Ovatko kaikki Luihusen tupaan kuuluvat noidat ja velhot pahoja?
Luihuinen
Luihuisen kuuluisin jäsen on Tom Lomen Valedro eli Lordi Voldemort.
Rohkelikot ja monet muutkin pitävät luihuisia epämiellyttävänä joukkona, ja kirjasarjassa luihuiset kuvataankin välillä melko mustavalkoisesti pahoiksi. Kaikki luihuiset eivät kuitenkaan ole läpeensä epämiellyttäviä, ja esimerkiksi kuudennessa kirjassa esiintyvä Horatius Kuhnusarvio on yllättävä poikkeus luihuisten joukossa. Luihuinen ja Rohkelikko kilpailevat Tylypahkassa keskenään kaikesta mahdollisesta. Harry Potterin arkkiviholliset Lordi Voldemort ja Draco Malfoy kuuluvat tai ovat kuuluneet Luihuiseen. Luihuisen tupakummitus on Verinen paroni.
Kelmit
Kelmien pääasiallinen toiminta oli yleinen keppostelu ja pahanteko Tylypahkan koulussa, ja muuallakin ja he olivat hyvin tiivis ja toisilleen uskollinen jengi. Heidän lempipuuhaansa oli Luihuisten tuvan oppilaiden, erityisesti Severus Kalkaroksen, kiusaaminen. Kelmit olivat erityisen lahjakkaita velhoja ja onnistuivatkin saavuttamaan täysoppineen animaagin taidon jo 15-vuotiaina, vaikka kyseisen taidon oppiminen on aikuisellekin velholle tai noidalle pitkä ja hankala tie. Alaikäisyytensä tähden he olivat laittomia animaageja eli eivät näkyneet taikaministeriön rekistereissä. Doghouse
Jätkäporukka päättää lähteä viettämään lomaa syrjäiseen kylään. Porukan tarkoitus on pitää sellainen perus jätkien viikonloppu, jossa ei ole naisia mukana ja olut virtaa hanasta suoraan suuhun. Kaikki ei mene kuitenkaan aivan nappiin, kun he kylään saapuessaan saavat huomata, että jokin on pahasti vialla. Kaikki kylän asukkaat ovat kadonneet jonnekin, ja paikka näyttää muutenkin enemmän aavekaupungilta kuin mukavalta pikkukylältä. Hetken tutkittuaan ympäristöä he huomaavat, että kaikki kylän naiset ovat muuttuneet lihaa syöviksi eläviksi kuolleiksi. Harry Potter -sarjan käsitteet
Anteeksiantamattomat kiroukset (engl. unforgivable curses) ovat taioista pahimpia ja julmimpia. Siksi ne onkin kielletty ankaran rangaistuksen uhalla: jos velho tai noita käyttää jotakin niistä toiseen ihmiseen, hänet tuomitaan automaattisesti loppuiäkseen Azkabanin vankilaan. Kirjasarjassa kuitenkin useat henkilöt käyttävät niitä rikollisia vastaan tai muuten hyviin tarkoituksiin, eikä heitä tuomita vankilaan. Muun muassa Harry käyttää komennuskirousta Irvetan maahiseen heidän etsiessään hirnyrkkiä. Myös aurorit saivat ensimmäisen Voldemortin sodan aikana luvan käyttää kirouksia kuolonsyöjiin. Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Ainoastaan 8 prosenttia oikeudenkäynneistä käsitteli sapattiin lentäviä noitia. Edes kiihkeimpien vainojen aikana 1670–1680-luvuilla ne eivät nousseet merkittäväksi ilmiöksi. Suomessa ei aikakaudella ollut myöskään tarpeeksi voimakasta opillista auktoriteettia, jonka olisi onnistunut muokata uskomukset maahisista ja vuorenpeikoista yhtenäiseksi sapattiteoriaksi, vaikka Turun piispa Johannes Gezelius vanhempi yrittikin tätä. Hänen pyrkimyksiään haittasi kuitenkin jo se, että kenraalikuvernööri Pietari Brahe suhtautui noitavainoihin hyvin epäilevästi eikä tukenut piispan toimia. Länsi-Suomeen Ruotsista tulleet noitasapattitarinat jonkin verran vaikuttivat, mutta Itä-Suomessa lentäviä noitia ei esiintynyt. Noita
Noidat olivat yleensä epäkristillisiä ja tämän vuoksi pahoiksi leimattuja tietäjiä ja magian, noituuden tai kansanlääkinnän harjoittajia. Luihuinen
Blaise Zabini on tummaihoinen poika, joka kuuluu Luihuiseen. Hänen äitinsä on tunnettu kaunotar, jonka seitsemän aviomiestä ovat kuolleet mystisesti ja jättäneet jälkeensä kasoittain velhokultaa. Hän kuuluu Draco Malfoyn ja kumppaneitten porukkaan, mutta ei esiinny usein kirjoissa. Hän esiintyy muun muassa kirjassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi, tultuaan Horatius Kuhnusarvion suosikeista koostuvan "Kuhnu-kerhon" ensimmäisestä "kokouksesta" koulujunassa. Kuoleman Varjelukset elokuvassa Zabini oli Crabben sijaan Tarvehuoneessa jahtaamassa Harrya. Harry pelasti Zabinin yhdessä Dracon kanssa jolloin Zabini jäi henkensä velkaa Harrylle. Narnian tarinat: Velho ja leijona
Leikkiessään kuurupiiloa Lucy löytää vaatekaapin ja astuu sen kautta talviseen satumaailmaan nimeltä Narnia. Hän viettää muutaman tunnin herra Tumnus-nimisen faunin (James McAvoy) kotona. Fauni kertoo, että Valkea velho nimeltä Jadis (Tilda Swinton) on loihtinut Narniaan sata vuotta kestävään talven. Jos Narniasta ikinä löytyy ihmisiä, heidät pitää tuoda suoraan Velhon eteen. Tumnus pitää Lucysta eikä näin ollen henno antaa tätä siepattavaksi, vaan lähettää tytön kotiin. Kun Lucy palaa tavalliseen maailmaan, aikaa on ehtinyt kulua tuskin lainkaan. Kun muut lapset tutkivat vaatekaappia, he näkevät ainoastaan kaapin tavallisen puisen takaseinän. Lucky Luke – Uudet seikkailut
Daltonin veljekset ovat sarjan pääkonnia ja lännen pahimpia rikollisia. Joe, William, Jack ja Averell Dalton esiintyvät sarjan aikana kaikkiaan kahdessakymmenessä jaksossa, mikä on alle puolet sarjan jaksojen määrästä. Daltonit tekee vaaralliseksi nelikon arvaamattomuus, tunnettu äkkipikaisuus sekä tyhmyys, jota löytyy kaikilta joukon jäseniltä vaihtelevin määrin.
Billy the Kid on Daltonien jälkeen toinen sarjan vakiokonnista. Lucky Luken "bonus-roisto" esiintyy sarjan aikana kaksi kertaa, joista viimeisimmällä Billy ottaa mittaa Joe Daltonista, kun kaksikko yrittää selvittää, kuka on lännen pahin roisto.
Tohtori Doxey on sarjakuvassa "Tohtori Doxeyn eliksiiri" esiintynyt puoskari, joka myi sadevettä ihmelääkkeenä. Vapauduttuaan vankilasta Doxey jatkoi valelääkärinä toimimista jaksossa "Lääkärien sota".
Daltonin muori, Daltonin veljesten äiti, esiintyy yhdessä jaksossa mennessään uudestaan naimisiin. Muorin uusi kumppani paljastuikin Daltonien "kätketyn ryöstösaaliin" havittelijaksi. Tibia
Maagihahmoja on kahdentyyppisiä, velhoja ("sorcerer") ja druideja ("druid"). Ne kehittyvät samalla tavalla, saaden esimerkiksi yhtä paljon iskupisteitä noustessaan seuraavalle tasolle. Ne myös kehittyvät verrattain hitaasti fyysisissä ominaisuuksissa ja ovat vastaavasti tehokkaimpia taikojen käyttäjiä. Olennainen ero näiden kahden välillä on, että velhojen taikavoimat keskittyvät hyökkäämiseen ja druidien parantamiseen. Poltettujen noitien hotelli
Nan saa selville, että kylän majataloa hoitaa noita (Patricia Jessel), joka on poltettu vuonna 1692, mutta Saatana on herättänyt noidan eloon. Nan huomaa kauhukseen, että koko kylä on täynnä zombiemaisia olentoja, jotka liikkuvat öisessä sumussa munkinkaavuissaan suorittaen hirveitä riittejään. Ihmeotukset ja niiden olinpaikat (elokuva)
Vuonna 1926 brittiläinen velho nimeltään Lisko Scamander saapuu New Yorkiin, tarkoituksenaan matkustaa Arizonaan. Matkalla hän näkee myös ei-taikovan ("ei-taik" tai "jästi") naisen Mary Lou Barebonen pitämässä puhetta. Barebone johtaa toissalemilaisia, jotka yrittävät todistaa velhojen ja noitien olemassaolon, pitäen näitä uhkana yhteiskunnalle. Liskon jäädessä kuuntelemaan puhetta, haisku, joka rakastaa kaikkea kiiltävää, pakenee hänen maagisesti laajennetusta matkalaukusta, jossa Lisko hoitaa kaikkia matkallaan pelastamiaan olentoja. Yrittäessään napata haiskun, hän törmää säilyketehtaassa työskentelevään ei-taikiin nimeltä Jacob Kowalski ja heidän matkalaukkunsa vaihtuvat vahingossa. Entinen aurori Porpentina "Tina" Goldstein pidättää Liskon epäillen tämän olevan rekisteröimätön velho, koska myös päästi ei-taikin menemään unhoittamatta tätä. Tämän vuoksi Tina vie Liskon Amerikan Yhdysvaltain taikakongressin (AYT) päämajaan. Presidentti Seraphina Picquery ja pääaurori Percival Vaka ovat kuitenkin liian kiireisiä kuunnellakseen häntä. Samaan aikaan, Jacob vapauttaa vahingossa muitakin taikaolentoja Liskon matkalaukusta. Rohkelikko
Romilda ystävineen turvautuukin tuota pikaa laittomuuksiin: he ostavat Weasleyn Welhovitseistä lemmenjuomaa saadakseen Harryn. Se on jo sangen vaarallista, koska heti avajaisissa oli varoitettu että kaikki tuosta liikkeestä ostettu tavara olisi ehdottomasti kiellettyä. Temppu onnistuu koska kaksoset lähettävät juomat kosmetiikaksi naamioituina ja eri lähettäjänimellä. Tylyaho
Matami Rosmerta () on Tylyahossa sijaitsevan Kolme luudanvartta -nimisen pubin omistaja. Hänen pubinsa on suosittu paikka, ja oppilaat käyvät siellä juomassa kermakaljaa Tylyaho-viikonloppuina. Matami Rosmerta on myös ministeri Cornelius Toffeen ja Tylypahkan henkilökunnan ystävä. Jopa Ron Weasley on ihastunut häneen, vaikka ei sitä myönnäkään. Kolmannessa kirjassa Rosmerta oli vihainen ankeuttajien läsnäolosta koska ne pelottivat hänen asiakkaita pois. Rosmerta oli läsnä Minervan, Toffeen, Lipetitin ja Hagridin tapaamisessa, jossa he keskustelivat Siriuksesta. Roronoa Zoro
Vaikka Zoro ei näytä erityisempää kiintymystä muihin, hän pitää silti Olkihattupiraattina olemisesta. Toisin kuin Sanji ja Usopp, Zorolla ei ole mitään kiinnostusta nuoriin naisiin. Hän on myös tottunut elämäänsä piraattina. Kuitenkin hänen ja Sanjin välit eivät ole koskaan olleet kehuttavia, ei edes heidän ensi kertaa nähdessään. Sanji ja Zoro usein kilpailevat keskenään, esimerkiksi metsästyksessä. Joskus heidän kilpailuhenkiset tappelut voivat alkaa tärkeinäkin hetkinä, esimerkiksi Davy Back Fightin aikana he pelasivat kivi-paperi-sakset -peliä siitä, kumpi pitäisi hölmöä palloa päässä. Mutta kun Sanji ja Zoro tappelevat vihollisia vastaan, he voivat muodostaa keskenään hengenvaarallisen tiimin. Zoro ja Sanji kyllä välittävät ja suojelevat toisiaan, mutta usein sekin johtaa riitelyyn. Zoro usein ihmettelee, miksi hänen pitää ottaa Namilta käskyjä vastaan, mutta kun Nami viittaa kapteeniin, joka höröttelee jollekin typerälle jutulle, Zoro ymmärtää pointin. Zoro vihaa Namin juonittelua, esimerkiksi kun hän lainasi Namilta 100.000 berryä, ja palautti ne muutaman tunnin kuluttua kun ei tarvinnutkaan rahaa, Nami vaati silti kolminkertaisen maksun. Hänellä on ainutlaatuinen suhde Merivoimien pursimies Tashigiin. Zoro tapasi Tashigin Loguetownissa, missä Tashigi auttoi häntä ostamaan uudet katanat. Tashigi on Zoron vihollinen, ja hän kerää merirosvoilta ja palkkionmetsästäjiltä miekkoja, koska pitää vääryytenä, että miekkoja käytetään muuhun kuin suojelemiseen. Zoro ei pysty taistelemaan kunnolla Tashigia vastaan, sillä Tashigi muistuttaa suuresti hänen lapsuuden kilpakumppaniaan, Kuinaa. Tashigi on siis Zoron uusi vihollinen ja Smokerin ihastus, jota vastaan Zoro ei suostu taistelemaan. Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Ruotsin alueella vahingoittava noituus oli tavanomaisin syytös 1610-luvun puoliväliin asti, jonka jälkeen yleisimmäksi syytteeksi nousi taikuus. Suomessa taikuussyytökset yleistyivät vasta 1660-luvun jälkeen. 1670–1680-luvulla naisista tuli suurin noituudesta ja taikuudesta syytetty ryhmä. Noina vuosikymmeninä jo yksistään Suomen alueella oli syytettyinä yli 200 ihmistä, joista useita tuomittiin kuolemaan. 1680-luvulla noitavainot alkoivat vaimentua ja kuolemaan tuomittujen määrä väheni hyvin nopeasti, vaikka noitaoikeudenkäyntejä oli vielä 1700-luvun alussakin. Harry Potter -sarjan tapahtumapaikat
