Milloin Kimi ga yo -kansallislaulun asema virallistettiin?
Kimi ga yo
Vaikka "Kimi ga yo" on käytännössä ollut Japanin kansallislaulu jo kauan, sen asema virallistettiin vasta vuonna 1999 kansallislippua ja -laulua käsittelevän lain myötä. Lain hyväksymisen jälkeen laulun esittämisestä julkisten koulujen juhlissa on kiistelty. Yhdessä Japanin kansallislipun kanssa "Kimi ga yo" on joidenkin mielestä Japanilaisen imperialismin ja militarismin symboli. Japanin lippu
Toisen maailmansodan päätyttyä Japanin lippua on kritisoitu, koska se on liitetty maan militaristiseen menneisyyteen. Samantyyppistä kritiikkiä on herättänyt myös Japanin kansallislaulu "Kimi ga yo". Kansallislippu ja "Kimi ga yo" määriteltiin Japanin virallisiksi tunnuksiksi laissa kansallislipusta ja kansallislaulusta vuonna 1999. Lipun ja kansallislaulun käytöstä on kiistelty erityisesti kouluissa. Tokion koulutuslautakunta vaatii, että sekä laulua että lippua käytetään tapahtumissa, joita se hallinnoi. Opettajien vaaditaan kunnioittavan molempia symboleita rangaistuksen uhalla. Jotkut ovat syyttäneet sääntöjen rikkovan Japanin perustuslakia, kun taas koulutuslautakunta on väittänyt, että koska koulut ovat valtion instituutioita, niiden työntekijöillä on velvollisuus kouluttaa oppilaitaan kunnollisiksi kansalaisiksi. Opettajat ovat nostaneet kanteita Tokion kuvernööri Shintarō Ishiharaa ja vanhempia virkamiehiä vastaan, mutta syytteet on myöhemmin hylätty. Kimi ga yo
Toisen maailmansodan jälkeen kansallislaulua on kritisoitu, sillä se on liitetty militarismiin ja keisarin palvomiseen jumaluutena, minkä jotkut näkevät demokraattiseen yhteiskuntaan sopimattomana. Japanin kansallislippu on herättänyt samantyyppisiä vastalauseita, ja joskus mielenosoituksia pidetään kumpaakin vastaan. Vuonna 1999 Japani hyväksyi kansallislippua ja -laulua käsittelevän lain, joka teki "Kimi ga yosta" maan kansallislaulun ja Hinomarusta kansallislipun. Kansallislaulun laulamisesta on kiistelty muun muassa kouluissa, joissa opettajia on vaadittu osallistumaan laulun esittämiseen koulujen tapahtumissa, ja tästä kieltäytyneitä opettajia on rangaistu.
Komin tasavallan kansallislaulu
Komin tasavallan kansallislaulu on Venäjän federaation Komin tasavallan virallinen kansallislaulu. Sen sävelkulku pohjautuu Viktor Savinin säveltämään ja Mihail Gertsmanin sovittamaan lauluun "Haukan pesä" () vuodelta 2001. Kansallislaulu hyväksyttiin käyttöön 4. heinäkuuta 2006 annetulla lailla. Bože, Tsarja hrani
Bože, Tsarja hrani! (; Jumala, suojele tsaaria) oli Venäjän keisarikunnan virallinen ja viimeinen kansallislaulu. Se valittiin 1833 järjestetyssä kilpailussa ja toimi kansallislauluna vuoteen 1917, jolloin helmikuun vallankumous syöksi tsaarin vallasta ja viralliseksi kansallislauluksi valittiin "Marseljeesi". A Change Is Gonna Come
Cooken kuoleman jälkeen ”A Change Is Gonna Come” nousi afroamerikkalaisten 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeen eräänlaiseksi tunnuslauluksi, ja sitä pidetään tekijänsä "magnum opuksena". Vuonna 2007 ”A Change Is Gonna Come” lisättiin Yhdysvaltain kongressin kirjaston kansalliseen ääniterekisteriin (National Recording Registry). "Rolling Stone" -lehden vuoden 2004 kaikkien aikojen 500 laulun listalla kappale on sijalla 12. La Congolaise
La Congolaise on Kongon kansallislaulu. Sen sanoitti Levent Kimbangui ja sävelsi Français Jacques Tondra. Sanoitus on ranskankielinen. La Congolaise oli kansallislauluna aluksi vuosina 1959–1969. Se otettiin uudelleen kansallislauluksi vuonna 1991. Neuvostoliiton hymni
Neuvostoliiton hymni "()" oli Neuvostoliiton kansallislaulu, järjestyksessään toinen ja viimeinen. Sen sävelsi Aleksandr Aleksandrov sekä sanoittivat Sergei Mihalkov ja Gabriel El-Registan vuonna 1943. Toisen maailmansodan itärintaman taistelujen, sikäläisittäin suuren isänmaallisen sodan aikana 1944 alusta käyttöön otetun valtiollisen hymnin uskottiin vetoavan neuvostoarmeijan sotilaisiin paremmin kuin Neuvostoliiton alusta saakka käytetyn maailmanlaajuisen kommunistisen liikkeen tunnuslaulun Kansainvälisen. Sergei Mihalkov
Mikhalkov kirjoitti sanat säveltäjän Alexander Alexandrov kanssa (1883-1946). Uusi hymni esitettiin Stalinille kesällä 1943, ja se otettiin käyttöön maan uutena kansallislauluna 1. tammikuuta 1944. Pour l'Afrique et pour toi, Mali
Pour l'Afrique et pour toi, Mali (”Afrikan ja sinun puolestasi, Mali”) on Malin kansallislaulu. Laulu hyväksyttiin käyttöön 9. elokuuta 1962. Sen sanat on laatinut maan tuolloinen maatalousministeri Seydou Badian Kouyaté. Laulun on säveltänyt Banzoumana Sissoko. Ranskankielisen version lisäksi laulusta on olemassa myös bambarankielinen versio. Tiến Quân Ca
Tiến Quân Ca (”Joukot etenevät”) on Vietnamin kansallislaulu. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Nguyễn Văn Cao (1923–1995) vuonna 1944. 1945 siitä tuli Vietnamin demokraattisen tasavallan (”Pohjois-Vietnamin”) kansallislaulu. Vietnamin yhdistyttyä vuonna 1976 laulusta tuli Vietnamin sosialistisen tasavallan kansallislaulu. Kimi ga yo
Vuonna 1880 Keisarillisen hovin virasto otti käyttöön Yoshiisa Okun ja Akimori Hayashin säveltämän uuden melodian. Säveltäjäksi mainitaan usein Hiromori Hayashi, Akimorin Hayashin isä, joka toimi kaksikon neuvonantajana. Akimori oli myös yksi Fentonin oppilaista. Saksalainen muusikko Franz Eckert antoi melodialle länsimaalaistyylisen harmonian. Tämä on "Kimi ga yon" toinen ja nykyisin käytössä oleva versio. Vuoteen 1893 mennessä "Kimi ga yo" otettiin julkisten koulujen seremonioiden ohjelmistoon silloisen koulutusministeriön tahdosta. "The Japan Timesin" mukaan "Kimi ga yo" esitetään C-duurissa. My, belarusy
My, belarusy (”Мы, беларусы”, ”Me, valkovenäläiset”) on Valko-Venäjän kansallislaulun alkusäe ja sen epävirallinen nimi. Hymnin virallinen nimi on ”Valko-Venäjän tasavallan kansallislaulu (venäjäksi: Государственный гимн Республики Беларусь, valkovenäjäksi: Дзяржаўны гімн Рэспублікі Беларусь). Alun perin laulu kirjoitettiin vuonna 1955 Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan hymniksi (venäjäksi: гимн Белорусской Советской Социалистической Республики, valkovenäjäksi: гімн Беларуская Савецкая Сацыялістычная Рэспубліка). Laulun sävelsi Nester Sakalouski ja sen sanoitti Maksim Klimkovitš. Hymni hyväksyttiin viralliseen käyttöön 24. helmikuuta 1955. Georgia on My Mind
”Georgia on My Mind” on Hoagy Carmichaelin säveltämä musiikkikappale vuodelta 1930. Se tunnetaan populaari- ja jazzmusiikin standardina ja Georgian osavaltion tunnuslauluna. Suomeksi sen on levyttänyt Reijo Taipale vuonna 1976 Helena Eevan sanoin nimellä ”Muistelen Georgiaa”. Sayaun Thunga Phool Ka
Sayaun Thunga Phool Ka (, suomeksi "Me nepalilaiset olemme satojen kukkien seppele") on Nepalin nykyinen kansallislaulu. Se julistettiin virallisesti kansallislauluksi 3. elokuuta 2007. Debout Congolais
