Miksi hämähäkit ovat hyödyllisiä luonnolle?
Hämähäkit
Fobioista eli kammoista yleisimpiin lukeutuu araknofobia eli hämähäkkikammo. Pitkäraajaisille, karvaisille ja pimeissä kosteissa nurkissa lymyäville hämähäkeille ei useimmilta heru sympatiaa. Kuitenkin vain muutama hämähäkkilaji on ihmiselle vaarallinen ja osa lajeista on hyvin hyödyllisiä. Hämähäkit ovat biologisia torjujia niin pelloilla kuin myös puutarhoissa. Ihminen on hämähäkin suurin uhka, sillä ihmiset hävittävät sen elinympäristöjä ja keräävät harvinaisia hämähäkkejä kokoelmiensa koristuksiksi tai lemmikeiksi.
Viitasirkkalintu
Hyönteiset ja hämähäkit. Hamppu
Tutkijat eivät ole päässeet yksimielisyyteen kasvin lehdillä ja kukkien pinnoilla sijaitsevien kannabinoidirikkaiden hartsirauhasten tarkoituksesta. Toiset väittävät kannabinoidien olevan kasvin luontainen hyönteiskarkote, toiset pitävät niitä kasvin keinona suojautua kuivumiselta. Erään väitteen mukaan kannabinoidit suojaavat kasvia ultraviolettisäteiltä. Kuivat kasvuolosuhteet saavat päihdehampun nostamaan hartsirauhasensa näkyville lehtien pinnalle, ja lisääntynyt ultraviolettisäteily vaikuttaa myös samoin. Hämähäkit
Hämähäkit osaavat käyttää suojaväritystään niin vihollisten välttelemisessä kuin saalistuksessakin. Jotkin hämähäkit saattavat matkia lehtiä tai kukkasia, jolloin ne odottavat paikalle saapuvia pölyttäjiä ja syövät nämä. Eräs omaperäisimmistä naamioitumistavoista on matkia muurahaista (tätä tekevät mm. suvut "Myrmarachne" ja "Synageles"). Viholliset välttelevät muurahaisia niiden kivuliaiden pistojen vuoksi. Hämähäkinverkko
Hämähäkinverkko on hämähäkin kutoma pyyntiverkko, joka tehdään kehruurauhasten tuottamasta seittirihmasta. Hämähäkki aloittaa verkon valmistuksen hakeutumalla sopivaan paikkaan, jossa se aloittaa seittiaineen erityksen. Seittilanka kulkee ilmavirran mukana, ja kun se tarttuu johonkin, hämähäkki kiinnittää seitin toisen pään istumapaikallensa. Sen jälkeen hämähäkki vahvistaa seittiä kulkemalla sitä edestakaisin. Langan puolivälistä se pudottautuu kiinteälle alustalle, jolloin se on muodostanut verkosta loivan y-kirjaimen muotoisen alun. Hämähäkki palaa verkon keskipisteeseen, josta se kutoo sädelankoja ja spiraalinmuotoisen pyydystysseitin. Lopuksi se tekee hälytyslangan, joka kiristyy kun saalis takertuu verkkoon. Hämä-hämä-häkki
Laulussa "nähtiin" symbolisesti Suomen selviäminen 2. maailmansodasta. 
Suomenkielisessä versiossa esiintyy hämähäkin lisäksi muurahainen ja heinäsirkka. Tapio Rautavaara lauloi laulua siten, että lisäsi kappaleeseen sääsken ja loppuun toisen säkeistön hämähäkistä. Viikin tiedepuisto
Viikin pelloilla elää 4 000 urbaania valkoposkihanhea, jotka tuhoavat koeviljelmiä. Hanhilla ei ole luontaisia vihollisia, eivätkä ne koe mitään uhkaa alueella. Lintuja on yritetty häätää vuosikausia tavanomaisilla keinoilla tuloksetta. Tiedepuisto anoi syksyllä 2013 Uudenmaan ELY-keskukselta hanhien ampumista, mutta hakemus hylättiin. Asiaa on myöhemmin käsitelty korkeimmassa oikeudessa, mutta lupaa lintujen ampumiselle ei ole myönnetty. Oikeuden perustelujen mukaan koeviljelmä voidaan peittää verkoilla, jolloin linnut eivät pääse tuhoamaan kasvustoja. Tiedepuisto saa vuosittain 8000 € korvauksen vahingoista, mikä kattaa kuitenkin vain osittain syntyneet kokonaisvahingot. Pallohämähäkit
Pallohämähäkit (Theridiidae) on eräs suurimpia hämähäkkiheimoja. Yksittäisiä lajeja tunnetaan 98 suvussa yli 2200 ja useita lajeja on vielä löytymättä. Heimo on hyvin monimuotoinen sekä ekologisesti että morfologisesti, mutta se ei välttämättä ole monofyleettinen. Muutamien lajien voimakas myrkky ja seksuaalikannibalismi ovat yleisesti tunnettuja ominaisuuksia. Nisäkkäät
Kasviravintoon erikoistuneilla nisäkkäillä etuna on, ettei ravinnosta ole yleensä pulaa ja sen hankinta on helppoa. Pohjoisilla alueilla lumi tosin hankaloittaa ravinnonhankintaa. Kasvien ravintoarvo on yleensä alhainen, jolloin ne joutuvat käyttämään suuren osan ajasta pelkästään syömiseen. Liha ja hyönteiset sen sijaan tyydyttävät hyvin eläimen ravinnontarpeen, mutta ruoanhankinta sitä vastoin on hankalampaa ja energiaa vievää. Tämän ongelman esimerkiksi hyeenat ovat ratkaisseet syömällä haaskoja eli muilta petoeläimiltä tähteeksi jääneitä eläinten ruhon jäänteitä. Saharan eläimistö
Saharan kuumimmassa ja kuivimmassa sisäosissa elää lähinnä hyönteisiä, hämähäkkieläimiä, matelijoita ja jyrsijöitä. Selkärangattomissa on muun muassa muurahaisia, hämähäkkejä ja skorpioneja. 10 cm pituinen kamelihämähäkki elää syömällä hyönteisiä, skorpioneja ja jopa hiiriä, liskoja ja pieniä lintujakin. Lantakuoriaiset, muurahaiset ja rukoilijasirkat kuuluvat aavikon hyönteisiin. Mimikry
Joissakin tapauksissa eliöt käyttävät yhdennäköisyyttä harmittoman eliön kanssa etuna ravinnonhankinnassaan. Esimerkiksi "Aspidontus taeniatus" jäljittelee ulkonäöltään ja käyttäytymiseltään puhdistajakalaa ("Labroides dimidiatus"), joka käyttää ravinnokseen isompien kalojen ihossa eläviä loisia. "A. taeniatus" esiintyy isäntäkalalle puhdistajana ja saatuaan isäntäkalalta luvan aloittaa loisten nyppimisen "A. taeniatus" pureekin irti palan isäntäkalan evästä ja ui pakoon ateriansa kanssa. Samantapaista harhautusta käyttävät eräät hämähäkit, jotka tekevät verkkoihinsa rakenteita, jotka muistuttavat kukissa pölyttäjiä houkuttavia kuvioita, mesiviittoja. Eräät hämähäkinsyöjiin lukeutuvat hämähäkkilajit värisyttävät saalishämähäkin seittiä tavalla, joka erehdyttää saaliin luulemaan, että kyseessä on parittelukumppani. Päästyään uhrinsa luokse hämähäkinsyöjä kuitenkin saalistaa verkon omistajan samaan tapaan kuin hämähäkit syövät verkkoon lentäneet hyönteiset. Kukkahämähäkki
Kukkahämähäkit elävät niityillä, kedoilla, tienpientareilla ja muilla avoimilla paikolla. Heimolleen tyypilliseen tapaan se ei kudo pyyntiverkkoa vaan saalistaa väijymällä. Hämähäkki istuu kukassa suojavärinsä turvin ja odottaa kukkaan lentävää hyönteistä. Tavallisimmin hämähäkin tapaa valkoisesta tai keltaisesta kukasta, mutta sen havaitseminen on vaikeaa, ellei hämähäkin väri satu poikkeamaan kukan väristä. Kukkahämähäkit parittelevat alkukesällä ja naaras munii munat seitistä tekemäänsä munakoteloon, jonka se piilottaa kasvien lehtien väliin. Poikaset talvehtivat karikkeen joukossa ja aikuistuvat seuraavana keväänä. Hämähäkit
Kreikkalainen taru selittää hämähäkin synnyn tarinalla Arakhnesta. Tämä oli loistava kutoja ja tuli siitä hyvin itsekkääksi. Hän uskalsi väittää että edes Pallas Athene ei pystyisi luomaan yhtä hienoja luomuksia. Tämän kuultuaan Athene tuli oitis katsomaan Arakhnen hienoa seinävaatetta ja kateellinen Athene repi sen palasiksi. Arakhne järkyttyi suuresti ja juoksi metsään minne hän hirtti itsensä. Athenen kävi kovin tyttöä sääliksi jolloin hän meni Arakhnen ruumiin luokse. Athenen koskettua tytön ruumista se putosi maahan ja jäljelle jääneestä vaatekasasta kipitti esiin hämähäkki. Siitä lähtien Arakhne sai kutoa maailman hienointa lankaa, mitä yksikään ihminen ei pystyisi ikinä ylittämään, mutta Athene tiesi kuitenkin ettei tätä tultaisi ikinä arvostamaan.
