Missä yliopistossa Hannah Arendt väitteli tohtoriksi+
Hannah Arendt
Arendt syntyi maallistuneeseen juutalaisperheeseen Lindenin pikkukaupungissa, joka nykyään on osa Hannoveria. Lapsuutensa hän kuitenkin vietti myöhemmin suuresti ihailemansa Immanuel Kantin kotikaupungissa Königsbergissä ja Berliinissä. Vuonna 1924 Arendt muutti Marburgiin opiskelemaan filosofiaa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Nicolai Hartmann ja Rudolf Bultmann sekä ennen kaikkea Martin Heidegger. Arendtilla oli Heideggerin kanssa myös rakkaussuhde, mikä on aiheuttanut kohua Heideggerin myöhemmän natsimyönteisyyden takia. Jo vuonna 1926 Arendt kuitenkin siirtyi Heidelbergiin opiskelemaan Karl Jaspersin oppilaana. Heidelbergissä hän myös väitteli tohtoriksi Augustinuksen rakkauden käsitettä käsittelevällä tutkielmalla nimeltä "Der Liebesbegriff bei Augustin. Versuch einer philosophischen Interpretation" (1929).
Anthony Kennedy
Ennen lakiopintojaan Harvardin yliopistossa Kennedy opiskeli Stanfordin yliopistossa ja London School of Economicsissa. Hän työskenteli lakimiehenä Kaliforniassa, minkä jälkeen hän oli professorina kalifornialaisessa yliopistossa University of the Pacificissa vuosina 1965–1988. Jenny Lindén Urnes
Lindén Urnes on suorittanut Lontoon yliopiston Heythrop Collegessa alemman korkeakoulututkinnon filosofia pääaineenaan (1995). Hän on Lundin yliopiston kunniatohtori (2015). Magdalena Andersson
Andersson suoritti "civilekonom" -tutkinnon Tukholman kauppakorkeakoulussa vuonna 1992. Hän suoritti tohtorin tutkintoon tähtääviä taloustieteen jatko-opintoja korkeakoulussa vuosina 1992–1995, mutta ei valmistunut. Andersson opiskeli kevätlukukauden 1995 Harvardin yliopistossa. Arnold Schwarzenegger
Schwarzenegger suoritti vuonna 1979 Bachelor of Arts -tutkinnon University of Wisconsin-Superiorissa, jossa hän opiskeli liiketaloutta ja kansainvälistä liiketoimintaa. Sittemmin Schwarzeneggerille on myönnetty kolme kunniatohtorin arvoa: University of Wisconsin (1996), Chapman University (2002) ja USC (2009) . Muun työnsä ohella Schwarzenegger on toimii USC Schwarzenegger Institute for State and Global Policy -instituutissa, jossa hänen nimikkeensä on Governor Downey Professor of State and Global Policy . Aleksi Vuorinen
Vuorinen valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1998. Samana vuonna hän aloitti opinnot Helsingin yliopistossa. Filosofian maisteriksi hän valmistui 2001. Väiteltyään filosofian tohtoriksi teoreettisesta fysiikasta 20. joulukuuta 2003 Vuorinen sai vuonna 2004 Suomalaisen tiedeakatemian väitöskirjapalkinnon. Vuorisen väitöskirjan aihe oli ”"The Pressure of QCD at Finite Temperature and Quark Number Density"” eli ”Kvanttikromodynamiikan paine äärellisissä lämpötiloissa ja kvarkkien lukumäärätiheys”. Valmistumisensa jälkeen Vuorinen työskenteli Washingtonin yliopistossa vuosina 2004–2007 ja vuoden 2007 syksyllä Wienin teknillisessä yliopistossa Lise Meitner -stipendiaatin turvin. Vuonna 2008 Vuorinen teki tutkimusta CERNissä. Hän sai Helsingin yliopistosta dosentin arvon vuonna 2009. Sirkka Ahonen
Uransa alkuvaiheessa Ahonen työskenteli historian opettajana muun muassa walesilaisessa United World College of the Atlantic -⁠lukiossa 1977–1980, minkä jälkeen hän toimi Helsingin yliopistossa historian ja yhteiskuntaopin didaktiikan lehtorina (1980–2000), ja oli Suomen Akatemian tutkijana vuosina 1991 ja 1998. Hän oli vierailevana tutkijana Lontoon yliopistossa vuosina 1986–1987. Hän suoritti kasvatustieteiden tohtorin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1990 aiheenaan historiallisen tiedon luonne ja nuorten sitä koskevat käsitykset. Vuonna 1993 Helsingin yliopisto nimitti hänet historian didaktiikan dosentiksi. Samoihin aikoihin hän toimi valtioneuvoston asettaman humanistis-yhteiskuntatiedollisen yleissivistyksenkomitean pääsihteerinä ja vuonna 1998 Suomen Akatemian varttuneena tutkijana. 1990-luvulla Ahonen osallistui myös yhteiseurooppalaiseen historiatietoisuutta empiirisesti vertailevaan "Youth and History" -⁠tutkimushankkeeseen ja 2000-luvulla yhteispohjoismaiseen koulutuksellista tasa-arvoa arvioivaan hankkeeseen. Venla Sainio
Sainio väitteli tohtoriksi 1978 Jyväskylän yliopistosta, väitöskirja käsitteli ensimmäisenä naisena filosofian tohtoriksi Suomessa vuonna 1896 väitellyttä Tekla Hultinia. Vuodesta 1995 hän on ollut freelance-toimittaja (Kirjamees Ky Panu Sainion kanssa). Harry Lehto
Lehto suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon tähtitieteestä Turun yliopistossa vuonna 1982 ja väitteli tohtoriksi Virginian yliopistossa vuonna 1989. Ann Heberlein
Heberlein julkaisi jatko-opiskeluaikanaan teoksen "Den sexuella människan, etiska perspektiv" (2004), josta tuli suuri menestys. Hän väitteli seuraavana vuonna tohtoriksi Lundin yliopistosta. Sittemmin hän on omistautunut urallaan laajasti syyllisyyskäsitteelle, jota hän pohtii paitsi kirjassaan "Det var inte mitt fel" (2008) myös lehtikirjoituksissaan. Kirjoituksissaan hän tuo usein esiin liberaaliteologisia näkemyksiä. Hän kirjoittaa kolumneja useisiin lehtiin ja on lisäksi tehnyt kirjaesittelyjä "Sydsvenska Dagbladetiin". Heberlein on määräaikainen yliopistolehtori Lundin yliopiston Teologian ja uskontotieteiden keskuksessa. Aarne Siirala
