pelasi 5. lokakuuta 2002 Turussa Pyrkivän vieraana ja hävisi niukasti 6–5. Kausi Kaukalopalloliigassa oli seinäjokelaisille lopulta murheellinen, sillä joukkue voitti ainoastaan kaksi ottelua ja pelasi yhden tasan. Loput 23 ottelua joukkue hävisi. Ensimmäinen voitto tuli kotiottelussa raumalaista UKP:a vastaan. Tuossa 7–6 päättyneessä kauden 13. ottelussaan seinäjokelaiset ottivat myös kauden ensimmäiset sarjapisteensä. Toinen kauden voitoista tuli Pyrkivästä lukemin 12–4. Pallo & Boysin kauden suurimmat tappiot olivat 16 maalin häviöt Bewelle ja RB-Oululle. Kauden maaliero oli 143-324. Kymmenen joukkueen sarjassa joukkue jäi viidellä pisteellä viimeiseksi ja joutui liigakarsintaan. Pallo and the Boysin tehokkain oli jälleen Karri Nurmi, jonka tehot 24+29=53 riittivät liigan pistepörssissä sijalle 16. Hänen jälkeensä Pallo & Boysin seuraavaksi tehokkain oli 47 pisteellään Mika Aaltonen. Eniten jäähyminuutteja joukkueesta keräsi Sami Kangasmäki. FT Kemi-Tornio
FTK on yksi Suomen menestyneimmistä futsalseuroista. FTK hallitsi Futsal-liigaa sen perustamisen jälkeen voittaen kaikkiaan kolme mestaruutta ja kaksi hopeaa. Mitalitilastossa se on kolmantena Ilves FS:n ja GFT:n jälkeen. Porin Palloilijat
Kaudella 2006 joukkue oli Kakkosen tasolle nimekäs. Esimerkiksi kautta aikojen eniten liigaotteluja pelannut suomalainen jalkapalloilija, puolustaja Rami Nieminen, keskikenttämies Lasse Karjalainen ja hyökkääjä Antti Sumiala olivat PoPan vahvuudessa. Nousu jäi kuitenkin haaveeksi TPV:n voittaessa lohkon. Tornion Pallo -47
Tornion Pallo -47 (TP-47) on 16. marraskuuta 1947 perustettu torniolainen jalkapalloseura. Seuran toistaiseksi paras menestys on tullut kaudella 2004 Veikkausliigassa. Kaikkiaan pääsarjakausia on kaksi, 2004 ja 2005. Nykyisin sarjataso on Kakkonen. HIFK Fotboll -jalkapallojaoston historia
IFK:n todelliset loiston päivät alkoivat sen jälkeen kun sarjajärjestelmä otettiin käyttöön. Ajanjakson 1930-72 aikana tähtirinnat voittivat seitsemän Suomen mestaruutta, enemmän kuin mikään muu seura sinä aikana. Välillä menestys oli vaatimattomampaa ja IFK ehti myös viettää 12 kautta Suomi-sarjassa. Kilpailu kävi yhä kovemmaksi ja joskus oli yksinkertaisesti parasta ottaa suosiolla vauhtia alemmalta sarjatasolta. Vahva nuorisotyö tuotti hyviä tuloksia ja muodosti perustan viimeisille mestarijoukkueille 1950- ja 1960-luvun taitteessa. IFK kuului maan jalkapalloeliittiin vielä 1970-luvun alussa. HIFK:n ja HJK:n kohtaamiset keräsivät vielä jalkapallon kulta-aikoina 60-luvun tienoilla usein yli 10 000-päisen yleisön Helsingin Olympiastadionille, jalkapallon ollessa vielä Suomen suurin joukkuelaji. Karihaaran Tenho
Jääkiekossa Tenho pelasi korkeimmillaan Suomen sarjassa, toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, kahden kauden ajan. Jalkapallossa seura pelasi yhteensä kahdeksan kautta Suomensarjassa 1960-luvulla. Vuonna 1955 seura voitti Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuden ja kaudella 1957 se eteni Suomen Cupissa välieriin. TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1932
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1932 oli järjestyksessään 13. Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Turnauksen voitti ensimmäisen TUL:n mestaruutensa saavuttanut Tampereen Pallo-Veikot. Helsingin Jalkapalloklubi
Helsingin Jalkapalloklubi eli HJK on helsinkiläinen jalkapalloseura. Suomen mestaruuksilla mitattuna se on Suomen menestynein jalkapalloseura. Kiekko-Vantaa
