Missä kaupungissa Martti Välikangas kirjoitti ylioppilaaksi?
Martti Välikangas
Välikangas vietti lapsuutensa Savonlinnassa ja kirjoitti ylioppilaaksi siellä 1911. Hän valmistui arkkitehdiksi 1917 Teknillisestä korkeakoulusta. Heti valmistumisensa jälkeen hän työskenteli puoli vuotta Parviaisen tehtaiden palveluksessa Ukrainan Jusofkassa (nykyinen Donetsk) suunnitellen standardisoituja asuintaloja. 1917–1918 hän työskenteli AB Brändö Villastadilla avustaen Bertel Jungia Kulosaaren asemakaavoituksessa sekä Gösta Juslénilla. 1918–1920 Sigurd Frosteruksen ja Ole Gripenbergin toimistossa, suunnitellen mm. Stockmannin uuden liikemerkin. 1918–1919 Välikangas toimi Sotasaaliskomiteassa inventoiden itsenäistyneeseen Suomeen jäänyttä Venäjän valtion rakennusomaisuutta (esim. Suomenlinna). Tämä lisäsi hänen kiinnostustaan ja arvostustaan rakennustaiteen historiaan. Vuodesta 1920 alkaen Välikankaalla oli oma arkkitehtitoimisto Helsingissä.
Martti Voutilainen
Novisiaatin aikana Voutilainen opiskeli Le Saulchoirin opistoluostarissa kolme vuotta filosofiaa ja neljä vuotta teologiaa. Voutilainen kertoi, ettei kuullut novisiaatin aikana sanaakaan suomea, ja jotta ei unohtaisi kieltä, hänellä oli tapana lukea omassa huoneessaan ääneen psalmeja. Elinikäiset lupaukset Martti Voutilainen antoi syksyllä 1959 ja seuraavana vuonna hänet vihittiin diakoniksi. Tämän jälkeen Voutilainen tutustui englantilaisten dominikaanien toimintaan Lontoossa ja Oxfordissa. 3.9.1961, Martti Voutilainen vihittiin papiksi Helsingissä, ensimmäisenä katolilaisena pappina reformaation jälkeen. Vihkimys tapahtui Marian kirkossa ja paikalla oli paljon ihmisiä ja median edustajia. Tapahtuma kiinnosti historiallisena merkkihetkenä laajasti suomalaista ja kansainvälistä mediaa. Voutilaisesta kirjoitettiin paljon ja hän sai onnitteluja ympäri maailmaa. Pappisvihkimyksen jälkeen Voutilainen viimeisteli diplomityötään liittyen Johannes Damaskolaisen armonteologiaan. Teologian lisensiaatiksi ja lehtoriksi Voutilainen valmistui syksyllä 1963. Tämän jälkeen alkoi Voutilaisen pastoraalivuosi tutussa Ranskassa, Pariisin lähistöllä sijaitsevassa suuressa seurakunnassa. 
Pastoraalivuoden jälkeen isä Martti palasi Suomeen ja aloitti työskentelemisen Studium Catholicumissa ja muun muassa Academicum Catholicumin toiminnanjohtajana. Dominikaanien kulttuurikeskuksessa isä Martti piti aktiivisesti esitelmäsarjoja ja luentoja erilaisista aiheista. Vuonna 1966 hänet nimitettiin hiippakunnan ekumeeniseksi sihteeriksi. Tehtävä oli Voutilaiselle mieleinen, sillä tehtävässä hän koki voivansa edistää tavoitetta kaikkien osapuolien syventymisessä uskossa. Voutilaisen mukaan yhteinen usko saattaisi jonain päivänä yhdistää ja näin päästäisiin Kristuksen tavoitteeseen opetuslasten yhteydestä. Myöhemmin isä Martista tuli myös Suomen ekumeenisen neuvoston ja sen hallituksen jäsen.
Vuodesta 1969 eteenpäin Voutilainen piti tärkeänä myös teologisia jatkokursseja, joilla hän kävi kesäisin Osnabrückissa. Voutilainen oli saanut novisiaatin aikana tomistisen koulutuksen ja koki tarvetta syventää tuntemustaan erityisesti modernista teologiasta. Tittamari Marttinen
Marttinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1987 ja filosofian kandidaatiksi (nyk. maisteri) vuonna 1991 Helsingin yliopistosta pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Hän on suorittanut jatko-opintoja Essexin yliopistossa vuosina 1996–1997 ja kulttuurituottajan opintoja Metropolia-ammattikorkeakoulussa (2010–). Vuodesta 1995 Marttinen on ollut vapaa kirjailija. Kirsti Jaantila
Jaantila kirjoitti ylioppilaaksi Lohjan yhteiskoulusta vuonna 1942, suoritti tiedotusopin Master of Arts -tutkinnon Minnesotan yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1952 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968. Hän työkenteli toimittajana "Uudessa Suomessa" 1944–1945 ja 1948–1949, "Viikkosanomissa" 1945–1946 ja 1954–1961, toimitussihteerinä "Uutisaitassa" 1946–1948 ja "Me Naisissa" 1957–1958 sekä "Elokuva-Aitta"-lehden päätoimittajana 1961–1968. Vuodesta 1969 kuolemaansa asti Jaantila oli Tampereen yliopiston sanomalehtiopin lehtorina, mutta kirjoitteli edelleen free lance -toimittajana aikakauslehtiin. Hän oli Espoon kaupungin kulttuurilautakunnan pitkäaikainen jäsen ja Tapiolan kuoron kunniajäsen. Martti Välimaa
Kaudelle 2008, hän allekirjoitti vuoden mittaisen sopimuksen Turku Trojansin kanssa ja myöhemmin myös jatkosopimuksen kaudelle 2009. Hän valmistautui kauteen 2009 harjoittelemalla Yhdysvalloissa yliopistojoukkue Louisiana Wildcatsin harjoituskokoonpanossa ja valittiinkin samana vuonna hyvin menneen kauden jälkeen Vaahteraliigan All-starsiin. Kaudeksi 2010 Välimaa siirtyi Seinäjoki Crocodilesiin, jossa hänen edustamansa joukkue eteni lopulta loppuotteluun saakka, häviten sen kuitenkin niukasti Yrjö Välikangas
Välikangas toimi sähköalan harjoittelijana Tampereella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 5. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Polangenissa vuonna 1917 järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi). Viktor Manner
Mannerin vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Blomqvist (Broända) ja Maria Elisabet Tylli. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 Helsingin alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1888, lääketieteen kandidaatiksi 1891 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1894. Manner opiskeli Berliinissä 1889–1890. Jussi Välimaa
Välimaa kirjoitti ylioppilaaksi Mäntän yhteiskoulusta vuonna 1976. Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1984, lisensiaatiksi 1991 ja filosofian tohtoriksi 1995. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa aiheena oli "Higher education cultural approach". Jussi Välimaan viimeisin kirja on nimeltään "OPINTEILLÄ OPPINEITA -Suomalainen korkeakoulutus keskiajalta 2000-luvulle". Teoksen julkaisija on University Press of Eastern Finland . Veli-Karri Suominen
Suominen on asunut Vihdissä, mutta on harkinnut opiskelua Pietarissa, Venäjällä, missä hän on harjoitellut paljon. Suominen suoritti ylioppilastutkintonsa loppuun keväällä 2010 Helsingin Suomalais-venäläisessä koulussa. Elli Ansas
