Mikä on Kominterni?
Komintern
Kommunistinen internationaali (lyhenne Komintern) oli vuosina 1919–1943 toiminut, Venäjän kommunistisen puolueen (bolševikit) aloitteesta perustettu kansainvälinen yhteistyöjärjestö, jonka tarkoituksena oli kansainvälisen porvariston kukistaminen työväenluokan (proletariaatti) nimissä.
Kommunistien liitto
Kommunistien liitto on suomalainen, vuonna 2002 perustettu, marxilais-leniniläinen poliittinen järjestö, joka osallistuu aktiivisesti Suomen Työväenpuolueen (STP) toimintaan. Kommunistinen nuorisoliitto
Kommunistinen nuorisoliitto (KomNL) on suomalainen vuonna 2000 perustettu puoluepoliittisesti sitoutumaton kommunistinen nuorisojärjestö. KomNL on tarkoitettu 15–30-vuotiaille. Mihail Tomski
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Tomskista tuli valtakunnallisesti merkittävä ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimi ammattiliittojen keskusneuvoston puheenjohtajana vuosina 1918–1921 ja 1922–1929. Hän oli jonkin aikaa kommunistisen ammattiyhdistysinternationaalin Profinternin pääsihteerinä. Tomski kuului myös kommunistisen puolueen keskuskomiteaan vuosina 1919–1934 ja politbyroohon vuosina 1922–1930 sekä puolueen Orgbyroon keskuskomiteaan vuosina 1921 ja 1922–1924. Lisäksi hän johti Neuvosto-Turkestanin kansankomissaarien neuvostoa ja toimeenpanevaa keskuskomiteaa vuonna 1921. Tomski kuului 1920-luvulla kommunistisen puolueen oikeistosiipeen, jonka johdon hän muodosti yhdessä Nikolai Buharinin ja Aleksei Rykovin kanssa. Oikeistoryhmä tuki aluksi Josif Stalinia tämän kamppailussa Lev Trotskin johtamaa vasemmisto-oppositiota vastaan, mutta vuosikymmenen lopussa Stalin kääntyi myös Buharinin ryhmää vastaan ja heidät julistettiin puolueen ”oikeistopoikkeamaksi”. Tomski syrjäytettiin asemistaan ammattiyhdistystoiminnan johdossa vuonna 1929 ja politbyroosta seuraavana vuonna. Hän oli tämän jälkeen vielä korkeimman kansantalousneuvoston varapuheenjohtajana 1929–1930 ja valtion kustannusliike OGIZin johtajana vuodesta 1932. Hänet pudotettiin vuonna 1934 keskuskomitean täysjäsenestä ehdokasjäseneksi. Kommunisti (suomalainen lehti)
Kommunisti oli Suomen kommunistisen puolueen (SKP) poliittis-teoreettinen äänenkannattaja, joka ilmestyi vuosina 1944–1990. Kommunisti ilmestyi kerran kuukaudessa ja sen painos oli noin 3 000–5 000. Puolet aikakauslehden tilasta vei, vuodesta 1962 lähtien, kansainvälisen Rauhan ja sosialismin ongelmia (RSO) -lehden suomennettu aineisto. RSO oli Neuvostoliitto-johtoisen kansainvälisen kommunistisen liikkeen äänenkannattaja. Kommunismi
Noin 100-luvulla eaa. Lähi-idässä vaikutti juutalaisuudesta eristäytynyt essealaisten uskonlahko, jonka toiminta perustui vapaaehtoiseen köyhyyteen, askeettisuuteen ja tasa-arvoisuuteen. He kielsivät kaupanteon, koska katsoivat sen edustavan ahneutta ja toisten petkuttamista. Essealaiset eivät omistaneet mitään yksityistä, vaan kaikki heidän keskuudessaan oli yhteistä. Varhaiskristillinen kirkko omaksui nopeasti kommunalistisia piirteitä, kuten yhteinen maanomistus. Varhaiskristityt halusivat luoda uuden kansakunnan, jonka toiminta perustuisi epäitsekkyyteen ja varakkuuden jakamiseen köyhyyden ja kurjuuden poistamiseksi. He näkivät itsensä vain maallisen omaisuuden hoitajina, minkä todellinen omistaja oli Jumala. Tämä kehitys johti erilaisten yhteisöjen perustamiseen ja siitä edelleen luostarijärjestelmän kehittymiseen Rooman valtakunnassa. Luostarit olivat monesti hyvinkin suljettuja yhteisöjä, joiden jäsenillä ei ollut omaa omaisuutta. Kommunistien liitto
Kommunistien liitto hyväksyi ensimmäisen periaateohjelmansa Lohjalla syyskuussa 2003 järjestetyssä kokouksessa. Järjestö määritellään ohjelmassa ”työväenluokan puolueeksi”, joka ”toimii kaikissa oloissa työväenluokan ja sen liittolaisten lähtökohdista”. Kommunistien liitto kertoo erottuvansa muista etenkin siinä, että se tukeutuu toiminnassaan yhteiskunnan tieteelliseen ymmärtämiseen, joka tapahtuu Karl Marxin, Friedrich Engelsin ja Vladimir Leninin ”löytämien” lakien pohjalta. Järjestön toiminnan keskeiseksi tavoitteeksi ilmoitetaan luokkatietoisuuden kohottaminen ”järjestämällä toimintaa marxilais-leniniläiseen yhteiskuntakäsitykseen perustuvan tietouden levittämiseksi”. Kommunistien tärkeimmäksi tehtäväksi määritellään ”laajan monopolienvastaisen rintaman luominen suurpääoman valtaa vastaan”. Maailmanvallankumous
Kommunistien propagoima työväenluokka koki suuria uhrimääriä vaatineen ensimmäisen maailmansodan olevan vanhojen valtarakenteiden ylläpitämän kansojen alistamisen huipentuma. 1900-luvun alkupuolella kapitalistisen järjestelmän nähtiin olevan kuin ketju, joka muodostuu kansallisvaltioiden lenkeistä. Yhden lenkin murtuminen tulisi vaikuttamaan muihin lenkkeihin. Lokakuun vallankumous Venäjällä vuonna 1917 käynnistikin vallankumousten ja kapinoiden sarjan. Sosialistit ja kommunistit kävivät kapinaan muun muassa Suomessa, Saksassa, Baijerissa, Unkarissa ja Italiassa. Kommunistien puheissa näiden valtioiden nähtiin liittyvän mukaan maailmanvallankumoukseen. Vasemmistokommunismi
