Minä vuonna Henrik II syntyi?
Henrik II (Englanti)
Henrik II (5. maaliskuuta 1133 Le Mans, Ranska – 6. heinäkuuta 1189 Chinon, Ranska) oli Anjoun herttua, Normandian herttua vuosina 1150–1189 ja Englannin kuningas vuosina 1154–1189.
Henrik II (Englanti)
Henrik II oli Englannin kruunusta Tapanin kanssa kilpailleen Vilhelm Valloittajan pojantyttären, Matilden poika. Hän aloitti kruunun tavoittelun jo Tapanin eläessä hyökäten Englantiin. Henrik II pakotti Tapanin kanssaan sopimukseen, jonka mukaan hänestä tulee kuningas Tapanin kuoltua, eikä tämän omasta pojasta Justuksesta. Asia helpottui entisestään Justuksen kuoltua. Henrik Ylpeä
Henrik X Ylpeä (; noin 1108 – 20. lokakuuta 1139 Quedlinburg, Saksi) oli Welf-sukuinen Baijerin herttua, Saksin herttua (nimellä Henrik II) ja Toscanan rajakreivi. Fredrik Suuri
Fredrik Suuri eli Fredrik II (; 24. tammikuuta 1712 Berliini – 17. elokuuta 1786 Potsdam) oli Hohenzollern-sukuun kuulunut Preussin kuningas, joka hallitsi vuosina 1740–1786. Hänet tunnetaan taistelukentillä menestyneenä soturikuninkaana ja valistuneena itsevaltiaana, joka nosti Preussin yhdeksi Euroopan mahtivaltioista. Hänen aikanaan Preussiin liitettiin muun muassa Sleesia sekä itäinen Länsi-Preussi. Hän puolusti Preussia seitsenvuotisen sodan aikana muun muassa Venäjää, Itävaltaa, Ranskaa, Saksia ja Ruotsia vastaan varsin menestyksellisesti liittolaisenaan ainoastaan Britannia. Puolan jaossa 1772 hän sai lopulta yhdistettyä Preussin historialliset alueet valtansa alle. Sotilaallisten saavutustensa lisäksi hänet muistetaan myös Preussin oikeusjärjestelmän uudistajana, elinkeinoelämän edistäjänä ja ranskalaisen sivistyksen suosijana. Hän oli myös pisimpään Preussia hallinnut kuningas. Henrik (Preussin prinssi, 1862–1929)
Albert Vilhelm Henrik (Heinrich), Preussin prinssi (14. elokuuta 1862 Potsdam – 20. huhtikuuta 1929 Hemmelmark, Schleswig-Holstein) oli Saksan keisari Vilhelm II:n nuorempi veli ja Saksan keisarillisen laivaston suuramiraali. Fredrik II (Tanska)
Fredrik II (1. heinäkuuta 1534 – 4. huhtikuuta 1588) oli Tanskan ja Norjan kuningas vuodesta 1558 aina kuolemaansa saakka. Hän oli edeltäjänsä Kristian III:n poika. Hans Adam II
Hans Adam II (koko nimi "Johannes Adam Ferdinand Alois Josef Maria Marco d’Aviano Pius Fürst von und zu Liechtenstein", s. 14. helmikuuta 1945 Zürich, Sveitsi) on Liechtensteinin ruhtinas. Hän on ruhtinas Franz Josef II:n ja ruhtinatar Ginan vanhin poika. Nimen Hans Adam hän sai toimimaan yhteytenä menneisyyden ja tulevaisuuden välillä. Ruhtinas Hans Adam I, joka hallitsi 1699–1712, oli ruhtinaskunnan perustaja. Henrik (Tanskan prinssi, s. 2009)
Tanskan prinssi Henrik, Monpezatin kreivi (Henrik Carl Joachim Alain; s. 4. toukokuuta 2009), on prinssi Joachimin kolmas ja nuorin poika ja hänen toisen vaimonsa prinsessa Marien ainoa poika. Henrik on kruununperimysjärjestyksessä yhdeksäntenä. Henrik IV (Ranska)
Henrik IV (13. joulukuuta 1553 – 14. toukokuuta 1610) oli ensimmäinen Bourbon-sukuinen Ranskan kuningas. Hän hallitsi vuosina 1589–1610. Hän oli Navarran kuningas Henrik III vuodesta 1572. Hänen vanhempansa olivat Vendômen herttua Anton Bourbonilainen ja Navarran kuningatar Jeanne d’Albret. Oskar II
Oskar II seurasi veljeään Kaarle XV:tä (1859–1872) 18. syyskuuta 1872 ja hänet kruunattiin Norjan kuninkaaksi Nidarosin tuomiokirkossa Trondheimissä 18. heinäkuuta 1873. Hän otti kuninkaallisen moton: ”Brödrafolkens väl, Broderfolkenes Vel”. Kuningas opiskeli myös norjan kieltä. Poliittinen kriisi johti kuitenkin kuningaskuntien erottamiseen vuonna 1905. Hän ei sallinut sukunsa asettua Norjan valtaistuimelle, ja maiden suhteet paranivat ennen kuninkaan kuolemaa Tukholmassa 8. joulukuuta 1907. Hänen vanhin poikansa, Oscar Gustaf Adolf (1858–1950), seurasi häntä kuninkaana. Toiseksi vanhin poika, Oscar Bernadotte (1859–1953) luopui kruununperimysoikeudesta vuonna 1888 naidessaan suomalaissyntyisen hovineiti Ebba Munckin. Muut pojat olivat prinssi, Länsi-Göötanmaan herttua Carl (1861–1951) ja Närken herttua Eugén (1865–1947), joka oli tunnettu taidemaalarina. Prinssi Carlin tytär oli prinsessa Märtha (1901−1954), jonka puoliso oli Norjan kuningas Olavi V. Oscar Bernadotten poika oli Wisborgin kreivi, sotilas ja diplomaatti Folke Bernadotte (1895–1948). Henrik Blomqvist
Henrik Blomqvist (s. 24. maaliskuuta 1984 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa kaudella 2011–2012 Norjan pääsarjan Stjernen Hockey-joukkuetta.