Herra Ollivander, vaaleasilmäinen, valkohiuksinen kaupanpitäjä, valmistaa ja myy taikasauvoja noidille ja velhoille heidän aloittaessaan koulun tai rikkoessaan vanhan sauvansa. Hän muistaa jok’ikisen myymänsä taikasauvan, ja myydäkseen velholle tai noidalle yksilöllisesti sopivan sauvan herra Ollivander mittaa lukuisia ruumiinosia (mm. Harryn tapauksessa nenäsierainten välin) ja sen jälkeen tarkistaa muutamien sauvojen reaktiot, jolloin hän sanoo "sauvan valitsevan velhon". Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Noitalait olivatkin noitavainojen välttämätön mutta eivät yksinään riittävä edellytys. Suuret noitavainot eivät voineet alkaa ennen kuin kansanomaiset taiat ja noitatavat oli julistettu rikoksiksi, mutta noitavainojen ei voida kuitenkaan katsoa alkaneen noituudesta ja taikuudesta säädettyjen lakien seurauksena, eivätkä ne päättyneet lain muuttumiseen. Ruotsin valtakunnan vuoden 1734 lain mukaan toisen surmaaminen taikka terveyden tai omaisuuden vahingoittaminen noituudella oli edelleenkin kuolemanrangaistuksen alainen teko, mutta lakia ei noudatettu, eikä edes vahingoittavasta noituudesta ollut annettu tuolloin kuolemantuomioita vuosikymmeniin. Rikoslaista poistettiin maininnat noituudesta vasta 1779. Suomen rikos­laissa, joka säädettiin vuonna 1889, oli ammattitietäjän ja -taikojan toimi kielletty ja siitä säädettiin sakkorangaistus:
Pykälä säilyi muuttumattomana vuoteen 1998, jolloin se kumottiin merkityksettömänä. Taikauskon torjumiseen rikoslailla ei ole enää yhteiskunnallista tarvetta. Herkkäuskoisten ihmisten erehdyttäminen voi kuitenkin eräissä tapauksissa täyttää petoksen tunnusmerkistön. Blåkulla
Blåkulla on ruotsalaiseen kansanperinteeseen kuuluva trullien asuinpaikka. Uuden ajan alussa sana yhdistyi noitasapattiin. Blåkulla käsitettiin siinä paikaksi, jossa noidat ja Paholainen viettävät juhlia. Suurten noitavainojen aikaisissa oikeudenkäynneissä se kuvattiin Paholaisen asunnoksi, joka muistutti hienoa kartanoa tai isoa taloa Maameren tarinat
Taikuudella on merkittävä osa tarinoissa ja sitä käytetään jokapäiväisessä elämässä. Taikuus on sisäsyntyinen lahja, joka esiintyy sekä miehillä että naisilla. Miehet voivat tulla velhoiksi, joita koulutetaan Roken saarella. Naiset toimivat noitina, joita yleensä halveksitaan. Taiat toimivat vanhalla kielellä, käyttämällä asioista niiden oikeita nimiä. Suojatakseen itseään loitsuilta ihmisillä on käytössä kaksi nimeä. Toinen on heidän todellinen nimensä, jonka vain perhe ja läheiset ystävät tuntevat, ja toinen on kutsumanimi, jolla heitä useimmiten puhutellaan. Koska taikominen on täysin sidoksissa puheeseen, vanhalla kielellä ei voi valehdella vaan sanottu muuttuu todeksi. Vanha kieli on myös lohikäärmeiden kieli. Lego Castle
Kuninkaalliset Ritarit olivat johtajansa Kuningas Rikhard Leijonamielen kanssa Ristiretkeläisten seuraajia jotka saivat inspiraationsa englantilaisesta samannimisestä kuninkaasta. He olivat ensimmäinen selkeästi hyvän puolella taisteleva joukko, ja he taistelivat sekä Lohikäärmeritareita että Kauhuritareita eli Lego Fright Knightseja vastaan. Kauhuritarit olivat Lohikäärmeritareita seuranneita pahan puolen ritareita jotka olivat vieläkin selkeämmin ilkeitä ja pahoja kuin edeltäjänsä. Johtajanaan ilkeä Noita ja Lepakkoherra, Kauhuritarit terrorisoivat Castle-maailmaa viimeisenä julkaistuna perinteisen Castle-linjan edustajana. Taikuuden tuoksu
Kirja sijoittuu vuoden päähän Noidan loitsu-teoksen tapahtumista. Rachelin ja Ericin tuntema kotimaailma on muuttumassa. Rachel on jo kauan salannut omat taikavoimansa, kun maahan alkaa ilmestyä muita taikavoimaisia lapsia. Rachel on innoissaan ja lähtee etsimään lahjakkaimpia lapsia ja löytää muun muassa Yemin. Pian kaikki lahjakkaat lapset kuitenkin katoavat jättämättä mitään johtolankoja. Rachelille selviää, että Dragwenan planeetalta on saapunut noitia kostamaan sisarensa kuoleman. He kokoavat lapsista armeijaa, jonka avulla pyrkivät saamaan maan haltuunsa. Rachel alkaa koota omaa armeijaansa pysäyttääkseen noitien toimet. Rachelin perään lähetetään Heiki-niminen tyttö, joka haluaa tuhota tämän. Rachel kuitenkin voittaa Heikin taistelussa ja naamioituu häneksi. Rachel, Erik, Morpeth ja muut lapset suuntavat pohjoisnavalle, jossa käydään suuri taistelu noitien ja lasten välillä. Luihuinen
Lajitteluhattu mainitsee Luihuisen arvostaneen oveluutta. Luihuiset ovat ovelia, nokkelia sekä strategisia. Heillä on vahva selviytymisvietti ja he kokevat tarvitsevansa taktikointia selvitäkseen. Luihuinen voi olla hyvin muuntautumiskykyinen, nokkela ja tilannetajuinen. He eivät välttämättä näytä törmäävän lainkaan vastoinkäymisiin, sillä ennakoivat ja välttävät ne etukäteen. He löytävät reittejä ja ratkaisuja, joita muut eivät välttämättä olisi edes tohtineet ajatella, ja luikertelevat pois muiden asettamista ansoista. Luettelo televisiosarjan Winx-klubi hahmoista
Valtor (sarjan 4Kids-versiossa Baltor) on kolmannen tuotantokauden päävihollinen. Hän on velho, jonka päämääränä on tulla maailman mahtavimmaksi velhoksi ja vallata maailmankaikkeus sen mahtavimpien luonnonelementtien avulla. Valtor on velho, jonka kolme muinaista noitaa loivat. Hän valtaa planeettoja sinetöimällä ne merkillään, joka saa niiden vartijat ja asukkaat muuttumaan demoniolennoiksi ja palvelemaan häntä. Aikoinaan Valtor joutui Valon Komppanian perustajien, Dominon kuningasparin Oritelin ja Marionin kukistamaksi, mutta samaan aikaan nämä katosivat. Nyt Valtor palaa kostamaan Valon Komppanian kolmelle soturille, jotka olivat Faragonda, Griffin ja Saladin. Puuskupuh
Puuskupuh (engl. "Hufflepuff") on yksi Tylypahkan noitien ja velhojen koulun neljästä tuvasta J. K. Rowlingin luomassa Harry Potter -kirjasarjassa. Tylypahkassa uudet oppilaat jaetaan vuoden alussa neljään eri tupaan heidän persoonallisuuspiirteidensä sekä arvomaailmansa perusteella. Tylypahkan muut tuvat ovat Rohkelikko, Korpinkynsi ja Luihuinen. Puuskupuhilla on keltamusta vaakuna. Valkea velho
Jadikselle hallitseminen on pakkomielle. Hän on valmis tuhoamaan kaiken, jos hän siten saa lisää valtaa. Jadis esiintyy myös kirjassa "Taikurin sisarenpoika", jossa hän hallitsee toisessa maailmassa. Jadis sai selville "tuhoavan sanan", jolla hän hävitti koko Charnin jääden ainoaksi eläväksi olennoksi maan päällä. Charnin kaupunkiin joutuneiden lasten (Polly ja Digory) mukana Jadis pääsee myös meidän maailmaamme. Kun velho alkaa aiheuttaa vaikeuksia Lontoossa, lapset onnistuvat siirtämään hänet vastasyntyneeseen Narniaan, jonne hän jää asumaan kuolemaansa asti. Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Ruotsin valtakunnan suurin noitaoikeudenkäyntien sarja sai alkunsa syksyllä 1667 Åsenin kylässä Itä-Taalainmaalla, kun 11-vuotias paimentyttö Gertrud haki kuttuja saaresta, jonne ne olivat karanneet. Koska Gertrudin pikkuveli ei ollut uskaltanut hakea kuttuja, olivat lapset riidelleet ennen kuttujen hakemista. Todennäköisesti veli levitti kertomuksia Gertrudin taikamenoista kuttujen takaisin saamiseksi, koska alueelle levisi huhuja siitä, että Gertrud olisi kävellyt vetten päällä hakemaan kuttuja saaresta. Pappi ryhtyi tutkimaan asiaa, ja pitkällisen kiistämisen jälkeen Gertrud tunnusti noituuden ja kertoi noitasapatista Blåkullassa (, Kyöpelinvuori). Aluksi harkittiin kuolemanrangaistusta, mutta lopulta Gertrud sai katumusharjoituksia. Luettelo televisiosarjan Vampyyripäiväkirjat hahmoista
Toisen kauden puolivälissä tri Martinin avulla Elijah onnistui löytämään Elenan, mutta jätti kuitenkin Elenan ja Damonin henkiin. Kun tri Martin myöhemmin kysyi asiasta, Elijah sanoi, että Damonin on hyvä olla elossa jotta tämä voi suojella Elenaa. Tämä viittaa siihen, että Elijah haluaa pitää Elenan turvassa eikä ole koskaan aikonutkaan satuttaa tätä. Myöhemmin kuitenkin selviää, että Elijahin tarkoituksena oli uhrata Elena, jolloin Klaus olisi helpompi tappaa, mutta ei ollut kertonut tätä sopimuksen yksityiskohtaa Elenalle. Myöhemmin Elena itse tappaa Elijahin puukotettuaan ensin itseään. Jaksossa "The Last Dance" Elena herättää Elijahin henkiin ja pyytää tältä apua. Samassa jaksossa paljastuu yksityiskohtia auringon ja kuun kirouksesta sekä Elijahin ja Klausin menneisyydestä. Klaus tappoi.Theophilia Flowers on Katherinen talon vuokraemäntä, joka on Katherinen vallassa.Jules on nuori, noin 25-vuotias surffari, ruskettunut, seksikäs ja viisas. Hän saapui Mystic Fallsiin kyselläkseen ystävänsä Masonin katoamisesta. Klaus tappoi hänet uhrausrituaalin aikana.Klaus (syntymänimeltään Niklaus) on vampyyri sekä ihmissusi, eli hybridi. Klaus on yksi Alkuperäisistä. Klaus on yrittänyt murtaa auringon ja kuun kirouksen jo vuosisatojen ajan, siinä kuitenkaan onnistumatta ja vuosien saatossa satoja noitia ja velhoja tappaen.Elijahin veli. George Lockwood on Lockwoodin perheen esi-isä, ja ensimmäinen suvun henkilö joka sai ihmissusi-kirouksen, vuonna 1864. Esiintyy takaumassa.Mason Lockwood perheestään vieraantunut Richard Lockwoodin nuorempi ja coolimpi veli, sekä Tylerin setä. Hän on myös ihmissusi ja toimiikin merkittävänä hahmona ainakin osassa toista tuotantokautta.Maddox on velho ja yksi Klausin piirin jäsenistä. Joutui Damonin tappamaksiGreta Martin on tri Jonas Martinin tytär ja Lukan sisar. Klaus kidnappasi hänet, kuten monia muitakin noitia rikkoakseen kirouksensa. Tällä hetkellä Greta näyttää olevan Klausin puolella omasta tahdostaan.Jonas on 38-vuotias velho, Lukan isä sekä lääkäri. Jonas ja Luka yrittävät särkeä auringon ja kuun kirouksen saadakseen tyttärensä/siskonsa takaisin Klausilta. Lopulta Jonas kuolee, kun hän yritti viedä Eelenaa Klausille kostaakseen poikansa kuoleman. Damon tappoi Lukan, kun tämä murtautui Salvatorien taloon loitsulla. Kun Katherine meni hakemaan kellarista verta, hän huomasi tikarin liikkuvan Elijahin rinnassa ja huusi Damonia. Damon tuli tulisammuttimen kanssa ja rupesi polttamaan Elijahia ja samalla näkymätön Luka paloi kuoliaaksi. Luka on Joanesin poika. Hän on uusi oppilas Mystic Fallsin koulussa ja Alaric pyytää Bonnieta ja Jeremyä esittelemään tälle koulua. Luka kysyy Bonnielta tämän sukunimeen (Bennett) viitaten tietääkö tämä Salemin noidista. Jeremy kertoo Lukalle Sheilan opettaneen noituutta yliopistosta ja että Jeremyn isä seurasi tämän työtä, uskoi yliluonnollisuuteen ja kirjoitti noidista. Lukan mielestä Bonnie on söpö.Jaksossa "The House Guest" Luka kuolee kun Damon tappoi hänet tuli sammuttimella kun hän yritti ottaa tikaria Elijahin rinnasta hän oli silti näkymätön mutta Lukan kotona Luka alkoi palaa ja kuoli.Ja hänen isänsä yritti kostaa poikansa kuoleman mutta kuoli kun Katherine tappoi tämän esittäessään Elenaa. Vanessa Monroe on ihminen, jota kuvaillaan erittäin viehättäväksi, fiksuksi ja nuoreksi opiskelijaksi, joka auttaa Damonia ja Alaricia tutkimaan lisää tietoa ihmissusista Duken yliopistossa.Rose on uusi hahmo, joka esitellään sarjan toisella tuotantokaudella. Hän näyttää 20-vuotiaalta, mutta on oikeasti yli 500 vuotta vanha ja muuttikin aikoinaan myös Trevorin vampyyriksi. Jaksossa "By the Light of the Moon" Rose joutui ihmissuden puremaksi ja seuraavassa jaksossa Damon tappoi tämän lopettaakseen Rosen tuskat. Sarahia kuvaillaan "high school-oppilaaksi joka tykkää juhlia". Hän kiinnostuu Jeremysta ja "kannustaa tätä juhlimaan Lockwoodien talolla".