Kiekko-Vantaa nousi Mestikseen sarjaa perustettaessa keväällä 2000 ja sen paras saavutus on ollut vuonna 2003 tullut Mestiksen hopeamitali, jolloin se taipui Jukureille otteluvoitoin 3-2 johdettuaan sarjaa jo 0-2. Vantaalaiset ovat Mestiksen historian aikana vain kerran jääneet pudotuspelien ulkopuolelle; kaudella 2007-2008 Kiekko-Vantaan lopullinen sijoitus oli yhdeksäs. Keväällä 2010 Kiekko-Vantaa hakeutui yrityssaneeraukseen maksamattomien velkojen takia. Velkaa oli tuolloin 350 000 €. Lisäksi Kiekko-Vantaa solmi yhteistyösopimuksen SM-liigassa pelaavien HIFK:n ja Jokereiden kanssa. Tämä lisäksi seuralla on jo parin kauden ajan ollut vastaavanlainen sopimus Suomi-sarjassa pelaavan TuusKin kanssa. Lisäksi seura tekee satunnaista yhteistyötä myös Espoo Bluesin ja Porvoo Huntersin kanssa. Tornion Pallo -47
Kun torniolaisjoukkueet, TP-47 ja ToPV, eivät onnistuneet nousemaan ylemmälle sarjatasolle kuin III divisioonaan 1980-luvun alussa, päädyttiin yhteishankkeeseen Tornion Palloseura (ToPS), joka aloitti keväällä 1984 Tornion jalkapalloilun ykkösseurana, perustajaseurojen jäädessä hoitamaan junioritoimintaa. Samanaikaisesti naapurikaupunki Kemi purjehti myötätuulessa KePSin noustessa SM-sarjaan. Muutamia torniolaistaustaisia pelimiehiä vahvisti silloista KePSiä, kuten Kari Gullsten ja Tuomo Husa. Torniolainen fuusioseura epäonnistui ja keväällä 1987 TP-47 aloitti V divisioonasta junioripitoisella joukkueella. Sen aikaisista torniolaisseuroista Tornion Tarmo oli hetken aikaa kaupungin vahvin jalkapalloseura, kun taas entinen kilpakumppani ToPV keskittyi yksinomaan jääpalloon. Tampereen Ilves (jalkapallo)
Toinen tuleminen alkoi 1942, jolloin edustusjoukkue pelasi piirin 1. luokassa ja seuralla oli A-, B- ja C-junioreitakin. Cup-kilpailussa SM:stä 1945 karsintakierroksella Ilves voitti TaPan 4-3 ja hävisi 1. kierroksella TPV:lle 2-8 (ottelussa tehtiin Ilveksen silloinen yleisöennätys 1352). Toinen tuleminen päättyi käytännössä Maakuntasarjakauteen 1946/47, jonka päätteeksi jalkapalloilusta luovuttiin. Jääkiekkoilu vahvisti seurassa koko ajan asemiaan. Hyvinkään Tahko
Tahko pelasi miesten koripallon pääsarjatasolla yksitoista kautta. Tahkon suurin saavutus koripallossa oli SM-pronssin voittaminen vuosina 1980 ja 1981. Naisten pääsarjassa Tahko pelasi viisi kautta sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi. Seuran tunnettuja kasvatteja ovat Markku Larkio ja Peter Muhonen, joiden johdolla seura voitti kahdesti nuorten SM-kultaa. Kaudella 1997–1998 koripallotoiminta siirtyi Hyvinkään Pontevalle. Oulun Kärppien historia
Kärppien jalkapallojoukkue pelasi parhaimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa kaudella 1962. Se kokosi 22 ottelussaan 12 pistettä voittaen viisi ottelua, mutta jäi tuolloin kolmeen lohkoon jaetun sarjan pohjoislohkon viimeiseksi ja putosi takaisin alemmille tasoille. Jalkapallon Suomen Cup
Suomen Cupin menestyneinen seura on Helsingin Jalkapalloklubi, joka on voittanut kilpailun 13 kertaa. HJK on hallinnut cupia erityisesti 2000-luvulla, sillä sen mestaruuksista seitsemän on voitettu tällä vuosituhannella. Ensimmäisten vuosikymmenten menestysjoukkueita olivat Valkeakosken Haka ja seitsemän cup-mestaruutta vuosina 1964–1978 voittanut Lahden Reipas. Pelaajista eniten voittoja on Timo Kautosella, joka oli mukana kaikissa Reippaan mestaruuksissa ja voitti Suomen Cupin vielä FC Kuusysin joukkueessa vuonna 1983. Lisäksi Kautonen oli häviämässä finaalia kolmasti. Toijalan Pallo-Veikot
Toijalan Pallo-Veikot on akaalainen, vuonna 1929 perustettu pesäpalloseura, jonka menestysvuodet ajoittuvat 1940-luvulle. Pekka Talaslahti
Hyökkääjänä pelannut Talaslahti edusti urallaan Töölön Vesaa 1964, Helsingin Jalkapalloklubia 1965–1971, Helsingin Palloseuraa 1972–1973 ja Finnairin Palloilijoita 1974–1979. Hän voitti HJK:ssa Suomen Cupin 1966. Kaikkiaan Talaslahti pelasi seitsemän HJK-kauden aikana 119 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 68 maalia. Hän oli mestaruussarjan paras maalintekijä kaudella 1969. Veikko Hovivuori