Blomqvist debytoi miesten peleissä kaudella 2000–2001, kun hän piipahti Ruotsin II-divisioonan Växjö Lakersissa. Hän siirtyi sieltä seuraavaksi kaudeksi Malmö IF:n J20-joukkueeseen, jossa pelasi kaksi kautta. Blomqvist oli sekä kaudella 2001–2002 että 2002–2003 J20 SuperElitin jäähykuningas. Hän keräsi kahden kauden aikana joukkueessa yhteensä 301 jäähyminuuttia. Blomqvist voitti J20 SuperElitin hopeaa 2002. Hän pelasi kauden 2002–2003 aikana myös neljä ottelua HockeyAllsvenskanin IF Troja-Ljungbyssä. Maine (Ranska)
Foulque V jätti kreivikuntansa pojalleen Geoffroylle, jota kutsuttiin nimellä Plantagenêt. Tämän kuoltua vuonna 1151 tämän poijasta Henristä, joka oli ollut jo Normandian herttua vuodesta 1150 lähtien, ja hänestä tuli myöhemmin myös Englannin kuningas nimellä Henrik II. Hän yhdisti nämä usein kiistanalaiset alueen keskenään. Satavuotinen sota
Henrik kuoli yllättäen vuonna 1422 ja Ranskan kuninkaaksi oli tarkoitus tulla hänen vauvaikäinen poikansa Henrik VI. Armagnac kannatti kuitenkin yhä Kaarle VII:tä kuninkaaksi ja sota jatkui keskisessä Ranskassa. Nostradamus
Nostradamus ja kuningatar Katariina yrittivät varoittaa ja estää vuonna 1559 Henrik II:n osallistumisen kolmipäiväisiin turnajaisiin. Henrik II osallistui, ja kolmantena päivänä sattui turnajaisissa onnettomuus. Henrik II:n ja hänen vastustajansa peitset hajosivat kamppailussa, ja peitsen palanen pääsi Henrikin kypärän säleiköstä läpi ja lävistäen hänen kallonsa sekä teki suuren haavan hänen kurkkuunsa. Suurista kivuistaan huolimatta kuningas sinnitteli hengissä yhdeksän päivää, kunnes hän lopulta kuoli vammoihinsa. Henrik Flanderilainen
Kun Balduin joutui vangiksi Adrianopelin taistelussa huhtikuussa 1205 valittiin Henrik valtakunnan hallitsijaksi. Balduinin kuoltua 20. elokuuta 1205 Henrik julistettiin keisariksi. Henrik taisteli hallituskautensa aikana Bulgarian tsaaria Kalojania ja Nikaian keisarikunnan Theodoros I Laskarista vastaan. Henrik kuoli 11. kesäkuuta 1216 eräiden lähteiden mukaan bulgarialaisen vaimonsa Marian myrkyttämänä. Henrik III (Englanti)
Henrik syntyi vuonna 1207 kuningas Juhanan ja Isabella Angoulêmelaisen vanhimpana poikana. Juhanan kuoltua vuonna 1216 vasta yhdeksänvuotias Henrik kruunattiin hätäisesti Gloucesterissa. Paronit, jotka olivat aiemmin kannattaneet Ranskan prinssi Ludvigia (myöhempi kuningas Ludvig VIII) Juhanaa vastaan, näkivät nopeasti Henrikin olevan parempi vaihtoehto. Henrik III:sta tuli näin Englannin ensimmäinen lapsikuningas sitten normannien valloituksen vuonna 1066. Henrik Stensson (Renhuvud)
Vuonna 1520 Tanskan kuningas Kristian II valloitti Tukholman, ja muun muassa Sten Sture nuorempi sai surmansa Tukholman verilöylyssä. Tanskalaisten saapuessa Turkuun samana vuonna joukko suomalaisia rälssimiehiä joukossaan Henrik Stensson alistuivat tanskalaisten herruuteen. Marraskuussa 1521 Kustaa Vaasan johtamat ruotsalaisjoukot piirittivät tanskalaisten hallussa olleen Turun linnan. Tanskalaiset kostivat kaappaamalla joukon rälssimiehiä linnaan. Osa heistä hirtettiin heti linnan muureille, mutta heidän joukossaan ollut Henrik Stensson teloitettiin Kristian II:n käskystä vasta tammikuussa 1522. Henrik VI (Englanti)
Henrik VI (6. joulukuuta 1421 – 21. toukokuuta 1471) oli Englannin kuningas vuosina 1422–1461 ja uudelleen vuosina 1470–1471. Hän oli edellisen kuninkaan Henrik V:n poika, ja viimeinen Lancaster-sukuinen hallitsija. Henrik I Linnustaja
Henrik tuli Saksin herttuaksi isänsä kuoleman jälkeen vuonna 912 ja jatkoi isänsä työtä vahvistamalla Saksia vihamielisiä naapureitaan vastaan. Vuonna 918 Frankkien valtakunnan itäosien kuningas Konrad I kuoli ja kuninkuus siirtyi vuonna 919 Henrikille. Henrik kieltäytyi korkeiden kirkonmiesten suorittamasta kuninkaaksi voitelusta, sillä hän halusi olla tehtävässään kansan, ei kirkon valtuuttamana. Henrik piti valtakuntaansa pikemminkin herttuakuntien liittona kuin feodaalivaltakuntana. Piispa Henrik
Piispa Henrikin "Vita" eli kertomus hänen elämästään kirjoitettiin 1200-luvun lopussa. Se sisältää hyvin vähän konkreettista tietoa Henrikistä. Hänen kerrotaan olleen 1100-luvun puolivälissä englantilaissyntyinen Uppsalan piispa, joka hallitsi valtakuntaa yhdessä kuningas Eerikin kanssa. Pyhimyskertomuksen mukaan suomalaiset pakanat aiheuttivat Ruotsille suurta vahinkoa, minkä vuoksi Eerikin ja Henrikin oli lähdettävä sotimaan näitä vastaan. Suomenn valtaamisen jälkeen he kastoivat kansan ja rakensivat monia kirkkoja, minkä jälkeen kuningas palasi Ruotsiin ja Henrik jäi jatkamaan käännytystyötään, vaihtaen piispan toimen saarnaajan elämään. Henrik I Linnustaja
Henrik I Linnustaja (, ; 876 – 2. kesäkuuta 936 Memleben) oli Saksin herttua vuodesta 912 ja Saksan kuningas vuodesta 919 aina kuolemaansa asti. Innokas metsästäjä Henrik oli korjaamassa linnunmetsästysverkkojaan saadessaan tiedon kuninkuudestaan ja sai siten lisänimen "Linnustaja". Rikhard II