Tyler tappoi Sarahin vahingossa naamiaisissa, ja se laukaisi ihmissusikirouksen.Slater oli Rosen ystävä, jonka Elijah tapatti.Stevie oli yksi Julesin ryhmän ihmissusista, jotka yrittivät rikkoa auringon ja kuun kirouksen.Andie Star on nätti noin 30-vuotias toimittaja Mystic Fallsista, Damonin tyttöystävä, sekä Jennan ystävä. Kuoli kolmannen kauden alussa, uuden "raatelija Stefanin" käskystä.Trevor oli vampyyri, jonka Rose aikoinaan muutti. Hän ja Rose olivat paenneet alkuperäisiä vampyyrejä 500 vuotta kunnes he päättivät yrittää sopia. Rose oli lojaali Trevorille aina siihen saakka kunnes Elijah tämän tappoi.Työskenteli baarissa, jossa Stefan ja Damon vierailivat. Pahat Viinit
Pahat Viinit on Lapista lähtöisin oleva hip hop -kokoonpano, jonka äsenet ovat Hannibal Stark, Herra Soppa, Hullu-Juki, Ilari Autio ja Massimo. Kokoonpano teki ensimmäiset nauhoitukset Rovaniemellä vuonna 1995. Pahat Viinit on ollut mukana Tulenkantajat sekä Hannibal ja Soppa projekteissa. Tylypahka
Ennen lähtöään Luihuinen rakensi Tylypahkan alle salaisuuksien kammion, jonne hän laittoi basiliskin, jättiläiskäärmeen. Basiliski tappoi "kuraverisiä" eli jästisyntyisiä velhoja ja noitia. Se täyttää ainoastaan Luihuisen perillisen, eli Tom Lomen Valedron (tunnetaan myös nimellä lordi Voldemort), käskyt. Basiliski onnistui kuitenkin tappamaan katseellaan vain kerran; ainoa uhri on eräässä Tylypahkan tyttöjen vessassa kummitteleva Murjottava Myrtti. Harry Potter surmaa basiliskin Rohkelikon miekalla kirjassa Harry Potter ja salaisuuksien kammio. Luihuinen
Se, että Luihuinen olisi pahansuopa tupa on yleinen harhaluulo, joskaan ei täysin tuulesta temmattu. Harry kehittää negatiivisen mielikuvan Luihuisista ja pyytää ensimmäisessä kirjassa ettei Lajitteluhattu pistäisi häntä Luihuiseen, sen huonon maineen takia. Yhdessä vaiheessa Rubeus Hagrid sanoo hänelle, että "jokainen noita tai velho, joka on ruvennu pahaks, on tullu Luihuisest". Tämä on kuitenkin Hagridin liioittelua, sillä hänhän uskoi, että Sirius Musta, Rohkelikko tuvan oppilas, oli kuolonsyöjä. Silti Luihuinen tuntuu vetävän puoleensa enemmän pahansuopia velhoja kuin mikään muu tupa, mukaan lukien itse Voldemort ja lähes kaikki hänen kannattajansa. Tämä selittynee luihuisten halulla olla jotain suurta ja heidän sisäänrakennetulla selviytymisvietillään. He haluavat säästää oman nahkansa keinolla millä hyvänsä ja ovat valmiita rikkomaan yhteiskunnallisia normeja sekä liittoutumaan sen saavuttamiseksi. He ovat kunnianhimoisia ja valmiita taistelemaan häikäilemättömästi tavoitteidensa toteuttamiseksi. Muut tupalaiset eivät siis ehkä ole luihuisia siveellisempiä, mutta tupana Luihuinen antaa oppilaalle mahdollisuuden kasvaa ns. suuruudeksi eikä tukahduta vallanhimon mahdollisesti aiheuttamaa pahuutta. Luihuisesta on kuitenkin tullut hyväsydämisiäkin velhoja ja noitia, mukaan lukien Kuhnusarvio, Andromeda Tonks ja Kalkaros. Noita
Noita tarkoittaa ihmistä, jolla uskotaan olevan yliluonnollisia kykyjä. Noitia ovat erilaiset luonnonkansojen tietäjät: poppamiehet, velhot ja šamaanit. Satujen vakiohahmo on ilkeä "noita-akka". Eräs noitien laji on pääsiäisnoita. Suomessa erityisen tunnettu on lapinnoita, saameksi "noaidi". Luihuinen
Luihuinen mielletään kasvattamaan suuruuksia, neroja ja velhoja, jotka muistetaan historian kirjoissa ikuisesti. Luihuiset voivat koulumaailmassa olla vielä ujoja ja syrjään vetäytyviä, mutta ennen kuolemaansa he unelmoivat tekevänsä jotain suurta, ja tuvan kasvatusmetodeilla yleensä yltävätkin siihen elämänsä aikana. Nerouden ja hulluuden voidaan nähdä kulkevan käsi kädessä. Luihuiset todennäköisesti ymmärtävät itsekin, että korkealle pyrkiessään he ottavat riskin myös hulluuden ilmenemisen suhteen, mutta ovat valmiita siihen. Jotta voisit saada kaiken, on laitettava kaikki peliin. Ja puolikas tai tavallinen ei riitä luihuiselle. Tavallisena harmaana hiirenä ei voita mitään. Hulluuden ja vastustajien synnyn voidaan nähdä näin olevan välttämätön paha matkalla nerouteen. Tyypillisyyttä ja arkista harmautta paetessaan radikaali luihuinen on valmis suuriinkin uhrauksiin. Hän voi olla esimerkiksi valmis tulemaan tunnetuksi negatiivisista asioista, mieluummin kuin ettei häntä tunnettaisi lainkaan. He haluavat tuntea olevansa erityisiä ja taistelevat erottuakseen edukseen. He uskovat omiin periaatteisiinsa eivätkä kaipaa muiden hyväksyntää niille. Kaikkia suuria nerojahan ymmärretään vasta heidän kuoltuaan. He ovat matkalla huipulle eikä kukaan voi estää heitä siinä. Jätti luihuinen jälkeensä velhomaailmaan sitten hyvää tai pahaa, hänen elämänsä tuskin koskaan jää turhaksi. Tylyaho
Sianpää () on Aberforth Dumbledoren omistama pubi Tylyahossa, joka vetää usein puoleensa epätavallisempia asiakkaita kuin Kolme luudanvartta ja moni sen asiakkaista piilottaa kasvonsa. Pubin oven yläpuolella riippuu ruosteisessa kannattimessa kolhuinen puukyltti, jonka kuvassa villisian irti leikattu pää valuu verta valkealle kankaalle. Pubi itsessään on saastainen: sen lattia on lian peittämä ja ikkunat ovat niin paksun töhnän peitossa, että sisälle pääsee vain hyvin vähän valoa. Pääkerroksessa on vain yksi huone, mutta ylemmissä kerroksissa on useampia huoneita. Harry huomaa, että pubi haisee vahvasti vuohilta. Harry Potter -sarjan tapahtumapaikat
Ilvermornyn noitien ja velhojen koulu () on pohjoisamerikkalainen taikakoulu. Irlantilaisnoita Isolt Sayre matkusti Uuteen maailmaan paetakseen pahaa tätiään Gormlaith Kolkkoa. Matkallaan nuori Sayre tapaa nuoren ei-taikin (jästi; nimitys erilainen Yhdysvalloissa) James Stewardin, jonka kanssa he menevät kihloihin ja rakensivat kivisen mökin Massachusettsiin. Heidän kodistaan tuli koulu kun he pelastivat kaksi velhopoikaa, joiden vanhemmat kuolivat villin ihmeotuksen käsissä, tältä otukselta. He muodostivat Ilvermornyn taikakoulun muistuttamaan kuuluisaa Tylypahkaa; jossa Isolt Sayre olisi halunnut opiskella mutta Gormlaith ei hyväksynyt heidän opetuksiaan. Ilvermorny toimii yhä Pohjois-Amerikan velhokouluna. Koulun tunnettuja oppilaita ovat mm Tina ja Queenie Goldstein. Urhea
Kun Merida antaa leivoksen muodossa olevan loitsun Elinorille, tämä muuttuu karhuksi, menettäen kykynsä puhua mutta säilyttäen kuitenkin suurimman osan inhimmillisestä persoonallisuudestaan. Merida palaa noidan mökille äitinsä kanssa, vain huomatakseen noidan lähteneen. Noita on kuitenkin jättänyt hänelle viestin: jos hän tahtoisi perua loitsun, hänen pitää korjata ylpeyden rikkoma side ennen toista auringonnousua tai loitsusta tulee pysyvä. Virvatulet johdattavat Meridan ja Elinorin muinaisen linnan raunioille, jossa he kohtaavat Mor’dun. Merida tajuaa, että Mor’du on se prinssi, josta hänen äitinsä tarina kertoi ja lupaa, ettei anna saman tapahtua äidilleen. Hän tulee siihen lopputulokseen, että loitsun purkamiseksi hänen tulee korjata seinägobeliini, jonka hän viilsi miekalla rikki riidellessään Elinorin kanssa. Lordi Voldemort
Valedro menestyi hyvin opinnoissaan ja häntä pidettiin kenties Tylypahkan historian parhaimpana oppilaana. Vuonna 1942 Valedro sai tietää, että hän oli äitinsä puolelta sukua Luihuisten perustajalle Salazar Luihuiselle ja osasi puhua kärmeskieltä. Hän luki kertomuksia, joiden mukaan Luihuinen oli rakentanut salaisen kammion Tylypahkan alle. Kammion kykeni avaamaan ainoastaan Luihuisen perillinen. Hän avasi kammion ja ystävystyi siellä asuvan basiliskin kanssa. Hän käytti basiliskia surmaamaan jästisyntyisiä, eli omasta mielestään kuraverisiä velhoja ja noitia. Basiliski tappoi tytön, joka tunnetaan Murjottavana Myrttinä, ja Valedro lavasti syylliseksi kolmasluokkalaisen Rubeus Hagridin. Hagrid erotettiin koulusta, mutta Dumbledore nimitti hänet myöhemmin Tylypahkan riistanvartijaksi. Kirikou ja paha noita
