Missä hiphop syntyi?
Hip hop
Hip hop on Yhdysvalloissa, New Yorkin Bronxissa 1970-luvun alussa syntynyt alakulttuuri. Hip hop syntyi, kun köyhät ihmiset (eritoten afroamerikkalaiset) halusivat tehdä itse musiikkia ja saada äänensä ja mielipiteensä kuuluviin esikaupunkialueilla niin sanotuissa getoissa, ja se sai vahvoja vaikutteita esimerkiksi Jamaikalta. Hip hopin alkuaikojen suurimmat nimet ovat Kool Herc, Grandmaster Flash ja Afrika Bambaataa. He olivat DJ:itä ja järjestivät usein omia juhlia niin kaduilla, koripallokentillä kuin juhlasaleissakin. Jamaikalaisen DJ Kool Hercin voidaan sanoa olevan varsinainen hip hopin alullepanija. Hän toi Bronxin klubeille rankempaa ja kovempaa musiikkia käyttäen äänentoistojärjestelmää, eli sound systemiä. Hip hop -kulttuuriin on perinteisesti mielletty neljä osa-aluetta, MCing, DJ-työskentely (), breakdance ja graffitimaalaus. Hip hop -kulttuuriin kuuluu usein myös poliittinen aktivismi, muoti, slangi, jargon ja muita vastaavia alakulttuureille tyypillisiä elementtejä. Hip hoppiin kuuluu yleensä rennot vaatteet.
Hip hop -musiikille ovat tunnusomaista biitit eli taustamusiikit, jotka on tehty itse rumpukoneilla, samplereilla ja/tai tietokoneella. Samplaamisessa otetaan osia (sampleja) jostain toisen genren kappaleesta, jonka jälkeen ne muokataan ja uudelleenjärjestetään. Rap-musiikkia ei tule sekoittaa hip hoppiin, joka tarkoittaa laajempaa alakulttuuria.
Hip hop -kulttuuriin myöhemmin liitetyn, hiukan kyseistä kulttuuria vanhemman ilmiön, graffitin syntyjuuret johtavat 1960-luvun Yhdysvaltojen suurkaupunkeihin. Erityisesti New Yorkissa juniin ja rakennuksiin ilmestyneitä kirjoituksia alettiin kuitenkin huomioida enemmän vasta 1970- ja 1980-luvuilla‚ kun graffitit muuttuivat suuremmiksi ja monipuolisemmiksi. Graffitien tekeminen ilman lupaa on laitonta useimmissa maissa, myös Suomessa.
Hippiliike
Aluksi hippikulttuuriin kuuluneet huumeet liikkuivat suurelta osalta taiteilija- ja muusikkopiireissä. Helsingissä toimivat underground-ryhmät olivat omanneet hippien arvoja ja koostuivat ihmisistä, jotka olivat aiemmin kokoontuneet yhteen muun muassa Eino Leinon patsaalla. Osa oli myös matkustellut Euroopassa, kuten Tanskassa ja Englannissa, ja saanut vaikutteita sikäläisistä nuorisokulttuureista. Vuonna 1967 hippikulttuuri, avantgardetaide ja kulttuuriradikalismi nousivat tärkeimmiksi yhdistäviksi tekijöiksi. Joukko ryhmän edustajia vuokrasi 1968 keväällä KOP:lta Lönnrotinkadulla sijainneen talon. Siellä järjestettiin konsertteja, näytettiin filmejä tai kokoonnuttiin muuten vain yhteen. Osa tapahtumiin osallistuneista asui paikalla vakituisesti muun asunnon puutteessa. Saman syksyn aikana asukkaille tuli erimielisyyksiä, kun he yrittivät etsiä yhtenäistä linjaa toiminnan järjestämiseksi. Huoltopoliisi vaati talon vuokrasopimuksen purettavaksi epämääräisen aineksen lisääntyessä ympäristössä. Poliittinen osallistuminen oli vilkkaimmillaan kesällä 1968, jolloin lähinnä Yhdysvaltoja vastaan suunnatut mielenosoitukset olivat lähes jokaviikkoisia. Marraskuussa 1968 radikaalit opiskelijaryhmät valtasivat vanhan ylioppilastalon. Party-hop
Party-hop on popin ja hip hopin välimaastoon sijoittuva musiikkityylilaji. Musiikillisena tyylilajina "party-hop" on kohtalaisen uusi, varhaisimpien mainintojen ollessa huhtikuulta 2014. Toistaiseksi musiikkityylilajia tiedetään vain kahden kappaleen edustavan, jotka ovat koko tyylilajin muodostanut TCT:n Rannalle sekä sitä seurannut singlejulkaisu Rammaa. TCT kuvaili genreen sisältyvän hyväntuulista hölmöyttä, häpeilemätöntä hauskanpitoa ja rentoa asennetta. Lindy hop
Lindy hop alkoi tulla takaisin suuren yleisön suosioon 1980-luvulta alkaen jolloin lindy hopista kiinnostuneet harrastajat etsivät vielä elossaolevia tanssijoita avukseen lindy hopin opettelemisessa. Tämä prosessi tapahtui yhtä aikaa ainakin kolmessa eri maassa: Britanniassa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Tähän prosessiin osallistuivat Englannissa ainakin Jiving Lindy Hoppers -ryhmä, joka sai avukseen edellä mainitut Mama Lu Parks Dancers -ryhmän tanssijat, Savoyn kolmannen sukupolven tanssijoista George ja Ruth "Sugar" Sullivanin sekä Whitey's Lindy Hoppers -ryhmästä lähtöisin olevien Pepsi Bethelin ja Frankie Manningin. Yhdysvalloissa tähän prosessiin osallistuivat keskeisesti jälleen Frankie Manning ja vuonna 1985 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka Al Minns. Ruotsissa myös Al ja Frankie olivat keskeisessä osassa. Al lähinnä vain lokakuussa 1984, jolloin hän opetti lindy hoppia Swedish Swing Societyn tanssijoille (myöhemmin tästä oppilasjoukosta tuli keskeinen ydin Rhythm Hots Shots -ryhmälle) ja Frankie vuodesta 1987 alkaen. Hard bop
Hard bop syntyi mustien jazzmuusikkojen piirissä, joiden nuoruuden keskeiset musiikilliset vaikutteet olivat olleet nimenomaan bebop ja R&B. Keskeisiä hard bop -muusikkoja olivat muun muassa Art Blakey, John Coltrane, Charles Mingus, Miles Davis, Thelonious Monk ja Sonny Rollins. Aesop Rock
Aesop Rock on yhdysvaltalainen rap-artisti, joka on vaikuttanut alternative hip hop -skeneen 1990-luvun loppupuolella. Aesop Rock on kuulunut moneen eri hip hop -kollektiiviin, kuten Hail Mary Malloniin. Aesop asuu Oregonin Portlandissa. Kreuzberg
Kreuzbergin nuorisokulttuuri on saanut huomattavasti vaikutteita myös afroamerikkalaiseta ja hip hop-kulttuurista, ja alueesta on tullut Berliinin rapin ja breakdancen keskus. Vaikka useimmat Kreuzbergin asukkaat ovat saksalaista tai turkkilaista syntyperää, jotkut sikäläiset samastuvat pikemminkin amerikkalaisuuteen tai afroamerikkalisuuteen.
