Milloin siemensyöksyt alkavat?
Siemensyöksy
Pojat, jotka eivät ole vielä saavuttaneet sukukypsyyttä, kokevat orgasmin, mutta siemennestettä ei orgasmissa välttämättä purkaudu. Myös aikuiset miehet voivat saada orgasmeja ilman siemensyöksyä, tosin se on harvinaista. Siemensyöksyt alkavat keskimäärin noin 13-vuotiaana, yksilöllinen vaihtelu on kuitenkin suurta, ne voivat alkaa huomattavasti nuorempana tai vanhempana. Murrosikä
Kun kivekset ovat kasvaneet noin vuoden verran, ne tuottavat jo tarpeeksi testosteronia, jotta seuraavien muutosten sarja voi alkaa. Tämä vaihe alkaa keskimäärin 13,0-vuotiaana, mutta vaihtelee eri henkilöillä 11. ja 15. ikävuoden välillä. Nyt alkavat siemensyöksyt, kainalokarvoituksen kasvaminen ja hien hajun voimistuminen, sekä peniksen kasvu. Pituuskasvu alkaa kiihtyä yleensä puolen kuluttua edellisten muutosten sarjan tapahtumisesta, eli noin 13,5-vuotiaana. Siittimen erektiopituus kasvaa seuraavan kahden vuoden aikana seitsemästä sentistä noin neljääntoista senttiin, mutta aikuisten erektiokoot vaihtelevat kuitenkin yhdeksästä sentistä yli kahteenkymmeneen senttiin. Siemennestettä erittyy aluksi vähän, ja se on melko läpinäkyvän vesimäistä ja siittiömäärältäänkin niukkaa, mutta parin vuoden aikana sen siittiömäärä kasvaa ja itse nestekin muuttuu liisterimäiseksi ja samean vaaleaksi. Poika saa ensimmäisen siemensyöksynsä yleensä masturboimalla, mutta varsinkin nuoruudessa on tavallista että siemensyöksyjä tulee myös yöaikaan, varsinkin eroottisten unien aikana. Pojat aloittavat säännöllisen masturboinnin yleensä 12–13 vuotiaana, se saattaakin olla ensimmäinen merkki alkavasta puberteetista ja seksuaalisesta kehityksestä.
Ihmisen seksuaalisuus
Nuoruusiässä ihminen alkaa tutustua kehossaan voimistuviin seksuaalisiin tuntemuksiin itseä kiihottavin ajatuksin, materiaalein ja kosketteluin itse tai ystävän kanssa. Nuori alkaa kokea erektioita tai kostumista. Omaa muuttuvaa ulkonäköä tutkitaan ja vertaillaan toisiin, ja ulkonäköä aletaan korostaa joskus seksuaalisesti. Kiinnostus seksuaalisuuteen kasvaa, ja nuori etsii tietoa eri lähteistä. Rakkauden tunteet alkavat herätä, ja omaa seksuaalista identiteettiä aletaan pohtia. Nuori voi alkaa saada seurustelussaan seksuaalisia kokemuksia kuten koskettelua ja kiihottumista. Ensimmäisen yhdynnän tytöt kokevat keskimäärin 17 ja pojat 18 vuoden iässä, mutta seksuaalisuuden edistymisessä vaihtelua myöhäismurrosikäisissä on huomattavan paljon. Sienimyrkky
Hermomyrkyt eli psykotrooppiset myrkyt vaikuttavat keskushermostoon ja mielentilaan. Oireet (hikoilu, sekavuus, harha-aistimukset ja alentunut verenpaine) alkavat 1–4 tunnin kuluttua sienen nauttimisesta. Hermomyrkkyjä sisältäviä sieniä on käytetty monissa kulttuureissa hallusinaatioiden aiheuttamiseen ja uskonnollisissa rituaaleissa. Väli-Amerikassa käytettiin madonlakkeja ("Psilocybe"). Siperiassa ja Suomessakin šamaanit käyttivät punakärpässientä ("Amanita muscaria") helpottamaan loveen lankeamista. Myrkytykset ovat yleensä tahallisesti aiheutettuja, kun sieniä on käytetty huumeena.Osalla ihmisistä on synnynnäinen sienisokerin imeytymishäiriö eli trehaloosi-intoleranssi. Se aiheuttaa ilmavaivoja ja ripulointia. Kuukautiskierto
Kuukautiskierto alkaa ("menarke") tytön ollessa murrosikäinen, yleensä kahdesta-kolmeen vuotta rintojen kasvun ja valkovuodon alkamisesta. Myös rasvakudoksen määrällä, perimällä ja liikunnalla on vaikutusta alkamisajankohtaan. Tyypillistä on, että kuukautisten alkaessa tytön murrosiän kasvupyrähdys on jo takanapäin, ja tytöllä on jo pitkälle kehittyneet rinnat ja häpykarvoitusta. Kuukautisten alkamisen jälkeen tyttö kasvaa enää noin 5 cm pituutta, mutta osa tytöistä kasvaa enää noin 2-3cm ja osa vielä jopa kymmenen senttiä. Kuitenkin kasvupyrähdys on monilla tytöillä vielä edessäpäin, etenkin jos kuukautiset alkavat nuorena. Kuukautiset alkavat suurimmalla osalla tytöistä 12–14-vuotiaana, mutta voivat alkaa paljon nuorempana tai vanhempanakin. Suomalaisilla tytöillä kuukautisten keskimääräinen alkamisikä on suunnilleen 13 vuotta. Kuukautiset voivat aiheuttaa kipuja ja niitä voi lievittää muun muassa särkylääkkeillä. Raskausmyrkytys
Kun jo aikaisemmin oli todettu, kuinka tärkeä on naisen kyky sietää immuunijärjestelmän tasolla vauvan isän perimää, hollantilaiset lisääntymistieteeseen erikoistuneet biologit suunnittelivat koesarjan, joka rakentui sille tiedolle, että ihmisen immuunijärjestelmä sietää paremmin suun kautta tulevia aineita. Hollantilaiset tutkijat totesivat hämmästyttävän vahvan korrelaation alentuneen raskausmyrkytykseen esiintyvyyden ja naisten harjoittaman suuseksin välillä. He panivat myös merkille, että suoja oli vahvin jos naiset nielivät kumppaninsa siemennesteen. Tutkijat päättelivät, että vaikka millainen tahansa seksuaalisen aktiivisuuden tuoma altistuminen kumppanin siemennesteelle näyttää vähentävän naisen alttiutta erilaisiin raskauden aikana mahdollisesti ilmeneviin immuunihäiriöihin, toleranssi saataisiin muodostumaan nopeimmin suun kautta saadun ja ruuansulatuselimistön kautta imeytyneen siemennesteen avulla. Vaikka tutkijat ottivat huomioon, että joihinkin tutkimuksiin sisältyi mahdollisesti harhauttavia tekijöitä, kuten että säännöllisesti suuseksiä harrastavat ja siemennestettä nielevät naiset mahdollisesti harrastivat yhdyntöjä muita useammin, he huomauttivat myös, että joka tapauksessa "tutkimustulokset kuitenkin tukevat voimakkaasti pääteoriaa" kaikkien heidän tutkimuksensa takana – että toistuva altistuminen siemennesteelle luo lapsen äidille immuunitoleranssin, joka on turvallisen ja tuloksellisen raskauden edellytys. Metsäjänis
Kiima alkaa helmikuussa, ja naaras tulee heti synnytyksen jälkeen uudelleen kiimaan. Se saattaa paritella vain muutamia tunteja synnytyksen jälkeen. Kantoaika on noin 50 vuorokautta. Poikasilla on syntyessään karvapeite, ja ne näkevät. Emo imettää poikasia kerran päivässä muutaman minuutin ajan. Kasviravintoa ne alkavat syödä jo parin päivän ikäisinä ja etsivät noin viikon ikäisenä ravintonsa jo itse. Poikaset ovat lähes hajuttomia, mikä edesauttaa niiden selviytymisessä pedoilta. Ennenaikainen siemensyöksy
Vuonna 2008 Maailman Seksuaalilääketieteen Yhdistys (International Society for Sexual Medicine, ISSM) asetti asiantuntijaryhmän luomaan tutkimusnäyttöön perustuvan määritelmän ennenaikaiselle siemensyöksylle. Työryhmän työn tuloksena saatiin ensimmäinen näyttöperusteinen määritelmä toimintahäiriölle. Sen mukaan ennenaikaisen siemensyöksyn diagnostiset kriteerit ovat: Siemensyöksy
Siemensyöksyssä siittimen päästä, terskassa olevasta virtsaputken aukosta, purkautuu vaaleaa tai väritöntä siemennestettä. Siemennesteessä olevien siittiöiden tehtävänä on saattaa nainen raskaaksi. Paisuvaiskudos