Pienessä afrikkalaisessa kylässä syntyy poika nimeltä Kirikou ainutlaatuisella tavalla. Hän ei ole tavallinen lapsi, vaan on erittäin määrätietoinen ja heti syntymänsä jälkeen hän osaa puhua ja kävellä. Kirikoun äiti kertoo tälle kuinka ilkeä noita on kuivattanut kylän lähteen, vienyt kullan ja syönyt kaikki kylän miehet lukuun ottamatta yhtä, Kirikoun enoa. Kirikou saa lähteen veden jälleen virtaamaan, sekä pelastaa kylän lapset kahteen kertaan noidan ansoista, jolloin häntä aletaan pitää sankarina. Kirikou päättää saattaa taisteluun lähtevän enonsa noidan luo ja pelastaa tämän huijaamalla noitaa. Kirikou palaa enonsa kanssa kylään ja saa kuulla isoisänsä asustavan vuorilla, noidan talon takana. Sinne hän joutuu kaivamaan tunnelin, sillä noita vartioi taloaan tarkasti. Kirikou löytää isoisänsä, joka kertoo noidan muuttaneen soturit taikakaluiksi, eikä syönyt heitä. Kirikou kuulee myös että noidan selkään on isketty myrkytetty oka, mikä teki hänestä pahan. Kirikou kaivautuu noidan taloon ja varastaa sekä piilottaa kullan, jonka noita ryöväsi kyläläisiltä. Noita lähtee etsimään kultaa, jolloin Kirikou hyppää hänen selkäänsä puusta ja vetää okan irti hänen selästään. Noita vapautuu kirouksesta ja muuttaa Kirikoun aikuiseksi, jolloin he rakastuvat tosiinsa. Kylän väki ei kuitenkaan enää tunnista Kirikouta tämän ollessa aikuinen ja he uhkaavat tappaa noidan. Kirikoun äiti kuitenkin saapuu ajoissa paikalle ja tunnistaa Kirikoun kasvoista. Silloin Kirikoun isoisä saapuu paikalle kirouksesta vapautuneiden sotureiden saattelemana. Lopuksi kylän väki juhlii Kirikouta. Luihuinen
Oletettavaa on että luihuinen ei koskaan näe Iseeviotpeilistä itseään sellaisena kuin hän on, sillä kunnianhimoissaan he haluavat aina olla vielä hieman parempia ja yltää aina vain korkeammalle. Mikään ei tunnu riittävän. Parhaassa tapauksessa luihuista ajaa eteenpäin terve kunnianhimo ja hänen katseensa suuntautuu toiveikkaana tulevaisuuteen. Tavoitteet motivoivat luihuisen sisäistä intohimoa, kipinää ja pitävät liikkeessä. Luihuiset näkevät ratkaisuja ja loputtomia mahdollisuuksia. Mikään maailmassa ei ole mahdotonta luihuiselle. Kunnianhimoon liittyy yleensä myös määrätietoisuus. Luihuiset tietävät mitä haluavat, asettavat tavoitteita ja pyrkivät niihin dynaamisesti. Haluaa luihuinen sitten artistiksi, poliitikoksi, ison yrityksen johtajaksi tai huippu-urheilijaksi, hän ei luovuta ennen kuin on tavoitteessaan. He saattavat myös olla hyvin ankaria itselleen ja kanssaihmisilleen, koska odottavat itseltään paljon. Luihuisen ihanteet voivat olla hyvin korkealla, mielellään muiden saavuttamattomissa. Pohjolan emäntä
Pohjolan emäntä on itse synnyttänyt monia niistä sairauksista, vaivoista ja ongelmista, jotka tulevat Pohjolasta ihmisten harmiksi. Näissä runoissa hänen nimensä on esimerkiksi Louheatar, Lovehetar tai Louhiatar, ja hänet on usein portoksi mainittu siksi, etteivät nämä "lapset" ole avioliitosta peräisin. Hänet hedelmöittää tuuli, kun hän paljastaa alapäänsä pohjoiseen päin, tai sen tekee Iku-Tursas meren kuohuilla kovilla. Louhi mainitaan kuitenkin usein myös ihmeellisten Pohjolan neitojen äidiksi. Luihuinen
Luihuisen tuvanjohtaja on professori Severus Kalkaros, joka opettaa Tylypahkassa taikajuomia ja kuudennessa kirjassa suojautumista pimeyden voimilta. Kun hän samana vuonna pakenee Tylypahkasta, hänen tilalleen valitaan Horatius Kuhnusarvio. Tuvan tunnuseläin on käärme ja sen tunnusvärit ovat vihreä ja hopea. Zezenia Online
Velhot (Mage) ovat kovimpia taikureita ja tappavat vihollisensa helposti eri taioillansa. Heillä on käytössään aseena taikasauva ja hahmoluokista suurin määrä eri loitsuja. Vastapuolena he eivät ole kovin kestäviä, joten heidän täytyy pyrkiä, kuten jousimiesten, pysymään sopivalla etäisyydellä vihollisistaan välttääkseen vahingoittumisen. Noitavainot
Vainojen maantieteellisen jakaantumiseen vaikuttivat erilaiset paikalliset tekijät. Mantereella käytössä ollut roomalainen laki oli kovempi kuin Englannin lainsäädäntö. Englannissa ja Skandinaviassa myös syytettiin pääosin vain vahingoittavasta noituudesta ("maleficium") eikä diabolismista (kuten Skotlannissa tai Saksassa) tai parantavasta, "valkoisesta" magiasta kuten Ranskassa. Saksassa rajoittamaton kidutus tuotti enemmän tunnustuksia kuin Franche-Comtén alueella Ranskassa harjoitettu rajoitettu kidutus. Kidutuksella aikaansaadut tunnustukset johtivat Saksassa ja Tanskassa ketjureaktioon, missä noituudesta syytetyt ilmiantoivat puolestaan uusia noitia. Noidan loitsu
Teos kertoo Rachelista ja hänen pikkuveljestään Ericistä, jotka kaapataan autotallin seinän läpi noidan hallitsemalle Ithrea-planeetalle. Uudessa, harmaassa Rachel huomaa, että hänellä on taikavoimia, hän osaa muun muassa lentää, luoda asioita ja vaihtaa olomuotoaan. Dragwena lumoaa Rachelin, koska Erikillä ei ole taikavoimia mutta pian sisaruksille selviää noidan todellinen luonne, kun he kuuleat ennustuksesta. Rachel ja Erik pakenevat noidan palatsista ja päättävät kukistaa tämän. Asiaa kuitenkin vaikeuttaa se, että Dragwena on istuttanut Racheliin taikuuden, joka muuttaa Rachelin noidan kaltaiseksi. Selviää kuitenkin, että Erikillä on toisenlaisia taikavoimia. Hän pystyy kumoamaan kaikki taikuudet mutta ei pysty pysäyttämään Rachelin muutosta. Rachel ja Erik saavat avukseen sarreenit ja Larpskendian, velhon, joka on alun perin sulkenut Dragwenan planeetalle mutta Larpskendia ei voi itse tulla planeetalle vaan Rachelin ja Ericin on selvittävä ilman häntä. The Joulukalenteri
Tontut asuttivat aikoinaan Suomea eläen luolissa eri puolilla maata. Ilkeät näsät kuitenkin häätivät heidät, ja luolat tuhottiin. Kaukana muualla vanha tonttu nimeltä Iki-Iäkäs tekee kuolemaa, sillä hänen elämänsä sävelmää soittava soittorasia on pysähtymisen partaalla. Hande, Kauko ja Toivo -nimiset tontut lähtevät lentokoneella matkaan hakemaan soittorasian vetoavaimen Keuruulla sijaitsevasta luolasta, joka säästyi näsien tuholta. Apunaan heillä on Viisasten kirja, jossa on ratkaisu kaikkiin punnistavaulmiin. Siinä kerrotaan myös, että Näsät ovat ottaneet ihmisen muodon, mutta he muuttuvat tunnistettavaksi juodessaan aimo määrän alkoholia. Näsät tunnistaa torahampaista ja silmälaseista, ja he ovat tonttujen mukaan hyvin rumia ja pelottavia. Rohkelikko
Harry ei kuitenkaan ilmianna Romildaa: ankaraakin ankarampi tuvanjohtaja Minerva McGarmiwa olisi hyvin todennäköisesti moisen rikkomuksen johdosta vienyt kaikki Rohkelikon siihenastiset tupapisteet - ja mitä erityisesti Luihuiset olisivatkaan sanoneet moisesta... Tylyaho
Kolme luudanvartta () on hyvin tunnettu majatalo ja pubi Tylyahon kylän pääkadulla, Skotlannissa. Se tunnetaan herkullisesta kermakaljasta ja sen kauniista omistajasta Matami Rosmertasta, joka asuu pubin yläpuolella. Kolme luudanvartta on suosittu kohde Tylypahkan oppilaiden ja henkilökunnan keskuudessa. Se on myös monen tärkeän tapahtuman tapahtumapaikkana, kuten Rita Luodikon haastatellessa Harrya tämän viidentenä vuonna. Majatalo on tärkeä myös brittiläisessä velhohistoriassa sen ollessa vuoden 1612 maahiskapinan päämajana. Luihuinen
Huomion arvoista on, että luihuisten jästivastaisuus ei välttämättä ole pelkkää pahantahtoisuutta. Jästivastaisuuden taustalla vaikuttavat kokemukset noitavainoista. Jästit ja velhot ovat joinain historian aikoina näet pyrkineet elämään yhdessä siinä epäonnistuen, yleensä velhojen tappioksi. Tästä syystä velhot aikanaan pakenivat maan alle ja loivat jästeiltä salaisen maailman pelastuakseen verilöylyiltä ja noitarovioilta. Tuon historian tuntemuksen runtelemina osa velhoista alkoi kantaa kaunaa jästeille perheenjäseniensä menettämisestä. Tuo kauna on vuosisatojen aikana lieventynyt, mutta edelleen nämä velhot näkevät, että jästit ja velhot ovat kaksi eri lajia, joiden sopuisa yhteiselo on mahdotonta. Halu pitää jästit ja velhot erillään ei suoraan siis tarkoita vihamielisyyttä jästejä kohtaan. Tylypahka
Luihuinen "(eng. Slytherin)" arvostaa määrätietoisuutta, juonikkuutta ja neuvokkuutta. Tylypahkan tuvista juuri Luihuisesta on tullut eniten pimeän puolen velhoja, mm. lordi Voldemort ja suurin osa hänen kannattajistaan kuuluivat kouluaikoinaan Luihuiseen. Tuvan maskotti on käärme ja sen värit ovat vihreä ja hopea.