Hyökkääjänä pelannut Hovivuori edusti urallaan mestaruussarjassa Tampereen Ilves-Kissoja 1970–1971 ja 1973–1974. Hän pelasi myös 1. divisioonassa Vasa IFK:ssa 1972, Tampereen Ilveksessä 1975–1977, Sepsi-78:ssa 1978–1979 ja Jyväskylän Palloilijoissa 1980–1981. Kaikkiaan Hovivuori pelasi neljän kauden aikana 77 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 11 maalia. Lisäksi hän viimeisteli 45 maalia 1. divisioonassa. Tampereen Pyrintö (naisten koripallo)
Pyrintö on naisten SM-sarjan menestyneimpiä seuroja. Erityisesti 1950- ja 1980-luvuilla Pyrintö kuului naisten SM-sarjan parhaisiin joukkueisiin ja on voittanut kahdeksan kertaa Suomen mestaruuden ja kerran Suomen cupin. 1950-luvulla Maajoukkueessa pelanneista pelaajista ainakin Terttu Aarnivala, Brita Lindberg, Eila Tähtinen ja Maire Tähtinen pelasivat Pyrinnössä. 1980-luvulla joukkueen pelaajistoon kuului muun muassa Seija Leino ja vuoden 1986 mestaruusjoukkueeseen yhdysvaltalainen Martha Mogish. Kaudella 1986–1987 Pyrintö osallistui Mestariseurojen cupiin, jonka karsintakierroksella se hävisi alankomaalaiselle Canadians Amstelveenille yhteispistein 114–140 (55–70, 59–70). Lokomotiv Orenburg
Seuran toimintaan kuului alussa jalka- ja jääpallo. Jääpallossa seura osallistui heti Neuvostoliiton cupiin. Vuodesta 1964 alkaen seura pelasi jääpallossa Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Jalkapallo irtautui vuonna 1976 Lokomotivista omaksi seurakseen FC Gazovik Orenburg. Paras jalkapallomenestys Lokomotivilla oli aikanaan vuosien 1960-1962 pelaaminen Neuvostoliiton korkeimmalla sarjatasolla. Lappeenrannan Pallo-Toverit
Jalkapallossa LrPT pelasi parhaimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa vuonna 1956. Se oli ensimmäinen näin korkealle Palloliiton sarjoissa yltänyt lappeenrantalaisjoukkue, mutta putosi heti yhden kauden jälkeen sijoituttuaan itälohkon viimeiseksi. Turun Toverit
Turun Toverien jalkapallojoukkue saavutti Suomen-mestaruushopeaa vuonna 1947. Tuolloin Työväen urheiluliiton seurat, joihin TuTo kuuluu, eivät pelanneet Palloliiton sarjoissa ja Suomen-mestaruus ratkaistiin liittojen yhteisessä lopputurnauksessa. Seuraavana vuonna TUL:n seurat liittyivät Palloliiton sarjoihin ja TuTo sai paikan Mestaruussarjasta, jossa se pelasi vuosina 1948–1949, 1954–1955 ja 1961. Viimeisimmän putoamisen jälkeen seura pelasi useita kausia toiseksi ja kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, kunnes vuonna 1993 toinen turkulaisseura FC Inter otti talousvaikeuksiin ajautuneen TuTo:n paikan Kakkosesta. Haaparanta-Tornion Palloveikot
Kesällä 2008 tilanne sitten ratkesi ja 2000-luvun torniolainen jääpallon menestysseura Tornion Palloveikot (ToPV) antoi pelaajansa HT Bandyn käyttöön. Tällöin Suomen Bandyliigaa pelaava ToPV ja Ruotsin Allsvenskaniin noussut Eurocity Bandy-taustainen haaparantalaisseura yhdistyivät uudeksi Ruotsissa pelaavaksi seuraksi, joka alussa käytti nimeä HaparandaTornio Palloveikot, mutta nimi on vakiintunut muotoon HaparandaTornio Bandy (HT Bandy). 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen menestyksekkäimmästä jääpallojoukkueesta ToPV:sta siirtyi uuteen haaparantalais-torniolaiseen yhteisjoukkueeseen siirtyi mm. Markus Hiukka, Marko Herajärvi, Mika Jussila, Johannes Koivisto, Tuomas Mokko, Peter Norén, Kimmo Nurkkala, Jukka Ohtonen, Mikko Rytkönen, Jari Vaattovaara, Vesa Vuokila ja Igor Zolotarev. Tunisian jalkapalloliiga
Historian saatossa menestyksekkäimmät joukkueet olivat Italia de Tunis ja CS Hammam-Lif neljällä mestaruudella. Kolmanneksi eniten mestaruuksia voittivat Stade Gaulois, US Tunisienne ja CA Bizertin kolmella mestaruudella. Turun Palloseura (jalkapallo)