Vasemmistokommunismi on marxilainen suuntaus ja poliittinen liike, joka erkani Kominternista 1920-luvun alussa Leninin ja bolsevikkien kanssa käytyjen kiistojen seurauksena. Vasemmistokommunismia ei voi pitää yhtenäisenä teoreettisena suuntauksena vaan pikemmin kollektiivisena nimikkeenä erilaisille järjestöille ja teoreetikoille jotka kritisoivat Kominternia ja Neuvostoliittoa keskusjohtoisuudesta ja "porvarillisuudesta". Vasemmistokommunistit hylkäävät yleisesti ottaen parlamentaarisen toiminnan ja tähtäävät vallankumouksen kautta syntyvään proletaarisen diktatuurin valtaan. Kommunismi
Kristillinen yhteisöajattelu eli elinvoimaisena koko keskiajan. Keskiajalla muovautui agraarikommunismin muoto, kun maanviljelijät nousivat laajamittaisesti kapinaan eri puolilla Eurooppaa 1300-luvulta lähtien. Taustalla oli ilmaston lämpeneminen, rutto ja tyytymättömyys feodaaliseen maanomistuspolitiikkaan. Kapinat alkoivat Italiasta (1304–07) ja jatkuivat Flanderissa (1323–28), Ranskassa (1356), Englannissa (1381), Pohjois-Espanjassa (1437), Böömissä (1419–34), Unkarissa (1514) ja Saksassa (1525). Yhteiskunnallisen muutoksen ja kristinuskon reformaation puolesta kamppailevia liikkeitä syntyi runsaasti. Saksassa talonpoikaiskapinan keskeisin johtohahmo oli reformaattori Thomas Müntzer. Hän uskoi vankasti yhteisomistuksen hyötyihin ja tasa-arvoisen yhteiskunnan olevan mahdollista perustaa kristittyjen kesken. Hän oli vakuuttunut siitä, että papit ja aateliset olivat pääsyyllisiä tavallisen kansan huonoihin elinoloihin, kansan riistoon ja omien etujen ajamiseen. Müntzeriä on usein pidetty radikaalisosialistien ja marxilaisten edelläkävijänä. Kommunismi Suomessa
Nykyään Suomessa toimii kaksi rekisteröitynyttä kommunistista puoluetta: Rauhan ja sosialismin puolesta – Kommunistinen työväenpuolue (KTP), jonka perustivat alkuvuodesta 1988, SKPy:n johdon kanssa aiemmin erimielisyyksiin ajautuneet, kovan linjan marxilais-leniniläiset, sekä vuonna 1997 rekisteröity Suomen kommunistinen puolue (SKP), joka on puolueista suurempi. ”Uusi SKP” rakennettiin 1990-luvun puolivälissä Yrjö Hakasen johtaman SKPy:n pohjalle. Puolueiden lisäksi maassa toimivat, KTP:stä 2002 erotettujen, Kommunistien liitto sekä trotskilaiset Sosialistiliitto (SL) ja Marxilainen työväenliitto (MTL). Mao Zedong
Mao uskoi tämän politiikan olevan hyvä keino kommunistien valtaan nostamiseksi, eikä uskonut pikkuisen kommunistisen puolueen mahdollisuuksin nousta sellaisenaan Kiinassa merkittäväksi puolueeksi, kuten hän teki selväksi Kiinan kommunistisen puolueen 3. puoluekokouksessa. Tämän politiikan kannatus ja merkittävä ”myyräntyö” Kuomintangissa nostivat Maon uudelleen yhdeksi KKP:n merkkihenkilöistä. Kuomintang organisoitiin uudelleen ja kommunistipuolueen jäsenet saivat merkittävän osan kansallisen puolueen viroista. Samaan aikaan Neuvostoliitto rahoitti merkittävästi – samoin kuin se oli rahoittanut myös Kommunistista puoluetta – Kuomintangia ja koulutti sille sotilaita. Mao toimi aktiivisesti Kuomintangissa ja hän pääsi jopa sen korkeimman elimen, Toimeenpanevan keskuskomitean, jäseneksi. Kuomintang
Puolue teki paluun valloittamalla Guangzhoun (Kanton) ja perustamalla sinne separatistihallituksen vuonna 1920. Tämän jälkeen se yritti yhdistää maan sotaretkellä vuonna 1922, mutta tämä epäonnistui ja johtoryhmä pakeni Shanghaihin. Komintern halusi tuohon aikaan Kommunistiselle puolueelle liittolaisen, jollaiseksi valittiin KMT. Puolue järjestäytyi uudelleen Kominternin ja Neuvostoliiton tuella sekä poliittisesti että sotilaallisesti ja perusti uudelleen separatistihallituksen Guangzhouhun vuonna 1925. Näihin aikoihin puolueen ideologiana toimi Sun Zhongshanin Kansan kolme periaatetta (三民主義, mikä on myös Taiwanin kansallislaulun nimi): nationalismi, demokratia ja elanto kansalle. Kommuuni
Historiallisesti sanalla viitataan Pariisin kommuuniin, joka oli Ranskassa pari kuukautta vuonna 1871 toiminut vallankumoushallitus. Kansandemokratia
Ensimmäiset kansandemokratiat muotoutuivat toisen maailmansodan jälkeen, kun Neuvostoliitto alkoi korostaa marxilais-leniniläisen järjestelmän ylivoimaisuutta kapitalismiin verrattuna. Tämä merkitsi, että eri maiden kommunistipuolueita rohkaistiin ottamaan valta itselleen. Sodan voittajavaltioihin kuuluneen Ison-Britannian pääministeri Winston Churchill piti maaliskuussa 1946 puheen, jossa hän pahoitteli, että Itä-Eurooppa on jäämässä rautaesiripun taakse Neuvostoliiton määräysvaltaan.