Siirala opiskeli sotien jälkeen teologiksi Lundin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1955. Hän oli Helsingin yliopiston systemaattisen teologian dosentti 1962–1969 mutta ei astunut dogmatiikan professorin virkaan vuonna 1969. Antti Suviranta
Suviranta valmistui ylioppilaaksi 1941 ja lainopin kandidaatiksi 1948, suoritti LL.M. tutkinnon Harvardin yliopistossa 1952, väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1963 palkkatyön käsitteestä vero-oikeudessa. Suviranta toimi Helsingin yliopiston työoikeuden professorina vuosina 1967–1982. Professuurinsa aikana Suviranta toimi työtuomioistuimen sivutoimisena ja myöhemmin päätoimisena puheenjohtaja 1970–1971 sekä sen presidenttinä 1974–1982. Suviranta oli myös Hämäläis-Osakunnan inspehtori vuosina 1969–1972. Hänet vihittiin oikeustieteen kunniatohtoriksi Tukholman yliopistossa 1984. Ben Bernanke
Bernanke suoritti kandidaatin tutkinnon Harvardin yliopistossa ja tohtorin tutkinnon MIT:ssä. Hän on opettanut Stanfordin, Princetonin ja New Yorkin yliopistossa sekä MIT:ssä. Aila Lauha
Lauha on tehnyt tutkimustyötä Saksassa Alexander von Humboldt -stipendiaattina (1991–1992 ja 2015). Hän on johtanut viiden maan yhteistä EU-projektia Churches and European Intergration sekä Suomen Akatemian rahoittamaa projektia The Ecumenical Movement and the Cold War Politics. Vuonna 2011 suoritetussa Helsingin yliopiston tutkimuksen arvioinnissa hänen johtamansa ryhmä Contemporary European Church History oli yksi palkituista yksiköistä. Lauha on itse arvioinut tutkimusta ja koulutusta sekä tutkimushankkeita Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Virossa, Irlannissa, Itävallassa ja Islannissa. Hän toimii teologisen alan suurimman väitöskirjapalkinnon, Martin Lautenschläger -palkinnon arvioitsijana (aiemmin Templetonin säätiön palkinto) ja on ollut asiantuntijana professorin virkoja täytettäessä Suomessa ja Pohjoismaissa. Hannah Arendt
Arendtiin vaikuttaneita ajattelijoita ovat erityisesti Aristoteles, kirkkoisä Augustinus, Immanuel Kant, Friedrich Nietzsche, Karl Marx, Martin Heidegger, Karl Jaspers ja Franz Kafka. Anne Puonti
Puontin puoliso on liikkeenjohdon konsultti Mikko Puonti. Puonti valmistui kasvatustieteiden maisteriksi Joensuun yliopistosta 1987 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 2004. Ennen linnanvoudin tehtäviään hän työskenteli keskusrikospoliisissa hallintojohtajana 2005–2006, kehittämispäällikkönä 2003–2004 ja tutkijana 1991–1999. Helsingin yliopiston tutkijana Puonti toimi 1999–2002, opettaja hän oli 1986–1991. Ahmet Yürür
Yürür opiskeli varhain viulun- ja alttoviulunsoittoa. Vuosina 1961–2 hän opiskeli Sorbonnessa ranskalaista kirjallisuutta ja tämän jälkeen vuoteen 1963 politiikan tutkimusta Ankaran yliopistossa. Vuosina 1962–1970 Yürür sai sävellysopetusta Ulvi Cemal Erkiniltä ja Ahmet Adnan Saygunilta Ankaran valtionkonservatoriossa, ja lisäksi Saygun jatkoi hänen opettamistaan Istanbulin Mimar Sinan -yliopistossa 1971–5. Vuosina 1978–1981 Yürür opiskeli Indianan yliopistossa sävellystä, etnomusikologiaa ja musiikkitiedettä. Hän jatkoi etnomusikologian opintojaan Marylandin yliopistossa 1981–9 ja sai sieltä filosofian tohtorin arvonsa. Jari Ehrnrooth
Ehrnroothin isä oli kyläkoulun johtajaopettaja. Hänen oppikouluaikanaan perhe muutti Joensuuhun. Ehrnrooth valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1988 ja lisensiaatiksi vuonna 1989 Joensuun yliopistosta. Hän väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1992. Hän on työskennellyt Suomen Akatemian tutkimusassistenttina (1990–1992), nuorempana tutkijana (1995–1998), vanhempana tutkijana (2000–2003) ja akatemiatutkijana (2004–2009) sekä Helsingin yliopiston sosiologian laitoksen tutkijana (1992–1995, 1998–2000 ja 2003–2004). Ehrnrooth on kulttuurisosiologian dosentti Lapin yliopistossa (1993–), kulttuurihistorian dosentti Turun yliopistossa (1996–) ja sosiologian dosentti Helsingin yliopistossa (1999–). Anja Angel
Angel on opiskellut Pariisissa Sorbonnen yliopiston toimittajakoulussa 1960−1962 ja sen jälkeen Phnom Penhin rojalistis-sosialistis-buddhalaisessa yliopistossa Kambodžassa. Angel on myös työskennellyt Ranskassa ja Kambodžassa. Hän oli toimittajana "Me Naiset" -lehdessä 1966−1973, mutta vuodesta 1978 hän on ollut vapaa toimittaja ja vuodesta 1993 vapaa kirjailija. Chimamanda Ngozi Adichie
Adochie opiskeli Nigeriassa lääketiedettä ja farmasiaa, mutta keskeytti opinnot ja muutti 19-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli viestintää ja valtio-oppia ja valmistui kandidaatiksi vuonna 2001 Eastern Connecticut State Universitystä. Vuonna 2003 Adichie suoritti maisterin tutkinnon luovassa kirjoittamisessa Johns Hopkinsin yliopistossa. Hän suoritti maisterin tutkinnon myös Afrikan tutkimuksessa Yalen yliopistosta vuonna 2008. Kenneth Miller
Miller väitteli filosofian tohtoriksi Coloradon yliopistossa vuonna 1974. Christer Bruun