Kaudeksi 2009 päävalmentajaksi tuli Pasi Rautiainen, joka luotsasi TPS:n takaisin mitalikantaan, pronssille. Lisäksi Fulhamista lainattu Wayne Brown palkittiin vuoden liigapelaajana. Rautiainenkaan ei jäänyt Turkuun kautta pidemmäksi aikaa, joten apuvalmentaja, seuraikoniksikin kutsuttu Marko Rajamäki nousi päävalmentajan paikalle. Hänen luotsaamanaan TPS voitti vuoden 2010 Suomen Cupin, kun HJK kaatui finaalissa Mika Ääritalon ja Riku Riskin maaleilla 2–0. Veikkausliigassa joukkue sijoittui jälleen kolmanneksi. Vuoden tulokkaaksi valittiin Roope Riski, liigan parhaaksi maalivahdiksi puolestaan kolmannen kerran urallaan Jukka Lehtovaara. Kaudeksi 2011 TPS koki pahoja menetyksiä, kun lukuisat runkomiehet jättivät joukkueen. Kausi oli TPS:ltä ailahteleva, sillä joukkue vietti koko kauden kärjen takana ja sijoittui lopulta ennakkoveikkauksien mukaisesti viidenneksi. Helsingin Jalkapalloklubi (naiset)
HJK on myös Suomen menestynein seura eurokentillä. Klubi raivasi tiensä UEFA Cupin välieriin kaudella 2001–2002, mutta putosi ruotsalaiselle Umeå IK:lle lopulta yhteismaalein 1–3. HJK:n joukkueessa pelasivat tuolloin muun muassa Laura Kalmari, Sanna Valkonen, Anna-Kaisa Rantanen, Eveliina Sarapää, Petra Häkkinen, Pauliina Miettinen, Tiina Salmén, Christina Forssell ja Terhi Uusi-Luomalahti. HJK:n kyseistä joukkuetta pidetään Suomen kaikkien aikojen parhaana seurajoukkueena. Piikkiön Palloseura
Futsalissa edustusjoukkue pelaa Turun piirin Kakkosessa. PiPS:lla on myös Suomen kaikkien aikojen ensimmäinen Futsal-liigan maali hallussaan. Maali syntyi vuonna 1998 Piikkiön Liikuntahallissa Jussi Hirven jalasta, syöttäjä Jouko Litmanen. Paras sijoitus (vuoteen 2006 mennessä) on Futsal-liigassa kahdeksan parhaan joukkoon pääsy. Kaudella 2005–2006 joukkue sijoittui Futsal-ykkösen keskilohkossa kolmanneksi. Samalla kaudella PiPS:n Tero Tammenlaakso palkittiin Keskilohkon parhaana maalintekijänä kauden päättäneessä futsalgaalassa. Kakkosjoukkue pelaa Turun Piirin kolmannessa divisioonassa. Kaudella 2005–2006 Piikkiön Palloseura voitti lisäksi 4 Turun Piirin mestaruutta nuorten sekä ikämiesten sarjoissa yhteensä. Timo Peltola (jalkapalloilija)
Peltola pelasi Tornion Pallo -47:ssä yhden Veikkausliigan ottelun kaudella 2005. Ykkösessä hän edusti FF Jaroa, Pallo-Iiroja, Gamlakarleby Bollklubbia, IFK Mariehamnia ja AC Oulua yhteensä 134 ottelussa, joissa hän teki 55 maalia. Kaudella 2003 Peltola oli 13 maalillaan Ykkösen toiseksi paras maalintekijä. Jalkapallon I divisioonan kausi 1981
Maalikuninkuuden voitti Oulun Työväen Palloilijoita edustanut Wladyslaw Dabrowski, joka teki kauden aikana 26 maalia. Se säilyi Suomen toiseksi korkeimman sarjatason maaliennätyksenä vuoteen 2014 saakka, jolloin ennätyksen rikkoi FC Hakan Kalle Multanen. Suomen jalkapallon historia
SM-sarja muuttui vuonna 1990 Veikkauksen sponsoroimaksi 12 joukkueen Veikkausliigaksi. Eurocupien historian paras suomalaismenestys koettiin HJK:n päästessä Mestarien liigaan kesällä 1998 kaadettuaan Ranskan Metzin ratkaisevassa karsinnassa. HJK voitti liigassa Benfican kotonaan 2–0 ja pelasi vieraissa 2–2-tasapelin, lisäksi Saksan Kaiserslauternilta tuli piste 0–0-tasapelillä, mitkä eivät kuitenkaan riittäneet jatkoon. PSV Eindhoven -pelissä yleisöä oli ennätysmäiset 34 136. Sen jälkeen eurocupmenestystä ei kuitenkaan ole juuri tullut, vaan keskitasonkin eurooppalaisseurat ovat muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta osoittautuneet ylitsekäymättömiksi esteiksi veikkausliigajoukkueille. EBK
Seuran suurin kilpailullinen menestys on Suomen Cupin pikkufinaalin voitto vuonna 1995. EBK on Espoon vanhin edelleen toimiva jalkapallon toiminnassaan jatkuvasti pitänyt seura. Kauklahden Pyrintö on vanhempi seurana, mutta jalkapallo on tullut sen toimintaan vasta myöhemmin. Turun Palloseura (jääkiekko)
TPS on Suomen pääsarjatason menestyneimpiä joukkueita: se on voittanut Suomen mestaruuden yksitoista kertaa. Lisäksi se on kymmenellä SM-liigan mestaruudellaan kyseisen liigan menestynein seura yhdessä Tapparan kanssa. TPS voitti kaudella 1975–1976 SM-liigan ensimmäisen mestaruuden. Nokian Palloseura