Koska Rikhard syntyi loppiaisena ja kolme kuningasta oli läsnä hänen syntyessään, syntyi legenda, jonka mukaan hänen oli määrä tehdä suuria asioita, vaikka hän olikin vasta kuningasperheen toinen poika. Hänestä tuli kuitenkin kruununperijä, kun hänen vanhempi veljensä kuoli jo lapsuudessa. Hänestä tehtiin myös Walesin prinssi isänsä kuollessa yllättäen vuonna 1376. Kun Edvard III kuoli seuraavana vuonna, Rikhard II kruunattiin kuninkaaksi vain kymmenvuotiaana, joskin todellista valtaa käytti aluksi Rikhardin sedän, Juhana Gentin, johtama aatelisten neuvosto. Rikhard II oli viimeinen Plantagenetien Angevin (Anjou) sukuhaaran kuningas. Hänen jälkeensä suvun miespuoliset jälkeläiset jakautuivat kahteen keskenään taistelevaan haaraan: Lancaster- ja York-sukuihin. Rikhard II:n valtakautta leimasivat sisäpoliittiset kiistat ja valtakamppailut aatelisten kanssa. Rikhard II:n on väitetty keksineen nenäliinan. Hän oli hyvin tarkka hovin tarjoilusta ja aterioista. Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Otto III kuoli nuorena vuonna 1002 ja häntä valtaistuimelle seurasi koko ajan valtaa tavoitelleen Baijerin Henrikin poika Henrik II Pyhä. Henrik II Pyhä kuoli lapsettomana 1024. Hänen jälkeensä keisariksi tuli Frankenin herttua Konrad II, jota seurasi Henrik III vuonna 1039. Hän oli uudistusmielinen ja tuki uudistusmielisiä paaveja Klemens II:ta ja Leo IX:tä, mikä kostautui kirkon vallan kasvaessa keisarivallan ohi. Fredrik Vilhelm II
Fredrik Vilhelm II (, 25. syyskuuta 1744 Berliini – 16. marraskuuta 1797 Potsdam) oli järjestyksessään neljäs Preussin kuningas. Hän hallitsi vuodesta 1786 kuolemaansa vuoteen 1797 asti. Hän epäonnistui monissa hallintotoimissaan ja hänen neuvonantajansa eivät olleet hyviä. Kuningas pyrki sensuurin ja uskontoediktin avulla jarruttamaan valistusaatteen leviämistä, ja häntä on usein pidetty setänsä ja edeltäjänsä Fredrik Suuren vastakohtana. Toisaalta hän oli taiteiden suosija ja hänen valtakaudellaan Preussi sai haltuunsa suuren osan Puola-Liettuasta Puolan jaoissa vuosina 1793 ja 1795. Brandenburgin portti rakennettiin hänen valtakautensa aikana. Victor II
Victor II (n. 1018 – 28. heinäkuuta 1057) oli paavina 13. huhtikuuta 1055 – 28. heinäkuuta 1057. Hänen oikea nimensä oli Gebhard ja hän oli syntyperältään Calwin, Tollensteinin ja Hirschnergin kreivi sekä sukua keisari Henrik III:lle. Hänen isänsä oli schwabenilainen paroni, kreivi Harwig von Calw. Victor vihittiin paaviksi Roomassa 13. huhtikuuta 1055, ja hän oli Hildebrandin uudistusajan paaveja. Nostradamus
Yksi Nostradamuksen kuuluisimmista ennustuksista on Ranskan kuninkaan Henrik II:n kuoleman ennustus, jonka hän esitteli vuonna 1555 julkaisemassaan "Les Prophecies de M. Nostradamus" -teoksessa. Teos sisälsi 99 muuta nelisäkeistä ennustusta. Kustaa II Aadolf
Kustaa II Aadolf (Gustav II Adolf, 9. joulukuuta 1594 Tukholma – 6. marraskuuta 1632 Lützen, aikamäärät juliaanista kalenteria) oli Ruotsin kuningas (arvonimenään Ruotsein, Gööttein ja Vendein kuningas) vuosina 1611–1632. Kutsumanimen ”Pohjoisen Leijona” saanut valloittajakuningas oli yksi historian suurimmista sotapäälliköistä. Sekä Napoleon Bonaparte että sotateoreetikko Carl von Clausewitz olivat Kustaan ylimpiä ihailijoita. Kustaa II Aadolf teki myös huomattavia valtiollisia uudistuksia ”oikean kätensä”, kansleri Axel Oxenstiernan kanssa. Ruotsissa hänet tunnetaankin myös Kustaa Aadolf Suurena (). Fredrik II (keisari)
Fredrik kuitenkin kuoli joulukuussa 1250 Castel Fiorentinossa Apuliassa. Kuolinvuoteellaan hän avioitui Biancan kanssa tehdäkseen heidän yhteisestä pojastaan Manfredista legitiimin vallanperijän. Fredrikin porfyyrikivestä tehty sarkofagi sijaitsee nykyään Palermon tuomiokirkossa, jonne myös hänen vanhempansa Henrik VI ja Constanza sekä isoisä, normannikuningas Roger II on haudattu. Henrik II Pyhä
Vuonna 1007 Henrik II irtisanoi rauhansopimuksen, minkä seurauksena Boleslaw ryösti Magdeburgin ja tappoi ja vangitsi sen väestön. Vihollisuudet saatiin ratkaistuksi vuonna 1013 Merseburgin rauhassa, jossa Boleslaw tunnusti Henrik II lääninherrakseen, vastapalvelukseksi hän sai pitää läänityksenään Meissenin ja osia Ostmarkista. Maria II (Englanti)
Maria II (30. huhtikuuta 1662 – 28. joulukuuta 1694) oli Englannin, Irlannin ja Skotlannin kuningatar vuosina 1689–1694. Hän oli edellisen kuninkaan Jaakko II:n tytär ja sai vallan mainiossa vallankumouksessa, kun hänen miehensä Vilhelm III Oranialainen kukisti Jaakko II:n. Maria hallitsi miehensä kanssa ainutlaatuisessa yhteishallinnossa. Vaikka Maria olikin tasavertainen hallitsija miehensä kanssa, käytännössä hän antoi Vilhelmin hallita. Maria kuitenkin hallinnoi alueitaan Vilhelmin ollessa sotaretkillä. Marian kuoleman jälkeen Vilhelm jatkoi hallitsijana yksin. Henrik II Pyhä
Heti kruunajaisten jälkeen Henrik II teki vanhan, jo pitkään unohduksessa olleen merovingiläisen tavan mukaan, puoli vuotta kestäneen kiertomatkan valtakunnassaan: Thüringeniin, Saksiin, Schwabeniin, Bayeriin ja Lothringeniin. Jo matkansa alussa hän joutui välienselvittelyyn kruunua tavoitelleen Schwabenin herttuan Hermann II kanssa. Padebornissa hän kruunasi vaimonsa kuningattareksi, Merseburgissa Saksin lääninherrat vannoivat uskollisuutta uudelle kuninkaalle, Duisburgissa Lothringenin papisto otti vastaan uuden kuninkaan. Aachenissa hänen kuninkuutensa sai viimesilauksen hänen istuuduttuaan Kaarle Suuren valtaistuimelle. Kunigunde
Kunigunde toimi näkyvänä poliittisena vaikuttajana miehensä rinnalla. Tämä tulee esille keisari Henrik II Pyhän jäljelle jääneistä asiakirjoista, joissa joka kolmannessa mainitaan Kunigunden osallistuneen neuvoillaan tai teoillaan Henrikin päätöksentekoon. Henrikin ollessa vuosina 1012 ja 1016 Saksissa rajasodissa Kunigunde toimi hänen sijaisenaan. Kunigunden harjoitti myös laajaa lahjoituspolitiikkaa sekä perusti merkittävän Kaufungenin luostarin.