Tuvan perusti Salazar Luihuinen. Luihuisen tupakummitus on Verinen paroni. Tylypahka
Tylypahkan velhojen ja noitien koulussa on kaksitoista nimeltämainittua opettajaa (joista jokaista kutsutaan professoriksi), joista jokainen opettaa eri oppiainetta. Muodonmuutokset, Pimeyden voimilta suojautuminen, Loitsut, Taikajuomat, Tähtitiede, Taikuuden historia ja Yrttitieto ovat pakollisia aineita ensimmäisten viiden oppivuoden aikana. Toisen oppivuotensa päätteeksi oppilat valitsevat vähintään kaksi valinnaista-ainetta jotka he tulevat aloittamaan kolmantena vuonnaan. Viisi valittavaa ainetta ovat Numerologia, Muinaiset riimut, Ennustus, Taikaeläinten hoito sekä jästitieto. Pohjoisen noidat
Lappalainen tähdentää, että noituus on hyvän vastakohta, ”pahuuden synonyymi”, pahantahtoista vaikuttamista. Sen pari ei ole taikuus vaan hulluus, ja taustalla on harhoja, sairautta, alkoholismia ja väkivaltaa. Hän muistuttaa, että kirkko tai valtio instituutiona ei ollut noitavainojen järjestäjä, vaan takana oli tavallisten ihmisten keskuudessa levinnyt massahysteria. Winx-klubi
Vauhdikas animaatiosarja kertoo teini-ikäisistä keijuista, jotka puolustavat hyvää energiaansa noitien pahaa voimaa vastaan. Pirteät, vahvat ja muotitietoiset keijutytöt seikkailevat kaikkialla universumissa, saavat uusia upeita transformaatioita ja kohtaavat erilaisia vihollisia. Lisäksi he saavat oppeja yliluonnollisille voimilleen alan parhailta kouluttajilta Alfean keijukoulussa. Samaan aikaan komeat ja mukavat spesialistit opiskelevat miekkasankareiksi Punalähteen poikakoulussa, kun taas noidat kouluttautuvat Pilvitornin noitakoulussa omiin jäyniinsä. Tylypahkan henkilökunta
Riesu () on räyhähenki, joka tekee kepposia ja aiheuttaa sekasortoa Tylypahkassa. Riesu on ollut Tylypahkassa sen perustamisesta lähtien eli vuodesta 993 saakka. Riesun suosikkeja ovat ”ekaluokan enkelit”, mutta myös vanhemmat oppilaat saavat osansa sen kepposista. Tylypahkan vahtimestari Argus Voro onkin usein hakenut lupaa räyhänhengen karkottamiseen koulusta. Riesua hyljeksitään usein muiden haamujen keskuudessa ja ainoa haamu, jota Riesu todellakin pelkää tai kunnioittaa, on Luihuisen tuvan kotikummitus Verinen Paroni. Riesu on perikuva jokerista. Riesu sanoo Harrya Potaksi. Harryn toisena kouluvuonna Riesu hajotti Häivytyskaapin, mistä Voro raivostui. Kolmantena vuonna Riesu yritti tukkia oven avaimenreiän purukumilla ja pilkkasi Lupinia, kunnes Lupin loitsi purukumin lentämään Riesun nenään. Neljäntenä vuonna Riesu heitti vesi-ilmapalloja oppilaiden niskaan heidän saapuessa Tylypahkaan. Albus Dumbledore
Dumbledore on hyvin suosittu henkilö velhoyhteisössä ja häntä on pyydetty ainakin neljä kertaa taikaministeriksi, mutta Dumbledore ei ole halunnut jättää Tylypahkan noitien ja velhojen koulua, joten hän on kieltäytynyt kunniasta. Dumbledore sanoo kirjassa Harry Potter ja Kuoleman Varjelukset, että hänelle ei pitäisi myöntää valtaa. Harry Potter -kirjoissa Dumbledoren arvonimiksi velhoyhteisössä mainitaan Suurtaikuri, Ylihörhö ja Päänoita sekä Noitien neuvoston puheenjohtaja. Lisäksi Dumbledorella on Merlinin ritarikunnan ensimmäisen luokan arvomerkki. Dumbledore on kuitenkin sanonut, että hän ei välitä näistä arvonimistä, kunhan häntä ei vain poistettaisi suklaasammakkokortteista. Noituus
Keskiaikainen kronikoitsija Olaus Magnus Gothus kuvaa laajasti suomalaisten noitien taikakeinoja. Suomalaiset tietäjät muun muassa myivät tuulta ostettavaksi kauppiaille, jotka eivät kovan vastatuulen vuoksi pystyneet lähtemään merelle: Velho
Suomen sana velho on alun perin tarkoittanut lähinnä pahansuopaa loitsijaa ja taikojaa, mutta sanaa ei ole käytetty pelkästään kielteisessä merkityksessä. Sana tietäjä on useammin tarkoittanut hyvää taikojaa, kansanparantajaa, jopa taikakeinoihin turvautuvaa sankaria. Silti sanaa on käytetty myös herjaukseen. Myös sana noita on tarkoittanut taikojaa sekä hyvässä, että pahassa mielessä, mutta kristinusko antoi sanalle erityisen synkän merkityksen paholaisen avustajana. Monia muita vastaavan taikuuden käyttäjien nimityksiä koskee sama: ne voidaan kokea sekä kielteisiksi että myönteisiksi. Pääsiäisen perinteet
Historiallisesti pääsiäisnoidat eli "trullit" ovat erityisesti kotieläimiä kohtaan pahantahtoisiksi uskottuja olentoja tai näitä esittäviä ihmisiä. Ruotsin kielessä "troll" tarkoittaa peikkoa ja nykyisin myös noitaa. Uskottiin, että kotieläimet ovat pitkäperjantain ja lankalauantain illan aikana alttiina pahalle. Toisaalta tuolloin harjoitettiin nimenomaan tätä uskomusta vahvistavia menoja, kuten esimerkiksi leikattiin eläimistä karvoja ja nahanpaloja. Trulleina toimivat yhteisöstä syrjäytyneet naiset, jotka näin ilmaisivat naapureitaan kohtaan tuntemaansa kateutta. Uskottiin, että pitkäperjantain ja pääsiäissunnuntain välisenä lauantaina Jumalan suojeleva vaikutus on pienimmillään ja silloin noidat pääsivät mellastamaan maailmassa. Siksi pääsiäislauantaina pelättiin noitia ja pahan karkottamiseksi muun muassa poltettiin pääsiäiskokkoja. Tylypahkan henkilökunta
Verinen Paroni () on Luihuisten kotikummitus, joka on yltä päältä veressä. Verinen Paroni on ainut Dumbledoren ohella joka osaa pitää Riesun kurissa. Ensimmäisessä kirjassa Harry huijasi Riesua matkimalla Veristä Paronia, jotta Riesu jättäisi hänet rauhaan. Seamus kysyi kerran Nickiltä kuinka Verinen Paroni sai veret päälleen, mihin Nick vastasi ettei ole koskaan kysynyt. Verinen Paroni myöhemmin osallistui Nickin kuolemanpäiväjuhliin. Neljännessä kirjassa Verinen Paroni ei suostunut antamaan Riesulle mahdollisuutta osallistua lukukauden alkupitoihin. Rohkelikko
Rohkelikko () on yksi Tylypahkan noitien ja velhojen koulun neljästä tuvasta J. K. Rowlingin luomassa Harry Potter -kirjasarjassa. Tylypahkassa uudet oppilaat jaetaan vuoden alussa neljään eri tupaan heidän persoonallisuuspiirteidensä perusteella. Tylypahkan muut tuvat ovat Korpinkynsi, Luihuinen ja Puuskupuh. Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Suomessa taikuussyytökset alkoivat lisääntyä 1660-luvulla, 50 vuotta myöhemmin kuin Ruotsissa. Vaikka voidaan olettaa, että kyseessä oli yleinen alueen oikeustavan muutos, asiasta ei ole löydetty mitään yksiselitteistä säädöstä. Vaikka myös luterilainen puhdasoppisuus oli saanut tiukimman muotonsa vuoteen 1660-mennessä ja monet uskonsäännöt oli tehty ehdottomiksi, ei tälläkään ole voitu osoittaa olleen suoraa yhteyttä taikuusoikeudenkäyntien lisääntymiseen. Kuitenkin uskonnollinen kurinpito Suomessa lisääntyi Gezelius vanhemman tullessa piispaksi samaan aikaan, ja on oletettavaa, että yhtenä vaikuttavana tekijänä olisi ollut kirkollisen ja maallisen vallan lähentynyt yhteistyö. Tästä osoituksena on myös se, että 1660-luvun jälkeen Ala-Satakunnassa ja Pohjois-Pohjanmaalla syytteitä esittivät aikaisempaa useammin nimismiehet. Narnian tarinat
Kirjojen vahvasta kristillisestä sanomasta huolimatta Lewisiä on arvosteltu myös siitä, että kirjasarja suhtautuu liian myönteisesti pakanuuteen. Muutamien kristillisten arvostelijoiden mukaan Lewis esittää Narniassa liian myönteisesti sellaiset taruolennot kuin kentaurit, satyyrit, kääpiöt ja jättiläiset. "Prinssi Kaspianissa" mainitaan myönteisessä valossa myös pakanalliset jumalhahmot Bacchus ja Silenos. Toimittaja David Van Biema on todennut, vaikkei hän esitäkään tätä varsinaisena kritiikkinä, että ”suuri osa "Velhosta ja leijonasta" on enemmän velkaa englantilaisille kansantarinoille tai skandinaavisille ja klassisille myyteille kuin Uudelle Testamentille”. Narnian tarinat: Velho ja leijona
Muutamaa päivää myöhemmin Edmund seuraa Lucya vaatekaappiin ja tapaa Valkean velhon ja tämän kääpiön, Ginarrbrikin (Kiran Shah). Velho tarjoaa Edmundille turkkilaisia karamelleja sekä mahdollisuutta päästä kuninkaaksi, jos tämä tuo veljensä ja siskonsa Velhon linnaan. Velhon lähdettyä Edmund kohtaa Lucyn, ja he palaavat kotiin yhdessä. Lucy kertoo kokemuksesta Peterille ja Susanille, mutta Edmund valehtelee, etteivät he käyneet missään. Professori ottaa Peterin ja Susanin puhutteluunsa. Hän ei ymmärrä, mikseivät he usko Lucyn kertomusta, ja antaa Lucyn käytöksen aiheuttajaksi kolme vaihtoehtoa: joko tämä on hullu, epärehellinen tai puhuu totta. Koska muut tietävät, ettei Lucy ole sen paremmin hullu kuin epärehellinenkään, tämän kertomus täytyy siis olla totta. Rujo, rampa ja perisokea
Rujo (myös ruho), Rampa ja Perisokea esiintyvät suomalaisissa loitsurunoissa. Nämä pahat veljekset tekevät noituuksia ihmisten vahingoksi. He ovat kolme Loviattaren (tunnetaan nimillä Louhi, Louheatar, Lovetar) eli Pohjolan emännän yhdeksästä pojasta. Heidän äitinsä hedelmöittyi tuulesta tai yhtymällä Tursaaseen tai piruun. Bellin noita
Noidan viimeinen lupaus perheelle oli palata seitsemän vuoden kuluttua, ja kun se palasi, talossa ei asunut enää kuin Lucy ja kaksi hänen veljeään. Noita ei enää pahemmin piinannut heitä, vaan käyttäytyi kuin lähes harmiton räyhähenki. Uuno Turhapuro (televisiosarja)
Myös kodittomaksi joutunut Sörsselssön on muuttanut Uunon luokse. Uuno ja Sörsselssön järjestävät appiukolle vankilastavapautumisjuhlat ja nyhtävät häneltä rahaa muun muassa pääsymaksuilla ja arpajaisilla. Ohjelma etenee "gaala-iltaan" asti, ja appiukko sekä naisväki menee pukeutumaan juhlavaatteisiin. Sillä aikaa poliisilaitoksen psykiatri Kielo Nuppu tulee kotikäynnille. Uuno ihastuu heti tähän viehättävään blondiin ja ryhtyy iskemään tätä. Psykiatri kertoo tulleensa "sitä hullua hoitamaan", Uuno kertoo olevansa juuri se hullu, ja hoito alkaa. Uuno kertoo pelkäävänsä pimeää ja haluaa näyttää pelkonsa, joten hän ja psykiatri menevät istumaan sohvalle viltin alle. Appiukko ja naiset saapuvat juhlapuvuissaan ja löytävät kaksikon, mutta Uuno valehtelee naisen olevan esiintyjä ja suostuttelee hänet olemaan paljastamatta itseään. Tylypahka
Tuvanjohtaja viiden ensimmäisen kirjan aikana ja suurimman osan kuudennesta kirjasta on Severus Kalkaros. Kuudennessa kirjassa ja seitsemännen kirjan alussa, eläkkeelle jäänyt taikajuomien opettaja ja entinen tuvanjohtaja, Horatius Kuhnusarvio saa tuvanjohtajan tittelin. 
