Mitä fissio tarkoittaa?
Fissio
Fissio on ilmiö tai ydinfysiikan reaktio, jossa raskaan atomin ydin hajoaa kahdeksi tai useammaksi pienemmäksi tytärytimeksi ja samalla vapautuu energiaa (ja muita hiukkasia). Energia on ns. sidosenergiaa, sen määrä vastaa lähtöytimen ja tytärydinten välistä massavajetta. Fissiolle vastakkainen reaktio on fuusio, jossa taas kevyet atomien ytimet fuusioituvat raskaammaksi ytimeksi.
Fuusioreaktori
Nykyään kaupallisessa käytössä oleva ydinvoima, fissio, toimii eri periaatteella kuin fuusio. Fissiossa raskas ydin, tavallisesti uraani tai plutonium, hajoaa kahdeksi kevyemmäksi, kun sitä on ensin pommitettu neutroneilla. Vedyn helposti fuusioituvia raskaita isotooppeja, ovat deuterium D ja tritium T. Käytännössä ensimmäinen fuusioreaktori toteutetaan (jos fuusiota yleensä saadaan toimimaan reaktorissa) käyttäen deuterium-tritium-fuusiota eli DT-fuusiota, koska se on helpoin toteuttaa ja myös tuottoisin. Tämä reaktio vaatii toimiakseen 90 miljoonaa astetta. Deuterium-deuterium-reaktio vaatii jo 600 miljoonaa astetta. Fuusio
Fuusio tarkoittaa seuraavia: Fis
Fis voi tarkoittaa seuraavia: Fuusioreaktori
Jotta fuusioreaktio alkaisi, fuusioituva vety pitää kuumentaa riittävän korkeaan lämpötilaan, puristaa riittävän tiheäksi ja pitää koossa riittävän kauan. Näin fuusiolaitteen energiantuotolle välttämätön (mutta ei riittävä) ehto on, täyttääkö se tietyssä lämpötilassa tarvittavan hiukkastiheyden formula_4 ja koossapitoajan formula_5 ("tau") tulon. Tietylle lämpötilalle ja fuusiopolttoaineelle formula_6 on Lawsonin kriteeri. Sen esitti J. D. Lawson vuonna 1957. Hitsaus
Tässä hitsauksessa pyörivä työkalu, jossa on profiloitu kärkiosa, pyörii ja tunkeutuu hitaasti kahden liitettävän kappaleen väliseen railoon. Liitettävien kappaleiden on oltava tiukasti toisiaan vasten, sillä railon paikka ei saa muuttua hitsauksen aikana. Hitsauslämpö syntyy kulutusta kestävän työkalun ja hitsattavien kappaleiden välisestä kitkalämmöstä sekä erityisesti hitsattavien kappaleiden voimakkaassa plastisessa muokkauksessa syntyvästä muodonmuutoslämmöstä. Kappaleet pehmenevät, mutta eivät sula. Liittyminen tapahtuu kiinteän tilan diffuusion vaikutuksesta työkalun ja vastimen välisessä, paineen ja lämpötilan alaisessa materiaalissa (kuva). Liitos jäähtyy työkalun takana ja muodostaa hitsin. Diffuusio
Metalliseosten faasimuutoksiin liittyy seosatomien liikettä faasirajan yli ympäröivästä matriisista syntyvään faasiin diffuusion avulla.
Käänteisessä ilmiössä faasi liukenee ympäröivään matriisiin, mikäli liukeneva faasi ei ole vallitsevassa korkeassa lämpötilassa tasapainossa. Myös yksifaasisten metalliseosten heterogeenisen valurakenteen homogenisoituminen lämpökäsittelyssä perustuu diffuusioon. Suurikokoisten seosatomien diffuusion avulla tapahtuvat faasimuutokset vaativat korkeita lämpötiloja tai pitkiä aikoja, kun taas pienet välisija-atomit liikkuvat hilassa nopeasti faasista toiseen myös matalammissa lämpötiloissa. Suurilla jäähdytysnopeuksilla myös välisija-atomeja jää liuokseen kyllästeiseen faasiin, koska nämä eivät ehdi diffundoitua erkaumiin. Tästä on käytännön esimerkkinä teräksen karkaisu hiilen lujittaessa välisija-atomina martensiittifaasia ja karkaisua seuraava nuorrutuslämpökäsittely, jossa hiilikyllästeisessä martensiitissa syntyy karbidierkaumia. Le Sagen gravitaatioteoria
Oikeuttaakseen oletuksen, että törmäyksen jälkeen hiukkasten nopeus on pienempi, Fatio teki seuraavat lisäoletukset:
Nämä ovat Fation teorian vaikeatajuisimpia kohtia, koska hän ei koskaan selvästi ilmaissut, minkälaatuista törmäystä hän piti todennäköisimpänä. Kuitenkin teoriansa viimeisessä versiossa vuodelta 1742 hän lyhensi tätä koskevia kohtia ja esitti hiukkasten kokevan "täysin kimmoisen tai joustavan voiman", kun taas tavallinen aine ei ollut täysin kimmoista, minkä vuoksi hiukkaset kimpoaisivat alkuperäistä pienemmällä nopeudella. Lisäksi Fatio kohtasi toisen ongelman: mitä tapahtuu hiukkasten törmätessä toisiinsa? Kimmottomat törmäykset saisivat niiden nopeuden pienenemään, minkä vuoksi painovoima vähitellen heikkenisi. Ratkaistakseen tämän ongelman Fatio ehdotti, että hiukkasten läpimitta on hyvin pieni niiden välisiin etäisyyksiin verrattuna, minkä vuoksi niiden väliset törmäykset olisivat hyvin harvinaisia. Abraasio (geologia)
Abraasio (, pois ja "rasio," raaputus) tarkoittaa geologiassa ja maantieteessä aalloista ja vuorovedestä johtuvaa rantojen kulumista. Abraasion tuloksena rannikon vaakasuoraan kerrostuneisiin kivilajeihin syntyy abraasiojyrkänne ja sen alapuolelle abraasioterassi eli penkere. Muihin kivilajeihin, kuten gneissiin ja graniittiin, abraasio muovaa säännöttömiä kulumisjälkiä, jotka näkyvät rikkonaisina rantakallioina. Jatkuva abraasio leventää abraasioterassia, jolloin usein käy niin, että osa rantamuodostumista ei kestäkään aaltojen kulutusta. Niistä muodostuu silloin abraasiojälkiä, jollaisia ovat esimerkiksi Gotlannin raukit. Abraasiopinta eli huomattavan leveä abraasioterassi syntyy silloin, kun maa vajoaa abraasion aikana. Ydinase
Fuusiopommit saavat räjähdysenergiansa keveiden aineiden (vety tai helium) fuusioituessa raskaammiksi aineiksi vapauttaen suuren määrän energiaa. Näitä pommeja kutsutaan yleensä vetypommeiksi tai lämpöydinpommeiksi. Käytännössä fuusiopommin yhteydessä tarvitaan aina myös fissiopommia, joka synnyttää fuusioon tarvittavan korkean lämpötilan. Fuusiopommi on fissiopommia räjähdysvoimaltaan huomattavasti tehokkaampi. Fuusioreaktio
Fuusion käyttö ydinvoiman tuotannossa toisi monia etuja suhteessa nykyisissä voimaloissa käytettyyn fissioreaktioon. Polttoainetta olisi paljon enemmän ja sitä olisi helpompi hankkia kuin nykyisiä polttoaineita. Lisäksi reaktiotuotos (käytetty polttoaine) olisi vaaratonta heliumia. Fusuma
Fusuman rakenteena on puukehikko (襖骨, "fusumabone"), joka on varustettu pysty- ja vaakasuuntaisin välipuittein. Kehikon kulmiin ja vetimen kohdalle kiinnitetään sen vahvistamiseksi puulevyt (火打板, "hiuchi-ita" tai 力板, "chikara-ita"). Kehikon keskimmäinen vaaka- ja pystypuite ovat muita vahvempia (力骨, "chikarabone" tai 力子, "chikarako"). Kehikko päällystetään paperikerroksin ja viimeistellään korkealaatuisemmalla, mahdollisesti lakatulla puukehällä, joka sahataan liukuoven ylä- ja alakiskoon sopivaksi. Fusuman upotettu vedin (引手, "hikite") on tavallisesti pyöreä, mutta aiemmin käytettiin usein yksilöllisen muotoisia vetimiä. Immersio
Immersion lähikäsitteitä ovat muun muassa "flow", "läsnäolo" (engl. "presence") ja "kognitiivinen syventyminen" (engl. "cognitive absorption"). Pelitutkimuksessa immersion kuitenkin katsotaan eroavan näistä käsitteistä. Esimerkiksi flow’n katsotaan rikkoutuvan, jos pelaaja ei pysty etenemään pelissä esimerkiksi korkean vaikeustason vuoksi. Tämä ei välttämättä tee pelikokemuksesta kuitenkaan vähemmän immersiivistä. Läsnäolo taas kuvaa pelaajan tuntemusta virtuaalisessa pelimaailmassa olemisesta, jonka katsotaan kuuluvan aistillisen immersion alueelle, joka on vain yksi immersion tyyppi. Kognitiivinen syventyminen käsittelee taas ihmisten suhtautumista informaatioteknologiaan yleensä, kun taas immersio on yksittäisissä pelaamistilanteissa ilmenevä kokemus. Ydinase