Nokian Palloseuran lajeja on vuosien varrella ollut monia muitakin kuin jalkapallo ja salibandy. Seuran aloittaessa toiumintansa lajeina olivat jääkiekko ja jalkapallo. Muita seuran jajeja ovat olleet pöytätennis, squash ja koripallo. Seuran paras kilpailullinen menestys on saavutettu koripallossa, mikä oli seuran lajina vuosina 1976–1993. Vuonna 1993 koripallotoiminta siirrettiin Korinokian alaisuuteen, mikä taas myöhemmin yhdessä Kisanokian kanssa muodosti nykyisin miesten 1-divisioonassa pelaavan BC Nokian. Tornion Pallo -47
Pelaajavalmentajana toimi Paavo Kivilompolo, joka oli edustusjoukkueen valmentajana perustamisvuodesta aina tapaturmaiseen kuolemaansa vuonna 1965 saakka. Tämän ajan torniolainen jalkapalloilun kilpakumppani oli Tornion Pallo-Veikot (ToPV). Seurat olivat silloin vahvasti alueellisia, TP-47:n pelaajat mantereen eli Tornionjoen itäpuolella asuvia Putaan kaupunginosan ja silloisen Alatornion nuoria miehiä ja ToPV:n pelaajat Suensaaressa asuvia torniolaisia. Tornion Pallo -47
Vuonna 1998 alkoi nousu kohti ylempiä sarjatasoja, nousu Kakkoseen ja siellä kaksi seuraavaa kautta ja nousu Ykköseen syksyllä 2000. Seura nousi kaudeksi 2004 Veikkausliigaan, jossa se pelasi kaksi kautta. Kaudella 2005 se tuskaili maalinteko-ongelmien kanssa ja sijoittui sarjan viimeiseksi pudoten Ykköseen, jossa se on pelannut vuodet 2006–2009. Kausi 2009 päättyi pettymykseen ja kovasta taistelusta huolimatta torniolaiset putosivat niukasti Kakkoseen. Tampereen Pyrintö (koripallo)
Seuraavalla kaudella Pyrintö voitti runkosarjan uudella piste-ennätyksellä, ja pudotuspeleissä se voitti Torpan Pojat ja Korihait suoraan otteluvoitoin 3–0. Finaaleissa Pyrintö kohtasi Katajan, jolle se hävisi kaksi ottelua. Viimeinen ratkaiseva ottelu pelattiin Pyynikillä, jolloin Pyrintö voitti Katajan lopulta 80–57. Seuran toisen miesten koripallomestaruuden voittaneesta joukkueesta Williams ja Poikola uusivat edellisvuoden palkintonsa. Kirjoittaja Hippo Taatilan mukaan kauden 2010–2011 Pyrintö, jossa Williamsin ja Nikkilän lisäksi pelasivat muun muassa Kenneth Lowe ja Olli Ahvenniemi, oli Korisliigahistorian parhaita puolustuspään joukkueita.
Kaudella 2011–2012 Pyrintö osallistui Korisliigan lisäksi EuroChallengen karsintakierrokselle, jossa se kohtasi unkarilaisen Szolnoki Olaj´n. Pyrintö voitti ensimmäisen osaottelun Tampereella, mutta hävisi Unkarissa. Szolnoki voitti otteluparin yhteispistemäärin 138–134 ja eteni lohkovaiheeseen. Pyrintö oli ensimmäinen FIBA:n alaisiin eurocupeihin osallistunut suomalaisjoukkue sitten kauden 2007–2008. Cupissa Pyrintö sijoittui samalla kaudella hopealle hävittyään Pyynikillä pelatun loppuottelun Katajalle pistein 68–78. Runkosarjassa tamperelaiset olivat kolmansia, ja puolivälierässä joukkue voitti KTP:n otteluvoitoin 3–2. Välierissä Pyrintö taipui mestaruuden vieneelle Loimaalle 2–3-voitoin, ja pronssiottelussa tamperelaiset hävisivät Torpan Pojille 90–97. Kauden päätteksi Antero Lehto valittiin vuoden puolustuspelaajaksi. Torino FC
Seura on voittanut Italian mestaruuden seitsemän kertaa, joista viimeisin kaudella 1975–1976 ja Italian Cupin viisi kertaa, joista viimeisin kaudella 1992–1993. Paras saavutus eurokentillä on UEFA Cupin finaali 1991–1992, jossa se kuitenkin hävisi Amsterdamin AFC Ajaxille.Grande Torino (1940-luvun menestysjoukkue)Muita Suomen jalkapallon historia
Keväällä saavutettiin uusi katsojaennätys, 46 217, kun tuore Euroopan-mestari Alankomaat saapui karsintaotteluun Olympiastadionille. Alankomaat voitti 1–0, ja maali syntyi vasta 87. minuutilla Ruud Gullitin pohjustamana. Syyskuussa Suomi voitti Alankomaissa pelanneen ammattilaisen Mika Lipposen maalilla Walesin 1–0, mutta vieraissa Saksan liittotasavallalle tuli takkiin 6–1. Karsinta päättyi marraskuussa 3–0-vierastappioon Alankomaille. Suomi jätti Walesin taakseen ja sijoittui kolmanneksi. Syksyn harjoituspelissä Trinidad ja Tobagoa vastaan esiintyi ensimmäisen kerran Suomen kaikkien aikojen paras jalkapalloilija, Jari Litmanen 18-vuotiaana. Veikko Forsblom