Godric Rohkelikko () on Rohkelikon tuvan perustaja. Hän oli alkuaan Salazar Luihuisen hyvä ystävä, mutta myöhemmin heidän välinsä rikkoontuivat. Tästä syystä Luihuisen ja Rohkelikon tuvat ovat vieläkin huonoissa väleissä. Noita (muumit)
Noita () on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy sarjassa "Muumilaakson tarinoita". Hän asuu pienessä mökissä Muumilaakson laitamilla sijaitsevassa synkässä Noitametsässä. Noita ei varsinaisesti ole paha, vaikka inhoaakin muumien kiltteyttä. Noidan tyttärentytär Aliisa taas on muumien hyvä ystävä ja aina tilaisuuden tullen karkaa mummoltaan muumien luo. Toisin kuin muut sarjan vakiohahmot, Noita ja Aliisa eivät perustu millään lailla Tove Janssonin tuotantoon. Noita osaa muun muassa lentää luudalla, keittää taikajuomia sekä lukea loitsuja. Jaksossa "Joulu on ovella" hän mainitsee, että hänellä on "kolme diplomia". Ulkonäöltään Noita on pieni, kumara, vanha ja hänen oranssit hiuksensa ovat sidottuna kahdelle tötterölle. Noidan mökki on keskellä Noitametsää ja se on rakennettu kiinni valtavan puun juurakkoon. Noidan suomenkielisenä äänenä on Yleisradion dubbauksessa Leena Uotila ja MTV:n dubbauksessa Carla Rindell. Luihuinen
Vahvasta klikkiytymisestä huolimatta kyse ei välttämättä ole aidosta halusta tai välittämisestä. Näin luihuisten kohdalla voidaan ehkä puhua paremminkin kontakteista tai liittolaisista kuin ystävistä. Luihuisten pääideologiaan tuntuu pohjimmiltaan myös kuuluvan, että jokainen pärjää omillaan ja raivaa tiensä menestykseen lopulta yksin. Luihuiset saattavat korkealle tavoitellessaan myös sortua piittaamattomuuteen, kävellä muiden ihmisten yli tai tarkoituksella nujertaa kilpailijansa. He siis todennäköisesti keräävät itselleen myös suuren määrän vastustajia sekä vihamiehiä. Luihuiset vaikuttavat siis olevan huomattavasti rohkelikkoja yksilösuorittavampia ja itsenäisempiä. Heitä voi olla vaikea motivoida yhteiseen tekemiseen tuntemattomien kanssa. Käytännössä kirjoissa kuitenkin kuvataan luihuisten kulkevan samanlaisissa muuttumattomissa kaveriporukoissa kuin kaikkien muidenkin tupien oppilaiden. Myös kaikissa tuvissa tuntuu olevan yhtä paljon ns. suosittuja ja syrjittyjä oppilaita. Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Lainsäädäntö asetti eri asemaan taikuuden, jolla pyrittiin saamaan aikaan sosiaalisesti hyväksyttäviä lopputuloksia, kuten parempaa karjaonnea tai parantaa tauteja, ja noituuden (), jolla pyrittiin saamaan aikaan vahingollisia lopputuloksia, kuten muiden vahingoittamista. Taikuutta oli harjoitettu kauan, eikä siitä tullut lainvastaista, ennen kuin esivalta katsoi sen uskonnolliseksi toisinajatteluksi ja sääti sen rikokseksi. Vahingoittava noituus eli musta magia puolestaan oli ollut kiellettyä koko tunnetun ihmiskunnan historian. Ruotsissakin se oli jo noin vuosina 1200–1350 kirjoitettujen maakuntalakien mukaan rangaistavaa. Vuonna 1350 kuningas Maunu Eerikinpojan maan- ja kaupunginlaeissa todetaan: ”Jos mies miehen eli waimo waimon welhoudella surmapi, nin että hän sijtä cuoleman saapi mistatkan [=menettäköön] hengens sen caltaisesta työstä, miehen pitä wiruelle pandaman ia waimo poldettaman – –.” Väster­åsin valtio­päivillä vuonna 1528 noituus ja taikuus määrättiin kuolemanrangaistuksen alaiseksi ja rangaistavuus ulotettiin näin myös valkoiseen magiaan. Rujo, rampa ja perisokea
Pistosanojen, noidannuolta parantavien loitsujen mukaan pojat ovat osaltaan vastuussa ensimmäisestä noidannuolesta. Veljet takovat noidannuolet maailmanpuun lastuista ja ampuvat ne umpimähkään: Winx-klubi
Selina kutsuu koko ajan vaarallisempia satuhahmoja kirjastaan Winxien yrittäessä etsiä Eldoraa, keijukummia, joka on viimeisin Legendariumin haltija ennen Selinaa. Matkansa päätteeksi he löytävät Eldoran, Gardenian metsässä asustelevan höperöhkön keijun joka voi auttaa heitä tietämään miten lukita Legendarium. Winxit matkustavat Tir Nan Ogiin, Maan keijujen valtakuntaan, jonka kuningatar Nebula on muuttanut keijukouluksi. Siellä he löytävät Muinaiset Valtikat, jotka olivat ensimmäisillä keijuilla jotka loikkasivat Legendariumista todelliseen maailmaan. Osoittamalla rohkeutensa Valtikoiden edessä, Winxit saavat niiltä Mythix-voimat, joiden avulla he pystyvät pääsemään sisään Legendarium-maailmaan. Winxeille selviää, että heidän on löydettävä fantasiasmaragdi ja hopeakeihäs, jotka yhdessä muodostavat Legendarium-avaimen. Sen avulla he pystyvät sulkemaan petollisen kirjan lopullisesti. Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Suomen alueen noitaoikeudenkäynneissä suurin osa syytetyistä julistettiin syyttömiksi, ja pahantahtoisesta noituudesta ("maleficium") tuomittiin vain muutamia syytettyjä. Noituus ei ollut yleinen rikos, ja sen toteen näyttäminen oli vaikeaa. Syytöksiä noituudesta esittivät pääasiassa yksityishenkilöt, jotka syyttivät oletettua noitaa omista onnettomuuksistaan tai epäonnestaan. Hyvän onnen tuottamisesta ja parantamisesta nostivat syytteitä pääasiassa virka- ja kirkonmiehet. Suomen alueella ei koskaan ollut systemaattisia noitavainoja, vaan syytöksien määrä nousi ja laski eri alueilla eri aikaan. Noitavainot koostuivat yksittäisistä syytöksistä, joita esitettiin erilaisista henkilökohtaisista syistä. Alemmat oikeusasteet tuomitsivat noin 10 prosenttia syytetyistä kuolemaan, mutta vain puolet tuomioista lopulta pantiin toimeen. Yleisin tuomio noituudesta oli varsin suuri sakko. Noituus ei edes kiihkeimpinä vainovuosina ollut yleinen rikos. Kaikista käsitellyistä rikostapauksista noituus- ja taikuusoikeudenkäyntien määrä oli vain pari prosenttia. Myös kuolemantuomioista noituudesta ja taikuudesta tuomittujen määrä muodosti vain pienen osan. Esimerkiksi Pohjois-Pohjanmaalla vain noin neljä prosenttia kuolemantuomioista liittyi noitaoikeudenkäynteihin. Winx-klubi
Trixit karkotetaan jäälohkareissa Omega-ulottuvuuteen, josta he löytävät Valtorin, pahan velhon, joka on syyllinen Bloomin biologisten vanhempien katoamiseen. Valtor vapautetaan jäiden sisästä, ja hän käyttää uskomattoman vahvoja taikojaan Omegan hirviökäärmeitä vastaan. Valtor pakenee Omegasta Trixien kanssa ja ottaa heidät suojelukseensa. He aikovat yhteistyöllä etsiä Valon Komppanian jäsenet, jotka ovat mm. Faragonda, Saladin ja Griffin ja varastaa kaikkien taikaplaneettojen voimakkaat, maagiset ja mystiset aarteet. Valtor haluaa myös löytää Bloomin ja tuhota hänet pimeillä voimillaan. Kauden alussa Valtor ottaa valtaansa Solarian kreivitär Casandran ja tämän tyttären Chimeran, jotta nämä syrjäyttäisivät Stellan prinsessan valtaistuimelta ja Cassandra pääsisi Stellan isän, kuningas Radiuksen, kuningattareksi. Valtor myös ottaa prinsessa Diaspron kautta valtaansa prinssi Skyn, joka Eraklyonissa ilmoittaa Diaspron prinsessakseen ja laittaa Bloomin kärsimään rakkaansa menetyksestä. Enchantixin Winxit saivat uhrautumalla jonkin kotiplaneettansa asukkaan puolesta. Tecna kuitenkin uhrautui koko taikaulottuvuuden puolesta sulkemalla Androsin ja Omegan välisen portaalin, mutta katosi itse sen sisälle. Muut tytöt pelkäsivät Tecnan kuolleen, mutta Timmy selvitti tämän olevan yhä elossa. Winxit ja spesialistit lähtevät yhdessä pelastamaan Tecnaa Omegasta. Winxit menevät myös Kultaiseen Kuningaskuntaan hakemaan vesitähtiä, joiden avulla he voivat pysäyttää Valtorin. Bloom saa myöhemmin tietää Valtorilta totuuden vanhemmistaan Oritelista ja Marionista, sekä heidän olinpaikastaan. Luihuinen
Luihuisen makuusaleihin ja oleskeluhuoneeseen pääsee vankityrmissä olevan paljaan seinän kautta. Luihuisen oleskeluhuone on pitkä, matala, vankilankaltainen huone, joka on Tylypahkan järven alla. Oleskeluhuone on valaistu vihreiden valojen kanssa ja siellä on kaiverretut nojatuolit. Rowlingin mukaan Luihuinen kuvaa veden elementtiä. The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon
Illalla matkalaisten ollessa menossa nukkumaan Kulo ja Kekäle siepataan salakavalasti. Aamulla he huomaavat olevansa Avalarin laaksossa - tosin gepardisoturien kylässä köytettynä. Yhtäkkiä khiisiä hyökkää kylään ja ne sytyttävät gepardien koteja tuleen. Onneksi Kipuna huomaa taivaalla lohikäärmeennäköisiä lentäviä olentoja. Pian käy kuitenkin ilmi, että ne ovatkin hyökkääviä khiisiä. (Khiidet ovat Ärhämän henkiin herättämiä pahoja olentoja, joita vastaan pelissä on taisteltava useita kertoja.) Kulo ja Kekäle pyytävät päästä irti köysistä auttaakseen gepardeja ja osoittaakseen etteivät aio tehdä pahaa. Kylän päällikkö Vaaniskus suostuu lopulta - pian khiidet on voitettu. Soturit huomaavat kuitenkin, että yksi heistä on kateissa. Ahokas-niminen gepardi ei ole vieläkään palannut yrttienpoimimisretkeltään. Kulo ja Kekäle lähtevät etsimään häntä. Ennen pitkää Kulo ja Kekäle löytävät Ahokkaan vesiputouksen takaa pahasti loukkaantuneena. Silloin khiidet hyökkäävät jälleen, mutta perääntyvät onneksi pian. Ahokas ei pysty liikkumaan, joten hänelle on tuotava lautta. Kulo ja Kekäle löytävät lautan vastarannalta, mutta eivät saa sitä liikkeelle ilman kytkimiä. Ahokas kertoo kytkinvaraston avaimen olevan eräällä erakolla, joka asustaa laakson toisessa päässä. Kulo ja Kekäle löytävät erakon nopeasti lentotaitonsa avulla, mutta erakko ei kuitenkaan luota Kekäleeseen, "koska uskomuksen mukaan mustat lohikäärmeet ovat pahoja". Tylypahka
Jästisyntyisille velhoille ja noidille, jotka eivät välttämättä tiedä voimistaan tai velhomaailmasta, kirjeet toimittavat Tylypahkan henkilökunnan jäsenet, jotka kertovat vanhemmille/huoltajille velhoyhteisöstä ja vakuuttavat heidät uutisesta. He avustavat perhettä myös ostamaan tarvikkeet ja pääsemään Viistokujalle. Usopp
Enies Lobbyn jälkeisten tapahtumien jälkeen Usopp oppi myöntämään virheensä, Olkihattujen haluttua Usoppilta anteeksipyynnön eroamisestaan Olkihatuista. Thriller Bark osan aikana selvisi, kuinka negatiivinen ihminen Usopp on. Toisin kuin muihin Olkihattupiraatteihin, häneen ei tehonnut Peronan negatiiviseksi muuttavat kummitukset. Taikaministeriö
Ludoa on syytetty aikanaan taikaministeriön tietojen luovuttamisesta pimeyden velhoille. Syytökset kumottiin Ludon kertoessa, ettei tiennyt tietoja antaneen Augustus Rookwoodin olleen vakooja ja Voldemortin alainen. Kaikki tuomioistuimen noita- ja velhojäsenet halusivat vain onnitella häntä loistavista pelisaavutuksista, eivätkä Ludon tuomitsemisesta. Luihuinen
Muihin tupiin luihuiset suhtautuvat ylimielisesti ja purkavat niihin suorituspaineita ja pahaa oloaan ilkkumalla. Luihuisissa koulukiusaajia on kirjojen mukaan ehdottomasti kaikkein suurin määrä. Varmaa ei ole, kohdistuuko kiusaaminen vain tuvan ulkopuolelle vai tapahtuuko sitä myös tuvan sisällä. Muiden kiusaamisella luihuinen pyrkii nostamaan omaa statustaan, mutta tuvan sisällä sillä voi olla myös yhteishenkeä nostattava vaikutus. Luihuinen voi kiusata ja syrjiä tuvan ulkopuolisia vain osoittaakseen omaa ylemmyyttään ja vahvistaakseen omaa käsitystään tukijoukkonsa erinomaisuudesta. Harry Potter -sarjan tapahtumapaikat
Irveta () on ainut velhomaailman pankki ja siellä työskentelevät pääasiassa maahiset. Lumivalkoinen rakennus, lähellä Iskunkiertokujalle johtavaa kujaa, Irvetan tornit ovat korkeammalla kuin lähikauppojen katot. Asiakkaat ohittavat pronssiset ulko-ovet ja sen jälkeen hopeiset, ennen saapumistaan aulaan. Pääkerros on reunustettu marmorilla ja palvelutiskit reunustavat koko huonetta. Velhot ja noidat pitävät rahansa ja muut arvokkaat esineensä holveissa, joita suojelee erittäin monimutkainen ja vahva turvajärjestelmä. Holvit jatkuvat monia maileja Lontoon alle ja niihin pääsee kivisiä käytäviä pitkin taiotuilla vaunuilla. Irvetassa voi myös vaihtaa jästirahaa velhorahaksi ja toisinpäin. Luihuinen
Crabbe on ollut mukana jo Harry Potter ja viisasten kivi -kirjasta lähtien, ja hän on erottamaton osa Malfoyn jengiä. Viidennessä kirjassa Crabbesta tuli Luihuisen huispausjoukkueen lyöjä yhdessä Goylen kanssa ja myöhemmin hän liittyi Pimennon perustamaan Inkvisitiopartioon. Harry Potter ja puoliverinen prinssi -kirjassa Crabbe ja Goyle itsenäistyvät hieman ja alkavat jättää Malfoyn enemmän itsekseen. Tosin he muuntautuivat monijuomaliemen avulla tytöiksi ja pitivät vahtia Tarvehuoneen ovella Malfoyn korjatessa häivytyskaappia. Crabben isä on kuolonsyöjä. Kun Harry paljasti Saivartelijassa Crabben isän kuolonsyöjäksi, Crabbe raivostui tästä Harrylle. Harry Potter -sarjan käsitteet
Päivän profeetta toimitetaan tilaajilleen pöllöillä. Tylypahkassa se toimitetaan professoreille sekä muutamille oppilaille, jotka saavat sen aamuisin. Yksi lehti maksaa viisi sulmua. Se ilmestyy myös iltapainoksena aamun lisäksi. Uutiset ilmestyvät lehdessä hyvin nopeasti niiden tapahtumisen jälkeen. Lehti on lumottu niin, että sen teksti voi vaihtua päivän aikana niin, että uudet tiedot päivittyvät lehteen. Lehdessä olevat kuvat ovat liikkuvia.