Ansas kävi jatko-opiston, josta hän valmistui 1894. Hän teki 1892 ja 1914 opintomatkoja Saksaan, 1922 Saksaan, Itävaltaan ja Italiaan ja jälleen 1923 Saksaan. Hän työskenteli valmistavan koulun opettajana Vaasassa 1890–1893 ja jatkoi opetustyötä solmittuaan 1894 avioliiton. Vuosina 1900–1910 ja 1911 hän työskenteli Vaasan suomalaisen ja ruotsalaisen tyttökoulun saksan kielen opettajana. Hän oli Martta-piiriliiton sihteeri Vaasassa 1911–1926. Hän osallistui Helsingissä järjestettyyn kolmanteen pohjoismaiseen naisasiakongressiin. Olavi Merinen
Merinen kävi kuusi vuotta Porvoon yhteislyseota ja opiskeli sitten Helsingissä Mainos- Ja Myyntikoulussa. Meriläinen oli koulutukseltaan somistaja ja toimi somistajana Porissa. Merinen osallistui talvi- ja jatkosotaan, ja asevelvollisuus ja sodat veivät yhteensä viisi ja puoli vuotta hänen elämästään. Päästyään siviiliin hän meni naimisiin ja muutti perheensä kanssa 1955 Savonlinnaan, jossa hän toimi kauppaopiston opettajana. Vaimon kuoleman jälkeen kasvatti yksin kaksi poikaansa. Vuonna 1970 he muuttivat Helsinkiin jossa Merinen työskenteli Kotisaari Oy:n arkiston hoitajana. Kolmen kirjan lisäksi hän kirjoitti erityisesti kuunnelmia ja pakinoita ja menestyi kuunnelmakilpailuissa. Matti Vartiainen
Vartiainen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion lyseosta vuonna 1969. Opintonsa hän suoritti Helsingin yliopistossa (FK 1979, FL 1985, FT 1988). Englanninkielisen väitöskirjan (1987) nimenä oli "The hierarchical development of mental regulation, and training methods". Vartiainen oli Suomen Akatemian tutkimusapulaisena 1980-1981 ja Teknillisen korkeakoulun tutkijana useita jaksoja vuosina 1981-1994. Hän toimi työpsykologian lehtorina vuosina 1986-93, apulaisprofessorina tai professorina 1994-. Martti Aiha
Aiha muutti perheensä mukana Pudasjärveltä Ruotsiin vuonna 1964. Hän valmistui mekaanikko-konepiirtäjäksi Halmstadin ammattikoulusta vuonna 1969. Aiha opiskeli Helsingin Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1970–1972 ja Suomen Taideakatemian koulussa vuodet 1972–1976. Valmistumisensa jälkeen hän toimi opettajana Lahden taideoppilaitoksessa vuoteen 1984 saakka sekä Lahden taidekoulun opettajana lukukaudella 1978–1979. Martti Jalkanen
Martti Jalkanen syntyi maanviljelijä Aati Armas Jalkasen ja emäntä Maria Koivumäen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 on rehtori Eila Kaarina Peltomaa. Jalkanen tuli ylioppilaaksi 1967 ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1970. Hän oli Nurmeksen vt. sosiaalisihteeri 1971 ja Saarijärven kunnansihteeri 1971–1974. Kokemäen kauppalan ja kaupungin palveluksessa hän toimi hallintopäällikkönä 1974–1984. Kaupunginjohtajaksi hänet nimitettiin 1984. Jalkanen jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuonna 2013. Martti Linna (kirjailija)
Martti Olavi Linna (s. 1966 Kivijärvi) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan metsätalousinsinööri ja asuu nykyisin Haminassa. Linna on kirjoittanut romaanien lisäksi muun muassa kolumneja, pakinoita ja novelleja. Kalle Viljakainen
Viljakaisen vanhemmat olivat talollinen Peter Viljakainen ja Ulla Maria Pöyhönen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1872, opiskeli jonkin aikaa kieliä Helsingin yliopistossa ja toimi sitten helsinkiläisten lehtien aputoimittajana. Viljakainen oli päätoimittajana Viipurissa ilmestyneessä "Ilmarinen"-lehdessä 1880–1884 ja tamperelaisessa "Aamulehdessä" 1884–1905. Martti Ruokonen
Martti Ruokonen on suomalainen graafinen suunnittelija. Hän on ollut WSOY:n palveluksessa vuodesta 1990 ja suunnitellut kirjojen uloasuja, näkyvimpänä kansia. Ruokonen opiskeli alkuun biologiaa mutta siirtyi sitten Taideteolliseen korkeakouluun. Martti Palkispää
Palkispään vanhemmat olivat myymälänhoitaja "Evert Albin Bamberg" ja "Katariina Rissanen". Hän valmistui metsäteknikoksi Rovaniemen metsäkoulusta 1948. Palkispää työskenteli metsäalalla ensin Sodankylässä 1949–1952 ja myöhemmin Savossa. Johan Kunttu
Kunttu kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1910 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1910–1912 ja filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1912–1915. Martti Vihma
Vihma osallistui Suomen sisällissotaan komppanianpäällikkönä Pohjois-Hämeen rykmentissä 1918 ja kävi upseerikurssin Haminassa 1918. Hän kävi sotakorkeakoulua vastaavan yleisesikuntaupseerikoulutuksen Saksassa 1923–1925 ja sai ye-upseerin arvon 1930. Vihma toimi nuorempana upseerina Suomen valkoisessa kaartissa 1918–1919 ja Seinäjoen suojeluskunnan paikallispäällikkönä 1919. Vuosina 1919–1925 hän oli suojeluskuntien yliesikunnassa sotilasosaston apulaisena, koulutustoiminnan vanhempana apulaisena ja päällikkönä sekä koulutusosastolla. Yleisesikunnan koulutustoimistossa hän toimi esipuseerina 1925–1926. Pohjois-Uudenmaan suojeluskunnan piirin piiripäällikkönä hän palveli 1926–1930. Suojeluskuntien yliesikunnan koulutusosaston päällikkönä hän oli 1930. Suojeluskuntien päällystökoulua hän johti 1931–1940. Martti Parantainen
Martti Parantaisen vanhemmat olivat kapellimestari August Parantainen ja Saima Cecilia Helin ja puoliso vuodesta 1927 Astrid Victoria Heikkinen. Parantainen opiskeli Helsingin konservatoriossa vuodesta 1920 ja suoritti sotilaskapellimestarin ja laulunopettajan tutkinnot 1926. Vuodesta 1935 hän toimi sotilaskapellimestarina eri joukko-osastoissa. Vuonna 1951 hänet nimitettiin puolustusvoimien ylikapellimestariksi, virkaa hän hoiti vuoteen 1964. Parantainen toimi Viipurin musiikkiopiston opettajana 1945–1951. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa hän oli kisojen soittokunnan ylikapellimestari. Parantainen julkaisi nuottikokoelmia, sävelsi ja sovitti musiikkia ja johti useita eri orkestereita, muun muassa Hämeenlinnan kaupunginorkesteria kapellimestarina ja Lahden kaupunginorkesteria toisena johtajana. Parantainen oli puolustusvoimien soitto-oppilaskoulun ja Helsingin Varuskuntasoittokunnan johtaja 1951–1964. Robert Brantberg
Brantberg on opiskellut TKK:ssa (laivanrakennus ja tuotantotalous), Helsingin yliopistossa (kansantalous), Tampereen yliopistossa (journalismi), Radio ja tv-instituutissa sekä Tanskassa (journalismi). Hän on työskennellyt toimittajana Insinööriuutisissa, Kalevassa, Yleisradiossa ja Radio Kaiussa (päätoimittaja) vuosina 1977-1990. Radio Diga ( päätoimittaja, Fuengirola) vuosina 2000-2001. Martti Pihkala
Keskikoulun suoritettuaan Pihkala valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1903. Hän toimi tämän jälkeen opettajana Jyväskylän kuuromykkäin koulussa vuosina 1904–1920. Pihkala oli mukana jääkärivärväyksessä ja vuonna 1917 hän yhdessä veljensä Lauri ”Tahko” Pihkalan kiersi Keski-Suomea ja Etelä-Pohjanmaata propagoimassa suojeluskuntien perustamisen puolesta. Martti Hellstén