Hip hop'in toivat Kreuzbergiin ennen kaikkea amerikkalaisten miehitysjoukkojen upseerien lapset ennen Saksan yhdistymistä. Lindy hop
Lindy hop on paritanssi, joka perustuu parinväliseen neuvotteluun rytmisestä yhteisymmärryksestä, miten musiikkiin tanssitaan. Tämä yhteisymmärrys syntyy lindy hopin sosiaalitanssiversiossa käytännössä lennosta kuultavaan musiikkiin. Tällöin puhutaan improvisoimisesta (tai musiikintulkinnasta/musiikin seuraamisesta), mikä on lindy hopin sielu. Erityisesti lindy hopin kilpailuversioissa ja esiintymisissä, mutta myös sosiaalisesti tanssituissa versioissa, käytettiin menneisyydessä tyypillisesti ns. rutiineja, mitkä perustuivat ennalta suunniteltuihin kuviosarjoihin. Lindy Hop on erittäin varioitava tanssi, jonka ainoa perustavanlaatuinen kuvio on swing out (swing). Musiikkina on tyypillisesti swing-musiikki. Alun perin lindy hoppia tanssittiin ns. 8 count -rytmiin nopea, nopea, hidas, nopea, nopea, hidas -askelluksella. Nopeat olivat askelia ja hitaat olivat alun perin joko askeleita tai potkuja. Lindy hopin perustaa kuvattiin ns. box steppinä, minkä tyyppistä perustaa käytettiin tuolloin myös mm. fox-trotissa. Nähtävästi vuosina 1933–1934 yleistyi ns. triple step -perusta, jolloin hidas-kohtiin tehtiin kolmen askeleen -askelsarja (triple step). Triple step -perusta ei koskaan yltänyt suureen menestykseen ns. swing eran (määrittelyistä riippuen ainakin vuodesta 1935 vuoteen 1945) aikaisten lindy hop tanssijoiden keskuudessa. 1930-luvun loppupuolelta alkaen lindy hoppia alettiin tanssia yhä yleisemmin myös 6 count -askellukseen (nopea, nopea, hidas, hidas), mikä oli jo 1940-luvulla tyypillisin askelrytmi lindy hopissa. ASAP Rocky
Rakim Mayers syntyi New Yorkin Harlemissa 3. lokakuuta 1988. Hänet nimettiin rap-legenda Rakimin mukaan. Mayersin ollessa 12-vuotias hänen isänsä joutui huumeiden myynnin seurauksena vankilaan. Vuotta myöhemmin Mayersin isoveli tapettiin lähellä heidän kotiaan, mikä inspiroi nuorta Mayersia räppäämään tosissaan. Mayers oli aloittanut räppäämisen jo kahdeksan vuotiaana harlemilaisen hip hop-ryhmä The Diplomatsin innoittamana. Esikuvikseen Mayers mainitsee myös Three 6 Mafian, Mobb Deepin, Wu-Tang Clanin, UGK:n, Run-D.M.C.:n ja Bone Thugs-n-Harmonyn. Grime
Grime on elektronisen musiikin tyylilaji, joka kehittyi Bowssa, itäisessä Lontoossa 2000-luvun alkupuolella. Se on ottanut vaikutteita brittiläisestä hip hopista, dancehallista ja UK garagesta. Dub
Englantilaiset dub-yhtyeet kehittivät musiikkilajia kiivaammaksi ja radikaalimmaksi käyttämällä äänipöytiä, rumpukoneita ja syntetisaattoreita. Yhtyeet ammensivat dubiin piirteitä hip-hopista, house-musiikista ja drum'n'bassista. Aikakauden keskeisimmät yhtyeet olivat Iration Steppas, Zion Train, The Disciples ja The Rootsman. Mick Harris, Napalm Death -yhtyeen rumpali, kehitti industrial-dubin ja perusti oman yhtyeensä Scornin. Iso suunnannäyttäjä oli Fatboy Slimin kirjoittama Beats Internationalin hitti "Dub Be Good to Me", joka vietti neljä viikkoa brittilistan ykkösenä helmikuussa 1990. Crunk
Crunk on hip hopin tyylisuunta, joka syntyi 1990-luvulla Memphisissä, Tennesseessä, mutta tuli tunnetuksi vasta 2000-luvun alussa, jolloin siitä tuli suosittu Atlantassa, Georgiassa. Se on Yhdysvaltain itärannikon hip hopista poiketen suuntautunut enemmän klubeilla soitettavaksi musiikiksi. Crunkiin kuuluu laulaminen käheällä äänellä ja sen kertosäkeet ovat usein yksinkertaisia lauseita, jotka toistetaan peräkkäin useaan kertaan. Sanat on sovitettu rytmikkääseen rytmiin, jota kutsutaan "biitiksi". Musiikki itse on tuotettu rumpukoneella ja syntetisaattorilla. Hardcore (elektroninen musiikki)
Hardcorella ei ole yhtä varmaa synnyinmaata, mutta siitä kehittyi suosittu ilmiö Hollannissa 1990-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Muita tärkeitä maita alkuaikojen kehityksessä olivat Saksa ja Belgia. Tyyli syntyi, kun tuottajat rupesivat tekemään rankempaa ja nopeampaa versiota Detroitista lähtöisin olevasta housesta. Alussa pohjana oli särötetty TR-909 bassorumpu. Ensimmäinen tunnettu hardcore kappale on saksalaisen Mescalinum Unitedin "We Have Arrived", joka julkaistiin PCP (Planet Core Productions) labelilla "Reflections of 2017" vinyylillä vuonna 1990 (kappale valmistui edeltävänä vuonna). Suurempi suosio syntyi vasta vuonna 1992 Hollannissa, tarkemmin ottaen Rotterdamista, kun Euromasters julkaisi kappaleen "Amsterdam, waar lech dat dan" Rotterdam Recordsilla. Tämän kappaleen tyyliä alettiin kutsua gabber houseksi, mutta myöhemmin kun kappaleiden tempo nopeutui ja mentiin kauemmaksi varsinaisesta housesta, vakiintui termi gabberiksi. 1990-luvun aikana hardcoresta kehittyi gabberin lisäksi lukuisia muita pienempien ja suurempien piirien tyylisuuntia, joista frenchcore ja speedcore lienevät edelleen eräitä suosituimmista alagenreistä. Hollannin gabber skene oli kasvanut 1990-luvun loppuun mennessä niin kaupalliseksi ja pop-musiikkia muistuttavaksi, että se menetti uskottavuuttaan. Valtavirran hardcore/gabber skene Hollannissa kuoli tuolloin ja vain underground hardcore liikkeet jatkoivat. Muissa maissa tämä laskukausi tuli muutaman vuoden jäljessä. Rap
Rapin katsotaan kehittyneen New Yorkin Bronxin kaupunginosassa puistoissa ja kaduilla järjestetyissä juhlissa, joissa DJ:t soittivat ennakkoluulottomasti tanssittavaa soulia, diskoa, funkia ja rockia. Varhaisten rap-DJ:den esikuvia olivat Nicky Sianon ja Francis Grasson kaltaiset disko-DJ:t. Ensimmäisenä rap-DJ:nä pidetään jamaikalaissyntyistä DJ Kool Herciä, joka ryhtyi pidentämään kappaleiden tanssittavimpia kohtia ("break") soittamalla niitä peräjälkeen kahdella levysoittimella. Rap-musiikki ja samplaaminen perustuvat tähän Kool Hercin oivallukseen toiston tehokkuudesta. Lindy hop
Lindy hop syntyi Harlemin tanssimaratonissa kesä-heinäkuussa 1928, kun George Snowden ja hänen parinsa Mattie Purnell "uudelleenkeksivät" pitkään olemassaolleen breakaway-kuvion (parin osapuolet ovat irtiotteessa tai käden päässä ja palaavat takaisin yhteen), kun Snowden menetti otteensa Purnelliin ja improvisoi askelia peittääkseen virheensä ennen kuin he palasivat takaisin lähiotteeseen. Snowdenin mukaan yleisö vastasi erittäin myönteisesti virheeseen. Käytännössä Snowdenin ja Purnellin virhe aikaansai prosessin, mikä johti lindy hopin kilpailuihin, tanssisaleihin, yökerhoihin, Broadway-näytelmiin ja elokuviin 1930-luvun alkuun mennessä. Siten Snowden ja Purnell ovat lindyn hopin luojat. Snowdenin on väitetty nimenneen tanssin samaisessa tanssimaratonissa, mutta nimeämisväitteelle ei ole olemassa kunnollista todistusaineistoa. Termi 'lindy hop' kytkettynä Harlemin lindy hoppiin mainittiin julkisuudessa ensimmäisen kerran syyskuussa 1928, kun Snowdenin mainostettiin olevan osa the Lindy Hop Revue:ta, mikä esiintyi Harlemin Lincoln-teatterissa. Nimesikö Snowden tai sanomalehden toimittaja tai joku muu lindy hopin syyskuussa 1928 ei ole tiedossa. Lindyn on arveltu olevan lähtöisin charlestonista, two stepistä, the collegiate:stä tai jopa foxtrotista. Lindy hop sai syntymänsä jälkeen myös uusia nimiä, kuten jitterbug tai jive, jotka swing-kaudella tarkoittivat samaa tanssia. Heavy D
Heavy D oli uransa huipulla hiphopin kulta-aikana 1980- ja 1990-lukujen vaihteen tienoilla. Hän vietti lapsuutensa Mount Vernonissa New Yorkin osavaltiossa. Hän tuli tunnetuksi The Boyz -yhtyeen kanssa heidän julkaistuaan ensimmäisen levynsä "Livin' Large" (1987) Uptown-levymerkin ensimmäisenä levynä. Varsinainen läpimurto oli toinen levy "'Big Tymen". Migos
Migos on yhdysvaltalainen hip hop -trio Lawrencevillestä, Georgiasta, joka perustettiin vuonna 2008. Trio koostuu kolmesta räppäristä, jotka tunnetaan taiteilijanimiltään Quavo, Offset ja Takeoff. Yhtyeen nimi on viittaus Georgian huumekauppaan, jossa ”migos” tarkoittaa hylättyä taloa jota käytetään huumeiden valmistamiseen tai kuluttamiseen. Reggaeton