Paisuvaiskudosten täyttymisen myötä miehen siitin alkaa paisua, kovettua ja nousta pystyyn, siittimen pitenemisen vuoksi esinahka liukuu terskan päältä pois. Terska ei kovetu aivan yhtä kovaksi kuin siittimen varsi, mutta sekin laajenee ja kovettuu. Siittimen ollessa erektiossa virtsaaminen muuttuu hyvin vaikeaksi tai mahdottomaksi, kuitenkin siemenneste pääsee purkautumaan siemensyöksyssä rytmisten supistusten saattelemana. Naisen häpykieli kovettuu ja suurenee, häpyhuulet turpoavat hieman paisuvaiskudoksen täyttyessä. Vaikka naisen erektio ei ole kovin näkyvä, se on seksuaalisesti hyvin tärkeä. Siittimen paisuminen ja nouseminen pystyyn sen sijaan ovat hyvin näkyviä fysiologisia reaktioita. Siemenneste
Siemenneste on vaaleaa nestettä, jonka ominaisuudet ja määrä vaihtelevat yksilöittäin ja siemensyöksyjen tiheyden mukaan. Siemenneste voi olla paksua, paakkuista ja valkoista tai se voi olla hyvin ohutta ja kirkasta, varsinkin jos edellisestä siemensyöksystä ei ole pitkää aikaa. Usein valkea, paksu siemenneste hetken ajan seisoessaan paikallaan muuttuu kirkkaaksi ja juoksevaiseksi. Siemennestettä vapautuu yleensä 3–5 millilitraa kerralla – joillakin miehillä mahdollisesti 11–15 millilitraa eli korkeintaan ruokalusikallisen verran. Yksilöllisiä eroja siemennesteen määrän kehityksessä tosin on. Luutahikkori
Luutahikkorin siementuotanto alkaa kunnolla noin 30 vuoden iässä ja on runsaimmillaan 75–200 vuoden iässä. Se lakkaa yleensä viimeistään puun saavuttaessa 300 vuoden iän. Hyvät siemenvuodet kertautuvat 1–2 vuoden välein. Siemenet putoavat yleensä puun lähiympäristöön tai leviävät oravien ja maaoravien kuljettamina kauemmaksi. Siementen lisäksi laji voi lisääntyä kanto- ja juurivesojen avulla. Raskaus
Naisen normaalin kuukautiskierron aikana, noin 14 päivää ennen seuraavien kuukautisten alkua munasarjasta vapautuu munasolu ovulaatioksi kutsutussa tapahtumassa. Raskaus alkaa, kun siittiö hedelmöittää munasolun munanjohtimessa. Hedelmöittynyt munasolu eli tsygootti alkaa jakautua matkalla kohti kohtua. Solurykelmäasteella oleva alkio saavuttaa kohdun 3–5 päivän kuluttua ja kiinnittyy kohdun seinämään 5–8 päivää hedelmöityksen jälkeen. Pian kohtuun saapumisen jälkeen solurykelmän sisään avautuu nesteen täyttämä ontelo, ja solurykelmää kutsutaan nimellä alkiorakkula tai blastokysti. Kohtuun kiinnittymistä kutsutaan implantaatioksi. Mikäli kuukautiskierrossa vapautuu kaksi tai useampia munasoluja, saattaa seurauksena olla monisikiöraskaus, useimmiten kaksoset. Murrosikä
Hormonitasojen heittelemisen takia yli puolella pojista esiintyy gynekomastiaa, eli rintojen väliaikaista arastusta ja pientä turpoamista. Se menee yleensä ohi muutamassa kuukaudessa, viimeistään parissa vuodessa. Gynekomastia ilmenee pojilla yhtäkkiä ilmestyvinä arkoina hernemäisinä kyhmyinä nännien alla, eli oire on sama kuin tyttöjen rintojen kasvun alussa. Monesti tämä kyhmy tulee vain toisen nännin alle kerrallaan, joskus kummankin. Gynekomastia on tavallisinta 13–15-vuotiailla pojilla, joista 60 prosenttia kärsii siitä jossakin vaiheessa. Monille pojille tämä on kova paikka, ja gynekomastiaa yritetään peitellä kaikin mahdollisin tavoin, vaikka se kehittyy harvoin näkyväksi. Testosteroni vaikuttaa mielentiloihin, mistä johtuu etteivät miehet itke aivan yhtä helposti kuin pikkupojat. Miehet ovatkin testosteronin ansiosta keskimäärin mielentiloiltaan vakaampia kuin naiset. Testosteroni lisää myös seksuaalista halukkuutta. Kuitenkin, sekä miehissä, että naisissa on seksuaalisesti erittäin aktiivisia ja vähemmän aktiivisia yksilöitä. Tahattomat erektiot ovat tavallisia murrosikäisillä pojilla, mutta myös nuorilla miehilläkin ja niitä saattaa tulla jopa sellaisissa tilanteissa, jotka eivät itse pojasta ole lainkaan kiihottavia. Kuukautiskierto
Kuukautiskierron alussa FSH stimuloi tertiäärisiä follikkeleja kypsymään. Kasvava follikkeli tuottaa lisääntyvässä määrin estradiolia. Kun follikkeli on kasvanut tarpeeksi, se alkaa erittää inhibiiniä, joka estää FSH:n tuotannon. Sinisavikka
Sinisavikan kukinto on pääosin lehtihankaisten pienisykeröisten, tiheiden osakukintojen muodostama. Kukinnon sykerön kärkikukka on kaksineuvoinen, ja sen kehä on kolme-viisilehtinen. Heteitä on yhdestä viiteen. Muut kukat ovat kaksineuvoisia tai emikukkia, niiden kehä on kolmilehtinen ja heteitä on korkeintaan yksi. Suomessa sinisavikka kukkii heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Siemen on pystyasennossa lukuun ottamatta sykerön kärkikukintoja, joissa se on vaaka-asennossa. Kooltaan siemen on 0,6–1,1 millimetriä pitkä, ympärykseltään pyöreähkö ja tylppäreunainen. Kannukasvit
"Nepenthes" kukkii täysi-ikäisenä, noin 5-10-vuotiaana. "Nepenthes"-kasvit ovat kaksikotisia eli uros- ja naaraspuoliset kukat (hede- ja emikukat) ovat eri yksilöissä. Siemenet ovat noin 5-10 mm pitkiä ja ne kehittyvät nelisivuisiin koteloihin. Kaikki kasvin siemenkotelot yhteensä voivat sisältää 50–500 siementä. Ne levittyvät tuulen avulla uusille alueille. Siemenen itäminen kestää lajista riippuen parista kuukaudesta vuoteen. Murrosikä
Tytöillä pituuskasvu alkaa kiihtyä useimmiten heti murrosiän alettua, eli keskimäärin jo 11 vuoden iässä, ja kasvu on nopeimmillaan yleensä noin 12-vuotiaana. Kuukautisten alkaessa kasvupyrähdyksen huippu on yleensä jo ohitettu aikaa sitten. Tytöillä kasvupyrähdys ei usein ole aivan yhtä voimakas kuin pojilla, ja pituutta voi tulla vuodessa esimerkiksi 7–10 cm, kun taas pojilla ylittyy helposti 10 cm voimakkaimman kasvuvuoden aikana. Tytöillä pituuskasvu on murrosiässäkin usein melko tasaista, vaikkakin se kiihtyy jonkin verran. Pituuskasvu on nopeimmillaan hieman yli vuoden kuluttua ensimmäisten merkkien ilmaantumisesta, eli keskimäärin noin 12 vuoden iässä, tämän jälkeen kasvu hidastuu asteittain ja keskimäärin noin 13. ikävuoden alussa alkavat kuukautiset. Tytöt saavuttavat aikuispituutensa keskimäärin kaksi vuotta kuukautisten alkamisen jälkeen, eli nykyisin noin 15-vuotiaana, mutta osalla se päättyy jo 13-vuotiaana ja osalla vasta 17-vuotiaana. Murrosiässä eri ruumiinosien luut kehittyvät eri tahtia. Ensin aikuiskokonsa saavuttavat jalkojen luut, sitten sääret ja lopulta muu keho. Tytön lantionluut levenevät, jotta lapsi mahtuisi synnytyksessä ulos. Myös arat kyhmyt nännien alla kasvavat, mikä näkyy rintojen kasvamisena. Nännit kasvavat, kehittyvät ja tummenevat. Rinnat kehittyvät noin neljän vuoden ajan. Toisilla kasvu alkaa nopeasti, toisilla rintojen kasvu saattaa aluksi olla toissijaista, kiihtyen vasta myöhemmässä vaiheessa. Toisilla tytöillä rinnat kasvavat alun alkaenkin erittäin hitaasti ja jäävätkin myös pienehköiksi. Rasvakudosta kertyy tytöillä murrosiän aikana lantion seudulle, pakaroihin ja reisiin. Ilmiön biologinen tarkoitus on ollut sekä kiihottaa miehiä, että suoda vararavintoa raskaana olevalle naiselle. Valkovuotoa tulee yleensä aluksi niukasti, mutta ajan myötä vuodot runsastuvat aikuisen tasolle ja asettuvat lopulta kuukautisten mukailemaan rytmiin kuukautisten alettua. Valkovuodon tarkoitus on toimia emättimen puhdistusnesteenä. Kainaloihin kasvaa karvoitusta, ja hiki alkaa haista voimakkaammin. Häpyhuulet kasvavat ja tummenevat, ja klitoris eli häpykieli kasvaa hieman. Häpyhuulista pienet häpyhuulet kasvavat selvästi eniten. Ulkoisten sukupuolielinten lisäksi myös tytön sisällä tapahtuu murrosiässä nopeasti muutoksia: emätin pitenee ja vahvistuu, immenkalvo vahvistuu ja aukenee ja kohdun massa kasvaa. Rinnat
