Millä nimellä Töölön sairaala tunnettiin 1960-luvun alkuun saakka?
Töölön sairaala
Töölön sairaala on nykyisin osa Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriä. Sairaala tunnettiin kuitenkin 1960-luvun alkuun saakka aiemmalla nimellään Suomen Punaisen Ristin sairaalana.
Kiljavan sairaala
Sairaalarakennus on rakennettu vuosien 1936–1938 välisenä aikana. Sairaalan toiminta alkoi tuberkuloosisairaalana 10. lokakuuta 1938, jolloin sairaala vihittiin käyttöön. Sittemmin sairaalan toimintamalli muuttui tuberkuloosisairaalasta yleissairaalaksi. Kuntoutustoiminta laajeni 1970-luvulla muun muassa sisätauteihin ja neurologiaan. 1990-luvun loppupuolella siellä hoidettiin keuhkopotilaiden lisäksi myös kurkku-, nenä- ja korvasairauksia. Sairaalarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jussi Paatela. Laitoskirjasto
Suomen laitoskirjastotoiminnalle tärkeä paikka on ollut Suomen Punaisen Ristin vuonna 1932 Helsinkiin perustama sairaala (nyk. Töölön sairaala). Sairaalan ylihoitaja Berrit Kihlman valmisteli kirjaston lainaustoimintaa jo ennen sairaalan toiminnan käynnistymistä, ja oli näin ollen yksi suomalaisen laitoskirjastotoiminnan pioneereista.
Myös Else Branders (1901-1997), joka toimi vapaaehtoisena Töölön sairaalassa (ent. Punaisen ristin sairaala) vuodesta 1937 aina 1970-luvun lopulle saakka, oli vaikuttava henkilö laitoskirjastojen kehittymisessä. Branders oli koulutukseltaan sairaanhoitaja, mutta omistautui vahvasti sairaalaan kirjastotoiminnan kehittämiselle. Hän korosti kirjastotyön parantavaa vaikutusta unohtamatta kansankasvatuksellista näkökulmaa. Laajan kirjallisen tuntemuksen ja kielitaitonsa avulla hän suositteli potilaille luettavaa. Branders toimi myös kansainvälisessä The International Guild of Hospital Librarians -järjestössä. 
Sota-aikana kaupunginkirjastojen virkailijat ja sairaanhoitajat järjestivät sairaaloissa kirjastotoimintaa vapaaehtoistyönä. Sotasairaaloiden kirjastoista huolehtivat usein sotilaskotisisaret. Vuonna 1945 Vaasassa ja Helsingissä alkoi säännöllinen sairaalakirjastotoiminta.
Laitoskirjasto-nimitys otettiin käyttöön vasta 1960-luvulla. Sairaalakirjasto-käsitteellä tarkoitetaan aiemmin vastaavalla tavalla järjestettyä kirjastotoimintaa.
Vuoden 1961 kirjastolain nojalla laitoskirjastot alkoivat saada valtionapurahaa, joka kattoi 90 prosenttia niiden menoista. Terminä laitoskirjasto esiintyi lakitekstissä vasta kirjastoasetuksessa (30.3.1962/268). Helsingin päärautatieasema
Olympiavuonna 1952 Töölön tavara-asemalle rakennettiin väliaikainen matkustajalaituri. Väliaikaisen liikennepaikan nimeksi tuli Helsinki-Töölö. Sieltä lähti kisojen aikana myös Porkkalan vuokra-alueen kautta kulkeneita ikkunaluukullisia Turun pikajunia. Vuosina 1955–1957 Rautatientorin puoleinen uloskäyntihalli jaettiin välipohjalla kahtia ja yläkerrokseen sisustettiin niin sanottu Olympiasali, jonka alkuperäisten suunnitelmien mukaan oli tarkoitus valmistua jo olympiavuodeksi. Samoihin aikohin kellotorniin rakennettiin seitsemän kerrosta keittiöosaston käyttöön, ja lähes käyttämättömiin kellaritiloihin sijoitettiin varasto- ja sosiaalitiloja. Vuonna 1958 avattiin lipunmyynti entisen 3. luokan ravintolan ja odotussalin tiloihin. Töölön sokeritehdas
Keskellä kaupunkia, aivan Senaatintorin kulmalla sijainnut teollisuus­rakennus kävi ajan mittaan ahtaaksi ja alettiin pelätä palovaaraa. Kun lisäksi tehtaan valitettiin levittävän ikäviä hajuja, se siirrettiin vuonna 1823 Töölöön Turkuun johtaneen maan­tien ja Töölön­lahden väliselle alueelle, joka silloin oli vielä selvästi kaupungin ulko­puolella. Gatorade Center
Aluksi hallin markkinointinimi oli "Typhoon" sponsorinsa TYP:n, Turun Työväen Säästöpankin, mukaan. Nimellä "Elysée Arena" halli tunnettiin 1994–2006, kun sponsorina oli Marli. Vuoden 2006 kesästä lukien hallia kutsuttiin "Turkuhalliksi", jota nimeä käytettiin sponsorinimen ohella markkinoinnissa hallin alkuajoista lähtien. Joulukuusta 2010 alkaen Turkuhallin nimeksi tuli "HK Areena", kun HK Scan Oyj:n sponsorointi alkoi. Turku
Sotien jälkeen kaupungin arkkitehtuurin suunta ja painopiste muuttuivat, kun tarvittiin nopeasti paljon uusia asuntoja. Betonirakentaminen kehittyi ja kaupunkiin rakennettiin ensimmäiset lähiöt, esimerkiksi Iso-Heikkilä, Uittamo ja Pääskyvuori. Turusta purettiin toisen maailmansodan jälkeisinä vuosikymmeninä useita vanhoja rakennuksia, joiden tilalle rakennettiin uusia ja entisiä korkeampia. Turun tauti on käsite, jolla tarkoitetaan vanhojen rakennuksien purkamista uusien ja aikalaisten rumina pitämien rakennusten tieltä, sekä tähän liittyvää poliittista korruptiota. Suomen lehdistö alkoi käyttää käsitettä 1980-luvulla Turun kunnallispolitiikkaa ruotineissa kirjoituksissa. 1970-luvulla pyrittiin suojelemaan vanhoja puutaloja ja puutaloalueita kerrostalorakentamiselta. Hotelli Hesperia
Nykyisten Crowne Plazan ja viereisen Scandic Parkin paikkeille, kaupunkiin johtaneen tien varrelle mutta silloin vielä selvästi kaupungin ulkopuolelle, rakennettiin 1700-luvun lopulla sotilassairaala ja varasto. Myöhemmin, Venäjän vallan aikana alueelle rakennettiin kasarmeja tykistöä varten, ja alue tuli tunnetuksi nimellä Tykistöpiha (), mihin yhä viittaa läheisen Tykistökadun nimi. Suomen itsenäistyttyä Helsingin kaupunki osti alueen rakennuksineen, jotka samoihin aikoihin olivat jo jäämässä keskelle Töölön uutta kerros­talo­kaupungin­osaa. Tämän jälkeen suurin osa Tykistöpihan vanhoista rakennuksista oli pitkään kaupungin puhtaana­pito­laitoksen käytössä. Korttelin pohjoislaidalla, nykyisen Crowne Plazan tontilla Kivelänkadun varressa sijainnut kivirakennus toimi kuitenkin aluksi lastentarhana, myöhemmin vuodesta 1937 lähtien Töölön kirjastona, kunnes alueen koko vanha rakennuskanta vuonna 1968 purettiin paikalle rakennettavien hotellien tieltä. Tukholman arkkitehtuuri
Tukholman keskustaa ja Nedre Norrmalmin aluetta muutettiin 1950–1970-luvuilla radikaalisti. Metro, uudet kadut ja torit, tunnelit ja uudet liiketalot sekä maanalainen huoltoverkosto kutoutuivat yhteen nykyaikaiseksi kaupungiksi. 1920- ja 1930-luvuilla laadittujen suunnitelmien toteutus keskeytyi toisen maailmansodan ajaksi, ja nyt ne vietiin loppuun. Tästä Norrmalmin uudelleenjärjestelystä tuli Ruotsin kaikkien aikojen suurin, pitkäkestoisin ja kritisoiduin rakennushanke, joka alkoi maaliskuussa 1952 ja saatiin valmiiksi 1970-luvun puolivälissä. Sven Markeliuksen johdolla maan arkkitehtien eliitti palkattiin suunnittelemaan uusi Hötorgscity ja Sergelin torin ympäristön rakennukset Sveavägenin ja Hamngatanin varrella; heihin kuuluivat Markeliuksen itsensä lisäksi Backström & Reinius, Anders Tengbom, David Helldén, Lars-Erik Lallerstedt ja Peter Celsing. Uuden cityn tunnusmerkeiksi nousivat Peter Celsingin Kulturhuset (vihittiin 1973) ja viisi Hötorgsskraporna-pilvenpiirtäjää (vihittiin 1960–1966), joita Yngve Larsson kutsui innoissaan ”viideksi torventörähdykseksi” (). Suunnitelman toteuttamiseksi piti purkaa suuri määrä osittain kulttuurihistoriallisesti arvokkaita rakennuksia, mikä sai aikaan lukuisia protesteja. Niiden vuoksi Norrmalmsregleringen keskeytettiin lopulta ennen aikojaan. City 67:n mukaisia uudisrakennusvaiheita 3, 4 ja 5, joihin kuuluivat muiden muassa Tunnelgatanin levennys ja rakentaminen uudelleen paikalliseksi pääkaduksi, Östermalmin osat aina Humlegårdsgatanille ja Sibyllegatanille saakka sekä Blasieholmen ja Blasieholmsleden, ei koskaan toteutettu. Essingeleden vihittiin Tukholman kehätien ensimmäisenä osana elokuussa 1966. Tiehanke oli tuolloin Ruotsin suurin, vaikka siihen kuului vain viisi kilometriä uutta tietä. Essingeledenin jatkoa Brommaan (Brommagrenen) ei kuitenkaan toteutettu. Myös metron rakentamista vaivasivat keskeytykset: Lidingön ja Nackan haarat kuopattiin. Tukholman arkkitehtuuri