Debout Congolais ("Nouskaa, kongolaiset") on Kongon demokraattisen tasavallan kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä Belgian vallasta vuonna 1960. Vuonna 1971, presidentti Mobutu Sese Sekon aloittaessa afrikkalaistamispolitiikkansa ja muuttaessa maan nimen Zaireksi, myös maan kansallislaulu vaihtui. Maan uudeksi kansallislauluksi tuli La Zaïroise. Vuonna 1997, jolloin Laurent Kabilan johtamat kapinalliset syöksivät Sese Sekon vallasta ja muuttivat maan nimen jälleen Kongon demokraattiseksi tasavallaksi, otettiin myös vanhan tasavallan kansallislaulu uudestaan käyttöön. Sen on sanoittanut Joseph Lutumba ja säveltänyt Simon-Pierre Boka di Mpasi Londi. Marseljeesi
Laulusta tuli uudelleen kansallislaulu vasta vuoden 1870 vallankumouksen jälkeen Ranskan kolmannessa tasavallassa. Toisen maailmansodan aikana 1940–1944 laulu kuitenkin oli kielletty Saksan miehittämässä Pohjois-Ranskassa. Siihen mennessä ranskalaiset olivat jo niin yleisesti omaksuneet Marseljeesin kansallislaulukseen, että se oli samaan aikaan sekä Vichyn Ranskan virallisena kansallislauluna että vastarintaliikkeen, Vapaan Ranskan keskuudessa suosituimpana lauluna.. Myös neljännen (1946) ja viidennen (1958) tasavallan perustuslait säätävät Marseljeesin kansallislauluksi. Eddy Grant
Grantin tunnetuimmat kappaleet soolouralta ovat ”Electric Avenue”, ”I Don’t Wanna Dance” ja ”Gimme Hope Jo’anna”. Viimeksi mainittu kappale vuodelta 1988 on apartheidinvastainen hymni, ja Etelä-Afrikan hallitus kielsi sen myymisen ja soittamisen radiossa. Kappaleesta tuli silti valtava hitti niin Etelä-Afrikassa kuin muuallakin maailmassa. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2014
Kisojen virallinen tunnuskappale on Pitbullin, Jennifer Lopezin ja brasilialaisen laulajan Claudia Leitten kappale "We Are One (Ole Ola)", joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2014. Kisojen virallisella albumilla, nimeltään "2014 World Cup", monet kuuluisat laulajat esittävät oman Brasilian 2014 kisoihin liittyvän kappaleensa. Muita levyllä esiintyviä artisteja ovat muun muassa Ricky Martin, jonka kappale "Vida" julkaistiin levyn toisena singlenä 22. huhtikuuta 2014, Adelén kappaleellaan "Olé", joka julkaistiin neljäntenä singlenä 12. toukokuuta 2014 ja Shakira muokatulla versiolla kappaleestaan "Dare (La La La)", joka kantaa nimeä "La La La (Brasil 2014)" ja saavutti suuren suosion heti julkaisustaan, 27. toukokuuta lähtien. Hatikva
Kun Israelin valtio perustettiin vuonna 1948, Hatikvasta tuli maan epävirallinen kansallislaulu. Laulusta tuli maan virallinen kansallislaulu vasta marraskuussa 2004, kun Israelin parlamentti knesset hyväksyi sen aseman muuttamalla niin kutsuttua Lippu ja vaakuna -lakia. Nkosi Sikelel' iAfrika
Apartheid-hallinnon aikana Etelä-Afrikan musta väestö piti sitä kansallislaulunaan ja sen laulaminen oli poliittisen protestin muoto. Vuonna 1994 siitä tuli Etelä-Afrikan toinen kansallislaulu "Die Stem van Suid Afrikan" kanssa ja vuonna 1996 maan kansallislauluksi julistettiin näiden kahden laulun yhdistetty ja lyhennetty versio. Die Stem van Suid Afrika
2. toukokuuta 1957 Etelä-Afrikan hallitus julisti Die Stem van Suid-Afrikan virallisesti maan kansallislauluksi. Maan parlamentti vahvisti asian lailla vuonna 1959. Apartheid-hallinnon Etelä-Afrikassa laulu profiloitui ennen kaikkea valkoihoisen vähemmistön kansallislauluksi, eikä musta enemmistö tuntenut sitä omakseen. Salut à toi, pays de nos aïeux
Salut à toi, pays de nos aïeux (”Tervehdys sinulle, esi-isiemme maa”) on Togon kansallislaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Alex Casimir-Dosseh. Laulu oli Togon kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä 1960 vuoteen 1979. Tuolloin maa sai uuden, kollektiivisesti sävelletyn ja sanoitetun kansallislaulun Encartons tous mauvais espirit. Maan siirryttyä monipuoluejärjestelmään vuonna 1992 vanha kansallislaulu palautettiin takaisin. God Bless Fiji
God Bless Fiji eli Meda Dau Doka on Fidžin kansallislaulu, jonka sävelsi ja sanoitti Michael Francis Alexander Prescott. Kappaleesta tuli Fidžin kansallislaulu vuonna 1970, kun valtio itsenäistyi. Laululla on sekä englannin- että fidžinkieliset sanoitukset, mutta ne eivät kuitenkaan ole toistensa käännöksiä. Sammy Cahn
Laulaja Andy Kirk nauhoitti Cahnin ja Chaplinin vuoden 1936 kappaleen ”Until the Real Thing Comes Along”. Seuraavana vuonna syntyi ”Bei Mir Bist Du Schoen”; kappale perustui jiddišinkieliseen lauluun, jota Cahn ja Chaplin luulivat vanhaksi kansanlauluksi. Alkuperäinen kappale oli kuitenkin Sholom Secundan 1900-luvun teatterisävellys. ”Bei Mir Bist Du Schoenistä” tuli Andrews Sistersin ensimmäinen miljoona kappaletta myynyt nauhoitus. Arise O Compatriots, Nigeria’s Call Obey
Arise O Compatriots, Nigeria’s Call Obey () on Nigerian kansallislaulu, joka otettiin käyttöön vuonna 1978. Se korvasi samalla aikaisemman kansallislaulun Nigeria, We Hail Thee, joka oli ollut käytössä aina maan itsenäistymisestä vuonna 1960. Laulun sanat on yhdistetty viidestä ehdotuksesta, jotka saapuivat Nigerian hallituksen julistamaan kilpailuun uudesta kansallislaulusta. Näiden laatijat olivat John A. Ilechukwu, Eme Etim Akpan, B. A. Ogunnaike, Sotu Omoigui ja P. O. Aderibigbe. Laulun sävelsi Nigerian kansallisen poliisisoittokunnan kapellimestari Benedict Elide Odiase. Al-Nasheed al-Watani
Al-Nasheed al-Watani (النشيد الوطني) on Kuwaitin kansallislaulu. Laulun on sanoittanut runoilija Ahmad Meshari Al-Adwani, Ibrahim Al-Soula sävelsi sen musiikin ja Ahmad Ali teki sen nykyisen sovituksen. Laulu esitettiin ensi kerran kansallisessa radiossa 25. helmikuuta, 1978. Ennen vuotta 1978 Kuwaitin kansallislauluna soitettiin fanfaari Amiri Salute, jonka on säveltänyt Yusuf Adees vuonna 1951. Nykyään emiiriä tervehditään kansallislaulun kuudella ensimmäisellä säkeellä, joka siis on Kuwaitin hallitsijahymni. Al-Salam al-amiri
Al-Salam al-amiri on Qatarin kansallislaulu. Se otettiin käyttöön 1996 emiiri šeikki Hamad ibn Khalifa Al Thanin astuttua valtaan. Whip My Hair
Kappaleen debytoinnin jälkeen ilmoitettiin virallisesti siitä, että Smith on allekirjoittanut sopimuksen Jay-Z:n ja Rock Nationin kanssa. Kappale sai urbaania radiosoittoa 21. syyskuuta 2010. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana 26. lokakuuta 2010. Ennen singlen lähetystä radioon ja virallista julkaisua kappale saavutti merkittäviä listasijoituksia Rap Songs ja Hot R&B/Hip-Hop Songs-listalla. Myöhemmin se saavutti Billboard Hot 100-listan 11. sijan sekä pääsi Yhdysvaltain R&B-listan viiden parhaan joukkoon. Kappale saavutti sijoituksia kahdenkymmenen parhaan joukosta muutamilla kansainvälisillä markkinoilla, kuten Iso-Britanniassa, jossa se debytoi listan toisella sijalla, päästen myös UK R&B Chartin kärkeen. Vande Mataram
Vandē Mātaram on Intian kansallinen laulu, jonka aseman virallisena kansallislauluna otti Jana Gana Mana. Vandē Mātaram on Bankim Chandra Chatterjeen säveltämä vuonna 1876 ja se ilmestyi ensi kertaa hänen kirjassaan "Anandamatha" vuonna 1882. Brittihallinnon aikana "Vandē Mātaram" oli itsenäisyysmielenosoittajien suosima slogan. Ey Iran