Naisella rinnat kehittyvät murrosiässä. Rintojen kasvu alkaa yksilöstä riippuen 8–13-vuotiaana, mutta ääritapauksissa rintojen kasvu voi alkaa jo kahdeksanvuotiaana tai vasta 14-vuotiaana. Keskimäärin rintojen kasvu alkaa noin 11–12-vuotiaana. Rintojen kehitys etenee kaikilla samantapaisesti, vaikka lopputulos onkin aina erilainen. Aluksi nännien alle ilmaantuvat kovat hernemäiset kyhmyt, jotka alkavat turvota rinnoiksi, kun rintarauhaskudos lisääntyy. Samalla nännit tummenevat ja kasvavat. Seuraavaksi kehittyvät nännit nousevat aluksi omaksi kumpareekseen rintakummun päälle. Rintojen kehityksen loppuessa ne kuitenkin laskevat takaisin samalle tasolle rinnan kanssa yhtenäisiksi rinnoiksi. Rintojen murrosiän kasvuprosessi kestää kokonaisuudessaan noin 4–5 vuotta. Rinnat muuttuvat myöhemmin lisää mahdollisten raskauksien ja vanhenemisen myötä. Kasvit
Kasvien suvullisen lisääntymisen kierrossa kasvin sporofyyttisukupolvi, joka muodostaa siemenkasveilla varsinaisen näkyvän kasvin, kuten puun tai ruohon, lisääntyy suvuttomasti tuottamalla itiöitä, joista kehittyy gametofyyttejä. Gametofyyttisukupolvi, joka koostuu siemenkasveilla käytännössä koiraspuolisista siitepölyhiukkasista ja naaraspuolisista siemenaiheen alkiorakoista, puolestaan tuottaa koiraspuolisia siittiöitä ja naaraspuolisia munasoluja. Varsinainen suvullinen lisääntyminen tapahtuu aina gametofyyttien kesken. Koiras- ja naarasgametofyytit saattavat kehittyä samassa sporofyytin kukassa tai kukinnossa (kaksineuvoisuus) tai erillisissä hede- ja emikukissa tai -kukinnoissa (yksineuvoisuus). Prosessi alkaa pölytyksellä, jossa itiöseinän suojaamista koirasgametofyyteistä koostuva siitepöly kulkeutuu joko saman kasvin (itsepölytys) tai toisen kasvin (ristipölytys) heteen ponnesta emin luotille. Usein yksittäinen kaksineuvoinen kukka saattaa pölyttää itse itsensä. Eläinpölytteiset kasvit houkuttelevat kukkien värin ja tuoksun sekä meden tai siitepölyn avulla eläimiä luokseen, jotka sitten levittävät siitepölyn muiden kukkien emiin. Useimmat eläinpölytteiset kasvit ovat hyönteispölytteisiä, mutta pölyttäjinä voivat toimia muutkin eläimet, kuten linnut tai lepakot. Tuulipölytteiset kasvit, joita ovat monet puut ja heinät, tuottavat suuria määriä siitepölyä tuulen levitettäväksi. Amerikanjalopähkinä
Amerikanjalopähkinä on nopeakasvuinen, erityisesti taimivaiheessa. Siementuotanto alkaa kunnolla noin 20 vuoden iässä ja on runsaimmillaan 30–60 vuoden iässä. Hyvät siemenvuodet kertautuvat kahden tai kolmen vuoden välein. Siementen tärkeimpiä levittäjiä ovat oravat ja muut jyrsijät. Laji voi lisääntyä siementen lisäksi kantovesojen avulla. Hedelmöitys
Ihmisillä hedelmöitys tapahtuu yleensä munanjohtimen yläpäässä sijaitsevassa ampullassa. Ejakulaatiossa emättimeen vapautuu jopa satoja miljoonia siittiöitä, mutta tyypillisesti vain muutama sata niistä saavuttaa ampullan. Siittiöt etenevät emättimestä kohtuun ja sieltä munanjohtimiin. Kohdunkaulan ja kohdun sileiden lihasten liikkeet avustavat niiden etenemistä. Ampullassa siittiöt säilyvät hedelmöittämiskykyisinä yhdestä kolmeen päivään. Hedelmöitys on mahdollinen mikäli ne tänä aikana kohtaavat munasarjasta irronneen munasolun. Paisuvaiskudos
Paisuvaiskudos on aktiivinen myös nukuttaessa, miehillä esiintyy usein unen aikana erektioita, ja se voi olla vielä aamulla herätessäkin, myös yöllisiä siemensyöksyjä esiintyy. Paisuvaiskudoksen yöllisen toiminnan tarkoituksena on ylläpitää sen toimintaa ja erektiovalmiutta. Paisuvaiskudoksen toiminnan kannalta on tärkeää, että erektioita esiintyy riittävän usein. Siemensyöksy
Ennenaikaista siemensyöksyä voidaan hoitaa myös esimerkiksi selektiivisillä serotoniin takaisinoton estäjillä (SSRI), trisyklisillä masennuslääkkeillä tai paikallispuudutteilla. Myös ympärileikkaus eli esinahan poistaminen vähentää usein terskan tuntoherkkyyttä. Kuukautiskierto
Kuukautiskierron alussa tulevat kuukautiset. Munarakkula alkaa kypsyä ja puhkeaa (ovulaatio) noin kierron puolivälissä, jolloin kypsä munasolu irtoaa ja hedelmöittyminen on mahdollista. Munasolun irtoamisesta kuluu melkein aina 14 vuorokautta kuukautisten alkamiseen, jolloin kuukautiskierto alkaa alusta. Kives
Kivekset tuottavat taukoamatta siittiöitä, joiden tehtävänä on hedelmöittää munasolu ja siirtää isältä tuleva geeniperimä lapselle. Siittiöt ovat pitkiä, siimamaisen häntänsä avulla liikkuvia soluja. Siittiön DNA sijaitsee sen pääkappaleessa. Siittiöt elävät siemennesteessä eli spermassa ja vapautuvat orgasmissa siittimen päästä siemensyöksyssä. Siittiöt ovat niin pieniä, etteivät ne näy paljaalla silmällä. Siemennesteessä niitä on yleensä satoja miljoonia. Siittiöiden vähäisyys voi johtaa lapsettomuuteen. Siittiöitä muodostuu murrosiästä vanhuuteen asti, vaikka niiden määrä pieneneekin iän myötä. Mies voi olla hedelmällinen vielä hyvinkin vanhana. Siemenneste
Siemenneste eli sperma on siittiöitä sisältävää uroksen tuottamaa eritettä. Sen tarkoituksena on kuljettaa ja ravita siittiöitä, joiden tehtävänä on munasolun hedelmöittäminen ja naaraan tekeminen raskaaksi. Lisäksi siemenneste voi ehkäistä raskausmyrkytystä, edistää emättimen ja klitoriksen verenkiertoa ja jopa auttaa naisen masennukseen. Nisäkkäillä siemennestettä erittyy siittimestä siemensyöksyssä. Kalojen siemennestettä kutsutaan maidiksi. Siemenneste
Siemennesteen laatu vaikuttaa miehen hedelmällisyyteen. Siemennesteen laatuun vaikuttavat muun muassa siittiöiden lukumäärä, liikkuvuus ja epämuodostumat. Siemennesteen laatu voi olla huonoa myös muuten kuin siittiöiden osalta. Myös yli kymmenen päivän pidättäytyminen siemensyöksystä voi heikentää siemennesteen laatua. Syitä siemennesteen heikkoon laatuun on useita eikä kaikkia tunneta. Viime vuosina on havaittu, erityisesti tanskalaisilla, että nuorten miesten siemennesteessä on vähemmän siittiöitä kuin aiemmin, mutta varmaa syytä tähän ei ole löydetty. Viime aikoina on vahvistunut hypoteesi, että syynä olisi naisten huomattavasti lisääntynyt tupakointi toisen maailmansodan jälkeen. Myös ruokailutottumusten muuttumisen vaikutuksista on keskusteltu. Sienimyrkky
Solumyrkyt ovat soluja tuhoavia myrkkyjä. Ne vaikuttavat sisäelimiin, erityisesti maksaan ja munuaisiin, joiden toiminta on vilkasta. Niiden vaikutukset ovat peruuttamattomia. Myrkytysoireet ovat kaksivaiheiset. Varhaisoireet (oksentelu, vatsakipu ja ripuli) ilmaantuvat 4–24 tunnin kuluttua sienen nauttimisesta. Jonkin ajan kuluttua oireet häviävät, mutta alkavat uudestaan muutaman vuorokauden kuluttua, koska munuaiset ja maksa ovat vaurioituneet. Solumyrkkyjä on kolme pääryhmää: Räyskä