Suinkaan kaikki aineet eivät fissioidu eli halkea pommitettaessa neutroneilla, vaan ainoastaan raskaimmat aineet. Kevyempien aineiden siepatessa neutroneja syntyy muun muassa uusia alkuaineita. Fissiopommikelpoisia aineita on muutamia: luonnossa esiintyy uraania (U), ja ydinreaktorissa voi tuottaa plutoniumia (Pu). Muitakin vastaavia aineita on, mutta niitä ei tiedetä käytetyn ydinaseissa. Oklo
Vuonna 1972 havaittiin alueelta louhitun uraanimalmin isotoopeissa poikkeuksia. Uraanin isotooppi U määrä oli laskenut normaalista 0,72 prosentista 0,62 prosenttiin, paikoin jopa 0,265 prosenttiin. Lisätutkimuksissa paljastui myös että muiden alueen isotooppien suhteet olivat häiriintyneet. Tutkijoiden mukaan alueella oli tapahtunut luonnollinen fissioreaktio. Fissioreaktio alkoi mahdollisesti kun kivien halkeamien kautta suodattunut pohjavesi sekoittui uraanimalmin kanssa. Alueella tapahtuvat fissioreaktiot toimivat sykäyksittäin 100 000–1 000 000 vuotta. Tutkijat arvioivat ettei nykyisin ydinreaktiota voisi tapahtua luonnollisesti, koska luonnossa esiintyvän U:n suhde U:een on nykyään liian alhainen. Tämä johtuu U:n lyhyemmästä puoliintumisajasta. Oklon luonnollinen ydinreaktori tuotti myös paljon ydinjätettä, mutta se on pysynyt kaiken aikaa samassa paikassa. Kohde on siten myös kiinnostava paikka ydinjätteen loppusijoittamiselle ja siihen liittyvälle tutkimukselle. Fissiili
Aine voi sisältää fissiileja tai epäfissiilejä nuklideja erilaisissa suhteissa. Jos aine sisältää riittävästi (massa) ja riittävällä tiheydellä (isotooppinen rikastusaste) fissiilejä nuklideja ts. niitä sisältäviä isotooppeja, voidaan tällaisella aineella saavuttaa kriittinen massa ja ainetta voidaan kutsua ydinasemateriaaliksi tai fissiiliksi materiaaliksi. Kiihdytetty fissiopommi
Kiihdytyksen vaikutuksesta saadaan jonkinlainen käsitys, kun huomataan että yhden moolin tritiumia (3 grammaa) ja yhden moolin deuteriumia (2 grammaa) täydellisen fuusioitumisen tuottavan yhden moolin neutroneita, jotka kykenevät fissioimaan yhden moolin plutoniumia (239 grammaa) - kun aseesta muualle karanneet neutronit jätetään huomioon ottamatta. Tämä tuottaa 4,6 moolia sekundäärisiä neutroneja, jotka taas kykenevät fissioimaan 4,6 moolia lisää plutoniumia (1 099 grammaa). Tämän yhteensä 1338 gramman plutoniumia näissä kahdessa fissioreaktion sukupolvessa tuottaisi 23 kilotonnia TNT:tä vastaavan räjähdystehon, ja käyttäisi 29,7 % 4,5 kg:tä plutoniumia sisältävän pommin mahdollisesta fissiotuotosta (osa plutoniumista tarvitaan kriittisen massan muodotamiseen imploosiossa). Itse 5 gramman fuusiotehoaineen vapauttama energia olisi vain 1,73 % siitä mitä 1 338 gramman plutoniumin fissio tuottaisi. Tätäkin suuremmat tehokkuudet ja räjähdysvoimakkuudet ovat mahdollisia, koska ketjureaktio ei lopu vain kahden neutronisukupolven jälkeen. Ydinpolttoainekierto
Jälleenkäsittelyssä uraani ja plutonium eristetään käytetystä polttoaineesta ja jäljelle jäävä osa, noin 5 %, jää jätteeksi. Tästä pääosa on uraanin fissiotuotteita. Jälleenkäsittely alkaa polttoainesauvojen mekaanisella aukileikkaamisella. Seuraavaksi yleisimmässä Purex-prosessissa polttoaine liuotetaan nesteeseen voimakkaan typpihapon avulla. Uraani, plutonium ja fissiotuotteet erotellaan toisistaan kemiallisesti tributyylifosfaatin ja kerosiinin seoksella. Saatu uraani ja plutonium käytetään uuden ydinpolttoaineen valmistuksessa. Fissiotuotteet eristetään korkea-aktiivisena jätteenä. Immersio
Immersio on videopeliaiheisessa keskustelussa käytetty metaforinen ilmaisu virtuaalitodellisuuteen ”uppoamisesta” (). Se viittaa pelaajan kokemukseen syventyä pelaamiseen niin, että hänen keskittymisensä on kokonaan pelissä eikä hän tiedosta pelin ulkopuolista maailmaa. Peli voidaan myös kokea immersiivisenä, vaikka siihen ei liittyisi virtuaalitodellisuutta tai sellaiseen kuulumista (esimerkiksi Tetris).
Immersio käsitetään usein positiiviseksi kokemukseksi pelistä tai virtuaalitodellisuudesta riippumatta. Se voidaan kuitenkin nähdä myös negatiivisina tunteina, kuten jännityksenä ja ahdistuneisuutena. Fresko
Kemialliselta koostumukseltaan freskoihin sopivia värejä ovat esimerkiksi kadmiumpunainen, musta kobolttioksidi ja mangaanimusta. Väripigmentit on jauhettava hienoksi ja sekoitettava oikeaan vesimäärään. Tämän tekivät yleensä taiteilijan apulaiset. Mikroskoopilla katsottuna freskon väripinta näyttää hyvin pienistä mosaiikkimuruista kootulta. Freskoon voidaan jälkeenpäin tehdä muutoksia tai lisäyksiä ainoastaan kuivalle laastille ""al secco"" ("italiaksi secco, kuiva"). Sekkomaalaus ei ole yhtä pitkäikäinen kuin märälle pinnalle maalattu fresko. Siinä käytetään kiinnitysaineena usein munaa. Fesikh
Fesikh () eli muumiokala on perinteinen egyptiläinen kalaruoka. Ruokaa varten Välimeressä ja Punaisessa meressä elävä mulloihin kuuluva särjenomainen kala ensin kuivataan auringossa, sitten sen annetaan käydä suurissa paljuissa 40 päivää ennen suolausta ja vakuumiin pakkausta. Käymisen takia kalan haju on erittäin voimakas. Hyötäminen
Ydintekniikassa hyötämisellä tarkoitetaan ydinpolttoaineen keston lisäämistä tai uuden polttoaineen valmistamista muuttamalla neutronisäteilytyksellä kohdeaineen isotooppeja fissiileiksi. Yleensä tarkoitukseen käytetään hyötöreaktoria, joka pystyy jopa tuottamaan enemmän polttoainetta toisesta aineesta kuin mitä se samanaikaisesti käyttää energiantuotantoon. "Hyötämisestä" puhutaan, kun ei-fissiilistä, mutta kuitenkin fertiilistä (ydinpoltto-)aineesta (kuten U tai Th) tehdään fissiiliä polttoainetta esim. neutronikaappauksen eli absorption keinoin, ja näin syntynyttä ydinpolttoainetta käytetään osana ketjuprosessia ja energian tuottoon. Hyötöreaktorin käynnistämiseen siis riittää tietty määrä fissiiliä polttoainetta, minkä jälkeen reaktoria voidaan "tankata" vain fertiilillä polttoaineella. U-hyötöreaktoreissa polttoaine on kiinteä, ja reaktori on pysäytettävä polttoaineen vaihtamiseksi. Th-hyötöreaktoreissa polttoaine on yleensä neste, eli reaktori voidaan "tankata" lennossa. Rakokorroosio
Rakokorroosio alkaa herkemmin kuin esimerkiksi pistekorroosio eli sen alkaminen vaatii alhaisempaa lämpötilaa, laimeampaa liuosta ja alhaisempia potentiaaleja. Tämä eroavaisuus aiheutuu muun muassa siitä, että raossa on huonompi aineensiirto kuin pistekorroosion pisteessä, jolloin rakoon muodostuu väkevä liuos nopeammin kuin pisteen sisälle. Myös kriittinen rakokorroosion ydintymispotentiaali on matalampi kuin kriittinen pistesyöpymäpotentiaali. Rakokorroosion syntymiselle tilanne on otollisin silloin, kun rako on niin iso, että liuos pääsee tunkeutumaan sinne, mutta kuitenkin riittävän pieni muodostaakseen seisovan liuoksen, joka ei vaihdu. Rako on tällöin kokoluokaltaan 0,025-0,1 mm. Tyypillisesti puu, kumi, muovit ja vahat metallipintaa vasten sekä erilaiset niitti-, pultti- ja hitsausliitokset muodostavat sopivan kokoisia rakoja rakokorroosion syntymiseksi. Inversio