Keisari Henrik II Pyhä julistettiin vuonna 1146, reilu sata vuotta kuolemansa jälkeen, pyhimykseksi. Legendan mukaan hän vaati myös puolisonsa Kunigunden julistamista pyhäksi. Henrik I (Englanti)
Henrik syntyi toukokuun 1068 ja 1069 välisenä aikana, luultavasti Selbyssä, Yorkshiressä Englannissa. Hänen äitinsä Flanderin Matilda oli kaukaista sukua anglosaksien kuninkaalle Alfred Suurelle. Matilda nimesi nuorimman poikansa setänsä Ranskan Henrik I:n mukaan. Perheen nuorimpana hänestä luultavimmin odotettiin tulevaksi piispaa ja Henrik sai hyvän koulutuksen. Henrik oli luultavasti ensimmäinen normannihallitsija, joka osasi sujuvaa englantia. Frans II (Ranska)
Frans II (19. tammikuuta, 1544 – 5. joulukuuta, 1560) toimi Ranskan kuninkaana vuosina 1559–1560. Hän oli edellisen kuninkaan Henrik II:n poika. Hän oli naimisissa Skotlannin kuningattaren Maria Stuartin kanssa. Avioliitto oli Henrik II:n järjestämä ja suunnittelema Frans II:n ollessa vasta pikkulapsi, ja se toimeenpantiin Fransin ollessa 14-vuotias. Tarkoituksena oli saattaa Skotlannin ja myöhemmin kenties Englanninkin kruunut Ranskan kuninkaan alaisuuteen. Frans II kuitenkin kuoli jo 16-vuotiaana vaikeaan korvainfektioon. Häntä seurasi hänen veljensä Kaarle IX Maunu II Henrikinpoika
Maunu Henrikinpoika oli Ruotsin kuningas vuosina 1160–1161. Hän syntyi todennäköisesti 1130-luvulla Tanskassa ja oli Tanskan prinssi Henrik Skadelårin ja ruotsalaiseen Stenkilin hallitsijasukuun kuuluneen Ingrid Ragnvaldintyttären poika. Ingridin isoisä oli Ruotsin kuningas Inge vanhempi, mikä antoi hänen pojalleen madollisuuden vaatia Ruotsin kruunua. Henrik II (Englanti)
Henrikin kuuluisa, kansantarujen aiheena ollut rakkaussuhde Rosamund Cliffordiin alkoi ehkä kuninkaan Walesin-sotaretken aikana vuonna 1165 ja päättyi Rosamundan kuolemaan vuonna 1176. Henrik ei kuitenkaan tunnustanut suhdettaan julkisesti ennen kuin vuonna 1174, samoihin aikoihin kuin kuninkaan ero Eleanoorasta tapahtui. Henrik oli neuvotellut Ranskan Ludvig VII:n tyttären Adèlen naittamisesta pojalleen Rikhardille. Henrikillä sanotaan olleen suhde myös Adèleen ja huhut kertoivat tämän synnyttäneen kuninkaalle aviottoman pojan. Suhteesta Rosamundaan ei tiettävästi syntynyt lapsia. Filip II (Ranska)
Filip II Augustus (ransk. Philippe II Auguste) (21. elokuuta 1165 – 14. heinäkuuta 1223) oli seitsemäs suoraan Kapeting-dynastiaan kuulunut kuningas, joka hallitsi vuosina 1180–1223. Johannes II
Johannes II, syntymänimeltään Mercurius, oli paavina 2. tammikuuta 533 – 8. toukokuuta 535. Hän oli ensimmäinen, joka paaviksi vihkimisensä yhteydessä otti uuden nimen, sillä hänen syntymänimensä kunnioitti pakanallista jumalaa, Mercuriusta. Fredrik VIII (Schleswig-Holstein)
Fredrik VIII, alkujaan Fredrik August (6. heinäkuuta 1829 Augustenborg, Tanska – 14. tammikuuta 1880 Wiesbaden, Saksa) oli Augustenburgin suvun päämies, joka julistautui vuonna 1863 Schleswigin ja Holsteinin herttuaksi ja vaikutti osaltaan toisen Saksan–Tanskan sodan syttymiseen. Hän ei koskaan tosiasiassa hallinnut Schleswigiä tai Holsteinia. Henrik I (Englanti)
Kun Englannin kuningas Vilhelm II kuoli metsästysretkellä 2. elokuuta 1100, näki Henrik tilaisuutensa tulleen, ja laukkasi heti Winchesteriin ottamaan siellä säilytetyn valtakunnan kassan haltuunsa. Tästä syystä Henrikiä on joskus epäilty veljensä Vilhelm II:n murhasta. Johtavat paronit hyväksyivät Henrikin kuninkuuden ja hänet kruunattiin Westminster Abbeyssa 5. elokuuta eli kolme päivää Vilhelmin kuoleman jälkeen. Varmistaakseen asemansa aatelisten keskuudessa hän julkaisi poliittisia myönnytyksiä sisältäneen Charter of Liberties -lain, jota pidetään Magna Cartan edeltäjänä. Henrik Nuori
Henrik Nuori (28.helmikuuta 1155 - 11.kesäkuuta 1183) oli nimellisesti Englannin kuningas, Anjoyn kreivi ja Normandian herttua. Hän oli toinen kuningas Henrikin ja Eleanoora Akvitanialaisen lapsista ja ensimmäinen ehdokas kruununperijäksi ensimmäisen lapsen Vilhelmin kuoltua nuorena. Lisänimen "Nuori" uskotaan johtuvan hänen ennenaikaisesta kuolemasta 28-vuotiaana vuonna 1183 tai asemasta Henrikin ensimmäisenä lapsena ja mahdollisena kruununperijänä joka eli aikuisikään asti. Aikalaiset käyttivät sitä kuitenkin vain erottaakseen vallassa olevan Henrikin ja Henrik Nuoren, kuninkaan pojan. Kristian August II
Kristian August II (19. heinäkuuta 1798 Kööpenhamina, Tanska – 11. maaliskuuta 1869 Primkenau, Preussi) oli Augustenburgin herttua ja Augustenburgin suvun päämies, joka tavoitteli Tanskan sekä Schleswigin ja Holsteinin kruunua, ja myötävaikutti toiminnallaan sekä ensimmäisen että toisen Saksan–Tanskan sodan puhkeamiseen. Vilhelmiina (Alankomaat)
Vilhelmiina kruunattiin Alankomaiden kuningattareksi 18-vuotissyntymäpäivänään 31. elokuuta 1898. Vuonna 1901 Vilhelmiina avioitui prinssi Henrikin kanssa. Avioliittoa on kuvattu onnettomaksi ja prinssi Henrikiä alkoholisoituneeksi playboyksi, jolla oli useita aviottomia lapsia. Pariskunnan ainoan lapsen, Julianan, syntymää vuonna 1909 pidettiin ihmeenä. Henrik I (Kastilia)
Henrik I (1204 – 6. kesäkuuta 1217, Palencia, Kastilia, Espanja) oli Kastilian ja Leónin kuningas vuodesta 1214 vuoteen 1217 jolloin kuoli. Henrik II (Englanti)