Muninta alkaa Etelä-Suomessa toukokuun puolivälissä. Räyskä munii 2–3 vuorokauden välein 2–3 munaa, joita molemmat puolisot vuorotellen hautovat kolme ja puoli viikkoa eli noin 25 vuorokautta. Munat ovat väriltään harmaanvalkeita tai rusehtavia, ja niissä on harmaita, ruskeita ja mustia täpliä. Poikaset kuoriutuvat eri aikaan ja ovat lentokykyisiä 30-40 vuorokauden ikäisinä. Kahden kuukauden ikäisinä poikaset alkavat seurata emojaan saalistusmatkoille. Emot saattavat käydä saalistamassa kaukanakin, noin 30–60 kilometrin päässä pesältä, usein sisämaan järvillä. Emot voivat ruokkia jälkeläisiään jopa seitsemän kuukauden ajan, sillä poikueet tekevät muuttomatkan usein yhdessä ja poikaset kerjäävät ruokaa vielä talvehtimisalueille saavuttuaankin. Räyskä palaa pesimään syntymäkarilleen tai sen läheisyyteen. Ruotsalaisen tutkimuksen mukaan noin 50 % räyskistä pesii syntymäkarillaan tai sen läheisyydessä. Räyskä saavuttaa sukukypsyyden 2–3-vuotiaana. Siemensyöksy
Osa miehistä ja naisista pitää siemensyöksyä ja siemennestettä eroottisena ja kiihottavana. Jotkut haluavat saada siemensyöksyn kasvoillensa, jotkut jopa nielevät siemennesteen. Terveen miehen siemennesteen nieleminen on turvallista, mutta esimerkiksi HIV-positiivisen sperman nielemisestä voi saada HIV-tartunnan. Jotkut voivat pitää sen ominaisesta tuoksusta ja mausta, joka aiheutuu testosteronista, toiset eivät voi sietää sitä. Kolmosraskaus
Kolmosraskaudet ovat jonkin verran lisääntyneet erilaisten hormoni- ja hedelmöityshoitojen seurauksena, jolloin kohtuun lisätään useampi kuin yksi alkio, jotta edes yksi niistä kiinnityisi kohdun seinämään ja alkaisi kehittyä sikiöksi. Kolmosraskaus voi alkaa myös täysin spontaanisti ilman minkäänlaisia hormoni- tai hedelmöityshoitoja. Kolmosraskauden riskiä lisää geeniperimä, erityisesti äidin puolen suvussa. Punakuusi
Muiden kuusien tapaan punakuusi on yksikotinen eli samassa yksilössä kasvaa sekä hede- että emikukintoja. Käpymäiset kukinnot syntyvät heinäkuussa edellisten vuosikasvaimien oksanhankoihin mutta kehittyvät lopullisesti vasta seuraavan vuoden toukokuussa. Hedekukinnot ovat riippuvat ja kirkkaanpunaiset. Emikukinnot ovat pystyt ja kirkkaanvihreät, hivenen purppuranpunaiseen vivahtavat. Emikukinnot kypsyvät syys–lokakuuhun mennessä luumunmuotoisiksi kävyiksi, jotka ovat vaaleanpunaruskeita ja pituudeltaan 3–5 senttimetriä. Ohuiden ja pyöreäkärkisten käpysuomujen alle kehittyy ohutkuorisia ja siivekkäitä siemeniä. Kävyt eivät säily pitkään puussa ja niistä vapautuneet siemenet itävät yleensä jo seuraavana keväänä. Siemensyöksy
Ennenaikainen siemensyöksy on tavallista varsinkin nuorilla miehillä. Siemensyöksy voi tulla hyvinkin nopeasti yhdynnän tai stimuloinnin aloittamisesta. Siemensyöksy tulee nopeasti, jos tilanne on erityisen kiihottava ja jännittävä. Ennenaikaisen siemensyöksyn esiintyminen yleensä vähenee iän myötä. Pekaanipähkinä
Pekaanipähkinän siementuotanto alkaa kunnolla noin 20 vuoden iässä, saavuttaa huippunsa 75–225 vuoden iässä ja lakkaa yleensä viimeistään 300 vuoden iässä. Hyvät siemenvuodet kertautuvat 1–3 vuoden välein. Yksittäinen puu tuottaa vuodessa keskimäärin 40 kilogrammaa pähkinöitä. Siemenet leviävät oravien, lintujen ja veden kuljettamina. Siementen lisäksi laji voi lisääntyä kanto- ja juurivesojen avulla. Turnerin oireyhtymä
Rintojen kehityksen ja kuukautiskierron aikaansaamiseksi tarvitaan usein hormonilääkitystä. Sitä tarvitaan myös nuoruusiän psyykkisen kehityksen varmistamiseksi ja luiden vahvistamiseksi. Hormonilääkitys aloitetaan, mikäli murrosiän merkkejä ei ala itsestään ilmaantua vielä 12-vuotiaana. Lääkityksellä pyritään normaalin kaltaiseen vähittäiseen kehitykseen. Kuukautiset alkavat yleensä parin vuoden kuluttua lääkityksen alusta. Siemensyöksy
Säännölliset siemensyöksyt voivat olla hyvästä eturauhastulehdusta sairastavalla. Synnytys
Synnytys on raskauden päätösvaihe, jossa nisäkkäillä naaraan kohdussa kasvanut poikanen siirtyy ulkomaailmaan naaraan emättimen kautta tai keisarileikkauksella. Ihmisillä synnytys tapahtuu keskimäärin noin 38 viikon (9 kk) kuluttua hedelmöittymisestä. Raskaus on täysiaikainen, kun se on kestänyt vähintään 37 ja enintään 42 viikkoa. Synnytys voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen, joita ovat avautumisvaihe, ponnistusvaihe ja raskausjäännösten poistuminen. 
Synnytyksen käynnistämiseen voidaan lääkeaineista käyttää esimerkiksi oksitosiinia tai dinoprostonia. Kuukautiskierto
Kuukautiset päättyvät vaihdevuosiin eli "menopaussiin", jotka tavallisesti alkavat 45. ja 55. ikävuoden välillä ja kestävät muutaman vuoden. Vaihdevuosiin voi liittyä monenlaisia fyysisiä ja psyykkisiä oireita, kuten kuumia aaltoja, univaikeuksia, ärtyneisyyttä ja mielialamuutoksia. Kyhmyjoutsen
Kyhmyjoutsen aloittaa lisääntymisen noin neljävuotiaana. Ne ovat pariuskollisia ja usein myös pesäpaikkauskollisia. Saaristomerellä tavataan pieniä muutaman parin yhdyskuntia samalla luodolla. Kyhmyjoutsenen pesä on korkea keko, jonka ne rakentavat tavallisesti ruovikon reunaan tai meren luodolle. Munia munitaan parin päivän välein keskimäärin neljä kappaletta. Usein joutsenilla tavataan nykyisin suuriakin pesueita joissa voi olla jopa yli 10 poikasta. Naaras hautoo munia noin 36 päivää, ja poikaset ovat lentokykyisiä 120–150 päivän iässä. Pitkä lentokyvyttömyysaika rajoittaa kyhmyjoutsenen leviämistä Suomessa, koska poikasten täytyy olla lentokykyisiä ennen kuin vesistöt jäätyvät. Molemmat vanhemmat hoitavat pesää ja suojelevat poikasia, ja perheiden näkee usein idyllisesti ruokailevan yhdessä. Siemenjohdin
Siemenjohtimissa voi esiintyä tulehdusta tai ne voivat tukkeutua. Lisäkivestiehyen tai siemenjohtimen tukkeutumisen vuoksi voi kivespussiin muodostua siittiöitä sisältävä rakkula eli "spermatoseele" tai "siemenkohju". Ihmisen seksuaalisuus
Miehen sukupuolielin siitin toimii tärkeänä elimenä miehen seksuaalisen mielihyvän aikaansaamiseksi. Mies saa kiihottuessaan erektion, kun siittimen paisuvainen täyttyy verestä ja siitin paisuu. Kiihotuksen saavuttaessa huippunsa mies saa yleensä siemensyöksyn ja orgasmin, minkä jälkeen siitin veltostuu jälleen. Siemensyöksy
Ennenaikaista siemensyöksyä voi oppia hallitsemaan. Vastenmielisten asioiden ajattelu esimerkiksi yhdynnän aikana on yleistä, jos orgasmia halutaan viivästyttää. Kondomin käyttö vähentää tuntoherkkyyttä ja voi olla avuksi. Siemensyöksyn viivästyttämistä voi opetella itsetyydytyksen avulla. Toisia voi auttaa se, jos itsetyydyttää vähän aikaa ennen yhdyntää. Orgasmi
On mahdollista kokea sekä siemensyöksy ilman orgasmia että orgasmi ilman siemensyöksyä. Miesten perättäiset orgasmit ovat ilman siemensyöksyä todennäköisempiä kuin siemensyöksyn kanssa. Siemensyöksyä seuraa lepovaihe (refraktaariaika), jolloin kiihottuminen ja orgasmin kokeminen eivät ole mahdollisia. Tämän vaiheen kesto vaihtelee käytännössä olemattomasta kokonaiseen päivään asti yksilöllisistä tekijöistä johtuen. Keskeytetty yhdyntä