Reggaeton on tanssimusiikin muoto, joka tuli suosituksi 1990-luvun lopulla Latinalaisen Amerikan nuorten keskuudessa. Se syntyi Panamassa nimellä reggae en español ja on levinnyt Pohjois-Amerikkaan erityisesti Puerto Ricoon ja Eurooppaan 2000-luvun alkupuolella. Reggaeton sekoittaa jamaikalaisia musiikkivaikutteita reggaeta ja dancehallia latinalaisen Amerikan bomba-, plena- sekä hip hop -musiikkiin. Musiikkiin yhdistetään yleensä espanjankielistä räppäystä. Pete Rock
Peter Phillips (s. 21. kesäkuuta 1970 The Bronx, New York), tunnetaan paremmin taitelijanimellään Pete Rock on yhdysvaltalainen musiikkituottaja, DJ ja rap-artisti. Hän aloitti musiikin tuottamisen 1990-luvun alussa yhdessä suosituimmista ryhmässä nimeltään Pete Rock & CL Smooth. Kun yhtye hajosi, Rock jatkoi soolouralla joka toi hänelle maailmanlaajuisen arvostuksen, tosin vain pienen menestyksen valtavirtamusiikin kanssa. Häntä on kehuttu yhdeksi parhaaksi hiphop-tuottajaksi kautta aikojen. Hän on myös rap-artisti Grap Luvan isoveli ja rap-artisti Heavy D:n serkku. Rap
1980-luvun tunnetuimmat hip hop -yhtyeet olivat Run-D.M.C.:n lisäksi Eric B. & Rakim, poliittisesti kantaa ottava Public Enemy ja gangsta rap -yhtye N.W.A.. Samplauksen yleistyttyä 1980-luvun puolivälin jälkeen James Brownin 1970-luvun musiikista ja muista tuon vuosikymmenen funk-klassikoista tuli merkittävä osa hip hopia. Yksi eniten samplatuista kappaleista on James Brownin ”Funky Drummer”, jonka rumpukomppia on lainattu satoihin hip hop -kappaleisiin. Bebop
Bebop eli bop on jazzin tyylisuunta, jonka luonteenomaisia piirteitä ovat nopea tempo sekä kappaleen harmoniseen perusrakenteeseen ja melodiaan perustuva improvisaatio. Bebop syntyi Yhdysvalloissa 1940-luvun alkupuolella. Musiikkityylin synty oli seurausta kunnianhimoisten mustaihoisten jazzmuusikoiden tarpeesta esittää jotakin haastavampaa kuin perinteinen jazz, johon suhtauduttiin tanssi- ja viihdemusiikkina. Bebopin synty aiheutti 1940-luvun jazzmaailmassa jyrkän kahtiajaon "modernistien" ja bebopia vieroksuvien "traditionalistien" välillä. Juppi
Termi "young urban professional" syntyi Yhdysvalloissa 1980-luvun alussa markkinatutkimuksen piirissä kuvaamaan tiettyä kuluttajaryhmää. Lehtitoimittajat ottivat sen pian kriittiseksi tavaksi kuvata uutta nuorta, itsevarmaa ja materialistista työelämän sukupolvea. Vuonna 1984 liikemieheksi ryhtyneestä entisestä anarkististen YIP-puolueen ("Youth International Party") johtajasta Jerry Rubinista tehty lehtijuttu ”From Yippies to Yuppies” ("Chicago"-aikakauslehti, toukokuu 1980) kiteytti yhdysvaltalaisten nuorten muuttumisen 1970-luvulta 1980-luvulle tultaessa sodanvastaisista idealisteista opportunistisiksi oman edun tavoittelijoiksi. Vuonna 1983 ilmestyi satiirinen "The Yuppie Handbook" pukeutumisohjeineen, ja "Newsweek"-aikakauslehti julisti vuoden 1984 ”juppien vuodeksi”. Kirjailija Jay McInerney ("Manhattanin valot", 1984) kiteytti New Yorkin 1980-luvun juppikulttuurin taidoksi ”olla oikeassa paikassa oikeaan aikaan oikeissa vaatteissa”. K’naan
K’naan tutustui hip hop -musiikkiin jo lapsuudessaan Somaliassa. Hänen isänsä oli muuttanut taksikuskiksi New Yorkiin ja lähetti pojalleen muun muassa Nasin ja Rakimin julkaisuja. 13-vuotiaana K’naan lähti äitinsä ja kahden sisaruksensa kanssa Mogadishusta suvun seuraksi Harlemiin, mutta jo pian hän muutti Ontarion Rexdaleen, jossa oli huomattava somaliyhteisö. Lindy hop
Swing-tansseista puheenollen kuulee monesti sanottavan, että ""Lindy hop on kaikkien swing-tanssien äiti"". Väite on varsin yleisesti tunnettu myytti lindy hop -harrastajien keskuudessa ja virheellinen. Ensimmäiset swing-tanssit syntyivät viimeistään aivan 1900-luvun alussa. Näitä swing-tansseja ovat mm. texas tommy swing sekä myös foxtrot ja balboa, jotka ovat syntyneet huomattavasti ennen kuin lindy hop sai alkunsa . Spoken word
Spoken wordin alkujuuret ovat ikiaikaisessa tarinankerronnassa, mutta nykyiseksi taidemuodokseen se alkoi kehittyä 1980- ja 1990-lukujen vaihteen Yhdysvalloissa lavarunoudessa (engl. "poetry slam", "runoniskentä"). Tänä päivänä myös hiphop mielletään spoken wordin alalajiksi. Rap
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen suuria hip hop -tähtiä olivat esimerkiksi 50 Cent, Lil Wayne, Eminem, Jay-Z ja Nas. Myös vuonna 1996 edesmenneeltä Tupacilta julkaistiin neljä albumia postuumisti. Monet 1990-luvun artisteista, kuten Nas, Jay-Z ja Snoop Dogg, ovat jatkaneet aktiivisesti soolouraansa 2000-luvulla. L’Algérino
L’Algérino syntyi Marseillessa, jossa hän kiinnostui nuorena hip hop -musiikista ja alkoi kirjoittaa omia sanoituksia yhdeksänvuotiaana omasta lähiöstä. Basso Media
Basso Media aloitti liiketoiminnan vuonna 2004 nimellä The Fried Design Oy. Yhtiö perustettiin musiikkituotantoyhtiö The Fried Music Oy:n kylkeen mainostoimistoksi ja aikakauslehti Possen kustantajaksi. Posse oli Suomen ensimmäinen kokonaan hiphop-kulttuuriin keskittynyt aikakauslehti. Vuoden 2004 lopussa Fried Design aloitti yhteistyön suomihiphop.com-nimisen sivuston kanssa. Tarkoituksena oli yhdistää Posse ja suomihiphop.com, jotka molemmat edustivat kotimaista hiphop-kulttuuria. Yhdistymisen myötä suomihiphop.com siirtyi osoitteeseen posse.fi. Breakdance
Breakdancesta, rapistä, dj:istä ja graffiti-taiteesta tuli myöhemmin kulttuurinen kollektiivi nimeltä hip hop, jota osaltaan luomassa olleen Africa Bambaataan, entisen jenginuoren ideologisena tavoitteena oli rauhankulttuuri, jossa väkivallan sijaan otettiin mittaa kilpailemalla edellä mainittujen taiteiden saralla. Kilpailullisuus on edelleen merkittävä piirre hip hop -kulttuurissa. Niin sanotuissa battleissa on kyse omien taitojen mittaamisesta, tapahtuipa välienselvittely sitten kilpailuissa tai ringeissä. Juuri ringit, ammattikielellä cypherit, olivat merkittäviä kehitystekijöitä break-piireissä. Ringeissä saavutettiin mainetta ja kunniaa, joten breikkaajan oli erotuttava muista edukseen. Pukeutuminen – joka käsitti ylisuuria 1970-luvun muodin mukaisia silmälaseja, itseräätälöityjä nimivöitä sekä urheilullisia, keskenään värien suhteen sopivia vaatekokonaisuuksia Kangolin ja Adidaksen tapaan – sekä oman tanssityylin kehittely olivat tie henkilökohtaiseen kukoistukseen. Oli siis korostettava omaa persoonallisuuttaan, tyylitajuaan sekä edustettava omaa tanssiryhmäänsä (crew). Omaan tyyliin haettiin vaikutteita erityisesti kung fu -elokuvista, supersankarisarjakuvista sekä valtavirran tansseista, kuten salsasta. 1970-luvun lopussa breikkaamisesta oli tullut astetta dynaamisempaa pyörivien liikkeiden ansiosta, ja tanssijoiden valtavirta alkoi koostua latinoista, jotka eivät arastelleet tanssia myös kaduilla pahvilaatikoiden kannattamina. West Coast hip hop
West Coast hip hop () on rap-musiikin alagenre, joka on syntynyt Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hip house
Hip house syntyi 1980-luvulla Chicagossa ja New Yorkissa. Ensimmäisenä virallisena hip house -kappaleena pidetään kuitenkin usein brittiläisen Beatmastersin ”Rok Da Housea”, joka julkaistiin singlenä vuonna 1987. Fuckin’ Hippies
Fuckin’ Hippies kokoontui satunnaisesti 1980-luvun lopulla erään jäsenen työpaikan tiloissa Helsingin Konalassa ja sittemmin keskustassa Korkeavuorenkadun pommisuojassa. Muun muassa nuori Marjo Leinonen, joka myöhemmin tuli tunnetuksi Balls -yhtyeestään, kävi näihin aikoihin koelaulussa. Dub
Dub on 1970-luvulla kehittynyt musiikkityyli. Se muotoutui Jamaikalla reggaen pohjalta, kun laulu jäi pois ja rumpujen, lyömäsoitinten ja basson luomaa rytmiikkaa korostettiin. Kappaleisiin on saatettu kaiutettuna lisätä torvia, kitaroita, laulua tai kosketinsoittimia. Dubiin on saatettu myös äänittää jälkeenpäin lisäperkussioita. Dub on ollut spoken wordin ja dubstepin synnyn perustana. Flo Rida