Neuvostoliitto toteutti kansandemokratioiden muodostamisen Josif Stalinin uskotun miehen Andrei Ždanovin johtamana vuodesta 1947 alkaen. Tätä varten perustettiin Kominform-järjestö. Monet itäeurooppalaiset tunsivat kiitollisuutta venäläisille natsimiehityksen lopettamisesta. Kommunistipuolueet saivat paljon kannatusta, ja Kominform ohjasi niitä hankkimaan vaikutusvaltaa myös poliisivoimissa ja armeijassa. Neuvostoliitto takasi niille, että jos he pääsevät valtaan, he myös pysyvät vallassa. Esimerkiksi Tšekkoslovakiassa kommunistit saivat vallan itselleen lyhyen tapahtumasarjan tuloksena. Helmikuussa 1948 hallituspuolueet riitautuivat ja ei-kommunistit erosivat siitä. Kommunistit jäivät hallitukseen ja ottivat haltuunsa tärkeimmät virkapaikat. Presidentti Beneš pelkäsi maan joutuvan sisällissotaan ja nimitti täysin kommunistisen hallituksen 25. helmikuuta 1948. Tämän jälkeen kommunistit eivät enää antaneet valtaa muille puolueille. Kansandemokratioita nimitettiin kommunistisiksi tai sosialistisiksi valtioiksi. Kommunistien liitto
Kommunistien liiton aate on marxismi-leninismi, jonka oikeaa tulkintaa Suomessa se kokee edustavansa. Tultuaan erotetuiksi KTP:stä liiton perustajat julistivat entisen puolueensa keskusneuvoston politiikan ”vain vasemmistolaiseksi”, erotuksena marxilais-leniniläisestä. Erotetut tunsivat kuitenkin puolustavansa KTP:n aiempia päätöksiä ja asiakirjoja. Varsinaiset aatteelliset erimielisyydet ovat siten vähäiset. Varsinainen linjanveto tapahtuu taktiikassa, eli “monopolien vastaisen yhteisrintaman kehittämisessä”, jonka hallinta KTP:n enemmistöltä liiton mielestä puuttui. Pariisin kommuuni
Pariisin kommuuni (, "commune" = "kunta") tarkoittaa vallankumoushallitusta, joka hallitsi Pariisia 18. maaliskuuta – 30. toukokuuta 1871, vaikkakin se julistettiin virallisesti perustetuksi vasta 28. maaliskuuta. Kommuunin jäsenistä käytetään nimitystä kommunardit. Termillä 'Commune de Paris' oli perinteitä jo Ranskan vallankumouksen ajoilta, jolloin Pariisia hallitsi Pariisin kommuuni. Saksan kommunistinen puolue
Toisen maailmansodan jälkeen Saksan miehittäjävallat sallivat puolueen toiminnan. Neuvostoliiton miehittämällä alueella Itä-Berliiniä lukuun ottamatta sosiaalidemokraattiset puoluejärjestöt pakkoyhdistettiin kommunistisiin vuoden 1946 huhtikuussa nimellä Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue, josta tuli Itä-Saksaa yksinvaltaisesti hallinnut kommunistipuolue. Itärintama (toinen maailmansota)
Kommunismi, toisin kuin kansallissosialismi, oli kansainvälinen liike, ja Neuvostoliiton oli onnistunut 1920- ja 1930-lukujen aikana rakentaa kominternin kautta laaja verkosto eri Euroopan maihin. Toisen maailmansodan aikana tämä valjastettiin tiedustelukäyttöön, minkä vuoksi Kremlin vakoilu oli koko sodan ajan saksalaista huomattavasti menestyksellisempää. Tärkeimmät tietolähteet olivat Sveitsistä käsin toimiva Lucy-koodinimellä tunnettu vakoilurengas, jota johti Saksasta pakolaisena maahan tullut Rudolf Roessler. Hänelle lähetti tietoja noin kymmenen Saksassa toimivaa vakoilijaa, joista osa oli armeijan upseereita. Merkittävimpänä tietolähteenä toimi ilmeisesti Hitlerin esikunnassa työskennellyt vakooja koodinimeltään Werther, jonka on myöhemmin arveltu olleen Martin Bormann. Sveitsin salainen poliisi pääsi lopulta sodan loppuvaiheessa vakoilurenkaan jäljille ja lopetti sen toiminnan, vaikka on myös viitteitä siitä, että rengas olisi toiminut yhteistyössä sveitsiläisten tiedusteluorganisaatioiden kanssa. Toinen keskeinen vakoilutietolähde oli Saksan Japanin suurlähetystössä työskennellyt Richard Sorge, koodinimeltään Ramsay, joka toimitti Kremlille tiedon muun muassa operaatio Barbarossan alkupäivämäärästä ja tiedon Japanin aikomuksesta hyökätä Pearl Harboriin, mikä mahdollisti puna-armeijan joukkojen vetämisen pois Kiinan vastaiselta rajalta Moskovan puolustukseen. Toinen internationaali
Virallisesti Toinen internationaali purkautui vuonna 1916. Sodan jälkeen sen perintöä elvytettiin vuonna 1920. Osa puolueista perusti ns. 2½ internationaalin, toiset liittyivät Kominterniin. Trotskilaisuus
Toisen maailmansodan jälkeen syntyneitä yhteiskuntakokeiluja kuten Kiinan kansantasavaltaa ja itäeurooppalaisia "kansandemokratioita" Cliff piti myös valtiokapitalistisina. Esimerkiksi 1940-luvun lopun Neljäs internationaali, joka oli jo aikaisemmin erottanut Cliffin ja hänen kannattajansa järjestöstään, piti kyseisiä valtioita "epämuodostuneina työväenvaltioina", koska niissä ei koskaan ollut ehtinyt olla aitoa proletariaatin diktatuuria, kuten Venäjällä oli ollut 1917-1925, jonka jälkeen Neuvostoliiton järjestelmä rappeutui. Kominternin entisen pääsihteerin Josip Broz Titon ja generalissimus Stalinin vuoden 1948 välirikon jälkeen Jugoslaviaa pidettiin kuitenkin Neljännen internationaalin piirissä "työväenvaltiona", ei siis "epämuodostuneena työväenvaltiona". Vuonna 2003 poisti tunnetuin trotskilainen järjestö, ranskalainen Ligue Communiste Révolutionnaire ohjelmastaan käsitteen "proletariaatin diktatuuri". Sosialismi
Kommunistisen liikkeen synnyn myötä sosialismi jakaantui lopullisesti kahteen leiriin. Muualla sai laajaa kannatusta reformistinen suunta, joka painotti jatkuvaa, vähittäistä uudistustyötä. Sosiaalidemokraattien perimmäinen tavoite oli edelleen tuotannontekijöiden kansallistaminen, kun ne saavuttaisivat parlamentaarisen enemmistön. Ensimmäinen sosiaalidemokraattinen hallitus perustettiin Ruotsissa 1920. Ilman ehdotonta enemmistöä sosiaalidemokratiasta tuli kapitalismin sisäinen uudistusliike. Se tyytyi parantamaan äänestäjäkuntansa elintasoa sosiaaliturvalla, eläkkeillä ja työsuojelulla. (Suomessa, katso: Forssan ohjelma 1903). Neuvostoliiton synnyn myötä muut radikaalit sosialismin muodot, kuten anarkismi ja syndikalismi, alkoivat heiketä, vaikka niillä olikin vielä keskeinen rooli joillain alueilla, kuten esimerkiksi 1930-luvun Espanjassa. Kommunistinen manifesti