Bruun valmistui ylioppilaaksi vuonna 1974 ja filosofian kandidaatiksi 1983 Turun yliopistosta. Lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1987, opiskeli Oxfordin yliopistossa 1988–1989 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1991. Hän on tehnyt tutkimusta Roomassa vuodesta 1982 alkaen, Oxfordissa 1992, Kölnissä Humboldt-stipendiaattina 1993–1994, Durhamin yliopistossa 2009, Münchenissä 2010 ja Princetonissa 2012. Knut Ahnlund
Ahnlund sai tohtorinarvonsa Tukholman yliopistolta ja on toiminut Århusin yliopiston professorina. Hänet valittiin täyttämään Ruotsin akatemian 7. paikka vuonna 1983. Johtuen ristiriidoista akatemian entisen pysyvän sihteerin Sture Allénin ja tämän seuraajan Horace Engdahlin kanssa Ahnlund osallistui akatemian toimintaan vain vähäisissä määrin vuoden 1996 jälkeen. Vuonna 2005 hän ilmoitti jättävänsä akatemian kokonaan protestoidakseen Elfriede Jelinekin valintaa kirjallisuuden Nobel-palkinnon saajaksi. Hän luonnehti Jelinekin työtä ”kaoottiseksi ja pornografiseksi”. Koska Ruotsin akatemian jäsenyys on elinikäinen, Ahnlund ei voinut muodollisesti jättää akatemiaa, mutta hän ei osallistunut sen toimintaan ja hänen paikkansa pysyi tyhjänä hänen kuolemaansa saakka. Albert Bandura
Bandura opiskeli alemman yliopistotutkinnon Brittiläisen Kolumbian yliopistossa (Univ. of British Columbia) Vancouverissa (psykologia, B.A., 1949). Tämän jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltoihin Iowan yliopistoon, jossa hän valmistui psykologiksi (psykologia, M.A. 1951) ja väitteli edelleen kliinisestä psykologiasta (Ph.D., 1952). Väitöskirjan jälkeisen työuransa Banudra vietti miltei kokonaan Stanfordin yliopistolla. Bertil Ohlin
Ohlin opiskeli Lundissa ja Tukholmassa sekä Oxfordissa ja Harvardissa. Hän väitteli Tukholman yliopistossa vuonna 1924, pääsi professoriksi Kööpenhaminan yliopistoon ja siirtyi sieltä Tukholman kauppakorkeakouluun 1930. Siihen aikaan hän oli näyttävästi eri mieltä John Maynard Keynesin kanssa siitä, pystyykö Saksa maksamaan sille määrätyt sotakorvaukset. Hannu Häkkinen
Hannu Häkkinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981. Filosofian maisteri (fysiikka) vuonna 1988 ja filosofian tohtori (fysiikka) Jyväskylän yliopistosta vuonna 1991. Väitöskirjan aiheena oli “Effective-Medium Studies of Dislocations and Surfaces in FCC Metals”. Dosentin arvo (Jyväskylän yliopisto) 1997. Vuosina 1998–2003 tutkijana Georgia Institute of Technologyssä Yhdysvalloissa. Nimitettiin Jyväskylän yliopiston laskennallisen nanotieteen professoriksi 2007. Vuodesta 2012 lähtien Jyväskylän yliopiston Nanotiedekeskuksen (NSC) tutkimusjohtaja. Vuodesta 2016 alkaen akatemiaprofessori. Dan Ingalls
Ingalls suoritti alemman korkeakoulututkinnon fysiikasta Harvardin yliopistossa ja ylemmän sähkötekniikasta Stanfordin yliopistossa. Ollessaan jatko-opiskelijana Stanfordissa Ingalls perusti oman yrityksen eikä koskaan palannut takaisin viemään tohtorinopintojaan loppuun. Gustaf Adolf Danell
Danell väitteli 1946 Uppsalan yliopistossa tohtoriksi Vanhan testamentin eksegetiikasta. Hän toimi Uppsalan yliopistossa eksegetiikan dosenttina. Yhdessä professori David Hedegårdin kanssa Danell perusti Uppsalaan Biblicum-kurssikeskuksen. Åbo Akademissa hän opetti 1940–41 ja 1942–46 hepreaa ja kreikkaa. Växjön tuomiorovastiksi hänet valittiin 1957. Danell toimitti lisäksi kantaa ottavaa teologista lehteä "Nya Väktare" vuosina 1968–1992. Anna Baijars
Baijars kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän opiskeli yleistä kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1994. Lukuvuoden 1992–1993 hän opiskeli Pariisissa Sorbonnen yliopistossa ja teki gradunsa ranskalaiskirjailija Marguerite Yourcenarista. Emanuel Pastreich
Pastreich kävi Lowell High Schoolia San Franciscossa ja valmistui sieltä 1983. Hän aloitti opintonsa Yalen yliopistossa, missä hän suoritti kandidaatin tutkintonsa kiinan kielessä vuonna 1987. Tänä aikana hän opiskeli myös ulkomailla Taiwanin kansallisessa yliopistossa. Pastreich suoritti maisterin tutkintonsa vuonna 1991 kirjallisuustieteissä Tokion yliopistossa, missä hän kirjoitti pro gradu -tutkielmansa "Edo kôki bunjin Tanomura Chikuden: Muyô no shiga" (Myöhäisen Edo-kauden oppinut Tanomura Chikuden; Maalauksen ja runouden hyödyttymyys), kokonaan japaniksi. Tämän jälkeen hän palasi Yhdysvaltoihin ja suoritti vuonna 1998 tohtorin tutkintonsa Itä-Aasian tutkimuksessa Harvardin yliopistossa. Pastrecih toimi apulaisprofessorina Illinoisin yliopistossa Urbana-Champaignissa, George Washingtonin yliopistossa sekä Solbridgen kansainvälisessä kauppakorkeakoulussa. Nykyään Pastreich on apulaisprofessori Kyung Hee -yliopiston kansainvälisen politiikan laitoksella. Axel Honneth
Ensimmäinen filosofian professuuri Honnethilla oli Konstanzin yliopistossa, sitä seurasi poliittisen filosofian professuuri Otto Schur-instituutissa, Freie Unversität Berlinissä. Vuosina 1995–96 hän oli vierailevana professorina New Yorkissa New School of Social Researchissa. Vuonna 1996 hän sai filosofian professuurin Goethe-yliopistossa. Siellä hän kuului tunnetun Institut für Sozialforschungin kollegioon, joka synnytti tunnetun kriittisen teoriansa. Vuonna 1999 Honneth piti hallussaan Amsterdamin yliopiston Spinoza-oppituolia. Voitto Ahonen