Inversio on alun perin latinankielinen sana, joka tarkoittaa käännöstä. Sillä on eri tieteenaloilla seuraavia erityismerkityksiä: Koheesio
Koheesiolla tarkoitetaan keskinäisiä vetovoimia. Koheesio pitää ainetta koossa eli vastustaa sitä rikkovia voimia. Koheesiosta johtuvat myös pintajännitys sekä adheesio. Vetypommi
Fissiopommi pohjautuu fissioreaktion alkamiseen kun koossa on riittävä määrä riittävän pienessä tilavuudessa fissiokelpoista materiaalia. Jos kriittinen massa tai kriittinen tiheys saavutetaan, fissio alkaa. Fissiopommivaiheessa ontto tavanomaisesta räjähteestä koostuva pallo puristaa räjähtäessään alkujaan harvan plutoniummassan kriittiseen tiheyteen ja fissioreaktio alkaa. Tällöin vapautuu välittömästi ennen pommin hajoamista röntgensäteilyä, joka kuumentaa pommikotelon sisustan hehkuvaksi ionisoituneeksi kaasuksi. Ydinvoima
Fissiolle vastakkainen reaktio on fuusio, jossa kaksi kevyen alkuaineen atomiydintä yhdistyy muodostaen uuden raskaamman alkuaineen. Samalla vapautuu hyvin suuria määriä energiaa. Yleensä fuusiossa yhdistyy kaksi vetyatomia, jolloin muodostuu heliumatomi. Fuusioreaktion vaatima suunnattoman korkea lämpötila ja siihen liittyvät ongelmat ovat tähän asti osoittautuneet suureksi tekniseksi esteeksi hallitun fuusioreaktion energiakäytössä. Toistaiseksi fuusion voimalaitoskäyttö vaikuttaisi olevan vähintään vuosikymmenien päässä. Luonnossa Auringon ja muiden tähtien energia on peräisin fuusioreaktiosta. Auringon energia on maapallon pääasiallinen energianlähde, sillä kaikki ihmisen käyttämä energia on tavalla tai toisella lähtöisin Auringosta, lukuun ottamatta ydinvoimaa ja geotermistä energiaa. Fukushū
Fukushū () eli verikosto oli yleinen eettinen koodi samurai yhteiskuntaluokan keskuudessa keskiaikaisessa Japanissa. Samurain arvoasteesta riippumatta samurain surma saattoi sytyttää kipinän sukujen tai jopa klaanien väliseen verikostoon joka saattoi paisua sodaksi asti. Koska samurai oli ensi sijassa vastuussa toimistaan isännälleen, klaanilleen ("hanilleen") tai suvulleen, ei kunniaansa varjeleva soturi ("bushi") voinut seurauksien pelossa kevyesti antautua mahdollisesti surmaan johtavaan välienmittelöön. Fukushulla ei ollut viranomaisten vahvistamaa lupaa, vaan se liittyi soturin tie ("bushidō") -eettiseen koodistoon. Fat Man
Imploosiossa kohdistuu sisäänpäin suuntautuva symmetrinen iskuaalto. Se saa fissiilin materiaalin vaipumaan kasaan, jolloin kriittinen massa ylittyy. Ensin neutronilähde aktivoituu, ja pommin kuoressa oleva säteilyn heijaste pitkittää fissioreaktiota. Foldit
Foldit on verkkopohjainen ongelmanratkaisupeli, jossa käsitellään proteiinien laskostumista 
(engl. protein folding). Pelin on toteuttanut Washingtonin yliopiston pelitieteen laitos yhdessä 
Washingtonin yliopiston biokemian laitoksen kanssa.
Pitkäketjuiset proteiinit eivät muodosta suoraa ketjua, vaan ne mukautuvat eli laskostuvat 
tiettyyn muotoon. Samanlainen proteiini laskostuu aina samanlaiseksi. Foldit hyödyntää pelin 
muodossa ihmisen ongelmanratkaisukykyä, jonka avulla pyritään löytämään paras 
kolmiulotteinen muoto proteiinille. [1] Ohjelman parhaiten arvioimat tulokset päätyvät 
tutkijoiden analysoitaviksi kansainvälisen Critical Assessment of protein Structure Prediction 
(CASP) -liikkeen kautta. Dissidia Final Fantasy
Dissidia on kolmiulotteinen tappelupeli RPG-elementeillä, jossa pelaaja voi liikutella hahmoaan vapaasti kentällä. Pelaaja voi myös käyttää ympäristöä hyödykseen mm. juoksemalla seiniä pitkin. Pelissä on kahdenlaisia hyökkäyksiä: Bravery- ja HP-hyökkäyksiä. Pelaajan Bravery-pisteet näkyvät HP:n yläpuolella isoilla numeroilla. Käyttämällä Bravery-hyökkäystä, hahmo pudottaa vastustajan Bravery-pisteitä ja kasvattaa omaansa vahingon verran. HP-hyökkäyksen tekemällä hahmo pudottaa vastustajan HP:ta Bravery-pisteiden verran, jolloin Bravery putoaa nollaan ja alkaa hiljalleen palautua oletusarvoonsa. Jos hahmon Bravery-pisteet putoavat alle nollan, hahmo joutuu "Break"-tilaan jolloin hahmo ei voi pudottaa vastustajan HP:ta tai Braveryä mutta voi silti hyökätä vastustajaan Bravery-hyökkäyksillä nopeuttaakseen palautumista, myös HP-hyökkäyksellä osuminen poistaa Break-tilan palauttaen Bravery-pisteet nollaan jolloin Bravery alkaa hiljalleen palautua oletusarvoonsa. Break-tilaan joutuminen antaa myös vastustajalle "Stage Braveryn" (luku alareunan keskellä) verran lisää Bravery-pisteitä. Enrico Fermi
2. joulukuuta 1942 käynnistyi Chicagon yliopiston kampuksella, oikeammin sen hylätyllä tenniskentällä maailman ensimmäinen hallittu reaktiivinen ydinfissio. Fermin apureina oli niin kutsuttu "itsemurharyhmä" — joukko nuoria apulaisia. Heidän oli määrä kaataa väkevöityä kadmium-liuosta reaktion pysäyttämiseen, tapahtumien kulun siten vaatiessa. Kerrotaan, että mikäli he olisivat toimineet liian innokkaasti, Fermi uhkasi hakata heidät palasiksi pajavasaraa käyttäen. Kadmium-liuoksen kaataminen olisi tehnyt tästä "pile" eli miilu-tyypin reaktorista lopullisesti käyttökelvottoman. Immissio
"Immissio"-käsite on siirtynyt yksityisoikeudesta myös ympäristönsuojeluoikeuteen, jossa se ei kuitenkaan liity kiinteistöihin, vaan haitat kohdistuvat ympäristöön yleensä. Immissio merkitsee päästön mitattavaa vaikutusta tietyllä etäisyydellä päästölähteestä. Nimitystä "immissio" käytetään myös tekniikassa, jossa se kuvaa kohteessa mitattua epäpuhtauksien pitoisuutta tai melutasoa. Tällöin immission vastinparina on emissio, joka tarkoittaa esimerkiksi massavirran voimakkuutta tai äänilähteestä säteilevää energiaa. Prekessio (tähtitiede)
Tähtitieteessä prekessiolla tarkoitetaan gravitaatiosta aiheutuvaa taivaankappaleen pyörimis­akselin suunnan jatkuvaa, hidasta muuttumista, erityisesti Maan pyörimis­akselin suunnan muuttumista. Vaappuvan hyrrän tavoin Maan akselin suunta kiertyy sillä tavoin, että sen asennot eri aikoina muodostavat kaksi kartiopintaa, jotka kohtaavat toisensa kärjissään. Täysi kierros kestää noin 26 000 vuotta, mitä aikajaksoa sanotaan myös "suureksi vuodeksi" eli "platoniseksi vuodeksi". Usein termillä "prekessio" tarkoitetaan vain tätä liikkeen suurinta komponenttia; muut Maan akselin suuntaa muuttavat tekijät kuten nutaatio ja napaliike ovat paljon vähäisempiä. Ydinreaktio
Fissiossa ydin hajoaa kahdeksi tai useammaksi kevyemmäksi ytimeksi joko spontaanisti tai absorboituaan törmäävän hiukkasen, esimerkiksi neutronin. Käytössä olevien ydinvoimaloiden energiantuotanto perustuu hallittuna ketjureaktiona etenevään fissioon. Hallitsematonta fissioketjureaktiota käytetään ydinaseissa. Infibulaatio