Monet kansat ovat pitäneet hämähäkkiä kielteisenä symbolieläimenä. On haluttu pitää etäisyyttä olioon, joka osaa kutoa verkon ja jaksaa kärsivällisesti odottaa saalista, jonka se sitten puraisee kuoliaaksi ja imee tyhjäksi. Hämähäkki on mielletty kuitenkin myös sieluneläimeksi: sielu voi sen hahmossa lähteä nukkuvan ihmisen suusta ja palata takaisin (samaa on ajateltu sisiliskosta). Ristihämähäkkiä on selkäkuvionsa vuoksi pidetty siunattuna ja onnen enteenä. Kiinassa lankaa pitkin laskeutuvan hämähäkin väitettiin kuvaavan taivaasta tulevaa iloa. Valeskorpionit
Vanhimmat valeskorpionin fossiilit ovat 380 miljoonaa vuotta vanhoja; samoilta ajoilta on löydetty ensimmäiset maaeläinten fossiilit. Se ei kuitenkaan ole yllättävää, sillä valeskorpionit ovat läheisempää sukua hämähäkkien kuin oikeiden skorpionien kanssa. Ne eivät kuitenkaan ole kehittyneet hämähäkeistä, koska valeskorpioneilla on sakset, joita hämähäkeillä ei ole. Koska hämähäkit alkoivat kehittyä noin 380 miljoonaa vuotta sitten, on todennäköistä, että valeskorpionit ovat olleet olemassa jo paljon sitä ennen. Tätä teoriaa tukee myös se, että vanhimmatkin fossiilit ovat lähes samanlaisia kuin nykyiset valeskorpionit. Lukit
Lukit ovat ryhmänä vaivattomia tunnistaa niiden pienestä ja melko pyöreästä vartalosta sekä kahdeksasta pitkästä ja usein hyvin ohuesta raajasta. Erotuksena tavallisiin hämähäkkeihin, lukkien etu- ja takaruumis ovat sulautuneet miltei täysin yhteen. Silmiä on ainoastaan kaksi kappaletta, ne ovat suuntautuneet sivuille ja sijaitsevat kohoumassa eläimen selkäpuolella. Silmät aistivat valon ja varjon vaihtelun, mutteivät muodosta varsinaista kuvaa ympäristöstä. Lukit elävätkin ensisijaisesti tuntoaistinsa varassa. Tätä tarkoitusta varten lukin toinen raajapari (edestä lukien) on muita pidempi ja eläin käyttää niitä pääasiassa ympäristön tunnusteluun. Myös suuosat ja vatsa eroavat rakenteeltaan hämähäkeistä. Lukeilla ei ole myrkkyrauhasia ja ne kykenevät nauttimaan kiinteitä ravintohiukkasia. Hengityseliminä toimii ilmaputkisto. Pienvesien kunnostus
Pienvedet kuuluvat suomalaiseen luontoon ja ovat tärkeä osa luonnon monimuotoisuutta. Pienvedet tarjoavat elinympäristöjä monille eliöille, muun muassa kaloille, linnuille ja hyönteisille. Nisäkkäistä esimerkiksi saukko on riippuvainen pienvesiympäristöstä. Täysin luonnontilaisia pienvesiä on tänä päivänä hyvin vähän jäljellä ja suurin osa luonnontilaisista pienvesistä on säilynyt kansallispuistoissa ja suojelualueilla. Suomen uhanalaisista lajeista noin 6 % ovat riippuvaisia pienvesistöistä, joten pienvesien suojelu ja ennallistaminen on tärkeää. Pienvedet ovat herkkiä veden laadun ja ympäristön muutoksille niiden vähäisen vesimäärän takia. Mönkijä
Suurin osa mönkijöistä on kuitenkin huvikäytössä. Mönkijöiden huvikäytön haittoja ovat ympäristötieteen dosentti Heikki Simolan mukaan luonnon kuluminen etenkin soilla ja kallioilla ja myös puiden vaurioituminen. Ongelmallisia ovat myös luontoa pahoin kuluttavat mönkijätapahtumat. Samoin hiukkaspäästöt mönkijöissä ovat autoihin nähden jopa viisikymmenkertaiset ajettua kilometriä kohti. Vuoteen 2007 mönkijäturmissa oli Suomessa kuollut kahdeksan ihmistä. Muun muassa näillä perusteilla mönkijä valittiin vuoden turhakkeeksi Suomen Luonto -lehden järjestämässä äänestyksessä vuonna 2007. Pykäverkkohämähäkit
Myrkkyrauhasten puuttuessa hämähäkki ei pysty lamauttamaan saalistaan ennen ruokailua vaan ainoastaan sitoo sen tiukasti seittiin. Näillä, kuten muutamilla muillakin hämähäkeillä, on kehruurauhasten yhteydessä erityinen rakenne, kehruulevy ("cribellum"), kun seitti erittyy kehruurauhasista, jakaa levy sen hajanaiseksi kimpuksi erillisiä säikeitä. Tämä tekee seitistä villamaista. Tällainen seitti toimii tarranauhan tapaan ja saalishyönteinen takertuu siihen tehokkaasti. Hämähäkki edesauttaa takertumista vuoroin löysäten ja vuoroin kiristäen verkkoaan. Pyyntiverkon geometria vaihtelee, mutta eurooppalaiset lajit tekevät joko pyöreän, vaakatasossa sijaitsevan verkon ("Uloborus") tai ympyrän sektorin muotoisen verkon ("Hypiotes"). Hyönteismyrkky
Nikotiinia on aikaisemmin käytetty lähinnä kasvihuoneissa hyönteismyrkkynä, mutta se on erittäin hankala ja myrkyllinen käytössä suuren haihtuvuutensa ja lyhyen vaikutuksensa takia, ja se aiheuttaa helposti työntekijöiden myrkytyksiä. Siksi käyttö on teollisuusmaissa jokseenkin loppunut. Kemiallisesti syntetisoituja johdoksia on pyritty kehittämään 1970-luvulta alkaen tavoitteena vähäisempi myrkyllisyys ihmisille ja pidempi vaikutusaika. Näitä neonikotinoideja ovat mm. imidaklopridi, nitenpyraami ja asetamipridi. Niitä käytetään mm. rypsin siemenien peittaamiseen, niin että hyönteiset eivät syö kasveja heti niiden taimien noustua maan pinnalle. Niiden myrkyllisyyttä ihmiselle pidetään vähäisenä, ja esim. itsemurhayritysten kuolleisuus on vähäinen. Viime aikoina niiden on väitetty aiheuttaneen mehiläiskuolemia, ja joissakin olosuhteissa haittoja on osoitettu mm. kimalaisilla. Mehiläisten viime vuosien huonon menestyksen osalta neonikotinoidien osuutta ei ole toistaiseksi pystytty näyttämään toteen. Laajempi kysymys on kuitenkin se, tehdäänkö sama virhe kuin DDT:n kohdalla, eli aineita käytetään holtittomasti, jolloin haitat tulevat suuremmiksi kuin hyödyt. Terveyden biodiversiteettihypoteesi
Ei vielä tiedetä, kuinka paljon luontokontaktia tarvitaan, miten ympäristön mikrobit tarkalleen päätyvät elimistöön, mitkä mikrobit ovat tärkeimpiä immuunijärjestelmän kehitykselle tai mitkä ovat mikrobien vuorovaikutussuhteet. Riittääkö kesämökillä loman aikana saatu luontoaltistus, vai tulisiko ympäristön mikrobeille altistua säännöllisesti arjessa? Tunneliverkkohämähäkit
Tunneliverkkohämähäkit ("Dipluridae") on hämähäkkien heimo. Ne kuuluvat Mygalomorphae-ryhmään, johon kuuluvat myös lintuhämähäkit. Muista hämähäkeistä poiketen tämän ryhmän hämähäkit ovat melko primitiivisiä olentoja, joiden leuat iskevät alaspäin sen sijaan, että ne sulkeutuisivat pinsettien lailla sivusuunnassa. Tunneliverkkohämähäkit ovat 1-3 cm:n pituisia ja yleensä tummanruskeita. Useimmat niistä tekevät suppilon muotoisen, kantojen tai kivien halkeamiin johtavan pakoreitin. Osa lajeista on hyvin myrkyllisiä. Helvetinjärven kansallispuisto
Kansallispuisto on pääosin entistä talousmetsää. Vuonna 2010 raivonneet myrskyt kaatoivat paljon metsää Helvetinjärven kansallispuistossa. Myrskyn jäljet monipuolistavat kansallispuiston luontoa, koska kaatuneet puut jätetään kansallispuistossa lahoamaan. Tämä auttaa monia hyönteisiä, kuten kovakuoriaisia ja kaksisiipisiä, jotka ovat riippuvaisia lahopuusta. Sokeritoukka
Hämähäkkijuoksijaiset ja sokeritoukat viihtyvät hyvin samankaltaisissa elinympäristöissä: ne liikkuvat pimeässä kosteissa paikoissa kuten kellareissa. Hämähäkkijuoksijainen surmaa saaliinsa ruiskuttamalla siihen pienen määrän myrkkyä. Dromopoda