Räyhääjä (eng. Howler) on tulipunainen lumottu kirje, joka huutaa asiansa vastaanottajalle lähettäjän satakertaistetulla äänellä. Ilmaistuaan viestinsä Räyhääjä syttyy itsestään liekkeihin ja palaa jättäen jälkeensä vain tuhkaa. Tylypahkan oppilaat pitävät Räyhääjän saamista pahimpana asiana, mitä aamiaispöydässä voi tapahtua. Ensimmäisessä kirjassa Neville Longbottom oli saanut mummoltaan Räyhääjän, mutta hän ei avannut sitä, jolloin se räjähti. Toisessa kirjassa Ronald Weasley sai Räyhääjän äidiltään lennettyään Ford Anglialla kouluun. Kolmannessa kirjassa Neville sai uuden Räyhääjän isoäidiltään jätettyään Rohkelikkotornin salasanalistan Sirius Mustan saataville. Neljännessä kirjassa Taikaministeriö sai useita Räyhääjiä lukemattomilta velhoilta ja noidilta, jotka valittivat huispauksen maailmanmestaruuskisojen puutteellisista turvajärjestelyistä. Myöhemmin Hermione Granger sai Räyhääjiä lukuisilta Me Noidat -lehden lukijoilta, jotka toruivat häntä holtittomasta rakkauselämästä, vaikka kyseessä oli Rita Luodikon kirjoittama valheellinen artikkeli. Viidennessä kirjassa Albus Dumbledore lähetti Petunia Dursleylle Räyhääjän, joka käski Petuniaa pitämään Harry Potterin kotonaan.
Saivartelija (eng. The Quibbler) on Luna Lovekivan isän Ksenofilius Lovekivan julkaisema velhoaikakauslehti, joka on surullisenkuuluisa omaperäisyydestään ja epäluotettavuudestaan. Lehdessä on usein artikkeleja mitä erikoisimmista aiheista, kuten taikaotuksista, joiden olemassaolo on vähintäänkin kyseenalainen. Vuonna 1996 Saivartelija kuitenkin julkaisi Rita Luodikon kirjoittaman haastattelun, jossa Harry Potter kertoi lordi Voldemortin paluusta. Kyseisestä numerosta tuli lehden historian myydyin numero ja samalla se vakuutti monet velhot ja noidat pimeyden lordin todella palanneen. Toisen velhosodan aikana Saivartelija julkaisi lukuisia juttuja, joissa se kertoi sodan todellisista tapahtumista, joista Voldemortin hallinnon painostama Päivän profeetta ei kirjoittanut. Lehti myös kannusti velhokansaa tukemaan Harry Potteria ja vastustamaan Voldemortia. Saivartelija saavuttikin suuren suosion Voldemortin vastustajien keskuudessa. Lopulta, vuoden 1998 keväällä, kuolonsyöjät kaappasivat Ksenofiliuksen tyttären, Lunan, kiristääkseen Ksenofiliusta muuttamaan lehden linjaa. Saivartelijan vaiheista sodan jälkeen ei ole varmuutta, mutta todennäköisesti se jatkoi taas eriskummallisten ja perusteettomien teorioidensa julkaisemista. Paha silmä
Paha silmä yhdistetään usein noituuteen ja kateuteen. Pahaan silmään on uskottu eri puolilla maailmaa jo muinaisista ajoista lähtien. Se esiintyy niin antiikin Kreikan ja Rooman uskomuksissa kuin myös juutalaisessa, islamilaisessa, buddhalaisessa ja hindulaisessa perinteessä. Usko pahaan silmään on yleinen myös alkuperäiskansojen piirissä, ja taikausko on säilynyt ympäri maailman sitkeänä näihin päiviin saakka. Yleensä pahasta silmästä on syytetty muukalaisia, epämuodostumista kärsiviä, lapsettomia naisia ja vanhoja naisia. Luettelo televisiosarjan Vampyyripäiväkirjat hahmoista
Klaus (Joseph Morgan) liittyy sarjan näyttelijäkokoonpanoon toisella kaudella. Lordi Niklaus, tuttavallisemmin Klaus, on vanhin vampyyri ja yksi sarjan päävihollisista. Klausista perheineen tuli kaikkien aikojen ensimmäiset vampyyrit. Myöhemmin paljastui, että hänen äitinsä oli tehnyt syrjähypyn ja että Klausin biologinen isä onkin ihmissusi, joka tekee tästä vampyyri/ihmissusi hybridin. Joukko noitia kuitenkin sitoi tämän ihmissusi voimat kuukiven avulla. Päästääkseen myös ihmissusivoimansa valloilleen, täytyy suorittaa rituaali jossa ihmissusi, vampyyri sekä Petrova-kaksoisolento uhrataan. Klaus keksi valekirouksen, auringon ja kuun kirouksen saadakseen kaksi lajia etsimään Petrova-kaksoisolentoa. Ensimmäinen Klausin löytämä kaksoisolento oli Katerina Petrova, joka kuitenkin pakeni kuukivi mukanaan ja muutti itsensä vampyyriksi, tullen täten tarpeettomaksi rituaalin kannalta. Klaus kuitenkin janosi kostoa Katerinalla, joka joutui viettämään vuosisatoja paeten tältä. Satoja vuosia myöhemmin, Klaus löytää Katerinan ja Elena Gilbertin, seuraavan Petrova-kaksoisolennon. Hän kidnappaa Katerinan ja kiduttaa tätä ja ottaa vallan Alaric Saltzmanin ruumiista vakoillakseen Elenaa. Saatuaan käsiinsä kuukiven, Jules-ihmissuden, Petrova-kaksoisolento Elenan ja muutettuaan Jennan vampyyriksi, rituaali voi alkaa. Bonnie Bennett ja Elijah joka on vihainen Klausin tapettua koko heidän yhteisen perheensä, suunnittelevat juonen jonka avulla Klausin rituaalia ei saataisi päätökseen. Bonnien käyttäessä sadan kuolleen noidan voimaa ja Elijahin yrittäessä tappaa tämä, Klaus kertoo voivansa paljastaa tälle perheensä hautapaikan. Elijah pelastaa Klausin, mutta Klaus tappaa Elijahin. Myöhemmin Klaus kiristää Stefanin puolelleen luodakseen lisää hybridejä eli ihmissusivampyyreja. Luihuinen
Theodore Nott on Nott-nimisen kuolonsyöjän poika. Hän on samalla vuosikurssilla Harry Potterin kanssa. Theodore valittiin Luihuisen tupaan. Viidentenä kouluvuonnaan Theodore oli yksi niistä, jotka kykenivät näkemään Thestralit, koska hän oli todistanut äitinsä kuoleman. Myöhemmin Theodore nähtiin kirjastossa yhdessä Crabben, Goylen ja Dracon kanssa. Harryn kerrottua Saivartelijassa Theodoren isän olevan kuolonsyöjä hän oli ainoa, joka ei reagoinut Harryyn millään lailla. Kuudentena vuonnaan Horatius kysyi Zabinilta Theodoren isästä ja Zabinin kerrottua Nottin olevan kuolonsyöjä, tämä oli syy miksi Kuhnusarvio ei kutsunut Theodorea ja Zabinia Kuhnukerhoonsa. Theodore oli yksi niistä Luihuisista, jotka pääsivät taikajuomien S.U.P.E.R-kursseille. Theodore virnisti Hermionelle tämän kerrottua Kuhnusarviolle olevansa jästisyntyinen. Theodore oli Tylypahkassa vielä seitsemäntenä vuonnaan ja puhdasverisyytensä takia oli Amikusin ja Alekton suosiossa. Ei ole tiedossa pakeniko Theodore muiden luihuisten kanssa ennen Tylypahkan taistelua vai liittyikö hän taisteluun isänsä rinnalla. Jääkansan tarina
Pian tämän jälkeen Silje kohtaa kaksi miestä: toinen on Tengel Hyvä ja toinen petturimainen Heming Voudintappaja. Tengel Hyvä kuulu satoja vuosia vanhaan Jääkansa-sukuun, joka polveutuu 1100-luvulla eläneestä velhosta nimeltä Tengel Paha (Tan-ghil). Vanhan legendan mukaan hän myi sielunsa paholaiselle ja langetti jälkipolvien ylle kirouksen, joka aiheutti sen, että jokaiseen sukupolveen tulisi syntymään yksi "leimaantunut" jäsen, jolla on taikavoimia ja poikkeava ulkonäkö. Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Ruotsissa noituudesta syytetyistä 85 prosenttia oli naisia. Vielä suurempi osuus tuomituista ja teloitetuista oli naisia ja noituudesta kuolemaan tuomituista vain prosentin verran oli miehiä. Syytetyt naiset olivat pääsääntöisesti nuoria; 60 prosenttia oli iältään 14–44-vuotiaita, mutta tuomion saaneet olivat tätä keskimääräisesti vanhempia. Tämä ilmeisesti johtui siitä, että esivalta oli antanut ohjeen teloittaa ensisijaisesti vanhoja ja paatuneita noitia, jotka olivat harjoittaneet syntiä jo pitempään. Tämän vuoksi myös lesket olivat teloitetuissa yliedustettuna. Tavallisesti noidan antoi ilmi joku sukulainen ja usein lapsi (noin puolessa tapauksista). Ilmiantaja oli usein myös naispuolinen sukulainen, joka itse oli syytettynä noituudesta ja tunnustanut sen, ja sen jälkeen hänet pakotettiin nimeämään muita noitia. Noidat olivat yleensä hyvämaineisia ja keskimääräistä varakkaampia. Luettelo Drizzt Do’Urdenin vihollisista ja vastustajista
Masoj Hun’ett on Hun'ettin huoneen nuori velho. Hän on saanut Guenhwyvarin lahjana joltakin alemman tason olennolta. Kun sota Do’Urdenin ja Hun’ettin perheiden välillä on puhkeamaisillaan Masoj koettaa pakottaa Guenhwyvarin surmaamaan Drizztin, mutta pantteri onnistuu vapautumaan sitä sitovasta lumouksesta ja liittoutuu Drizztin kanssa Masojta ja Altonia vastaan. Tylypahka
Jos oppilaat ovat tehneet oikein vakavan rikkeen, heidät voidaan erottaa Tylypahkasta. Harryn saattaa tähän tilanteeseen Taikaministeriö viidentenä kouluvuonna hänen käytettyään taikaa jästin läsnä ollessa, mikä on vakava rike velhomaailmassa. Dumbledore oli kuitenkin Harryn puolella ja hän sai pitää paikkansa koulussa. Kalkaros on useita kertoja yrittänyt saada Harryn, ja hänen isänsä James Potterin, erotetuksi Tylypahkasta. Ainoat oppilaat, jotka tiedetään erotetun koulusta, ovat Rubeus Hagrid, joka piti hallussaan akromantellaa, jonka uskottiin olevan Luihuisen hirviö ja Hagridin uskottiin avanneen Salaisuuksien kammion – rikoksen, jonka Tom Valedro teki, ja Lisko Scamander, joka erotettiin taikaeläimiensä aiheuttamien vahinkojen takia. Videopelissä paljastettiin, että Jacob-niminen oppilas oli erotettu koulusta hänen yritettyä etsiä Kirottuja Holveja, mikä oli vaarantanut kaikki koulun oppilaat. Noidankehä
Mytologisessa mielessä ja sanan alkuperäisessä tarkoituksessa noidankehä tarkoittaa noidan, velhon, paholaisen tai muun pahan olennon toimintaan liittyvää yliluonnollista tai fyysistä kehää tai aluetta. Alue saattaa olla rituaalipaikka, jossa noita suorittaa rituaalin, tai se saattaa olla jonkinlainen voiman keskittymä. Noidankehä voi myös vangita tai lumota siihen joutuneen. Fyysisesti noidankehä voi olla esimerkiksi lakoontuneen heinän aikaansaama ympyrä (vrt. viljaympyrät), kivistä muodostunut piiri tai sienikehä. Noidankehä voi olla myös piirretty esimerkiksi suolalla. Harry Potter