Hellstén kävi kansakoulun ja suoritti yksityisoppilaana viidennen luokan Turun suomalaisessa lyseossa vuonna 1920. Hän suoritti jääkärialiupseereille järjestetyn aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921 ja Taistelukoulun kapteenikurssin vuonna 1931. Olli Välikangas
Olli Martti Johannes Välikangas (21. helmikuuta 1933 Helsinki – 10. syyskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston romaanisen filologian professori 1973–1997. Sitä ennen hän oli vuodesta 1963 ranskan kielen dosentti. Hänen tutkimuskohteensa oli ranskan kielen sanasto. Martti Valkama
Ylioppilaaksi Valkama kirjoitti vuonna 1932. Ylemmän oikeustutkinnon hän suoritti vuonna 1940 ja varatuomariksi hän valmistui vuonna 1946. Työuransa Valkama aloitti asianajotoimiston apulaisena, minkä lisäksi hän ehti toimia Laihian nimismiehenä sekä Kansallis-Osake-Pankin johtajana Laihialla, Kurikassa, Vaasassa ja Seinäjoella. Kunnanvaltuutettuna hän toimi niin Laihialla, Kurikassa kuin Vaasassakin. Valkama oli myös presidentinvaalin valitsijamiehenä vuoden 1968 vaaleissa. Martti Välikangas
Välikangas tunnetaan erityisesti 1920–1930-lukujen sosiaalisen pienasuntotuotannon kehittäjänä. Hänen merkittävimpänä työnä pidetään vuosina 1920–1925 rakennettua nuoruudentyötä, Puu-Käpylän puutarhakaupunkia. Käpylään rakennettiin 165 asuinrakennusta työläisille. Puusta tehdyt rakennukset koottiin standardiosista, ja niissä on pyritty luomaan vaikutelma punamullalla maalatuista talonpoikaistaloista. Myös Italian-matkalla saadut kokemukset ovat nähtävissä näissä 1920-luvun klassisismia edustavissa rakennuksissa. Rakenteeltaan yksinkertaiset asuintalot on koristeltu girlandeilla, temppelinpäädyillä ja rotundoilla ja yhdistetty toisiinsa aidoilla ja arkadeilla. Puutarhakaupunkiaatteen mukaisesti alueella on runsaasti kasvillisuutta. Ullamaija Kivikuru
Kivikuru kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1961 (Tampereen yhteiskoulu). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi (1966). Hän suoritti viestinnän maisteriopinnot Yhdysvalloissa Wisconsinin yliopistossa (M.Sc., 1971-1972). Sitten hän jatkoi Helsingissä valtiotieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi (VTL 1976, VTT 1985, pääaineenaan viestintä). Martti Viljanen (professori)
Martti Viljanen (16. maaliskuuta 1949 Iisalmi – 22. toukokuuta 2015 Espoo) oli Aalto-yliopiston rakennusfysiikan professori. Viljanen kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1970. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta vuonna 1976 ja tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1983. Mauri Kunnas
Kunnas valmistui ylioppilaaksi Vammalan yhteislyseosta (nyk. Vammalan lukio) vuonna 1969 ja graafikoksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1975. Martti Vuorenjuuri
Vuorenjuuri opiskeli musiikkitiedettä Helsingin ja Tulsan yliopistossa ja aloitti kirjoittajanuransa "Ylioppilaslehdessä". Sieltä hän siirtyi musiikkikriitikoksi "Helsingin Sanomiin" vuosiksi 1956–1963 säveltäjä Uuno Klamin suosituksesta. Hän käytti kriitikkonimimerkkiä MiVi, jolla hänet tunnettiin suorasanaisimpana kriitikkona sitten Heikki Klemetin. Hänen mielestään Helsingin kaupunginorkesteri oli rappiolla ja sen jäseninä oli keskinkertaisia tunareita. Martti Välikangas
Vuonna 1924 Välikangas suunnitteli eri rakennusmateriaaleja ja mittakaavaa, mutta samanlaista klassista muotokieltä hyödyntäen Helsingin Vallilaan suurkortteli-ideaan perustuvat massiiviset asuinkerrostalot As. Oy Sturen ja As. Oy Hauhon työväestön asuntopulaa helpottamaan. Niissä arkkitehtuurin klassisia muoto- ja koristeaiheita hienostuneesti viljelevä ulkoasu yhdistyy työväestölle suunniteltujen pienasuntojen huolellisesti suunniteltuihin, funktionalismia ennakoiviin pohjararatkaisuihin. Martti O. Kölli
Kölli kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1932. Ylemmän oikeustutkinnon hän suoritti vuonna 1942 ja varatuomariksi hän valmistui vuonna 1944. Maanviljelijänä hän työskenteli Koijärvellä, nykyisen Forssan alueella, vuodesta 1939 lähtien. Kunnallispolitiikassa Kölli oli mukana toimimalla kunnanvaltuuston jäsenenä Koijärvellä. Maarit Verronen
Verronen valmistui filosofian kandidaatiksi Oulun yliopistosta vuonna 1989 pääaineenaan tähtitiede. Filosofian lisensiaatin tutkinnon hän suoritti 1991. Verronen on työskennellyt Oulun yliopiston tähtitieteen laitoksella opetus- ja tutkimustehtävissä ja opiskellut myös aate- ja oppihistoriaa. Päätoiminen kirjailija hän on ollut vuodesta 1994 lähtien. Verronen asuu Helsingissä. Martti Wuori
Wuoren vanhemmat olivat henkikirjoittaja Adolf Fredrik Bergh ja Ida Alexia Palander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1878 Jyväskylän lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1884 ja maisteriksi 1890. Bergh toimi keisarin Suomen asiain kanslian virkamiehenä (reistraattorina ja toimitussihteerinä) 1885–1903. Hän oli Kuopion läänin maaherrana 1903–1905 ja hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon 1905. Marja-Liisa Vartio
Vartio pääsi ylioppilaaksi Nurmijärven yhteiskoulusta vuonna 1944. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa kirjallisuutta, taidehistoriaa ja filosofiaa ja valmistui filosofian maisteriksi pääaineenaan taidehistoria vuonna 1950. Martti Korpilahti
Martti Ilmari Johannes Korpilahti (vuoteen 1906 Forsgren; 25. huhtikuuta 1886 Korpilahti – 25. syyskuuta 1938 Korpilahti) oli tunnettu keskisuomalainen kotiseuturunoilija ja säveltäjä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1910 Jyväskylän lyseosta ja valmistui kansakoulun opettajaksi. Hän toimi Jyväskylässä opettajana ja koulunjohtajana. Samalla hän osallistui aktiivisesti musiikkielämään sekä kuoronjohtajana että laulujen sanoittajana. Yksi tunnetuimmista Korpilahden sanoittamista lauluista on Ivar Widéenin säveltämä Keski-Suomen kotiseutulaulu vuodelta 1920. Ilmari Relander
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1912 ja liittyi Karjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1912–1915 ja suoritti lainopin alkututkinnon. Hän toimi Karjalaisen osakunnan kansanvalistustoimikunnan sihteerinä vuosina 1913–1914. Relander suoritti hyökkäysvaunukurssin Hämeenlinnassa vuonna 1922 ja Sotakorkeakoulun yleisen osaston vuosina 1924–1926 sekä teki opintomatkan Puolaan vuonna 1924. Marko Tervaportti