Ajan rakennuksia
Ennen toista maailmansotaa ja sen aikana laaditun yleiskaavan mukaan Tukholman tuli kasvaa helminauhojen tavoin metrolinjojen varsille. Syntyi ajatus ABC-kaupungista: A tarkoitti työtä (), B asuntoja () ja C keskustaa (). Årsta centrum, jonka Erik ja Tore Ahlsén suunnittelivat vuosina 1943–1953, oli ensimmäinen periaatteen mukaan suunniteltu lähiökeskus. Sinne ei kuitenkaan alun perin kulkenut metroa. Västertorp (1949–1952) ja Björkhagen (1959) rakennettiin metroa silmällä pitäen. Vällingbyssä ja Vällingby centrumissa ajatus ABC-kaupungista toteutettiin kaikkein johdonmukaisimmin. Kaupunginosien kaavat laadittiin vuosina 1947–1950 arkkitehti Sven Markeliuksen johdolla. Vällingby centrum rakennettiin 1952–1954 ja sen arkkitehteina toimivat muiden muassa Sven Backström ja Leif Reinius. Lopputulos oli onnistunut ja herätti suurta kansainvälistä huomiota. Myös kaupungin eteläosiin kasvoi uusia kaupunginosia: metron varteen rakennettiin Högdalen (1957), Farsta (1960), Bredäng (1962) ja Skärholmen (1968). Tampereen yleinen sairaala
Sairaala aloitti toimintansa vuonna 1848 Nalkalan torin laidalla olleessa puutalossa, joka oli yksityiseltä vuokrattu tila. Kaupunki lahjoitti vuonna 1906 valtiolle tontin uutta sairaalarakennusta varten Kalevankankaalta. Toiminta käynnistyi uudessa 120-paikkaisessa sairaalassa vuonna 1910. Sairaalan toiminta loppui vuonna 1963, jolloin Tampereen keskussairaala valmistui. Töölön terveysasema
Töölön terveysasema on Helsingin Töölön kaupunginosan Taka-Töölön osa-alueella, Kivelän sairaalan yhteydessä sijaitseva kaupungin terveysasema. Tuiranpuisto
Synnytykset siirrettiin Oulun yliopistolliseen sairaalaan jo 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. 1990-luvun puolenvälin tienoilla oli 
sairaalatoiminta alueelta siirtynyt muualle. Aiemmin ulkopuolisilta suljettu alue muuttui yleiseksi puistoksi, jossa vanhat rakennukset on suojeltu ja pääosin kunnostettukin uusiin käyttötarkoituksiin. Töölön sairaala
Suomen Punainen Risti käynnisti sairaalahankkeensa valmistelun jo 1919, osin sisällissodan kokemusten pohjalta ja SPR:n sodanaikaista tehtävää, haavoittuneiden auttamista, silmällä pitäen. Alusta alkaen sairaala henkilöityi vahvasti kenraali Mannerheimiin, joka toimi sairaalatoimikunnan puheenjohtajana ja sittemmin aktiivisesti rakennustoimikunnan johdossa. Sopivan tontin löydyttyä Taka-Töölöstä ja rahoituksen järjestyttyä saatettiin sairaalaa ryhtyä suunnittelemaan. Kokovalkoinen sairaalarakennus valmistui 1932 arkkitehti Jussi Paatelan piirustusten mukaan. Arkkitehtonisesti rakennus edustaa siirtymävaihetta klassismista funktionalismiin ja siinä on paljon yhtäläisyyksiä mm. Paatelan toiseen samanaikaiseen sairaalatyöhön, Naistenklinikkaan. Sairaalan ensimmäiseksi ylilääkäriksi valittiin – emeritusprofessori Richard Faltinin kieltäydyttyä mm. korkeaan ikäänsä ja sairauteensa vedoten – dosentti Simo Brofeldt. Brofeldtin kuoltua 1942, nimitettiin hänen jälkeensä ylilääkäriksi dosentti Aarno Snellman. Snellman toimi sairaalan ylilääkärinä aina sen toiminnan lopettamiseen saakka. Tiurun sairaala
Tiurun sairaala rakennettiin vuonna 1939 tuberkuloosiparantolaksi. Sairaala sijoitettiin juuri Tiuruun, sillä alueen mäntymetsien uskottiin olevan hyväksi tuberkuloosipotilaille. Toisen maailmansodan aikana sairaala toimi sotasairaalana ja kenttäsairaalana. Tiurun sairaalassa hoidettiin talvisodan aikana noin puolet Suomen haavoittuneista. Sodan jälkeen toiminta tuberkuloosiparantolana jatkui. 1960-luvulta 1990-luvulle sairaalassa toimi keuhko- ja reumasairaala. Vuodesta 1993 vuoteen 2012 kiinteistössä toimi Joutsenon vastaanottokeskus. Työkokeilu
Työkokeilusta säädettiin ensimmäisen kerran 1960-luvun lopulla tehdyssä invalidihuoltolain muutoksessa. Silloin oli toiminnassa jo joitakin työkokeilua tarjoavia laitoksia kuten Invalidiliiton Järvenpään työklinikka, Invalidisäätiön työklinikka ja Tuberkuloosiliiton (nyk. Hengitysliiton) Merikosken työklinikka (nyk. Verve). Töölönlahti
Töölönlahti on alun perin ollut osa salmea, joka on kiertänyt nykyisen Kruununhaan alueen ja erottanut sen mantereesta irralliseksi saareksi. Kun Helsingin kaupunki perustettiin nykyiselle paikalleen 1640-luvulla, salmi oli kuitenkin jo soistunut umpeen kapeimmasta kohdastaan, nykyisen Esplanadin puiston kohdalta, ja sen itäpuolinen alue oli saanut nimen Vironniemi. Töölönlahden eteläpäästä jatkui Esplanadin tienoille vielä 1800-luvun alussa pitkä ja kapea Kluuvinlahti. Töölönlahden pohjoispuolella Keski-Pasilan ratapihan paikalla oli Töölönjärvi, joka sai vetensä Ilmalan soilta ja joka laski Töölönjokea pitkin Töölönlahteen. Töölöntori
Töölöntori () on tori Helsingissä Taka-Töölössä Runeberginkadun ja Topeliuksenkadun risteyksessä. Se rajoittuu Runeberginkadun, Tykistönkadun, Töölöntorinkadun ja Sandelsinkadun väliin. Turun kaupunginsairaala
Helmikuussa 2016 tuli ilmi, että Turun kaupunginsairaalan vanhustenpsykiatrian suljetulla G1-osastolla on vuosien ajan kohdeltu kaltoin potilaita. Myöhemmin tutkinta laajeni myös muille psykiatrisille osastoille ( A1, A3 ja A6). Lähteiden mukaan laittomuudet olivat saaneet jatkua sairaalan johdon suojeluksessa. Potilaita pahoinpideltiin, ylilääkittiin jopa tajuttomaksi ja nöyryytettiin. Turun kaupungin psykiatrian tulosyksikköjohtaja Jyrki Heikkilä vahvisti, että jotkut osaston työntekijät ovat kohdelleet potilaita epäasiallisesti, nukkuneet yövuorossa ja laiminlyöneet tehtäviään, mutta asiasta ei ollut raportoitu eteenpäin Valviralle. Tuusula
Suomen lääketieteen isänä tunnetun arkkiatri Otto E. A. Hjeltin 1860-luvulla kesähuvilakseen rakennuttama ja 1881 talviasuttavaksi kunnostama Lepola sijaitsi Aholan ja Suvirannan välissä. Valtioneuvos E. N. Setälän omistukseen vuonna 1922 siirtyessään se sai nimen Toimela. Huvila tuhoutui tulipalossa kirjastosiipeä lukuun ottamatta vuonna 1943. Töölön tulli
Aukio sai nimensä asemakaavaan vuonna 1938. Nimi viittaa hieman etelämpänä, silloisen Läntisen viertotien (nyk. Mannerheimintien) varrella 1900-luvun alkuvuosina sijainneeseen Helsingin läntiseen tulliin eli Espoon tulliin, joka tunnettiin myös "Viiden pennin tullina". Ennen kuin Meilahti vuonna 1906 liitettiin Helsinkiin, paikalla kulki kaupungin ja Helsingin maalais­kunnan välinen raja. Töölöntori
Tori oli merkittynä jo Töölön vuosina 1906 ja 1916 vahvistetuissa asemakaavoissa. Aluksi sen nimeä oli Iso tori tai Isotori (), mutta vuonna 1928 se sai nykyisen nimensä. OP (finanssiryhmä)
OP ilmoitti vuonna 2014 perustavansa yksityissairaalayhtiön "Pohjola Terveys Oy". Ensimmäinen Pohjola Sairaala perustettiin Helsinkiin jo vuonna 2013 Omasairaala-nimellä. Nimi vaihtui Pohjola Sairaalaksi elokuussa 2016, kun Tampereen sairaala avasi ovensa. Toukokuussa 2017 Pohjola Sairaala avattiin Ouluun ja elokuussa 2017 Kuopioon . Vuonna 2018 avataan Pohjola Sairaala myös Turkuun. Pohjola Sairaala tarjoaa erikoislääkäripalveluita, kuvantamista ja kuntoutusta. Tarjoomaan kuuluvat myös työterveyspalvelut. Rakennustoimisto Arvonen
Rakennustoimisto Arvonen Oy oli vuosina 1934–1969 toiminut, Veli Arvosen Turkuun perustama rakennusyritys, joka toimi valtakunnallisesti. Vuonna 1969 konkurssiin mennyt yritys urakoi muun muassa Helsingin Kaupunginteatterin (Timo Penttilä, 1967), Helsingin yliopiston Viikin alueen rakennuksia, HYKSin Meilahden klinikan, Kotkan keskussairaalan, Yleisradion Kesäkadun toimitalon (1968), Rovaniemen Polar-hotellin (Aarne Ehojoki, 1960) ja Turun Pansion telakan. Arvosen eteläisin rakennuskohde oli Hangon kaupungintalo (1951) ja pohjoisin Kemijärven kirkko (1950), molemmat Bertel Liljequistin suunnittelemia. Töölö