Flo Rida, oikealta nimeltään Tramar Dillard, syntyi 16. syyskuuta 1979 Tampassa, Yhdysvalloissa. Teini-ikäisenä hän työskenteli paikallisen 2 Live Crew -hip hop yhtyeen kanssa. Flo Ridalla oli myös oma hip hop -ryhmänsä Groundhoggz, johon kuului hänen lisäkseen hänen ystäviään. Emo hip hop
Emo hip hop on hip hopin tyylilaji, jossa on vaikutteita erityisesti trapista ja cloud rapista. Sanoituksia luonnehtii syvä tunteellisuus ja melankolisuus kuten emo-musiikissa. Emo hip hopissa on myös indie rockin, pop punkin ja nu metalin elementtejä. Ruotsalainen hiphop
Ruotsissa on aina ollut hiphop-ryhmiä, jotka ovat vastustaneet musiikkialan kaupallisempaa puolta ja yrittäneet löytää musiikille vaihtoehtoisia jakelu- ja markkinointikanavia. Internetillä on ollut suuri merkitys mediaviestinnässä, ja erilaisten virtuaaliyhteisöjen kautta ihmiset ovat voineet löytää kuuntelijoita musiikilleen, jopa ilman levytyssopimusta. Ruotsalaiset virtuaaliyhteisöt kuten DubCnn.se, Frizon.se ja Whoa.nu ovat keskittyneet ruotsalaiseen hiphopiin. Ruotsalainen hiphop
Ruotsalaisessa hiphopissa on edustettuna paljon erilaisia genrejä. Vaihtoehto-hiphop on luultavasti suurempi kuin Gangsta rap ja Hardcore hiphop yhteensä, mistä hiphop-kollektiivi Kartellen on hyvä esimerkki. Ryhmä on päässyt melko lyhyessä ajassa erittäin pitkälle heidän itsensä mukaan helposti samaistuttavien tekstiensä ansiosta. Ruotsalaisessa hiphopissa on myös monia fuusiogenrejä kuten Neo soul, Grime ja Reggaeton. DJ Kool Herc
Vuodesta 2007 lähtien Campbell on ollut osana hanketta, jolla yritetään säästää hänen kotitalonsa eli 1520 Sedgwick Avenue. Kesällä 2007 New Yorkin osavaltion virkamiehet julistivat 1520 Sedgwick Avenuen ”Hip Hopin syntymäpaikaksi”. "Time" -lehti on nimittänyt Kool Herciä ”Hip Hopin perustajaisäksi”. Ruotsalainen hiphop
Monet näistä artisteista ovat olleet tekemisissä ruotsalaisen hiphopin kanssa syntymästään saakka tai ainakin hyvin nuoresta. Ruotsalainen hiphop-skene on muuttunut jollain tapaa vähemmän räjähdysalttiiksi mutta on myös nykyään vähemmän vaarassa kadota kuin aiemmin. Amerikkalaisesta hiphopista saadut vaikutteet eivät ole enää niin huomattavia kuin aikaisemmin, vaikkakin yhä merkittäviä. Lisäksi vaikutteita saadaan Ranskasta, Britanniasta ja Japanista sekä muista musiikillisesti mielenkiintoisista ja innovatiivisista maista. Breakdance
Breakdance (alkuperäiseltä nimeltään B-Boying) on tanssityyli, joka sai alkunsa 1970-luvun alussa Yhdysvalloissa, New Yorkin Etelä-Bronxissa. B-Boying syntyi, kun jamaikalaissyntyinen DJ Kool Herc mullisti dj-kulttuurin eristämällä ja toistamalla funk-kappaleiden lyömäsoitinkohtia - eli "breaks" - tanssiväelle tanssittavaksi. Breakit olivat selkeitä musiikillisia ohjenuoria tanssijoille, jotka innostuivat Hercin soitannosta niin paljon, että he saattoivat siirtyä tekemään liikkeen tai kaksi lattialle, jotka oli imitoitu muun muassa James Brownin jalkatyöskentelystä, lindy hopista ja vastaavilta afroamerikkalaiseen väestöön vetoavista tanssillisista vaikutteista. Keskeinen vaikuttaja oli myös jengitanssi Rocking (uprocking), joka oli nuorisojengien suosima, seisten tapahtuva tanssi, jossa pyrittiin päihittämään vastustaja tanssin liikekielellä. Rocking-vaikutteita ja jalkatyöskentely-intoilijoita yhdistäviä tanssijoita Kool Herc alkoi kutsua nimillä b- (lyhenne sanasta break, beat tai bronx) boys ja b-girls. Synthpop
Synthpop eli syntikkapop tai synapop on 1970-luvun lopussa syntynyt ja erityisesti 1980-luvun alkupuolella suosiossa ollut elektronisen musiikin ja uuden aallon musiikin tyylilaji. Syntikkapopia ennakoivat 1970-luvulla syntetisaattoreita rockin ja disco-musiikin parissa käyttäneet ryhmät, erityisesti krautrockin (saksalainen rock) edustajat. Erillisenä genrenään syntikkapop nousi vahvimmin esille Britanniassa ja Japanissa osana punkia seurannutta niin sanottua uuden aallon musiikkia. Luonteenomaista sille ovat tarttuvat, melodiset kappaleet ja syntetisaattorisoundit. Joissakin tapauksissa mukana saattoi olla syntetisaattoreiden lisäksi myös esimerkiksi sähkökitaroita. MC (hip hop)
MC tuottaa riimeillä hip hop -musiikkiin räppäystä eli ”puhelaulua” ja (joissain tapauksissa) laulua. Ensimmäisiä tällaisia oli esimerkiksi Kool Moe Dee, joka haastoi MC Busy Been sekä MC EnaqPanen räppäyksellä eikä yleisön tunnelmaa nostattavalla funk-tyylisellä räpillä. Suomen ensimmäisenä MC:nä pidetään General Njassaa. Hippiliike
Hippiliike (englannin sanasta "hippies") on 1960-luvulla voimakkaasti vaikuttanut nuorisokulttuuri ja protestiliike, joka vastusti sotaa ja kapinoi keskiluokkaisia ja konservatiivisia arvoja vastaan. Hippiliikkeen ihanteita olivat rauhanaate, suvaitsevaisuus ja ”vapaa rakkaus” eli kapinointi vallinnutta tiukkaa seksuaalinormistoa vastaan. Liikkeen jäsenten keskeisiä ulkoisia tunnusmerkkejä olivat värikkäät vaatteet ja miehillä tuolloin epätavalliset pitkät hiukset. Hippiliike oli osa laajempaa 1960-luvun kulttuurista ja poliittista kuohuntaa. 1970-luvun aikana alkuperäinen hippiliike hiipui, mutta sen perintö on jäänyt vaikuttamaan eräissä myöhemmissä nuorisokulttuureissa ja protestiliikkeissä. Graffiti Suomessa
Nimimerkki Spinner teki ensimmäisen piissinsä "Hip Hop Don't Stop" keväällä 1984 Huopalahden aseman alla silloin hylättynä olleeseen alikulkutunneliin, joka tunnettiin nimellä Pulutunneli. Nimimerkit Blitz ja Shocky tekivät ensimmäiset piissinsä Katajanokan satama-alueelle syksyllä 1984. Gettomasa
Aleksi Lehikoinen syntyi vuonna 1993 Kanadan Montrealissa, mutta vietti suurimman osan lapsuudestaan Jyväskylän Kortepohjassa. Lehikoinen on kertonut kiinnostuneensa hip hopista 6-vuotiaana serkkunsa kautta. 17-vuotiaana hän alkoi itse tehdä musiikkia ja vuonna 2012 hän voitti freestylerapin Suomen mestaruuden. Vuonna 2014 hän julkaisi tuottaja Ruubenin kanssa KPC Recordsin kautta ensimmäisen albuminsa "Vellamo LP":n. Hippiliike
Hippiaatteen henkeen sopivia vaatteita saattoi löytää intialaisvaatteita myyvistä kaupoista, mutta kovin näkyvää osaa katukuvassa tämä vaatetus ei muodostanut. Lisäksi useimmat kotimaisen hippiliikkeen edustajista olivat ”osapäivähippejä”. Suomalaisnuoret eivät olleet valmiit heittäytymään järjestäytyneen yhteiskunnan ulkopuolelle. Hippiliikkeen kaupallistumisen mukana tulleet asiat kuten musiikki kiinnostivat nuorisoa enemmän kuin aatteen vaalima vaihtoehtoinen elämäntapa. Vuosina 1968–69 huumeongelmat yleistyivät jonkin verran Suomen kaupungeissa. Asa (muusikko)
Asa (oik. Matti Mikael Salo, s. 9. huhtikuuta 1980 Kemi) on suomalainen rap-muusikko Helsingin Roihuvuoresta. Asa, joka käytti aikaisemmin taiteilijanimeä Avain, tuli tunnetuksi 2000-luvun alussa Rähinä Records -hiphopkollektiivin jäsenenä. Asa on yksi suurimmista suomalaisen hip-hopin alkutekijöistä. Rain
Jeong Ji-Hoon syntyi Etelä-Koreassa. Hän kiinnostui R&B:stä ja hiphop-tanssista ollessaan kuudennella luokalla. Nuorena hän kuului "Fanclub"-nimiseen poikabändiin, mutta ryhmä oli lyhytikäinen ja hajosi pian. CNN:n haastattelussa Jeong Ji-Hoon muistelee tulleensa monta kertaa hylätyksi ulkonäkönsä vuoksi: "Itse asiassa minulle kerrottiin yhden koe-esiintymisen jälkeen, että lauloin ja tanssin hyvin, mutta en päässyt läpi, koska minulle ei ollut tehty silmäluomileikkausta." Lopulta kuitenkin JYP Entertainment otti Jeong Ji-Hoonin listoilleen, ja hän pääsi harjoittelijaksi. Harjoitusjakson alkuvuosina hän oli taustatanssija. Naughty by Nature
11. kesäkuuta 2011 kokoonpanosta tuli ensimmäinen hiphop -ryhmä, joka esiintyi arvostetulla "Fenway Park" -baseball stadiumilla. He esittivät kappaleen "Hip Hop Hooray" osana mega-poikabändi "NKOTBSB":n konserttia. Suomihiphoppia