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1988 ja opiskeli sen jälkeen matematiikkaa, germanistiikkaa ja filosofiaa Helsingin yliopistossa sekä Paavillisessa Angelicum-yliopistossa Roomassa. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan koulutuspoliittisena sihteerinä sekä suunnittelijana opetusministeriön rahoittamassa Opetusaineistot verkossa -projektissa Helsingin yliopiston opiskelijakirjastossa. Hänen luottamustoimiinsa ovat kuuluneet muun muassa Helsingin yliopiston konsistorin jäsenyys, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsenyys (kansainväliset asiat), Kokoomuksen opiskelijaliitto Tuhatkunnan liittohallituksen jäsenyys ja eurooppalaisen Erasmus Student Network -lehden päätoimittajan virka. Martti Turunen (kuoronjohtaja)
Turusen vanhemmat olivat muusikko, vahtimestari Matti Turunen ja Ida Sofia Tuovinen, naimisissa hän oli Irene Anna Maria Inarin kanssa. Ylioppilaaksi Turunen tuli 1922 ja opiskeli Viipurin Orkesterikoulussa ja helsingin konservatoriossa. Helsingin kauppakorkeakoulusta hän valmistui ekonomiksi 1928 ja Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1930. Hän suoritti myös Helsingin kirkkomusiikkiopiston päästötutkinnon vuonna 1937. Musiikkiuransa Turunen aloitti Viipurin musiikkiopistossa Boris Sirpon viuluoppilaana. Hän johti muun muassa Ylioppilaskunnan Laulajia (1931–1959), Mieskuoro Laulu-Miehiä (1933–1968) ja Suomen Laulua (1946–1967). Hän opetti Sibelius-Akatemiassa kuoronjohtoa 1930–1957. Turunen toimi "Suomen musiikkilehden" päätoimittajana 1931–1932 ja "Musiikkitiedon" vuodesta 1933. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1958. Martti Eklund
Eklund kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta vuonna 1906, suoritti oikeustutkinnon 1910 ja sai varatuomarin arvon 1913. Hän työskenteli asianajajana Kouvolassa vuosina 1910–1918. Hän oli mukana jääkäriliikkeessä ja vieraili muun muassa 1916 jääkärien lähettiläänä Siperiassa karkotettuna olleen P. E. Svinhufvudin luona. Vuonna 1917 Eklund organisoi suojeluskuntia Kaakkois-Suomen alueella ja perusti muun muassa Kouvolan suojeluskunnan. Hän oli Kouvolan taajaväkisen yhdyskunnan järjestysmiehenä 1917–1918. Martti Hallikainen
Hallikainen on valmistunut ylioppilaaksi Haminan Yhteislyseosta vuonna 1965, diplomi-insinööriksi vuonna 1971 ja väitellyt vuonna 1980. Hän on naimisissa Airi Miettisen kanssa ja perheessä on kolme tytärtä. Rauli Virtanen
Launeen yhteislyseon käynyt Rauli Virtanen aloitti toimittajanuransa vuonna 1968 kesätoimittajana lahtelaisen "Etelä-Suomen Sanomien" ulkomaantoimituksessa, jossa häntä pyydettiin kesäyliopiston espanjan-opintojen myötä erikoistumaan Latinalaiseen Amerikkaan. Syksyllä hän aloitti kansainvälisen politiikan ja tiedotusopin opinnot Tampereen yliopistossa, mutta ei pitänyt niiden teoreettisuudesta vaan lähti joulukuussa 1970 rahtilaivan mukana Rio de Janeiroon. Sieltä hän postitti juttuliuskoja ja diakuvia Suomeen, jossa agentti myi jutut maakuntalehdille ja lähetti rahat kirjeessä Virtasen kulloiseenkin osoitteeseen. Kymmenen kuukautta kestäneellä matkallaan Virtanen eteni vähitellen Riosta New Yorkiin, taustalukemistonaan Marcel Niedergangin kirja "The 20 Latin Americas". Martin Berg
Berg kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolan ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1914 ja liittyi Vaasalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston teologisessa ja filosofisen tiedekunnan maatalous-metsätieteellisellä osastolla vuosina 1914–1915. Hän suoritti Hyökkäysvaunukurssin vuonna 1922 ja jalkaväkiupseerien tykistökurssin vuonna 1923 sekä Sotakorkeakoulun komentajakurssin vuosina 1925–1926. Sotakorkeakoulun yleisen osaston hän suoritti vuosina 1935–1936. Lauri Markkanen
Markkanen kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2016. Hän aikoo suorittaa yliopistotason tutkinnon peliuransa kehittymisestä riippumatta. Hän on kertonut olleensa kiinnostunut erityisesti valokuvauksesta. Arizonan yliopistossa Markkanen opiskeli tähtitieteen alkeita ja ruotsia. Urho Kekkonen
Ylioppilaaksi Kekkonen kirjoitti Kajaanin Lyseosta vuonna 1919. Sen jälkeen hän suoritti asevelvollisuutensa Helsingin autopataljoonassa ja kotiutui kersanttina. Hän muutti Helsinkiin vuonna 1921, opiskeli nopeasti ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi vuonna 1926. Hän oli aktiivinen Pohjois-Pohjalaisessa Osakunnassa sekä lainlukijoiden riennoissa ja toimi Ylioppilaslehden päätoimittajana vuosina 1927–1928. Hän sai varatuomarin arvonimen vuonna 1928. Pauli Välimäki
Välimäki kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1975 Kokkolan yhteislyseosta, minkä jälkeen hän opiskeli vuodesta 1977 tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1990. Hän toimi 1978–1979 päätoimittajana Etsijä-lehdessä, 1979–1980 uutistoimittajana Kansan Äänessä ja 1981–1986 toimittajana ja toimitussihteerinä Hämeen Yhteistyössä. Vuonna 1985 hän oli perustamassa Radio 957 -paikallisradiota ja vuosina 1986–1989 hän toimi Vihreän Langan päätoimittajana. Hän on työskennellyt vuodesta 1990 vapaana toimittajana. Oili Mäki
Mäki kirjoitti ylioppilaaksi 1948 ja opiskeli kirjastotietoa, kaupallisia aineita ja taidetta Suomessa ja Yhdysvalloissa. Hän suoritti opintoja Helsingin yliopistossa, Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa, Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän opiskeli myös psykologiaa ja estetiikkaa Helsingin yliopistossa. Martti Rintanen
Rintanen kävi kadettikoulun 1938–1939 ja osallistui talvisotaan vänrikkinä. Välirauhan aikana hän oli patterin päällikkönä Petsamossa. Jatkosodassa Rintanen oli patterinpäällikkönä KTR 16:ssa, toimistopäällikkönä III. armeijakunnan esikunnassa sekä patteristoupseerina KTR 16:ssa. Sodan jälkeen hän oli patterinpäällikkönä Upseerikoulussa. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1948–1950. 1950-luvulla hän palveli muun muassa KTR 4:ssä, Tampereen Itäisen sotilaspiirin esikunnassa, Taistelukoulun opettajana sekä patteriston komentajana Pohjan prikaatissa. Sotakorkeakoulussa hän opetti 1959–1964. Satakunnan tykistörykmentin komentajana sekä Tykistökoulun johtajana Rintanen oli 1964–1974. Tykistön tarkastajana hän toimi uransa päätteeksi 1974–1976. Olavi Martikainen (taidemaalari)