Tukimiehenä pelannut "Nuija" Forsblom edusti urallaan Talikkalan Tovereita, pääasiassa TUL:n sarjassa pelannutta Tampereen Pallo-Veikkoja 1940–1947, Tampereen Ilves-Kissoja 1947–1950 ja Tampereen Kisatovereita 1951–1954. Hän voitti Ilves-Kissoissa Suomen-mestaruuden 1950 ja TPV:ssa kolme TUL:n mestaruutta. Kaikkiaan Forsblom pelasi kolmen mestaruussarjakauden aikana 44 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Kuopion Elo
Elo on menestynyt parhaiten jalkapallossa, jossa se on noussut kahteen otteeseen mestaruussarjatasolle; vuosiksi 1969–1970 ja 1982. Seuran paras saavutus on yhdeksäs sija jalkapallon mestaruussarjassa kaudella 1969. Kuopion Elo on pelannut mestaruussarjan lisäksi 19 kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla (sen nimitykset ovat Suomessa olleet B-sarja 1930-35 ja 1940/41, Itä-länsisarja 1936-39, Suomensarja 1943/44–1969, II divisioona 1970–1972, I divisioona 1973–93 ja Ykkönen 1994-). Vuonna 1982 Elo oli tekemässä kuopiolaista jalkapallohistoriaa, kun seuran nousu korkeimmalle sarjatasolle tarkoitti sitä, että pääsarjassa pelasi yhtä aikaa kolme kuopiolaisjoukkuetta; KuPS, Koparit ja Elo. Vuonna 1984 Elo karsi noususta pääsarjaan kaudeksi 1985, mutta hävisi nousukarsinnassa KPV:lle yhteismaalein 3-2. Jokipoikien historia
Divarikauden ("Finlandia-Liiga") 1993-94 alla Joensuussa haaveiltiin vielä SM-liigasta. JoKP:lla oli edelleen hyökkäysvoittoinen kokoonpano, johon kuuluivat uusina tulijoina liigassa mainetta niittäneet tehohyökkääjät Jari Hirsimäki ja Kari Laitinen sekä maalivahti Ilpo Kauhanen. JoKP hyökkäsi taas vauhdikkaasti ja teki edellisen kauden tapaan runkosarjassa eniten maaleja, keskimäärin 5,15 per ottelu, vaikka syksyn paras pistemies Lubomir Kolnik olikin päästetty kustannussyistä Raumalle jo marraskuun lopulla. Joulukuussa JoKP:n pelaajat väläyttelivät jopa harjoituslakkoa myöhässä olleiden palkkojensa vuoksi, mutta sillä erää palkat saatiin hoidettua. Vaikeuksista huolimatta JoKP päätyi runkosarjassa toiseksi TuTon vanavedessä. Jokipoikien paras pistemies oli koko sarjan pistepörssissä toiseksi sijoittunut Jari Hirsimäki tehoin 35+50=85. Karsintasarjassa Reipasta, Saipaa ja Tutoa vastaan Jokipoikien paukut eivät riittäneet silläkään kertaa. Kevään pelejä varjosti ykköshyökkääjä Jari Hirsimäen saamat potkut kesken karsintojen: Hirsimäen epäiltiin tehneen TuTon kanssa sopimuksen seuraavasta kaudesta kesken karsintojen ja pelanneen kilpailijan pussiin. Hirsimäki on jälkeen päin kiistänyt epäilyt ja esittänyt käsityksensä, että TuTon valmentaja Juhani Tamminen pisti alulle siirtohuhun hämmentääkseen vastustajan rivejä. Viimeisessä merkityksettömässä pelissään JoKP murskasi liiganousunsa ja varmistaneen TuTon peräti 13-0. Kausi jäi Joensuun Kiekko-Pojat ry:n viimeiseksi 1. divisioonassa. Talousvaikeudet olivat muhineet jo pidemmän aikaa, ja toukokuun lopulla 1994 JoKP lopulta haki itsensä konkurssimenettelyyn, joka tosin raukesi varojen puutteeseen. 11,8 miljoonan markan velkojen perijöiden joukossa oli mm. kaksi pankkia sekä verottaja. Vararikon suurimpana yksittäisenä syynä oli vuosikausia maksetut ylisuuret pelaajapalkkiot. SM-liigaan nousua yritettiin taloudellisella riskillä eli 1. divisioonassa saatuihin tuloihin nähden liian kalliilla joukkueilla. JoKP siirsi kaiken jääkiekkotoimintansa sisarseura Kiekko-Karhujen nimiin. TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1935