Ahonen kirjoitti ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1961, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1968, filosofian maisteriksi 1969, filosofian lisensiaatiksi 1986 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1988. Työuransa hän aloitti Sanoma oy:n taloustoimittajana 1968–1971 ja siirtyi Yleisradion toimittajaksi vuosiksi 1971–1995. Vuodesta 1991 lähtien hän toimi Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian historian dosenttina. Suomen historiallisen seuran tutkijajäseneksi hän pääsi 1990. Hannu Nieminen (professori)
Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi Hyvinkään uudessa yhteiskoulussa 1972, valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1984, yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi samasta yliopistosta 1992 ja väitteli filosofian tohtoriksi (Ph.D.) Westminsterin yliopistossa Lontoossa 1996. Anna Frebel
Frebel väitteli filosofian tohtoriksi Mt. Stromlon Observatoriossa Australian kansallisesta yliopistosta syyskuussa 2006 aiheella "Runsaus analyysi kirkkaissa metalliköyhissä tähdissä". Vuodesta 2010 hän luennoi Harvardin yliopistossa. Uuras Saarnivaara
Saarnivaara lähti Pohjois-Amerikkaan Hancockiin Suomi-synodin teologisen seminaarin opettajaksi, jona hän toimi vuosina 1939–1954. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Chicagon yliopiston teologisessa tiedekunnassa 1945 ja teologian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1948. Tutkimuksissaan hän käsitteli Martti Lutheria ja hänen reformatorisen murroksensa ajankohtaa. Saarnivaara saavutti tutkimuksillaan mielenkiintoa kansainvälisesti ja erityisesti Pohjois-Amerikassa. Helena Edgren
Edgren kirjoitti ylioppilaaksi Meilahden yhteiskoulusta vuonna 1973 ja opiskeli Suomen ja Skandinavian arkeologiaa Helsingin yliopistossa. Hänen lisensiaatintyönsä valmistui 1984 ja käsitteli Ahvenanmaan vanhemman rautakauden asutushistoriaa. 1980-luvun puolivälistä alkaen Edgren syventyi keskiajan tutkimukseen. Hänen väitöskirjansa "Mercy and justice – miracles of the Virgin Mary in Finnish medieval wall-paintings" tarkastettiin Helsingin yliopistossa 1993 ja julkaistiin Suomen muinaismuistoyhdistyksen sarjassa. Kolme vuotta myöhemmin hänet nimitettiin Helsingin yliopiston keskiajan taidehistorian dosentiksi. Suomen muinaismuistoyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi 2004 - 2010. Irma Hyvärinen
Hyvärinen valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1971, filosofian kandidaatiksi 1973, filosofian lisensiaatiksi 1982 ja väitteli 1989 Oulun yliopistosta filosofian tohtoriksi germaaninen filologian alalta tutkimuksella "Zu finnischen und deutschen verbabhängigen Infinitiven : eine valenztheoretische kontrastive Analyse. Teil 1, Theoretische Fundierung und Abgrenzung des Prädikats". Kenneth Appel
Appel opiskeli New Yorkin Queens Collegessa, josta hän sai bachelor-tutkinnon vuonna 1953. Hän työskenteli jonkin aikaa aktuaarina ja palveli sitten kaksi vuotta armeijassa. Vuonna 1955 Appel aloitti jatko-opinnot Michiganin yliopistossa Roger Lyndonin ohjauksessa ja valmistui tohtoriksi vuonna 1959. Jatko-opintojensa aikana hän tapasi tulevan vaimonsa Carole Steinin. Valmistuttuaan hän työskenteli kaksi vuotta kryptografian parissa Princetonissa (Institute for Defense Analyses). Lassi Päivärinta
Lassi Päivärinta väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1980 opiskeltuaan sitä ennen mm. Friedrich–Schiller–Universitätissä Jenassa. Hänen väitöskirjansa ja varhaisempi tutkimustoimintansa käsitteli funktionaalianalyysiä, mutta 1980-luvun puolivälin jälkeen Päivärinnan tutkimuksen painopiste on ollut inversio-ongelmissa. Bengt Holmström
Suomenruotsalainen Holmström suoritti kandidaatintutkinnon Helsingin yliopistossa matematiikasta vuonna 1972, minkä jälkeen hän siirtyi Stanfordin yliopistoon ja väitteli siellä talouden alalta vuonna 1978. Vuodesta 1979 alkaen Holmström on toiminut eri tieteellisissä tehtävissä useissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa. Hän työskenteli myös apulaisprofessorina Svenska handelshögskolanissa vuosina 1980–1986. Helsingin yliopiston alumniyhdistys valitsi Holmströmin vuoden alumniksi vuonna 2010. Vaasan yliopisto myönsi Holmströmille kauppatieteiden kunniatohtorin arvon vuonna 1988 ja Tukholman kauppakorkeakoulu vuonna 1998. Anna Rastas
Rastas suoritti yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnon Tampereen yliopistossa ja työskennellyt sosiologian ja sosiaalipsykologian laitoksella muun muassa tutkijana, tuntiopettajana ja sosiaaliantropologian vs. yliassistenttina, nyttemmin tutkijana. Rastaan väitöskirjatutkimus" "Rasismi lasten ja nuorten arjessa. Transnationaalit juuret ja monikulttuuristuva Suomi (Racism in the everyday life of children and young people. Transnational roots and multicultural Finland in the making)"" käsittelee rasismin kokemuksia Suomessa lasten ja nuorten arjessa. Norman Finkelstein
Finkelsteinin perehtyminen Lähi-idän tapahtumiin alkoi 1982, jolloin hän vastusti Israelin hyökkäystä Libanoniin. Myöhemmin hän oli osoittamassa mieltään Sabran ja Shatilan verilöylyjä vastaan.