Dromopoda muodostaa hämähäkkieläinten toisen haaran, joihin eivät kuulu esimerkiksi hämähäkit. Dromopoda edustaa täten esimuotoa hämähäkeille ja sen sukuisille eläimille joista ne haarautuivat omaksi kehityslinjaksi mahdollisesti 400 miljoonaa vuotta sitten. Dromopoda kuuluu Skorpionit ja lukit. Eksoottisilla lukkilajeilla on palpeista muodostunut saksikoukku, kuten skorpioneilla. Ruumiinrakenne on kaksi osainen, mutta eroten hämähäkeistä niiden välillä ei ole niveltä. Ananse
Ananse tai Anansi on afrikkalaisten kansantarinoiden hahmo, yleensä muodoltaan hämähäkki. Se on kujeilija Länsi-Afrikassa, etenkin Ghanan ašantien keskuudessa. Oveluudessa se voittaa itseään paljon voimakkaammat oliot. Ananse-tarinoita kerrotaan yleisön viihdyttämiseksi ja tähdentämään, että aivot ovat yhtä tärkeät tai tärkeämmätkin kuin lihakset. Eräissä myyteissä Ananse on välittäjä taivaan jumalan Nyamen ja ihmisten välillä. Ananse kutoi taivaaseen ulottuvan langan. Nyame loi hänen pyynnöstään yön, ja aikaisemmin pelloilla tauotta työskennelleet ihmiset saivat vihdoinkin nukkua. He kuitenkin pelkäsivät pimeyttä, joten Nyame loi kuun valaisemaan, mutta sitten ihmiset palelivat. Jälleen Ananse kiipesi kertomaan ongelmasta jumalalle, joka asetti auringon taivaalle. Se kärvensi liikaa, joten Ananse kapusi uudelleen pyytämään apua. Nyt Nyame antoi sataa, mutta sateet olivat niin rankkoja, että ne aiheuttivat tulvia ja ihmisiä hukkui. Silloin jumala käski sateiden laantua, ja lopultakin kaikki olivat tyytyväisiä. Hämähäkit
Lintuhämähäkit ovat suurimpia hämähäkkejä. Suurimmat niistä, kuten eteläamerikkalainen goljattarantula ("Theraphosa blondi"), voivat olla jalkojen kärkiväliltään jopa n. 30 cm pitkiä. Lintuhämähäkkejä esiintyy niin sademetsissä kuin aavikoillakin; osa lajeista kaivaa maahan pysyvän pesän, toiset käyttävät tilapäisiä, luonnon tarjoamia suojia, ja osa elää puissa. Lintuhämähäkit käyttävät ravinnokseen kaikkia eläimiä, jotka suinkin saavat nujerrettua. Ravinto koostuu enimmäkseen hyönteisistä, mutta suurimmat lajit saattavat silloin tällöin napata jonkin pikkunisäkkään. Sauvaristihämähäkit
Nimensä mukaisesti heimon lajit ovat pieniä, hoikkia ja yleensä huomattavan pitkänomaisia hämähäkkejä. Leukaraajat eli kelikerit, jotka on helppo nähdä etenkin hämähäkin alapuolelta, ovat pitkät ja juuri leukaraajojen pituus on antanut heimolle sen englanninkielisen nimen. Varsinaisista raajoista etenkin ensimmäinen raajapari on usein erityisen pitkä ja tyypillisessä istuma-asennossa kaksi etummaista raajaparia ovat suuntautuneet tiukasti eteenpäin. Takaruumis voi olla huomattavan pitkä, mutta myös pallomainen. Takaruumis on lähes aina kuvioitu ja värikäs. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat asettuneet kahteen vaakasuuntaiseen riviin. Hyönteiset
Nilviäisten (esimerkiksi mustekalat ja simpukat) ja äyriäisten (esimerkiksi katkaravut) ohessa myös hyönteisiä käytetään ravinnoksi eri puolilla maailmaa. Entomofagia eli hyönteissyönti tunnetaan useissa kulttuureissa, mutta on länsimaisessa kulttuurissa vierastettua. Hyönteisten ihmisille tuottamista hyödykkeistä tunnetuin lienee hunaja. Muita kaupallisesti merkittäviä tuotteita ovat mm. mehiläisvaha, silkki ja muutamat väriaineet. Kaupallisena toimintana monet mehiläishoitajat tarjoavat hedelmänviljelijöille niin kutsuttua pölytyspalvelua, missä kasvattajat tuovat mehiläispesiä hedelmätarhoihin hedelmäpuiden kukinta-aikaan. Ylipäänsä koko marjojen ja hedelmien, useimpien vihannesten ja erilaisten öljykasvien tuotanto on täysin riippuvaista pölyttävistä hyönteisistä. Kotitarhuri voi tehdä ns. hyönteishotelleja varmistaakseen pölyttäjien toimintaa puutarhassaan. Australian eläimistö
Eksoottisten eläinten suunniteltu, tahaton ja luonnollinen ilmestyminen Australiaan on aiheuttanut huomattavaan määrään maata valtaavia, villiintyneitä ja tuholaislajeja, jotka ovat kukoistaneet ja muodostuneet luonnolle haitalliseksi tekijäksi. Maahan saapuneet organismit vaikuttavat ympäristöön monella tapaa. Jänikset rappaavat maan taloudellisesti käyttökelvottomaksi. Ketut harventavat kotoperäistä eläimistöä, ja agakonna myrkyttää metsästäjänsä tullessaan syödyksi. Alaa valtaaviin lajeihin kuuluvat linnut (pihamaina) ja kalat (karppi), hyönteiset (tulimuurahainen) ja nilviäiset ("Musculista senhousia"). Ongelma liittyy alkuperäislajeja syrjäyttävään kasvillisuuteen, kuten myös uusiin tauteihin, sieniin ja loisiin. Kalliit, kovatöiset ja aikaa vievät toimenpiteet näiden lajien hillitsemiseksi eivät ole tuottaneet suurempaa tulosta, ja siksi tämä on edelleen suuri ongelma Australian luonnon monimuotoisuuden suojelussa. Hämähäkit
Hämähäkeillä on huono näkö, ja parhaimmillaankin ne näkevät tarkasti vain 30 senttimetrin päähän . Hämähäkillä on tavallisesti kahdeksan silmää, joista jokainen on yhteydessä aivoihin. Toisin kuin hyönteisillä, hämähäkeillä ei ole verkkosilmiä vaan yksilinssiset pistesilmät. Hämähäkki ei pysty kääntelemään päätään, minkä vuoksi sille on kehittynyt monta silmäparia. Silmät ovat järjestäytyneet yleensä kahteen tai kolmeen riviin, ja niiden koko saattaa vaihdella. Etenkin heimoissa, joiden saalistus tapahtuu näköaistin avulla, osa silmistä on huomattavasti suurempia kuin toiset. Silmien suojana on useita sukasia. Kaupunkiekologia
Kaupungeissa ei yleensä tavata suurikokoisia nisäkkäitä, koska niille ei ole tarpeeksi tilaa ja ravintoa, eivätkä ihmiset välttämättä halua niitä naapureikseen. Jotkin kaupunkien nisäkkäät luetaan haittaeläimiksi, toisia taas ruokitaan tarkoituksella. Kaikille on kuitenkin yhteistä ekologinen laaja-alaisuus, eli ne kelpuuttavat monenlaista ravintoa ja pystyvät elämään vaihtelevissa elinympäristöissä. Tyypillisiä rakennuksissa, puistoissa, puutarhoissa ja pihoilla eläviä nisäkkäitä ovat mm. Muurahaiset
Muurahainen puutarhassa on enemmän hyödyllinen kuin haitallinen, koska kasvit kärsivät harvoin muurahaisten läsnäolosta. Helvetti
Helvetin maailman tehtävänä on toimia väliaikaisena puhdistuspaikkana pahantekijöille. Narakat ovat kuvausten mukaan joko äärimmäisen kylmiä tai äärimmäisen kuumia. Ne, joilla on kuoleman hetkellä paljon huonoa karmaa, voivat uudelleensyntyä narakaan, jossa heidän huono karmansa vähenee kärsimyksen kautta. Huonon karman vähennyttyä he voivat syntyä uudelleen esimerkiksi ihmisinä, eläiminä tai nälkäisinä kummituksina. Tieteilijöiden esittämä uskontokritiikki
Dawkins kuvailee asiaa seuraavasti. Eläimiin on luonnonvalinnan seurauksena jäänyt pääasiassa niitä ominaisuuksia, joista niille on hyötyä olemassaolon taistelussa selviämisessä. Dawkins ottaa esimerkiksi sen ilmiön, että hyönteiset pyörivät tulen ympärillä ja lentävät kohti omaa kuolemaansa. Selitys tähän ilmiöön on, että menneinä aikoina ihmisten tekemiä tulia ei ole ollut hyönteisiä harhauttamassa. Hyönteiset ovat lentäneet yöllä johonkin suuntaan käyttäen suunnistusvälineinä kaukana olevia valoja kuten kuuta ja tähtiä. Saman suunnistusmenetelmän soveltaminen lähellä olevaan kohteeseen aiheuttaa sen, että hyönteinen lentää kierteen muotoista rataa, ja jos kohde on tuli, hyönteinen tuhoutuu. Hyönteisen tuhoon johtava käyttäytyminen on uusissa olosuhteissa ilmenevä sivuvaikutus sellaisesta käyttäytymisestä, joka on tavallisissa olosuhteissa aivan järkevää. Dawkinsin mielestä uskonnot ovat tällaisia haitallisia sivuvaikutuksia, joilla ei ole evoluution näkökulmasta mitään merkitystä. Hämähäkkieläimet