Töölön Vesan kolmannen jalkapallomestaruuden toivat seuralle Bertel Back, Aarne Davidsson, Voitto Tiilikainen, Eino Ahlberg, Arthur Nyström, Eino Kortelainen, Reini Hurme, Tauno Raunio, Erkki Laaksonen, Uljas Nyrövaara, Uuno Parkkinen ja Viljo Helinen. Kotkan Työväen Palloilijat (jalkapallo)
Kotkan Työväen Palloilijat (KTP) on kotkalainen urheiluseura, joka on voittanut jalkapallossa kaksi Suomen mestaruutta (1951 ja 1952) sekä neljä Suomen Cupin voittoa (1958, 1961, 1967, 1980). TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1936
Mestaruuden voitti Helsingin Vesa, joka voitti Helsingin Ponnistuksen 2-1, Helsingin Kullervon 3-2, Tampereen Kisa-Toverit 2-0 ja Tampereen Palloveikot 3-1, mutta hävisi Kotkan Työväen Palloilijoille 0-1. KTP oli pelannut tasan 2-2 TPV:n kanssa ja voittanut mm. Kullervon 3-2, mutta viimeisessä ottelussaan se hävisi kotonaan Ponnistukselle 0-1. HIFK Fotboll -jalkapallojaoston historia
Pertti Alaja valmensi IFK:ta kolme kautta (1984-86) mutta ei hyvistä yrityksistä huolimatta onnistunut nostamaan seuraa ylemmäksi. Ensimmäisellä kaudella IFK voitti lohkonsa ja pääsi nousukarsintoihin, jotka kuitenkin hävittiin Ponnistukselle. Huomattava yleisömäärä seurasi näiden kahden perinteisen stadilaisjengin kolmen ottelun mittaiseksi venynyttä nousutaistelua, jonka ratkaisi Ponnistuksen nuori ja vikkelä kärkimies Tommi Paavola (sittemmin A-maajoukkuemies ja pitkän linjan mestaruussarjapelaaja). Kaudella 1985 sarjavoitto olisi palkittu suoralla nousulla, mutta IFK jäi kolmanneksi jääden sarjavoittajasta eli keravalaisesta KP-75:stä pisteen päähän. Tero Kupiainen oli lohkon maalikuningas viimeisteltyään 17 kertaa. Vuonna 1986 taas Vantaan Pallon ylivoima vei mielenkiinnon, kun lohkossaan kakkoseksi tullut IFK jäi vantaalaisista peräti 13 pisteen päähän.
Kuriositeettina mainittakoon että VanPa:n riveissä esiintyi Henry Forssell, joka oli edustanut IFK:ta mestaruussarjassa tasan 20 vuotta aikaisemmin. Kolmen vuoden ponnistelujen jälkeen Pertti Alaja oli saanut tarpeekseen. Hän siirtyi paikalliskilpailija Pallo-Poikiin ottaen vielä mukaansa muutamia IFK:n parhaista pelaajista. Turun Palloseura (jalkapallo)
Kausi 2013 oli TPS:lle pettymys. Joukkuetta pidettiin jopa HJK:n suurimpana haastajana, mutta lopullinen sijoitus oli vasta kahdeksas. Ongelmia oli erityisesti hyökkäyspäässä, ja juhannuksesta alkaneen kolmen kuukauden jakson aikana se voitti 16 ottelusta vain yhden. Seuralla oli myös budjettihuolia, joita pahensi eurocup-pelien päättyminen ensimmäisellä kierroksella luxemburgilaiselle Jeunesse Eschille. Pelaajista kauden valopilkkuja olivat maalivahti Jukka Lehtovaara, puolustajat Jani Tanska ja Jarkko Hurme sekä keskikentän Petteri Pennanen. Sortavalan Palloseura
Jääpallossa seura pelasi valtakunnallista B-sarjaa ja jalkapallossa Itä-Länsi -sarjaa voittaen molemmissa lajeissa useita piirinmestaruuksia pahimpina kilpailijoinaan Sortavalan Palloilijat ja ennen Joensuun piirin irtautumista joulukuussa 1938 Joensuun Palloseura. Vuosina 1941-44 pelasivat kaikki sortavalalaiset yhdessä seurassa SPS:ssä, mutta sattuneista syistä toiminta oli melko hiljaista. Vuonna 1945 SPS ja SP yhdistyivät yhdeksi seuraksi ja muuttivat Kuopioon. Vuonna 1945 seuran ikämiehet voittivat alkuperäisellä nimellään SPL:n Savon piirin mestaruuden. Edustusjoukkue pyrki jalkapallon SM-cupkilpailuun, mutta karsinnoissa Joensuun Palloseura voitti jatkojalla 3-2. Seura jatkaa nykyisin toimintaansa nimellä Kalevan Pallo ja sen lajiksi on vakiintunut jääkiekko. Jalkapallo loppui KalPassa 1974, jolloin seura myös erosi Palloliitosta. Oulun Työväen Palloilijat