Kommunistisen puolueen manifesti (; tunnettu yleisesti nimellä Kommunistinen manifesti) on Karl Marxin ja Friedrich Engelsin kuuluisin kirjoitus, ja se julkaistiin vuonna 1848. He kirjoittivat sen Brysselissä Kommunistien liiton julistukseksi, ja se julkaistiin ensi kerran helmikuussa 1848 saksankielisenä Lontoossa, Britanniassa. Manifestissa kuvaillaan, miten kapitalismin kehitys tulee väistämättä johtamaan proletariaatin suorittamaan vallankumoukseen, jonka seurauksena kapitalismi korvautuu sosialismilla ja kommunismilla. Siinä ei kuitenkaan kuvailla tulevaa kommunistista yhteiskuntaa. Nikolai Buharin
Buharinin poliittinen aktiivisuus alkoi 16-vuotiaana hänen liityttyään opiskelijatoimintaan vuoden 1905 vallankumouksen yhteydessä. Hän liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen 1906 ja kannatti bolševikkifraktiota. Buharin opiskeli taloustiedettä Moskovan yliopistossa 1907–1910. Vuonna 1907 hän oli järjestämässä nuorisokonferenssia Moskovassa, mitä pidetään Komsomolin alkuna. 20-vuotiaana hän oli jo puolueen Moskovan komitean jäsen. Komitea oli ohranan soluttama, ja Buharin pidätettiin 1909 ja 1910 ja karkotettiin Arkangeliin 1911. Hän kuitenkin pakeni Saksaan ja tapasi Leninin 1912 ja auttoi Stalinia kirjoittamaan ensimmäisen artikkelinsa kommunismista. Buharin matkusti 1915 Ruotsiin luodakseen yhteyksiä Venäjällä vielä vaikuttaviin kommunisteihin, mutta hänet karkotettiin, joten hän siirtyi Yhdysvaltoihin toimittamaan Lev Trotskin ja Aleksandra Kollontain kanssa venäjänkielistä sanomalehteä "Novyi Mir". Suomen Kommunistisen Puolueen historia
Julkiseksi järjestöksi Suomessa kommunistit perustivat 1920 muiden vasemmistolaisten kanssa Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen (SSTP), jonka ohjelman laati Kuusinen. Kominternin sääntöjen mukaan jokaisesta maasta siihen saattoi kuulua vain yksi puolue, mikä oli Suomen osalta SKP. SSTP ei kuulunut Kominternin, vaikka puoluetta (ensimmäistä kertaa) perustettaessa näin päätettiin. Puoluetta perustamassa olivat myös monet vasemmistoenemmistöisen Suomen Ammattijärjestön (SAJ) kannattajat sekä kommunistien vaikutuspiiriin päätyneet sosiaalidemokraattiset nuoriso- ja naisjärjestöt. SSTP:n toiminta ei miellyttänyt valtiovaltaa ja elokuussa 1923 suoritettiin noin 200 SSTP:n jäsenen joukkopidätys, joka tunnetaan pääministerin mukaan "Kallion leikkauksena". SSTP:n kieltämisen jälkeen sen entiset kannattajat osallistuivat vaaleihin erilaisten työväen ja pienviljelijöiden vaaliliittojen ja komiteoiden avulla. Näitä yhdisti Sosialistinen työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestö. Neuvostojen kommunismi
Neuvostojen kommunismin pääperiaatteita ovat sen vastakohtaisuus leninististen aatteiden mukaisen demokraattisen sentralismin ja puolueen käsittämisen vallankumouksen etujoukkona ja sen väite, että työpaikoilla syntyvät demokraattiset työläisten neuvostot ovat työväenluokan luonnollinen järjestäytymis- ja hallinnoimistapa. Neuvostojen kommunismi on myös vastakohtaista sosiaalidemokratialle, koska se ei kannata reformismia eikä parlamentarismia. Jotkin neuvostojen kommunismin ajatukset ovat saaneet vaikutteita anarkosyndikalismilta. Pariisin kommuuni
Pariisin kommuunia ovat myöhemmin ihailleet monet sosialistijohtajat. Mao Zedong viittasi usein siihen, ja Vladimir Lenin piti Marxin ohella kommuunia ”elävänä esimerkkinä proletariaatin diktatuurista”. Hän vaati, että hautajaisissa hänet käärittäisiin punaiseen lippuun, joka oli säästynyt Pariisin kommuunin ajoilta. Neuvostoliiton avaruuslento Voshod 1 vei mukanaan palasen kommunardilippua. Marxismi-leninismi
Kommunismi eli luokaton yhteiskunta on marxilais-leniniläisten tavoite ja marxilaisen historiakäsityksen mukaisesti koko yhteiskunnallisen kehityksen suunta. Viime kädessä kaikki marxilais-leniniläinen politiikka on oikeutettava kommunismin päämäärällä. Kommunistinen yhteiskunta on marxilais-leniniläisille tulevaisuuden järjestys, jota yhdessäkään marxilais-leniniläisten hallitsemassa valtiossa ei ole katsottu saavutetun. Neuvostoliitto sen sijaan tulkitsi jo 1930-luvulla saavuttaneensa sosialismin. Kommunismiin siirryttäessä tarvitaan "proletariaatin diktatuuria" ja ohjausta oikeaoppiselta marxilais-leniniläiseltä puolueelta. Käsitykset vaihtelevat siitä, millä tavoin siirtymisen kommunismiin ja sosialismiin tulisi tapahtua. Osa on painottanut aseellisen vallankumouksen merkitystä toisten tyytyessä rauhanomaisempiin keinoihin. Kommunistinen puolue
Kommunistinen puolue on organisoitunut joukkojärjestö, joka pyrkii muuttamaan yhteiskunnan kapitalistisesta sosialistiseksi ja lopulta kommunistiseksi. Puolueiden periaatteet kehittivät Marx ja Engels ja niitä muokkasivat Lenin, Stalin ja muut. Ne ovat omistautuneet kommunismin perustamiseen. Marxismi-leninismi
Marxilais-leniniläiset ovat pitäneet teoriaansa ideologisena perusteluna muun muassa sosialismille ja kommunismille. Kommunistiset puolueet, NKP:n esimerkkiä seuraten, ovat puolestaan usein vaatineet itselleen näiden käsitteiden ainutta oikeaa tulkintaa. Marxismi-leninistisissä maissa on kommunistinen puolue, joka on porvariston vastavallankumouksen estävä kaaderipuolue. Puolue järjestyy demokraattisen sentralismin mukaisesti. Länsimaissa kommunistista puoluetta ja sen järjestäytymistä on kutsuttu yksipuoluejärjestelmäksi. Kansanrintama