Vuonna 1640 Helsinki siirrettiin Vantaanjoen suulta Töölön kylään tuolloin kuuluneelle Vironniemelle, ja 1643 Kuningatar Kristiina lahjoitti koko Töölön Helsingille lisämaaksi. Nykyinen Töölö oli pitkään maaseutumaista aluetta, josta kaupunki 1800-luvulla vuokrasi joukon huvilatontteja. Huvilapalstoja oli kaikkiaan 25. Niihin kuuluivat muiden muassa Arkadia, Berga, Edet, Fjälldal (Tunturilaakso), Hagasund (Hakasalmi), Hesperia, Humleberg (Humalisto), Rosavilla (Ruusula), Stengård (Kivelä), Salli, Savila ja Toivo. Monien villojen nimet elävät nykyisen Töölön kadunnimissä. Töölöön kuuluivat 1800-luvulla myös Dal (Laakso) sekä Wikberg, joka käsitti koko Eläintarhan ja Alppipuiston alueen. Topeliuksenkatu
Topeliuksenkadun eteläosa kulkee Topeliuksen puiston ohi sen itäreunaa pitkin. Kadun läntinen eli puiston puoleinen jalkakäytävä on puurivin reunustama. Sibeliuksenkatu jakaa puiston kahtia. Puiston eteläpäässä on Töölön kirkko ja pohjoispäässä Töölön kirjasto. Tällä osuudella kadun itäpuolella on useiden asuintalojen lisäksi myös Töölön sairaala. Mannerheimintie (Helsinki)
Henrikin esplanadi muuttui hieman Turun kasarmin pohjoispuolella Turuntieksi, joka nimensä mukaisesti oli alkuosa Turkuun johtaneesta maantiestä. 1850-luvulla Turuntien alkuosa Turun kasarmilta Töölön tullille saakka sekä Hämeentien alkuosa Pitkältäsillalta nykyisen Paavalinkirkon kohdalle saakka päällystettiin sepelillä ja muutettiin entistä huomattavasti leveämmiksi viertoteiksi. Samalla Turuntie sai uuden nimen "Västra Chaussén", suomennettuna "Läntinen Viertotie"; vastaavasti Hämeentiestä tuli "Itäinen Viertotie" ("Östra Chaussén"). Vuonna 1928 nimet Turuntie ja Hämeentie kuitenkin palautettiin takaisin käyttöön. Töölönlahti
Töölönlahden eteläpuolinen alue oli 1980-luvulle saakka ratapihana, jossa sijaitsivat myös . Alueen rakentamiseksi on vuosikymmenien kuluessa esitetty useita suunnitelmia, esimerkiksi Alvar Aallon keskustasuunnitelma, sekä järjestetty suunnittelukilpailuja. Nykyisin myös tämä alue on osittain puistona, mutta sen reunaan on rakennettu Kiasma, Sanomatalo, Musiikkitalo ja Helsingin keskustakirjasto Oodi. Niiden välissä sijaitsee Kansalaistori. Myös alueen itäreunaan pääradan viereen on rakennettu joukko uusia toimisto- ja asuintaloja. Ensimmäinen toimistotaloista valmistui joulukuussa 2012. Töölön kirkko
Kirkkorakennuksen muoto noudattaa paljolti vuonna 1927 järjestetyn arkkitehtikilpailun voittanutta suunnitelmaa. Kilpailun jälkeen ehdotusta muokattiin. Esimerkiksi rakennuksen toisessa kerroksessa sijaitseva 400 hengen kirkkosali jäi pienemmäksi kuin Ekelundin alun perin hahmottelema 700 hengen sali. Rakennus vihittiin käyttöön 13. huhtikuuta 1930. Törnävän sairaala
Törnävän sairaala toimi ensin nimellä Seinäjoen Piirimielisairaalat, sitten nimellä Seinäjoen Piirimielisairaala. Vuonna 1953 siitä tuli Seinäjoen keskusmielisairaala A- ja B-sairaaloineen. 1960-luvulla nimi muuttui Törnävän sairaalaksi. HYKS Psykiatriakeskus
Sairaala muodostettiin 1950-luvun lopulla Kivelän sairaalan mielenterveysyksiköstä ja on saanut nimensä antiikista. Hesperia tarkoittaa lännen maata (kr. hesperos = länteen, iltaan liittyvä). Sairaala valmistui helmikuussa 1962 Helsingin kaupungin keskusmielisairaalaksi. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Martta ja Ragnar Ypyä. Sairaala remontoitiin perusteellisesti 2000-luvun alussa, ja nykyisin sen päärakennus toimii HYKS Psykiatriakeskuksena. Pohjoisen Hesperiankadun puolella olevissa sivurakennuksissa on lisäksi HYKSin Lasten ja nuorten sairaalan toimintaa. Turun yliopistollinen keskussairaala
Turun yliopistollisen keskussairaalan perustamispäivänä pidetään 17. joulukuuta 1756, jolloin kuningas Aadolf Fredrik allekirjoitti Turun Lasaretin perustamiskirjan. Yhdeksänpaikkainen sairaala aloitti toimintansa Linnankadun ja Ågatanin (nyk. Läntisen Rantakadun) välisen kujan varrella, nykyisen Eskelinkadun eteläisessä kulmassa vuonna 1759. Tyks on täten Suomen vanhin ja Pohjoismaiden toiseksi vanhin edelleen toimiva sairaala. Kalle Päätalo
Päätalo oli 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa mestarina useilla rakennustyömailla Tampereella ja sen lähiympäristössä. Näitä olivat muun muassa Vesilahden kirkonkylän kansakoulu, Attilan kenkätehtaan laajennus (Yliopistonkatu 38), Tampereen Rakennusmestarien talo (Tuomiokirkonkatu 17), Solenan kenkätehdas (Salhojankatu 42), "Asunto Oy Ilmarinkatu 8" Tammelantorin laidassa, Kangasalan kirkonkylän kansakoulun laajennus, rautatieläisten asuintalo "Kiskolinna" (Sammonkatu 18–20) sekä tuberkuloosia sairastaneiden asuintalo "Tubilinna" (Sammonkatu 39). Viimeksi Päätalo oli vastaavana mestarina rakentamassa "Pirkanmaan sairaalaa" (nykyinen Kaivannon sairaala) Kangasalan Kaivannolla 1962–1963. Terveystalo
Yhtiön historia ulottuu 1940-luvulle, jolloin konsernin vanhimmat tytäryhtiöt perustettiin. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 2001, kun Terveystalo-konserniin yhdistyivät Vaajakosken Lääkäriasema Oy sekä Medipa Oy:n lääkäriasemat Alajärveltä, Kauhavalta ja Härmästä. Yhtiö kasvoi huomattavasti vuosina 2002–2007, jolloin toteutettiin yli sata yritys- ja liiketoimintakauppaa, ja kasvu on jatkunut noususuuntaisena. Kasvua edisti osaltaan alkuvuonna 2007 tapahtunut Helsingin pörssiin listautuminen. Kalle Kallio
Kallio nimitettiin 1950 Helsingin yliopiston kirurgian professorin virkaan, joka hänen ehdotuksestaan muutettiin kymmenen vuotta myöhemmin ortopedian ja traumatologian professuuriksi. Virkaan sisältyivät HYKS:in kirurgian klinikoiden ylilääkärin ja vuodesta 1960 Töölön sairaalan ylilääkärin tehtävät. Suomen Punaisen Ristin sairaala oli samoihin aikoihin liitetty Helsingin yliopistolliseen keskussairaalaan ja sen nimi muutettu Töölön sairaalaksi. Eläintarha (Helsinki)
Alueesta tuli pian suosittu retkeilyalue. Aluksi sen nimenä oli Töölön puisto, mutta 1880-luvulla se sai nimen Eläintarha, koska tuolloin sinne aiottiin perustaa myös eläintarha, joka sitten kuitenkin sijoitettiin Korkeasaareen. Nimi virallistettiin vuonna 1909. Töölö
Töölö () on kahden kaupunginosan muodostama alue Helsingin kantakaupungissa, Helsinginniemen länsiosassa. Töölö käsittää suurimman osan luoteisesta kantakaupungista. Se jakaantuu Helsingin ydinkeskustaa lähellä olevaan Etu-Töölöön (13. kaupunginosa) ja kauempana sijaitsevaan Taka-Töölöön (14. kaupunginosa), joita erottaa Eteläisen ja Pohjoisen Hesperiankadun välinen puistovyöhyke eli Hesperian esplanadi. Koko Töölön alueella on asukkaita noin 30 000. Taka-Töölö
Taka-Töölössä toimivat lisäksi muun muassa Töölönkadulla sijaitseva Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön (YTHS) pääkaupunkiseudun suurin terveysasema sekä yksityinen sairaala Mehiläinen. Säteilyturvakeskus
1965 alkoi myös SFL:n valmistautuminen suomalaiseen ydinvoiman käytön valvontaan kun laitos aloitti Loviisaan tulevan ydinvoimalaitoksen ympäristötutkimukset. Suomeen tarvittiin suunnittelukriteerit ja turvallisuusselostekäytännöt ydinvoimalaitoksille. Sellaiset laadittiin pääosin yhdysvaltalaisen Atomic Energy Commissionin (AEC) ohjeista ja määräyksistä saadun mallin mukaan. Varsinaisesti ydinturvallisuusvalvonnasta tuli laitoksen tehtävä vuonna 1968, jolloin se siirrettiin sosiaali- ja terveysministeriön alaiseksi ja nimi vaihtui Säteilyturvallisuuslaitokseksi (STL). Nykyisen nimensä se sai 1984. Sairaala Neo
Sairaala Neo on suomalainen yksityissairaala Turussa ja Salossa. Sairaalan omistaa Neo Terveys Oy, jonka toukokuussa 2017 osti Mehiläinen. Neossa työskentelee yli 60 henkilöä. 