Finkelstein suoritti Bachelor of Arts-tutkinnon New York:n Binghamtonin yliopistosta vuonna 1974. Hän jatkoi opintojaan Ranskassa Pariisin yliopiston École Pratique des Hautes Études in Paris:ssa, jonka jälkeen hän siirtyi Princetonin yliopistoon vuonna 1980. Siellä hän suoritti Master of Arts-tutkinnon valtiotieteistä ja myöhemmin tohtorinväitöksensä Sionismista, vuonna 1984. Hannu Rauhala
Rauhala opiskeli psykologiaa ja kasvatustiedettä Jyväskylän yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi 1983 Greifswaldin yliopistossa DDR:ssä. Rauhala toimi Helsingin yliopiston erityispedagogiikan ja kuntouttavan kasvatuksen dosenttina 1985–1999. Martin Heidegger
1920-luvun alussa Heideggerin oppilaisiin kuului juutalaissyntyinen Hannah Arendt, josta Yhdysvaltoihin muutettuaan tuli merkittävä itsenäinen filosofi. Huolimatta natsismin aiheuttamasta pitkästä välirikosta erityisesti Heideggerin tulkinnat antiikin filosofiasta vaikuttivat ratkaisevasti Arendtin omaan työhön, jossa hän tosin arvostelee Heideggerin ajattelua. Ranskan vastarintaliike sai jo toisen maailmansodan aikana vaikutteita Heideggerilta. Heideggerin työn tärkeimpiä jatkajia ranskalaisessa filosofiassa oli Jean-Paul Sartre, jonka edustamasta eksistentialismista Heidegger tosin irtisanoutui Jean Beaufret'lle osoittamassaan ”Kirjeessä ’humanismista’” ("Brief über den ”Humanismus”", 1946). Heideggerilta ovat ammentaneet vaikutteita niin postmodernistit kuin jälkistrukturalistitkin. Emmanuel Levinas, Jacques Derrida ja monet muut fenomenologista filosofiaa hyödyntäneet ajattelijat ovat velkaa Heideggerille, vaikka heidän suhteensa Heideggeriin onkin ollut myös arvosteleva. Wienin piiri ja sen työhön pohjautuva angloamerikkalainen analyyttinen filosofia suhtautui Heideggeriin jyrkän torjuvasti, mutta varsinkin viime vuosikymmeninä Heideggerin vaikutus Yhdysvalloissa on ollut huomattava, vaikka Heidegger itse katsoi ajattelemisen kotiutuneen parhaiten omaan kotikieleensä, saksan kieleen. Lawrence Lessig
Lessig suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) taloustieteessä Yalessa, hallinnossa Pennsylvanian yliopistossa, ylemmän filosofiasta Cambridgessa ja oikeustieteen maisterin tutkintoon verrattavissa olevan Juris Doctor -tutkinnon Yalessa. Ennen siirtymistään Stanfordiin hän hoiti Berkman-professuuria Harvardissa ja oli sitä ennen Chicagon yliopiston professori. Lessig edusti Eric Eldredia tapauksessa "Eldred vastaan Ashcroft", joka vastusti vuoden 1998 tekijänoikeuksien voimassaoloaikaa kahdellakymmenellä vuodella pidentänyttä Sonny Bono Copyright Term Extension Actia. Anna Mauranen
Mauranen on valmistunut 1979 Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi aineinaan englantilainen filologia, yleinen kielitiede, psykologia ja väitellyt 1992 University of Birminghamista tohtoriksi (PhD). Donald Schön
Schön suoritti bachelor-tutkintonsa Yalen yliopistossa 1951 ja opiskeli sen jälkeen filosofiaa Harvardin yliopistossa, mistä hän väitteli tohtoriksi 1955 aiheenaan John Deweyn kasvatusfilosofia. Hän opiskeli myös pianon- ja klarinetinsoittoa Sorbonnen yliopistossa. Schön oli naimisissa kuvanveistäjä Nancy Quintin kanssa. Heillä oli neljä lasta. Hanna Varis
Varis on valmistunut 1990 taiteen maisteriksi Taideteollisesta Korkeakoulusta. Vuosina 2006-2009 hän jatko-opiskeli kansainvälisessä liikkuvassa yliopistossa: NUROPE, Nomadic University for Art, Philosophy and Enterprise in Europe (www.nurope.eu). Hän on pitänyt yli 50 yksityisnäyttelyä ja osallistunut yli sataa yhteisnäyttelyyn kotimaassa sekä ulkomailla.Hänen töitään on merkittävissä kokoelmissa niin kotimaassa kuin ulkomaillakin, muun muassa Kiasmassa, Amos Andersonin taidemuseossa, Helsingin kaupungin taidemuseossa ja Eduskunnan kokoelmissa sekä ulkomailla Wienin Albertina-museossa. Raymond Aron
Aron väitteli tohtoriksi historian filosofiasta Pariisissa École normale supérieuressa vuonna 1930. Hän opiskeli vuosina 1930–1933 Saksassa, missä hän todisti Adolf Hitlerin valtaannousua. Toisen maailmansodan syttyessä vuonna 1939 Aron toimi professorina Toulousen yliopistossa. Vuosina 1955–1968 Aron toimi professorina Sorbonnessa. Hän tutki erityisesti sodan sosiologiaa ja ongelmia modernissa teollisuusyhteiskunnassa. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu muiden muassa "L'Opium des intellectuels" (1955), jossa hän kritisoi vasemmiston konformismia ja marxilaisten hallintojärjestelmien totalitaristisia piirteitä. Ludwig David Morenz
Morenz opiskeli Hallen yliopistossa vuosina 1985–1990, tutkimuskohteina egyptologia, koptilaisuus, assyriologia sekä klassillinen arkeologia. Jatko-opinnot hän suoritti vuosina 1990–1993 Leipzigin yliopistossa, jossa hän opiskeli egyptologiaa, assyriologiaa ja Lähi-idän uskonnollista historiaa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1994. Saksan tutkimussäätiön (DFG:n) tutkijatohtorina hän oli vuosina 1998–2001. Bengt Hultqvist
Hultqvist opiskeli luonnontieteitä Tukholman yliopistolla. Perustutkinnon suorittamisen jälkeen Tukholman radiofysikaalisen instituutin professori Rolf Sievert palkkasi hänet tutkimusryhmäänsä. Tämän työn tuloksista, fysiikan pääaineesta Hultqvist väitteli huhtikuussa 1956 filosofian tohtoriksi (Tukholman yliopisto). Heinz Fischer
Fischer opiskeli ensin humanistisia tieteitä suorittaen itävaltalaisen ylioppilastutkinnon (Matura) vuonna 1956. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan lakia Wienin yliopistoon, josta väitteli tohtoriksi vuonna 1961. Politiikan lisäksi Fischer on toiminut akateemisella uralla ja politiikan tutkimuksen professorina Innsbruckin yliopistossa vuodesta 1993. Hal Varian
Varian valmistui taloustieteen kandidaatiksi Massachusetts Institute of Technologystä (MIT) vuonna 1969 ja matematiikan maisteriksi sekä taloustieteen tohtoriksi Kalifornian yliopisto, Berkeleystä vuonna 1973. Sittemmin taloustieteen nobelin saanut Daniel McFadden toimi hänen väitöskirjaohjaajana. Varian on opettanut taloustiedettä muun muassa MIT:ssä, Stanfordin yliopistossa, Oxfordin yliopistossa ja Michiganin yliopistossa. Janet Yellen