Suomihiphoppia on Warnerin vuodesta 2003 lähtien julkaistun kokoelmalevysarjan nimi. Levyt sisältävät nimensä mukaisesti suomalaista Hip hop/rap-musiikkia. Levyillä on myös kuultu artistien ennen julkaisemattomia kappaleita. Hippiliike
Ensimmäinen San Franciscon hippiyhteisön suuri tapahtuma oli Human Be-In -niminen katujuhla tammikuussa 1967. Tilaisuutta mainostettiin suurin julistein ”Heimojen kokoontumisena”. Tarkoituksena oli yhdistää hipit, kansalaisoikeustaistelijat ja erilaiset radikaalit ryhmittymät toisiinsa. Näin yhdistyneellä vaihtoehtokulttuurilla uskottiin olevan paljon paremmat mahdollisuudet vaikuttaa tulevaisuuteen. Golden Gate Parkin nurmikoille levittäytyneet 30 000 ihmistä seurasivat tapahtumaa kuunnellen paikallisten yhtyeiden happorockia ja nauttien tarjolla olevaa ilmaista marihuanaa. Tilaisuus ei yleisömenestyksestä huolimatta pystynyt yhdistämään vastakulttuurin eri ääripäitä toisiinsa. Drill (musiikki)
Drill on hip hopin ja trapin tyylisuunta, joka syntyi 2010-luvulla Yhdysvalloissa. Drill-musiikin ominaisuudet ovat periaatteessa sopeutuneet Trap, jolla on paljon vaikutteita rumpuihin kuten Three 6 Mafia, Tommy Wright III, Gucci Mane, OJ Da Juiceman, Jeezy ja Waka Flocka Flame. Pacman on ensimmäinen räppäri, joka löytää Drill-musiikin. Pet Shop Boys
Aluksi Tennant ja Lowe kutsuivat yhtyettään nimellä West End, koska ihailivat kyseisen Lontoon kaupunginosan elämäntyyliä. Myöhemmin he päätyivät nimeen Pet Shop Boys. Tämän nimen he valitsivat ystäviensä perusteella, joilla oli oma eläinkauppa. Uusi nimi oli heidän mielestään samanlainen kuin New Yorkista kotoisin olevalla hip hop -ryhmällä voisi olla. Tennant ja Lowe olivat tuolloin innoissaan uudesta, Amerikasta tulvivasta rapmusiikista. Tämä innostus näkyikin myöhemmin siinä, että muutamat PSB-kappaleet on esitetty puhelauluna. Tunnetuin esimerkki rap-vaikutteista on yhtyeen läpimurtohitti ”West End Girls”, jonka vuonna 1984 julkaistu ensimmäinen versio oli ilmeisesti ensimmäinen britannialaisen artistin levyttämä rap-tyyliin tulkittu musiikkikappale. Embee
Embee (oik. Magnus Nils Bergkvist, s. 24. helmikuuta 1977 Badelunda, Ruotsi) on ruotsalainen hip hop DJ ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten työskentelystään ruotsalaisessa Looptroop Rockers (entinen Looptroop) hip hop -yhtyeessä. Hänen ensimmäinen soololevynsä "Tellings from Solitaria" voitti Ruotsin Grammy-palkinnon parhaasta hip hop/soul -julkaisusta vuonna 2004. Indie pop
Indie pop (tai indie-pop) on popmusiikin tyylilaji. "Indie" on lyhennetty sanasta "independent" eli "itsenäinen". Tyyli on saanut alkunsa Isossa-Britanniassa 1980-luvun puolivälissä. Nimi viittaa siihen, että useimmat yhtyeistä äänittivät musiikkiaan itsenäisissä levy-yhtiöissä. Hip hop lindy
Historia sijoittuu Yhdysvaltoihin, jossa nuoriso omaksui vaikutteita vanhoista swing-tansseista ja alkoi kehittää omaa tanssiaan, jota voitaisiin tanssia nykymusiikkiin. Tanssi on viiteenkymmeneen vuoteen ensimmäinen paritanssi, joka on kehittynyt senhetkisen nuorison keskuudessa ja jota tanssitaan nykymusiikkiin. Lil Peep
Gustav Elijah Åhr (1. marraskuuta 1996 Pennsylvania, Yhdysvallat – 15. marraskuuta 2017 Tucson, Arizona, Yhdysvallat), joka tunnettiin taiteilijanimeltä Lil Peep, oli yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja ja sanoittaja. Häntä pidetään emo-musiikin pelastajana ja emo hip hopin luojana. Åhr kuoli vuonna 2017 21-vuotiaana, kuolinsyyksi varmistui myöhemmin jo alun perin epäilty huumeiden, tässä tapauksessa Xanax- ja fentanyylilääkkeiden, yliannostus.
Hänessä on ruotsalaista, irlantilaista ja saksalaista syntyperää. Q-Tip
Q-Tip (s. 10. huhtikuuta 1970 New York, New York, syntymänimeltään Jonathan Davis, nykynimeltään Kamaal Ibn John Fareed) on yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja, musiikkituottaja ja näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi A Tribe Called Quest -nimisestä hip hop -yhtyeestä. Hip hop
MC tulee englannin kielen sanoista "Master of Ceremonies" (suom. seremoniamestari). MC on räppäri, joka runoilullaan eli riimeillä tuottaa hip hop -musiikkiin räppäystä eli laulua. Ensimmäisiä tällaisia oli esimerkiksi Kool Moe Dee, joka haastoi MC Busy Been sekä MC EnaqPanen räppäyksellä yleisön tunnelmaa nostattavan funk-tyylisen-rapin sijaan. Rick Rubin
Rubin aloitti tuottajanuransa hip hopin parissa. Hän perusti Def Jam Records -levy-yhtiön Russell Simmonsin kanssa 1984 ja tuotti LL Cool J:n albumin "Radio" (1985) ja Beastie Boys -albumin "Licensed to Ill" (1986). Jälkimmäinen oli ensimmäinen rap-albumi, joka nousi listaykköseksi, ja samalla hip hopista tuli kaupallisesti merkittävä tyylilaji. DJ Kool Herc
DJ Kool Herc, oikealta nimeltään Clive Campbell, (s. 16. huhtikuuta 1955) on jamaikalaissyntyinen DJ, joka on ollut tärkeässä osassa hip hopin syntyyn Bronxissa, New Yorkissa. Hänet tunnetaan myös nimillä Kool DJ Herc ja Kool Herc. G-funk
G-funk eli gangsta-funk on hip hop -musiikin alalaji, joka polveutui Yhdysvaltain länsirannikon gangsta rap -musiikista 1990-luvun alussa. G-funkissa yhdistyvät rapmusiikille tyypilliset sanoitukset sekä funkmusiikin rytmit ja biitit. G-funkissa käytetään melodisia syntetisaattoreita, matalaa bassoa, hidasta hypnoottista groovea, naistaustalaulajia ja "West Coast Whistleksi" kutsuttua kimeää "liukuvaa" ääntä. Sanoitukset koostuvat usein seksistä, huumeista, väkivallasta ja naisista. Salt-N-Pepa
Salt-N-Pepa on yhdysvaltalainen hip hop -trio. Jäsenet ovat syntyneet Queensissa, New Yorkissa. Yhtye aloitti toimintansa 1980-luvulla, ja sen levytyksiä on kansainvälisesti myyty kaikkiaan yli 10 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1995 Salt-N-Pepa sai Grammy-palkinnon. Snap (musiikki)
Snap on hip hopin tyylisuunta, joka syntyi Atlantassa, Georgiassa. Snap-kappaleet ovat tyyliltään pelkistettyjä, ja niiden taustaraitojen tyypilliset elementit ovat hi-hat, bassolinja, sormiennapsuttelusample, Roland TR-808 -rumpukoneen bassorumpu ja yksinkertainen toistuva päämelodia. Tempo on yleensä suhteellisen hidas, noin 70–75 bpm. Snap-musiikille ominaista on myös kappaleissa toistuva ”jankuttaminen”: kertosäkeessä kappaleen nimeä saatetaan toistaa useaan kertaan. Dubstep
Dubstep on elektronisen tanssimusiikin tyylilaji, jonka juuret ovat Lontoon 2000-luvun vaihteen UK garage -musiikkityylissä. Dubstepin erityisiä elementtejä ovat nopea tempo, tummasävyisyys, kolmimuunteiset rytmit ja bassovoittoisuus. Dubstep alkoi levitä laajemman yleisön tietoisuuteen vuosien 2005 ja 2006 aikana, jolloin merkittävät musiikkijulkaisut, kuten The Wire ja internet-sivusto Pitchfork Media alkoivat kiinnittää huomiota genreen. BBC Radio 1 alkoi tammikuussa 2006 lähettää genreen keskittyvää radio-ohjelmaa ”Dubstep Warz”, jota juontaa DJ Mary Anne Hobbs. Snoop Dogg
Snoop Dogg (reggae-artistina Snoop Lion, oikealta nimeltään Calvin Cordozar Broadus, Jr., s. 20. lokakuuta 1971 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rap- ja reggae-artisti, näyttelijä ja musiikkituottaja. Hän on ollut yksi menestyneimmistä rap-artisteista 1990-luvun alusta lähtien. Seitsemän Snoop Doggin albumia on myynyt Yhdysvalloissa platinaa. Snoopin albumit ovat myyneet ympäri maailmaa yli 35 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2018 hänelle omistettiin tähti Hollywood Walk of Famella. Tunnettuja kappaleita Snoop Doggilta ovat mm. "Drop It Like It's Hot", "Gin and Juice", "Who Am I (What's My Name)", "Snoop's Upside Your Head","Lay Low", "Beautiful" (Pharrellin ja Charlie Wilsonin kanssa), "The Next Episode (Dr. Dre:n ja Nate Doggin kanssa), "Signs" (Charlie Wilsonin ja Justin Timberlaken kanssa) "Sexual Eruption" ja "Sweat" (David Guettan kanssa). Snoop kuului Nate Doggin ja Warren G:n kanssa 213-nimiseen hip hop -yhtyeeseen. Etelä-Afrikka