Keskeytetyssä yhdynnässä mies pyrkii vetämään siittimensä ulos naisen emättimestä ennen kuin hän saa siemensyöksyn. Tämän jälkeen siitintä usein vielä stimuloidaan siemensyöksyn saamiseksi, mikäli siemensyöksy ei tule välittömästi. Purkautuva siemenneste myös ohjataan pois naisen sukuelimien luota. Seminooma
Seminooma on kiveksen sädeherkkä itusolukasvain. Seminoomat ovat tyypillisesti vanhempien miesten kivessyöpiä kuin ei-seminoomat. Seminoomien insidenssin on tutkittu olevan connecticutilaisilla miehillä huipussaan 35 vuoden iässä ja ei-seminoomien noin kymmenen vuotta nuoremmilla. Sperma-allergia
Sperma-allergia tai siemennesteallergia ( tai "hypersensitivity") tarkoittaa allergista reaktiota siemennesteelle tai jollekin sen ainesosalle. Kyseessä on harvinainen allergia, joka raportoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1958. Vuoteen 2005 mennessä tieteellisessä kirjallisuudessa oli kuvattu noin 80 allergiatapausta, mutta on arvioitu, että merkittävä osa tapauksista jää raportoimatta. Suurin osa naisista, joilla on todettu siemennesteallergia, on alle 40-vuotiaita ja heillä on suvussaan atopiataipumusta. Munasarja
Munasarja eli ovaario eli munarauhanen () on naisella munasoluja tuottava mantelin kokoinen ja muotoinen parillinen sukupuolirauhanen. Munasarjat tuottavat myös estrogeeni- ja progesteroni-nimisiä naissukupuolihormoneja. Munasarjat ryhtyvät kehittymään kahdeksannella raskausviikolla. Syntyessään tyttölapsella on noin miljoona munarakkulaa, joista noin 400 000 on jäljellä murrosiän alussa. Noin 10–12 kertaa vuodessa tapahtuu ovulaatio, jolloin yleensä yksi munasolu (satunnaisesti kaksi tai useampia, jolloin on mahdollisuus saada kaksosia tai kolmosia) irtoaa munasarjasta ja kulkee munanjohdinta pitkin kohtuun. Mahdollinen hedelmöitys tapahtuu, jos siittiö ja munasolu kohtaavat munanjohtimessa. Kuukautiset alkavat noin 12–14 päivää ovulaation jälkeen mikäli munasolu ei hedelmöity. Aivolisäke säätelee munasarjojen toimintaa. Kyhmypilkkasiipi
Kyhmypilkkasiiven pesintä alkaa toukokuun puolivälissä. Ne pesivät pareittain tai pienissä ryhmissä. joskus lokki- tai tiirayhdyskunnissa. Pesinnän jälkeen aikuiset yksilöt siirtyvät sulkasatopaikoille ja ovat lentokyvyttömiä kolmesta neljään viikkoa. Sterilointi (kirurginen toimenpide)
Miehen sterilointi puretaan liittämällä siemenjohdinten katkaistut päät kirurgisesti takaisin yhteen. Vaikka toimenpide ei ole teknisesti vaikea, hedelmällisyys ei kaikilla palaa. Syy huonoon tulokseen on se, että noin puolelle steriloiduista miehistä kehittyy vasta-aineita omia siittiöitä vastaan. Siittiövasta-aineet aiheuttavat siittiöiden kasaantumista ja huonontavat niiden liikettä. Jos purku tehdään alle kolmen vuoden kuluttua sterilisaatiosta, raskaus alkaa noin 70 prosentilla, mutta jos purkuun ryhdytään yli 15 vuoden jälkeen, raskauden todennäköisyys on vain 30 prosenttia. Nykytekniikalla pystytään kuitenkin imemään siittiöitä neulalla suoraan miehen kiveskudoksesta keinohedelmöitystä varten. Mies voi myös tallettaa siemennestettä spermapankkiin ennen sterilisaatiota. Hedelmöitys
Hedelmöitys tarkoittaa sukusolujen yhdistymistä, jossa uusi yksilö saa alkunsa. Eläimillä kyseessä on munasolun ja siittiön yhdistyminen, joko naaraan kehon sisällä tai ulkopuolella. Uuden yksilön kehittymisprosessia kutsutaan lisääntymiseksi. Varis
Varis munii huhti-toukokuussa. Etelä-Suomessa muninta voi alkaa jo maaliskuun lopussa. Munia on 3–6, keskimäärin 4,6, ja ne ovat vihreitä ja ruskeapilkkuisia. Yleensä vain naaras hautoo niitä 18–19 vrk, ja koiras vahtii sillä aikaa pesän lähettyvillä. Poikaset kuoriutuvat eri päivinä. Molemmat emot ruokkivat poikasiaan venyvästä kurkkupussista oksentamallaan ravinnolla. Poikaset pysyvät pesässä 31–32 vrk. Varikset ovat sukukypsiä kaksivuotiaina eli kolmantena kalenterivuonna syntymästään. Murrosikä
Kasvupyrähdys kestää yleensä vuodesta kahteen vuotta, sen alkamisikä vaihtelee 11. ja 16. vuoden välillä. Se alkaa pojilla keskimäärin 13,5 vuoden iässä. Kasvupyrähdys on keskimäärin kaikkein nopeimmillaan pojilla noin 14.5-vuotiaana, ja kasvu jatkuu yleensä nopeana vielä vähän päälle 15-vuotiaaksi. Tässä vaiheessa poika voikin kasvaa jopa 9–15 cm vuodessa, ja toisinaan jotkut pojat saattavat venähtää lyhyemmässäkin ajassa saman verran. Kasvupyrähdyksen aikana pojan kasvonpiirteet miehistyvät ja harteet levenevät. Pojilla kasvupyrähdys on usein tyttöjä selkeämpi ja kasvupyrähdeyksen hidastuminen nopeimman vaiheen mentyä on nopeampaa kuin tytöillä. Jo ennen varsinaisen pituuskasvun kiihtymistä on havaittavissa jalkapöytien kasvua. Pojilla pituuskasvu loppuu kokonaan noin 17-20-vuotiaana. Ennenaikainen siemensyöksy
Niin kuin kaikissa seksuaaliongelmissa, psykologiset tekijät ovat myös siemensyöksyongelmissa aina mukana pahentamassa tilannetta suorituspaineen ja epävarmuuden kautta. Kesykyyhky
Kesykyyhky munii kaksi munaa kerrallaan ja muninta tapahtuu ympäri vuoden, mutta pääasiallisesti lisääntyminen tapahtuu kesäaikaan. Kummatkin sukupuolet hautovat ja haudonta-aika kestää noin 16–18 vuorokautta. Molemmat puolisot hoitavat poikasia, jotka oppivat lentämään 3–5 viikon ikäisinä. Kyyhkyt ruokkivat poikasiaan kuvun pintasolujen muodostamalla "kupumaidolla".
Poikasen äänenmurros on noin 1,5 kuukauden ikäisenä, jolloin poikasääni muuttuu aikuisen kyyhkyn kujerrukseksi. Tuolloin poikaselle tulee "murrosikä" ja pariutumis- ja reviirikäytöksen harjoittelu alkaa. Ennenaikainen siemensyöksy
Luonnollisesti vaihteleva siemensyöksy on normaalia ja lyhyeksi koettu siemensyöksy on psykologinen ongelma. Jättiläissimpukat
Jättiläissimpukat ovat hermafrodiitteja. Ne syntyvät koiraina, mutta osa toimii myöhemmin myös naaraana. Sama yksilö voi laskea sekä muna- että siittiösoluja, mutta välttääkseen itsehedelmöitystä se ei tee sitä yhtaikaa. Kun kutuaika tulee, simpukat päästävät veteen merkkikemikaaleja, minkä jälkeen osa simpukoista laskee munia ja osa siittiöitä. Suurimmat simpukat voivat kutea kerralla 500 miljoonaa munaa. Jättiläissimpukat lisääntyvät yleensä lämpimänä vuodenaikana. Lisääntymisen laukaisevat oikea kuunvaihe, vuorokaudenaika ja muiden simpukoiden laskemat kemikaalit. Ihminen
Murrosiän mentyä on aika jolloin ihminen on fyysisesti huippukunnossa. Ihmisen fyysinen kehitys saavuttaa huippunsa noin 21–22-vuotiaana. Tässä iässä myös naisen hedelmällisyys on yleensä kaikkein korkeimmillaan. Miehen testosteronitasot saavuttavat huippunsa vasta noin 24–25-vuotiaana. Noin 25 vuoden iästä alkaen ihon kollageenituotanto alkaa hiipua, elimistön toipuminen rasitustiloista hidastuu ja naisen hedelmällisyys varsinaisesti alkaa laskea. Tämä prosessi johtaa siihen, että kolmenkymmenenvuoden iän jälkeen kasvojen iholle alkaa ilmaantua pieniä juonteita ja ryppyjä hitaalla tahdilla, ja naisen raskaaksi tulemisen mahdollisuus pienenee. Myöhemmin, neljänkymmenen vuoden iästä eteenpäin ihmisen aineenvaihdunnan hidastuessa keski-ikäinen lihoo helpommin, kuin alle 30-vuotias.