Ey Iran (, eli "Oi Iran") on iranilainen isänmaallinen laulu. Sen sanat on kirjoittanut Hossein Gol-e-Golab vuonna 1946, musiikin on säveltänyt Ruhollah Khaleghi. Monet luulevat erheellisesti, että Ey Iran on tai on ollut Iranin kansallislaulu. Sillä tosin oli tämä asema de facto vähän aikaa, šaahin kukistumisesta helmikuussa 1979 Iranin islamilaisen tasavallan kansallishymnin omaksumiseen maaliskuussa 1980. Laulu on kuitenkin iranilaisten keskuudessa hyvin suosittu. Itse asiassa suurin osa iranilaisista tuntee tämän laulun virallista kansallislauluaan paremmin. Laulu ei ole sanomaltaan islamistinen eikä monarkistinen vaan patriotistinen. Baškortostanin kansallislaulu
Baškortostanin kansallislaulu on yksi Baškortostanin tasavallan virallisista valtiollisista tunnuksista. Baškortostanin kansallislaulu otettiin käyttöön 12. lokakuuta 1993, jolloin laki tasavallan kansallislaulusta hyväksyttiin. Samana päivänä hyväksyttiin myös laki Baškortostanin vaakunasta. Baškortostanin kansallislaulun juhlallisen sävelmän on säveltänyt Farit Idrisov ja sävelmän nimi on "Tasavalta". Lijepa naša domovino
Vatroslav Lichtenegger sovitti laulun sen nykyiseen muotoon 1891. Samana vuonna se esitettiin ensi kertaa Kroatian kansallislaulun asemassa samana vuonna nimellä ”Lijepa naša” (”Meidän kaunis”). Kroatiankielisillä alueilla laulua käytettiin kansallislauluna jo Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian aikana, ja se soitettiin niillä aina välittömästi keisarihymnin perään. Laululla oli virallinen asema myös sotienvälisenä aikana Jugoslavian kuningaskunnassa, ja saksalaismiehityksen aikana sitä käyttivät sekä fasistisen Ustaša-liikkeen johtama Kroatian valtio että sitä vastaan taistelevat partisaanit. Phleng Chat
Phleng Chat (”Kansallislaulu”, เพลงชาติ) on vuodesta 1939 Thaimaan kansallislaulu. Laulun sävelsi Peter Feit (thainkielinen nimi Phra Jenduriyang, 1883-1968), joka oli saksalaisen maahanmuuttajan poika ja kuninkaan musikaalinen neuvonantaja. Laulu sävellettiin vain muutama päivä sen jälkeen, kun maasta tuli perustuslaillinen monarkia vuonna 1932. Laulu esitettiin ensi kerran maan yleisradiossa heinäkuussa 1932. Thaimaan virallisena kansallislauluna säilyi kuitenkin maan kuningashymni Phleng Sanrasoen Phra Barami. Humat ad-Diyar
Humat ad-Diyar ("Isänmaan vartijat") on Syyrian kansallislaulu. Sen on sanoittanut Khalil Mardam Bey (1895-1959) ja säveltäneet Mohammad ja Ahmad Salim Flaifel. He ovat säveltäneet myös Irakin nykyisen kansallislaulun Mawtini ja Palestiinan kansallislaulun Biladi, samoin kuin monta muuta Lähi-idässä suosittua sävellystä. Homat el Diyarista tuli Syyrian kansallislaulu vuonna 1936. Maan yhdistyttyä Egyptin kanssa Yhdistyneeksi arabitasavallaksi vuonna 1958, maan kansallislauluksi tuli Homat el Doyarin ja tuolloisen Egyptin kansallislaulun yhdistelmä. Kun Yhdistynyt arabitasavalta hajosi jo vuonna 1960, palasi Syyria takaisin vanhaan kansallislauluunsa. O Arise, All You Sons
O Arise, All You Sons (”Oi nouskaa, pojat”) on Papua-Uuden-Guinean kansallislaulu. Laulusta tuli kansallislaulu Papua-Uuden-Guinean itsenäistyessä 16. syyskuuta 1975. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut entinen Australian laivaston sotilas Thomas "Tom" Shacklady. Aegukga (Etelä-Korea)
Aegukga (, ) on Korean tasavallan kansallislaulu. Myös Korean demokraattisen kansantasavallan kansallislaulusta käytetään samaa nimeä. Kyseessä on kuitenkin eri laulu (vrt. Achimŭn pinnara (아침은, 빛나라). Laulun sanoittajaa ei tiedetä. Sen arvellaan syntyneen 1900-luvun alkupuolella, ja sen tekijäksi on veikattu joko poliitikko Yun Chihoa tai An Chang-hoa, itsenäisyysmiestä ja opettajaa. Alun perin Aegukgaa laulettiin vanhan skottilaisen kansanlaulun Auld Lang Syne sanoin. Japanin miehityksen aikana (1910-1945) Aegukgan laulaminen oli kielletty. Maan ulkopuolella asuvat korealaiset jatkoivat kuitenkin sen laulamista, tuoden näin ilmi uskonsa maansa tulevaan vapautukseen. Vuonna 1937 Ahn Eak-tae, kansainvälisesti tunnettu korealainen muusikko, joka asui Espanjassa, sävelsi Aegukgaan oman sävelmän. Tämä julistettiin Korean tasavallan kansallislauluksi Shanghaissa, Kiinassa, jossa maanpakolaishallitus kokoontui. Aegugkka esitettiin virallisesti Korean tasavallan itsenäistymisjuhlassa 15. elokuuta 1948. Samana vuonna sen asema virallistettiin. Maamme
Suomen laissa ei ole mainintaa virallisesta kansallislaulusta, toisin kuin esimerkiksi Suomen lipusta ja vaakunasta. Eduskunta ei ole missään vaiheessa käsitellyt virallisesti kansallislaulukysymystä, eikä siitä ole annettu erillisiä asetuksia. Matti Klingen mukaan Maamme-laulun asema onkin vakiintunut tapaoikeudellisesti, ja tällä tavalla muodostuneen kansallissymbolin asema on jopa lakisääteistä asemaa vahvempi. Kansallistunteen ilmaisutapana se sai asemansa, kun tarpeeksi suuri enemmistö kansalaisista otti sen omakseen. Maamme-laulun kansallista koskemattomuutta kuvastaa esimerkiksi se, miten yleisöä kummastutti modernisoitu sovitus, jonka Kalevi Aho teki Helsingin yliopiston 350-vuotisjuhliin. Janne Ordén
Aktiivisemman musiikinteon Ordén aloitti päästyään armeijasta vuonna 2003. Ordén liittyi vuonna 2004 Kymppilinja -nimiseen kokoonpanoon. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Kaupunkilapset" vuonna 2007. Kymppilinjan toinen studioalbumi "Valmistaudu olemaan väärässä" julkaistiin elokuussa 2010, jonka suurimmaksi hitiksi nousi single ”Minä”, jolla vierailee myös Mariska. Kappale oli listamenestys ja se äänestettiin The Voicen vuoden viralliseksi kesähitiksi 2010. Kappale on myynyt kultaa sekä platinaa. Yhtye ilmoitti kuitenkin hajoavansa vuonna 2012. Kipinän hetki
”Kipinän hetki” on suomalaisen poplaulaja Robinin kappale hänen "16"-albumin Stadion Deluxe -versiolta. Kappaleella vierailee rap-artisti Elastinen. Singlenä ”Kipinän hetki” julkaistiin 17. huhtikuuta 2015. Kappale on Suomen jääkiekkomaajoukkueen virallinen kisabiisi vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa. Häissä
”Häissä” julkaistiin musiikkivideon kanssa 18. huhtikuuta 2011. Tätä ennen kappale oli kuitenkin vuotanut internetiin ja se löytyi YouTubesta jo 24. maaliskuuta 2011. ”Häissä” julkaistiin digitaalisena latauksena 27. huhtikuuta 2011. Ilmestyessään kappale sai hyvän vastaanoton. Se nousi Suomen virallisen singlelistan kärkeen viikolla 19/2011. Se nousi ensimmäiseksi myös Latauslistalla ja Finnish Dance Chartilla. Kappale oli ehdolla Ylen kisabiisiksi Jääkiekon MM-kisoihin 2011, mutta tuli toiseksi. ”Häissä” äänestettiin Suomen viralliseksi kesähitiksi ja se oli ehdolla vuoden 2012 Emma-gaalassa kategoriassa "Vuoden biisi". ”Häissä” myi platinaa 20. huhtikuuta 2012. Kappale löytyy myös "Leijonat 2011" -kokoelmalevyltä. Schweizerpsalm