Henrikillä oli useita aviottomia lapsia eri naisten kanssa ja Eleanoora kasvatti useita näistä kuninkaallisessa lastentarhassa yhdessä heidän omien lastensa kanssa. Jotkut pysyivät perheenjäseninä aikuisikään asti. Näitä olivat muun muassa:Huhtikuussa 1173 Henrikin pojat Henrik Nuori, Rikhard ja Gottfried nousivat isäänsä vastaan kapinassa, joka kesti puolitoista vuotta ja päättyi poikien antautumiseen. Juhana, pojista nuorin, oli tuolloin vasta noin kymmenvuotias. Kun Henrik Nuori kuoli 1183, Juhana oli Henrik II:n suosikki kruununperijäksi, Rikhard oli taas äitinsä Eleanooran vaihtoehto. Gottfried kuoli jouduttuaan hevosen tallomaksi vuonna 1186. Rikhard Leijonamieli löi lopulta Ranskan kuninkaan Filip II:n avustuksella Henrikin 4. heinäkuuta 1189. Henrik kuoli Chinonin linnassa 6. heinäkuuta 1189, ja hänet haudattiin Fontevraudin apottiluostariin. Historioitsija Giraldus Cambrensiksen mukaan kuolinvuoteella Henrikin viimeiset sanat olivat "alas, the shame for a king to be thus overcome! alas, the shame!" ("voi, häpeä näin voitetulle kuninkaalle! voi, häpeä!"). Henrik II Pyhä
Boleslawin oli äitinsä kautta perinyt Böömin, mikä teki Puolasta Itämereltä Karpaateille ulottuvan valtion, joka alkoi kilpailla Henrik II valtakunnan kanssa. Henrik II suuntasikin ensimmäisen sotaretkensä Prahaan, josta Boleslaw oli kuitenkin ehtinyt jo poistua. Böömin herttua vahvisti vasallisuhteensa Henrik II. Frederik (Tanskan kruununprinssi)
Frederik (koko nimeltään Frederik André Henrik Christian; s. 26. toukokuuta 1968 Kööpenhamina) on Tanskan kruununprinssi. Hän on kuningatar Margareeta II:n ja prinssi Henrikin esikoispoika. Prinssi Frederikillä on yksi veli, prinssi Joachim. Henrik VII (Englanti)
Henrik syntyi Walesissa Pembroken linnassa Edmund Tudorin ja Margaret Beaufortin ainoaksi pojaksi. Edmund kuoli kaksi kuukautta ennen poikansa syntymää, ja Henrik viettikin lapsuudessaan paljon aikaa setänsä Jasper Tudorin kanssa. Rikhard I Leijonamieli
Vuonna 1188 Henrik II suunnitteli valloittavansa Akvitanian myöhemmälle Englannin kuninkaalle Juhana Maattomalle. Vahvistaakseen asemaansa Rikhard oli edellisenä vuonna liittoutunut Filip II:n kanssa, joka oli Eleanooran entisen aviomiehen Ludvig VII:n poika tämän kolmannesta avioliitosta. On jopa arveltu Rikhardin ja Filipin olleen rakastavaisia perusteena lähinnä Roger Hovedenilaisen kirjoitukset, joissa tämä kertoi Rikhardin ja Filipin syöneen samasta pöydästä, samaa ruokaa ja nukkuneen yöt samassa vuoteessa. Vaikka keskiajalla vuoteen jakaminen ei välttämättä liittynyt seksuaaliseen toimintaan, Hovedenilaisen käyttämä latinan sana "vehementum" viittaisi syvempään suhteeseen kuin pelkkään ystävyyteen. Suhteen laatu on kuitenkin kiistanalainen. Kaarle II (Espanja)
Kaarle II (liikanimeltään Noiduttu, ; 8. marraskuuta 1661 Madrid – 1. marraskuuta 1700 Madrid) oli Espanjan viimeinen Habsburg-sukuinen kuningas vuosina 1665–1700. Hän oli Espanjan kuninkaan Filip IV:n ja kuningatar Maria Anna Itävaltalaisen vanhin poika. Hän peri kruunun isänsä kuoltua vuonna 1665, mutta hänen äitinsä toimi sijaishallitsijana vuoteen 1675 asti. Kaarle II:n kuoltua ilman perillisiä seurasi vuosia kestänyt Espanjan perimyssota. Filip II (Orléans)
Filip II, Orléansin herttua (2. elokuuta 1674 Saint-Cloud – 2. joulukuuta 1723 Versailles) oli Orléansin suvun päämies ja Ranskan sijaishallitsija kuningas Ludvig XV:n alaikäisyyden aikana vuosina 1715–1723. Ranskan historiassa kyseinen kausi tunnetaan nimellä "La Régence" ja Filipiin viitataan usein nimityksellä regentti. Margareeta II
Margareeta II (alk. "Margrethe Alexandrine Þorhildur Ingrid", s. 16. huhtikuuta 1940 Kööpenhamina) on ollut Tanskan kuningatar vuodesta 1972. Aleksanteri II (Skotlanti)
Aleksanteri II (1198–1249, "Alasdair mac Uilleim") oli Skotlannin kuningas. Hän nousi valtaan 16-vuotiaana vuonna 1214. Jo vuosina 1215 ja 1216 hän tukahdutti klaanien kapinoita ja otti Argyllin kunnolla kuningashuoneen hallintaan. Katariina de’ Medici
Katariina de’ Medici ( []; [], 13. huhtikuuta 1519 – 5. tammikuuta 1589) oli italialainen aatelisnainen, joka oli Ranskan kuningatar Henrik II:n puolisona vuosina 1547–1559. Katariina oli syntyisin Caterina Maria Romola di Lorenzo de’ Medici ja hän kuului kuuluisaan italialaiseen Medicien mahtisukuun. Katariina oli paitsi Ranskan kuninkaan puoliso myös kolmen Ranskan kuninkaan äiti. Hänet muistetaan ehkä parhaiten siitä, että hänen toisen poikansa hallituskaudella järjestettiin Pärttylinyön verilöyly vuonna 1572. Jaakko II (Englanti)
Jaakko oli Kaarle I:n ja Henrietta Marian kolmas poika (ensimmäinen kuoli synnytyksessä). Hän syntyi St. Jamesin palatsissa lokakuussa 1633 ja hänestä tuli Yorkin herttua seuraavana vuonna. Englannin sisällissodan ajan Jaakko vietti Oxfordissa, rojalistien tukialueella. Kun kaupunki antautui vuonna 1646, parlamentti määräsi Yorkin herttuan kotiarestiin St. Jamesin palatsiin. Vuonna 1648 hän pakeni palatsista ja matkusti naamioituneena Haagiin. Kun Kaarle I mestattiin vuonna 1649, monarkistit julistivat Jaakon vanhemman veljen Kaarle II:n kuninkaaksi. Skotlannin ja Irlannin parlamentit tunnustivat Kaarle II:n kuninkaaksi ja hänet kruunattiin Skotlannin kuninkaaksi Sconessa vuonna 1651. Hän ei kuitenkaan pystynyt nousemaan Englannin hallitsijaksi ja näin muodoin muutti maanpakoon Ranskaan. Henrik II (Englanti)
Henrikin hallitsijakautta leimasi kamppailu kirkon valtaa vastaan. Henrik teki oikeuslaitokseen merkittäviä parannuksia ja tämä vähensi kirkollisten oikeusistuimien merkitystä. Kirkko luonnollisesti vastusti tätä ja sen kiihkeimpänä puhemiehenä toimi Canterburyn arkkipiispa Thomas Becket, Henrikin aiempi hyvä ystävä. Thomas Becket oli seurannut Theobaldia arkkipiispana vuonna 1162 oltuaan aiemmin kuninkaan kanslerina – Henrik oli ajatellut Becketin olevan täydellinen valinta tehtävään, sillä hän oli ollut uskollinen Henrikille kiistatilanteissa kirkkoa vastaan. Henrik II Pyhä
Keisari Otto III kuoli Italiassa lapsettomana, jolloin Henrik hänen pikkuserkkunaan oli lähin perillinen. Vaimonsa suvun ja saksilaisten kannattajiensa avulla Henrik valittiin Saksan kuninkaaksi Mainzissa 7. kesäkuuta 1002. Kuninkaaksi kruunaamisen suoritti arkkipiispa Willigis. Henrik VII Luxemburgilainen