Ensimmäinen kansanrintama syntyi Ranskassa 1934 jälkeen vasemmiston ja keskustan muodostaessa liittouman, joka voitti vaalit 1936. Kansanrintaman mahdollisti toisaalta keskustalaisten puolueiden ja demokraattisen työväenliikkeen kokema uhka fasismin taholta ja toisaalta kommunistien muuttuminen yhteistyöhaluisiksi osittain Neuvostoliiton muuttuneen ulkopolitiikan vuoksi. Kommunistisen liikkeen puolelta Neuvostoliiton ulkopolitikan tukemiseksi Euroopan maissa kansanrintamapolitiikkaa Neuvostoliitosta koordinoi Komintern. 1930-luvun laman aiheuttama oikeistoradikalismin nousu sai aikaan kansanrintamaa vastaavia muodostelmia myös muissa maissa. Yhteisrintama (laulu)
Yhteisrintama on kommunistinen termi, joka tarkoittaa eri asiaa kuin kansanrintama. Kommunistinen nuorisointernationaali
20. marraskuuta 1919 IVSJO piti Berliinissä ensimmäisen edustajakokouksensa sodan jälkeen. Kahtatoista jäsenliittoa edustaneet osanottajat päättivät tuolloin muuttaa järjestön nimeksi Kommunistinen nuorisointernationaali, jonka ensimmäisenä kongressina, vankilasta vapautuneen Münzenbergin organisoimaa, Berliinin kokousta on sittemmin pidetty. KNI:sta tehtiin Kominternin nuorisojärjestö ja Münzenbergistä KNI:n toimeenpanevan komitean pääsihteeri. Komsomol
Komsomolilla oli vähäistä suoranaista vaikutusta NKP:n ja Neuvostoliiton hallinnon toimintaan. Sen pääasiallinen tehtävä oli toimia välineenä iskostaa nuorison mieliin kommunistisen puolueen ajatustapoja. Lisäksi Komsomolin kautta saatiin nuoria politiikan palvelukseen. Esimerkiksi opiskelijoiden oli käytännössä pakko kuulua järjestöön. Fasismi
Marxilaisen yhteiskuntateorian mukaan fasismi on vastavallankumouksen muoto, mutta jokainen vastavallankumous tai taantumuksellinen diktatuuri ei ole fasismia. Kominternin työvaliokunnan tekemässä erittelyssä vuodelta 1923 sanotaan: ”Fasismi on tyypillinen rappioilmiö, kapitalistisen talouden lisääntyvän hajoamisen ja porvarillisen valtion rappeutumisen heijastuma.” Vuonna 1933 Kominternin työvaliokunta antoi seuraavan määritelmän fasismille: ”Fasismi on finanssipääoman kaikkein taantumuksellisimpien, kaikkein šovinistisimpien ja imperialistisimpien ainesten avoimesti terroristinen diktatuuri.” Kommunistinen nuorisoliitto
KomNL tekee yhteistyötä SKP:n ja muiden kommunististen järjestöjen kanssa. KomNL:n entisiä puheenjohtajia ja muita jäseniä oli alkuvuodesta 2005 perustamassa Marxilais-leniniläistä yhteiskuntatieteen seuraa (MLYS), joka on analyyseissään arvostellut SKP:tä. Venäjän federaation kommunistinen puolue
Venäjän federaation kommunistinen puolue (, lyh. КПРФ; "Kommunistitšeskaja partija Rossijskoi Federatsii", KPRF) on venäläinen puolue, jonka perusti helmikuussa 1993 kielletyn Neuvostoliiton kommunistisen puolueen vahvin ryhmä. Puolue korostaa ainutlaatuista venäläistä erikoisluonnettaan painottaessaan isänmaallisuuden ja nationalismin merkitystä marxismi-leninismin lisäksi. KPRF:n johtaja (1. sihteeri) on Gennadi Zjuganov. Apartheid
Hallituksen vastaus lakkoihin ja vastarintaan oli nopea ja kovakourainen. Poliisi ja sotilaat pakottivat työläiset töihin. Johannesburgissa 18 ihmistä kuoli poliisin avattua tulen muun muassa Alexandrian kaupunginosassa. Kukistaakseen vastarinnan hallitus myös sääti uuden "kommunismin hävittämislain" (Suppression of Communism Act) jossa kommunistinen puolue kiellettiin. Laissa kommunismi määriteltiin "”toiminnaksi, jonka tarkoituksena on aikaansaada mikä tahansa poliittinen, teollinen, sosiaalinen tai taloudellinen muutos unionissa epäjärjestystä tai häiriötä edistämällä..tai joka lisää vihamielisyyttä eurooppalaisten ja ei-eurooppalaisten rotujen välillä”". Laki antoi oikeusministeriölle oikeuden kerätä luetteloita kommunistisina pidettyjen järjestöjen jäsenistä ja antamaan näille, yleensä viideksi vuodeksi kerrallaan, ”pannamääräyksen”. Pannamääräyksen saanut henkilö ei saanut esiintyä julkisesti ja hänen asumistaan ja liikkumistaan rajoitettiin. Oikeusministerille myönnettiin lisäksi oikeus julistaa mikä hyvänsä yhteisö laittomaksi ja takavarikoida sen varat. Hänellä oli lisäksi oikeus kieltää julkiset kokoontumiset, jotka ”edistivät kommunismia”. "Kommunismin hävittämislakia" käytettiin lähes kaiken hallitukseen kohdistuneen kritiikin vaimentamiseen. Antikommunismi
Kylmän sodan aikana supervaltojen aatteellinen vastakkainasettelu tarjosi länsimaissa, eritoten Yhdysvalloissa, kasvualustan antikommunistiselle toiminnalle. Tunnetuimpia yhdysvaltalaisia antikommunisteja oli populistinen republikaanisenaattori Joseph McCarthy, joka 1950-luvulla käynnisti mccarthyismina tunnetut poliittiset vainot, joiden tavoitteena oli sulkea kommunistit ja kommunistien tukijat yhteiskunnan ulkopuolelle. Hän syytti poliittisia vastustajiaan, valtion virkamiehiä, yliopistojen professoreita, Hollywoodin elokuvakäsikirjoittajia, ja jopa armeijan johtoa yhteistyöstä Neuvostoliiton kanssa. Monet vasemmistolaiset pakotettiin väärin perustein eroamaan työtehtävistään. Suurin osa McCarthyn syytöksistä oli valheellisia ja perusteettomia, mutta hänen onnistui toiminnallaan kuitenkin vaikuttaa merkittävällä tavalla Yhdysvaltain sisäpolitiikkaan useiden vuosien ajan. Kansanrintama
Kominternin kuudennessa kongressissa 1928 kannatettiin vielä kompromissitonta vallankumousta. Vielä Adolf Hitlerin tultua valtaan Saksassa 1933 uusi Josif Stalinin neuvostoliittolais-saksalaisen hyökkäämättömyyssopimuksen uskoen, ettei kansallissosialistien valta Saksassa pysyisi. Vasemmistokommunismi
Vasemmistokommunismin voi jakaa kahteen eri suuntaukseen: enimmäkseen Saksassa ja Alankomaissa kehitettyyn Neuvostojen kommunismiin ja Italialaiseen suuntaukseen, joka mm. edistää Leninin puoluejärjestäytymisteorian, demokraattisen sentralismin vastineeksi "Orgaanista sentralismia". Vasemmistokommunismi edistää myös vahvasti proletaarista internationalismia ja hylkää teoriassaan kommunismin yhdessä valtiossa. Kollektivismi