Hämähäkkieläimillä ei ole hyönteisten tapaan verkkosilmiä, vaan rakenteeltaan yksinkertaisemmat pistesilmät. Hämähäkeillä silmiä on tavallisimmin kuusi kappaletta, mutta eri hämähäkkieläimillä niitä voi olla kahdesta kahdeksaan kappaletta tai ei lainkaan. Kun silmäpareja on useita, kukin niistä on erikoistunut tiettyyn tehtävään, kuten verkon rakentamiseen, saalistukseen tai ultraviolettivalon aistimiseen. Ristihämähäkit
Ristihämähäkkien kutomat verkot ovat muodoltaan symmetrisiä ratasverkkoja. Verkon kutomiseen hämähäkiltä kuluu aikaa pari tuntia. Ristihämähäkeille on tyypillistä, että ne rakentavat ja myös purkavat verkkonsa joka päivä. Syynä tähän on se, että tahmeat pyyntilangat menettävät kuivuessaan pyyntitehoaan. Purkaessaan verkon ristihämähäkit syövät seitin ja käyttävät materiaalin uudelleen langan rakennusaineeksi. Hämähäkit
Hämähäkkejä tavataan lähes kaikkialla maapallolla. Ne elävät lämpimillä ja kylmillä alueilla, samoin myös korkealla vuoristossa. Suurin osa hämähäkeistä on kuitenkin maaeläimiä. Ainoastaan vesihämähäkki ("Argyroneta aquatica") on sopeutunut elämään suurimman osan ajastaan vedessä. Koska hämähäkit ovat petoeläimiä, ne kokevat toiset lajikumppaninsa kilpailijoina ja suhtautuvat näihin paritteluaikoja lukuun ottamatta varsin penseästi. Eräillä trooppisilla alueilla hämähäkit kuitenkin saattavat pitää yhteisiä pyyntiverkkoja ja niillä on alkeellista työnjakoakin. Nisäkkäiden myrkyt
Nisäkkäiden tuottamien myrkkyjen merkitys on ollut pitkään vähäinen tieteellisessä tutkimuksessa. Fossiililöydökset ja kokeellisten menetelmien kehittyminen on kuitenkin tuottanut lisää tietoa ja kasvattanut mielenkiintoa nisäkäsmyrkkyjä kohtaan. Nisäkkäiden myrkyt ovat kirjava joukko erilaisia toksisia seoksia ja vaikutusmekanismeja. Nisäkäsmyrkyt voidaan jakaa kolmeen luokkaan; hyönteissyöjien, nokkaeläinten ja lepakoiden myrkkyihin. Neljännessä luokassa, kädellisissä, on ehdotettu olevan myrkyllisiä lajeja. Eläinten tuottamille myrkyille ei ole yksiselitteistä määritelmää. Bücherlin (1968) mukaan myrkyllisellä eläimellä tulee olla ainakin yksi myrkkyrauhanen, mekanismi myrkyn erittämiselle tai ruiskuttamiselle sekä väline jolla tehdä haava. Mebs (2002) määrittelee eläinmyrkyt aineiksi, jotka ovat haitallisia muille eliöille määrätyssä pitoisuudessa ja jotka ovat useimmiten proteiineja tai peptidejä. Vuokon Luonnonsuojelusäätiö
Keinoja lisätä pihaluonnon monipuolisuutta ovat esimerkiksi perhosille ja hyönteisille sopivat kukat, pienet ketoalueet ja linnunpöntöt. Pihansa luonnonmukaisuutta voi lisätä myös jättämällä pihalle lahopuuta ja kosteita alueita. Monimuotoinen piha antaa kasveille paremman ympäristön menestyä ja suojelee samalla harvinaisia ja uhanalaisia lajeja. Hämähäkit
Hämähäkit kykenevät nauttimaan vain nestemäistä ravintoa. Tärkeä osa ruuansulatuksesta tapahtuukin saaliseläimen sisällä hämähäkin uhriinsa ruiskuttaman myrkyn ja ruuansulatusentsyymejä sisältävän nesteen vaikutuksesta. Kun nämä eritteet ovat muuttaneet saaliin kudokset nestemäiseen muotoon, hämähäkki puristelee tai imee "mehun" saaliista suuhunsa. Hämähäkkien suu on melko yksinkertainen. Se yhteydessä sijaitsevat koukkuleuat (kelikerit), jotka ovat leukapiikeillä ("myrkkyhampailla") varustettuja leukaraajoja sekä muutamia ympäröiviä rakenteita. Varsinaista suuaukkoa ympäröi hieno karvoitus, joka suodattaa ruokamassasta kaikki siinä jäljellä olevat kiinteät hiukkaset. Super Robot Monkey Team Hyperforce Go!
Mr. Hal Gibson on väriltään sininen apina ja toimi ryhmässään tiedemiehenä. Hän usein antaa pitkäveteisiä selityksiä eri asioista, jonka vuoksi Gibson keskeytetään puheen aikana. Han inhoaa hyönteisiä etenkin hämähäkkejä. Lintuhämähäkit
Yleinen harhakäsitys on, että kaikki lintuhämähäkit olisivat ihmiselle hengenvaarallisia. Niiden myrkky on tarkoitettu halvaannuttamaan saalis ja helpottamaan ruoansulatusprosessia, mutta muutamaa sukua lukuun ottamatta ne ovat ihmiselle jokseenkin vaarattomia. Mikäli lintuhämähäkki pääsee puremaan ihmistä, on reaktio hyvin samankaltainen kuin ampiaisen pistoon. Joillakin aasialaisilla lajeilla on tosin todettu olevan muita voimakkaampi myrkky. Useimmat lajit potkivat puolustautuessaan ihoa ärsyttäviä takaruumiinsa karvoja tunkeilijaa kohti. Hämähäkkimies
Rinnakkaishahmot ja tiimit ovat omissa lehdissään seikkailevia hahmoja ja ryhmiä jotka usein kohtaavat Hämähäkkimiehen joko Hämähäkkimiehen omissa tai kyseisten hahmojen ja ryhmien lehdissä.
Hämähäkkiyhteisö on hämähäkkivoimaisista supersankareista koostuva ryhmä, jonka perusti Ezekiel, joka myöhemmin kääntyi Hämähäkkimiestä vastaan, kun tämä paljasti koko ajan halunneensa Hämähäkkimiehen voiman ja aseman itselleen. Organisaation nykyinen tilanne on tilapäisesti epäselvä.Hämähäkkiklaani koostuu joukosta hämähäkkivoimaisia ihmisiä. Ezekielin uskomuksen mukaan Hämähäkkijumala valitsi heidät saamaan hämähäkkien kykyjä muistuttavat voimat. Kaikilla heillä on jokin side Hämähäkkimieheen jonka kanssa he yhdessä muodostavat kyseisen klaanin. Klaanin vihollisiin kuuluu Sinister 666, Kraven klaani ja Morlun. Peter Benjamin Parkerin isä Richard ja äiti Mary Parker olivat YPKVV:n agentteja, jotka menehtyivät lento-onnettomuudessa suorittaessaan superroisto Punakalloon liittynyttä tehtävää. Orvoksi jäänyt Peter jäi tämän jälkeen varttumaan tätinsä ja setänsä May ja Ben Parkerin huomaan New York Cityn Queensiin. Vanha pari rakasti Peteriä, joka ei kuitenkaan ollut suosittu ikätovereidensa keskuudessa. Hän oli usein suositumpien ikätovereiden, kuten Flash Thompsonin, vitsien ja kiusaamisen kohteena. Peter kasvoi muun muassa sarjakuvien, valokuvaamisen ja kemian harrastamisen parissa varsin yksinäiseksi, mutta poikkeuksellisen älykkääksi teiniksi, jonka osaaminen ilmeni erityisesti tieteissä. Hämähäkkieläimet
Kaikille hämähäkkieläimille yhteinen taksonominen piirre on erityinen raajarakenne, leukakoukku eli kelikeri. Hämähäkkieläimiin voidaan myös viitata nimellä leukakoukulliset (Chelicerata). Leukakoukku on raajasta kehittynyt suuosa, jossa raajan päässä on yleensä ontto koukku. Sitä kautta hämähäkkieläin ruiskuttaa ruoansulatusnestettä ruokaansa. Eturuumiissa on lisäksi neljä paria kävelyjalkoja, takaruumis on raajaton. Pontus Palmgren
1960-luvulta alkaen Palmgrenin kiinnostus suuntautui yhä enemmän hämähäkkeihin. Hän tutki niiden aistinfysiologiaa, ja julkaisi vuosikymmenten saatossa maamme hämähäkkilajiston systemaattisen kahdeksanosaisen kokonaisselvityksen "Die Spinnenfauna Finnlands und Ostfennoskandiens" I-VIII (1939-1977), jota voidaan pitää hänen päätyönään. Muovijäte
Monet muoviroskat aiheuttavat luontoon joutuessaan vakavia ympäristöhaittoja. Arviolta miljoona merilintua ja satatuhatta merinisäkästä kuolee muovijätteiden vaikutuksesta. Sylkijähämähäkit