Leikkaus suoritetaan, jotta tytön tuleva aviomies voisi varmistua tytön olevan neitsyt. Aikanaan aviomies lävistää suljetun vaginan peniksellään tai veitsellä, mikä usein vaurioittaa elimiä, aiheuttaa virtsankarkailua ja johtaa kuolemaan. Episiotomia
Episiotomia eli välilihan leikkaus on kirurginen toimenpide, jossa emätintä laajennetaan synnytyksen helpottamiseksi. Episiotomia tulee kysymykseen, kun väliliha ei jousta riittävästi lapsen synnyttämiseksi tai kudoksen arvellaan repeävän. Spontaani fissio
Spontaani fissio on vastaavanlainen prosessi kuin fissio, paitsi että se ei ole itse itseään ylläpitävä eikä luo neutronivuota, joka on tarpeellinen fission jatkumiselle. Herkimmin spontaani fissio tapahtuu transaktinoideihin kuuluville alkuaineille, kuten rutherfordiumille. Prekessio (tähtitiede)
Tätä ilmiötä kuvaillessaan tähti­tieteilijät ovat yleisesti puhuneet lyhemmin "prekessiosta." Selittäessään ilmiön "syytä" fyysikot alkoivat myös käyttää termiä "prekessio". Tämä saattaa kuitenkin aiheuttaa sekaannusta, kun samaa termiä käytetään sekä havaittavasta ilmiöstä että sen syystä ja tähti­tieteessä jotkin prekessioksi nimitetyt liikkeet ovat todellisia, toiset näennäisiä. Sekaannusta lisää vielä se, että monet tähti­tieteilijät ovat samalla fyysikoita tai astrofyysikoita. Kerrosintruusio
Kerrosintruusio ("engl". layered intrusion) on mafinen syväkivi, johon koostumukseltaan basalttisen magman osittainen kiteytyminen ja jäännössulasta erkanevien kiteiden ominaispainoerot sekä magmasäiliössä tapahtuvat konvektiovirtaukset aiheuttavat kerrosrakenteen. Aktio (fysiikka)
Fysiikassa aktio on skalaarinen suure, joka kuvastaa fysikaalista prosessia. Sen SI-yksikkö on formula_1 eli joule kerrottuna sekunnilla. Yksinkertaisimmillaan aktio on kineettisen energian ja prosessin keston tulo, lineaarisen liikemäärän ja avaruudellisen siirtymän tulo tai pyörimismäärän ja kulmaeron tulo. Kuitenkin yleensä tulee ottaa huomioon myös prosessin aikaiset muutokset edellä mainittujen osalta. Fissio
Monissa aineissa atomiytimien hajoamisia tapahtuu luonnostaan hitaasti kaiken aikaa. Tällaisiä aineita kutsutaan radioaktiiviseksi. Yleensä raskaistakin ytimistä kuitenkin irtoaa vain pieni osanen kuten alfahiukkanen. Jotkin raskaat atomiytimet, esimerkiksi uraani-235-neutronin ydin, voivat myös hajota spontaanisti suunnilleen keskeltä kahtia kahdeksi keskiraskaaksi ytimeksi, jolloin samalla vapautuu neutroneja. Ilmiötä sanotaan "spontaaniksi fissioksi". Kuitenkin myös U-235-atomeista paljon pienempi osa fissioituu spontaanisti kuin hajoaa alfahajoamisella. Tietyissä olosuhteissa tällainen ytimien hajoaminen aiheuttaa kuitenkin vuorostaan yhä useampia uusia hajoamisia, jolloin syntyy ketjureaktio. Le Sagen gravitaatioteoria
Fatio oli pitkään sitä mieltä, että koska hiukkaset lähestyvät aineellisia kappaleita nopeammin kuin poistuvat niiden luota heijastuttuaan, niitä vähitellen kertyisi aineellisten kappaleiden ympärille yhä enemmän. Tätä ilmiötä hän kutsui "kondensaatioksi", tiivistymiseksi. Myöhemmin hän kuitenkin päätyi siihen, että vaikka saapuvat hiukkaset ovat nopeampia, ne ovat kauempana toisistaan kuin heijastuneet, minkä vuoksi virta kumpaankin suuntaan on yhtä suuri. Tämän vuoksi hiukkaset eivät kasaannu minnekään, vaan heijastuneiden hiukkasten tiheys pysyy vakiona (edellyttäen että ne ovat niin pieniä, ettei niiden välisiä törmäyksiä tapahdu massiivisen kappaleen lähellä merkittävästi enemmän). Mikä merkittävämpää, Fatio havaitsi myös, että kasvattamalla sekä hiukkasten nopeutta että niiden kimmoisuutta voidaan saapuvien ja heijastuneiden hiukkasten nopeusero ja sen mukaisesti ero tiheyksien välillä saada kuinka pieneksi tahansa, ja silti tuloksena voitaisiin saada sama gravitaatioilmiö.Jotta tuloksena saatava nettovoima olisi verrannollinen kappaleen massaan, Fatio oletti, että tavallinen aine päästää lävitseen suurimman osan niistä hiukkasista, jotka aiheuttavat gravitaatioilmiön. Hän esitti kolme mallia oikeuttaakseen tämän otaksuman: Diffraktio
Yhden tai useamman aukon tai esteen diffraktoima aalto "hajoaa". Hajonneet osat voivat vahvistaa tai heikentää toisiaan paikoitellen: tätä kutsutaan "interferenssiksi", joka on diffraktioon usein läheisesti liittyvä ilmiö. Vahvistavaa vaikutusta saatetaan kutsua konstruktiiviseksi tai rakentavaksi. Heikentävää vaikutusta kutsutaan destruktiiviseksi tai hajottavaksi. Jos aalloilla on sama vaihe-ero, ne etenevät samaan suuntaan, niillä on sama aaltomuoto ja niillä on sama taajuus, eivätkä nämä ominaisuudet muutu, niitä kutsutaan "koherenteiksi". Vain koherentit aallot voivat muodostaa interferenssikuvion, jota kutsutaan myös "diffraktiokuvioksi". Kuvion voimakkaimpia kohtia kutsutaan usein "maksimeiksi" ja heikoimpia kohtia "minimeiksi". Räjähdelinssi
Räjähdelinssi on eräs keskeinen ydinpommin rakennustapa, missä ydinräjähteen ketjureaktio laukaistaan sisäänpäin. Siinä aiheutuu imploosio eli "imahdus", jossa samalla kriittinen massa täyttyy. Fissiopommin eniten käytettyjä konstruktioita on laukaista fissiili Pu-239 materiaali räjähdelinssien avulla. Siinä fissiili materiaali on saatettu onttoon pallomaiseen muotoon. Räjähdelinssi on materiaalin ulkopuolella, täysin symmetrisesti aseteltuna. Pommiin käytetyissä räjähteissä vuorottelevat sekä niin kutsuttu nopea että hidas räjähdetyyppi. Näillä on erilainen etenemisnopeus, jolloin aiheutuu sisäänpäin suuntautuva symmetrinen sokkiaalto. Ydinase
Vasemmalla puolella on fissiovaihe, oikealla fuusiovaihe. Fuusiovaiheen keskellä oleva ontto fissioituva ainesauva on ns. sytytystulppa. Vakanssi
Vakanssi on atomihilassa oleva aukko, josta puuttuu joko atomi tai ioni. Diffuusio perustuu atomien liikkeisiin vakanssien välityksellä. Flame
Flame tai fleimi on viesti tavallisesti internetin keskustelupalstoissa tai uutisryhmissä, jonka tarkoitus on fleimisodan eli sanasodan synnyttäminen eli häiriön aiheuttaminen. Fleimi on tavallisesti vastaus viestiin, josta ollaan eri mieltä. Usein sisältö on provosoivaa. "Flame" on englantia ja tarkoittaa liekkiä. Flametus (tai fleimaus) tarkoittaa flame-viestien kirjoittamista, ”bensan heittämistä liekkeihin”. Fuusioreaktori
Fuusioreaktori on turvallinen, koska fuusio ei reaktori sammutettuna jatku minuuttia kauemmin. Fuusioreaktiota on vaikeampi hallita kuin fissiota, koska se vaatii äärimmäiset, tarkoin määritetyt magneettikenttä-, lämpötila- ja paineolosuhteet. Vaikka fuusioreaktorin jäähdyttimeksi ja tritiumin raaka-aineeksi aiottu litium on helposti syttyvää, on sitä reaktorissa kerrallaan vain noin kilon verran. Vetypommi
Samana vuonna 1951 räjäytettiin ensimmäinen niin sanottu kiihdytetty fissiopommi (boosted fission), jossa on fissiokelpoisen materiaalin keskellä tritiumia. Tällä tavoin pommin räjähdysteho kasvoi vain kaksinkertaiseksi. Pieni fuusioreaktio synnyttää pommin ytimessä nopeita neutroneita, jotka halkovat luonnonuraaniytimiä. Itse fuusio tehostaa pommin räjähdysvoimaa vain hiukan.