Kollektivismia ovat sosiaalidemokratia sekä vieläkin voimakkaammin fasismi ja etenkin kommunismi, jossa ”yksityisomistus on minimissään ja suunnitelmatalous maksimaalisena”. Kollektivismia ovat myös Jean-Jacques Rousseaun vaatimus yksilöiden alistumisesta ”yleistahdolle” ja G.W.F. Hegelin vaatimus yksilön alistumisesta kansallisvaltion instituutioille. Antikomintern-sopimus
Sopimuksessa Saksa ja Japani sitoutuivat neuvottelemaan ”yhteisten etujensa suojelemisesta” ja sopivat, ettei kumpikaan solmisi mitään sopimuksia Neuvostoliiton kanssa. Saksa suostui myös tunnustamaan Japanin nukkehallituksen Mantšuriassa. Myös Italia liittyi 6. marraskuuta 1937 sopimukseen, joka oli tuolloin jo enemmän brittiläisvastainen. Propagandatarkoituksessa Adolf Hitler ja Benito Mussolini kuitenkin esiintyivät ensisijaisesti länsimaisen sivistyksen puolustajina neuvostokommunismia vastaan. Kuomintang
Kuomintang perustettiin tasavallan alkuvuosina hajonneen Tongmenghui-puolueen tilalle. Yuan Shikain kiellettyä KMT se palasi Kiinaan vuonna 1920 ja alkoi taistella sotapäälliköitä vastaan. Se onnistui yhdistämään maan 1928, mutta alkoi samalla taistella kommunisteja vastaan. Kommunistien vastainen taistelu väheni Kiinan–Japanin sodan ajaksi, mutta jatkui tämän jälkeen KMT:n tappioksi. Vuonna 1949 KMT pakeni Taiwanin saarelle, jossa se oli yksi kolmesta laillisesta puolueesta (hallitseva) ennen vuotta 1991 ja hallitsi maata vuoden 2000 presidentinvaaleihin saakka. Kommunistinen nuorisoliitto
Liiton perustamisesta lähtien sen piirissä on käyty keskustelua esimerkiksi KomNL:n järjestöllisestä luonteesta, suhteesta marxismi-leninismiin ja läheisyydestä SKP:hen. Järjestö kertoi vuoden 2000 ohjelmassaan nojaavansa toiminnassaan "Marxin, Engelsin ja V.I.Leninin kehittämään tieteellisen sosialismin teoriaan". Vuoden 2009 liittokokouksessa korostettiin nuorisoliiton tehtävää vasemmistolaista ja radikaalia nuorisoa kokoavana voimana. Kommunismi
Rousseaun "Yhteiskuntasopimuksesta" lukeutui itseoppineen François Babeufin lukemistoon lukuisten muiden vapautta ja järkeä ihannoineen valistusfilosofin ohella. Hän tunsi myös muun muassa Meslierin, Morellyn ja Mablyn utopiasosialistiset kirjoitukset. Babeuf oli jyrkkä tasa-arvon kannattaja ja paheksui ranskalaisten porvarillista politiikkaa. Hän levitti kommunistisia kiistakirjoituksia ympäri Ranskaa päästyään vankilasta vallankumouksen ollessa vielä käynnissä. Babeufin ajama politiikka on nimetty babouvismiksi, joka halusi vallankumoushallituksen luovuttavan maan rikkaiden omaisuuden köyhimmille ja antaa köyhien velat anteeksi. Babeufin yhteiskunnassa kaikille ihmisille pätee työvelvollisuus, josta ei voi irtisanoutua millään tavoin, ja laiskoja ihmisiä rangaistaan. Lisäksi saatavilla olevat maa-alueet jaettaisiin kaikille kansalaisille yhtä suuriin osiin, eikä näitä alueita voi siirtää perintönä kenellekään. Babeuf näki myös, että jokaisen kansalaisen oli käytävä koulua tarvittavan sivistyksen hankkimiseksi. Babeufista tekee modernin kommunismin kehittäjän se, että hän pohti paitsi kommunistista yhteiskuntaa, myös sitä kuinka kommunismi pystyttäisiin saavuttamaan. Babeuf ei koskaan päässyt toteuttamaan ajatuksiaan, sillä hänet mestattiin Yhdenvertaisten salaliiton jäsenenä ja valtiota vastaan juonittelusta vuonna 1797.Venäjällä kommunistinen puolue, josta käytettiin myös nimitystä bolševikit, nousi valtaan lokakuun vallan­kumouksessa vuonna 1917. Vuonna 1922 Venäjä ja muutamat siitä eronneet valtiot yhdistyivät Neuvosto­liitoksi, jossa kommunistinen puolue oli hallitsevassa asemassa vuoteen 1991 saakka, jolloin Neuvostoliitto hajosi. Vuonna 1925 syntynyt Mongolian kansantasavalta ei liittynyt Neuvostoliittoon. Hearts of Iron
Pelissä on määrä ohjastaa lähes mitä tahansa toisen maailmansodan aikaista valtiota. Ennen pitkää suurimmissa koko maailman kattavissa pelin kampanjoissa on määrä liittyä johonkin liittokuntaan, joita on pelissä kolme: akselivallat ("Axis"), liittoutuneiksi kutsutut länsiliittoutuneet ("Allies") sekä Neuvostoliittoa ja sen satelliitteja edustava "Comintern". Kommunistinen vallankumous
Marxin mukaan kommunistinen vallankumous edellyttää kehittyneen kapitalisen maan. Marxin mukaan kommunismi ei onnistu jos sitä harjoitetaan vain yhdessä maassa. Siten kommunistisen vallankumouksen on oltava kansainvälinen, useampia maita käsittävä. Kommunistista vallankumousta onkin edistetty internationaalien avulla. Komin tasavalta
Syyskuussa 1990 Komin ASNT muuttui Komin sosialistiseksi neuvostotasavallaksi (Komin SNT), josta kesäkuussa 1992 muodostettiin Komin tasavalta. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Komi antoi suvereenisuusjulistuksen, mutta jäi Venäjän federaation yhteyteen. Komi ja Venäjä allekirjoittivat 1996 kahdenvälisen sopimuksen, joka antaa tasavallalle joitain itsemääräämisoikeuksia lähinnä taloushallinnon alalla kuten tasavallan huomattavien öljy-, mineraali- ja metsävarojen ohjaamisessa. Command &amp; Conquer
Alkuperäisessä "Command & Conquer" -sarjassa kaksi osapuolta, Global Defense Initiative (GDI) ja Nodin veljeskunta (NOD-brotherhood of Nod), taistelevat Maapallosta ja salaperäisestä tiberium-mineraalista. GDI eli Global Defence Initiative on Yhdistyneiden kansakuntien alaisuudessa toimiva fiktiivinen sotilasjaosto, joka perustettiin 12. syyskuuta 1995. Nod on muinainen terroristijärjestö ja veljeskunta, jonka johtajana toimii mystinen ja karismaattinen Kane. GDI haluaa hyödyntää tiberiumia ihmiskunnan hyväksi, mutta Nod suunnittelee Maapallon muuttamista tiberiumiin pohjautuvaksi ekojärjestelmäksi. Sarjaan ilmestyi myös kolmas osapuoli, Scrinit, jotka ovat ulkoavaruudesta kotoisin oleva muukalaislaji. 