Henrik VII Luxemburgilainen (noin 1275–1313) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari. Hänestä tuli Saksan kuningas vuonna 1308 ja paavi Klemens V kruunasi hänet keisariksi vuonna 1312. Hän hallitsi kuolemaansa asti. Henrik II Pyhä
Elokuussa 1005 Henrik II lähti uudelle sotaretkelle Magdeburgista Elben ylitse kohti itää edeten Oderille ja Poseniin, jossa Henrik II ja Boleslaw solmivat sittemmin rauhan. Henrik VII (Englanti)
Vuonna 1502 Henrik VII koki kaksi raskasta menetystä. Hänen poikansa, kruununperillinen Arthur, joka oli juuri mennyt naimisiin espanjalaisen prinsessa Katariina Aragonilaisen kanssa kuoli sairauteen Ludlowin linnassa. Vain muutamaa kuukautta myöhemmin Henrikin puoliso menehtyi lapsivuoteeseen. Kuningas pelkäsi Arthurin kuoleman myötä menettävänsä liittoon kuuluneet myötäjäiset ja sen vuoksi pyysi ja sai paavi Julius II:lta luvan, jotta nuorempi poika Henrik voisi naida Arthurin lesken. Henrik VII tuli liiton suhteen kuitenkin toisiin ajatuksiin ja avioliitto tapahtui vasta kuninkaan kuoleman jälkeen vuonna 1509. Vaikka Henrikillä oli ajatuksia mennä uudelleen naimisiin ja hankkia lisää perillisiä, näin ei kuitenkaan tapahtunut. Kuolemansa jälkeen kuninkaaksi nousi Henrik VII:n toiseksi vanhin poika Henrik VIII. Robert II (Ranska)
Robert II oli kapetinkien dynastian perustajan ja frankkien kuninkaan Hugo Capet'n ainoa poika ja siten dynastian toinen kuningas. Robertin isä kruunautti hänet valtakunnan ylhäisten suostumuksella jo elinaikanaan melko pian oman kruunaamisensa jälkeen, 25. joulukuuta 987, kuninkaaksi ja takasi näin vaalikuninkuuden vallitessa dynastisen jatkuvuuden. Robertin äiti oli Akvitanian Adelaide (952–1004). Yrjö II (Iso-Britannia)
Yrjö II (10. marraskuuta 1683 – 25. lokakuuta 1760) oli Hannoverin vaaliruhtinas sekä Ison-Britannian ja Irlannin kuningas vuosina 1727–1760. Hän oli edellisen kuninkaan Yrjö I:n poika. Henrik II (Englanti)
Tapani kuoli 25. lokakuuta 1154 ja Henrikin kruunajaiset pidettiin 19. joulukuuta 1154. Henrik VIII
Henrik syntyi Greenwichissä Placentian palatsissa (myöhempi nimi Greenwichin palatsi) Henrik VII:n ja Yorkin Elisabetin kolmantena lapsena ja toisena poikana. Äidin puolelta hänen isovanhempansa olivat kuningas Edvard IV ja Elisabet Woodville. Edvard IV polveutui Edvard III:n toisesta pojasta Lionelista ja neljännestä pojasta Edmundista. Henrik (Portugalin kreivi)
Burgundin Henrik (1066–1112) oli Portugalin kreivi vuodesta 1093 lähtien kuolemaansa saakka. Henrik yhdisti Portucalen ja Coimbran kreivikunnat ja julisti alueen itsenäiseksi ja hän loi näin perustana tulevalle Portugalin kuningaskunnalle. Henrik I (Englanti)
Henrik I (n. 1068 – 1. joulukuuta 1135), myös Henrik Beauclerc, oli Englannin kuningas vuodesta 1100 aina kuolemaansa saakka. Henrik oli Vilhelm Valloittajan neljäs poika ja hänelle opetettiin latinaa sekä vapaita taiteita. Vilhelmin kuollessa vuonna 1087, Henrikin vanhemmat veljet Robert Curthose ja Vilhelm Rufus perivät Normandian ja Englannin, mutta Henrik jäi maattomaksi. Henrik osti Cotentinin kreivikunnan Länsi-Normandiasta Robertilta, mutta Vilhelm ja Robert suistivat hänet vallasta vuonna 1091. Henrik kokosi valtapohjansa vähitellen uudelleen Cotentinissa ja liittoutui Vilhelmin kanssa Robertia vastaan. Henrik oli paikalla, kun Vilhelm kuoli metsästysonnettomuudessa vuonna 1100, ja hän kaappasi itselleen Englannin valtaistuimen, luvaten kruunajaisissaan oikaista useita Vilhelmin vähemmän suosittuja linjauksia. Henrik nai Matilda Skotlantilaisen, mutta piti monia rakastajattaria ja sai heidän kauttaan monta aviotonta lasta. Henrik II Äpärä
Kuninkaana Henrik II joutui kohtaamaan surmatun velipuolensa kannattajat ja ulkoisia vihollisia. Näitä vastaan taistellessaan hän joutui turvautumaan Bertrand du Guesclinin apuun. Hän onnistui lyömään Granadan joukot ja tekemään vuonna 1371 rauhan Portugalin kanssa. Seuraavaksi hän ryhtyi kukinstamaan viimeistä merkittävää vastustajaansa Martín López de Córdobaa. Lupauksista huolimatta López de Córdoba teloitettiin antautumisen jälkeen. Juhana II (Liechtenstein)
Juhana II (koko nimi "Johann Maria Franz Placidus", 5. lokakuuta 1840 – 11. helmikuuta 1929) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1858 kuolemaansa asti 1929 eli yli seitsemänkymmenen vuoden ajan. Diane de Poitiers
Diane de Poitiers (3. syyskuuta 1499 – 25. huhtikuuta 1566) oli ranskalainen aatelisnainen ja Frans I:n sekä hänen poikansa kuningas Henrik II:n hovin merkittävä hovimies. Hänestä tuli kuuluisa kuningas Henrikin rakastajattarena ja tässä asemassa hän nautti suurta vaikutusvaltaa Ranskan hovissa, joka jatkui siihen asti kunnes Henrik loukkasi itsensä kuolettavasti turnajaisissa. Turnajaisissa Henrikin peitsessä oli Dianen lempinauha hänen vaimonsa lempinauhan sijaan. Henrik II Pyhä
Noin vuonna 1000 Henrik avioitui Luxemburgin kreivin Sigfridin tyttären Kunigunden kanssa. Avioliitto oli Henrikille erittäin hyödyllinen, sillä näin hän pääsi valtakunnan merkittävimpään sukuun. Eleonoora Akvitanialainen
Vuonna 1183 Henrik nuorempi aloitti kapinoinnin uudelleen. Velkaisena ja Normandian hallitsemisesta estettynä hän yritti järjestää Limoges'n kaupungissa väijytyksen isälleen. Henrik Nuorella oli apunaan veljensä Geoffreyn sekä Ranskan kuninkaan Filip II Augustuksen lähettämiä joukkoja. Henrik II:n joukot piirittivät kaupungin ja pakottivat Henrik Nuoren pakenemaan sieltä. Tämän jälkeen Henrik Nuori vaelteli ympäri Akvitanian herttuakuntaa, kunnes sairastui ja kuoli. Tähän tietenkin loppuivat kapinoinnit. Juhana Maaton