Mustien townshipeissa syntyivät 1980- ja 90-luvun aikana uudet musiikinlajit bubblegum ja kwaito, jotka ottivat vaikutteita yhdysvaltalaisesta disko- ja tanssimusiikista. Kwaito on nykyisin maan kaupallisesti merkittävin musiikkityyli, jossa rytmi on voimakkaasti korostunut ja jossa on piirteitä hip-hop- ja rapmusiikista. Vuonna 2007 on perustettu myös hiphop- ja ravemusiikkia yhdistelevä, zef-musiikiksi itsensä luokitteleva Die Antwoord -niminen ryhmä. Hip hop
DJ tulee englannin kielen sanoista "Disc Jockey". Hip hop -kulttuurissa DJ soittaa jo olemassa olevaa muiden tekemää musiikkia, jonka päälle MC räppää. Rap-äänitteillä taas DJ:tä kutsutaan tuottajaksi. Tuottaja rakentaa kappaleet muusta jo olemassa olevasta musiikista. Tätä tapaa tehdä musiikkia kutsutaan sämpläykseksi (engl. sampling). Toisin kun esimerkiksi klubi-DJ:t, hip hop -DJ:t eivät keskity varsinaiseen miksaukseen niin merkittävästi. Tosin hip hop -kulttuurista on peräisin omalaatuinen skrätsäys-miksaustekniikka (eng. scratching).Afrika Bambaata ja Grandmaster Flash olivat ensimmäisiä tärkeitä hip hop -musiikin DJ:tä. Muita myöhemmin tärkeään asemaan nousseita DJ:tä ovat muun muassa Jam Master Jay, DJ-Quest, Mix Master Mike, DJ Premier ja DJ Lethal. Suomalainen rap
Suomalainen rap eli suomirap on Suomessa tuotettua rap-musiikkia, joka yleisesti ottaen esitetään suomeksi, mutta joskus myös englanniksi. Suomessa tehtiin rappia jo 1980-luvun alussa ja suomalainen rap sai muutamien esittäjien muodossa suosiota 1990-luvun alussa, mutta pysyvämmäksi ilmiöksi se jäi vasta 2000-luvulla. Helsinki Vineyard
Ensimmäinen Vineyard-seurakunta syntyi Yhdysvaltojen Kaliforniassa vuonna 1975. Hippien keskuudessa oli alkanut 1960-luvulla laaja hengellinen herätys, joka jatkui 1970-luvulle asti ja levisi länsimaissa. Kalifornissa oleva Calvary Chapel-seurakunta oli hippiherätyksen keskus, josta käsin Ken ja Joanne Gulliksen perustivat ensimmäiset Vineyard-seurakunnat, jotka tavoittivat hippejä, jotka kokivat perinteiset seurakunnat vieraiksi itselleen. Vineyard järjestäytyi Calvary Chapelista erilliseksi liikkeeksi 1980-luvun alussa kun Gulliksen pyysi John Wimberiä ottamaan liikkeen johtajuuden. Wimber oli ollut Righteous Brothers-yhtyeen jäsen kunnes hän hylkäsi muusikkouransa tultuaan uskoon kveekarikirkossa. John Wimberin vaimo oli aiemmin koonnut ryhmän kveekareita, jotka olivat avoimia Pyhän Hengen lahjoja korostavalle karismaattiselle kristillisyydelle kun taas kveekarit eivät sitä olleet. Tuo ryhmä liittyi John Wimberin johdolla Vineyard-liikkeeseen, joka alkoi kasvaa voimakkaasti Wimberin aikakaudella. Pahat Viinit
Pahat Viinit on Lapista lähtöisin oleva hip hop -kokoonpano, jonka äsenet ovat Hannibal Stark, Herra Soppa, Hullu-Juki, Ilari Autio ja Massimo. Kokoonpano teki ensimmäiset nauhoitukset Rovaniemellä vuonna 1995. Pahat Viinit on ollut mukana Tulenkantajat sekä Hannibal ja Soppa projekteissa. Bebop
Bebopin vaikutus näkyy myös rock and rollissa, jossa esiintyy joskus bop-tyylisiä sooloja. 1960- ja 1970-lukujen hipeillä oli bopparien tapainen epämuodollinen pukeutumistyyli, ulkopuolisille käsittämätön slangi sekä taipumus muodostaa yhteisöjä musiikkimaun pohjalta. Bebopin ihailijoita oli paitsi Yhdysvalloissa, myös Ranskassa ja Japanissa, joissa tyyli saavutti suoranaisen kulttiaseman. Rap
Seuraavat maailmanlaajuiset rap-hitit kuultiin vasta vuonna 1982, jolloin ilmestyi Grandmaster Flash & The Furious Fiven ”The Message” ja Afrika Bambaataa & The Soul Sonic Forcen ”Planet Rock”. Jälkimmäinen innoitti voimakkaasti elektroksi kutsuttua elektronisen musiikin alalajia. Sen riffi oli lainattu Kraftwerkin kappaleesta ”Trans-Europa Express”. Samana vuonna hip hopin äänimaailmaa mullisti Queensin kaupunginosasta tuleva Run-D.M.C.: diskovaikutteet saivat tehdä tilaa monotonisille rumpukoneille ja joitakin vuosia myöhemmin sampleille, jotka ovat nykyaikaisen hip hopin perusta. West Coast hip hop
Tyylilaji on oletettavasti alkanut 1970-luvun puolivälissä, vaikka sen kulta-aika olikin 1980-luvun loppupuolelta eteenpäin. West Coast hip hop on muodostunut tummaihoisten ja meksikolais-amerikkalaisten, pääosin Cripsien, Bloodsien ja muiden jengiläisten aloittamana. Ensimmäisiä menestyneitä West Coast hip hop -artisteja olivat muun muassa Ice-T, gangsta rap -ryhmä N.W.A ja sen jäsenet. 1990-luvun alussa tulivat muun muassa 2pac, Snoop Dogg, Nate Dogg, Xzibit ja Tha Dogg Pound. 1990-luvun alussa länsirannikossa kehittyi rap-musiikin tyylisuunta G-funk. Hipsteri
Hipsteri () on slangisana, jota on 2000-luvulla käytetty väljästi kuvaamaan kaupunkilaista alakulttuuria, johon kuuluu indie-musiikin harrastaminen ja grungen tavoin työväenluokkainen pukeutuminen. 
Yleensä hipstereiksi kutsutaan nuoria aikuisia, jotka noudattavat uusia, vielä valtavirtaan kuulumattomia trendejä käyttäytymisessään ja pukeutumisessaan. Hipsterit lainaavat ja yhdistävät aiempien nuoriso- ja vaihtoehtokulttuurien vaikutteita, usein ironisesti. DJPP
DJPP aloitti hip hopin kuuntelun 1980-luvun lopulla, mutta levyhyllyyn mahtui tuolloin myös heavy-musiikkia. Lukioaikanaan käydessään kuvataidelukiota hän kuitenkin myi rock-levynsä ja vaihtoi vuonna 1999 kitaran sampleriin. DJPP alkoi tuottaa hip hopin lisäksi elektroa. Hän kokeili siipiään myös räppäämisen saralla (nimellä Painava Potilas), mutta on sittemmin jättänyt riimittelyn vähemmälle. Tuottajalevyllään DJPP on itse äänessä vain Ruudolfin ”Thunderking”-kappaleella. Lil Peep
Lil Peep syntyi halloweenyönä vuonna 1996 Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa ja kasvoi Long Islandilla, New Yorkissa. Kummatkin hänen vanhemmistaan olivat valmistuneet Harvardista ja erosivat Åhrin ollessa teini-ikäinen. Hänen äitinsä Liza Womack on ensimmäisen luokan opettaja ja hänen isänsä Karl Johan Åhr yliopiston professori. Hänellä on myös veli Oskar. Afrikkalainen hip hop
Afrikkalainen hip hop on musiikin tyylilaji, jolla tarkoitetaan yleensä kaikkea Afrikasta lähtöisin olevaa hip hop -musiikkia. Se on yleensä esitetty paikallisilla kielillä ja siinä on vaikutteita afrikkalaisesta kansanmusiikista. Ensimmäinen Afrikan valtio, josta tuli ulkomaillakin suosiota saaneita artisteja, oli Etelä-Afrikan tasavalta. 1980-luvulla hip hop yleistyi myös muissa Afrikan valtioissa, kuten Senegalissa. Pitbull (muusikko)
Kuubalaisten vanhempiansa Alysha Acostan ja Armando Sr. Pérezin lapsi Pitbull syntyi Miamissa. Nämä pistivät hänet tulkitsemaan José Martinin tuotoksia. Lapsena Pitbull oli erittäin kiinnostunut hip hop -musiikista. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli nuori, ja hänen äitinsä kasvatti hänet yksin. Myöhemmin Pitbull vietti aikaa sijaisperheensä kanssa Roswellissa, Georgiassa. Hän alkoi laulaa kuorossa yläasteella ja sai paljon motivaatiota ja innostusta silloisilta rapmusiikin osaajilta. Kuusitoistavuotiaana hän jäi kiinni huumeiden myymisestä, ja sen seuraksena hänen äitinsä heitti hänet ulos talosta. Kuitenkin hän onnistuneesti valmistui opinnoistaan, ja keskitti elämänsä rapmusiikin tekoon. Pitbull tapasi radiotoimittajan, joka myöhemmin järjesti hänet rap-otteluun radio-ohjelmaan. Pitbull on perustellut artistinimeään kertomalla, että pitbull on vahva koirarotu, joka ei anna taistelussa periksi. Tavattuaan Lil Jonin Miamissa Pitbull pääsi mukaan musiikkivideoihin. Hip house
Hip house on elektronisen tanssimusiikin alalaji, joka yhdistelee aineksia housesta ja hip hopista. Se oli 1980-luvun lopulla varsin suosittua ja vaikutti siihen, että dance-musiikissa otettiin yleisemminkin käyttöön hip hop -tyylistä laulantaa. East Coast hip hop
East Coast hip hopia kutsutaan usein New Yorkin räpiksi, sillä se on syntynyt New Yorkissa, pääosin nuorison järjestämissä juhlissa, Bronxissa 1970-luvulla.