Naisilla merkittävä vanhenemiseen liittyvä ilmiö on vaihdevuodet. Maanviljely
Maanviljelyn vaiheet ajoittuvat kasvukauteen: kylvö, kasvu ja sadonkorjuu. Kylvövaiheessa maa muokataan ensin kylvölle sopivaksi. Tämä tapahtuu kyntämällä ja äestämällä maaperä. Kyntö kääntää maan halutulta syvyydeltä. Näin maan ravinteet sekoittuvat, edellisen sadon kasvinjätteet hautautuvat maahan sekä saadaan rikkakasvit kuolemaan. Siemen kylvetään käsin tai koneella. Siemen kylvetään useimmiten maan sisään tyypillisesti muutaman sentin syvyyteen. Suotuisissa olosuhteissa (tarpeeksi lämpöä, tarpeeksi kosteutta) siemen itää. Maan päälle tullutta itänyttä kasvia sanotaan oraaksi (vilja), versoksi tai taimeksi. Hedelmöityshoito
Hedelmöityshoito on naisen, miehen tai parin hedelmättömyyden takia suoritettava toimenpide, jonka tarkoituksena on parantaa raskauden alkamisen todennäköisyyttä. Nainen tai pariskunta määritellään hedelmättömäksi, jos raskaus ei ole alkanut, kun suojaamattomia yhdyntöjä on harjoitettu vuoden ajan. Määritelmä perustuu siihen, että terveellä pariskunnalla on noin 20 prosentin kuukausittainen mahdollisuus tulla raskaaksi, jolloin 12 kuukauden kumulatiivinen todennäköisyys raskauteen on 93 prosenttia. Todellisuudessa todennäköisyys on hieman alhaisempi, noin 84 prosenttia, koska kaikki parit eivät ole optimaalisen hedelmällisiä. Hedelmättömyystutkimuksiin ja -hoitoihin kannattaa hakeutua aiemmin, mikäli hedelmättömyydelle on tiedossa jokin syy tai nainen on yli 35-vuotias. Ihminen
Naisen sisällä oleva munasolu hedelmöittyy yleensä miehen ja naisen välisessä yhdynnässä miehen spermalla, jolloin nainen tulee raskaaksi. Tosin nykyisin lääketiede on kehittynyt huimasti, ja ihmiset hallitsevat useita tekniikoita, kuten keinohedelmöityksen ja muita perinteisistä tavoista poikkeavia tapoja saattaa nainen raskaaksi. Hedelmöittynyt munasolu eli tsygootti jakautuu naisen kohdussa muodostaen alkion, josta myöhemmin kehittyy sikiö. Lapsi tulee tavallisesti ulos naisen kohdusta emättimen kautta, ja tällöin terve vastasyntynyt osaa hengittää itsenäisesti. Joissakin tapauksissa lapsi syntyy keisarileikkauksella. Moderneissa kulttuureissa syntynyttä lasta pidetään henkilönä, ja sitä suojaavat kaikki samat lait kuin täysikasvuisiakin ihmisiä. Joidenkin maiden lait pitävät jo sikiötä henkilönä sen vielä ollessa naisen kohdun sisässä. Kaikissa maissa abortti eli raskaudenkeskeytys ei ole laillinen. Vaihdevuodet
Vaihdevuodet jaotellaan "premenopaussiin", "perimenopaussiin" ja "postmenopaussiin". Premenopaussi alkaa yleensä 41–48 vuoden välillä, ja sen kesto voi vaihdella parista vuodesta kymmeneen vuoteen. Premenopaussin aikana hormonitoiminta alkaa heikentyä, mikä ilmenee usein ylimääräisenä karvankasvuna ja myöhemmin kuukautisten epäsäännöllistymisenä. Perimenopaussi kestää noin 1–2 vuotta, yleensä noin 48–54-vuotiaana. Naisen viimeiset kuukautiset tulevat perimenopaussin aikana. Postmenopaussin aikana, noin 52–60-vuotiaana naishormonien tuotanto loppuu käytännössä lähes kokonaan. Vaihdevuosioireet kestävät joskus vain muutamia kuukausia ja joskus ne kestävät koko loppuelämän. Ennenaikainen siemensyöksy
Tunnetuimpiin siemensyöksytutkijoihin lukeutuva professori Marcus Waldinger jakaa ennenaikaisen siemensyöksyn neljään tyyppiin: primaariin (ligelong), jossa vaiva on ollut aina ensimmäisistä seksikokemuksista alkaen, sekundaariseen eli hankittuun, jossa aiemmin normaali IELT jonkin sairauden tai tapahtuman seurauksena lyhenee, luonnollisesti vaihtelevaan, jossa IELT vaihtelee normaalin ja lyhyen välillä sekä nopeaksi koettuun, jossa IELT on normaali tai jopa pitkä, mutta potilas kokee sen lyhyeksi. Yleisin näistä on primaari muoto. Tarhamehiläinen
Kun päivä keväällä pidentyy, emo alkaa munia. Talvehtineet työmehiläiset alkavat ruokkia syntyneitä toukkia edellisenä kesänä kerätyllä siitepölyllä. Kesäkuussa mehiläisten määrä lisääntyy voimakkaasti. Nuoret mehiläiset rakentavat kakustoa ja aloittavat meden keruun. Pesän mehiläismäärä on suurimmillaan heinäkuussa, jos pesä ei ole parveillut. Meioosi
Ensimmäisen jaon vaiheet ovat profaasi I, metafaasi I, anafaasi I sekä telofaasi I. Profaasi I jakaantuu viiteen osaan: leptoteeni, tsygoteeni, pakyteeni, diploteeni sekä diakineesi. Leptoteenin aikana kromosomit alkavat tiivistyä, tsygoteenissä ne alkavat pariutua, pakyteenissä pariutuminen on valmis, diploteenissä homologiset sisarkromosomit vaihtavat geneettistä materiaalia ns. kiasma-rakenteiden välityksellä, sekä lopuksi diakineesissä sentromeerit muodostuvat. Diploteenissä tapahtuva DNA-materiaalin vaihto on toinen kahdesta tekijästä, jotka aikaansaavat geenivaihtelua meioosissa. Kiasmojen määrä vaihtelee lajeittain (esimerkiksi "Drosophila melanogaster" -banaanikärpäsen uroksilla ei esiinny lainkaan kiasmoja), sekä niiden esiintymistaajuus on yleensä suurempi, mitä lähempänä ollaan kromosomin päitä. Siemensyöksy
Siemennesteen määrä siemensyöksyssä riippuu muun muassa edellisen siemensyöksyn ajankohdasta ja yksilöllisistä syistä, jonkin verran on myös merkitystä ravinnolla ja orgasmin voimakkuudella. Yleensä purkautuva määrä on 2–15 millilitraa eli korkeintaan ruokalusikallinen. Kasvien lisääntyminen
Suvullinen lisääntyminen tarkoittaa lisääntymistä sukusolujen avulla, jolloin uuden yksilön genomi on yhdistelmä kahden yksilön genomeista. Suvullisessa lisääntymisessä uusi yksilö saa alkunsa hedelmöityneestä munasolusta eli tsygootista. Hedelmöitystä edeltää pölytys, joka voi olla joko ristipölytys tai itsesiitos. Edellisessä tapauksessa sukusolut ovat peräisin eri yksilöiltä, ja jälkimmäisessä kasvin oma siitepölyhiukkanen hedelmöittää saman yksilön munasolun. Siemenneste
Siemennesteen tuotanto jatkuu murrosiästä kuolemaan saakka. Siemennesteen laatu heikkenee iän myötä, mutta mies voi olla hedelmällinen vielä hyvinkin vanhana. Herukkakoi
Lämpötilan noustessa useampana päivänä muutamaan asteeseen, toukat kiipeävät oksille ja kaivautuvat silmuihin, joiden sisuksia ne syövät. Toukat tunkeutuvat usein silmuihin jo ennen niiden avautumista. Tämä tapahtuu yleensä maalis-huhtikuussa. Silmujen tuhoaminen päättyy tavallisesti toukokuun lopulla. Toukka koteloituu kukinnan aikoihin silmujen sisään tai pensaan tyvelle. Etelä-Suomessa herukoiden kukinta alkaa yleensä toukokuun puolivälin paikkeilla, maan keskiosissa toukokuun lopulla ja pohjoisessa kesäkuun ensimmäisinä viikkoina. Siemen
Siemen syntyy, kun paljassiemenisen tai koppisiemenisen kasvin hedelmöittynyt sukusolu kypsyy emokasvinsa yhteydessä. Siemenen syntymistä edeltää kukinta ja pölytys. Siemensyöksy
Jos sukukypsyyden saavuttanut kykenee saamaan orgasmin, muttei siemensyöksyä, voi kyse olla useista tekijöistä. Voi olla, ettei siemenneste pysty purkautumaan siemenjohtimissa olevan tukoksen takia tai siemennestettä eteenpäin kuljettavaa supistelua aiheuttavissa hermosoluissa on vaurio. Joskus voi olla kyse retrogradisesta ejakuloinnista, jossa siemenneste virtaa virtsarakkoon. Tällaisissa ongelmissa voidaan tarvita kirurgista hoitoa, hermovaurioita ei välttämättä pystytä korjaamaan. Törmäkukka
Kasvin kukat ovat aluksi punaisensinipunaisia, mutta ne muuttuvat myöhemmin sinertäviksi. Törmäkukka kukkii heinäkuusta syyskuuhun. Siemenet kypsyvät elo–syyskuussa. Kukat ovat kaksineuvoisia. Kukkien pölytyksen hoitavat perhoset ja mehiläiset. Siemensyöksy
Siemennesteessä on normaalisti joitakin satoja miljoonia siittiöitä, joiden tilavuus siemennesteessä on n. 2–5 %. Loppuosa on veriplasmaa, josta suurin osa on peräisin rakkularauhasesta, osa eturauhasesta. Hedelmällisyystietokone