Sodan jälkeen Martikainen oli ensin hevosmiehenä Lieksassa 1945–1947 ja sen jälkeen puutarhaharjoittelijana Tapanilassa 1947–1948. Hän kävi Suomen taideakatemian koulun vuosina 1948–1951 ja opiskeli samaan aikaan myös Vapaan taidekoulun iltakursseilla. Martikainen jatkoi vielä opintojaan työväen taidekerhossa Helsingissä 1951–1953. Vuosina 1949–1953 Martikaisen teoksia oli jo esillä useissa eri näyttelyissä. Matti Niiranen
Niiranen kirjoitti ylioppilaaksi Keravan lukiosta vuonna 1982. Vuotta aiemmin hän oli valmistunut ylioppilaaksi Jacksonissa, Michiganissa YFU-vaihto-oppilasvuotensa päätteeksi. Syksyllä 1983 Niiranen aloitti opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa pääaineenaan poliittinen historia. Sivuaineina hänellä ovat olleet kaupunkitutkimus, johtaminen ja valtio-oppi. Martti J. Mustakallio
Mustakallion vanhemmat olivat lääninrovasti ja runoilija Jooseppi Mustakallio, aik. Schwartzberg ja Agnes Selma Helena Lampén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912, filosofian maisteriksi 1914, lääketieteen kandidaatiksi 1917, lääketieteen lisensiaatiksi 1925 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1944. Martta Wendelin
Martta Wendelin pääsi ylioppilaaksi vuonna 1910 Kotkan suomalaisesta yhteiskoulusta ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopiston piirustussalissa Eero Järnefeltin johdolla vuoteen 1916. Hän sai ohjausta myös Akseli Gallen-Kallelalta ja teki opintomatkan Saksan ja Sveitsin kautta Italiaan. Martti Simojoki
Martti Simojoki kävi koulua Kuopiossa, koska perhe muutti Kuopioon isän tullessa 1918 Kuopion kirkkoherraksi. Martti tuli ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1926. Samana vuonna hän aloitti opinnot Helsingin yliopiston jumaluusopillisessa tiedekunnassa. Hänet vihittiin papiksi 1930. Opiskelu jatkui. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui 1938, teologian kandidaatiksi 1941 ja lisensiaatiksi 1947 sekä väitteli teologian tohtoriksi 1948 (väitöskirja 'Julistus ja opetus'). Martta Hakala
Martta Hakala kirjoitti ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta keväällä 2012 ja kertoi Ilta-Sanomien haastattelussa hakevansa opiskelemaan kauppakorkeakouluun Tampereelle. Marjo-Riitta Antikainen
Antikainen kirjoitti ylioppilaaksi Saarijärven lukiosta 1982, valmistui teologian maisteriksi 1991, teologian lisensiaatiksi 2002 ja väitteli teologian tohtoriksi 2004 Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan viransijaisena opintosihteerinä 1991 ja Forssassa sijaitsevan Linikkalan lukion päätoimisena uskonnon ja historian tuntiopettajana 1993–1997. Vuosina 1997–1998 hän toimi Hämeenlinnan lyseon yläasteen päätoimisena uskonnon, historian ja elämänkatsomustiedon tuntiopettajana ja siirtyi sieltä Helsingin yliopiston yleisen kirkkohistorian assistentiksi vuosiksi 1998–2000. Yliopiston kirkkohistorian virkaa toimittavana yliopistonlehtorina hän työskenteli 2006 ja vuodesta 2006 hän on toiminut yliopiston Suomen ja Skandinavian kirkkohistorian dosenttina. Kuopion hiippakunnan virkaa toimittavaksi hiippakuntasihteeriksi hän siirtyi 2007. Hän on myös toiminut apuraha- ja projektitutkijana Helsingissä sekä opettanut Helsingin, Joensuun ja Tampereen yliopistoissa. Matti Vanhanen
Vanhanen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Ennen tuloaan eduskuntaan vuonna 1991 hän toimi Vantaalla paikallislehti Kehäsanomien toimittajana ja päätoimittajana vuodet 1985–1991. Martti Ahti
Ahti kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1967, valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden kandidaatiksi 1977, valtiotieteiden lisensiaatiksi 1985 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1988. Työuransa hän aloitti freelance-toimittajana Yleisradion ruotsinkielisessä kulttuuritoimituksessa tehden historia-aiheisia ohjelmia 1974–1978. Suomen Akatemian tutkimusassistenttina hän työskenteli 1979–1985, Helsingin yliopiston tutkimusassistenttina ja viransijaisena assistenttina 1986–1988, Hallintohistoriakomitean tutkijana 1989–1992, Helsingin yliopiston yliassistenttina 2000–2001, viransijaisena professorina vuosina 1992, 1996 ja 2000–2001. Vuodesta 2002 lähtien Ahti on työskennellyt vapaana tutkijana ja kääntäjänä. Martti Merenmaa
Merenmaan sukujuuret ovat Vienan Karjalassa. Hänen isänsä oli veturinkuljettaja Kaarlo Heikki Karjala ja äitinsä Anna Sofia Perttunen. Vanhemmat olivat vienankarjalaisia, kumpikin runonlaulaja Arhippa Perttusen sukua. Musiikki ja tarinat vetosivat Merenmaahan enemmän kuin koulunkäynti, ja maalaustaide oli lähellä hänen sydäntään. Ankaran uskonnollinen isä ei hyväksynyt ajatusta, että poika tekisi taidetta ammatikseen. Merenmaan opettaja, Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa toiminut skottilaissyntyinen Dudley Campbell sen sijaan kannusti häntä. Ristiriidat kotona johtivat dramaattiseen ratkaisuun vuonna 1915, kun Merenmaa 18-vuotiaana karkasi kotoaan, pyöräili Viipuriin ja jatkoi sieltä junalla Pietariin. Hän opiskeli Pietarin taideakatemiassa maalaustaidetta, professori Bogdanovin ohjauksessa. Opintojen rahoittamiseksi Merenmaa myi piirroksiaan ja toimi restauroijana. Martti Puolakainen
Puolakainen on FC Hongan kasvatti. Hän siirtyi seurasta vuonna 2011 Grankulla IFK:hon, joka pelasi tuolloin Kakkosessa. Puolakaiselle kertyi kolmen kauden aikana vain yksi ottelu seuran paidassa. Kaudeksi 2014 Puolakainen siirtyi Ykkösen Viikinkeihin, jossa hän pelasi kauden aikana yhdeksän ottelua. Kaudeksi 2015 Puolakainen siirtyi toisen kotimaansa Viron pääsarjan Meistriliigan JK Viljandi Tulevikiin. Puolakainen pelasi kauden aikana 12 ottelua ennen kuin purki sopimuksensa lokakuussa 2015. Kauko-Uolevi Virtanen
Virtanen kävi keskikoulun ja Lahden lyseon 1939–1944 sekä suoritti myöhemmin pikakirjoitus- ja kielikursseja ja opiskeli kuvataiteita. Hän oli toimitusharjoittelijana Etelä-Suomen Sanomissa 1944, toimittajana Lahti-lehdessä 1944–1950 sekä toimittajana, toimitussihteerinä, päätoimittajana ja tiedotuspäällikkönä Suomen Autoliiton Moottori-lehdessä aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1986. Ilmari Välikangas
Sisällissodan aikana 1918 Välikangas osallistui suojeluskuntalaisena Helsingin valtaukseen. Välikangas oli perustamassa Suomen Lintutieteellistä Yhdistystä vuonna 1924 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1935–1948. Hän toimi Vanamo-seuran sekä kansainvälisen limnologian varapuheenjohtajana ja oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Uransa alussa hän teki merkittävän työn tietosanakirjan toimittajana, ja lopussa toimi Ylioppilastutkintolautakunnan jäsenenä ja puheenjohtajana. Matti Pitko