Sairaala Neo avattiin vuonna 2011. Sen vihki käyttöön 1. maaliskuuta 2011 silloinen ulkoministeri Alexander Stubb. Neo toimii entisessä kauppakeskuskiinteistössä Turun Kupittaalla. Suomi 1960-luvulla
Teatterin katsojaluvut olivat 1960-luvulla kasvussa, minkä syynä olivat parantuneet liikenneyhteydet, kaupunkiväestön kasvu sekä lisääntyvä vapaa-aika. 1960-luvun teatteriesityksissä kuvattiin paljon sotia. Vasemmisto oli vielä jakautunut selvästi kommunisteihin ja sosiaalidemokraatteihin, mutta Eino Salmelainen julisti, että Työväen Teatterissa kyseinen jako piti unohtaa, sillä teatterin tuli olla virkistyksen paikka. Sisällissodan nostaminen aiheeksi korosti ensimmäistä kertaa vasemmiston historian yhteisiä juuria. Esimerkiksi Tampereen Työväen Teatterin 60-vuotisjuhliin vuonna 1961 Salmelaisen julistama kansanomaisuus toteutui Eugen Terttulan mahtipontisella sovituksella Väinö Linnan "Täällä Pohjantähden alla" -trilogian toisesta osasta, jossa keskeistä oli vuoden 1918 sisällissodan kuvaus. Sovituksesta tuli suuri menestys, jolle tuli myös menestyneitä jatko-osia. Toista maailmansotaa käsiteltiin esimerkiksi Edvin Laineen näytelmässä "Tuntematon sotilas" (1961) ja Ilmari Turjan näytelmässä "Päämajassa" (1965). Vuosikymmenen loppupuolella radikalisoituneet nuoret teatterilaiset moittivat sotia kuvailevia näytelmiä ja vaativat sodanvastaisia esityksiä, minkä seurauksena ohjaaja Edvin Laine yritti vakuuttaa nuoria Väinö Linnan sodanvastaisesta hengestä lisäämällä veriefektejä ja kärsimyksen esittämistä. Myös maaseudun autioituminen näkyi joissakin näytelmissä, esimerkkinä Jouko Turkan "Hyvästi Mansikki" (1969). Töölön kirkko
Töölön kirkko on arkkitehti Hilding Ekelundin suunnittelema, 1920-luvun klassismia edustava tiilinen kirkkorakennus Helsingin Taka-Töölön kaupunginosassa. Kirkon osoite on Topeliuksenkatu 4. Tauno Tönning
Tauno Tönning syntyi 29. huhtikuuta vuonna 1916 Hintanperällä silloisessa Oulujoen pitäjässä, joka kuuluu nykyisin Oulun kaupunkiin. Hän oli perheen neljästä lapsesta vanhin, isä oli ammatiltaan kirvesmies. Tönning kävi ensin Laanilan kansakoulua ja sitten Oulun suomalaista keskikoulua. Oppikouluaikanaan hän liittyi suojeluskuntaan. Rakennusmestariksi hän valmistui Oulun teknillisestä oppilaitoksesta vuonna 1938. Opiskeluaikana hän teki kartoitus- ja maanmittaustehtäviä Saimaalla ja Karjalassa. Valmistuttuaan Tönning osallistui vapaaehtoisena linnoitustöiden kartoitukseen Laatokan Karjalassa. Talvisotaan hän ei ehtinyt, vaan astui varusmiespalvelukseen vuonna 1940. Välirauhan aikana hän koulutti aliupseerina varusmiehiä. Jatkosodan sytyttyä hän palveli Kannaksella ja Sallan rintamalla. Hänet kotiutettiin kersanttina syksyllä 1944.
Sotien jälkeen Tönning työskenteli Lapin Rakennus Oy:n palveluksessa 1950-luvun loppupuolelle. Lapin sodan tuhojen korjaaminen ja jälleenrakennustyö antoivat paljon työtä. Vuonna 1957 hän perusti omalla nimellään rakennusliikkeen, joka rakensi varsinkin kouluja ympäri Pohjois-Suomea. Vuonna 1960 liike sai sairaanhoito-oppilaitoksen rakentamisurakan, joka oli aikansa suurin Oulun alueella. Rakennusliike muutettiin osakeyhtiöksi, nimeltään Tönning Oy. Oulun yliopistollinen sairaala oli 1960-luvun lopulla erittäin suuri hanke, johon Tönning Oy osallistui keskeisesti. Yhtiö harjoitti myös laajaa asuntorakentamista. Se sai rakennettavakseen myös mm. Seinäjoen keskussairaalan ja osallistui Finnbotnia Oy:n osakkaana Kostamuksen teollisuuskombinaatin rakentamiseen. Tasavallan presidentti myönsi Tönningille rakennusneuvoksen arvonimen vuonna 1976. Oulun Rakennus Oy:n osakkaat myivät yhtiönsä Rakennusliike Puolimatka Oy:lle 1979. Etu-Töölö
1800-luvulla Töölö oli vielä kaupungin varsinaisen rakennetun alueen ulkopuolella. Siellä oli kaupungilta vuokratuilla tonteilla joukko huviloita, joissa asui varsinkin teollisuuden ja käsityön palveluksessa toimineita henkilöitä. Tältä ajalta ovat peräisin esimerkiksi sellaiset keskeiset töölöläisnimet, kuin Arkadia tai Hesperia, jotka ovat olleet alueella sijainneiden huviloiden nimiä. Myös esimerkiksi Apollonkadun ja Minervankadun nimet on luotu vanhojen huvilannimien pohjalta.
Ensimmäinen asemakaavaehdotus Etu-Töölöä varten laadittiin vuonna 1883 pääasiassa työväenasuntojen rakentamista varten. Sitä ei kuitenkaan toteutettu. Etu-Töölön arvonnousu ymmärrettiin pian Helsingin laajentuessa vahvasti pohjoiseen. Työväenasuntoja alettiin suunnitella Vallilaan. Kammion sairaala
Sairaala sijaitsi Kammion huvila-alueella, joka sijaitsi nykyisten Sibeliuksenkadun, Töölönkadun, Runeberginkadun ja Mannerheimintien rajaamalla alueella. Etu-Töölön lukio
Vuonna 1952 tapahtui koulu-uudistus, jonka yhteydessä Koelyseo päätettiin muuttaa tavalliseksi viisivuotisen keskikoulun ja kolmivuotisen lukion käsittäväksi valtion oppikouluksi. Samalla koulun nimi muutettiin Töölön yhteislyseoksi. Tällöin syntyi myös koulun lempinimi TYLY, jona koulu edelleen tunnetaan. Helsingin Koelyseo siirtyi historiaan lopullisesti 1960, jolloin viimeiset koelyseolaiset ja ensimmäiset TYLY:ssä 1952 aloittaneet suorittivat ylioppilastutkinnon. Arkadiankatu
Vielä 1800-luvulla Töölö oli kaupungin rakennetun alueen ulkopuolella, mutta alueella oli joukko kaupungin yksityisille vuokraamia huvila-alueita. 
Arkadian huvila-alueen perusti kaupungilta vuokratulle alueelle Christian Bohnhof vuonna 1859. Malmin sairaala
Malmin sairaala rakennettiin vuonna 1908 kulkutautisairaalaksi. Sairaalaa laajennettiin ensimmäisen kerran vuonna 1916, ja vuosisadan alkupuolella siellä hoidettiin lähinnä infektiopotilaita. Kokonaan uusi kolmikerroksinen sairaalarakennus, nykyinen rakennus 1, saatiin valmiiksi vuonna 1930, ja vuoteen 1938 mennessä rakennuksia oli jo yhteensä seitsemän ja sairaansijoja 93. Tuolloin Malmin sairaalassa oli oma laboratorio, apteekki, leikkaus- ja röntgenhuoneet sekä kaksi lääkärinvirkaa. Sodan aikaan vuosina 1939–1944 rakennus 1:ssä toimi sotilassairaala, ja sodan jälkeen sairaala siirtyi Helsingin kaupungin alaisuuteen ja nimettiin Malmin sairaalaksi. Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (HUS) uudistuksen jälkeen 1999–2000 Malmista tuli Helsingin terveyskeskussairaala. Etu-Töölö
Etu-Töölö () on Helsingin 13. kaupunginosa, joka kuuluu Kampinmalmin peruspiiriin. Helsingin kaupungin hallinnossa Etu-Töölö sai nimensä vuonna 1959, kun Töölö päätettiin jakaa kahtia Etu- ja Taka-Töölöön. Nykyään Etu-Töölö luetaan Helsingin keskustaan (esim. postinumeroalueiden osalta Etu-Töölö kuuluu Helsingin keskustan postinumeroalueeseen 00100 Helsinki) ja Töölö kantakaupunkiin. Sotainvalidien Veljesliitto
1970-luvulla rakennettu Kaunialan sotavammasairaala Vantaalla ja Vapaussodan Invaliidien liitolta Veljesliitolle vuonna 1970 siirtynyt Kyyhkylän kuntoutussairaala Mikkelissä ovat osa Veljesliiton toimintaa sairas- ja veljeskotien ohella. Liperiin 1948 valmistunut 150-paikkainen tuberkuloosipotilaiden hoito- ja koulutuslaitos, Liperin ammattioppilaitos, oli valmistuessaan ainutlaatuinen yhdistelmä parantolaa ja teollisuuslaitosta, jonka palveluita alkoivat käyttää siviilipotilaat sotatuberkuloositapausten osuuden laskiessa nopeasti. Liperin laitos siirtyi Tuberkuloosiliitolle (myöhemmin Keuhkovammaliitto ja Hengitysliitto) vuonna 1957. Topeliuksenkatu
Suunnitelmissa on rakentaa Topeliuksen­kadulle raitiotie­linja, jotka pitkin kulkisi keskustasta Töölön kautta Pasilaan johtava linja 2.Topeliuksenkatu merkittiin Töölön asemakaavaan vuonna 1906, ja sai tällöin nykyisen nimensä. Kätilöopisto
Nykyinen sairaalarakennus valmistui vuonna 1960. Aikaisemmin Kätilöopisto sijaitsi Ullanlinnassa Tehtaankadun ja Neitsytpolun kulmatontilla. Siellä sijainneet rakennukset on kaikki purettu, ja nykyisin osa tontista on muutettu puistoksi, osa liitetty vieressä sijaitsevan Venäjän suurlähetystön tonttiin. Suomi 1960-luvulla
Arkkitehdeillä ei ollut 1960-luvun asuinkerrostalojen suunnittelussa kovin paljon sanansijaa, kun tuotannon määrä oli tärkein lähtökohta. Huippuarkkitehtuuria edustivat kuitenkin lukuisat julkiset rakennukset, muun muassa Reima Pietilän Otaniemen ylioppilaskuntatalo Dipoli (1966), Timo Penttilän Helsingin Kaupunginteatteri (1967), Bertel Saarnion ja Juha Leiviskän Kouvolan kaupungintalo (1969) sekä monenlaiset Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset. Esimerkkejä Aallon luomuksista ovat "Sokeripalaksi" kutsuttu Stora Enson pääkonttori (1961) sekä Teknillisen korkeakoulun päärakennus (1965). Töölön yhteiskoulu
Töölön yhteiskoulu (TYK), puhekielellä Tykki, on Helsingin Taka-Töölön kaupunginosassa sijaitseva peruskoulun yläaste sekä toisen asteen oppilaitos. Koulu on perustettu oppikouluna vuonna 1912. Koulussa toimivat perusopetuksen luokat 7.-9. ja lukio sekä iltaisin toimiva aikuislukio. Vuonna 1927 perustettu Töölön yhteiskoulun aikuislukio on Suomen vanhin ja yksi Euroopan vanhimmista. Yksityisen koulun omistaa Töölön yhteiskoulun osakeyhtiö. Koulurakennus sijaitsee osoitteessa Urheilukatu 10-12. 