Lontoossa sijaitsevat esimerkiksi velhomaailmaa johtavan Taikaministeriön toimitilat, Pyhän Mungon taikatautien ja -vammojen sairaala ja Laituri 9 3/4, jolta lähtee Tylypahkaan menevä juna. Lontoossa sijaitsee myös Viistokuja, noitien ja velhojen katu, mistä voi hankkia erilaisia taikatarvikkeita. Viistokujalle pääsee hormipulveria käyttämällä tai Vuotava noidankattila -nimisestä pubista. Viistokujalla on myös Irveta-pankki, jossa velhot ja noidat säilyttävät rahojaan. Juju
Länsi-Afrikassa Juju saa taikauskoisia merkityksiä. Sitä voidaan pitää synonyyminä sanalle noituus. Amerikkalaisessa voodoossa voidaan nähdä vaikutteita jujusta, kuten hyvän ja pahan manipulointi. Alkuasukkaat pitävät jujua myös ns. "petona" Tenchu 2: Birth of the Stealth Assassins
Azuma Ninja on palvellut House of Gohdaa lukemattomien sukupolvien ajan. Nyt kolmen nuoren ninjan, Rikimarun, Ayamen ja Tatsumarun, pitää suojella Lord Gohda Matsunoshia vallankaappaukselta, sisällissodalta ja mystiseltä ninja-ryhmältä, Burning Dawnilta. Kun nämä kolme ninjaa hyväksytään Azuma-klaaniin, heidät kutsutaan Gohda-linnaan, joka Lord Gohdan sedän, Motohiden, hyökkäyksen kohteena. Verisen taistelun aikana Lady Kei, Lord Gohdan vaimo, kuolee ja Lord Gohdanin tytär, Princess Kiku, kidnapataan. Motohide yrittää myös tappaa Lord Gohdan, mutta Rikimaru estää tappoyrityksen. Motohide pääsee pakoon. Hieman myöhemmin selviää, että Motohide työskenteli Lord Gohdanin kilpailijalle, Lord Todalle. Toda tappaa Motohiden, jonka jälkeen hän itse tulee tapetuksi Lady Kagamin, Lord Todanin ninjan johtajan, toimesta. Lady Kagami johtaa Burning Dawnsin kapinallisryhmää, joka koostuu neljästä Burning Dawnin lordista; Suzakusta, Genbusta, Seiryusta ja Byakkosta, joita kaikkia johtaa Lady Kagami. Asioita pahentavat vielä entisestään Tatsumarun, joka juuri oli valittu Azuma-klaanin johtajaksi, katoaminen. Myöhemmin selviää, että Tatsumaru on menettänyt muistinsa ja taistelee nyt Burning Dawnsin puolella. Rikimarun ja Ayamen pitää nyt pelastaa Lord Gohda, ja pysäyttää ninjojen vallankumous Japanissa. Noitavainot Ruotsin valtakunnassa
Pitkään uskottiin, että noitaoikeudenkäynneissä Suomessa syytettiin vain joitakin satoja ihmisiä. Marko Nenosen ja Timo Kervisen keräämän 1 200 tapauksen aineiston perusteella voidaan kuitenkin päätellä, että vuosina 1500–1700 syytettyjä oli yhteensä noin 2 000. Koska Suomen oikeusistuimissa noitavainot eivät olleet yhtenäinen ilmiö, vaan syytteet, syyttäjät, syytetyt ja tuomiot vaihtelivat alueittain ja ajallisesti ja lisäksi noituudesta ja taikuudesta syytettiin ihmisiä Suomessa varsin vähän verrattuna moniin muihin rikoksiin, ei Suomen noitaoikeudenkäyntejä kuvaa kovin hyvin termi ”vaino”. Hetkittäin, erityisesti noitamaineisia kerjäläisiä vastaan käydyt oikeudenkäynnit Ala-Satakunnassa 1650–1660-luvuilla sekä vuosisadan lopun taikuussyytökset muodostavat oikeudenkäyntien suman, jonka voidaan katsoa saaneen vainon piirteitä. Kuohari
Suomessa kuohari oli usein myös noita, ja kuoharin työhön kuului usein loitsujen lukeminen työn onnistumiseksi, varsinkin tulehdusten ehkäisemiseksi. Noita saattoi tehdä kuoharin töitä, koska noidan maine oli jo muutenkin ristiriitainen. Kristillisenä aikana noitiin kohdistui sekä suurta arvostusta, että suurta inhoa ja pelkoa, pitkälti samaan tapaan kuin vainajiin ja jollain tavoin myös pyhään eläimeen karhuun. Sekä noitia, vainajia että karhuja kunnioitettiin erityisen yliluonnollisuuden ja suurten voimien vuoksi, mutta myös pelättiin vieraan henkimaailman arvaamattomina edustajina. Luihuinen
Regulus Arcturus Musta () (1961 – 1979) oli Sirius Mustan pikkuveli. Tylypahkassa hän päätyi Luihuisen tupaan. Hän uskoi vanhempiensa ja muun sukunsa tavoin puhdasveristen ylemmyyteen ja siihen, että jos oli Musta, oli melkein kuninkaallinen. Regulus muistutti veljeään melko lailla, mutta oli hentorakenteisempi, pienempi eikä yhtä komea kuin Sirius. Regulus pelasi etsijänä Luihuisen tuvan huispausjoukkueessa. Lestijärvi
Luterilaisen kirkon ja rovasti Jaakko Geetin pakanuuden vastaiseen taisteluun liittyi myös noitien ja paholaisten palvojien saattaminen vastuuseen. Johtivathan noidat tempuillaan ihmisiä iankaikkiseen kadotukseen. Pätevimmät noidat olivat saamelaisia, joista kuuluisin oli lestijärveläinen Heikki Lappalainen. Häntä oli syytetty käräjillä noituudesta useamman kerran. Vuoden 1585 käräjillä Lohtajan kirkonkyläläinen Juho Niilonpoika Junttila ja kannuskyläläinen Juho Holsti kertoivat Junttilan vaimon Elsan palkanneen Heikki Lappalaisen surmaamaan taikakeinoillaan oman tyttärensä Pirjetta Pietarintyttären, jonka isäpuoli Juho Niilonpoika oli. Lappalainen tunnusti tehneessä joitakin paholaisen konsteja ja koska hänen todistettiin ennenkin käyttäneen noitarumpuaan, oikeus langetti kuolemantuomion mestaamalla. Noidan kymmenen markan arvoinen irtaimisto meni kruunulle. Luihuinen
Luihuisilla tuntuu olevan selkeä käsitys maineestaan, statuksesta ja vahva omanarvontunto, jonka rikkomisesta he ovat valmiita kostamaan verisesti. Mainetietoisuudesta johtuen heidän julkikuvansa voi olla hämmentävän hurmaava ja siloiteltu; he haluavat olla menestyviä, kauniita, rikkaita ja vaikutusvaltaisia. Koulumaailmassa he saattavat esiintyä säihkyvän itsevarmoina, urheilullisina ja trendikkäinä; Heillä on rikkaat vanhemmat, hienoimmat kulkuneuvot ja merkkivaatteet ja he seurustelevat vain toistaan kauniimpien ja komeampien partnereiden kanssa. Luihuinen saattaa hallita etiketin täydellisesti, olla kuin kala vedessä kaikissa juhlissa tai esittää kovinkin karismaattista ja pidettyä seuramiestä. Hänellä voi olla myös arvostettu ammatti tai koulutus vain puhtaasti julkikuvan rakentamista varten. Maineen varjeleminen pelastaa osin luihuiset täydeltä itsetuholta. Pysyäkseen sosiaalisesti arvostettuina, on heidän käyttäydyttävä edes näennäisesti sosiaalisten normien mukaisesti, vaikkei heitä syvimmiltään muiden mielipiteet kiinnostaisivatkaan. Tämä saattaa hillitä paljonkin radikaaliutta. Luihuiset saattavat itse sosiaalisiin standardeihin vahvasti uskovina käyttäytyä tuomitsevasti ihmisiä kohtaan, jotka poikkeavat valtavirrasta esimerkiksi pukeutumiseltaan. Luihuiselle itselleen on nimittäin ensisijaisen tärkeää, että heidän oma ulkomuotonsa huokuu heidän ansaitsemaansa arvostusta. He saattavat esimerkiksi käyttää kalliita merkkivaatteita vain tuodakseen esiin maallista varakkuuttaan tai osoittaa nuivalla, valikoivalla käytöksellään, etteivät kaikki ympäröivät ihmiset ole heidän seuransa arvoisia. Urheilu edustaa luihuiselle ikuista tarvetta itsensä ylittämiseen ja voittamiseen, mutta maineeseen liittyen se voi saada myös pinnallisia piirteitä ja liikunnan harrastamista voi alkaa motivoida terveyden sijasta estetiikka ja turhamaisuus. Luihuisilla voi korpinkynsien tavoin olla taipumusta elitismiin. Suomalaiset taruolennot
Uskottiin, että jotkut vainajat eivät päässeet kuolleiden kotiin Tuonelaan, tai tulivat sieltä jotain syystä takaisin ihmisten ilmoille. Osa vainajista oli arvostettuja esivanhempien henkiä, joita pyydettin avuksi ja palvottiin ("katso myös:" vainajien palvonta). Osa kuitenkin oli kammottavia olentoja, jotka saattoivat jopa vahingoittaa eläviä, tai takertua näihin aiheuttaen sairauksia. Voimakas velho saattoi kuitenkin hallita näitäkin, ja käyttää omiin tarkoituksiinsa.Luonnottaret, päivättäret, kuuttaret, keijukaiset, sinipiiat ja metsänneitsyet olivat kauniita, luonnossa tavattavia naisolentoja. Paimen, piika ja emäntä
Illalla Juuso vie Katrin Vaakerluntin taloon Tampereelle. Paikka on huonomaineinen. Rikkaan Veikkolan tytär, Annastiina on myös siellä. Katri loukkaantuu sydänjuuriaan myöten Juusolle, joka toi hänet moiseen paikkaan. Katri jättää Juuson ja pestautuu piiaksi Ruuhiniemeen, jossa myös Leena on piikana. Ruuhiniemen isäntä tekee kuolemaa, ja talon todellinen isäntä on Santeri. Talossa on myös kolme muuta poikaa, Santerin veljet Iivari, Vilppu ja alaikäinen Matti. Katri osoittaa olevansa tehokas ja aikaansaava piika. Hänelle on käyttöä talossa, jonka emäntä vaikuttaa saamattomalta nahjukselta. Lisäksi vanhemmat veljet Iivari ja Vilppu ovat laiskoja ja tyhmänpuoleisia vetelyksiä. Kun vanha isäntä kuolee, seuraa taistelu Ruuhiniemen isännyydestä. Matin holhooja eli kauppias Tervola haluaa, että isäntä valitaan arvalla. Hän huijaa arvonnassa ja saa valittua Matin isännäksi, eli käytännössä Tervola pääsee käsiksi suurtilaan. Matti itse ei halua isännäksi. Myös vanhan isännän tahto oli, että Santeri jatkaisi isäntänä. Katrin ehdotuksesta Santeri vuokraa Ruuhiniemen, ja voi näin jatkaa isäntänä. Katrista tulee talon emäntäpiika. Tylypahka
Tylypahka on jaettu neljään tupaan, joista jokainen kantaa perustajansa nimeä: Godrick Rohkelikko, Salazar Luihuinen, Rowena Korpinkynsi ja Helga Puuskupuh. Tuvat kilpailevat koko kouluvuoden ajan ansaitsemalla pisteitä hyvistä teoista ja menettämällä pisteitä huonosta käytöksestä ja lopulta eniten pisteitä omaava joukkue voittaa tupamestaruuden. Jokaisella tuvalla on myös oma huispausjoukkueensa, jotka kilpailevat huispausmestaruudesta. Nämä kaksi kilpailua aiheuttavat kilpailuhenkeä tupien välillä. Tylypahkan tuvat ovat oppilaiden eläviä ja oppivia yhteisöjä, joista jokainen on yhden Tylypahkan henkilökunnan jäsenen valvonnassa. Tuvanjohtajat, joiksi heitä kutsutaan, ovat vastuussa muun muassa antamaan oppilaille tärkeää tietoa, rankaisemaan heitä ja vastaamaan tuvassaan tapahtuvista hätätilanteista. Joka vuosi vuosiluokat jakavat saman makuusalin ja oppitunnit. Makuusali ja oleskeluhuone ovat tupa-aluetta, jolloin siellä oleskelevien täytyy kuulua kyseiseen tupaan.