Ensimmäinen todella onnistunut vetypommin koeräjäytys "Mike" koelaitteistolla Eniwetokin atollilla suoritettiin 1. marraskuuta 1952. Räjäytyksen voimakkuus oli 10,4 megatonnia josta vain 2,4 megatonnia tuli fuusiosta. "Mike" oli niin raskas, ettei se soveltunut sota-aseeksi, sillä pommi painoi noin 82 tonnia ja sen sisustassa oleva fuusioituva aine oli nestemäistä, jäähdytettyä deuteriumia suuressa termospullossa. Laitetta sanottiin myös "makkaraksi" ("Sausage") sillä se oli lieriö jonka päät olivat puolipallon muotoiset. Termospullon keskellä oli plutoniumsytytin ja ympärillä uraanikuori. Päissä olivat sytyttiminä toimivat fissiopommit. Alkeellisuudestaan huolimatta pommi oli ensimmäinen aito kaksivaihevetypommi. Koska pommia ei voitu kuljettaa, se räjäytettiin Elugelab-nimisellä saarella. Pommin räjähdyksessä syntyi valtava sienipilvi, joka kohosi lopulta stratosfääriin 35 km:n korkeuteen ja levisi puolessa tunnissa 100 km:n läpimittaiseksi. Syntyneen räjähdyskraatterin läpimitta oli 1,9 kilometriä ja syvyys 50 metriä. Fritz Strassmann
Fritz (Friedrich Wilhelm) Strassmann (22. helmikuuta 1902, Boppard – 22. huhtikuuta 1980, Mainz) () oli saksalainen tiedemies, jonka Otto Hahnin kanssa tekemät tutkimukset johtivat fissioreaktion keksimiseen. Plutonium
Joissakin ydinaseissa U soveltuu paremmin kuin Pu. U puoliintumisaika 703 milj. vuotta on huomattavasti suurempi kuin Pu n. 24 000 vuotta. Pu verrattaen lyhyt puoliintumisaika, merkitsee sitä, että ydinaseella on vain rajallinen käyttöikä, ellei asetta huolleta. Lisäksi Pu suurempi radioaktiivisuus voi haitata aseen elektroniikkaa. Pu on paras asemateriaali pieneen ydinaseeseen. Kun koolla ei ole niin väliä (esim. ICBM), käytetään usein uraania (puhdas fissio) tai uraania ja tritiumia (fissio-fuusio). Puhtaassa fissiossa käyttöikä on pisin, ja asetta ei ydinasemateriaalin osalta tarvitsee huoltaa. Fissio-fuusio-pommit sekä Pu-aseet vaativat huoltoa, sillä tritium ja Pu hajoavat melko nopeasti. Kuolio
Kuolio (nekroosi, necrosis) tarkoittaa jonkin kudoksen tai raajan kuolemista niin, että muut ruumiinosat eivät kuole. Yleensä se on valtimokovettumataudin, diabeteksen, tulehduksen, myrkytyksen, palovamman, paleltuman, verenkierron tukoksen, luunmurtuman tai muun vakavan vaurion seuraus. Kuolioon ei ole parannuskeinoa, vaan kuollut osa joudutaan poistamaan eli amputoimaan. Jos amputaatiota ei tehdä, kuolio jatkaa leviämistä, mistä on lopulta seurauksena kuolema. Verimyrkyt aiheuttavat yleensä nopeasti kuolioita. Kaasukuolio on tyypillisesti "Clostridium perfringens" -bakteerin aiheuttama nopeasti leviävä kuolio. Prekessio (tähtitiede)
On huomattava, että tähti­tieteessä prekessiolla yleisimmin tarkoitetaan nimenomaan havaittua tasaus­pisteiden prekessiota eli tähtien näennäistä retrogradista liikettä taivaan poikki, kun taas fysiikassa prekessiolla tarkoitetaan erästä mekaanista ilmiötä. Kiihdytetty fissiopommi
Kiihdytetty fissiopommi mahdollistaa atomipommien miniaturisoinnin, koska entistä pienempi määrä fissiiliä materiaalia (uraania tai plutoniumia) tarvitaan teholtaan ekvivalenttiin räjähdykseen. Kriittinen massa on helpompi saavuttaa, kun räjähdyshetkellä on runsaasti nopeita neutroneita ilman että tarvitaan erillistä köyhdytetystä uraanista tehtyä "tamper"-osaa (pitämässä pommi koossa mahdollisimman pitkään räjähdyksen alkaessa). Ensimmäinen imploosiota käyttänyt ydinpommi, Fat Man, oli halkaisijaltaan 1,5 metriä ja käytti kolme tonnia tavanomaisia räjähteitä imploosion aikaansaamiseen. Nykyisten vetypommien primääriset fissioräjähteet taas käyttävät lähes aina kiihdytystä, joten esim. W88-ydinkärjet voidaan tehdä huomattavasti pienemmiksi ja keveämmiksi. Ida Noddack
Ida Noddack kommentoi vuonna 1934 Enrico Fermin tekemää havaintoa, jonka nojalla Fermi väitti, että uraanista oli mahdollisesti muodostunut sitä raskaampia alkuaineita sitä neutroneilla pommitettaessa. Noddack sen sijaan ehdotti, että uraanin pommittaminen oli tosiasiassa tuottanut pienempiä atomiytimiä. Hän oli näin hahmotellut ensimmäisenä fission mahdollisuuden. Se kuitenkin hylättiin, koska se oli vielä silloin liian radikaali muutos ydinfysiikan hyväksytyille näkemyksille eikä siitä ollut selvää kemiallista todistusaineistoa. Otto Hahn ja Fritz Strassman todistivat 1938 fission mahdollisuuden. Illuusio
Illuusio eli havaintoharha on hahmotusvirhe joka syntyy, kun aistiärsykkeen osat vääristävät kokonaisuuden. Illuusioksi kutsutaan myös taideteoksen, esityksen tai muun vastaavan synnyttämää todellisuusvaikutelmaa. Eroosio
Eroosio on kallioperän ja maaperän kulumista veden, tuulen, mekaanisen kulutuksen tai jonkin muun maaperää kuluttavan tekijän tähden.
Laajassa merkityksessä eroosioon lasketaan mukaan myös irronneen aineksen kulkeutuminen veden tai tuulen mukana; suppeampi merkitys kattaa vain aineksen irtoamisen, jolloin raja rapautumiseen on häilyvä. Eroosion irroittaman aineksen kasautuminen on nimeltään sedimentaatiota, nämä kaksi prosessia yhdessä muokkaavat maastonmuotoja jatkuvasti. Tulisija
Tulisija on puun polttoon tarkoitettu rakennelma, jota käytetään yleensä ruuanvalmistukseen tai lämmitykseen. 