Janet Yellen syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän suoritti taloustieteen kandidaatin (B.A.) tutkinnon Brownin yliopistossa vuonna 1967 ja väitteli tohtoriksi (PhD) Yalen yliopistossa 1971. Vuosina 1971–1976 hän oli apulaisprofessori Harvardin yliopistossa ja työskenteli 1977–1978 Yhdsvaltain keskuspankissa ekonomistina. Vuosina 1978–1980 Yellen luennoi London School of Economicsissa ja aloitti vuonna 1980 Berkeleyn yliopistossa. Hänen erityisalojaan ovat makrotaloustiede ja työttömyyden mekanismit. Iivi Anna Masso
Valtiotieteiden tohtori Masso on suorittanut maisterintutkinnon filosofiasta Helsingin yliopistossa vuonna 1997 ja tutkinnon politiikan tutkimuksesta Central European Universityssa Budapestissa 2002. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006. Hän on ollut vierailevana tutkijana New Yorkissa vuoden ajan ja määräaikaisena tutkijana Helsingin yliopistossa. Masso on perehtynyt tutkijana muun muassa poliittiseen filosofiaan, liberalismiin, demokratian teoriaan, feminismiin, Hannah Arendtiin, totalitarismiin ja monikulttuurisuuteen. Nykyisin Masso työskentelee yrittäjänä muun muassa poliittisena asiantuntijana, luennoitsijana ja vapaana kirjoittajana. Heta Pyrhönen
Pyrhönen on valmistunut filosofian maisteriksi 1989, filosofian lisensiaattiksi 1994 ja Helsingin yliopistosta väitellyt filosofian tohtoriksi 1998 yleinen kirjallisuustieteestä tutkimuksella "Crime is common, logic is rare". Antti Marjanen
Antti Marjanen suoritti Bachelor of Divinity -tutkinnon Baptist Theological Seminaryssä Rüschlikonissa Sveitsissä 1977. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1995. Hänen väitöskirjansa käsitteli Maria Magdalenaa Nag Hammadin kirjoitusten valossa. Vuonna 1996 hänet nimitettiin Uuden testamentin eksegetiikan dosentiksi. Kofi Annan
Annan sai Ford-säätiön stipendin ja pääsi sen avulla päättämään opintonsa Minnesotaan Yhdysvaltoihin Macalester Collegeen. Hän valmistui Macalesterista 1961 ja jatkoi opintojaan Genevessä Sveitsissä Graduate Institute of International Studies -oppilaitoksessa, jossa hän opiskeli vuosina 1961–1962. Vajaa vuosikymmen myöhemmin hän palasi opiskelemaan Yhdysvaltoihin, tällä kertaa Massachusetts Institute of Technologyyn, jossa hän suoritti maisterin tutkinnon hallintopuolelta. Jeanne Shaheen
Vuonna 1969 Shaheen suoritti englannin kielen bachelor-tutkinnon Shippensburg State Collegessa ja vuonna 1973 politiikan tutkimuksen master-tutkinnon University of Mississippissä. Ennen poliittista uraansa hän on työskennellyt muun muassa opettajana. Heinäkuussa 2005 Shaheen aloitti Harvardin yliopiston John F. Kennedy School of Governmentin yhteydessä toimivan Harvard Institute of Politicsin johtajana. Hän erosi tehtävästä syyskuussa 2007, jolloin hän ilmoitti pyrkivänsä Yhdysvaltain senaattiin vaaleissa 2008. Tony Abbott
Ennen politiikkaa Abbott työskenteli toimittajana muiden muassa "The Australian" -lehdessä. Hän on suorittanut talous- ja oikeustieteen tutkinnon Sydneyn yliopistossa. Lisäki Abbott sai Rhodes-stipendin ja suoritti Master of Arts (MA) -tutkinnon valtio-opista ja filosofiasta Oxfordin yliopistossa. Antti Lappalainen
Hän opiskeli Helsingin yliopistossa erivapaudella kansakoulupohjalta, suoritti 1982 filosofian kandidaatin tutkinnon ja väitteli tohtoriksi 1985. Elon Lindenstrauss
Lindenstrauss opetti Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa jo ennen valmistumistaan, jonka jälkeen hän muutti Yhdysvaloihin. Hän työskenteli Princetonissa sijaitsevassa Institute for Advanced Studyssä vuodet 1999–2001. Seuraavat kaksi vuotta hän toimi apulaisprofessorina Stanfordin yliopistossa, ja vuodet 2003–2005 hän työskenteli Clay-instituutissa. Vuodet 2004–2010 hän toimi professorina Princetonin yliopistossa, ja vuodesta 2008 hän on ollut myös Jerusalemin heprealaisen yliopiston professori. Kenneth Arrow
Arrow suoritti alemman korkeakoulututkinnon City College of New Yorkissa vuonna 1940. Tohtorintutkintonsa hän suoritti Columbia Universityssa vuonna 1951. Brené Brown
Brown suoritti alemman korkeakoulututkinnon Teksasin yliopistossa Austinissa (B.Sc., 1995). Hän opiskeli edelleen Houstonin yliopistossa, josta valmistui maisteriksi ja sittemmin tohtoriksi (M.Sc., 1996; Ph.D., 2002; alana sosiaalityö). Hannah Arendt
Analysoidessaan totalitarismin syntyä niin Neuvostoliitossa kuin natsi-Saksassakin Arendt syyttää nimenomaan poliittisen toiminnan muuttumista vaihtoehdottomuuksien, historiallisten ”välttämättömien totuuksien” ja etupiirien erityisintressien taistelukentäksi. Hannele Koivunen
Koivunen valmistui ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta 1968. opiskeli Helsingin yliopistossa kieliä, kansanrunoudentutkimusta ja taideaineita pääaineenaan taidehistoria. Hän on opiskellut muun muassa myös informaatiotutkimusta. Koivunen valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1973 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1994. Hänet tunnetaan muun muassa väitöskirjaansa pohjautuvasta teoksestaan "Madonna ja huora" (1995). Pentti Arajärvi
Arajärvi kirjoitti ylioppilaaksi Ressun lukiosta vuonna 1967 ja aloitti samana vuonna opintonsa Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1972. Vuosina 1977–1978 Arajärvi oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtaja. Lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1996 ja väitteli tohtoriksi vuonna 2003. Arajärven väitöskirja käsitteli toimeentuloturvan oikeellisuutta. Johannes Pakaslahti
Pakaslahti väitteli taloustieteiden tohtoriksi DDR:ssä 1970-luvulla ja valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa 2000. Jälkimmäinen väitöskirja käsitteli Euroopan unionin sosiaalista ulottuvuutta. Heinrich von Brentano
Heinrich von Brentano opiskeli oikeustiedettä Münchenin yliopistossa ja suoritti loppututkintonsa 1929. Hän väitteli tohtoriksi Gießenin yliopistossa 1932 ja työskenteli vuodesta 1932 lähtien lakimiehenä Darmstadtissa ja sitten vuosina 1943–1945 syyttäjänä Hanaussa. Nora Hämäläinen
Hämäläinen väitteli joulukuussa 2009 tohtoriksi aineella ”A Literary Turn – Rethinking the Roles of Generalization and Theory in Anglo-American Moral Philosophy”. Henrika Tandefelt