Vuonna 2009 koulussa oli noin 270 peruskoulun oppilasta. Lukioon otettiin vuoden 2014 yhteishaussa 99 oppilasta 222 hakijasta. Alin keskiarvo haussa oli 8,85. Aikuislukioon ei ole keskiarvorajaa. Auroran sairaala
Alun perin sairaala perustettiin vuonna 1914 Helsingin kaupungin kunnalliseksi kulkutautisairaalaksi. Tämän alan hoito­keinojen kehittyessä tällaisten sairaala­paikkojen tarve väheni, ja 1930-luvulta lähtien sairaala muutettiin vähitellen lastensairaalaksi, jollaisena se toimi 1990-luvun puoliväliin saakka. Olympiavuonna 1952 sairaala sai nykyisen nimensä Aurora Karamzinin mukaan. W. G. Palmqvist
Tunnetuin hän oli kuitenkin suurten tehdas- ja teollisuuslaitosten suunnittelijana, kuten Mäntän paperi- ja sellutehdas, Kankaan paperitehdas ja sen tehtaan muuntoasema, Kuhankosken vesivoimalaitos, Kaukaan tehtaat, sekä sen hallinto- ja asuinrakennukset sekä voimalaitokset, samoin kuin Yhtyneet Paperitehtaat -yhtiön teollisuuslaitokset Myllykoskella, Jämsänkoskella ja Simpeleellä. Hän suunnitteli myös Outokumpu Oy:n vanhan kaivoksen ja Mökkivaaran tuotantolaitokset, Vaasan Höyrymyllyn tehtaat Vaasassa ja Oulussa, Suomen Kumitehtaan tuotantolaitoksen Nokialla sekä Waldhofin tehdaslaitoksen Käkisalmessa. Palmqvist on suunnitellut myös Helsingin Alppiharjussa osoitteessa Aleksis Kiven katu 52–54 sijaitsevan Bögelundin kartonkitehtaan rakennuksen, joka valmistui vuonna 1920. Rakennus on edelleen jäljellä asuintaloksi muutettuna ja laajennettuna Pasilan konepajan porttia vastapäätä.
Palmqvistin suunnittelemaa sairaala-arkkitehtuuria edustavat Duodecim-seuran sairaala Helsingissä sekä myöhäisjugendilaista tyylisuuntaa edustava Salpausselän parantola, joka rakennettiin vuosina 1923-1928 Nastolaan Salpausselän harjulle niveltuberkuloosia sairastavien lasten parantolaksi. Nykyään rakennus tunnetaan nimellä Aurinkolinna, ja sen saneeraamisen asunnoiksi on määrä valmistua vuonna 2016. Töölön sairaala
Töölön sairaalaa voidaan perustellusti pitää suomalaisen neurokirurgian kehtona. Sairaalan alilääkäri Aarno Snellman (sittemmin neurokirurgian henkilökohtainen ylimääräinen professori vuodesta 1947) matkusti Tukholmaan 1935 perehtyäkseen moderniin neurokirurgiaan Herbert Olivecronan opissa Serafimer-sairaalassa. Palattuaan takaisin hän suoritti ensimmäisen aivoleikkauksensa syyskuussa 1935 ja seuraavana vuonna sairaalassa avattiin maan ensimmäinen varsinainen neurokirurginen osasto. Samoihin aikoihin myös sairaalan röntgenlääkäri, tohtori Yrjö Lassila perehtyi neuroradiologiaan Olivecronan työtoverin, radiologi Eric Lysholmin opissa. Ennen talvisotaa ja välittömästi sen jälkeen ehti muutama nuoremman polven lääkäri, kuten Mikko Eirto ja Gunnar af Björkesten – sittemmin neurokirurgian professori – saada perehdytystä neurokirurgiaan ja soveltaa osaamistaan aivo- ja hermovammojen hoidossa jatkosodan aikana. Neurokirurgisen osaston toiminta kehittyikin tuolloin pitkälti sodissa kallo-aivovammoista saadun huomattavan kokemuksen myötä. Koko jatkosodan ajan sairaalan pohjakerroksessa toimi aivovammapotilaiden hoito-osasto Snellmanin ja Teuvo Mäkelän johdolla. Neurokirurgian ohella ja siihen läheisesti kytkeytyen, sairaala oli edelläkävijä myös anestesiologiassa ja tehohoidossa. Ensimmäinen anestesialääkärin virka perustettiin jo 1952 ja neurokirurgian klinikan yhteyteen avattiin maan ensimmäinen teho-osasto 1959. Turun kaupunginsairaalan väärinkäytökset
Turun Sanomat paljasti helmikuussa 2016 Turun kaupunginsairaalan vanhuspsykiatrian, eli yli 65-vuotiaille suunnatun mielisairaalan suljetulla G1-osastolla vuosien ajan jatkuneen potilaiden kaltoinkohtelun. Laittomuudet olivat saaneet jatkua sairaalan johdon suojeluksessa, eikä ketään irtisanottu. Ylilääkäri Jyrki Heikkilä vahvisti, että jotkut osaston työntekijät ovat kohdelleet potilaita epäasiallisesti, nukkuneet yövuorossa ja laiminlyöneet tehtäviään, mutta asiasta ei ollut raportoitu eteenpäin Valviralle. Turun Sanomien lähteiden mukaan Heikkilä kielsi kertomasta väärinkäytöksistä valvontaviranomaisille. Töölön kirjasto
Töölön kirjasto on Helsingin Taka-Töölössä sijaitseva Helsingin kaupunginkirjaston toimipiste. Nykyiset toimitilat Helsingin Topeliuksenkadulla avattiin yleisölle joulun alla 22.12.1970. Kirjaston rakennuksen suunnitteli professori Aarne Ervi, ja tyyliltään se edustaa modernismia. Avatun kirjaston erikoisuutena oli Helsingin ensimmäinen musiikkiosasto. Kirjaston pääsisäänkäyntiä koristaa Kari Juvan pronssiveistos "Lukusali". Taka-Töölö
Arkkitehtonisesti kiinnostaviin kohteisiin Taka-Töölössä lukeutuu Hilding Ekelundin suunnittelema Töölön kirkko, joka valmistui 1930. Helsingin Olympiastadionin piirsivät Yrjö Lindegren (vaihe 1934–1938) ja Toivo Jäntti (vaihe 1952). Stadionin kunnostus syntyi 1994 Markku Aallon suunnittelemana. Oopperatalon (Helsinginkatu 58; valmistui 1993) suunnitelmasta vastasi työryhmä Eero Hyvämäki, Kari Piela, Tuula Mäkinen ja Antti Laiho. Viereisen Töölönrannan ravintolan (Helsinginkatu 56; 1996) piirustusten takana olivat Eero Hyvämäki ja Pekka Leskelä. Uudempaa arkkitehtuuria edustavat myös Kesäkatu 2–8:n asuintalot (1998–2000) suunnittelijoinaan Timo Vormala, Susanna Raitanen ja Jukka Linko. Yleisradion päätoimipaikka sijaitsi vuodesta 1968 lähtien osoitteessa Kesäkatu 2, kunnes kaikki sen toiminnot siirtyivät vastavalmistuneeseen Isoon Pajaan Pasilaan maaliskuun alussa 1993. Kuntoutustutkimus
1960-luvun puolivälissä syntyivät ensimmäiset kuntoutustutkimuksiin erikoistuneet laitokset, työklinikat, Invalidiliiton Järvenpään työklinikka ja Invalidisäätiön (nyk. Orton) työklinikka vuonna 1963 ja Hengitysliitto Helin (tuolloin Tuberkuloosiliitto, myöh. Keuhkovammaliitto) Merikosken työklinikka (nyk. Verve) vuonna 1965. Kelan Kuntoutustutkimuskeskus (nyk. Petrea) perustettiin vuonna 1972. Hyvinkään sairaala
Hyvinkään aluesairaala rakennettiin vuonna 1975, ja sen nimi muutettiin Hyvinkään sairaalaksi HUS:n perustamisen yhteydessä vuonna 2000. Sitä ennen se oli osa Uudenmaan sairaanhoitopiiriä, johon kuuluivat kaikki entisen Uudenmaan läänin kunnat lukuun ottamatta Artjärveä, Helsinkiä, Orimattilaa, Pukkilaa ja Ruotsinpyhtäätä. Sairaalaa on laajennettu useaan otteeseen. Hyvinkään sairaalassa alkaa suuri laajennus ja remontti, kun ensiksi ns. akuuttisairaalan (päivystys-, tarkkailu-, ja teho-osastot) tiloja saneerataan ja laajennetaan. Teho-osasto laajenee 8:sta paikasta 14 paikkaan. Sen jälkeen laajennetaan Lasten ja nuorten yksikköä. Lisäksi suuret vuodeosastot 3 ja 4 ovat huonossa kunnossa. Sairaalan vuodeosastoilla on 238 potilaspaikkaa, ja työntekijöitä on 1 165. Sairaalassa toimivat seuraavat erikoisalat: anestesiologia ja tehohoito, fysiatria, keuhkosairaudet, kirurgia, kliininen fysiologia, kliininen neurofysiologia, korva-, nenä- ja kurkkutaudit, lastentaudit, lastenneurologia, lastenpsykiatria, naistentaudit ja synnytykset, neurologia, patologia, radiologia, sisätaudit ja yleissairaalapsykiatria. Hesperian puisto