Suomen lainsäädännössä tulisija on määritelty rakennukseen kuuluvaksi laitteeksi, jossa poltetaan kiinteitä, nestemäisiä tai kaasumaisia aineita. Fuusioreaktio
Fuusioreaktorissa kaksi vedyn isotooppia (deuterium D eli H ja tritium T tai H) yhdistyvät heliumiksi (He). Fuusioreaktio vaatii käynnistyäkseen erittäin korkean lämpötilan (10 kelviniä), jotta ytimien liike-energia ylittäisi niiden sähköisen poistovoiman. Tämän ylittyessä sähköistä hylkimisvoimaa paljon voimakkaampi ydinvoima vetää ytimet yhteen, ja samalla vapautuu runsaasti lämpöenergiaa. Tarvittava lämpötila saadaan kuumentamalla vety plasmaksi. Reaktorin toimintaperiaate on siis sama kuin Auringon. Fissio
Ketjureaktio johtuu siitä, että spontaanissa fissiossa ytimestä vapautuu 1–5 (luonnon uraanille keskimäärin 2,5) vapaata neutronia. Neutronien osuessa uusiin ytimiin, halkeavat ne myös vapauttaen lisää vapaita neutroneja ja runsaasti energiaa sekä lämmön että gammasäteilyn muodossa. Jos fissiokelpoista ainetta on vähän, suurin osa neutroneista joutuu kappaleen ulkopuolelle eikä saa aikaan uusia fissioita. Mutta jos sellaista ainetta on riittävästi, kriittistä massaa suurempi määrä, ketjureaktio jatkuu yhä useamman ytimen haljetessa niin, että voi tapahtua jopa ydinräjähdys. Fissio
Ydinvoimaloiden sähköntuotanto perustuu tällaisesta ketjureaktiosta saadun lämpöenergian hyväksikäyttöön hallituissa olosuhteissa. Jos ketjureaktio pääsee jostain syystä kiihtymään liiaksi, lämmöntuotanto kasvaa hyvin nopeasti. Tehon hallitsematon nousu on kaupallisessa energiantuotannossa käytetyissä kevytvesireaktoreissa estetty perustavanlaatuisilla luonnollisilla takaisinkytkennöillä siten, että lämpötilan nousu hidastaa välittömästi ketjureaktiota ja teho pienenee. Reaktorin jäähdytyksen menettäminen kuitenkin saattaa pahimmillaan aiheuttaa ydinvoimalan reaktorisydämen sulamisen, eli ns. sydämen sulamisonnettomuus. Syynä tähän on jälkilämpö, jota fissioissa syntyneiden kevyempien ytimien beetahajoaminen ja gammasäteily tuottavat ketjureaktion sammuttamisen jälkeen merkittäviä määriä 1–2 vuorokauden ajan. Jäähdytysvesikierron estyminen voi tällöin aiheuttaa sydämen ylikuumenemisen ja vaurioitumisen. Jäähdytysveden saatavuuden turvaaminen kaikissa olosuhteissa onkin yksi nykyaikaisten tehoreaktorien pääsuunnitteluperusteista. Immersio
Täydellisen immersion taso on immersion vahvin aste. Pelaaja tuntee vahvaa läsnäolon tunnetta peliin ja sen tapahtumiin. Pelin ilmapiiri häilyttää pelaajan itsetietoisuuden ja pelaaja tuntee olevansa osa pelin tapahtumia empaattisella tasolla. Pelin immersiivinen tunnelma saa pelaajan unohtamaan ympäröivän todellisuuden. Pelaaja uppoutuu täysin pelin maailmaan tuntien vahvaa sitoutumista päähenkilöä tai joukkuettaan kohtaan. Tunnelma luodaan käyttämällä samoja elementtejä kuin pelin rakenteessa. Grafiikka, juoni ja äänet yhdistetään luoden niiden kokonaisuudesta muodostuvan ominaisuuden. Mikä erottaa tunnelman pelin rakenteesta, on sen relevanssi pelin tapahtumiin. Pelin toimintojen tulee olla yhteydessä pelihahmon sijaintiin ja toimintaan. Täydellinen immersio kuvastaa vahvaa “siellä olemisen tunnetta”. Infibulaatio
Infibulaatio eli ns. "faraoninen ympärileikkaus", on äärimmäinen naisen sukupuolielinten silpomisen (ns. naisen ympärileikkauksen) muoto, jossa tytön ulkoiset sukuelimet poistetaan. Tyttöjen ympärileikkauksia nimitetään yleisesti sukuelinten silpomiseksi, joka paremmin kuvaa leikkauksen tekotapaa. Mesoni
Hiukkasfysiikassa mesoni on kvarkista ja antikvarkista koostuva hadroni. (Toinen hadroneihin kuuluva ryhmä on baryoni.) Mesoni on bosoni, eli sen spin on kokonaisluku. Mesonit ovat epästabiileja ja hajoavat nopeasti itsestään kevyemmiksi hiukkasiksi, yleensä leptoneiksi. Fresko
Freskojen valmistelussa aloitetaan yleensä karkeasta laastikerroksesta. Sen päälle levitettävään sileään kerrokseen maalataan kuva. Taiteilija siirtää kostealle pinnalle etukäteen valmistamansa, suurikokoiselle paperiarkille tai kartongille tekemänsä lopullisen kokoisen piirroksen. Piirroksen on oltava tarkoin harkittu ja valmis etukäteen, koska toisin kuin useimmissa maalaustekniikoissa, freskomaalauksessa on vaikea tehdä muutoksia jälkeenpäin. Perinteisesti taiteilija asetti kartongin seinälle ja sirotteli piirroksen rei'itettyihin ääriviivoihin hiilijauhetta, jotta ääriviivat jäisivät seinään. Nykyään piirroksen siirtämiseen seinälle voidaan käyttää projisointilaitetta. Gesso
Gesso ([], ital. kipsi, liitu) on maalauspohjan (kangas tai esimerkiksi puupohja) pohjustusaine, imevä kipsipinta, jota käytetään ainakin öljyvärimaalauksessa. Alun perin gesso tarkoitti erityisen paljon keskiaikana ja renessanssin taiteessa käytettyä reliefimäistä paksua pohjaa, mutta 1900-luvulla gesso alkoi tarkoittaa mitä tahansa veteen sekoitettavaa pohjustusainetta. Perinteisesti gessossa on käytetty sidosaineena jänisliimaa, mutta nykyisin sidosaineet voivat olla myös synteettisiä. Spontaani fissio
Uraanilla ja toriumilla pääasiallinen radioaktiivinen hajoamismuoto ei kuitenkaan ole spontaani fissio, ja se jätetäänkin yleensä huomioon ottamatta paitsi silloin kun määritetään ko. alkuaineita sisältävien näytteiden tarkat radioaktiiviset hajoamismoodit ("haarautumissuhde"). Paikallinen korroosio
Paikallinen korroosio on korroosiota, joka on keskittynyt vain pienelle alueelle. Paikallinen korroosio on yleistä korroosiota vaarallisempaa ja saattaa aiheuttaa hyvin odottamattomia vaurioita. Paikallinen korroosio voidaan vielä jakaa makroskooppiseen korroosioon (galvaaninen korroosio, eroosiokorroosio, rakokorroosio, pistekorroosio, selektiivinen korroosio (esimerkiksi sinkinkato ja grafitoituminen)) sekä mikroskooppiseen korroosioon (raerajakorroosio, jännityskorroosio ja korroosioväsyminen). Tämä jako on tehty sen perusteella, voidaanko aiheutuneet vauriot erottaa paljaalla silmällä. Fuusioreaktio
Fuusioreaktio on ydinreaktio, jossa kaksi kevyttä atomiydintä yhtyy yhdeksi raskaammaksi. Samalla vapautuu energiaa sekä usein yksi tai useampi uuden ytimen kannalta "ylimääräinen" neutroni tai protoni. Auringon ja muiden tähtien energia on peräisin niiden sisäosissa tapahtuvista fuusioreaktioista. Maassa fuusiota on yritetty valjastaa sähköntuotantoon vuosikymmenten ajan, mutta toistaiseksi sen ainoa toimiva sovellus on vetypommi. Fuusiolle vastakkainen reaktio on fissio, jossa raskas ydin hajoaa kahdeksi kevyemmäksi. Hyötöreaktori
Siinä, missä muissa ydinreaktoreissa fissiossa vapautuvia neutroneja hidastetaan sopivalla väliaineella kasvattamaan fission todennäköisyyttä, nopeissa reaktoreissa hidastamista tapahtuu vähemmän, vähemmän tiheiden hidastinaineiden käytön myötä (kuten nestemäisen natrium tai heliumin). Sen sijaan tarvittavan suuri määrä fissioita varmistetaan käyttämällä väkevämpää polttoainetta, jossa fissiilejä, eli "halkeavia" ytimiä on riittävän tiheässä ketjureaktion varmistamiseksi. Tällä myös yritetään välttää fissiomateriaalin hukkaa, joka syntyy joidenkin ytimien pelkästään absorboidessa hitaat neutronit. Reaktorin nimi tulee nimenomaan nopeista, hidastamattomista neutroneista. Enrico Fermi