Tandefelt kirjoitti ylioppilaaksi 1991. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1997 ja tohtoriksi 2007. Martti Ahti
Ahti kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1967, valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden kandidaatiksi 1977, valtiotieteiden lisensiaatiksi 1985 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1988. Työuransa hän aloitti freelance-toimittajana Yleisradion ruotsinkielisessä kulttuuritoimituksessa tehden historia-aiheisia ohjelmia 1974–1978. Suomen Akatemian tutkimusassistenttina hän työskenteli 1979–1985, Helsingin yliopiston tutkimusassistenttina ja viransijaisena assistenttina 1986–1988, Hallintohistoriakomitean tutkijana 1989–1992, Helsingin yliopiston yliassistenttina 2000–2001, viransijaisena professorina vuosina 1992, 1996 ja 2000–2001. Vuodesta 2002 lähtien Ahti on työskennellyt vapaana tutkijana ja kääntäjänä. JoAnn E. Manson
Manson opiskeli ensin Harvardin yliopistossa (AB, 1975) ja sitten Case Western Reserve Universityssä, josta valmistui lääkäriksi (MD, 1979). Hän suoritti tämän jälkeen maisteri- ja tohtoritutkinnon kansanterveystieteestä Harvardin yliopiston kansanterveystieteen laitoksella (Harvard School of Public Health: M.Sc. 1984 ja Ph.D. 1987). Anne Moilanen
Moilanen on valmistunut filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta, jossa hän opiskeli teatterin ja draaman tutkimusta. Hän on opiskellut myös Tukholman yliopistossa ja Iso-Britanniassa Oxfordin yliopistossa, jossa hän oli vuosina 2015-2016 Helsingin Sanomain Säätiön stipendiaattina. Jan Philipp Albrecht
Albrecht opiskeli vuosina 2003–2009 oikeustieteitä Bremenissä, Berliinissä ja Brysselissä. Hän erikoistui Hannoverin ja Oslon yliopistoissa tietotekniikan alan oikeuteen. Albrecht on ottanut näkyvästi kantaa NSA-urkintaskandaaliin. Henry Biaudet
Sotilasuran päätyttyä Biaudet aloitti Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa huippuvauhdilla edenneet historian opinnot ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1901 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1906. Vailla vakituista virkaa hän elätti itsensä toimimalla ranskan kielen opettajana helsinkiläisissä kouluissa sekä lehtimiehenä. Vuonna 1900 hän työskenteli "Aftonpostenin" toimittajana ja "Nya Pressenin" ulkomaankirjeenvaihtajana. Daniel Schacter
Schacter suoritti kandidaatin tutkinnon Pohjois-Carolinan yliopiston Chapel Hillissä vuonna 1974 ja maisterin tutkinnon Toronton yliopistossa vuonna 1977. Vuonna 1978 hän oli vierailevana tutkijana Oxfordin yliopistossa. Tohtoriksi hän väitteli Toronton yliopistosta Endel Tulvingin ohjauksessa vuonna 1981. Eila Helander
Helander kirjoitti ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta vuonna 1965. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ensin teologiksi (TM 1969), valmistui sitten 1980-luvulla filosofian kandidaatiksi ja tohtoriksi (FK 1982, FK 1983, FT 1987). Ennen professuuriaan hän oli Helsingin yliopiston uskontotieteen dosentti vuosina 1988–1997. Iiris Aaltio
Aaltio opiskeli Jyväskylän yliopistossa ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1976, taloustieteiden maisteriksi 1978 ja lisensiaatiksi 1979. Hän väitteli kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1991 Helsingin kauppakorkeakoulusta aiheenaan organisaatiokulttuurit. Riitta Auvinen
Auvinen kirjoitti ylioppilaaksi 1959 ja hän väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1977. Työuransa hän aloitti TVK:n tutkimussihteerinä 1964–1966 ja jatkoi Väestöntutkimuslaitoksen tutkijana 1966–1969, Eläketurvakeskuksen tutkijana 1969–1970, Helsingin yliopiston assistenttina ja virkaa toimittavana apulaisprofessorina 1970–1981, Väestöliiton pääsihteerinä 1981–1986, Väestöntutkimuslaitoksen tutkimusjohtajana 1986–1993 ja saman laitoksen vanhempana tutkijana 1994–1997. Janne Hukkinen
Hukkinen valmistui diplomi-insinööriksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1984 ja väitteli Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampusyliopistossa 1990. Vuosina 1993–1996 hän toimi apulaisprofessorina Alankomaissa Maastricht School of Managementissa. Vuosina 1996–1998 Hukkinen johti Lapin yliopiston Arktista keskusta ja toimi sen professorina. Hän on tutkinut muun muassa kestävän kehityksen politiikan, strategian ja arvioinnin kognitiivisia ulottuvuuksia. Johanna Laakso
Laakso kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnassa vuonna 1979. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa 1979–1985 suomen kieltä, suomalaisugrilaista kielentutkimusta ja yleistä kielitiedettä. Vuosina 1984–1985 hän opiskeli Unkarissa Budapestissä (ELTE yliopistossa). Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1985. Vuonna 1986 hän opiskeli Virossa Tallinnan opettajakorkeakoulussa, ja keräsi aineistoa; sekä Helsingissä. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian lisensiaatiksi 1988 ja tohtoriksi 1990. Hänen väitöskirjansa (1990) nimenä oli "Translatiivinen verbinjohdin NE itämerensuomalaissa kielissä". Hermann Cohen
Cohen aloitti filosofian opinnot varhain, ja hänet tunnettiin pian Immanuel Kantin tuntijana. Hän opiskeli gymnaasissa Dessaussa, juutalaisessa teologisessa seminaarissa Breslaussa, sekä Breslaun, Berliinin ja Hallen yliopistoissa. Hänen väitöksensä nimi oli "Die systematischen Begriffe in Kant’s vorkritischen Schriften nach ihrem Verhältniss zum kritischen Idealismus". Vuonna 1873 hänestä tuli Marburgin yliopiston filosofisen tiedekunnan "privatdozent". Vuonna 1875 Cohen valittiin yliopiston ylimääräiseksi professoriksi ja seuraavana vuonna varsinaiseksi professoriksi. Markus Jäntti
Jäntti valmistui ylioppilaaksi 1984 ja valtiotieteen maisteriksi 1989. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa 1991–1992 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Åbo Akademissa 1993. Hän oli Michiganin yliopiston vieraileva professori 1996–1997. John Kenneth Galbraith
Galbraith suoritti alemman kandidaattitason tutkintonsa Ontarion Agricultural Collegessa, Toronton yliopistossa 1931 ja ylemmän kandidaattitason tutkinnon 1933 University of Californiassa sekä laati väitöskirjan samassa yliopistossa 1934. Heikki Saxén