Nykyisen puiston paikalla sijaitsivat aikoinaan Töölön kylän suurimmat pellot. 1800-luvulla alue oli vielä selvästi varsinaisen kaupunkialueen ulkopuolella, ja siellä sijaitsi Hesperia-niminen huvila-alue ja ulkoravintola. Sen vuokra-aika päättyi vuonna 1892, minkä jälkeen alue jäi puistoksi. Sen ja samalla nykyisen puiston nimi johtuu antiikin kreikkalaisten käyttämästä läntisten maiden nimestä Hesperia, jolla tarkoitettiin yleensä Espanjaa tai Italiaa. Sen mukaan ovat saaneet nimensä myös Mannerheimintieltä puiston kohdalta länteen johtavat Pohjoinen ja Eteläinen Hesperiankatu, niiden välissä oleva kapea puistovyöhyke "Hesperian esplanadi" ja lähellä sijaitseva Hesperian sairaala. Myös Mannerheimintien varrella sijaitseva hotelli, nykyinen Crowne Plaza, oli alun perin nimeltään Hotelli Hesperia. Töölön terveysasema
Terveysasema on toiminut Kivelän sairaala-alueen tiloissa joulukuun 27. päivästä 1995 lähtien. 1990-luvulle tultaessa muutamia Kivelän sairaala-alueen rakennuksia oli suojeltu samalla, kun uuden terveysaseman vaatimien muutostöiden tekemisestä Välskärinkadun puoleiseen sairaalarakennukseen oli päätetty. Kinkomaan sairaala
1920-luvulla Keski-Suomen havaittiin olevan yksi Suomen pahimmista tuberkuloosin ja muiden keuhkosairauksien esiintymisalueista. Uuden keskusparantolan paikasta käytiin kilpailua Laukaan ja Muuramen välillä, joista jälkimmäinen valittiin tulevan sairaala-alueen omistaneen Salosen tilan tarjouduttua myymään maa-alueen alennetulla hinnalla. Paikan valinnassa keskeisenä kriteerinä oli paitsi läheinen Päijänne myös mäntyvaltainen metsä, joiden tuottamalla raittiilla ilmalla ja otsonilla uskottiin olevan keuhkojen parantumista edistävä vaikutus. Parantolaa varten pyydettiin suunnitelmat Alvar Aallolta, W.G. Palmqvistiltä sekä Jussi ja Toivo Paatelalta, joista Paateloiden suunnitelma valittiin. Arkkitehdit Jussi Paatela ja Toivo Paatela suunnittelivat ensimmäisen kolmikerroksisen rakennuksen, joka valmistui vuonna 1930. Vuosina 1938–39 rakennusta laajettiin kahdella kerroksella samalla kun aluetta muutenkin kehitettiin. Tästä suunnittelusta vastasi Jussi Paatela. Parantolan päärakennus edustaa tyylillisesti siirtymävaihetta klassismista funktionalismiin. Koskelan vanhustenkeskus
Vuonna 1953 Helsingin kaupunginvaltuusto päätti, että kunnallis­koti oli vähitellen muutettava 
sairaalaksi pitkä­aikaisia tauteja sairastavia potilaita varten. Seuraavina vuosina useat alueen rakennukset kunnostetiin ja sinne rakennettiin uusiakin, ja vuonna 1957 laitoksen nimi muutettiin "Koskelan sairas­kodiksi". Se toimi kuitenkin edelleen kaupungin huolto­toimen alaisuudessa, kunnes se 1970-luvun lopulla siirrettiin terveyden­huollon alaiseksi. Vuodesta 1982 lähtien se oli nimeltään "Koskelan sairaala". Siitä tuli keskisen ja pohjoisen suur­piirin tuki­sairaala, vuonna 1986 terveyskeskussairaala. Vuonna 2010 se siirtyi Sosiaali­viraston alaisuuteen, jolloin se samalla sai nykyisen nimensä. Töölön pallokenttä
Töölön pallokenttä eli ”Bollis” () on Helsingissä Taka-Töölössä sijaitseva jalkapallokenttä, joka on avattu vuonna 1915. Etu-Töölön lukio
Nykyisen lukion edeltäjä, yksityinen Helsingin Koelyseo aloitti toimintansa 1919. Koulu muuttui vuoden 1952 koulu-uudistuksessa viisivuotisen keskikoulun ja kolmivuotisen lukion käsittäväksi valtion oppikouluksi, ja sai nimen Töölön yhteislyseo. Yhteislyseo jakautui vielä myöhemmin peruskoulu-uudistuksen yhteydessä vuonna 1977 Etu-Töölön lukioksi ja Etu-Töölön yläasteen kouluksi. Etu-Töölön yläasteen koulu yhdistyi Taivallahden peruskouluun lukukauden 2008–2009 päätteeksi. Koulun lempinimeksi tulee 1952 Tyly, joka tulee lukion silloisesta nimestä Töölön yhteislyseo. Töölön Vesa
Töölön Woimistelu ja Urheiluseura Wesa syntyi lokakuun 6. päivä 1906 järjestetyssä kokouksessa. Perustajana oli Risto Mustonen, joka toimi myös seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. Perustamispäätös virallistettiin seuraavana päivänä pidetyssä Töölön työväenyhdistyksen kokouksessa, jossa myös vahvistettiin seuran ensimmäiset säännöt. Ensimmäisinä urheilulajeina olivat paini, hiihto ja voimistelu. Myöhemmin lajivalikoimaan tulivat myös yleisurheilu, pyöräily, jalkapallo, jääpallo, jääkiekko, kaukalopallo, lentopallo ja golf. Vuonna Vesa pelasi myös TUL:n pesäpallosarjassa karsiutuen kuitenkin ensimmäisessä ottelussaan jatkosta. Töölön sairaala
Sairaalan yhteydessä aloitti toimintansa nykyinen veripalvelu. Alkuvaiheessa verenluovuttajina toimivat pääasiassa partiolaiset. Verenluovutusta varten sairaalan kellariin oli sisustettu erityinen luovutustila jossa oli aluksi tavalliset hoitopöydät ja myöhemmin erityiset tarkoitukseen suunnitellut säädettävät lavitsat verenluovuttajia varten. Tilan yhteydessä toimi pieni alle kymmenen hengen kahvila verenluovuttajia varten. Simo Brofeldt
Brofeldt valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1920, mitä ennen hän toimi lääketieteen kandidaattina sotilaslääkärin tehtävissä sisällissodassa Savon ja Karjalan rintamilla, osallistuen mm. Mäntyharjun, Mouhun, Savitaipaleen ja Taipalsaaren taisteluihin. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1924 tylpän väkivallan aiheuttamista vatsan elinten repeämistä. Hän toimi apulaislääkärinä ja apulaisopettajana Helsingin yleisen sairaalan I kirurgisessa osastossa ja poliklinikassa, kunnes hänet vuonna 1932 nimitettiin Suomen Punaisen Ristin sairaalan (nyk. Töölön sairaala) ylilääkäriksi, jossa tehtävässä hän toimi aina kuolemaansa asti. Brofeldt toimi vuodesta 1926 kirurgian dosenttina ja (vuodesta 1933 ylimääräisenä, 1939 varsinaisena) kirurgian professorina Helsingin yliopistossa, huolehtien kirurgian opetuksesta SPR:n sairaalan puitteissa. Tikkurilan Teatteri
Työväen teatteriharrastustoimintaa ylläpidetään ja kehitetään. Vuonna 1960 päätettiin perinteinen työväen näyttämöharrastus laajentaa kaikkiin kansanpiireihin. Vuotta myöhemmin yhdistys rekisteröitiin uudella nimellä, jolloin syntyi Tikkurilan Teatteri ry. Helsingin maalaiskunnan kasvaessa ja muuttuessa Vantaan kaupungiksi, Tikkurilan Teatterissa käynnisteltiin lasten ja nuorten teatteritoimintaa. Vakinaisen toimitilan puute aiheutti yhdistykselle haasteita. Etu-Töölö
Töölön seudun vanhinta asutusta on Töölön kylä (Tölö by), joka on mainittu asiakirjoissa 1400-luvulla. Kylä on sijainnut oopperatalon lähistöllä, mutta sen alueeseen luettiin kuuluvaksi lähes koko nykyinen kantakaupunkialue nykyisen Pasilan ratapihan kohdalla sijainneesta Töölönjärvestä aina Helsingin niemen eteläisimpiin rantakallioihin ja saariin. Törnävän sairaala
Törnävän sairaala on Seinäjoen Törnävällä sijaitseva vanha sairaala-alue, jonka vanhin osa rakennettiin 1920-luvulla piirimielisairaalaksi. Törnävän sairaala toimi psykiatrisena sairaalana vuoteen 1990 saakka, jolloin mielisairaalaverkkoa harvennettiin. Vanhin osa Törnävän sairaalasta toimii nykyisin osana Seinäjoen keskussairaala-aluetta, joka kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin ympäristöihin. Sen eteläpuolella sijaitseva 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa rakennetussa B-mielisairaalassa eli Koskenalan sairaalassa on nyt Seinäjoen Steinerkoulu ja asuntolatoimintaa. Oriola