Schweizerpsalm, joka saksalaisten alkusanojensa mukaan tunnetaan myös nimellä ”Tritts im Morgenrot daher”, on Sveitsin kansallislaulu. Laulun sävelsi 1841 Alberich Zwyssig, sisterssiläismunkki Wettingenin luostarista, Leonhard Widmerin kirjoittamaan isänmaalliseen runoon. 1961 Sveitsin liittoneuvosto (Bundesrat) päätti ottaa Schweizerpsalmin Sveitsin väliaikaiseksi kansallislauluksi. Virallisen kansallishymnin aseman laulu sai vasta vuonna 1981. Tätä ennen Sveitsin kansallislauluna laulettiin hymniä ”Rufst Du mein Vaterland”, jossa on sama melodia kuin Ison-Britannian kansallishymnillä God Save the Queen. God Defend New Zealand
1930-luvulla maan posti- ja telegrafilaitoksen pääinsinööri James McDermott alkoi lobata ”God Defend New Zealandin” nostamista viralliseksi kansallislauluksi. Taakseen hän sai sisäministeri Joseph Heenanin. Maan 100-vuotisjuhlien lähestyessä vuonna 1938 juhlaneuvosto suositteli hallitukselle laulun käyttöönottoa kansallislauluna. Laulu virallistettiinkin vuonna 1940, ja valtio sai haltuunsa tekijänoikeudet laulun sävelmään ja sanoihin. Laululla ei kuitenkaan ollut vielä kansallislaulun asemaa. You Send Me
You Send Me on Sam Cooken tekemä kappale, joka nousi hänen itsensä laulamana Yhdysvaltain listaykköseksi lokakuussa 1957. Se oli samalla Cooken ensimmäinen Top 10 –hitti. Kappale oli ensin äänitetty Specialty-levymerkille, mutta tyylinvaihdoksen myötä Cooke siirtyi Keenin artistiksi. Single oli tämän levy-yhtiön kolmas ja Yhdysvaltain 1950-luvun Top 250 –tilastossa se oli sijalla 85. Cooken seuraavat singlet, "Only Sixteen" ja "Wonderful World" menestyivät myös hyvin. Maamme
Kansallislaulun asemaan Maamme-laulu pystyi nousemaan vasta, kun siihen saatiin suomenkieliset sanat. "Vårt land" -runosta on tehty kymmeniä suomennoksia. Nykyään vakiintuneen käännöksen teki Paavo Cajander vuonna 1889, mutta sen pohjana on Julius Krohnin johtaman työryhmän varhaisempi suomennos. Štše ne vmerla Ukrajiny
"Štše ne vmerla Ukrajina" laulettiin de facto -kansallislauluna uudelleen itsenäistyneen Ukrainan ensimmäisen presidentin Leonid Kravtšukin virkaanastujaisissa 5. joulukuuta 1991. Ukrainan perustuslaki, joka hyväksyttiin 28. kesäkuuta 1996, määrää 20. artiklassaan Verbytskyin sävellyksen kansallislauluksi, määräten samalla, että laulun virallisten sanojen on tultava hyväksytyksi parlamentissa kahden kolmasosan enemmistöllä. Näin tapahtui vasta 6. maaliskuuta 2003, jolloin parlamentti hyväksyi laululle viralliset sanat, jotka poikkeavat hieman Tšubynskyin alkuperäisestä runosta. Hoagy Carmichael
Vuonna 1930 Carmichaelin ystävä Frankie Trumbauer ehdotti, että tämä kirjoittaisi laulun Georgian osavaltiosta. Carmichael sävelsi opiskelutoveri Stuart Gorrellin kanssa kappaleen ”Georgia on My Mind” ja nauhoitti sen samana vuonna yhtyeellä, johon kuuluivat muun muassa Bix Beiderbecke, Jack Teagarden ja Jimmy Dorsey. Vuonna 1931 ”Georgia on My Mind” nousi listoilla kymmenennelle sijalle ”Stardustin” esiintyessä listalla vuoden aikana viiden eri artistin esittämänä. Mildred Bailey nauhoitti kappaleesta menestyneen version vuonna 1932 ja Gene Krupa vuonna 1941. Suosituimman kappaleen levytyksistä teki Ray Charles vuonna 1960; Charlesin versiota myytiin yli miljoona kappaletta ja osittain sen ansiosta kappale otettiin vuonna 1979 Georgian osavaltion viralliseksi tunnuslauluksi. Japanin lippu
Yhdessä Japanin kansallislaulun "Kimi ga yon" kanssa Hinomarua pidetään ristiriitaisena militaristisen menneisyyden symbolina. Hinomarun käyttöä rajoitettiin voimakkaasti Yhdysvaltain miehityskauden aikana toisen maailmansodan jälkeen, mutta rajoituksista myöhemmin luovuttiin. Japanin laki ei määritellyt maalle mitään tiettyä kansallislippua vuosina 1885–1999, vaikka Hinomaru olikin lain mukaan kansallislippu lyhyen aikaa vuosina 1870–1885. Tästä huolimatta useat sotaliput on suunniteltu Hinomarun perusteella, mukaan lukien laivaston nousevan auringon lippu. Hinomarua on käytetty myös mallina muiden japanilaisten julkisten ja yksityisten lippujen suunnittelussa. O Cameroon, Cradle of Our Forefathers
O Cameroon, Cradle of Our Forefathers (ransk. ”Chant de Ralliement”, engl. ”Rallying Song”) on Kamerunin kansallislaulu. Laulu sai virallisen aseman 1957, mutta sitä käytettiin epävirallisesti jo vuodesta 1948, siis jo ennen Kamerunin itsenäistymistä. Laulun sävelsi René Djam Afame, joka laati myös laulun tekstin yhdessä Samuel Minkio Bamba ja Moïse Nyatte Nko'o kanssa. Tekstiä muutettiin hieman 1978. Kimi ga yo
Kappaleen sanat esiintyivät ensimmäisen kerran anonyymin runon muodossa "Kokin-wakashū"-runoantologiassa. Vaikka anonyymit runot eivät olleet tuohon aikaan harvinaisia, ja runon tekijä on saattanut olla tiedossa, nimettömyys voi johtua siitä, että runon laatija oli alemmasta yhteiskuntaluokasta. Runo otettiin myös useisiin muihin antologioihin ja myöhemmin kansa käytti sitä seremonialauluna juhlistamaan tärkeitä tilaisuuksia. Toisin kuin nykyinen kansallislaulu, runo alkoi sanoilla "Wa ga kimi wa" ("sinä, herrani") eikä "Kimi ga yo wa" ("sinun hallintosi"). Sanojen muutos tapahtui Kamakura-kaudella. Sanoitus yhdistettiin eri musiikkityylien melodioihin ja sitä käytettiin saduissa ja muissa tarinoissa. Indonesia Raya
Indonesia Raya on Indonesian kansallislaulu. Sen sanoitti ja musiikin sävelsi Wage Rudolf Supratman (1903-1938). Kappale valittiin Indonesian kansallislauluksi 17. elokuuta 1945. Mer Hayrenik
Mer Hayrenik (, ”Isänmaamme”) on Armenian kansallislaulu. Se on otettu käyttöön 1. heinäkuuta 1991, Armenian itsenäistyttyä Neuvostoliitosta. Laulu perustuu Armenian 1. tasavallan (1918-1920) kansallislauluun, mutta sanoja on mukailtu. Laulun on sanoittanut runoilija Mikael Nalbandian (1829-1866) ja sen on säveltänyt Barsegh Kanatšjan (1885-1967). Kuningashymni
Kuningashymneistä vanhin on Britannian kuningashymni ”God Save the Queen”. Se on myös Britannian ja Uuden-Seelannin virallinen kansallislaulu. Myös Tanskan kuningaskunnan kuningashymnillä ”Kong Kristian” on virallinen kansallislaulun asema. Muiden maiden kuningashymnejä ei pidetä maidensa virallisina kansallishymneinä, vaikka niidenkin asema voi olla säädelty lailla. Noble patria, tu hermosa bandera
Noble patria, tu hermosa bandera (”Kunniakas isänmaa, sinun kaunis lippusi”) on Costa Rican kansallislaulu. Laulun sävelsi Costa Rican armeijan orkesterin kapellimestari Manuela Maria Gutiérrez maan presidentin pyynnöstä vuonna 1853. Laulu esitettiin ensi kerran kyseisen vuoden kesäkuun 11. päivänä, kun maahan akkreditoidut Yhdysvaltain ja Ison-Britannian suurlähettilään kävivät jättämässä nimityskirjansa maan presidentille. José María Zeledón Brenes kirjoitti lauluun sanat 1903. Vaikka sekä laulun sanat että sen sävel olivat yleisessä käytössä, julistettiin Noble patria, tu hermosa bandera virallisesti maan kansallislauluksi vasta vuonna 1949. Mu isamaa, mu õnn ja rõõm
Mu isamaa, mu õnn ja rõõm () on Viron kansallislaulu. Se otettiin käyttöön vuonna 1920 ja uudelleen vuonna 1990. Sanat kirjoitti Johann Voldemar Jannsen melodiaan, jonka Fredrik Pacius sävelsi vuonna 1848 ja joka on myös Maamme-laulun melodia. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran Tarton laulujuhlilla 1869, ja siitä tuli nopeasti Viron kansallisen heräämisen symboli. 