Juhana (24. joulukuuta n. 1166 Beaumont Palace, Oxford – 18./19. lokakuuta 1216 Newark-on-Trent), joka yleisesti tunnetaan nimellä Juhana Maaton (, ), oli Englannin kuningas vuodesta 1199 kuolemaansa asti. Hän oli myös Normandian herttua (1199–1204), Mainen kreivi (1199–1203) ja Akvitanian herttua (1199–1216). Juhana oli Henrik II:n poika ja edellisen kuninkaan Rikhard I Leijonamielen nuorempi veli. Lisänimi Maaton juontui siitä, että lukuisten vanhempien veljiensä jäljiltä Juhanalle ei ollut jäänyt perintömaata isältään. Henrik VIII
Henrik VIII (28. kesäkuuta 1491 – 28. tammikuuta 1547) oli Englannin kuningas ja Irlannin hallitsija (myöhemmin kuningas) vuosina 1509–1547. Hän oli Tudor-suvun toinen monarkki ja seurasi valtaistuimelle isäänsä Henrik VII:tä. Henrik III (Saksa)
Pyhä Rooman keisari Henrik III () (1017–1056) kuului Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan frankkilaisen Salian-suvun hallitsijoihin. Hänestä tuli Saksan kuningas isänsä Konrad II:n kuoleman jälkeen 4. kesäkuuta 1039. Paavi Klemens II kruunasi hänet keisariksi vuonna 1046. Henrik Leijona
Henrik Leijona (; 1129 tai 1130 – 6. elokuuta 1195 Braunschweig) oli Saksin herttua (nimellä Henrik III) vuosina 1142–1180 ja Baijerin herttua (nimellä Henrik XII) vuosina 1156–1180. Hän oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Fredrik I Barbarossan tärkeimpiä sotapäälliköitä, mutta ajautui lopulta tämän kanssa riitoihin, joten keisari riisti vuonna 1180 häneltä hänen molemmat herttuakuntansa. Henrik Leijonaa pidetään myös Münchenin kaupungin perustajana. Henrik II Pyhä
Henrikin kruunaaminen keisariksi toi väistämättä vaikeuksia suhteissa Bysanttiin, joka piti hallussaan Etelä-Italiaa. Bysantin keisari Basileios II rakensi linnoja ja linnoituksia Etelä-Italiaan vahvistaakseen Bysantin vaatimuksia alueesta. Paavin pyynnöstä Henrik II teki vuonna 1021 sotaretken Pohjois-Apuliaan, jossa hän piiritti Bysantin vahvaa Troian linnaketta. Piiritys ei tuottanut tuloksia, ja Henrik joutui vetäytymään, mutta Bysanttikaan ei pystynyt hyödyntämään Henrik II vetäytymistä, koska keisari Basileios II kuoli jo 1025 ja hänen suunnitelmansa Etelä-Italian suhteen kariutuivat. Henrik Ibsen
Henrik Johan Ibsen (20. maaliskuuta 1828 Skien – 23. toukokuuta 1906 Kristiania (nyk. Oslo)) oli norjalainen näytelmäkirjailija ja runoilija. Ibseniä pidetään usein modernin draaman isänä. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat "Brand", "Peer Gynt", "En folkefiende", "Kejser og Galilær", "Nukkekoti", "Hedda Gabler", "Kummittelijoita", "Villisorsa" ja "Rosmersholma". Eeppinen runo Terje Vigen on Norjan kirjallisuuden rakastetuimpia runoja. Se kertoo pula-ajasta vuonna 1814, jolloin Tanska-Norja oli sodassa sekä Englannin että Ruotsin kanssa. Henrik VIII
Vuonna 1501 Henrik osallistui isoveljensä Arthurin ja Katariina Aragonialaisen häihin. Vihittävät olivat tuolloin 15- ja 16-vuotiaita. Aviopari muutti Walesiin, kuten kruununperillisellä ja hänen vaimollaan oli tapana, mutta Arthur sai infektion ja kuoli. Näin vain 11-vuotiaana Henrikistä tuli kruununperillinen, ja pian tämän jälkeen hänestä tehtiin Walesin prinssi. Henrik V (Saksa)
Henrik V (11. elokuuta 1086 – 23. toukokuuta 1125) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1111–1125. Hän pakotti isänsä Henrik IV:n luopumaan vallasta ja varmisti valintansa kuninkaaksi. Hänet kruunattiin keisariksi vuonna 1111. Henrik II Pyhä
Henrik II Pyhä (6. toukokuuta 973 tai 978 Bad Abbachtai Hildesheim – 13. heinäkuuta 1024 Grona) oli Otto I Suuren nuoremman veljen, Baijerin herttuan Henrik I pojan, herttua Henrik II Toraisan ja Burgundin kuninkaan Konradin tyttären Giselan vanhin poika. Nuoruutensa Henrik vietti Hildesheimissa, jossa hän sai katedraalikoulussa hengellisen peruskoulutuksen. Hän jatkoi opintoja Regensburgissa piispa Wolfgangin johdolla. Henrik ehti hallita Baijeria isänsä kanssahallitsijana muutaman vuoden ennen tämän kuolemaa, jonka jälkeen Baijerin aatelisto valitsi Henrikin Baijerin herttuaksi Henrik IV nimisenä. Rikhard II
Richard II (6. tammikuuta 1367 – 14. helmikuuta 1400) oli Englannin kuningas vuosina 1377–1399. Hän oli edellisen kuninkaan Edvard III:n pojanpoika. Hänen isänsä oli Poitiers'n taistelusta tunnettu Edvard Musta prinssi. Kunigunde
Kunigunde Luxemburgilainen (noin 980 – 3. maaliskuuta todennäköisesti vuonna 1033) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Henrik II Pyhän puoliso. Keisarin kuoleman jälkeen hän johti hetken aikaa keisarikuntaa. Kunigunde syntyi nykyisessä Luxemburgissa tai Burg Gleibergissä lähellä Gießeniä ja kuoli Kaufungenissa. Henrik I Linnustaja
Henrikin poika Otto seurasi isäänsä ja hänet kruunattiin ensimmäiseksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi vuonna 962. Henrikin toisesta pojasta, Henrikistä, tuli Baijerin herttua ja kolmannesta, Brunosta, Kölnin arkkipiispa. Thankmar, esikoinen, kapinoi velipuoltaan Ottoa vastaan ja sai surmansa taistelussa 936. Henrikin tytär, Gerberga, meni vielä myöhemmin naimisiin Ranskan Ludvig IV:n kanssa. Nuorempi tytär, Saksin Hedvig nai frankkien herttuan Hugo Suuren ja synnytti myöhemmin pojan, josta oli tuleva frankkien kuningas, Hugo I. Piispa Henrik
Piispa Henrikin kuolinajasta on useita tulkintoja. Kansanperinteen mukaan hän kuoli 20. tammikuuta 1156. 1600-luvun historiankirjoittaja Johannes Messeniuksen mukaan hän kuoli vuonna 1151. Johannes Peringskiöldin 1700-luvulla julkaisemassa Messeniuksen Scondia Illustratassa kuolinvuodeksi ilmoitetaan ristiriitaisesti 1155. Henrik VI (Englanti)
Henrik oli kuningas Henrik V:n ainoa lapsi ja näin ollen hänen kruununperijänsä. Henrik syntyi joulukuussa 1421 Windsorissa ja nousi kuninkaaksi ainoastaan yhdeksän kuukauden iässä 31. elokuuta 1422, kun Henrik V kuoli yllättäen. Henrik VI:n äiti Valois’n Katariina oli ainoastaan kahdenkymmenen ikäinen ja Ranskan kuninkaan Kaarle VI:n tyttärenä häneen suhtauduttiin epäillen eikä hänelle annettu täyttä vastuuta nuoren Henrikin kasvatuksessa. Henrik Hurskas