Vuonna 1954 nimi muutettiin Oriola Oy:ksi. Vuonna 1968 Oriola muutti Helsingin Vallilasta Espoon Mankkaalle. Kahta vuotta myöhemmin perustettiin yrityksen sairaalatarvikeosasto ja pian myös laboratoriotarvikeosasto. 1970-luvulla Orion laajeni myös röntgentarvikkeisiin. Röntgen- ja laboratoriotarvikkeet tunnetaan nykyisin Healthcare Trade -yksikkönä. Hammasväline Oy siirtyi Orionin omistukseen vuonna 1974, kunnes vuonna 2010 se myytiin ruotsalaiselle Lifco-yhtiölle. Vuonna 1986 Orion osti luontaistuotteisiin erikoistuneen Reformi-Keskuksen, jonka pohjalta vuonna 2008 muodostettiin Consumer Health -yksikkö. Yksikön tuotevalikoimaan kuuluu lukuisia vahvoja terveystuotteiden brändejä, kuten Gefilus ja Lysi. Töölön sairaala
Jo alusta alkaen sairaalan erityistehtäväksi asetettiin tapaturmatapausten hoidon kehittäminen ja toisaalta varautuminen niihin tehtäviin, joita SPR:llä sodan aikana olisi. Siten sairaalaan päädyttiin sijoittamaan SPR:n kenttäsairaalavarusteiden varasto. Sotaan varautumista oli nähtävissä myös sairaalan varustamisessa kaasusuojelulaitteistolla ja. Alkuvaiheessa käytettävissä oli 158 sairaansijaa. Sairaala profiloitui jo varhain Helsingin johtavaksi tapaturmapotilaiden hoitopaikaksi ja oli ilmeisesti Suomen ensimmäinen sairaala, jonka poli­klinikan yhteydessä toimi ensiapuasema. Töölön sokeritehdas
Töölön sokeri­tehdas lopetti toimintansa vuonna 1965, jolloin Suomen Sokerin uusi Kantvikin sokeritehdas aloitti toimintansa Kirkko­nummella. Alue siirtyi kaupungin haltuun, ja jo samana vuonna sieltä purettiin kaikki muut rakennukset paitsi vuonna 1952 valmistunut pää­konttori. Arkadiankatu
Töölö kaavoitettiin kerrostaloalueeksi vuonna 1906. Alusta lähtien kaavassa oli mukana myös Arkadiankatu nykyisellä paikallaan. Topeliuksenkatu
Kadun pohjoisosan varrella Topeliuksenkadun, Haartmaninkadun ja Tukholmankadun välisessä kolmionmuotoisessa korttelissa on muun muassa Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan opetustiloja, jotka kuuluvat Meilahden kampukseen, sekä Huslabin Tullinpuomin laboratorio ja Työterveyslaitoksen päätoimipiste. Samalla osuudella Topeliuksen­kadun toisella puolella ovat virastotalo, jossa siinäkin on Työterveys­laitoksen tiloja, SVUL:n 1960-luvulla rakennuttama Töölön urheilutalo, jossa on muun muassa uimahalli, sekä sen pohjoispuolella 11-kerroksinen liiketalo, Auratalo, jossa nykyisin toimii Cumulus-hotelli Meilahti. Topeliuksen­kadun, Tukholmankadun ja Mannerheimintien välisellä kolmion­muotoisella alueella on Shellin huoltoasema. Työterveyslaitos
Työterveyslaitoksen perustamista edelsi 4.4.1945 Lääkintöhallituksen aloitteesta perustettu Helsingin yleisen sairaalan ammattitautien osasto, joka erikoistui ammattitautien tutkimukseen ja hoitoon. Alan tutkimuksen rahoittamiseksi perustettiin Ammattilääketieteen säätiö – Stiftelsen för yrkesmedicin -niminen säätiö, jonka säännöt vahvistettiin 26.6.1945. Tämä yksityinen säätiö perusti Työterveyslaitoksen, jonka toiminta käynnistyi 1.1.1950 valtion taloudellisesti tukemana ja avustamana. Laitos kansallistettiin valtion ja säätiön välisellä sopimuksella ja muutettiin sosiaali- ja terveysministeriön alaiseksi itsenäiseksi julkisoikeudelliseksi yhteisöksi 1.7.1978 alkaen. Töölön tulli
Töölön tulli () on aukio ja tienristeyskohta Taka-Töölön ja Meilahden kaupunginosien rajalla Helsingissä. Se on myös aukiolla ja sen liepeillä sijaitsevien raitiovaunu- ja linja-autopysäkkien nimi. Töölön sokeritehdas
Alvar Aallon laatiman keskusta­suunnitelman mukaan aivan Töölön­lahden rantaan, myös entiselle sokeri­tehtaan alueelle, olisi rakennettu rivi kulttuuri­rakennuksia. Suunnitelmaa ei koskaan sellaisenaan toteutettu, mutta Suomen kansallisoopperan uusi rakennus päätettiin sijoittaa alueelle, ei kuitenkaan kiinni rantaan. Pitkähkön kiistelyn jälkeen uutta ooppera­taloa alettiin rakentaa vasta vuonna 1986, ja se valmistui 1993.. Sitä ennen, jo vuonna 1972, oopperan ja Suomen Sokerin pää­konttorin väliin oli rakennettu "Sakkaroosi"-niminen, alkujaan vakuutus­yhtiö Pohjalle kuulunut toimis­totalo. Oopperatalon valmistuessa sen eteläpuolelle jäänyt, pitkään tyhjillään ollut tontin osa taas liitettiin osaksi Hesperian puistoa. Vuonna 1952 valmistuneen Suomen Sokerin entisen pää­konttorin lisäksi sokeri­tehtaasta on jäljellä vain osa ranta­tien puoleista tiili­muuria. Turun kaupunginsairaala
Kurjenmäen vanha sairaala-alue sijaitsee Uudenmaantien ja Kaskentien välissä ja muodostuu neljästä suuresta ja muutamasta pienemmästä uusrenessanssityylisestä kivirakennuksesta. Alue alkoi rakentua vuonna 1893, kun sinne perustettiin kunnallinen köyhäintalo, jossa vähävaraiset ihmiset tekivät saamansa elatusavun vastineeksi maataloustöitä. Alueen vanhimmat rakennukset ovat Uudenmaantien varren kaksi vierekkäistä taloa, jotka 1950-luvulla yhdistettiin betonisella väliosalla Kurjenlinnaksi kutsutuksi kokonaisuudeksi (rakennus n:o 33). Rakennukset on alun perin tehty kasarmeiksi. Vuodesta 2009 Kurjenlinna on rapistunut tyhjillään, kun siinä toiminut, Kurjenlinnan hoivasairaalaksi kutsuttu Turun kaupunginsairaalan pitkäaikaissairaiden yksikkö muutti Vähäheikkiläntielle uuteen Kaskenlinnan sairaalaan. Töölön Vesa
Alkuaikoina Vesa tunnettiin painiseurana. Sittemmin menestystä saavutettiin jalkapallossa ja jääkiekossa. Jääkiekkotoiminta Suomen mestaruussarjassa oli kuitenkin kaataa seuran talouden. Vuonna 1967 Töölön Vesan jääkiekkotoiminta myytiin Aimo Mäkiselle, joka otti vastuulleen myös suuren osan veloista. Kaupan seurauksena syntyi uusi seura, Helsingin Jokerit. Tapiola
Tapiolan rakennutti pääosin Asuntosäätiö 1950- ja 1960-luvulla puutarhakaupungiksi. Alueen alkuperäisen asemakaavan laati Otto-Iivari Meurman. Myöhemmin Asuntosäätiö teetti asemakaavaan huomattavia muutoksia ja antoi suunnittelun arkkitehtiryhmälle, jota johti Aarne Ervi. Kukin ryhmän jäsen suunnitteli alueen osan ja sen rakennukset. 1960-luvun puoliväliin mennessä rakennettiin moderni puutarhakaupunki, joka nosti suomalaisen kaupunkisuunnittelun maailmanmaineeseen. Lobotomia
1950-luvulla suurin osa suomalaisista mielisairaaloista leikkautti potilaitaan. Jos omaa leikkaussalia ei ollut, potilaat lähetettiin esimerkiksi viereiseen yleiseen sairaalaan tai Helsingin yliopistollisen keskussairaalan neurokirurgian klinikkaan Töölön sairaalaan. Useimmiten leikkauksista vastasivat Töölön sairaalan neurokirurgit, jotka matkustivat eri sairaaloihin leikkaamaan. Muutamien sairaaloiden potilaita leikkasivat kuitenkin myös sellaiset kirurgit, jotka eivät varsinaisesti olleet neurokirurgeja. Severi Savonen
Tuberkuloosin Vastustamisyhdistys teki yhteistyötä eritoten Mannerheimin Lastensuojeluliiton kanssa. He vaativat poliittisia päättäjiä palkkaamaan kouluhoitajia ja terveydenhoitajia. Toisen maailmansodan aikana Savonen järjesti Ruotsiin hoitopaikkoja suomalaisille tuberkuloosipotilaille. Savosen merkittäviin saavutuksiin kuuluu vuonna 1929 voimaan tulleen Kansanparantoloiden valtionapulain edistäminen. Sen ansiosta Suomeen kehitettiin koko maan kattava parantolaverkosto vuoteen 1941 mennessä. Lisäksi hän edisti työllään calmetterokotteen käyttöönottoa 1941. Savonen oli lääkintöhallituksen kansanterveystyön lääkintöneuvos 1943–1952 ja syyskuussa 1952 perustetun Alli Paasikiven Säätiön hallituksen jäsen. Kansainvälisen tuberkuloosin vastustamisliiton kunniajäseneksi hänet kutsuttiin 1959. Elämäntyöstään Savonen sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1957 ja työstään hänelle myönnettiin myös professorin arvonimi vuonna 1946. Töölön tulli