Neuvostoliiton miehityksen aikana vuosina 1945–1990 oli käytössä "Viron sosialistisen neuvostotasavallan hymni". James Bland
Vuonna 1878 Bland kirjoitti tunnetuimman kappaleensa ”Carry Me Back to Old Virginny”. Virginian osavaltiosta kertova kappale otettiin vuonna 1940 osavaltion viralliseksi tunnuslauluksi. Vuonna 1997 Virginian kongressi kuitenkin poisti nimityksen pitäen laulun sanoja loukkaavina afroamerikkalaisia kohtaan. The Popular Wobbly
Koska T-Bone Slim ei ollut varsinainen muusikko, vaan pelkästään sanoittaja, ei hän milloinkaan levyttänyt kappaletta. Ensimmäinen levytetty versio on tiettävästi legendaarisen amerikkalaisen folklaulajan Pete Seegerin 1950-luvun alussa tekemä. Sen jälkeen kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Guy ja Candie Carawan 1960-luvun lopulla sekä Utah Phillips vuonna 1981. Laulu nousi suosioon 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeen keskuudessa, jolloin se sanoitettiin uudelleen paremmin ajan henkeen sopivaksi. 1960-luvun versio tunnetaan nimellä "They Go Wild Over Me". Kappale on säilyttänyt suosionsa amerikkalaisen työväenliikkeen ja folkmusiikin harrastajien keskuudessa aina nykypäivään saakka. Ray Charles
1960- ja 1970-luvuilla Charles julkaisi uusia versioita aiemmista menestyskappaleistaan. Hänen versionsa kappaleesta "Georgia On My Mind" oli nimetty Georgian osavaltion nimikkolauluksi hänen esiintyessään 24. huhtikuuta 1979. Hän sai menestystä myös alkuperäisellä "America the Beautiful" -kappaleella. Marraskuussa 1977 Charles esiintyi NBC:n ohjelmassa Saturday Night Live. Kde domov můj
Kde domov můj? (, suomeksi 'Missä on kotini?') on Tšekin kansallislaulu. Se on ollut käytössä Tšekin itsenäistymisestä alkaen eli vuodesta 1993. Tšekkoslovakian aikaan (vuoden 1992 loppuun) laulu muodosti ensimmäisen osan maan kansallislaulusta, ja nykyinen Slovakian kansallislaulu toisen osan. İstiklâl Marşı
İstiklâl Marşı ("Itsenäisyysmarssi") on Turkin kansallislaulu. Se on otettu virallisesti käyttöön 12. maaliskuuta 1921. Turkin muututtua Kemal Atatürkin johtamaksi maalliseksi valtioksi ja tasavallaksi maassa julistettiin kilpailu uuden, maan muuttunutta tilannetta kuvaavan kansallislaulun löytämiseksi. Kilpailuun tuli kokonaista 724 runoa, joista Turkin kansalliskokous valitsi yksimielisesti voittajaksi runoilija Mehmet Akif Ersoyn isänmaallisen runon "Korkma, sönmez bu şafaklarda " ("Älä pelkää, punalippu liehuu"). Runo tuo voimakkaasti esille turkkilaisten vapaudenkaipuun, mutta myös heidän uuden identiteetin etsimisensä. Kirgisian kansallislaulu
Kirgisian tasavallan kansallislaulu (, ) on nimensä mukaisesti Kirgisian kansallislaulu. Laulu tunnetaan myös alkusanojensa mukaan nimellä "Ak möngülüü aksa". Se otettiin käyttöön Kirgisian itsenäistyttyä vuonna 1992. Laulun ovat säveltäneet Nasyr Davlesov ja Kalyi Moldobasanov ja sen ovat sanoittaneet Djamil Sadykov ja Eshmambet Kuluev. Cum On Feel the Noize
Yhdysvalloissa single julkaistiin hieman myöhemmin, toukokuussa 1973. Se sijoittui Billboard Hot 100 -listalla 98:nneksi. Seuraavan kerran Sladen kappale pääsi kyseiselle listalle yli kymmenen vuotta myöhemmin.Yhdysvaltalainen Quiet Riot -yhtye julkaisi kappaleesta oman heavy metal-/glam metal -versionsa vuonna 1983. Se julkaistiin sekä yhtyeen albumilla "Metal Health" että singlenä, joka ylsi Billboardin listalla sijalle 5, sekä Mainstream Rock -listan sijalle 7. Siitä muodostui samalla yhtyeen selvästi suurin hitti Yhdysvalloissa. Yhtye oli levyttänyt vuodesta 1975 lähtien, mutta ei ollut aiemmin saavuttanut suuria hittejä. Britanniassa single ylsi yhdessä ”Metal Health” -kappaleen kanssa sijalle 45. VH1 valitsi Quiet Riotin version myöhemmin kaikkien aikojen 41:nneksi parhaaksi hard rock -kappaleeksi. Al-jumhuriyatu l-muttahida
Al-jumhuriyatu l-muttahida () () on Jemenin kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Abdallah "al-Fadhool" Abdulwahab Noman ja säveltänyt Ayoob Tarish. Se oli alun alkaen Jemenin demokraattisen kansantasavallan ("Etelä-Jemenin") kansallislaulu. Laulusta tuli yhdistyneen Jemenin tasavallan kansallislaulu Etelä- ja Pohjois-Jemenin yhdistyessä vuonna 1990. Kansainvälinen
Vuonna 1934 Suomen sisäasiainministeriö kielsi "Kansainvälisen" esittämisen ulkoilmassa ja pian tämän jälkeen Mikkelin raastuvanoikeus määräsi painetuissa laulukirjoissa siitä poistettavaksi pari säkeistöä, jotka siihen asti olivat olleet sallittuja. Suomeksi kappaleen on levyttänyt esimerkiksi 1970-luvun poliittisessa laululiikkeessä mukana ollut KOM-teatteri ja myös heidän albuminsa "Kansainvälinen" on nimetty kappaleen mukaan. Kulluna lil-watan lil-ula lil-alam
Kulluna lil-watan lil-ula lil-alam (”Me kaikki! Isänmaamme, lippumme ja kunniamme puolesta!”) on Libanonin kansallislaulu. Sen on sanoittanut Rachid Nakhlé ja säveltänyt Wadih Sabra. Laulu on esitetty ensi kerran julkisesti 1927. Državna himna Bosne i Hercegovine
Državna himna Bosne i Hercegovine () on Bosnia ja Hertsegovinan kansallislaulu. Hymni tunnetaan myös alkuperäisellä nimellää Intermeco ("Välisoitto"). Se hyväksyttiin käyttöön 10. helmikuuta 1998, yhdessä tasavallan uuden lipun kanssa. Intermeco korvasi vanhemman "Jedna i Jedinan", jota arvosteltiin siitä, että se ei ota huomioon monikansallisen maan serbi- ja kroaattivähemmistöjä. Laulun on säveltänyt Dušan Šestić. Eurooppa (kansallislaulu)