Nämä 6-silmäiset hämähäkit ovat saaneet nimensä ainutlaatuisen saalistustapansa mukaan. Ne ruiskauttavat saaliinsa päälle lähietäisyydeltä kahtena siksak-kuviona lentävää purskausta tahmeaa, liimamaista ainetta ja heiluttamalla leukaraajojaan nopeasti sivulta toiselle. Sylkyhämähäkit ovat 4-12 mm:n pituisia ja väritykseltään kermanvaaleita tai keltaruskeita. Värityksessä voi olla mustia kuvioita. Naaraat kantavat munakoteloita vartalonsa alla kuoriutumiseen saakka. Enkelin hiukset
Enkelin hiukset ovat valkeita, hienoja kuituja, joita putoaa taivaalta. Tavanomainen selitys enkelin hiuksille on hämähäkinseitti, joka lentää ilmojen halki. Joidenkin hämähäkkien tiedetään liikkuvan ilman halki seitillä, joka muistuttaa liitovarjoa. Muurahaiset
Ihminen pitää useita muurahaisia tuhoeläiminä, koska ne tuhoavat puutarhoja, levittävät sairaaloissa tauteja ja pilaavat elintarvikkeet ja puisten talojen perustukset. Suomessa tunnettuja tuholaisia ovat muiden muassa mauriainen eli sokerimuurahainen ja faaraomuurahainen. Pallohämähäkit
Suuren lajimäärän vuoksi pallohämähäkit on hyvin vaihteleva heimo. Tyypillisesti lajit ovat kiiltäväpintaisia hämähäkkejä, joilla on lähes täysin pyöreä takaruumis. Ei kuitenkaan aina ja huomattavin poikkeus takaruumiin muodosta lienee suku "Ariamnes". Takaruumis on useimmilla lajeilla vaihtelevissa määrin kirjava. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat kahdessa neljän silmän rivissä. Erikoisena piirteenä pallohämähäkkien raajojen neljännessä jaokkeessa on erityiset piikkimäiset karvat, joita hämähäkki hyödyntää seitin heittämisessä saaliinsa päälle. Näin pallohämähäkit pystyvät sitomaan saaliinsa seittiin ennen kuin tulevat kosketusetäisyydelle antamaan lamauttavan pureman. Monilla lajeilla on myös äänielin, jolla erityisesti koiraat tuottavat naaraille ääntä, johon naaraat saattavat myös vastata. Käärmeenmyrkyt
Tunnetuista alle 2000 käärmelajista noin 300 lajia on myrkyllisiä. Myrkylliset lajit löytyvät tarhakäärmeiden, myrkkytarhakäärmeiden, merikäärmeiden, kyykäärmeiden ja kalkkarokäärmeiden suvuista. Käärmeet käyttävät myrkkyjään ensisijaisesti hyökkäysaseena. Myrkkyjen tarkoituksena on lamauttaa saalis ja auttaa sulattamaan se. Yli 95 % myrkkyjen kuivapainosta on polypeptidejä, jotka sisältävät entsyymejä, toksiineja ja pieniä peptidejä. Nämä ainesosat kykenevät muuttamaan uhrien fysiologisia vasteita. Yli 20 entsyymiä on tunnistettu käärmeiden myrkyistä. Hyaluronidaasi on läsnä kaikissa käärmeenmyrkyissä. Aine mahdollistaa muiden myrkkykomponenttien kulkeutumisen uhrin kudoksiin. Lintuhämähäkit
Lintuhämähäkit eli tarantulat ("Theraphosidae") on hämähäkkien heimo. Sen lajit ovat suurimpia kaikista hämähäkeistä, mutta muodostavat määrällisesti verrattain pienen osan maapallon kaikista hämähäkeistä, sillä niitä on vain noin 85 sukua ja arviolta 900 lajia, kun kaikkiaan eri hämähäkkilajeja on tunnistettu yli 45 000. Symbioosi
Yksi yleisimipiä kasvimaailman symbiooseja liittyy kasvien pölytysbiologiaan. Suuri osa siemenkasveista turvautuu eläimiin suvullisessa lisääntymisessä. Kasvit houkuttelevat pölyttäjiä medellä ja siitepölyllä, joita pölyttäjät käyttävät ravinnokseen. Kukissa ruokailun yhteydessä eläimet kuljettavat kukkien siitepölyä uusiin kukkiin jopa pitkienkin matkojen päähän, mikä edesauttaa tehokasta ristipölytystä ja kasvien perintöaineksen leviämistä. Pölyttäjistä valtaosa on hyönteisiä, mutta myös monet selkärankaiset, kuten linnut tai pikkunisäkkäät voivat toimia kasvien pölyttäjinä. Ääritapauksissa kumpikin osapuoli on täysin riippuvainen toisestaan niin, että ilman kasvia pölyttäjällä ei ole ravintoa, ja ilman pölyttäjää kasvi ei pysty lisääntymään. On myös esimerkkejä, joissa kasvi harhauttaa pölyttäjää väärillä signaaleilla vierailemaan kukassa ja suorittamaan pölytyksen antamatta mitään vastapalvelukseksi (orhot). Monilla siemenkasveilla eläimet voivat toimia myös siementen levittämisen avustamisessa. Tällaisia tapauksia ovat mm. meheviä marjoja ym. hedelmiä syövät eläimet, joiden ruoansulatuksen läpi kasvin siemenet kulkeutuvat. Maitikoiden ("Melampyrum") siemenessä on ravintopitoinen lisäke, jota muurahaiset käyttävät ravinnokseen, ja joita muurahaiset sitten kuljettavat pesäänsä. AHHAA
Luonto-salin tarkoituksena on näyttää, kuinka luontokin toimii tiettyjen lakien mukaan. Salissa voi nähdä kananpoikasten kuoriutuvan munista tai tarkkailla muurahaisten aherrusta. Näyttely ammentaa tietoa niin biologiasta, fysiikasta kuin maantieteestäkin. Feromoni
Muurahaiset merkitsevät polkunsa feromonien avulla osatakseen takaisin. Muurahaisilla on myös hälytysferomoneja, joilla ne varoittavat uhkaavasta vaarasta. Lisäksi ampiais- ja muurahaiskuningattaret erittävät feromonia, joka vaikuttaa muihin naaraisiin siten, että niiden sukupuolinen kehitys lakkaa ja niistä tulee työläisiä. Tuhohyönteisiä hävitetään seksuaaliferomonien avulla: tuoksun houkuttelemat koiraat tuhotaan kun ne ehtivät paikalle. Nykyään tosin käyttö keskittyy lähinnä tuholaisfrekvenssin (määrien) monitorointiin näytepyydyksien avulla ja varsinainen torjunta toteutetaan muilla keinoin. Hämähäkit
Silmien lukumäärä tarjoaa tärkeän määritystuntomerkin. Silmiä on useimmiten kahdeksan, mutta joissakin heimoissa vain kuusi ja muutamilla lajeilla sitäkin vähemmän. Lukumäärä on kuitenkin aina parillinen. Tietyt hämähäkit (kuten "Spelungula cavernicola") ovat silmättömiä. Useimmat tällaisista hämähäkeistä elävät pimeässä ja turvautuvat saalistuksessaan muihin aisteihin. Luonnonsuojelu
Suomessa lähes kaikki luonnossa elävät eli luonnonvaraiset eläimet on rauhoitettu luonnonsuojelulain nojalla. Niitä ei saa ampua tai pyydystää, niiden pesiä ei saa vahingoittaa eikä eläimiä muutenkaan häiritä tahallaan. Riistaeläimiä, kuten hirveä tai jänistä, saa metsästää tiettyinä aikana vuodesta, muulloin nekin on rauhoitettu. Joitakin petoeläimiä, kuten kettua ja minkkiä, metsästetään sen vuoksi, että ne syövät riistaeläimiä ja aiheuttavat haittaa muullekin luonnolle. Tarpeen tullen jokin metsästettävä voidaan kokonaan rauhoittaa. Esimerkiksi ahmaa ei saa lainkaan metsästää sen takia, että se on vaarassa hävitä Suomen luonnosta. Joka vuosi määrätään erikseen, kuinka monta ilvestä, sutta ja karhua saa ampua. Luonnonsuojelun tavoitteena on pitää näiden eläinten määrä sopivana metsästyksellä säätelemällä. Tarhamehiläinen
Hyönteismyrkyt ovat mehiläisille haitallisia, joten mehiläispesät sijoitetaan riittävän kauas myrkytettävistä aloista. Kasvien geenimuuntelun seurauksena erittämät aineet eivät tutkimusten mukaan ole mehiläisille kovin vaarallisia, mutta ne näyttävät aiheuttavan joidenkin mehiläistautien kanssa kohonnutta kuolleisuutta. Joidenkin geenimuunneltujen kasvien steriiliksi tehty siitepöly on mehiläisille haitallista. Michael I. Saaristo
Saaristo tutki hämähäkkejä, erityisesti riippuhämähäkkejä (heimo "Linyphiidae"). Hän julkaisi yli 60 artikkelia hämähäkeistä. Hyönteisistä hän julkaisi 9 artikkelia päivänkorennoista ja viisi artikkelia muurahaisista. Saaristo kuvaili tieteelle uusina noin 70 hämähäkkisukua ja 135 -lajia. Hämähäkkieläimet
Lukit muistuttavat ulkoisesti suuresti hämähäkkejä. Niillä on usein erityisen pitkät jalat ja pieni, pallomainen ruumis. Ne syövät pääasiassa kuolleita hyönteisiä, mutta myös eläviä hyönteisiä ja kasviravintoa. Lukit eivät kudo verkkoja. Feromonipyydys