Matti Pitko kirjoitti ylioppilaaksi Valkeakosken yhteiskoulusta ja opiskeli Tampereen yliopistossa toimittajatutkintoa. Laura Huhtasaari
Huhtasaari kirjoitti ylioppilaaksi Mäntän lukiosta vuonna 1999. Lukuvuoden 1996–1997 hän oli vaihto-oppilaana Nebraskassa Yhdysvalloissa. Vuonna 2004 Huhtasaari valmistui kasvatustieteen maisteriksi ja luokanopettajaksi Jyväskylän yliopistosta. Lukuvuoden 1999–2000 hän oli vapaaehtoisena luokanopettajana Mikronesiassa. Huhtasaari valmistui uskonnon aineenopettajaksi Joensuun yliopistosta ja erityisopettajaksi vuonna 2008 Helsingin yliopistosta. Veijo Martikainen
Martikainen syntyi Juuan Nunnanlahdessa Jokiniemen taloon. Hän vietti lapsuutensa Juuassa. Talvisodan syttyminen keskeytti koulunkäynnin. Jatkosodan aika kesästä 1941 alkaen kului vuoroin armeijassa Rukajärven suunnalla, vuoroin koulussa Joensuun lyseossa. Viimeinen sotakesä kului partio- ja varmistustehtävissä Porajärven pohjoispuolisessa Pieningän erämaassa. Martti Ahtisaari
Ahtisaari varttui Kuopiossa varuskunnan kasarmialueella, jossa hänen isänsä toimi aliupseerina. Kuopiossa Ahtisaari tapasi tulevan vaimonsa Eeva Hyvärisen, joka oli tullut koulun takia kaupunkiin. Ahtisaari kävi keskikoulun loppuun Kuopion Lyseossa ja muutti isän työn vuoksi Ouluun vuonna 1952. Ahtisaari opiskeli Oulun Lyseon lukiossa, josta kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1956. Oulussa Ahtisaari pelasi koripalloa Oulun NMKY:n runkopelaajana. Oulun opettajakorkeakoulussa Ahtisaari opiskeli kansakoulunopettajaksi ja valmistui vuonna 1959. Häntä luonnehdittiin yhdeksi Oulun opettajakoulutuksen tähdistä. Ahtisaari toimi opettajana Oulussa Oulunsuun kansakoulussa 1959–1960. Myöhemmin Ahtisaari liittyi kansainväliseen opiskelijajärjestö AIESECiin, missä hän tunnisti kiinnostuksensa diplomaatin uralle. Martti Mäki
Martti Sakari Mäki (s. 16. elokuuta 1947 Oulu) on suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1965-1969 ja Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1969-1971. Veijo Meri
Meri kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1948 ja opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa. Hän toimi Otavan kustannusvirkailijana 1957–1959 ja jäi sitten vapaaksi kirjailijaksi. Merelle myönnettiin taiteilijaprofessuuri vuosiksi 1975–1980. Hollannin muistikirja
Hollannin muistikirja on Katri Niinikankaan verkkopäiväkirjan pohjalta syntynyt kuvitettu matkakirja, jossa kirjoittaja kertoo taideopiskelijan vaihto-oppilasajasta Hollannissa. Kirjan julkaisi matkakirjallisuuteen erikoistunut pienkustantamo Enostone vuonna 2007. Katri Niinikangas (s. 1980) opiskeli 25-vuotiaana taidekoulussa Tilburgin kaupungissa. Mukana on merkintöjä päiväkirjasta, viestejä ystäviltä sekä tekijän piirroksia ja valokuvia. Unto Karri
Laakso oli Koti-lehden toimittajana Helsingissä 1919 ja myöhemmin hän jatkoi toimittajan uraansa Porissa 1920–1921, Vaasassa 1921–1929 ja Seinäjoella 1930–1931. Laakso teki opintomatkan Saksaan, Belgiaan ja Ranskaan 1928 ja kävi lehtimieskurssin Tukholmassa. Pari vuotta myöhemmin 1931 hän opiskeli "The Toynbee Hallin" yliopistojen settlementissä. Martti Anhava
Anhava kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1973 ja teki opintojamatkoja Neuvostoliittoon vuosina 1974–1979. Vuosina 1974–2008 hän työskenteli Kustannusosakeyhtiö Otavan kotimaisen kaunokirjallisuuden osastolla. Matti Karhu
Matti Karhu pääsi ylioppilaaksi Äänekosken yhteiskoulusta 1964. Karhu oli Yleisradiossa ajankohtaisohjelmien toimittajana vuoteen 1984 saakka ja hän toimitti muun muassa Ajankohtainen kakkonen -ohjelmaa 1969-80 sekä Ulkolinja-ohjelmaa 1980-84. Tämän jälkeen hän oli Uusi Suomi -lehden kirjeenvaihtajana Saksassa ja Yhdysvalloissa. Karhu palasi Suomeen 1980-luvun lopulla ja oli Uuden Suomen taloustoimituksen esimiehenä, kunnes lehti lakkautettiin 1991. Karhu oli lehden lakkauttamisen jälkeen vapaana toimittajana ja teki televisio-ohjelmia. Hän oli myös Kauppakamari-lehden päätoimittajana. Viimeksi Karhu on toiminut viestintäalan yrittäjänä ja hän järjestää muun muassa media-alan valmennusta yritysten edustajille, virkamiehille ja poliitikoille. Martti Lahtinen
Lahtinen syntyi Hämeenlinnassa, kävi kuusi luokkaa oppikoulua ja opiskeli teatterialaa Hilda Pihlajamäen johdolla sekä Teatterijärjestöjen Keskusliiton kesäkursseilla. Hän opiskeli myös musiikkia Helsingin Konservatoriossa. Vuosina 1941–1947 hän toimi näyttelijänä ja lavastajan apulaisena Turun Työväen Teatterissa ja kaupunginteatterissa, sitten näyttelijänä, ohjaajana ja apulaisjohtajana Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 1947–1955, ohjaaja-näyttelijänä ja johtajana Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1955–1961 ja sitten Porin Teatterin taiteellisena johtajana ja teatterinjohtajana vuoteen 1967 saakka. Bengt Bergman
Bergman vietti lapsuutensa Pohjankurun asemalla ja kirjoitti ylioppilaaksi Karis-Billnäs samskolasta. Hän opiskeli sitten Helsingin yliopistossa, mutta aloitti ennen valmistumistaan työt toimittajana. Märta Tikkanen
Tikkanen valmistui ylioppilaaksi Helsingin ruotsinkielisestä tyttölyseosta vuonna 1953, filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1958 ja filosofian maisteriksi vuonna 1961. Hän työskenteli Hufvudstadsbladetin toimittajana vuosina 1958–1961, ruotsin kielen vanhempana lehtorina Drumsö Svenska Samskolassa vuosina 1962–1966, freelancetoimittajana 1968–1970 ja rehtorina Helsingin ruotsinkielisessä työväenopistossa 1972–1980. Martti Merenmaa
Sukunimensä Martti Karjala muutti Merenmaaksi vuonna 1921. "Rannan kohotessa pakenee meri – ja sen alta paljastuu merenmaa", hän totesi uudesta nimestään. Samana vuonna Merenmaa meni naimisiin kuopiolaisen opettajan Hellin Sigrid Kaikkosen kanssa, julkaisi ensimmäisen romaaninsa "Kohtalon marssi", muutti Helsinkiin ja ryhtyi toimittamaan omaa kirjallista aikakauslehteä nimeltä "Kauno-Sanomat". Simo Frangén