12. maaliskuuta 2008 julistettiin avoin sävellyskilpailu uudesta kansallislaulusta. Laulun valitsemista varten maan hallitus nimesi komission, jonka jäseninä toimivat maan kaikkien puolueiden puheenjohtajat. 5. kesäkuuta 2008 komissio ilmoitti valinneensa maan uudeksi kansallislauluksi kosovolaisen säveltäjän Mendi Mengjiqin sävellyksen "Eurooppa". 11. kesäkuuta 2008 Kosovon parlamentti hyväksyi sävellyksen virallisesti maan kansallislauluksi 72 äänellä viittätoista vastaan, viiden pidättäytyessä äänestyksestä. Virallisesti sävelmästä tuli maan kansallislaulu 15. kesäkuuta 2008, jolloin maan uusi perustuslaki astui voimaan. Ode to Newfoundland
Ode to Newfoundland () on Kanadan Newfoundlandin ja Labradorin provinssin virallinen hymni. Sen sävelsi Cavendish Boyle vuonna 1902 nelisäkeisenä runona nimeltä "Newfoundland". 20. toukokuuta 1904 se valittiin brittiläiseen imperiumiin kuuluvan Newfoundlandin dominion viralliseksi ”kansallislauluksi”. Humat al-hima
Humat al-hima () on vuodesta 1987 Tunisian kansallislaulu. Laulun on kirjoittanut egyptiläinen Mustafa Sadik el-Rafii, jonka teksti muokattiin sittemmin Tunisian oloihin sopivaksi. Kyseessä oli pitkään presidentti Habib Bourguibaa vastustavan kansanliikkeen vastarintahymni, joka otettiin virallisesti kansallislauluksi 7. marraskuuta 1987. Se syrjäytti edellisen hallituksen aikaisen hymnin, Ali Khallidin. Laulun on säveltänyt Mohammed Abdel Wahab, joka on säveltänyt myös Yhdistyneiden arabiemiraattien kansallislaulun Iši biladi ja Libyan kansallislaulun Libya, Libya, Libya. Kansallislaulu
Kansallislaulu on kansallista yhteistuntoa ilmentävä, tietyissä virallisissa ja juhlatilaisuuksissa esitettävä laulu. Joissain maissa kansallislaulu on vahvistettu lainsäädännöllä. Toisten maiden, esimerkiksi Suomen, lainsäädännöissä ei ole mainintaa kansallislaulusta, vaan se perustuu käytäntöön. Kansallislaulu on monella sellaisellakin kansakunnalla, jolla ei ole omaa valtiota. Amerika Samoa
Amerika Samoa on Amerikan Samoan alueellinen kansallislaulu. Amerikan Samoa on Yhdysvaltain territoria Polynesiassa Tyynellä valtamerellä. Alueen virallinen kansallislaulu on siten Yhdysvaltain kansallislaulu The Star-Spangled Banner, mutta sillä on kuitenkin myös oma kansallislaulu, samoankielinen "Amerika Samoa". Laulun on säveltänyt Napoleon Andrew Tuiteleleapaga, ja sen on sanoittanut Mariota Tiumalu Tuiasosopo. Laulu otettiin virallisesti käyttöön 1950. Maamme
Maamme-laulun esittäminen levisi ensin virallisiin juhlatilaisuuksiin. Esimerkiksi Saimaan kanavan vihkiäisissä 1856 Richard Faltinin johtama viipurilaisen Behmin koulun oppilaskuoro lauloi sekä Maamme-laulun että Keisarihymnin. Maamme-laulua esitettiin usein Keisarihymnin parina, mikä kuvastaa sen nousua kansalliseksi symboliksi. Sitä laulettiin usein myös keisarin vierailujen aikana, ja Aleksanteri II kuuli sen Helsingissä 1856 ja Aleksanteri III 1885. Saludemos la Patria orgullosos
Saludemos la Patria orgullosos (”Tervehtikäämme ylpeinä isänmaata”) on El Salvadorin kansallislaulu. Laulun virallinen nimi on ”Himno Nacional de El Salvador” (”El Salvadorin kansallislaulu”). Laulun on säveltänyt Juan Aberle ja sanoittanut Juan José Cañas. Laulu soitettiin ensi 15. syyskuuta 1879, mutta se julistettiin El Salvadorin kansallislauluksi vasta 13. marraskuuta 1953. Marseljeesi
30. heinäkuuta 1792 Marseillesta saapunut tasavaltalaisten sotilaiden komppania lauloi laulua saapuessaan Pariisiin, mistä laululle tuli nimi "Marseillaise", Marseljeesi. Siitä tuli yhdessä yössä suosittu taistelulaulu pariisilaisten keskuudessa. Laulun innoittaneet pormestari Dietrich ja marsalkka Luckner teloitettiin molemmat terrorin aikana tasavallan vihollisina ja myös Rouget de Lisle vangittiin, mutta hän vältti teloituksen. Kansalliskonventti julisti Marseljeesin Ranskan kansallislauluksi 14. heinäkuuta 1795. My Old Kentucky Home
Kappale otettiin Kentuckyn osavaltion viralliseksi lauluksi vuonna 1986. Kentuckyn yleiskokous muutti vuonna 1988 sanoitusta niin, että alkuperäisen sanoituksen sana "darkies" (”mustat”) korvattiin sanalla "people" (”ihmiset”). Osavaltiolla on virallisen osavaltiolaulun lisäksi myös virallinen bluegrass-laulu ”Blue Moon of Kentucky”. Himno Nacional Argentino
Laulu esitettiin ensimmäistä kertaa yksityistilaisuudessa toukokuun 14. päivänä 1813, toukokuun 25. päivänä se esitettiin julkisesti. Vuonna 1847 laululle annettiin virallisesti nimi "Himno Nacional Argentino" ("Argentiinan kansallislaulu"). Kansainvälinen
Suomeksi laulun käänsivät myöhemmin kuuluisuuteen nousseet sosiaalidemokraatit Otto Wille Kuusinen, Yrjö Sirola ja Sulo Wuolijoki sekä heidän opiskelutoverinsa Pertti Uotila. Kääntäjistä Uotilaa ei usein edes mainita, mikä johtunee hänen myöhemmästä oikeistolaisesta taustastaan muun muassa sisällissodan valkoisena upseerina. Suomennos julkaistiin ensimmäisen kerran Työmies-lehdessä 28. toukokuuta 1905. Siitä tuli Suomen työväenliikkeen keskuudessa tunnettu hyvin nopeasti.