Feromonipyydys on hyönteisten pyydystämiseen kehitetty ansa. Sen toiminta perustuu hyönteisnaaraiden erittämien, koiraita houkuttelevien aineiden eli feromonien vaikutukseen. Saaliin perusteella arvioidaan torjunnan tarve ja torjunnan ajankohta. Pyydyksiä voidaan käyttää myös suoraan torjuntaan, olosuhteista riippuen feromonipyydysten käytöllä on myös tuholaiskantaa pienentävä vaikutus. Feromonipyydysten avulla saadaan selville tuholaislajin esiintyminen viljelyksellä jo ennen vioitusten syntymistä, helpotetaan torjunnan tarpeen arviointia ja tarkennetaan torjunnan ajoitusta sekä vähennetään tuholaisten määrää. Gorilla
Gorillojen säilymiselle luonnonvaraisena muodostavat erittäin suuren uhan elinympäristöjen häviäminen, joka johtuu kaupallisista metsähakkuista ja viljelymaiden raivauksesta. Tutkijoiden mukaan vuoteen 2030 mennessä mahdollisesti alle kymmenesosa gorillojen jäljellä olevasta elinympäristöstä säilyy koskemattomana. Elinalueiden menettämisen lisäksi sademetsien kaupalliset hakkuut helpottavat salametsästäjien pääsyä syvemmälle sademetsiin. Salametsästäjien harjoittama nk. bushmeat-kauppa eli ihmisapinoiden lihan hankkiminen ihmisravinnoksi on mahdollisesti gorilloille elinympäristöjen häviämistäkin suurempi uhka, ja metsähakkuisiin osallistuvat työmiehet ovat salametsästäjille suuri asiakasryhmä. Hyönteiset
Ylivoimainen enemmistö hyönteisistä elää elämänsä erakkona. Muun muassa muurahaiset, ampiaiset, mehiläiset ja termiitit muodostavat kuitenkin hyvin järjestyneitä yhdyskuntia, joissa on nähtävissä erilaisia sosiaaliluokkia ja jopa eräänlaisia ”ammatteja”. Euroopan ympäristöongelmat
Metsät ovat monin tavoin tärkeitä niin luonnolle kuin ihmisellekin. Ihminen käyttää metsiä puun saantiin ja virkistyskäyttöön. Luonnolle metsät ovat luonnon monimuotoisuuden kannalta tärkeitä. Metsät myös toimivat ilmaston, veden ja maaperän säätelijöinä.Metsät ovat ehkä tärkein luonnonvara Euroopassa. Petopunkit
Petopunkkeja käytetään hyötykasvien viljelyssä niin sanottujen "tuholaisten" biologiseen torjuntaan. Tuholaisiksi kutsutaan pieniä niveljalkaisia, jotka käyttävät ravinnokseen viljeltäviä hyötykasveja. Niitä ovat muun muassa vihannespunkit, ripsiäiset, kirvat, harsosääsket, jauhiaiset ja miinaajakärpäset. Näistä petopunkkeja voidaan käyttää ainakin kehrääjäpunkkien, ripsiäisten ja jauhiaisten torjuntaan. Niitä hyödynnetään pääasiassa kasvihuoneviljelyssä. Tuholaistorjunnassa käytettävät petopunkit eivät vaurioita hyötykasveja, vaan saalistavat tehokkaasti niitä vahingoittavia pieniä tuholaiseläimiä. Myrkky
Kasvikunnasta tunnetaan lukuisia myrkyllisiä kasveja, joista osa on tappavia. Kasvimyrkyt ovat kasvien sekundaarimetabolisia tuotteita. Kasvimyrkyiksi luokitelluilla aineilla on tärkeitä tehtäviä elävässä kasvissa. Ne voivat toimia esimerkiksi vapaiden radikaalien poistajina, pölyttäjien houkuttimina, kasveja syövien eläimien karkottajina tai tuhohyönteisten torjujina. Hyppyhämähäkit
Hyppyhämähäkit eroavat muista hämähäkeistä myös siinä, että ne kiinnittävät huomiota ihmisen kaltaisiin kookkaisiin kohteisiin ja seuraavat aktiivisesti ympäröiviä tapahtumia. Liikkuvan kohteen lähestyessä hämähäkki ei juokse karkuun vaan kääntyy katsomaan lähestyjää ja usein vielä kohottaa eturuumiinsa saadakseen paremman näkyvyyden. Tarvittaessa hämähäkki poistuu takaperin hyppien. Hämähäkit
Lajista riippuen hämähäkit saalistavat useilla eri tavoilla. Tavallisin näistä on pyydystysverkkojen käyttäminen. Usein hämähäkki väijyy verkon keskellä ja odottaa seittiin tarttuvaa saalista. Hämähäkillä voi olla verkon reunalla pienikokoinen pesä, joka on yhteydessä verkkoon yksittäisellä seitillä. Seitin välittämien värähdysten avulla hämähäkki saa hälytyksen saaliista. Hämähäkeillä on hyvä kyky erottaa hyönteisten aiheuttamat värähtelyt muiden syiden aiheuttamista. Kun hämähäkki havaitsee oikeanlaisia värähtelyjä, se syöksyy puremaan saalista. Useimmat hämähäkit käärivät saaliinsa paketiksi. Symphytognathidae
Ensimmäinen Symphytognathidae-heimon laji kuvattiin tieteelle vuonna 1905. Kaikki lajit ovat trooppisten alueiden lajeja ja lajirunsaus on suurimmillaan Keski- ja Etelä-Amerikassa, Tyynen valtameren saarilla sekä Australiassa. Muutama laji elää Afrikassa ja Aasiassa. Heimoon kuuluu useita maailman pienikokoisimpia hämähäkkilajeja, mm. "Patu digua" ja "Anapistula caecula", jotka kumpikin ovat alle puolen millimetrin pituisia. Vain pari lajia saavuttaa kahden millimetrin pituuden. Hämähäkkimies elokuvissa
Peter Parker (Tobey Maguire) on orpo koulukiusattu lukiolainen, joka on ihastunut naapurissa asuvaan ja suosittuun tyttöön nimeltä Mary Jane Watson (Kirsten Dunst). Luokkaretkellä genetiikan laboratorioon, Peteriä puraisee geenimanipuloitu hämähäkki. Sen seurauksena Peter saa yli-inhimillisiä kykyjä, kuten yliluonnolliset voimat ja ketteryyden sekä kyvyn kiivetä seiniä pitkin ja ampua seittiä. Kun hänen setänsä Ben Parker (Cliff Robertson) surmataan, Peter päättää käyttää kykyjään taistellakseen rikollisuutta vastaan. Sillä välin rikas teollisuusmies Norman Osborn (Willem Dafoe), jonka poika Harry Osborn (James Franco) on Peterin paras ystävä, altistaa itsensä kokeelliselle seerumille, joka luo hänelle psykoottisen ja murhanhimoisen jakautuneen persoonallisuuden. Otettuaan käyttöön vihreän sotilaallisiin tarkoituksiin rakennetun puvun sekä kiiturin, Normanista tulee ”Vihreä Menninkäinen”, joka alkaa terrorisoida kaupunkia. Kehruurauhaset
Kehruurauhaset ovat rauhasia, joiden avulla eläimet voivat tuottaa sitkeää, ilmassa kovettuvaa rihmaa. Rihmaa voidaan käyttää pyydysverkon tekemiseen (hämähäkit ja joskus vesiperhostoukat) tai sitä voidaan kutoa munien tai kotelon suojaksi (useat perhostoukat, verkkosiipiset, jotkut kärsäkkäät ja hämähäkit) ja käytetään sitä itsesuojeluunkin (eräät punkkilajit). Hämähäkit käyttävät seittiään myös paikasta toiseen liikkumiseen kulkien seitin varassa tuulten mukana. Perhos- ja vesiperhostoukilla kehruurauhaset ovat suussa, muilla ne ovat takaruumiissa. Brasilianvaeltajahämähäkit
Brasilianvaeltajahämähäkit ("Phoneutria") on suku, johon kuuluu maailman myrkyllisimpiä hämähäkkejä. Useimmat hämähäkkien puremisista johtuvat kuolemat on aiheuttanut brasilianvaeltajahämähäkki. Arakhne
Arakhne on kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä hahmo, joka väitti olevansa jumalatar Athenea taitavampi kutoja. Athene suuttui tästä Arakhnelle ja muutti tämän maailman ensimmäiseksi hämähäkiksi. Muurahaiset
Eritoten Lapissa muurahaiset hyödyttävät ihmistä. Siellä esiintyy tunturikoivutuhoja, joita aiheuttavat tunturimittarin toukat. Ne voivat syödä lehdettömiksi laajoja koivualueita. On kuitenkin alueita, joissa tunturikoivut ovat säilyttäneet lehtensä. Tutkimuksissa onkin havaittu, että näillä alueilla on myös kekomuurahaisyhdyskuntia. Syynä tähän on, että muurahaiset käyttävät koivuissa viihtyviä kirvoja lypsylehminään ja tuhoavat näin tunturimittarin toukat. Tämän johdosta puut säästyvät, vaikka luovuttaakin osan elinvoimastaan kirvojen ja sitä kautta muurahaisten ravinnoksi. Hyönteistalous