Simo Frangén asui 11-vuotiaaksi saakka Ulvilan Vanhakylässä, jonka jälkeen perhe muutti naapurikuntaan Nakkilaan. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Nakkilan lukiosta vuonna 1982 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1990 pääaineenaan sosiologia. Opiskeluaikanaan hän perusti Pasi Heikuran, Jyrki Liikan ja Satu Kurvisen kanssa rockyhtye Alivaltiosihteerin, jossa Frangén toimi basistina ja sanoittajana. Yhtye keikkaili ja teki levyjä vuosina 1985–1995, jonka jälkeen se laitettiin ”telakalle”. Opiskeluaikanaan Frangén toimi myös Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan Aviisi-lehden toimittajana 1987, Tampereen City-lehden toimittajana 1988 ja "Pahkasika"-lehden avustajana 1983–1990 ja on toiminut Rumban avustajana vuodesta 1985 lähtien. Lisäksi hän juonsi paikallisradiossa huumoriohjelmia, kuten ”Maisteri Westermarckin tanssituntia”, joka sai nimensä suomalaisen sosiologin Edvard Westermarckin mukaan. Martti Itkonen
Martti Itkosen vanhemmat olivat kirkkoherra Tuomo Itkonen ja kansakoulunopettaja Anna Rauha Lönnroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Kemin lyseosta 1955 ja valmistui Helsingin yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatiksi 1961 sekä filosofian kandidaatiksi 1962. Jouni Markkanen
Markkanen vietti lapsuutensa Siilinjärvellä ja suoritti ylioppilastutkintonsa Kuopion lyseon lukiossa vuonna 2006. Ennen muuttoaan Tampereelle Markkanen suoritti liikunnanohjaajan opintoja Haaga-Helia ammattikorkeakoulun Vierumäen yksikössä. Hän aloitti opintonsa Tampereen yliopiston johtamiskorkeakoulussa. Koulutukseltaan Markkanen on kauppatieteiden maisteri. Jalmari Laurikkala
Pyhärannalle 1889 avattu kansakoulu mahdollisti Jalmarille koulutien alun kotoa. Kylän nuorille laajenivat koulutusmahdollisuudet 1890-luvulla. Rauma (1893) ja Uusikaupunki (1895) saivat oppikoulun. Jalmari pääsi ylioppilaaksi 1905 Uudenkaupungin yhteislyseosta. Opintie jatkui Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti teologian erotutkinnon 1908. Martti Karvonen
Karvosen vanhemmat olivat rovasti Ilmari Karvonen ja Ida Maria Lakka ja puoliso vuodesta 1941 Annikki Toikka. Hän tuli ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1937 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1950. Tohtorin tutkinnon Karvonen suoritti Cambridgessa 1950. Helsingin yliopiston fysiologian laitoksen assistenttina Karvonen toimi 1945–1950 ja farmakologian laitoksen ylimääräisenä opettajana 1948–1950. Hän oli Työveterveyslaitoksen fysiologian osaston johtaja ja Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen urheilulääketieteen opettaja 1950–1956, vt. johtaja 1953–1956, fysiologian dosentti vuodesta 1951 ja Ilmavoimien päällikkölääkäri vuodesta 1956. Karvonen tutki työn ja urheilun fysiologiaa. Hän oli Pohjois-Karjala-projektin käynnistämisessä keskeinen vaikuttaja. Sotilasarvoltaan Karvonen oli lääkintäeverstiluutnantti. Ilmari Välikangas
Ilmari Välikangas, vuoteen 1906 saakka Buddén (5. joulukuuta 1884 Tampere – 2. heinäkuuta 1959 Helsinki), oli suomalainen hydrobiologi ja lintutieteilijä, museomies ja Helsingin yliopiston eläintieteen professori. Anneli Kanto
Kanto valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1976 pääaineenaan lehdistö- ja tiedotusoppi. Vuosina 1996–1997 hän opiskeli käsikirjoittamista Teatterikorkeakoulun koulutusohjelmassa. Kanto on työskenteli toimittajana vuosina 1978–1997. Hän oli vapaa toimittaja vuodesta 1992. Vuosina 1987–1997 hän oli "Uusi Nainen" -lehden päätoimittaja. Suomen freelancer-journalistit valitsi Kannon vuoden 2006 freelance-journalistiksi vuonna 2007. Vuonna 2017 Kanto suoritti TAMK:ssa tutkinnon Master of Culture and Art. Hän ollut vapaa kirjailija ja käsikirjoittaja vuodesta 1997 lähtien. Matti Hälli
Ylioppilaaksi Matti Hälli kirjoitti Oulun lyseosta vuonna 1933. Opintonsa Helsingin yliopistossa hän aloitti jo samana vuonna, mutta tilapäiset ansiotyöt, kirjailijaura ja sota pitkittivät akateemisten oppiarvojen saavuttamista. Yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Hälli valmistui 1952 Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta ja filosofian maisteriksi 1970 Helsingin yliopistosta pääaineenaan estetiikka ja nykyiskansain kirjallisuus. Markku Wilenius
Wilenius valmistui ylioppilaaksi Helsingin Steinerkoulusta 1981 ja suoritti perustutkintonsa Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 1992 hän toimi tutkijana Suomen Akatemian ilmastonmuutoksen tutkimusohjelmassa ja valmistui vuonna 1995 yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi ollessaan jatkotutkija Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 1996 Wilenius aloitti Turun kauppakorkeakoulun tulevaisuuden tutkimuskeskuksen koordinaattorina Suoman Akatemian "Citizenship and Ecomodernization in the Information Society: Futures Approach" -tutkimushankkeessa. Hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1997 yhteiskuntatieteelliseen ympäristötutkimukseen liittyvällä väitöskirjallaan "Faust on Wheels: Conceptualizing Modernization and Global Climate Change". Yrjö Välikangas
Virosta palattuaan Välikangas määrättiin 26. kesäkuuta 1919 nuoremmaksi upseeriksi palvelukseen Keski-Suomen rykmentin 3. konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi toistamiseen 21. syyskuuta 1921 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön, missä hänet sijoitettiin topografian ja sotalaitosopin opettajaksi Suojeluskuntain päällystökouluun, missä tehtävässä hän toimi 1. tammikuuta–1. marraskuuta 1922. Suojeluskuntain ylipäällikön toisena adjutanttina hän toimi 1. marraskuuta–1. joulukuuta 1922. Hänet määrättiin 28. helmikuuta 1923 uudelleen palvelukseen Keski-Suomen rykmenttiin, missä hän toimi nuorempana upseerina ja komppanianpäällikön viransijaisena. Kolmannen kerran hän erosi armeijasta 6. syyskuuta 1927 ja työskenteli sen jälkeen autonmyyjänä Tampereella vuoteen 1928 saakka. Heikki Välisalmi
Välisalmen vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Heikki Karttunen ja Maria Vartiainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Kuopion lyseosta ja työskenteli Otava-lehden toimittajana Kuopiossa 1905–1906, Savon Työmiehen aputoimittajana Kuopiossa 1907, Sosialistin toimitussihteerinä ja päätoimittajana Turussa 1909–1912 sekä Hämeen Voiman päätoimittajana Hämeenlinnassa 1912–1914. Vuosina 1914–1917 Välisalmi oli poliittisista syistä karkotettuna Venäjälle. Palattuaan Suomeen hän oli Hämeenlinnan poliisimestarina 1917–1918 ja lähti sitten erään yksityisen liikkeen asioissa Venäjälle palaten sieltä 1921. Isak Alfthan
Ylioppilaaksi Alfthan kirjoitti Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1906 ja liittyi Wiipurilaiseen Osakuntaan. Opiskelujaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisessä osastossa vuosina 1906–1907 ja 1909–1910 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1910. Vuodet 1907–1908 hän opiskeli Uppsalan yliopistossa sekä vuoden 1912 Lontoon yliopistossa. Aktiiviupseerikurssin kadettikoulussa hän suoritti vuonna 1920. Martti Silvennoinen