"Red Alert" -jatkumo sijoittuu vaihtoehtoiseen menneisyyteen, jossa Neuvostoliitto yrittää valloittaa maailman. Tapahtumat saavat alkunsa, kun toisen maailmansodan jälkeen Albert Einstein matkustaa ajassa taaksepäin ja poistaa nuoren Adolf Hitlerin aika-avaruusjatkumosta. Holokaustia ja toista maailmansotaa ei ikinä tapahdu, mutta Josif Stalinin Neuvostoliitto aloittaa totaalisen sodan Eurooppaa vastaan. Jatko-osassa ("RA 2") Neuvostoliitto hyökkää Yhdysvaltoihin. "Red Alert" -sarja luotiin selittämään sen vaihtoehtoisen historian syntyä, joka lopulta johtaa alkuperäiseen "Command & Conquer" -sarjaan. Jopa Kane esiintyi peleissä ja Neuvostoliiton viimeisessä videossa Kane ottaa Stalinin paikan, vaikuttaa siltä että hän oli mies Stalinin sotaisuuden takana, tosin "Red Alert 2":ssa meedio Yuri väittää olleensa Stalinin (ja Pääsihteeri Romanovinkin) narujen vetäjä. Kolmas osa "Red Alert 3" tuo sarjaan mukaan myös kaukoidästä kotoisin olevan puolen nimeltä "Nousevan Auringon Imperiumi" ("Empire of the Rising Sun")."Command & Conquer: Generals" on "Command & Conquerin" uusin pelisarja. Toisin kuin aikaisempia pelejä, "Command & Conquer: Generalsin" kehitti EA Los Angeles, jonka jäseniin kuului Electronic Artsin ostaman ja sulkeman Westwood Studios -pelitalon jäseniä. "Generals" -jatkumossa on kolme osapuolta: länsimainen Yhdysvallat, kommunistinen Kiina ja fiktiivinen terroristijärjestö Global Liberation Army (GLA). Jokaisella osapuolella on omat vahvuutensa: Yhdysvallat luottaa kehittyneeseen teknologiaan ja ilmavoimiinsa, Kiina maavoimiin ja ylivoimaansa ja Global Liberation Army yllätyshyökkäyksiin ja pommi-iskuihin. Tasavalta
Marxismi rohkaisi ihmisiä luomaan valtionorganisaatioita, joilla oli kylmän sodan synkimpinä vuosina vain harvoja yhtymäkohtia länsimaiden demokratioiden kanssa, vaikka Marxismin ja kommunismin tarkoitus oli vahvistaa proletariaattia. Fidel Castron kommunistisella tasavallalla on monia julkisia komiteoita, joihin kansalaisilla on mahdollisuus osallistua aivan "ruohojuuritasolta" alkaen, mutta he eivät saavuta sillä paljoakaan poliittista valtaa. Tällaista demokratian tulkintaa kutsutaan perusdemokratiaksi, vaikkakin käsite on kiistanalainen: Alkuperäinen tarkoitus löytyy jostakin suoran demokratian ja ruohonjuuridemokratian väliltä, mutta painotukset vaihtelevat. Esimerkiksi Pakistanissa "perusdemokratian" käsite sitoutuu sotilasdiktatuurin kauteen. Yhdysvaltain kommunistinen puolue
1930-luvulla puolue omaksui Kominternin kansanrintamapolitiikan ja ryhtyi yhteistyöhön maltillisten sosialistien kanssa, antaen tukensa myös presidentti Franklin D. Rooseveltille ja tämän "New Deal"-ohjelmalle. CPUSA kokosi myös suuren vapaaehtoisjoukon, Abraham Lincolnin prikaatin, lähetettäväksi Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolelle, osana Kominternin organisoimia kansainvälisiä prikaateja. Puolue tuki toisessa maailmansodassa voimakkaasti liittoutuneiden sotaponnisteluja ja vastusti ärhäkkäästi muun muassa lakkotoimintaa sodan aikana. Kommunismi
Yhteisomistukseen perustuvasta yhteiskunnasta on keskusteltu jo antiikin Kreikassa, keskiajalla ja uudella ajalla muun muassa Englannin sisällissodan aikana, mutta ensimmäiset nykyaikaiset kommunistiset ajatukset syntyivät valistusajalla ja teollisen vallankumouksen aikana 1800-luvulla kapitalismin ja työväenluokan olojen arvostelun myötä. Tärkeimmät arvostelijat olivat Karl Marx ja Friedrich Engels, jotka usein nähdään kommunismin perustajina. Marx näki kommunistisen yhteiskunnan syntyvän lopulta ”historian lakien” mukaisesti. Marxin mielestä kommunistinen yhteiskunta tulisi suunnitella kansanvaltaisesti sen ajan ihmisten tahdon mukaisesti, hän ei ollut halukas ”kirjoittamaan reseptejä tulevaisuuden keittiöihin”. Kommunismi
Leninismi tarkoittaa Vladimir Leninin marxilaisuudesta johtamaa kommunistista aatetta. Marxilaisuudessa keskeinen periaate on, että kommunismi syntyy historiallisen kehityksen luontaisena jatkumona. Lenin ei suhtautunut näin toiveikkaasti, vaan linjasi pienen etujoukon johtaman (kommunistinen puolue) vallan­kumouksen olevan ainoa keino siirtymässä proletariaatin diktatuuriin. Leninin mukaan kommunistipuolueen tulee pysyä johdossa siihen asti kunnes työväenluokka tulee aidosti luokkatietoisiksi, jolloin puolue voidaan lakkauttaa. Neuvostoliitossa tätä tulkintaa kutsuttiin marxismi-leninismiksi ja siitä tuli valtion virallinen järjestelmä. Marxismi-leninismi on ollut aatteena muissakin kommunistipuolueiden hallitsemissa valtioissa. Mao Zedong
Neuvostoliitossa päätettiin antaa Kansalliselle puolueelle täysi tuki ja vuodesta 1923 Komintern alkoi rahoittaa Kuomintangia. Siinä missä Neuvostoliitto yritti käyttää Sunia hyväksi, yritti Sun käyttää Neuvostoliittoa hyväksi. Neuvostoliiton perimmäinen tavoite oli saada Kiinassa valtaan bolševikit. Kiinan kommunistinen puolue oli kuitenkin liian pieni, ja niinpä Neuvostoliitossa ja Kominternissa korkealle noussut johtohahmo Josif Stalin arveli, etteivät kommunistit vähäisellä kannatuksellaan kyenneet nousemaan valtaan. Niinpä kiinalaiset kommunistit pyrkivät Guomindangiin soluttautumalla manipuloimaan sitä. Albanian historia