Hyönteisten ja niistä saatavien tuotteiden taloudellisesti merkittävällä hyötykäytöllä on pitkä historia. Esim. silkkiä on valmistettu 5500 vuotta, ja Egyptin pyramidien seinämaalauksissa on kuvattu mehiläistenhoitajia. Hyönteisillä on myös pitkä historia tärkeänä ravinnonlähteenä erityisesti Aasiassa, Afrikassa, ja Oseaniassa, jossa herkullisia ja ravitsemuksellisesti arvokkaita lajeja on ollut helposti saatavilla. Myöhemmin hyönteisiä on hyödynnetty myös lääketieteessä. Lisäksi niistä on saatu väriaineita ja vahoja. Eläviä hyönteisiä on kasvatettu biologisen torjunnan ja pölytyspalvelujen tarpeisiin. Ihmemaa Oz (vuoden 1986 anime)
Matkalla takaisin Smaragdikaupunkiin ystävykset eksyvät suureen metsään ja taistelevat valtaisan hämähäkin kanssa. Metsän eläimet tekevät leijonasta kuninkaansa kiitokseksi siitä, että tämä päihitti hämähäkin. Dorothy kutsuu lentävät apinat viemään heidät Smaragdikaupunkiin. Hämähäkit
Useimmilla hämähäkeillä on hengitystä varten sekä kiduksia muistuttavat lehtikeuhkot että korkeampien eläinten keuhkoputkia muistuttavat ilmaputket. Lehtikeuhkot sijaitsevat takaruumiin etuosassa. Ilma kulkee lehtikeuhkoihin niiden kohdalla hämähäkin vatsapuolella olevista raoista ja ne ovat yhteydessä sydämeen sijaiten saman pussin sisällä. Ilmaputkisto avautuu takaruumiin kärjessä olevan aukon kautta ja sen tiehyet kulkevat suoraan useisiin elimiin takaruumiin sisällä. Hämähäkit eivät suorita mitään hengitysliikkeitä, vaan kaasunvaihto on passiivista. Saksi (anatomia)
Saksi on joidenkin kymmenjalkaisten ja hämähäkkieläinten tarttumiseen erikoistunut eturaaja. Eläin käyttää saksia muun muassa ruokaan tarttumiseen, puolustautumiseen ja joskus kolojen kaivamiseen. Jotkin lajit "miekkailevat" saksillaan paritteluoikeudesta. Muun muassa ravuilla, hummereilla ja skorpioneilla on sakset. Valeskorpionien saksissa on myrkkyrauhaset. Aavikkohämähäkit
Aavikkohämähäkit (Sicariidae) on pihtileukahämähäkkeihin kuuluva hämähäkkien heimo. Näillä ruskeilla hämähäkeillä on 6 silmää kolmena parina. Niiden raajat ja vartalo ovat hyvin karvaiset. Aavikkohämähäkit ovat 0,6 - 1,8 cm:n pituisia. Useimmilla lajeilla on viulun muotoinen kuvio selässään. Hyttyset
Täysikasvuinen hyttynen elää pisimmillään 3–4 viikkoa, mutta se saattaa kuolla monista eri syistä aikaisemminkin. Esimerkiksi kuivuus ja pakkanen hävittävät hyttyset nopeasti. Lisäksi hyttyset ovat monien lintujen, hämähäkkien ja sammakoiden ravintoa. Ihmiset tappavat myös hyttysiä. Myrkky
Levä- ja syanobakteerimyrkyt. Myrkyllisiä leviä esiintyy ympäri maailman sekä merissä että makeassa vedessä. Levämyrkyt voivat olla haitallisia tai tappavia kaloille, äyriäisille, ihmisille, karjalle ja villieläimille. Usein leväkukinnot erottuvat värillisinä, esimerkiksi punaisina tai vihreinä. Vaikka leväkukintoja on historiallisessa mielessä pidetty luonnollisena ilmiönä, on kiinnitetty huomio myrkyllisten kukintojen runsaaseen määrään viime vuosina. Syyksi on arveltu vesistöjen fosfori- ja typpikuormaa. Araknofobia (elokuva)
Tohtori Jenningsin elämää vaikeuttaa myös vakavaluontoinen pelko hämähäkkejä kohtaan, araknofobia. Fobia juontuu hänen lapsuuteensa, jolloin hän säikähti jalallaan ollutta hämähäkkiä. Elokuvan lopussa Jennings joutuu kohtaamaan pelkonsa, onnistuen surmaamaan hämähäkkiyhdyskunnan johtavat yksilöt samalla kun paikallinen hyönteistuhoaja pääosin onnistuu muun yhdyskunnan hävittämisessä. Lopulta Jenningsin perhe palaa juurilleen San Franciscoon. Hämähäkit
Hämähäkit pystyvät liikkumaan hyvin nopeasti, mutta vain hetken aikaa . Niiden hengitysjärjestelmä on hyvin tehoton, mikä saa hämähäkin läkähtymään nopeasti. Ristihämähäkit
Ristihämähäkit ("Araneidae") on hämähäkkiheimo, jonka lajit ovat hämähäkeistä tunnetuimpia suuren kokonsa ja taidokkaiden hämähäkinverkkojensa ansiosta. Suomessa ristihämähäkkejä on 33 lajia. Nimensä heimo on saanut ristihämähäkistä ("Araneus diadematus"), joka kansanomaisesti tunnetaan ristilukkina. Juoksuhämähäkit
Monista muista hämähäkkiheimoista poiketen juoksuhämähäkeillä on hyvä näkö. Se onkin välttämätön aktiivisesti liikkuvalle saalistajalle. Silmät ovat asettuneet kahteen riviin joista alempi muodostuu neljästä pienestä ja ylempi kahdesta suuresta eteenpäin ja kahdesta sivuille suuntautuneesta silmästä. Saalistustekniikka muodostuu väijymisestä ja sopivan saaliin nähdessään hämähäkki rynnistää sen kimppuun. Maastossa liikkuvina juoksuhämähäkit ovat väritykseltään yleensä vaihtelevan harmaita tai ruskeita. Juoksuhämähäkkien tapa hoitaa poikasiaan on erikoinen ja tarjoaa maastossa helpon tuntomerkin. Naaras rakentaa munille seitistä kotelon, jota se kuljettaa takaruumiin alapuolella. Munien kuoriuduttua poikaset kiipeävät naaraan selkään ja matkustavat sen mukana ainakin ensimmäiseen nahanluontiin asti. Hämähäkit
Hämähäkit eroavat muista hämähäkkieläimistä siten, että niiden ruumis on kaksiosainen ja lähes aina ulkoisesti jaokkeeton. Jalkoja on kahdeksan kappaletta eikä varsinaista päätä voi erottaa eturuumiista. Hämähäkkien ruumiin pituus vaihtelee puolesta millistä aina kahdeksaan senttimetriin. Araknofobia
On esitetty, että araknofobia saattaisi olla geneettistä perua, mutta uusimpien tutkimusten mukaan näin ei vaikuta olevan. Sitä vastaan puhuu se seikka, että hämähäkkipelko kuuluu lähes yksinomaan länsimaiseen, eurooppalaisten ja heidän jälkeläistensä kulttuuriin. Darwin-keskuksen tutkija Jan Beccaloni on arvioinut, että araknofobia on opittua. Sitä esiintyy lähes ainoastaan länsimaissa, mutta siellä se kuitenkin on yleisimpiä kammoja. Hämähäkkipelon alkuperän oletetaan olevan peräisin keskiajan Euroopassa, jossa uskottiin erilaisten kulkutautien, ruton, lavantaudin ja muidenkin sairauksien syntyneen hämähäkkien puremasta. Sadut ja kauhuviihde ovat säilöneet pelot jälkipolville. Vuonna 2017 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin jo puolivuotiaiden lasten reagoivan voimakkaammin hämähäkkien ja käärmeiden kuviin kuin muihin kuviin. Tutkimuksen tulkittiin viittaavan siihen, että hämähäkkien ja käärmeiden pelko on synnynnäistä. Harry Potter -sarjan taikaolennot
Hämähäkin suku esiintyy Harry Potter –sarjassa sekä lemmikkeinä että koe-eläiminä. Tavallisia hämähäkkejä käytetään muun muassa anteeksiantamattomien kirousten havainnollistamiseen. Niitä liikkuu myös koulun seinillä niiden paetessa basiliskia. Kielletyssä metsässä nähdään paljon lajiltaan tarkemmin määrittelemättömiä hämähäkkejä. Sharkwater
Elokuva kertoo haiden todellisesta luonteesta ja niiden tärkeydestä luonnon ekosysteemissä. Pinnalle on nostettu ensimmäistä kertaa suuren yleisön tietoon hainkalastuksen katastrofaaliset seuraukset. Arviolta 90 prosenttia haikannasta on tapettu viimeisen 50 vuoden aikana. Haineväkeittoa pidetään suurena herkkuna etenkin Aasian maissa. Tästä johtuva käsistä karannut salakalastus, jota Aasian mafia pitää tiukassa otteessaan, on vähentänyt haikantaa katastrofaalisesti. Hait pyydystetään, niiltä leikataan elävänä evät pois ja ne heitetään takaisin mereen tuskaiseen kuolemaan.