Atomiydinten halkeaminen eli fissio voidaan saada aikaan pommittamalla riittävän epävakaita ytimiä neutroneilla. Halkeamisessa vapautuu lisää neutroneja, jotka puolestaan voivat halkaista uusia ytimiä. Fermi näki tämän ketjureaktion mahdollisuuden heti kun fissio oli keksitty ja alkoi tehdä kokeita, joiden tarkoituksena olisi saada ketjureaktio toimimaan hallitusti laboratoriossa. Hän onnistuikin vuonna 1942 Chicagossa; koetta voidaan pitää maailman ensimmäisenä ydinreaktorina. Ydinräjähdyksen säteilyvaikutukset
Nukemapin teoreettisia kaavoja 1 Sv/h annosnopeutta vastaava etäisyys alatuuleen, räjähdyksessä 100% fissiota Diffuusiotensorikuvaus
Diffuusiotensorikuvaus (engl. "Diffusion tensor imaging, DTI") on magneettikuvaukseen perustuva kuvantamismenetelmä, jonka avulla mitataan veden lämpöliikettä kudoksessa. Menetelmällä voidaan visualisoida esimerkiksi aivojen valkean aineen ratoja kolmiulotteisesti, sillä vesi diffundoituu hermosäiekimpuissa paremmin ratojen suuntaisesti kuin kohtisuoraan niitä vastaan. Diffuusiotensorikuvauksen etuna on sen sensitiivisyys havaita muutoksia esimerkiksi aivoinfarktialueilla. Aikaisemmin vastaavanlaista tietoa hermoratojen kulusta on saatu vain kuolemanjälkeisillä anatomisilla tutkimuksilla. Hassium
Hassiumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja joskus spontaanilla fissiolla. Suuren atomimassan isotooppi Hs ja sen isomeeri Hs tosin hajoavat yksinomaan fissioimalla. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016): Fissio
Sähköntuotannossa käytetään uraanin isotooppia U, koska se on ainoa luonnossa esiintyvä isotooppi, jolla saadaan aikaan fissioiden ketjureaktio termisillä neutroneilla. Fissiokelpoista U-isotooppia esiintyy luonnon uraanissa ainoastaan 0,7 %; loput ovat U-isotooppia. Fissiossa voidaan käyttää myös muita uraanin keinotekoisia isotooppeja, kuten U ja myös plutoniumin keinotekoisia isotooppeja, kuten Pu ja Pu. Neutroniemissio
Neutronemissio koostuu sanoista Neutroni+emittoituminen+fissio = Neutroni emi (fi) ssio= Neutroniemissio. Fissiili
Ydinasemateriaali tai fissiili materiaali aiheuttaa (aina) ydinräjähdyksen, jos ja kun se saavuttaa kriittisen massan. Kriittinen massa riippuu kuitenkin monesta tekijästä kuten ainakin vapaiden neutronien määrästä ja energiasta, fissiilin aineen energiasta, määrästä, isotooppipuhtaudesta ja muodosta. Fiksaatio
Fiksaatio (lat. "fixare" 'kiinnittää') tarkoittaa yleensä kiinnitystä ja kiinnittymistä. Sitä käytetään tavallisesti psykologiassa ja psykiatriassa lyhennyksenä affektiivisesta fiksaatiosta. Tällä tarkoitetaan kiintymystä tai takertumista sellaiseen kohteeseen, johon aikaisemmassa kehitysvaiheessa oli normaalia tuntea kiintymystä — esimerkiksi äitiin. Fiksaation oletetaan aiheuttavan monia neuroottisia käyttäytymiskuvioita, kuten kiihkeitä ihmis- tai kohdesuhteita ja kyvyttömyyden kypsiin ihmissuhteisiin. Freaattinen purkaus
Freaattinen purkaus eli hydrovulkaaninen purkaus on tulivuoren purkaus, jossa kuuma kiviaines pääsee kosketuksiin veden kanssa. Kiviaineksen lämpötila voi olla yli tuhat astetta, joten vesi alkaa kiehua välittömästi. Silloin tapahtuu voimakas räjähdys, jossa syntyy äkillisesti suuri määrä höyryä ja paljon hienoa kivituhkaa. Purkauksessa ei välttämättä ole mukana lainkaan sulaa kiveä. Neutroniaktivointi
Muissa tapauksissa ja riippuen neutronin kineettisestä energiasta, neutronisieppaus voi aiheuttaa fission. Esimerkiksi yksi tällainen fissioon johtava reaktio: Breksia
Breksia (, sora) on seoskivilaji, joka on muodostunut iskosaineen yhteenliittämistä teräväsärmäisistä mineraalin tai kivilajin murtokappaleista. Yhdestä tai useammasta mineraalista tai kivilajista peräisin olevat palaset ja väleihin kulkeutuva täyteaine voivat syntyä usealla eri tavalla. Eri breksialajit nimetään syntytavan perusteella. Tektoninen breksia liittyy kallioperän ruhjeisiin, joissa pirstaleet iskostuvat uudelleen yhteen (kivettyvät). Sitä nimitetään myös siirrosbreksiaksi, hankausbreksiaksi tai kitkabreksiaksi. Eruptiivibreksia eli purkausbreksia liittyy sulan kiviaineksen eli magman purkauksiin. Sitä syntyy maankuoressa liikkuvan magman kerätessä itseensä ennen jähmettymistään ympäröivän kivilajin murtokappaleita. Eruptiivibreksia on joko plutonista tai vulkaanista. Plutoniset kivilajit eli syväkivet ovat syvällä maankuoressa jähmettyneitä magmakivilajeja. Vulkaaniset kivilajit eli eruptiiviset pintakivilajit ovat joutuneet tulivuorenpurkauksessa maan pintaan. Luubreksia on eläinten luista muodostunut sedimenttikivilaji. Fermioni
Fermionit ovat hiukkasia, joiden spin on puoliluku. Tavallinen aine koostuu fermioneista. Ryhmä on nimetty Enrico Fermin mukaan. Fermionit noudattavat Fermin-Diracin statistiikan mukaista käyttäytymistä. Tämä tarkoittaa sitä, että kaksi samanlaista fermionia ei voi olla täsmälleen samassa kvanttitilassa (ns. Paulin kieltosääntö). Mikäli systeemin energiatilat ovat kvantittuneet, joutuvat fermionit miehittämään energiatiloja alhaalta lähtien. Tämä aiheuttaa sisäisen paineen, jonka takia aine ei luhistu kokoon. Tästä johtuvat aineen ominaisuudet kuten tilavuus ja kovuus. Emulsio
Emulsio on kahden luonnostaan toisiinsa sekoittumattoman nesteen, kuten veden ja ruokaöljyn, seos. Emulsio on yksi kolloidiseostyypeistä. Nesteet eivät muodosta homogeenista seosta vaan emulsio saadaan aikaan sekoittamalla aineet keskenään. Esimerkiksi maito ja majoneesi ovat emulsioita. Nesteistä toinen on "jatkuva faasi" (ulkofaasi, kantava faasi) joka muodostaa ikään kuin "liuottimen", ja toinen "dispergoitunut faasi" (sisäfaasi, kannettu faasi), joka on sekoittunut jatkuvan faasin sisään mikropisaroiksi. Mitä pienempiä mikropisarat ovat, sitä stabiilimpi eli vakaampi emulsio on. Abasiofilia
Abasiofilia on seksuaalinen suuntautuminen, jossa henkilön mielenkiinto kohdistuu liikkumista vaikeuttavaan ruumiinvammaan, erityisesti puuttuviin raajoihin. Termiä käytti ensimmäisen kerran John Money vuonna 1990 artikkelissaan parafilioista, ja tätä ennen ilmiötä oli kuvattu muilla nimillä, kuten ortopedinen fetisismi. Abasiofilia ei kuitenkaan ole määritelmällisesti fetisismi, koska se ei kohdistu esineeseen. Ydinreaktio
Ydinreaktio on prosessi, jossa atomiydin muuntuu toiseksi törmätessään yhteen toisen ytimen tai alkeishiukkasen kanssa (vrt. kemiallinen reaktio). Mikäli törmäyksessä ei tapahdu muutoksia ytimessä, ei kyseessä ole ydinreaktio vaan elastinen sironta. Jos taas ydin hajoaa spontaanisti ilman törmäystä, on kyseessä radioaktiivinen hajoaminen. Tunnetuimpia esimerkkejä ydinreaktioista ovat fissio ja fuusio. Muunlaisia ydinreaktioita hyödynnetään ydinfysiikan tutkimuksessa, ja niitä tapahtuu myös luonnossa, esimerkiksi kosmisten säteiden osuessa ilmakehään. Torium
EC = Elektronisieppaus 
SF = Spontaani fissio 
α = Alfahajoaminen 
β = Beeta-plus-hajoaminen 
β = Beeta-miinus-hajoaminen 
IT = Isomeerinen transitio 
m = Välitila tai virittynyt atomi