Silvennoisen vanhemmat olivat faktori Matti Silvennoinen ja Anni Lovisa Savolainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1945 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen maisteriksi 1950. Martti Välikangas
Välikankaan muita klassisistisia töitä Helsingissä ovat muun muassa virkamiesten asuintaloksi rakennettu As. Oy Töölönkatu 14 (1923–1924) ja Tähtitorninmäen observatorion yhteyteen rakennettu Ursan tähtitorni (1926). Välikankaan viimeinen tyyliltään vielä niukan klassisistinen asuinrakennus on 1931 valmistunut, massiivisella kulmatornilla varustettu As Oy Fredrikinlinna Ruoholahdenkadun ja Albertinkadun kulmassa. Ahti Karjalainen
Karjalainen pääsi sodan aikana vuonna 1942 ylioppilaaksi – muiden tuon vuoden ylioppilaiden tavoin ilman kirjoituksia – ja lähti päästyään siviiliin joulukuussa 1944 opiskelemaan Helsingin yliopiston valtiotieteelliseen tiedekuntaan. Opintoihinsa hän keskittyi niin perusteellisesti, ettei hän lainkaan osallistunut tuon ajan opiskelijapolitiikkaan. Karjalainen suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon 1946 ja myöhemmin lisensiaatin tutkinnon 1958 sekä väitteli valtiotieteen tohtoriksi 1959. Hänen väitöskirjansa otsikkona oli "Suomen Pankin rahapolitiikan ja valtiontalouden väliset suhteet 1811–1953 lähinnä likviditeettianalyysin valossa". Vuonna 1946 Karjalainen työskenteli kesätoimittajana Länsi-Savo -lehdessä. Arijoutsi
Marttila kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1935 ja opiskeli sen jälkeen sanomalehtioppia Helsingin yliopistossa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa vuosina 1935−1938. Nimimerkkiä Arijoutsi hän käytti ensimmäisen kerran "Lipeäkala"-julkaisussa vuonna 1937; nimimerkin keksi toinen aikanaan tunnettu pakinoitsija Ensio Rislakki, joka itse käytti nimimerkkiä Valentin. Talvi- ja jatkosotaan Marttila osallistui tykistön tulenjohtajana ja patteriupseerina Karjalankannaksella, kunnes hänet siirrettiin Päämajan viihdytysosastolle. Hänet ylennettiin luutnantiksi vuonna 1942. Martti Salminen (poliitikko)
Salminen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1921 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1928. Suurimman osan työurastaan hän toimi Maaningalla Pohjois-Savon kasvinviljelyskoeaseman johtajana. Kunnallispolitiikassa Salminen vaikutti Maaningalla, toimien sekä kunnanvaltuuston että kunnanhallituksen puheenjohtajana. O. W. Kankaanranta
Kankaanranta pääsi ylioppilaaksi 1906 Kokkolan yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1916. Hän toimi aluksi lehtimiehenä ja oli Raumalla ilmestyvän Länsi-Suomi-lehden päätoimittajana 1911–1919 kunnes hänet erotettiin linjariitojen takia. Kankaanranta oli sen jälkeen Tampereen Osake-Pankin ja Maakuntain Pankin Rauman konttorin johtajana. Martti Simojoki
Valmistuttuaan papiksi Martti Simojoen ensimmäisenä virkana oli Suomen kristillisen ylioppilasliiton (YKY) yleissihteerin tehtävä 1930-32, sen jälkeen hän toimi uskonnon opettajana Kallion yhteiskoulussa Helsingissä sekä kirkkoherran, isänsä, virallisena apulaisena Kuopiossa. Helsingin pohjoisen suomalaisen seurakunnan kirkkoherran, A. W. Kuusiston, apulaiseksi (Suurkirkon seurakuntapiirin pastoriksi) Simojoki tuli 1935 ja toimi siinä vuoteen 1943. Jumaluusopin ylioppilaiden ylim. saarna- ja opetusharjoitusten johtajuuskausi oli 1936-39. Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professorin, Aarni Voipion, assistenttina hän oli 1943-50 sekä teologisen tiedekunnan notaarina 1945-50. Sotapalveluksensa Martti Simojoki suoritti sotilaspappina 1940-44 kenttäpiispan, Johannes Björklundin, määräämissä tehtävissä päämajassa ja Itä-Karjalassa. Martti Simojoki valittiin Suomen kirkon seurakuntaopiston ja Luther-opiston johtajaksi Järvenpäähän 1950. Mikkelin hiippakunnan piispaksi hän tuli vuosiksi 1951-59. Helsingin hiippakunnan piispana hän oli 1959-64. Arkkipiispana Turussa Simojoki oli vuosina 1964-78. Onni Kaukoranta
Kaukoranta kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Hämäläis-osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1912–1915 ja suoritti juridis-filosofisen tutkinnon vuonna 1913. Sotilashallinnollisten kurssien 1. jakson hän kävi vuonna 1929 ja 2. jakson vuonna 1931. Martti Kellokumpu
Kellokumpu valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1992. Hän toimi Creadesign Oy:n muotoilijana 1992–1996, vapaana suunnittelijana 1996–2000. Halti Oy:lle hän siirtyi 2000 ja toimi vaatesuunnittelijana vuoteen 2003 asti, jolloin hänestä tehtiin pääsuunnittelija. Martti Välikangas
Vuosina 1921–1925 Välikangas teki opintomatkoja Italiaan, Espanjaan, Pohjois-Afrikkaan, Ranskaan, Saksaan ja Skandinavian maihin. Välikangas on kertonut saaneensa merkittävimmät vaikutteet arkkitehtuuriinsa Italiasta, erityisesti sikäläisistä arkisista käyttörakennuksista, ”architettura minoresta”. Martti Aho
Martti Aho osallistui Suomen sisällissotaan 1918 ja Aunuksen retkikuntaan 1919–1920. Hän valmistui toiselta reserviupseerikurssilta vuonna 1921 ja kävi Kadettikoulun erikoiskurssin 1927-1928. Suomen rajavartiostossa nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä hän toimi 1923-1926 sekä vuodesta 1929 alkaen. Rajavartioaliupseerikoulun johtajana hän oli 1927 ja 1933-1934. Ennen talvisotaa hän palveli rajavartiolaitoksessa Salmin rajavartiostossa komppanianpäällikkönä. Talvisodassa hän oli ensin komppanian päällikkö ja sitten Erillinen pataljoona 8:n (ErP 8) komentaja. Myöhemmin hän komensi pataljoona Jalkaväkirykmentti 38:ssa. Aho haavoittui talvisodassa kahdesti. Välirauhan aikana hän toimi 13. divisioonan esikunnan rajatoimiston päällikkönä ja Rajavartiolaitoksen esikunnassa toimistoesiupseerina. Heikki Ylikangas
Ylikangas väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1967. Hän oli oikeushistorian ja roomalaisen oikeuden professori Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa 1978–1992, Suomen ja Skandinavian historian professori Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa 1992–2000 ja akatemiaprofessori 1996–2001. Martti Välikangas
Martti Välikangas (vuoteen 1906 asti "Buddén", 1. elokuuta 1893 Kuopion maalaiskunta – 9. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Välikangas tunnetaan erityisesti 1920–1930-lukujen sosiaalisen pienasuntotuotannon kehittäjänä.