Saxén opiskeli Fulbright-stipendiaattina lukuvuoden 2014–2015 Harvardin yliopistossa terveydenhuollon priorisoinnin johtaviin kansainvälisiin teoreetikkoihin lukeutuvan professori Norman Danielsin ohjauksessa. Hän väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 2017 aiheenaan bioetiikan tieteenalan kehitys ja tulevaisuuden mahdollisuudet. Bioetiikan ohella Saxén on perehtynyt oikeudenmukaisuutta käsitelleen yhteiskuntafilosofi John Rawlsin ajatteluun. Howard Zinn
Howard Zinn suoritti B.A. (Bachelor of Arts) -tutkinnon New Yorkin yliopistosta, jonka jälkeen hän jatkoi opiskelua menemällä Columbian yliopistoon, jossa hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon 1958. Zinn jatkoi uraansa siirtyen opettamaan historian professorina Spelman Collegeen (1959–1963) ja yhteiskuntatieteitä Bostonin yliopistoon yhteiskuntatieteiden professorina (1964–1988). Zinn oli vieraileva professori myös muun muassa Pariisin yliopistossa. Arthur Mentz
Mentz opiskeli Königsbergin Albertus-yliopistossa klassista filologiaa, historiaa ja maantiedettä. Hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1906 ja toimi sen jälkeen yliopistossa pikakirjoituksen lehtorina. Kun Königsberg (nykyinen Kaliningrad) siirrettiin Neuvostoliitolle vuonna 1945, Mentz muutti Rintelniin. Annie Duke
Duke opiskeli Columbian yliopistossa pääaineinaan englannin kieli ja psykologia. Hän sai Kansallisen tiedesäätiön stipendin, jolla hän pääsi Pennsylvanian yliopistoon opiskelemaan kognitiivista psykologiaa, erityisesti psykolingvistiikkaa. Duke jätti koulun kesken vuonna 1992 keskittyäkseen perheeseensä ja muutti Columbukseen, Montanaan miehensä Ben Duken kanssa. Aarne Honka
Honka pääsi ylioppilaaksi vuonna 1907. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa lukien saksan kieltä ja suorittaen arvosanat myös ranskan kielessä, latinassa, estetiikassa, kasvatusopissa sekä nykykansain kirjallisuudessa. Honka valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1912 ja hänet promovoitiin maisteriksi vuonna 1914. Kasvatusopin tutkinnon hän sai valmiiksi vuonna 1915. Janet Afary
Afary toimii uskontotieteen professorina Kalifornian yliopistossa, Santa Barbarassa. Hän suoritti maisterintutkinnon Teheranin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Michiganin yliopistossa. Väitöskirjan aiheena oli modernin Lähi-idän historia. Ronald Inglehart
Inglehart suoritti kandidaatin tutkinnon (B.A.) vuonna 1956 Northwestern-yliopistossa ja maisterin tutkinnon (M.A.) 1962 Chicagon yliopistossa, missä hän myös väitteli tohtoriksi (Ph.D.) 1967. Hänet nimettiin kunniatohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 2006, Brysselin vapaassa yliopistossa vuonna 2010 ja Lüneburgin Leuphanan yliopistossa 2012. Göran Schildt
Schildt kävi koulua Lärkanin lukiossa Helsingissä. Hän valmistui filosofian tohtoriksi. Schildt opiskeli myös Sorbonnen yliopistossa Pariisissa. 1945 hän muutti Ruotsiin ja työskenteli "Svenska Dagbladetin" toimituksessa 1951–1990. Hans Küng
Küng opiskeli teologiaa ja filosofiaa 1948–1957 Rooman Paavillisessa Gregoriana -yliopistossa sekä Sorbonnessa Pariisissa. Hän väitteli teologian tohtoriksi aiheenaan vanhurskauttaminen Karl Barthin teologiassa. Küng toimi koko yliopistouransa ajan Tübingenin Eberhard Karls -yliopistossa, vuodesta 1960 alkaen fundamentaaliteologian professorina, 1963–1980 dogmatiikan sekä ekumeenisen teologian oppituolin haltijana ja 1980–1996 ekumeenisen teologian professorina. Hans Löhrl
Löhrl opiskeli biologiaa ja geologiaa Tübingenin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Münchenin yliopistosta, väitöksen aiheena oli paikallisten pikkujyrsijöiden ja päästäisten ekologia ja fysiologia ("Ökologische und physiologische Studien an einheimischen Muriden und Soriciden"). Tämän jälkeen Löhrl tutki lintuja sekä Rossittenin lintuasemalla että yksityisellä Radolfzellin lintuasemalla Mettnaussa. Vuosina 1957–1962 Löhrl johti Baden-Württembergin valtiollista linnustonsuojelulaitosta (Staatliche Vogelschutzwarte) Ludwigsburgissa, ja 1962–1976 Max Planck -instituutin Radolfzellin lintuasemaa. Hän toimi Saksan lintutieteellisen yhdistyksen (DO-G) varapuheenjohtajana 1971–1979. Vuonna 1981 DO-G myönsi hänelle kunniajäsenyyden, ja American Ornithologists' Union (AOU) vuonna 1989. Pertti Ahonen (professori)
Ahonen teki vuosina 1980–1981 osan väitöskirjatyöstään Yhdysvalloissa, missä harjoitti sittemmin tutkimustyötä Stanfordin yliopistossa vuosina 1988–1990 yksikössä Scandinavian Consortium for Organizational Research (SCANCOR). Hän oli vuodet 1999–2001 professorina EIPA:ssa (European Institute of Public Administration) Alankomaissa alanaan Public Policy and Public Management. Kerttu Aitola
Aitola väitteli 2012 Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulussa tekniikan tohtoriksi väitöskirjalla ”Hiilinanomateriaalit väriaineaurinkokennon vastaelektrodeina”. Hän on työskennellyt väittelynsä jälkeen tutkijatohtorina Dalianin teknillisessä yliopistossa, Kungliga Tekniska Högskolanissa Tukholmassa ja Uppsalan yliopistossa. Hans Jonas
Jonas opiskeli filosofiaa ja teologiaa Freiburgin, Berliinin ja Heidelbergin yliopistoissa, ja väitteli lopulta tohtoriksi Marburgin yliopistosta, jossa opiskeli Martin Heideggerin ja Rudolf Bultmannin oppilaana. Marburgissa hän muodosti myös elinikäisen ystävyyssuhteen Hannah Arendtin kanssa. Justin Barrett
Barrett väitteli tohtoriksi kokeellisesta psykologiasta Cornellin yliopistossa. Hän on opettanut Michiganin yliopistossa Ann Arborissa. Angela K. Kepler
Kepler valmistui Canterburyn yliopistosta Uudessa-Seelannissa. Hänellä on maisterin tutkinto Havaijin yliopistosta ja tohtorintutkinto Cornellin yliopistosta New Yorkissa. Hän on opiskellut myös Oxfordin yliopistossa. Hilda Heine
Heine työskenteli vuodet 1992–1995 Marshallinsaarten opetusministeriössä. Hän asui 1995–2006 Honolulussa, jossa hän oli Pacific Resources for Education and Learningin palkkalistoilla. PREL:ssä hän jatkoi 2006–2011, jolloin hän toimi Majurolla ohjelmajohtajana. Heine suoritti 2004 väitöstukimuksensa Etelä-Kalifornian yliopistoon. Hän oli ensimmäinen marshallinsaarelainen tohtori.