Eri toriumin isotoopin käyttäytyvät kemiallisesti identtisesti, mutta niiden fysikaaliset ominaisuuksissa on jonkin verran vaihtelua: Esimerkiksi isotooppisesti puhtaiden Th, Th, Th, ja Th tiheydet ovat 11,52, 11,58, 11,63, ja 11,73 g/cm. Isotoopin Th odotetaan olevan fissiili niin, että sen kriittinen massa olisi 2 839 kg, tosin teräksestä valmistettua neutroniheijastinta käytettäessä se putoaisi 994 kg:aan. Vaikka Th ei ole fissiili, se on fertiili nuklidi, joka voidaan muuttaa fissiiliksi U:ksi neutronisieppauksella. Felsinen
Felsiitti on petrologiassa kenttätermi erittäin hienojyväisille tai afaniittisille, vaaleille vulkaanisille kiville, jotka voidaan tarkemman tutkimuksen jälkeen luokitella uudelleen. Immersio
Immersio on terminä laajasti käytetty, mutta ei ole selvää mitä se tarkkalleen tarkoittaa tai että tarkoittavatko ihmiset sanalla samaa ilmiötä. Pelitutkimuksessa tunnetaan useita vastaavia ilmiötä, joiden merkitys on osittain päällekkäinen immersion kanssa ja niitä käytetäänkin joskus virheellisesti synonyymeinä toisilleen. Lise Meitner
Kun natsi-Saksa valtasi Itävallan vuonna 1938, juutalaista syntyperää oleva Meitner pakeni Ruotsiin. Meitner työskenteli Manne Siegbahnin laitoksella Tukholmassa, mutta sai kovin vähän tukea, osaksi Siegbahnin naisvastaisten mielipiteiden takia. Hän tapasi Hahnin salaa Kööpenhaminassa ja jatkoi kirjeenvaihtoa, mutta poliittisista syistä he eivät voineet tehdä yhteisjulkaisuja. Kirjeenvaihdosta käy ilmi, ettei Hahn uskonut atomin fission olevan mahdollista ennen kuin Meitner osoitti sen tapahtuneen. Hän oli ensimmäinen, joka keksi että atomin ydin voi hajota: uraanista tuli bariumia ja kryptonia, ja samalla vapautui neutroneita ja paljon energiaa, joka kompensoi massan pienenemistä. Vuonna 1944 Hahn sai kemian Nobelin fission keksimisestä. Monien mielestä palkinnosta osa olisi kuulunut Meitnerille. Hahnin mielestä löytö perustui hänen omiin kemian tutkimuksiinsa. Korroosio
Korroosio on ympäristön vaikutuksesta tapahtuvaa materiaalin muuttumista käyttökelvottomaan muotoon. Vahingoittuva materiaali liukenee tai muuten reagoi ympäristön (ilma, neste, maa jne.) aineiden kanssa. Korroosion taustalla on kemiallinen tai sähkökemiallinen ilmiö, mutta ympäristö voi vaikuttaa myös mekaanisesti korroosioilmiön syntymiseen ja nopeuteen. Fusuma
Fusuma (), pidemmin fusumashōji (), on perinteisessä japanilaisessa arkkitehtuurissa läpinäkymätön, liukuva, huonetilaa jakava seinäke. Läpikuultavia likuseiniä kutsutaan vuorostaan nimellä "akarishōji". Fusumat ovat puurakenteisia ja paperilla päällystettyjä. Nykyisin ne ovat useimmiten koristelemattomia, mutta aiemmin ne saatettiin peittää loisteliain maalauksin. Inversio-ongelma
Sana inversio tarkoittaa käännettynä päinvastaista, peilikuvaa, käänteistä. Inversio-ongelma tarkoittaakin ongelmaa, joka on vaikeampi ratkaista "takaperin" kuin "etuperin". Hyvä esimerkki inversio-ongelmasta on kameralla kuvan ottaminen: Ennen kuvan ottoa on helppo nähdyn maiseman avulla ennustaa millainen kuvasta tulee, mutta jälkeenpäin kuvaa katsomalla ei voi suoraan kertoa maiseman kaikkia yksityiskohtia, varsinkaan kappaleiden kolmiulotteisia muotoja ja etäisyyksiä. Osa tiedosta on siis hävinnyt. Raivio
Raivio (myös moisio, halventavasti myös raiskio) on kaadettu (raivattu) metsä tai risukko, jota ei vielä ole otettu uuteen käyttöön, kuten peltoviljelyyn tai uusien puiden kasvatukseen. Väärä divisio
Väärä divisio tarkoittaa argumentaatiovirhepäätelmää, jonka mukaan osilla täytyy olla samat ominaisuudet kuin kokonaisuudella. Sen yleinen kaava on seuraava:Esimerkiksi: "Rautariisto oy kiskoo laina-asiakkailtaan suurta korkoa. Viljo on Rautariiston palkoilla. Viljo varmaankin veisi leivänkin nälkäisen lapsen suusta." Kiihdytetty fissiopommi
Nykyiset strategiset ydinaseet käyttävät lähes poikkeuksetta kiihdytystä niiden fissiota käyttävissä osissa. Käytetty fuusiopolttoaine on yleensä kaasumaista tritiumia tai deuteriumia tai niiden sekoitusta. Myös kiinteää litiumdeuteridia on käytetty joissain tapauksissa, mutta kaasumaiset aineen etuna on sen helppo varastointi aseen ytimen ulkopuolella. Vähän ennen imploosiota fuusiopolttoainetta suihkutetaan joko pommin onton plutoniumytimen sisään tai ytimen ja sen suojakuoren välissä olevaan tyhjään tilaan (ns. "levitated pit"-rakenne). Räjähdyksen aikana, kun noin 1% fissioivasta aineesta on kulunut, lämpötila on noussut niin korkeaksi että fuusioreaktio polttoaineessa alkaa. Pikseli
Pikseli (, lyhenne px) eli kuva-alkio on bittikarttagrafiikassa kuvan pienin yksittäinen osa, suomeksi myös "piste" tai "kuvapiste". Kuvatiedostossa oleva alkio eli kuvapikseli koostuu yhdestä tai useammasta lukuarvosta, jotka vastaavat eri värikomponenttien kirkkautta. Digitaalisissa näyttölaitteissa kuvapinta koostuu diskreeteistä elementeistä eli näyttöpikseleistä. Kuvatiedostoa esitettäessä yksi tai useampi kuvapikseli projisoituu yhdelle tai useammalle näyttöpikselille. Jos kuvatiedoston ja näytön pikselit vastaavat toisiaan yksi yhteen puhutaan natiiviresoluutiosta mutta kuvia suurennettaessa tai pienennettäessä vastaavuus häviää. Infektio
Tartunta eli infektio tarkoittaa vieraaseen lajiin kuuluvan taudinaiheuttajan tunkeutumista isäntälajin elimistöön sen ulkopuolelta tai siirtymistä isännän elimistön osasta toiseen. Tartuttava taudinaiheuttaja aiheuttaa isäntälajissa tulehdusvasteen. Tartunta häiritsee elimistön normaalia toimintaa ja saattaa johtaa erilaisiin seurauksiin, kuten kuolioon, jatkuviin haavoihin ja jopa kuolemaan. Taudinaiheuttaja on yleensä pieneliö, esimerkiksi bakteeri, virus, loinen, sieni, prioni tai viroidi. Loisen ja isännän välillä olevaa yhteiseloa, jossa loinen hyötyy isännästä, kutsutaan loisinnaksi. Tartuntoihin keskittynyt lääketieteen erikoisala on nimeltään infektiosairaudet. Optiikka
Valonsäteen kohdatessa kappaleen pinnan osa siitä heijastuu. Heijastuminen tarkoittaa fysiikassa aaltoliikkeen kahden eri faasin rajapinnalla tapahtuvaa vuorovaikutusta, jossa aaltoliike muuttaa suuntaansa ja jatkaa liikettään samassa faasissa. Heijastuminen voidaan jakaa kahteen tyyppiin heijastavan pinnan ja materiaalin mukaan; spekulaariseen heijastumiseen tasaiselta pinnalta sekä diffusiiviseen eli hajaheijastukseen rosoiselta pinnalta. Imploosio
Imploosio (engl. "implosion") eli imahdus eli kappaleen äkillinen sisäänpäin luhistuminen on räjähdyksen (engl. "explosion") vastakohta. Imploosio tapahtuu esimerkiksi ydinaseissa, joissa vaikkapa uraanin tiheyttä nostetaan vähentämällä sen tilavuutta ulkoisen räjähdyksen avulla niin paljon, että kriittinen massa ylittyy, mikä synnyttää ydinräjähdyksen. Bosoni
Yhdistelmähiukkaset koostuvat pienemmistä hiukkasista ja eivät täten ole alkeishiukkasia. Yhdistelmähiukkaset kuuluvat joko bosoneihin tai fermioneihin. Fermionien (esimerkiksi kvarkkien) spin on puoliluku. Yhdistäessä parillinen määrä spin-½-hiukkasia saadaan yhdistelmähiukkanen, jonka spin on kokonaisluku. Tällainen yhdistelmähiukkanen on siis bosoni, vaikka se koostuukin fermioneista.