Henrik Hurskas (; 16. maaliskuuta 1473 Dresden – 18. elokuuta 1541 Dresden) oli Saksin herttua (joskus käytetty hallitsijanimeä Henrik IV) ja Meissenin rajakreivi (nimellä Henrik V) vuosina 1539–1541. Hän levitti lyhyenä hallitsijakautenaan luterilaisen uskonpuhdistuksen Saksi-Meisseniin. Tapani (Englanti)
Tapanin seuraajaksi kohosi Matilden poika, Henrik II, josta oli tullut Normandian herttua 1150. Henrik hyökkäsi Englantiin vuosina 1149 ja 1153. Tapanin pojan Eustacen kuoltua sairauteen kesällä 1153 Tapanin oli tunnustettava Henrik perillisekseen. Oskar II
Oskar II ("Oscar Fredrik", 21. tammikuuta 1829 – 8. joulukuuta 1907) oli Ruotsin kuningas vuosina 1872–1907 ja Norjan kuningas vuosina 1872–1905. Hän oli Norjan ja Ruotsin kuninkaan Oskar I:n (1799–1859) kolmas poika. Östen II Haraldsson
Östen II Haraldsson ("Eysteinn Haraldsson", nykynorjaksi "Øystein Haraldsson", noin 1125–1157) oli Norjan kuningas yhdessä veljiensä Inge Koukkuselän ja Sigurd II Munnin kanssa. Tiedot hänen elämästään perustuvat lähinnä vanhoihin saagoihin, joista Snorri Sturlusonin kirjoittama "Heimskringla" on suomennettu nimellä Norjan kuningassaagat. Östenistä ja hänen veljistään kerrotaan Heimskringlan 14. saagassa. Henrik II (Englanti)
Henrik II aloitti uuden Plantagenet-hallitsijasuvun. Nimi Plantagenet tuli hänen tunnuksenaan olleesta hernekasvin kukasta (, ) ja periytyi Henrik II:n isältä, Anjoun kreivi Gottfriediltä. Äitinsä puolelta Henrik II oli edellisen normannihallitsijasuvun sukua. Henrik
Henrik on miehen etunimi. Henrikin nimipäivä on 19. tammikuuta, piispa Henrikin muistopäivänä. Suomessa nimi on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu toukokuun 2017 loppuun mennessä 53 603 miehelle ja alle 11 naiselle. Harald II
Harald II (n. 994–1018) oli Tanskan kuningas vuosina 1014–1018. Hän oli Sven Haaraparran vanhin poika ja hallitsi Tanskaa isänsä sijaisena tämän ollessa sotaretkellä Ethelred II Neuvotonta vastaan Englannissa. Sven Haaraparran kuoltua 1014 Haraldista tuli Tanskan kuningas, kun taas hänen veljestään Knuutista tuli Englannin kuningas. Haraldin kuoltua Knuutista tuli myös Tanskan kuningas. Robert II (Ranska)
Robert II Hurskas (27. maaliskuuta 972 Orléans – 20. heinäkuuta 1031 Melun) oli frankkien kuningas 996–1031 ja kapetingien dynastian toinen hallitsija. Fredrik II (Itävallan herttua)
Fredrik II (; 25. huhtikuuta 1211 – 15. kesäkuuta 1246) oli Itävallan ja Steiermarkin herttua vuosina 1230–1246 ja Babenberg-suvun viimeinen jäsen. Filip II (Burgundi)
Ranskan Filip, Burgundin herttuana Filip II Rohkea () syntyi Pontoisessa 17. tammikuuta 1342 ja kuoli Halessa, Belgiassa 27. huhtikuuta 1404. Hän oli Ranskan kuninkaan Juhana II Hyvän ja Luxemburgin Bonnen neljäs ja nuorin poika, joka hankki lisänimensä taistelleessaan isänsä vierelle Poitiersin taistelussa vuonna 1356. Willelmus Concheslainen
Willelmus syntyi Conchesissa, Normandiassa. Hän opetti noin vuosina 1120–1154. Vuonna 1122 hänestä tuli Henrik II:n yksityisopettaja. On mahdollista, tosin epävarmaa, että hän toimi opettajana Chartresissa ennen tätä. Hän oli ainakin Bernardus Chartreslaisen oppilaana. Johannes Salisburylainen, myöhempi Chartresin piispa joka oli Willelmuksen oppilaana, sanoi Willelmuksen olleen kyvykkäin grammaatikko Bernarduksen jälkeen. Henrik II
Henrik II voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: Kristian II (Saksi)
Kristian II (23. syyskuuta 1583 Dresden – 23. heinäkuuta 1611 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1591–1611. Hän tuli isänsä Kristian I:n seuraajaksi vain 8-vuotiaana. Hänen alaikäisyytensä aikana holhoojahallitusta johti kaukainen sukulainen, Saksi-Weimarin herttua Fredrik Vilhelm, joka yhdessä kuningataräiti Sofian kanssa palautti vaaliruhtinas Augustin aikaisen puhdasoppisen luterilaisuuden ja syrjäytti liian vapaamielisenä pidetyn Kristian I:n kanslerin Nikolaus Krellin. Kristian II jatkoi täysi-ikäiseksi tultuaan samaa politiikkaa ja pyrki säilyttämään ystävälliset suhteet Habsburg-sukuisiin keisareihin. Vain 28-vuotiaana kuollutta Kristiania on pidetty melko epäpätevänä hallitsijana. Hänen avioliittonsa Tanskan prinsessa Hedvigin kanssa oli lapseton. Kristian II:n seuraajaksi tuli hänen nuorempi veljensä Juhana Yrjö I. Henrik IV (Saksa)
Henrik IV (11. marraskuuta 1050–1106) oli Saksan kuningas vuodesta 1056 ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuodesta 1084 vuoteen 1105, jolloin hänet syöstiin vallasta. Henrik IV oli frankkilaisen suvun kolmas keisari. Adèle (Vexin)
Kun kuningas Henrik II kuoli 6. kesäkuuta 1189, niin Adèlen pitkäaikaisesta kihlatusta Rikhardista tuli hallitsija. Rikhard kutsui Adèlen Roueniin helmikuussa vuonna 1190, mutta jo seuraavana vuonna 1191 hän ilmoitti Ranskan Filip Augustukselle, että hänen ja Adèlen kihlaus olisi päättynyt ja syyksi hän ilmoitti juuri tuon kihlattunsa huhujen mukaisen suhteen isäänsä ja heidän yhteisen lapsensa. Tosiasissa purkamisen syyt löytyvät Rikhardin omasta seksuaalisesta suuntautumisesta. Tämän ilmoituksen jälkeen Adèle palasi takaisin Ranskaan. Henrik VI (Saksa)
Henrik VI (1165–1197) oli Saksan kuningas 1190–1197 ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1191–1197. Hän oli Fredrik I Barbarossan poika ja Fredrik II:n isä. Henrik hankki merkittävän varallisuuden lunnaina saatuaan Englannin kuninkaan Rikhard Leijonamielen vangikseen. Lunnasrahoilla hän perusti voimakkaan armeijan, jolla valloitti Italian eteläosat. Hän yritti tehdä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariudesta perinnöllisen, mutta ei onnistunut, ja niinpä hänen seuraajakseen kruunattiin Otto IV.