Lajin ensimmäisiä artisteja olivat muun muassa DJ Kool Herc, Run-D.M.C ja Sugarhill Gang, jotka olivat uraaurtavia merkkihenkilöitä hip hopin syntyessä.
Hip hopin kehittyessä rap-artistejen mukaan ryhtyi myös rap-ryhmiä kuten De La Soul ja A Tribe Called Quest, joiden työn myötä genren biitit ja sanoitukset kehittyivät. Ruotsalainen hiphop
1980-luvun lopulla hiphop-musiikista tuli entistä suositumpaa Ruotsissa. Neneh Cherryn "Raw Like Sushi" -albumin kansainvälisen menestyksen myötä myös Ruotsin media alkoi ottaa genren tosissaan. Räpin ruotsinmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1989. Kilpailun voitti Sons Of Soul, jonka vuoden 1991 ensimmäistä albumia seurasi kaksi menestyksekästä julkaisua, "Madness" ja "Another Day Is Gone". Toiselle sijalle tuli Ms Melodie, joka loi myöhemmin uraa nimellä Leila K ja sai Neneh Cherryn tavoin kansainvälistä menestystä hitillään "Got To Get". Hiphop-musiikille oli nyt olemassa vakaat markkinat ja levy-yhtiöt alkoivat rekrytoida lahjakkuuksia. Hippiliike
Hippiliikkeen katsotaan kiteytyneen ja saaneen nimensä San Franciscossa sijaitsevassa Haight-Ashburyn kaupunginosassa noin vuosina 1965–66. Myös Kalifornian toiseen suurkaupunkiin, Los Angelesiin, muodostui hippiyhteisö. Haight-Ashburyn löysivät 1960-luvun alkupuolella beatnikit, jotka olivat paenneet pois läheiseltä North Beachilta vuokrien nousun ja lisääntyvän turismin jaloista. Paikka veti puoleensa myös yliopistokaupunki Berkeleyn radikaaleja, muusikoita ja eri alojen taiteilijoita, ja siitä kehittyi vapaamielinen ja monirotuisten ihmisten täyttämä vastakulttuurin keskus. Tämä yhteisö houkutteli joukkoonsa myös kotinsa monista eri syistä jättäneitä nuoria. 1800-luvulla rakennetut hatarat ja ränsistymään päässeet vuokratalot kelpasivat edullisuutensa takia asunnoiksi hipeille ja beatnikeille. Vuoden 1966 aikana hipeistä tuli Haight-Ashburyn suurin väestöryhmä. Rap
Suomessa on ollut pienimuotoista hip hop -kulttuuria 1980-luvulta alkaen. Ensimmäinen levytetty suomalainen rap-kappale oli General Njassan ”I'm Young, Beautiful and Natural”, joka ilmestyi vuonna 1983. Kaupallista menestystä suomirap sai ensimmäisen kerran 1990-luvun taitteessa, kun muun muassa Raptori, Pääkköset ja MC Nikke T rynnistivät markkinoille. Suomenkielinen rap oli uutta, eikä suuren yleisön hyväksyntä ollut aina itsestään selvää. Lindy hop
Kokonaisuudessaan tätä "lindyn suuren yleisön tietoisuuteen" -palauttamisprosessia on kutsuttu muun muassa nimellä Lindy Revival. Todellisuudessa kyseessä on "the" "Revival of the Interest in the Lindy Hop", koska lindy hop ei koskaan kuollut vuosikymmenien aikana ennen kuin se "uudelleenlöydettiin" lähinnä valkoisten tanssinharrastajien toimesta 1980-luvulla. Lindy Revivalin tämänhetkinen tulos on nähtävissä kukoistavana lindy hop -harrastuksessa ympäri maailmaa, mikä on poikkeuksellista lindy hopin kulta-aikaan 1930–1950 -lukuihin verrattuna, jolloin lindy hoppia harrastettiin pääasiassa vain Yhdysvalloissa ja sen naapurimaissa, Brasiliassa, Australiassa sekä Euroopassa tietyissä maissa, kuten Englannissa, Irlannissa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa sekä Suomessa. Näissä maissa tanssittua "lindy hoppia" (tanssi oli tyyliltään varsin erilaista kuin Harlemin lindy hop) ei yleensä kutsuttu lindy hopiksi, vaan sitä kutsuttiin nimillä jitterbug, jive, boogie woogie ja rock and roll. Yé-yé
Yé-yé oli popmusiikin tyyli, joka syntyi Ranskasta, Italiasta, Espanjasta ja Portugalista 1960-luvun alussa. Termi ”yé-yé” oli peräisin englanninkielisestä termistä ”Yeah! Yeah!”, jonka brittiläiset beatmusiikin yhtyeet kuten The Beatles popularisoivat. Yé-yé-tyyli laajeni maailmanlaajuisesti ranskalaisten laulaja-lauluntekijöiden kuten Serge Gainsbourgin ja Françoise Hardyn saaman suosion johdosta. Rip Slyme
Rip Slyme on japanilainen hip hop -yhtye, jonka muodostaa neljä MC:tä (Ryo-Z, Ilmari, Pes ja Su) ja yksi DJ (Fumiya). Yhtye perustettiin vuonna 1994 ja sen ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu single ilmestyi vuonna 2001. Erityisen suureen suosioon se nousi miljoonan kappaleen myyntiin yltäneen toisen albuminsa "Tokyo Classic" myötä vuonna 2002. Rip Slymella on ollut huomattava vaikutus rapmusiikin suosion nousuun Japanissa, ja se olikin ensimmäinen Nippon Budōkan -areenalla esiintynyt kotimainen rapyhtye. Timbuktu (artisti)
Timbuktu (oik. Jason Michael Robinson Diakité, syn. 11. tammikuuta 1975) on ruotsalainen hip hop -artisti. Timbuktun isä on afroamerikkalainen ja hän on asunut Ruotsin lisäksi New Yorkissa. Timbuktu on lainannut taiteilijanimensä suoraan Malissa sijaitsevasta Timbuktu-nimisestä kaupungista hänen afroamerikkalaisten sukujuuriensa takia. Pop-rap
Pop-rap (tunnetaan myös muodoissa pop rap ja hip pop) on musiikkityylilaji, joka yhdistää hip hop -musiikin elementtejä popmusiikin kanssa. Se sai suurta suosiota 1990-luvun aikana. Yleisesti ottaen se yhdistelee hip hop -biittejä mukaansatempaavilla hokemilla sekä sisältää samankaltaisia kertosäkeitä kuin mitä on kuultu popmusiikin parissa. Vaikutteet ja pop rapin juuret ovat lähtöisin 1980-luvun lopun hip hop -artisteilta kuten Run DMC:ltä, LL Cool J:ltä sekä Beastie Boysilta. Ruotsalainen hiphop
Graffiteja on perinteisesti pidetty hiphopiin kuuluvana taidemuotona, ja niistä on usein puhuttu hiphopin neljäntenä elementtinä MC:iden, DJ:ien ja breakdancen lisäksi. Ruotsissa 1980-luvun alussa läpilyöneet hiphop-elokuvat "Style Wars" ja "Wildstyle" toimivat tärkeinä inspiraationlähteinä, ja vuonna 1987 ensi-iltansa sai muun muassa nuorisoväkivaltaa ja kilpailevia jengejä kuvaava kulttielokuva "Stockholmsnatt". Ensimmäisiä graffitimaalareita Tukholman alueella olivat esimerkiksi Disey, Zack, Merley (paremmin tunnettu nimellä Liam Norberg), Puppet, Razor, Zappo ja Ziggy. Trip hop
Trip hop on 1990-luvulla Bristolin kaupungissa Britanniassa syntynyt elektronisen musiikin muoto, joka perustuu jumittaviin ja synkkiin rytmeihin. Laulu on usein melodista, mutta välillä myös hyvin rap-henkistä. Trip hopissa on otettu vaikutteita downtemposta, hip hopista, dancesta, housesta, dubista, reggaesta, jazzista, soulista ja rockista. Suomihiphoppia Vol. 1
Suomihiphoppia Vol. 1 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin vuonna 2003. Kappaleet ”Uusi päivä”, ”Allah ja Jahve” ja ”TK-trippi” julkaistiin ensimmäistä kertaa tällä kokoelmalla. Ruotsalainen hiphop
Vuonna 1980 DJ René Hedemyr julkaisi ensimmäisen Ruotsissa äänitetyn rap-kappaleen nimeltä "Record Pool Rap". Sittemmin kunnia hiphopin tuomisesta Ruotsiin on katsottu kuitenkin kuuluvan Per Cussionille ja Grandmaster Funkille. Vuonna 1984 he julkaisivat kappaleet "Don’t Stop", "Snow Blind" ja "Payin’ The Price". Breakdance oli tullut Ruotsiin jo vuotta aikaisemmin ja levinnyt nopeasti pioneereinaan tanssijat Robot Lasse, Mark ja Spirio. Suomalainen rap