OTP aloitti taipaleensa vuonna 1955 silloiselta toiseksi korkeimmalta kansalliselta sarjatasolta, Kakkosesta. OTP vietti Kakkosessa 10 kautta, nousten kaudeksi 1966 Mestaruussarjaan vain pudotakseen sieltä seuraavaksi neljäksi kaudeksi takaisin Kakkoseen. Mestaruussarjaan nousseessa joukkueessa pelasivat maalissa Martti Majonen, puolustuksessa Veikko Jääskeläinen, Kalle Tikkanen ja Seppo Tapio, keskikentällä Arvo Häkkilä ja Kauko Inkala sekä hyökkäyspäässä Lauri Perttunen, Reijo Lampinen, Olli Köykkä, Juhani Okkonen ja Raimo Helama. Kentällä esiintyivät myös Juhani Rautio, Teuvo Aho, Esa Hakanen, Aarno Huomo ja Teuvo Kukkonen. Seuran palloilutason vakiintumista kuvaa myös A-nuorten valtakunnallinen menestyminen, kun OTP:n A-juniorit saavuttivat pronssia kaudella 1959. Sen ajan tunnetuimpia OTP:läisnimiä jalkapalloilussa olivat puolustaja Esko Kemi ja kärkihyökkääjä Olli Köykkä, jotka esiintyivät silloisessa Suomen maajoukkueessa. Pallo and the Boys
Kaudella 1995–1996 seuran edustusjoukkue pelasi kaukalopallon 1. divisioonan länsilohkossa eli Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Siinä se sijoittui 16 pisteellään kymmenen joukkueen sarjassa kuudenneksi. Seuran paras pistemies oli tehoin 25+16=41 jo seuraa perustamassa ollut Sami Kangasmäki, joka myös pääasiassa vastasi Pallo & Boysin valmennuksesta alkuvuosina. Noihin aikoihin seuran kotikenttänä toimi Seinäjoen vanha jäähalli. Seuraavalla kaudella Pallo & Boys pelasi lohkossa nimeltä Botnia. Sijoitus oli sama kuin edellisellä kaudella, ja pisteitä kertyi yksi vähemmän. Paras pistemies oli Tuomo Ojala tehoin 19+22=41. Valkeakosken Koskenpojat
Seura tunnetaan parhaiten jalkapallosta, jossa se on pelannut Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla yhteensä 14 vuotta. Viimeksi se pelasi sillä tasolla vuonna 1989. Kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla se on pelannut 12 kautta, viimeksi vuonna 1998. Oman lohkonsa seura voitti II divisioonassa vuonna 1986. SL Benfica
Suurimmat menestykset Benficalla ajoittuvat 1960-luvun alkuun, jolloin se voitti vuosina 1961 ja 1962 Euroopan Cupin kahdesti peräkkäin. 1960-luvulla joukkueessa pelasikin Eusébio, yksi Portugalin kaikkien aikojen parhaimmista jalkapalloilijista. Häviävänä osapuolena Euroopan Cupin finaaleissa Benfica on ollut vuosina 1963, 1965, 1968, 1988, 1990 ja 2013. Kansallisella puolella Benfican pahimpia kilpailijoita ovat FC Porto ja Sporting CP. Benfica on voittanut 33 Portugalin mestaruutta, joista viimeisimmän se saavutti Jorge Jesusin valmentamana vuonna 2014 kolmen vuoden tauon jälkeen. Kausi 2014 oli muutoinkin joukkueelle täydellinen. Liigamestaruuden seuraksi joukkue voitti sekä Portugalin Cupin että myös Liigacupin. Nykymuotoista liigacupia alettiin pelata kaudella 2007-2008, ja Benfica on ensimmäinen triplaan yltänyt joukkue. Eino Rantanen
Eino Rantanen oli suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan 1920- ja 1930-luvuilla Tampereen Kisatovereita sekä Tampereen Palloveikkoja, jotka tuolloin pelasivat Työväen Urheiluliiton omissa sarjoissa. Rantanen voitti muun muassa TUL:n jalkapallomestaruuden TPV:ssä vuonna . Tornion IHC
Kevätkausille 2007 ja 2008 Tornion IHC eteni Suomi-sarjan karsintoihin, seuran siihen astisen historian parhaimpiin saavutuksiin miesten tasolla. Kuuden joukkueen karsintalohkoista TIHC ei kuitenkaan onnistunut etenemään Suomi-sarjaan, vaan jatkoi pelejään molemmilla kerroilla II-divisioonassa. Vuoden 2008 loppupuolella TIHC:n edustusjoukkue voitti II-divisioonan 5. lohkon ja selviytyi Suomi-sarjan karsintaan kevätkaudelle 2009. Tampereen urheilu
Muita menestyneitä tamperelaisia palloiluseuroja ovat muun muassa lentopallossa Isku-Volley ja koripallossa Tampereen Pyrintö, jotka molemmat pelaavat miesten pääsarjoissa ja Pyynikin palloiluhallissa. Isku-Volley voitti Lentopallon SM-liigan 1963, 1988, 2002 ja 2006 sekä Pyrintö Korisliigan 2010, 2011 ja 2014. Koripallon naisten SM-sarjassa Pyrintö on kahdeksalla mestaruudellaan Suomen menestyneimpiä kultakausien osuessa 1950- ja 1980-luvuille.