Elokuva on myös hätähuuto koko kalastusbisnestä vastaan. Kulutus ja pyydystys eivät ole tasapainossa. Syynä tähän on muun muassa pitkäsiimakalastus, joihin tarttuu päivittäin tuhansia haikaloja, delfiinejä, valaita ja kilpikonnia. Luonnonsuojelujärjestöjen on hyvin vaikea taistella merten suojelemisen puolesta, sillä Aasian maat ovat hyvin korruptoituneita sekä mafian lahjonnan vaikutuksen alaisia. Hämähäkit
Varsinaisilla hämähäkeillä on takaruumiissaan kehruurauhasia, joista ne voivat erittää ilmassa kovettuvaa seittiä. Kaikki hämähäkit tuottavat seittiä ja käyttävät sitä muniensa suojana, mutta osa kutoo niistä myös pyyntiverkkoja, pesiä, liitorihmoja ja paketteja saalista varten. Sokeritoukka
Vaikka sokeritoukkien luonnollisia vihollisia tunnetaan varsin vähän, ainakin sisätiloissa viihtyvä hämähäkkijuoksijainen ja eräät hämähäkit saattavat käyttää sokeritoukkia ravinnokseen. Västäräkki
Vaikka pyrstön keinuttelulla onkin näin traaginen tausta, on se varmasti yksi syy västäräkin nauttimaan suureen kansansuosioon; se antaa iloisen ja hyväntahtoisen ilmeen koko linnulle. Muutenkin sen eloisa olemus ja peloton käyttäytyminen ovat saaneet sympatiat puolelleen eikä sitä ole koettu millään tavoin uhkaksi, kun ei se mitään pahojaankaan ole tehnyt. Ihmisten läheisyydessä viihtyminen johtuu hyvin pitkälti siitä, että tämä Pirkanmaan maakuntalintu yksinkertaisesti hyötyy siitä. Tutkimusten mukaan jopa noin 80 prosenttia västäräkin pesistä sijaitsee ihmisten tekemissä rakennelmissa. Joka kesä uutisoidaan mitä kummallisimmasta paikasta löytyneestä västin pesästä, joten ainakaan mielikuvitusta tältä riukupyrstöltä ei puutu. Lisäksi ihmisen liepeiltä – esimerkiksi pelloilta, kukkapenkeistä, pihamailta – löytyy helposti syötävää. Muurahaiset
Puutarhassa muurahaisista on kuitenkin hyötyä ihmiselle. Esimerkiksi kukkapenkeissä ja kasvustoissa viihtyy monenlaisia tuhohyönteisiä, joita muurahaiset pitävät loitolla. Lisäksi muurahaiset käyttävät hyväkseen pihamaan kuolleita kasveja ja muokkaavat maaperää. Täplähyeena
Täplähyeenat aiheuttavat usein vahinkoa saalistaessaan karjaa kuten vuohia ja lampaita erityisesti silloin, kun niiden reviiri on lähellä ihmisasutusta. Hyökkäysten määrä ja laajuus vaihtelevat huomattavasti. Toisinaan täplähyeenojen tiedetään hyökänneen myös ihmisen kimppuun aiheuttaen muutamia kuolemantapauksia. Paikoin niitä vainotaankin ankarasti tuhoeläiminä. Hyeenat ja ihmiset pystyvät joskus myös elämään rinnakkain. Eräissä afrikkalaiskylissä hyeenat saavat kuljeskella rauhassa, koska ne ovat jätteiden syöjinä hyödyllisiä. Niitä saatetaan joskus jopa ruokkia sen edistämiseksi. Entomologia
Entomologia on merkittävä tiede biologian sisällä, sillä hyönteiset ovat monenlaisessa vuorovaikutuksessa ihmisten ja maapallon muiden elämänmuotojen kanssa. Eri hyönteislajeja tunnetaan 1,3 miljoonaa, mikä on yli kaksi kolmannesta kaikista tunneista organismeista. Entomologi eli hyönteistieteilijä voi tehdä tutkimusta pelkästään hyönteistutkimuksen vuoksi tai taloudellisen hyödyn saamiseksi. Tämä jakaa tieteenalan perus- ja sovellettuun entomologiaan. Entomologisia tutkimustuloksia voidaan hyödyntää hyvin monilla aloilla, esimerkiksi rikostutkinnassa ja käyttäytymistieteissä. Rantahämähäkki
Rantahämähäkkejä tavataan rannoilla ja aukeilla soilla, mutta nuoria yksilöitä myös kuivilla paikoilla jopa puissa ja pensaissa. Hämähäkkejä voi nähdä kulkevan vedessä vesimittarin tavoin pitkin veden pintakalvoa: hämähäkki käyttää hyödykseen veden pintajännitystä, joka antaa sille kyvyn kävellä veden päällä. Tämän lisäksi se voi myös sukeltaa veden alle tarpeen vaatiessa, ja tällöin ilman jäädessä loukkuun sen karvoihin, näyttää hämähäkki hopeiselta. Muurahaiset
Muurahaiset ovat yhdyskuntahyönteisiä, jotka viestivät lähinnä hajujen, kosketuksen ja värähtelyn avulla. Eritoten muurahaisten kemialliset (haju ja maku) aistit ovat erittäin kehittyneet, minkä johdosta niiden hajusignaaleihin perustuva kieli on yksi eläinmaailman monimuotoisimmista viestintäsysteemeistä. Elättikäärme
Elättikäärmeiden pitämisellä oli myös käytännön syitä, sillä ne karkottivat pihapiiristä jyrsijät ja muut vahinkoeläimet. Rantakäärmeet hyötyivät ihmisestä munimalla navettojen lämpöä kehittäviin lantatunkioihin. Nykyään lantatunkiot ovat lähes hävinneet, mikä on aiheuttanut rantakäärmeen taantumisen sisämaassa. Hämähäkit
Hämähäkit joutuvat ennen aikuistumistaan luomaan nahkansa monia kertoja uudelleen. Nahanluonti tapahtuu yksinkertaisesti; vanha kitiinikuori putoaa pois ja sen alla on uusi kuori. Ongelmallisinta on kerätä ravintoa tätä prosessia varten. Nahanluonnissa on neljä vaihetta: Yhtä heimoa (Liphistidae) lukuun ottamatta kaikilla hämähäkeillä on myrkkyrauhaset. Ne lamauttavat saaliinsa pistämällä näitä leukaraajoissa olevilla piikeillä. Myrkyn koostumus vaihtelee eri lajien välillä suuresti. Hämähäkkien myrkky on vaarallista muille niveljalkaisille, mutta selkärankaisten aineenvaihdunta on niin erilaista, että vain harvojen hämähäkkien myrkky on vaarallista ihmiselle. Tunnetuin myrkkyhämähäkki on pallohämähäkkeihin kuuluva mustaleski ("Latrodectus mactans"). Pelätyissä suurikokoisissa lintuhämähäkeissä on vain harvoja huomattavan myrkyllisiä lajeja. Mustalesket purevat ihmistä yleensä vain silloin, jos ne joutuvat epähuomiossa puristuksiin ihoa vasten. Ongelmallisempia myrkkyhämähäkkejä ovat aggressiiviset brasilialaiset juoksuhämähäkkejä muistuttavat "Phoneutria"-suvun edustajat. Myrkkyhämähäkin myrkky vaikuttaa yleensä hermostoon ja aiheuttaa halvauksia tai jopa kuoleman. Batman (vuoden 1992 animaatiosarja)
Myrkkymuratti, kuten useat Batmanin viholliset, omaa jonkinlaisen psykologisen motiivin. Hän kokee ihmisten käyttävän ja kohtelevan kasveja huonosti. Myrkkymuratti on eräällä tavalla jalo hahmo, joka kuitenkin tekee asiat väärällä tavalla yrittäessään pelastaa kasvikuntaa ja estää saastumista. Hahmon asu jouduttiin muuttamaan sarjakuvaan nähden, sillä sarjakuvissa Myrkkymuratin asu koostuu sadoista lehdistä, joka puolestaan vei liikaa aikaa animoinnin suhteen. Asu sai yksinkertaisemman muodon ja näytti enemmän naisten kokouimapuvulta, joiden alaosan reunoihin oli lisätty lehtikuvioita. Ideana oli myös saada hahmo näyttämään vaaralliselta kukalta. Feromonipyydys
Feromoneiksi kutsutaan kemikaaleja, jotka yksilön erittäminä vaikuttavat toisen saman lajin yksilön fysiologiaan tai käyttäytymiseen. Feromonit ovat siis hyönteisten eri tarkoituksia varten erittämiä hajuaineita. Vaaratilanteessa hyönteinen erittää hälytysferomonia varoittaakseen lajikumppaneitaan. Paritteluaikaan hyönteisnaaraat erittävät sukupuoliferomonia houkutellakseen koiraita luokseen ja juuri tätä hyödynnetään feromonipyydyksissä.