Myöhemmät suomiräppärit suhtautuvat usein nihkeästi 1990-luvun alun suosittuihin yhtyeisiin. Esimerkiksi Niko Toiskallio on väittänyt, että tuolloin pinnalle noussut tanssipoppia muistuttanut huumorirap vei uskottavuuden vakavammalta räpmusiikilta ja jopa tuhosi Suomen räpskenen, joka alkoi heräillä uudestaan 1990-luvun puolivälin jälkeen. Underground-piirit pysyivät erossa huumoriräppäreistä. Vuonna 1991 ilmestyi englanninkielinen levy Damn the Band -kaksikolta, jonka yhteistyössä helsinkiläisen Cool Sheiksin kanssa 1995 tekemä "" oli Karri Miettisen (Paleface) mukaan ensimmäinen kansainvälisen tason räpalbumi. Samoihin aikoihin nelinkertainen miksauksen suomenmestari Dj Slow perusti yhdessä Miikka Lommin kanssa The Brown Sand Brothers -ryhmän. Slow ja Kool Skinny aloittivat myös Suomen ensimmäisen säännöllisen hiphopkulbi-illan Bottalla. Tampereella 1990-luvun alulla aktivoitui Nuera, joka aloitti the Funkiestin perustajan Juhan mukaan ensimmäisenä hiphopryhmänä omakustanteiden tuotannon. Vuosikymmenen lopulla ilmestyi jo seuraavan aallon merkittäviä suomalaisia räplevyjä. Olarilaiset räppärit, joista tunnetuimpia lienevät Davo, Raimo, Setä Koponen, BJD, Ässä ja Edu Kehäkettunen olivat ensimmäisiä suomenkielisen underground-rapin kehittäjiä aloittaessaan jo 1990-luvun puolivälissä. Fintelligens-yhtye toi ensimmäisenä mainstream-yhtyeenä suomenkielisen räpin pinnalle 1990-luvun lopussa ja sai pian monia seuraajia. Elektro
Elektro, joka on lyhennys sanoista "electro funk" (tunnetaan myös nimillä robot hip hop ja electro hop), on musiikin tyylilaji, joka kehittyi 1980-luvulla Yhdysvalloissa ja Japanissa. Tyylin juuret ovat ennen kaikkea Kraftwerkin tuotannossa ja funkmusiikissa (toisin kuin esimerkiksi aikaisempien hip hop -äänitteiden, jotka olivat lähempänä diskoa). Yksi ensimmäisistä elektrolevyistä oli Afrika Bambaataan vuoden 1982 single ”Planet Rock”, joka samplasi reiluin ottein Kraftwerkin ”Trans-Europe Express” -kappaletta. Hiphop-tanssi
Hiphop-tanssi (myös hip hop -tanssi) on tanssin laji. Se on saanut alkunsa Yhdysvaltain länsirannikolla 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla. Humppa
Humppa on nopeaa suomalaista tanssimusiikkia. Humppa on tasajakoista, joko 2/2- tai nykyään 4/4-tahtilajista. Se kehittyi 1910-luvulla jazzista ja foxtrotista. Toisen maailmansodan huomattavia vaikutteita musiikkiin tuntuu tulleen myös Saksasta. Suomen ensimmäisenä humppalevytyksenä pidetään vuonna 1928 tehtyä Jaakko Pullin Puuseppää, jonka soitti Suomi-Jazz -orkesteri. 
Eniten levytetty humppa on Usko Kempin Tulipunaruusut, jonka vanhin levytys on vuodelta 1930. Muita tuon ajan humppasävelmiä, joita nykyisinkin paljon esitetään, ovat muiden muassa Dallapé-orkesterin ohjelmistoon kuuluneet Alaska (1928), Lentävä hollantilainen (1930), Tammerkoski (1931), Autotyttö (1933), Kaksi kolpakkoa, neiti (1934) ja Heili Karjalasta (1938). Monet sävelmät olivat Valto Tynnilän ja Martti Jäppilän yhdessä tekemiä ja solisteina olivat mm. Ville Alanko, Georg Malmstén, A. Aimo (Aimo Andersson) ja Veli Lehto (Viljo Lehtinen). Ennen sotia humppaa nimitettiin yleensä jatsiksi tai haitarijatsiksi. Suomalaiseksi humpan tekee nimenomaan sen soveltaminen paritanssiin, muualla Itä-Euroopassa eloisia humppasävelmiä tanssitaan erillään. 
Humppa-ilmaisua käytti ensimmäistä kertaa Antero Alpola radiossa 1950-luvulla kuvailemaan "Kankkulan kaivolla" -radiohupailussa esiintyneen, aluksi Asser Fagerströmin, sittemmin Kullervo Linnan johtaman studiokokoonpanon (jonka nimen "Humppa-humppa-orkesteri Pumppu-Veikot" puolestaan keksi ohjelman toinen käsikirjoittaja Aune Ala-Tuuhonen) soittamaa musiikkia. Sana on onomatopoeettinen ja Alpola johti sen orkesteriin kuuluneen tuuban äänestä. (Todellisuudessa tuuba soittaa vain ensimmäisen tavun "hum", muut säestyssoittimet soittavat toisen tavun "pa". Vrt. engl. oompah ja saks. Humbta.) Tunnettu orkesteri siltä ajalta oli Teijo Joutsela ja Humppa-Veikot. Ensimmäinen humppakuume joutui kuitenkin melko pian väistymään ensin rautalankamusiikin ja sittemmin tangokuumeen tieltä.
Humppa nousi suureen suosioon 1970-luvun puolivälissä, jolloin siitä tuli koko maassa vanhempien ihmisten sekä Itä- ja Kaakkois-Suomessa myös maalaisnuorison suosima musiikki- ja tanssityyli. Tunnetuimpia humppa-artisteja olivat tuolloin mieslaulajista Erkki Junkkarinen, Henry Theel, Mikko Järvinen, Eino Valtanen ja Eero Aven, naislaulajista Berit, Eija-Sinikka ja Hanne sekä yhtyeistä Tulipunaruusut, Kaisa & Kumppanit ja Mutkattomat, hieman myöhemmin myös Solistiyhtye Suomi. Lappeenrannan humppafestivaalit olivat runsaasti yleisöä keräävä kesätapahtuma, mutta ne kaatuivat paikallisen sivistyneistön ja virkamieskunnan sekä joidenkin poliittisten tahojen vastahakoiseen asenteeseen. 
Humppakuume loppui 1980-luvulle tultaessa, vielä silloin viihdemaailmassa mukana olleen Veikko Tuomen mukaan miltei yhdessä yössä. Romahdus oli niin täydellinen, ettei yksikään levy-yhtiö julkaissut uustuotantona moneen vuoteen ainuttakaan vanhemmantyyppistä iskelmämusiikkia sisältänyttä levyä. Tilanne johti siihen, että varsinkin monet maaseudun pienet, jo vuosien ajan vaikeuksissa olleet tanssipaikat katosivat kuvasta lopullisesti. Uudemman ajan humppia ovat esimerkiksi Pieni hetki (1972), Jätkän humppa (1976), Lappeenrantaan (1977), Mahtava peräsin ja pulleat purjeet (1983), Sheila (1985) ja Merimies (1997). Katutaide
Suomeen katutaide saapui 1970 ja 1980-luvuilla graffitien muodossa yhdysvaltalaisen hip hop -kulttuurin ohessa. Suomalainen rap
Hiphopin Suomeen saapumisen vaikuttimena olivat graffitikulttuuri ja taivaskanavat. Graffitien tekijät löysivät Helsingin Lepakon, jossa 1980-luvun puolivälistä lähtien järjestettiin breakdance- ja hiphopjuhlia. Suomen ensimmäisiä hiphop-yhtyeitä olivat The Master Brothers ja Definite Three (myöhemmin Definite Four). Ensimmäisenä levytettynä suomalaisena hiphop-kappaleena on yleisesti mainittu General Njassa and the Lost Division -yhtyeen kappaletta "I'm Young, Beautiful and Natural", joka ilmestyi vuonna 1983. T.I.
T.I. syntyi Georgiassa Atlantan lähiössä Bankheadissa. Hänen vanhempansa olivat Violetta Morgan ja Clifford Harris Sr. Hänen isänsä sairasti Alzheimerin tautia. T.I.'n alkuperäinen lavanimi T.I.P. juontaa juurensa artistin lapsuuden lempinimestä "Tip", jonka hän sai isoisältään. Hän aloitti räppäämisen 9-vuotiaana ja päätti ryhtyä räppäriksi 11-vuotiaana. Ensimmäisen levysopimuksensa hän allekirjoitti 21-vuotiaana. Hippiliike
Alkuperäisen hippiliikkeen perintöä on nähtävissä monissa myöhemmissä ilmiöissä, kuten esimerkiksi 1980-luvun rauhanliikkeessä sekä nykyajan luonnonsuojeluaatteessa, vihreässä liikkeessä, eläinoikeusliikkeessä ja feminismissä. Osa hippien tavoittelemista uudistuksista on tavallaan toteutunut, esimerkiksi seksuaalinen vapautuminen, avoliittojen hyväksyminen, yhteisöasuminen, yksilönvapauden lisääntyminen esimerkiksi pukeutumisessa ja ympäristönsuojelun nouseminen keskeiseen asemaan yhteiskunnallisessa päätöksenteossa. Jotkin hippiliikkeeseen yhdistetyt ilmiöt, kuten rockmusiikki, ovat välillä esiintyneet myös sovinnaisen valtakulttuurin osina. Intian osavaltio Goa on eräs nykypäivän ”uushippien” suurimmista keskittymistä.