Alkuperäinen suomennos käsitti vain viisi kappaleen kuudesta säkeistöstä. Eila Kostamo suomensi myös kuudennen säkeistön vuonna 1968 erästä radio-ohjelmaa varten. Himno de Riego
Himno de Riego on vuonna 1820 sävelletty Espanjan ensimmäisen ja toisen tasavallan kansallislaulu. Sen sävelsi José Melchor Gomis ja sanoitti Evaristo San Miguel. God Save the Queen
God Save the Queen (), kuninkaan hallitessa God Save the King, on Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu ja samalla kuningashymni. Englantilaisen säveltäjän Henry Careyn poika väitti tämän kuoleman jälkeen isänsä säveltäneen ja sanoittaneen laulun, ja tämä tieto löytyy useimmista lähdeteoksista. Tiedon todenperäisyyttä on kuitenkin myös epäilty, ja laulun säveltäjiksi on arveltu esimerkiksi englantilaista John Bullia tai ranskalaista Jean-Baptiste Lullya, sanotaanpa laulun jossain perustuvan jopa vanhaan sveitsiläiseen marssiin. God Save the King on eräs maailman vanhimpia kansallislauluja, se esitettiin ensi kerran 28. syyskuuta 1745 kuningas Yrjö II:n kunniaksi. Laulu oli julkaistu jo vuotta aiemmin kirjassa "Thesaurus Musicus". Heil dir im Siegerkranz
Heil dir im Siegerkranz oli vuosina 1871–1918 Saksan valtakunnan keisarillinen hymni. Kansallishymni se ei kuitenkaan nykyisessä merkityksessään ollut. Sanat lauluun runoili Heinrich Harries (1762–1802) vuonna 1790 Tanskan kuningas Kristian VII:n syntymäpäiväksi. Laulun sävel on sama kuin Ison-Britannian kansallislaulussa "God Save the Queenissa", mihin seikkaan monet saksalaiset yrittivät useasti puuttua. Kde domov můj
Laulun kirjoittivat säveltäjä František Škroup ja dramaatikko Josef Kajetán Tyl komediaan "Fidlovačka aneb žádný hněv a žádná rvačka". Se esitettiin ensimmäisen kerran Prahassa Stavovské divadlossa (Säätyteatterissa) 21. joulukuuta 1834. Alkuperäisessä laulussa on kaksi säkeistöä, mutta vain ensimmäinen niistä on virallistettu kansallislauluksi. Wilhelmus van Nassouwe
Wilhelmus van Nassouwe on Alankomaiden kansallislaulu. Sen nimi lyhennetään usein muotoon "Het Wilhelmus". Kappaleen sanoitukset ovat peräisin vuosien 1568 ja 1572 väliseltä ajalta ja sävelmä vuodelta 1574. Tämä tekee laulusta maailman vanhimman kansallislaulun, vaikkakin Japanin Kimi ga yon sanoitus on vieläkin vanhempi. Wilhelmus van Nassouwesta tuli Alankomaiden kansallislaulu 10. toukokuuta 1932. Deutschlandlied
Valtakunnanpresidentti, sosiaalidemokraatti Friedrich Ebert halusi edistää eri poliittisten ryhmien välistä yhteistyötä ja sovintoa, joten hän julisti Deutschlandliedin Weimarin tasavallan viralliseksi kansallislauluksi vuonna 1922. Vasemmisto arvosteli uutta kansallislaulua, mikä lisäsi laulun suosiota nationalistisissa ja völkisch-piireissä. Kansallissosialistien valtakaudella Adolf Hitler määritteli Deutschlandliedin kaikista pyhimmäksi kansallislauluksi saksalaisille. Laulu pysyi kolmannessa valtakunnassa virallisena kansallislauluna, mutta ”Horst-Wessel-Lied” nostettiin sen rinnalle. Kansallissosialistisessa Saksassa Deutschlandlied esitettiin melko lailla kaikissa virallisissa yhteyksissä. Se soitettiin radiossa jokaisena päivänä lähetyksen päättyessä. Vuonna 1941 vietettiin laulun satavuotisjuhlavuotta ja sen kunniaksi julkaistiin viisi kirjaa. Kirjoissa ei mainittu, että Ebert oli julistanut laulun kansallislauluksi – useimmat niistä väittivät, että sen olisi tehnyt Paul von Hindenburg. Kimi ga yo
Vuonna 1868 Meiji-kauden alussa Japaniin saapunut irlantilainen sotilassoittokunnan johtaja John William Fenton havaitsi, ettei Japanilla ollut kansallislaulua. Fentonin yhtyeen jäsenet pyysivät Satsuma-klaanin upseeria Ōyama Iwaota valitsemaan sopivan sanoituksen. Sanotaan, että nykyinen sanoitus valittiin siksi, että se muistutti Britannian kansallislaulua. Fenton painotti sen tärkeyttä briteille ja piti kansallislaulun löytämistä välttämättömänä Japanin nykyaikaistumiselle. Innostuneet japanilaiset painostivat Fentonia laatimaan runolle melodian alle kolmessa viikossa, ja laulu esitettiin keisarille Tokiossa vuonna 1870. Fentonin opettamalla Japanin ensimmäisellä sotilassoittokunnalla oli vain muutama päivä aikaa harjoitella kappaletta ennen sen esitystä. Tämä oli "Kimi ga yon" ensimmäinen versio, jonka melodia myöhemmin hylättiin, koska sitä ei pidetty tarpeeksi juhlallisena. Fentonin versio kuitenkin esitetään vuosittain Myōkō-jin pyhäkössä Jokohamassa, sillä Fenton työskenteli kaupungissa soittokuntansa kanssa. Myōkō-ji toimii hänen muistomerkkinään. Maamme
Valkoisten voitto sisällissodassa vakiinnutti myös Maamme-laulun aseman Suomen kansallislauluna. Niin ei kuitenkaan käynyt ilman keskustelua. Aitosuomalainen-lehdessä kirjoitettiin 1925 voimakkaasti Runebergia ja "Vänrikki Stoolin tarinoita" vastaan. Tietyt suomalaisintoilijat halusivat kunnioittaa Runebergin sijasta ennemmin Lönnrotia ja "Kalevalaa". Jyrkimmille tahoille Maamme-laulu esiintyi ”ruotsalaisen miehen sepittämänä ja saksalaisen säveltämänä”. Turun yliopiston ylioppilaskunta ilmoitti maaliskuussa 1928 pyrkivänsä siihen, että yliopiston rehtori V. A. Koskenniemen runo ”Isänmaan kasvot” saisi paikan kansallislauluna. Himno Nacional Mexicano
Laulu sai lainsäädännöllisen kansallislaulun aseman vasta 1943. Tällöin Bocangeran isänmaallisen runon ensimmäinen, viides, kuudes ja kymmenes säkeistö sekä kuoron osuus julistettiin Meksikon kansallislauluksi. Samalla runon sanamuotoja muutettiin hieman presidentti Manuel Avila Camachon määräyksestä. Kun kansallislaulu esitetään urheilukilpailujen yhteydessä, lauletaan yleensä vain kuoro, ensimmäinen säkeistö ja uudelleen kuoro. Maan radio ja televisioasemat esittävät joskus version, jossa on mukana kuoro, ensimmäinen säkeistö, kuoro, kymmenes säkeistö ja kuoro. Salve a ti, Nicaragua
Salve a ti, Nicaragua (suom. ”Tervehdys sinulle, Nicaragua”) on Nicaraguan kansallislaulu. Kansalliskokous hyväksyi sen käyttöön lokakuun 20. päivänä 1939, päätös vahvistettiin virallisesti 25. elokuuta 1971. Rwanda Nziza
Rwanda Nziza (”Kaunis Ruandamme”) on Ruandan kansallislaulu, joka otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2002. Se korvasi vuodesta 1962 käytössä olleen vanhemman hymnin Rwanda swacu. Tämä liittyi maan yleiseen uudistusprosessiin, jossa sekä maan lippu että vaakuna vaihdettiin uuteen. Tarkoituksena oli saada kansakunnalle uusi alku ja ottaa samalla etäisyyttä Ruandan siihenastisesta, verisestä historiasta. Hymni on kirjoitettu perinteisellä afrikkalaisella tyylillä maan kansallisella kielellä kirjarwandaksi. Kaija Koo
Kaija Koo nousi yleisön tietoisuuteen disco- ja pop-rock-yhtye Steel Cityssä 1980-luvun alussa. Hän toimi myös taustalaulajana muun muassa Maukka Perusjätkän albumeilla ja Frederikin taustakuorossa vuoden 1981 Eurovision laulukilpailun karsinnassa. Kappale oli ”Titanic”, josta tuli sittemmin Frederikin ehkä tunnetuin hitti. Kaija Koo on ollut myös Kirkan taustalaulajana vuoden 1984 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Hengaillaan” ja niin ikään vuonna 1985 Sonja Lumpeen taustalla ”Eläköön elämä” -kappaleessa. My, belarusy
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen ja Valko-Venäjän itsenäistyttyä Sakalouskin sävelmä säilyi kansallislauluna, mutta sanat poistettiin käytöstä. Hymni oli ilman sanoja toistakymmentä vuotta, kunnes Uladzimir Karyznyn vanhaan melodiaan kirjoittamat uudet sanat otettiin virallisesti käyttöön Valko-Venäjän presidentin Aljaksandr Lukašenkan antamalla asetuksella 2. päivänä heinäkuuta 2002, päivää ennen Valko-Venäjän itsenäisyyspäivää. Asetuksen pääasiallinen tehtävä oli määrätä kansallislaulun viralliset sanat ja sävel, mutta se säätää myös, miten, missä ja milloin kansallislaulu tulee esittää. Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan hymni
Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan hymni (, "Azərbaycan Sovet Sosialist Respublikasının Dövlət Himni") oli Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan hymni vuodesta 1944 vuoteen 1992 saakka, vaikka maa itsenäistyi Neuvostoliitosta vuonna 1991. Laulun sävelsi Üzeyir Hacıbəyov ja sanat on kirjoittanut Səməd Vurğun. Meniñ Qazaqstanım
Meniñ Qazaqstanım (Менің Қазақстаным) on Kazakstanin kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön 6. tammikuuta 2006. Laulu perustuu Kazahstanin autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan hymniin, joka on valmistunut 1956. Laulun on säveltänyt Šamši Kaldajakov (Шәмші Қалдаяқов) ja sanoittanut Žumeken Nažimedenov (Жұмекен Нәжімеденов). Kazakstanilaisten tietojen mukaan laulun tekstin on muokannut nykyaikaan sopivaksi Nursultan Nazarbajev, Kazakstanin presidentti. Lupang Hinirang
Lupang Hinirang (”Luvattu maa”) on Filippiinien kansallislaulu. Laulu oli aluksi tekstitön marssi, jonka Julian Felipe sävelsi Filippiinien presidentin Emilio Aguinaldon toimeksiannosta käytettäväksi Filippiinien itsenäistymisjuhlassa 12. kesäkuuta 1898. Felipen marssin alkuperäinen nimi oli ”Marcha Filipina Magdalo”, myöhemmin nimeksi muutettiin ”Marcha Nacional Filipina” (”Filippiinien Kansallismarssi”). Samalla marssille annettiin virallinen kansallismarssin asema 11. kesäkuuta 1898, siis päivää ennen maan itsenäistymistä. Elokuussa 1899 nuori sotilas ja runoilija nimeltään Jose Palma kirjoitti Kansallismarssiin espanjankieliset sanat nimellä ”Filipinas” (”Filippiinit”). Tästä tuli maan kansallislaulu. Sámi soga lávlla
Sámi soga lávlla eli Saamen suvun laulu on Isak Saban kirjoittama runo, joka julkaistiin Saǥai Muittalægje -lehdessä vuonna 1. huhtikuuta 1906. Saamelaiskonferenssissa vuonna 1986 päätettiin käyttää runoa saamelaisten kansallislauluna. Arne Sørli sävelsi laulun ja melodia hyväksyttiin Helsingissä pidetyssä 15. Saamelaiskonferenssissa vuonna 1992. Teksti on käännetty kaikille saamelaiskielille. Deutschlandlied
Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä viranomaiset kielsivät Deutschlandliedin välittömästi. Britannian miehitysvyöhykkeellä laulun julkinen esittäminen kiellettiin elokuussa 1945. Saksan demokraattisen tasavallan kansallislauluksi otettiin ”Auferstanden aus Ruinen”, mutta Länsi-Saksan liittopäivät käsitteli jo vuonna 1949 Deutschlandliedin julistamista kansallislauluksi. Liittopäivien enemmistö hylkäsi laulun aseman kansallislauluna. Perustuslain mukaisesti tämänkaltainen asia siirtyi liittopresidentin päätettäväksi. Presidentti Theodor Heuss vastusti Deutschlandliedin julistamista kansallislauluksi, kun taas liittokansleri Konrad Adenauer kannatti sitä. Kansallislaulusta syntyi kiista, jonka aikana virallisissa yhteyksissä yritettiin käyttää useita muitakin lauluja. Heuss toivoi, että ”Hymne an Deutschland” (sanoittanut Rudolf Alexander Schröder, säveltänyt Hermann Reutter) olisi vakiintunut kansallislauluksi, ja se soitettiin hänen uudenvuodenaattona 1950 pitämän radiopuheen päätteeksi. Norddeutscher Rundfunk yritti ajaa kappaletta ”Ich hab' mich ergeben” kansallislaulun asemaan. Talviolympialaisissa 1952 Länsi-Saksan tunnuksena toimi ”Oodi ilolle”. Mikään näistä ei kuitenkaan vakiintunut kansallislauluksi, ja oikeisto kannatti Deutschlandliediä. Kansan kolme periaatetta (hymni)
Guomindangin jäsenet esittivät San Min Chu-I:tä kansallislauluksi 24. maaliskuuta 1930, mutta monet vastustivat puolueen symbolin asettamista edustamaan koko valtiota. Niinpä perustettiin kansallislaulukomitea (國歌編製研究委員會), joka päätyi tukemaan Guomindangin ehdotusta. 3. kesäkuuta 1937 Keskuskomitea (中央常務委員會) hyväksyi sävelmän, josta tehtiin virallinen kansallislaulu 1943. Gott erhalte Franz den Kaiser
4. Er zerbrach der Knechtschaft Bande, 
hob zur Freiheit uns empor. 
Früh erleb’ er deutscher Lande, 
deutscher Völker höchsten Flor 
und vernehme noch am Rande 
später Gruft der Enkel Chor: 
Gott erhalte Franz den Kaiser, 
unsern guten Kaiser Franz! 
Ferdinand I nousi valtaan 1835. Uudelle keisarille alettiin kehittää hymnistä useita versioita, mutta viralliseksi hymniksi tuli sleesialaisen runoilijan Karl von Holtein (1798-1880) "Gott, erhalte unsern Kaiser, unsern Kaiser Ferdinand!". Se oli käytössä huhtikuusta 1835 tammikuuhun 1836, minkä jälkeen käyttöön otettiin vapaaherra von Zedlitzin versio, joka toimitti virallisen hymnin virkaa helmikuusta 1836 maaliskuuhun 1854. Kimi ga yo
Kimi ga yo () on Japanin kansallislaulu ja yksi maailman lyhyimmistä käytössä olevista kansallislauluista. Laulun sanat perustuvat Heian-kaudella kirjoitettuun waka-runoon ja sen melodia on sävelletty Meiji-kauden loppupuolella. Nykyinen melodia valittiin vuonna 1880 ja se korvasi 11 vuotta aikaisemmin sävelletyn epäsuositun melodian. Kanadan kansallissymbolit
Laulua pidettiin vielä 1920-luvulla "Book of Knowledge" -tietosanakirjassa Kanadan kansallislauluna, vaikkei se ollutkaan virallinen. O Canada, God Save the Queen ja Maple Leaf Forever taistelivatkin epävirallisen kansallislaulun asemasta vuosia, ja kun O Canadasta tuli suosituin ja lopulta virallinen, unohdettiin Maple Leaf Forever lähes kokonaan. Himno Nacional Argentino
Oid, mortales, el grito sagrado: "¡Libertad, libertad, libertad!" ("Kuulkaa, kuolevaiset, pyhä huuto: 'Vapaus, vapaus, vapaus!") on Argentiinan kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Vicente López y Planes ja sen on säveltänyt Blas Parera. Laulu julistettiin kansallislauluksi toukokuun 11. päivänä, 1813, kolme vuotta ennen Argentiinan muodollista itsenäistymistä Espanjan vallasta. 11. toukokuuta on tämän perusteella Argentiinassa kansallinen juhlapäivä, kansallislaulun päivä. Maamme
Mu isamaa, mu õnn ja rõõm ei ollut seuraavien tsaarinvallan aikana järjestettyjen laulujuhlien ohjelmistossa, mutta eri kuorojen ohjelmistossa se tuli yhä suositummaksi. Viron musiikkihistoriasta vuonna 1937 kirjoittaneen Anton Kasemetsin mukaan laulusta tuli niin kansanomainen, että siitä muodostui kansallislaulu. Siitä otettiin säkeistö jo Viron itsenäisyysjulistukseen 1918. Kansa otti laulun omakseen todennäköisesti siksi, että sillä oli kaksinkertainen symboliarvo: se oli sekä isänmaallinen että suomalainen laulu. Suomalaisyhteys vahvisti virolaisten kansallista identiteettiä. Armas Äikiä
Äikiästä tuli Karjalan kirjailijaliiton puheenjohtaja vuonna 1940 ja Karjalais-Suomalaisen Sosialistisen Neuvostotasavallan Korkeimman Neuvoston taideasiain hallinnon päällikkö 11. heinäkuuta 1940. Äikiä laati sanoituksen tasavallan kansallislauluun, Karjalais-suomalaisen sosialistisen neuvostotasavallan hymniin. Viva, Viva a FRELIMO
Viva, Viva a FRELIMO (port. "Eläköön, eläköön FRELIMO") oli Mosambikin kansallislaulu maan itsenäistymisestä kesäkuussa 1975 aina 30. huhtikuuta 2002. Laulun sanat on kirjoittanut Justino Sigaulane Chemane 1970-luvulla ylistämään FRELIMOa, sosialistista puoluetta, joka hallitsi maata sen itsenäistymisestä aina vuoteen 1992. Laulu käyttää perinteistä marxistista sanastoa, ja se tuo esiin FRELIMOn voimakkaan anti-imperialistisen ja antikolonialistisen hengen. Tuolloin maa muutettiin yksipuoluejärjestelmästä monipuoluejärjestelmäksi. Koska yhtä puoluetta ylistävää kansallislaulua pidettiin demokratiaan sopimattomana, kansallislaulusta esitettiin vain instrumentaaliversio.