Kuukautiskierron kesto on keskimäärin 28 päivää, mutta se voi vaihdella hieman yksilöllisesti. Ovulaatio tapahtuu yleensä 12–16 päivää ennen seuraavaa kiertoa. Nainen on hedelmällinen vain ovulaation yhteydessä. Siittiöiden maksimielinikä voi olla viisi vuorokautta, mikä tarkoittaa, että nainen voi tulla raskaaksi kuutena päivänä kierrosta. Hormonitasot vaihtelevat kierron aikana, mikä vaikuttaa ruumiin lämpötilaan kehon ollessa levossa. Jokaisen naisen kiertoa seuraa omanlaisensa lämpötilakäyrä. Ennen ovulaatiota lämpötilat ovat matalammalla tasolla ja sen jälkeen ovulaation yhteydessä ne nousevat korkeammalle tasolle, jolloin lämpötila saattaa nousta jopa 0,5 astetta. Lämpötila pysyy korkealla tasolla kuukautisten alkuun saakka. Mittaustuloksen hedelmällisyystietokone esittää valoilla. Vihreä valo hedelmätön ja punainen valo hedelmällinen. Vihreät päivät ovat luonnollisesti suojattu. Murrosikä
Tytön kuukautisten pitäisi alkaa kuudenteentoista ikävuoteen mennessä. Joskus biologisen ja hormonaalisen kierron käynnistämiseen tarvitaan hormonihoitoa, kuten esimerkiksi ehkäisytabletteja. Tätä ei voida kuitenkaan käyttää, ellei ulkoisten sukuelinten karvoituksen määrä ja laatu osoita riittävää kypsyyttä. Myös tytöillä voi olla sukupuolikromosomiston häiriöitä, joita on hoidettava estrogeenillä ennen kuin heille voi kehittyä naiseuden ulkoisia tunnuksia, kuten rinnat, selkeästi erottuva vyötärö ja pyöreä lantio. Yksi esimerkki tällaisesta häiriöstä on Turnerin syndrooma, jossa tytöllä on vain yksi sukupuolikromosomi kahden sijaan. Ovulaatio
Ovulaatio tarkoittaa munasolun irtoamista munasarjasta. Irtoaminen tapahtuu yleensä 12–14 päivää ennen kuukautisten alkamista riippumatta kierron pituudesta. Munasolu irtoaa vuorotellen oikeasta tai vasemmasta munasarjasta. Munasolut kypsyvät yksi kerrallaan irtautumista varten, munasarjoissa on siis eri kypsymisvaiheissa olevia munasoluja. Siemensyöksy
Siemennestettä voi purkautua jo ennen varsinaista orgasmia, eli nainen voi tulla raskaaksi, vaikka yhdyntä lopetettaisiin jo ennen siemensyöksyä. Lisäksi siittimen päästä voi kiihottuessa erittyä ns. esiliukastetta, joka on kirkasta, useimmiten limamaista nestettä. Tämä erite voi sisältää myös siittiöitä. Syksy
Syksyn merkit ilmaantuvat ensin Pohjois-Suomessa keskimäärin elokuun lopulla. Etelä-Suomessa syksyn ensimerkit voi aistia syyskuun alkupuolella. Syksyn alussa monet hedelmäpuut kuten omenapuut tuottavat satoa. Jotkin syyskesän kukat kukkivat puutarhoissa, kuten daaliat, syysleimut, syysmaksaruohot ja syyshortensiat. Niityillä kukkivat myös esimerkiksi asterit. Myös monet Etelä-Suomen luonnon eteläiset lajit, kuten tammet ja pähkinäpensaat saavat terhonsa ja pähkinänsä kypsiksi syyskuulla. Vaahteran siemenet lentelevät uusille alueille lenninsiipiensä avulla. Tähän aikaan monet lehtipuut alkavat valmistautua uuteen kevääseen ja kehittelevät jo seuraavan kevään lehtisilmuja. Alkusyksyllä sienet tuottavat itiöemiään lisääntyäkseen. Sienten satokausi alkaa yleensä jo elokuulla, heti kun säät ovat alkaneet vähän viiletä ja yöt selvästi pimentyä. Paras sienestysaika on elokuun lopulta syyskuun lopulle, ja esimerkiksi suppilovahveroita löytää Etelä-Suomesta vielä lokakuun lopullakin. Oogeneesi
Oogeneesi on tapahtuma, jossa muodostuu naisen sukusoluja. Se tapahtuu pääasiassa sikiöaikana ja vain oogeneesin viimeiset vaiheet tapahtuvat naisen ollessa sukukypsässä iässä. Täten naisen munasolut on tuotettu jo kauan ennen hedelmöitystä. Kevät
Kasvien kukintakausi alkaa Suomessa lepän ja pähkinäpensaan kukinnalla, Etelä-Suomessa maalis-huhtikuussa, pohjoisempana selvästi myöhemmin. Luonnonkukista ensimmäisenä kukkii Suomessa sen sijaan leskenlehti, jonka ensimmäisiä kukintoja nähdään lounaassa yleensä huhtikuun 1. - 10. päivänä, toisinaan jopa maaliskuun puolella. Huhtikuun puoleenväliin mennessä leskenlehti kukkii yleensä jo laajalti eri puolilla Etelä-Suomea, Keski-Suomessa hieman myöhemmin, ja Lapissa yleensä toukokuun lopulla. Seuraavana aloittavat kukkimisen lehtokasvit sinivuokko ja näsiä, joiden ensikukintoja voi lämpimillä paikoilla Etelä-Suomessa nähdä jo huhtikuun alussa, mutta pääkukinta sijoittuu kuitenkin keskimäärin huhtikuun lopulle. Huhtikuun viimeisinä päivinä Etelä-Suomessa kukkimisensa yleensä aloittavia tyypillisiä lajeja ovat rentukka, valkovuokko ja koivu. Näiden pääkukinta ajoittuu Etelä-Suomessa toukokuun alkupuoliskolle. Lehtipuiden lehteentulo ajoittuu Etelä-Suomessa myös toukokuun alkuun, Pohjois-Lapissa vasta kesäkuun alkuun. Toukokuun alussa kasvillisuus kasvaa yleensä kiivaasti Etelä-Suomessa. Toukokuun puolivälin paikkeilla ja toukokuun lopulla kukintansa Etelä-Suomessa aloittavat monet lajit, kuten metsäorvokki, keto-orvokki, leinikit, metsäkurjenpolvi, lemmikit, voikukka ja oravanmarja. Kevätaspekti, eli keväinen kukkaloisto on selvin vain Etelä-Suomessa. Pohjoisessa kasvillisuus kehittyy etelää myöhemmin, Pohjois-Lapissa ollaan yleensä kevään kehityksessä yli kuukautta etelää jäljessä. Sukupolvenvuorottelu
Männyillä pölytys tapahtuu muutamaa viikkoa ennen kuin megaitiöt ovat muodostuneet siemenaiheessa. Emikävyn ulkopinta tuottaa tahmeaa eritettä käpysuomujen väliin. Sitä kutsutaan pölytyspisaraksi. Tuulen tuoma siitepöly tarttuu pisaroihin, ja kun ne kuivuvat, ne imaisevat siitepölyhiukkasen siemenaiheeseen. Noin 3 kuukautta pölytyksen jälkeen siitepöly itää, ja siiteputki kuljettaa spermasolun naarasgametofyyttiin. Siiteputkelta voi kestää vuoden saavuttaa gametofyytti. Sukupuolielin
Murrosiässä kivekset ja siitin suurenevat. Ensin alkavat suureta kivekset, sitten vasta penis. Sukupuolielimet tummuvat hieman ja saavat karvapeitteen. Siemennestettä alkaa erittyä. Raskaus
Alkiokehityksen toisen viikon aikana alkiolle alkaa muodostua istukan suonikalvo ja ruskuaispussi. Kolmannella viikolla tapahtuu alkiokerrosten (endodermi, mesodermi ja ektodermi) muodostuminen, mitä kutsutaan gastrulaatioksi. Lisäksi alkion hermostoputki, josta kehittyy myöhemmin keskushermosto, sekä selkärangan alkujaokkeet (somiitit) alkavat muodostua. Elinten muodostuminen alkaa kolmannesta viikosta eteenpäin, ja kahdeksannella viikolla lähes kaikki elimet aivoja ja selkäydintä lukuun ottamatta ovat pääosin valmiit. Keskushermosto ja keuhkot jatkavat kehittymistä syntymään saakka. Kun hedelmöittymisestä on kulunut kahdeksan viikkoa (10. raskausviikko), alkiota aletaan kutsua sikiöksi. Nainen voi tuntea sikiön liikkeet noin 16.–20. raskausviikolla. Amerikanginseng
Amerikanginseng on kaksineuvoinen kasvi, jonka tärkeimpiä pölyttäjiä ovat pienikokoiset mehiläislajit. Itsepölytystä ei tapahdu, sillä saman kasvin heteet ja emit kehittyvät eri aikoihin. Kasviyksilö alkaa tuottaa siemeniä kolmen vuoden ikäisenä. Se voi tuottaa kerrallaan enintään 150 siementä, luonnossa kuitenkin yleensä huomattavasti vähemmän. Vanhat ja suuret yksilöt tuottavat enemmän siemeniä kuin nuoret ja pienet yksilöt, sillä niillä on kukissaan enemmän siemenaiheita. Siemenet putoavat marjojen mukana kasvin lähistölle tai leviävät villieläinten mukana kauemmas. Menarke
Menarke tarkoittaa ensimmäisen kuukautiskierron alkamista, jonka merkkinä on menstruaatio eli kuukautisvuoto. Kuukautisten alkaminen kuuluu olennaisena osana tytön normaaliin murrosiän kypsymiseen, ajoittuen yleensä murrosiän keski- tai loppuvaiheeseen. Menarkea voidaan pitää merkkinä sukukypsyyden saavuttamisesta ja hedelmälliseen ikään tulemisesta, jolloin se voidaan nähdä myös siirtymänä tytöstä nuoreksi naiseksi. Joissakin kulttuuriperinteissä siihen liitetään juhlallisia riittejä, jotka voivat olla osana sosiaalisen aikuisuuden tunnustamista. Menarken vastakohta on menopaussi, johon naisen hedelmällinen ikä päättyy. Kesälaakeri