Aukion toisella laidalla, Mannerheimintien ja Topeliuksenkadun kulmassa on nimellä Tullinpuomi tunnettu, vuonna 1940 valmistunut Olli Pöyryn suunnittelema asuin­kerros­talo, jonka ala­kerrassa aikoinaan oli elokuva­teatteri Sininen Kuu sekä Tullin­puomi-niminen ravintola. Nykyisin entisessä elokuvasalissa toimii kuntosali Hot Gym. Mannerheimintien, Tukholmankadun ja Topeliuksenkadun väliin jäävällä kolmiomaisella alueella on vuonna 1952 valmistunut Shellin huoltoasema. Aikaisemmin sen paikalla oli Svea-niminen huvila. Paimion parantola
Sairaala toimi yksinomaan tuberkuloosiparantolana aina 1960-luvulle saakka. Sen jälkeen rakennus toimi osana Turun yliopistollista keskussairaalaa Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin keuhko- ja sisätautisairaalana. Vuonna 2014 käyttäjäksi tuli Mannerheimin Lastensuojeluliiton lasten ja nuorten kuntoutussäätiö, mutta rakennus on osittain autio. Yrjö Kulovesi
Kulovesi toimi vuodesta 1916 yksityislääkärinä Tampereella ja hän oli myös vuodesta 1917 Lokomo Oy:n työpaikkalääkärinä sekä vuodesta 1919 Tampereen Pellavatehtaan lääkärinä. Tämän lisäksi Kulovedellä oli useita lyhytaikaisia viransijaisuuksia, ja hän toimi muun muassa Tampereen kaupungin vähävaraisten lääkärinä vuosina 1919–1920, Tampereen teknillisen opiston tehdashygienian tuntiopettajana 1920–1922 sekä Tampereen kaupungin kansakoulujen lääkärinä vuodesta 1936. Suomen sisällissodassa Kulovesi toimi Tampereen taistelun aikana lääkärinä sidonta-asemalla Näsilinnassa sekä tilapäisissä kenttäsairaaloissa. Talvisodan aikana hän oli sotasairaala 30:n lääkärinä 1939–1940. Akavan sairaanhoitajat ja Taja
Yhdistyksen toiminta alkoi epävirallisesti jo vuonna 1917. Virallisesti yhdistys rekisteröitiin vuonna 1957 nimellä Suomen sairaalain ylihoitajat. Perustajina olivat Helsingin Auroran sairaalan ylihoitajat, jotka halusivat päästä vaikuttamaan enemmän omaan työhönsä ja sairaalalaitoksen kehittämiseen. Yhdistys liittyi Akavaan 1973. Nimi muutettiin 60-luvulla Ylihoitaja-yhdistykseksi ja vuonna 2001 muotoon Terveystieteiden akateemiset johtajat ja asiantuntijat ry. Taka-Töölö
Taka-Töölössä Töölönkadun varrella toimi vuonna 1891 perustettu Kammion sairaala, joka purettiin vuonna 1962. Tässä yksityisessä mielisairaalassa oli hoidettavina useita aikanaan tunnettuja henkilöitä. Terveystieteiden keskuskirjasto
Terveystieteiden keskuskirjasto aloitti toimintansa Lääketieteellisenä keskuskirjastona vuoden 1966 alussa. Kirjasto toimi Helsingin yliopiston erillislaitoksena ja sijaitsi HYKS:n tiloissa. Kirjaston perustamiseen vaikuttivat eri tavoin lääketieteelliset seurat, Tieteellisten kirjastojen kehittämistoimikunta sekä Lääketieteellinen keskuskirjastokomitea. Kirjaston nimi muutettiin Terveystieteiden keskuskirjastoksi vuoden 1992 alussa. Töölön yhteiskoulu
Töölön yhteiskoulun perustajana toimi filosofian maisteri Väinö Heikkilä. Vuonna 1912 hän anoi lupaa koulun perustamiseen Töölöön. Koulun perustamisen päällimmäisenä syynä oli helpottaa Töölön alueen ja esikaupungin kasvavaa oppikoulutarvetta. Töölön yhteiskoulun yleisistä asioista päättänyt kokous pidettiin Töölön sokeritehtaan lukusalissa. Osakeyhtiö perustettiin senaattori Otto Stenrothin toimesta 8000 markan osakepääomalla. Töölön yhteiskoulu aloitti toimintansa syksyllä 1912 Rosavillan huvilassa Läntisen viertotien (nykyisen Mannerheimintien) varrella. Jo seuraavana syksynä koulu muutti kuitenkin suurempiin tiloihin Ruusulankatu 16:een. Ensimmäisenä lukuvuonna oppilaita oli 58 ja opettajia 10. Koulu sai luvan antaa keskikoulutodistuksia keväällä 1921. Ylioppilastutkinto-oikeus saatiin marraskuussa 1928. Koskelan vanhustenkeskus
Vuosina 2003–2013 alueella toimi myös Koskelan terveysasema. Sen nimi oli alun perin "Käpylän terveysasema", ja sille valmistui vuonna 1983 uusi punatiilinen rakennus Käpylän­tien ja Kullervon­kadun kulmaan. Koskelan sairaala-alueelle se siirrettiin vuonna 2003, jolloin sen nimi samalla muutettiin Koskelan terveys­asemaksi. Vuonna 2013 Koskelan terveys­aseman pavelutarjonta kuitenkin vietiin Oulunkylän terveysaseman yhteyteen. Zaida Eriksson-Lihr
Vuonna 1946 perustettiin Allergiatutkimussäätiö, joka ylläpiti yksityistä sairaalaa aluksi Suomen Punaisen Ristin tiloissa Helsingin Lauttasaaren kartanossa. Sen päärakennuksesta oli luovutettu väliaikaiskäyttöön 30 paikkaa käsittävät sairaalatilat. Nämä kävivät pian ahtaiksi, ja 1950-luvulla sairaala siirtyi osin Sibeliuksenkatu 9:ään ja osin Kaupunginpuutarhaan. Potilaskäyntien määrä oli kasvanut monikymmenkertaiseksi, ja oma sairaalarakennus näytti ainoalta ratkaisulta. Tämän toteuttamiseksi hän mm. osallistui Helsingin kunnallispolitiikkaan Ruotsalaisen kansanpuolueen edustajana. Sairaalan suunnittelu oli vaikea tehtävä, koska missään ei ollut mallia otettavaksi. Allergiasairaalan uusi rakennus Meilahdessa otettiin käyttöön 1962 . Tampereen yleinen sairaala
Tampereen yleinen sairaala oli Tampereella vuosina 1848–1963 toiminut valtion sairaala. Töölönjärvi
Ratapenkereen, Vauhtitien ja Helsinginkadun rajaamassa puistikossa on jäljellä joen uomaa, ja lumien sulamisen aikaan siinä saattaa olla vettäkin. Töölönjoen suu on Helsinginkadun toisella puolella Eläintarhassa. Näkymä sen kohdalla on taustana Hugo Simbergin maalauksessa Haavoittunut enkeli (1903). Paikka on nimetty taiteilijan samalta paikalta tekemissä luonnoksissa, ja se on edelleen mahdollista tunnistaa maastossa. Joulumerkkikodit
Joulumerkkikodit olivat vuodesta 1936 alkaen perustettuja, Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen omistamia lastenkoteja, joihin sijoitettiin tuberkuloosia sairastaneiden äitien vastasyntyneet lapset. Aloitteen joulumerkkikodeista teki 1930-luvun alussa Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen sihteeri, professori Severi Savonen, Ruotsista saamiensa kokemusten perusteella. Koteja oli Tampereella (perustettu vuonna 1936), Oulussa (1945) ja Kuopiossa (1954), ja niissä oli yhteensä 155 hoitopaikkaa. Esimerkiksi Tampereen joulumerkkikodin henkilökuntaan kuuluivat lääkäri, ylihoitaja, osastonhoitaja ja seitsemän lastenhoitajaa sekä kaksi imettäjää. Pälkäneelle oli lisäksi vuonna 1939 perustettu Tampereen alaosasto. Crichton-Vulcan
Nimi Crichton-Vulcan säilyi käytössä vuoteen 1965 asti jolloin telakan nimeksi tuli Wärtsilä Turun Telakka. Nastolan Aurinkolinna
Tuberkuloosisairaalana parantola toimi 1960-luvulle asti. Talvisodan aikana, vuosina 1939–40 rakennuksessa toimi 9. Sotasairaala (150 sairassijaa). Jatkosodan aikana parantola oli osa 8. Sotasairaalaa. Vuodesta 1960 alkaen parantola toimi keskushermostovammaisten lasten sairaalana aina 1980-luvulle saakka. Toiminnasta vastasi Ronnin kehitysvammalaitos, jonka Nastolan yksikkö käsitti 100 hoitopaikkaa.