Kesälaakeri kukkii touko–heinäkuussa ja kantaa hedelmää heinäkuusta seuraavaan kevääseen. Sen kukinto on 2–3 millimetrin pituinen hankaviuhko, johon pienet, yksineuvoiset kukat ovat kiinnittyneet yksittäin tai pareittain. Hedekukat ovat 4–8-lukuisia ja emikukat 6–8-lukuisia. Kukissa on lyhyt perä ja vihertävä teriö. Hedelmä on monisiemeninen, punainen tai punaoranssi luumarja, joka on läpimitaltaan 6–8 millimetriä. Siemen on vaaleanruskea, 2 millimetriä leveä, 4 millimetriä pitkä ja kapean soikion muotoinen. Siemeniä levittävät linnut ja ne alkavat itää 1–3 vuoden kuluttua maahan joutumisesta. Ennenaikainen siemensyöksy
Ennenaikaisen siemensyöksyn esiintyvyys on eri tutkimuksissa vaihdellut suuresti johtuen mainituista määritelmien erilaisuuksista. Nykyisen hyväksytyn määritelmän mukaisia isoja maailmanlaajuisia tutkimuksia esiintyvyydestä on tehty muutamia. Tulokset ovat yhdenmukaisia: länsimaissa häiriön esiintyvyys on noin 20 % (Laumann ym 2005, Porst ym 2007). Vastoin yleistä luuloa kyseessä ei ole nuorten miesten vaiva, vaan se on yhtä yleinen kaikissa ikäryhmissä. Murrosikä
Murrosiän alkamisajankohta on aikaistunut historian kuluessa, mutta nykyään on jo kuitenkin havaittu merkkejä aikaistumisen pysähtymisestä. Kuukautisten alkamisiän varhaistuminen on pysähtynyt jo pitkäksi aikaa keskimäärin noin 13 ikävuoteen, vaikkakin vielä sata vuotta sitten tyttöjen kuukautiset alkoivatkin yleensä vasta 15–16-vuotiaana. Hiiripöllö
Muninta voi alkaa jo maaliskuun puolivälissä, mutta pääosa kannasta munii huhtikuussa, ja monet parit aloittavat vasta toukokuussa. Valkoisia, soikeita munia on tavallisesti 4–8, jyrsijöiden huippuvuosina jopa 10–12. Naaras hautoo kuukauden. Poikaset lähtevät pesästä maastoon 3-viikkoisina ja oppivat lentämään 5-viikkoisina. Poikasaikaan emot saattavat puolustaa pesäänsä hyvinkin aggressiivisesti. Solusykli
Solukierto alkaa jakautumisvaiheen jälkeen G-vaiheella. G on yleensä pitkäkestoisin vaihe ja sen aikana solun tilavuus ja sen sisältämien valkuaisaineiden ja RNA:n määrä kasvaa. G-vaiheessa solun kromosomisto on kaksinkertainen. Isoviiksisiippa
Isoviiksisiipat parittelevat syksyllä, ennen horrokseen vaipumista. Sikiönkehitys alkaa kuitenkin vasta keväällä, sillä siittiöt ovat talven ajaksi varastoituneina naaraan kohtuun. Naaraat kerääntyvät 20–60 yksilön lisääntymislaumoihin kesällä. Ne synnyttävät kukin yhden poikasen kesä- tai heinäkuussa, 2,5 kuukauden tiineysajan jälkeen. Poikanen oppii lentämään noin kolmeviikkoisena, ja kuuden viikon iässä se pystyy saalistamaan itse ruokansa. Sukupolvenvuorottelu
Siemenaiheet kypsyvät siemenkävyissä, ja siitepöly kypsyy hedekävyissä. Jälkimmäiseen kuuluu käpysuomuja, joista jokainen tuottaa kaksi siitepölyä tuottavaa pölylokeroa. Pölylokeroiden sisällä on monia diploidisia mikroitiöiden äitisoluja, jotka käyvät läpi meioosin muodostaen haploidisia mikroitiöitä. Jokainen mikroitiö kasvaa jakautumalla mitoottisesti tuottaen siitepölyhiukkasia. Kypsää siitepölyhiukkasta ympäröi tiheä soluseinä. Sen sisällä on generatiivinen solu, joka tuottaa myöhemmin spermasolun, sekä putkisolu, jonka tarkoitus on sperman kuljettaminen. Lisäksi on kaksi prothalliumsolua, jotka surkastuvat. Sukupolvenvuorottelu
Sillä välin naarasgametofyytin kehitys alkaa. Vähintään vuoden kuluttua se on kehittänyt useita arkhegonioita, joista jokainen sisältää yhden munasolun. Suunnilleen niihin aikoihin, kun siiteputki saavuttaa naarasgametofyytin, sen generatiivinen solu jakautuu kerran tuottaen steriilin solun ja spermasolun. Kun siiteputki saapuu archegoniaan, spermasolu jakautuu kahdeksi. Siiteputki fuusioituu munasolun plasmamembraanin kanssa ja jättää molemmat spermasolut sen solulimaan. Toinen hedelmöittää munasolun tuman, mistä syntyy diploidinen tsygootti, ja toinen degeneroituu. Samaan siemenaiheeseen voi joutua useita siitepölyhiukkasia, ja useita munasoluja voi hedelmöittyä. Tyypillisesti vain yksi tsygootti silti kehittyy alkioksi. Menarke
1860-luvulla kuukautisten alkamisikä oli nykyisissä teollisuusmaissa keskimäärin 16,5 vuotta, minkä jälkeen se on vähitellen laskenut. Varhaistumiskehityksen on havaittu jatkuneen vielä 1960-luvun jälkeen. Ravitsemuksella näyttää olevan keskeinen rooli menarken ajoittumisessa, sillä ravitsemuksellisesti niukat ajat ovat heijastuneet menneinä vuosisatoina kuukautisten alkamisiän nousuna. Hoikilla tai alipainoisilla tytöillä menarke saattaa ajoittua myöhempään ikään kuin normaalipainoisilla, ja vastaavasti tukevilla tai ylipainoisilla aikaisempaan ikään kuin normaalipainoisilla. Kehitysmaissa menarke voi olla muun murrosiän kypsymisen ja kasvun tavoin viivästynyt verrattuna teollistuneisiin maihin. Siemenneste
Murrosikäisen pojan kivekset suurenevat ja alkavat tuottaa siittiöitä yleensä 12–14 vuoden iässä. Kiveksissä (L. Testis) on satoja lohkoja, joissa siittiöt (L. Spermiot) kehittyvät pienissä tiehyissä. Siittiöt varastoituvat kivesten pinnalla sijaitseviin lisäkiveksiin. Siemensyöksyssä siittiöt purkautuvat lisäkiveksistä ja matkaavat siemenjohtimia pitkin kohti virtsaputkea. Matkalla niihin sekoittuu rakkularauhasen ja eturauhasen erittämiä nesteitä. Siittiöiden osuus siemennesteen tilavuudesta on muutama prosentti, loppu on veriplasmaa. Suurin osa tilavuudesta on rakkularauhasesta (L. Glandula vesiculosa) erittynyttä nestettä. Siittiöitä on normaalisti satoja miljoonia. Amerikanlehmus
Amerikanlehmuksen siementuotanto alkaa noin 15 vuoden iässä ja lakkaa yleensä viimeistään 100 vuoden iässä. Hyvät siemenvuodet kertautuvat 1–3 vuoden välein. Siemenet itävät kuitenkin huonosti ja laji leviääkin parhaiten tyvi- ja kantovesojen avulla, joita se kasvattaa runsaasti. Haimasyöpä
Haimasyöpään sairastumisen riski kasvaa iän myötä, ja sen esiintymishuippu on noin 70 vuoden iässä. 95 % haimasyövistä on adenokarsinoomia. Jos syöpä alkaa haiman endokriinisestä osasta, sitä kutsutaan saarekesolusyöväksi. Sen oireet ovat erilaiset kuin muiden haimasyöpien. Saarekesolusyöpiä todetaan Suomessa noin 6–20 vuodessa. Herkkutatti
Suomessa ja muualla pohjoisella pallonpuoliskolla lajin itiöemien kasvuaika ulottuu yleensä heinäkuusta lokakuuhun, mutta ensimmäisiä tatteja voidaan sateisina kesinä tavata jo kesäkuussa. Herkkutatin itiöt leviävät itiöemistä tuulen mukana. Sieni voi levitä myös jakautumalla siten, että hyönteiset ja muut eläimet saattavat kuljettaa sienirihmaston osia uusille kasvupaikoille. Siiteputki
Siiteputki on siemenkasvin siitepölyhiukkasesta hedelmöityksessä siitereiän läpi alkiorakkoon kasvava putki. Se tunkeutuu emin luotilta emin sisään ja jatkaa kasvuaan sikiäimeen. Siiteputki sisältää kaksi koirasgameettia, joista toinen liittyy munasoluun ja toinen keskustumaan. Hedelmöityneestä munasolusta (tsygootista) kehittyy uuden kasvin aihe eli diploidinen alkio (embryo) ja keskustumasta kehittyy triploidinen siemenvalkuainen (endospermi), jota kehittyvä alkio käyttää ravinnokseen. Sukupuolielin
Murrosiässä elimistön hormonitoiminta muuttuu, mistä seuraa sukurauhasten aktivoituminen. Miehen kivekset alkavat tuottaa siittiöitä ja naisen munasarjat alkavat kypsyttää munasoluja. Seksuaalinen halukkuus lisääntyy hormonitoiminnan vilkastumisen myötä. Kasvupyrähdys
Kasvupyrähdys kestää pari vuotta, jonka jälkeen pituuskasvu nopeassa tahdissa hidastuu ja lopulta päättyy. Tyypillistä on, että prosessi kasvupyrähdyksen alusta pituuskasvun päättymiseen kestää noin 4 vuotta, eli jos kasvu alkaa kiihtyä 12-vuotiaana, aikuispituus saavutetaan 16-vuotiaana. Kasvupyrähdystä ohjaavat tietyt hormonit, jotka eivät sinällään ole kytköksissä puberteetin alkamiseen. Tytöillä kuukautiset alkavat useimmiten silloin kun kasvu on jo alkanut hidastumaan. Pojilla alkaa lähes aina siemennesteen eritys jo ennen kuin kasvun kiihtyminen on alkanutkaan. Organogeneesi
Organogeneesi on alkionkehityksen vaihe, jonka aikana kudokset ja elimet erilaistuvat. Se alkaa gastrulaation jälkeen, ihmisalkiossa neljän viikon ikäisenä ja päättyy yhdeksänteen viikkoon. Lähekkäisten solujen vuorovaikutukset, induktiot, ohjaavat solut erilaistumaan tiettyyn suuntaan.