Sodan jälkeen ideologiset ristiriidat Jugoslavian kanssa syvenivät, ja maa haki tukea ensin vuodesta 1948 alkaen Stalinin Neuvostoliitosta. Kommunistinen Kiina oli kuitenkin kommunismin vuosina Albanian tärkein yhteistyökumppani, sillä Albania ei hyväksynyt Neuvostoliiton vuodesta 1956 alkaen harjoittamaa stalinismin kritiikkiä joka johti maiden väliseen välirikkoon. Samanlainen oli myös Albanian suhtautuminen Kiinaan, kun se vuonna 1971 aloitti lähentymisen Yhdysvaltojen kanssa. Kiinan ja Albanian välirikko johti vuonna 1978 siihen, että maiden kaikki yhteistyö päättyi ja maa siirtyi tiukalle eristäytymislinjalle. Albania oli ainoa eurooppalainen valtio, joka ei osallistunut Helsingissä kesällä 1975 pidettyyn Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokoukseen ETYK:iin. Kommunistinen manifesti
IV osassa ”Kommunistien suhde erilaisiin oppositiopuolueisiin” todetaan kommunistien toimivan yhdessä eräiden kirjoitusajankohdan sosialististen ja tasavaltalaisten liikkeiden kanssa mutta esittävän avoimesti näkemyksensä ja pyrkimyksensä kommunistiseen vallankumoukseen. Manifestissa ei mainita lainkaan sen julkaisijaa, Kommunistien liittoa. Manifestin viimeisissä lauseissa julistetaan: Kommuuni
Kommuunit perustuvat yleensä asukkaiden yhteiselle maailmankatsomukselle, oli se sitten uskonnollinen, poliittinen tai vaikkapa ekologinen. Joskus kommuunit liittyvät kommunismiin ja sosialismiin. Tunnettuja kommuuneja ovat olleet muun muassa Neuvostoliiton valtionkommuunit, Kiinan kansantasavallan kansankommuunit, ja esimerkiksi israelilaiset kibbutsit. Eurokommunismi
Liike sai alkunsa Italian, Espanjan ja Ranskan kommunistisista puolueista, jotka halusivat laajentaa kannattajakuntaansa perinteisen tehdastyöväen ulkopuolelle. Ne hakivat hyväksyntää julkishallinnossa työskentelevästä keskiluokasta, ja lähestyivät uusia sosiaalipoliittisia liikkeitä kuten feministejä ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksien puolustajia. Suomessa eurokommunismiin yhdistetään usein SKDL ja erityisesti SKP:n enemmistö. Maailmankommunismi
Maailmankommunismi on lähellä ilmaisua kansainvälinen kommunismi. Sille voidaan antaa myös uusia ulottuvuuksia kapitalistisen järjestelmän seuraajana, raaka-aineisiin ja kierrätykseen perustuvana taloudellisena systeeminä, jossa ei käytetä rahaa. Tällainen merkitys termille annetaan myös marxilaisessa teoriassa: yhteiskunnan viimeinen ja korkein kehitysaste. Friedrich Engels
Vuonna 1847 Engels ja Marx aloittivat yhteisen pamfletin kirjoittamisen. Se perustui Engelsin aikaisemmalle teokselle "Kommunismin periaatteet". 12000-sanainen pamfletti valmistui kuudessa viikossa ja sen tavoitteena oli muotoilla kommunistinen aate tarpeeksi yksinkertaisesti, että suuri yleisö ymmärtäisi sen. Sen nimeksi tuli "Kommunistinen manifesti" ja se julkaistiin helmikuussa 1848. Maaliskuussa Marx ja Engels karkotettiin Belgiasta. He muuttivat Kölniin, jossa he julkaisivat radikaalia lehteä, "Neue Rheinische Zeitungia". Berliini
Sosialisti Philipp Scheidemann ja kommunisti Karl Liebknecht julistivat lokakuun vallankumouksen jälkeen kaupungin tasavallaksi. Seuraavina kuukausina kaupungissa käytiin lukuisia katutaisteluita eri ryhmittymien välillä. Joulukuussa 1918 Berliinissä perustettiin Saksan kommunistinen puolue ("Kommunistische Partei Deutschlands", KPD). Tammikuussa 1919 puolue yritti kaapata vallan niin sanotussa spartakistikapinassa, joka epäonnistui. 15. tammikuuta 1919 Karl Liebknecht ja Rosa Luxemburg surmattiin. Mao Zedong
Vastaperustettu Komintern tuki ajatusta. 1. heinäkuuta 1921 perustettiin Kiinan kommunistinen puolue Shanghain ranskalaisella alueella sijaitsevassa tyttökoulussa, sillä hallinto ei katsonut sitä suopeasti. Puolueessa oli tuolloin 57 jäsentä, joista 12 oli paikalla sitä perustamassa. Sen ero muihin järjestöihin oli aluksi varsin pieni, mutta tilanne muuttui jäsenkunnan myötä. Puolue osallistui Kominterniin. Toisaalta Jung Chan esittää kirjassaan "Mao", että puolue olisi perustettu 1920 ja ettei Mao olisi osallistunut sen perustamiseen mitenkään, vaan Kiinan kansantasavalta olisi väärentänyt kommunistisen puolueen historiaa. Mikko Kammari
Kammari tunnetaan useiden Stalinia ylistävien kirjoitusten tekijänä. Hänen Pavel Judinin kanssa kirjoittamansa artikkeli "Tovarištš Stalin o razrabotke Leninym materialistitšeskoi dialektiki" (”Toveri Stalin Leninin kehittämästä materialistisesta dialektiikasta”, 1932) oli yksi ensimmäisistä julkaisuista, joissa Leninin toimintaa arvioidaan Stalinin näkemysten pohjalta. Kammari osallistui innokkaasti 1930-luvun filosofiseen keskusteluun, jossa hän syytti akateemikko Abram Deborinin ryhmää oikeisto-opportunismista ja trotskilaisuudesta. Hän oli mukana laatimassa muun muassa tiedeakatemian yhteismonografioita "O sovetskom sotsialistitšeskom obštšestve" (”Neuvostoliittolaisesta sosialistisesta yhteiskunnasta”, 1948), "Istoritšeski materializm" (”Historiallinen materialismi”, 1950 ja 1954) ja "Osnovy marksistskoi filosofii" (”Marksilaisen filosofian perusteet”, 1959). Kammari sai väitöskirjastaan tiedeakatemian puhemiehistön rahapalkinnon vuonna 1952 ja vuonna 1954 hänelle myönnettiin työn punaisen lipun kunniamerkki. Hänet on haudattu Moskovaan Novodevitšin hautausmaalle. Komodaalisuus
Komodaalisuus (englanniksi co-modality) on termi, jonka Euroopan komissio esitteli ja otti käyttöön vuonna 2006 eurooppalaisessa liikennepolitiikassa. Termin avulla määritellään eri kuljetusmuotojen ja niiden yhdistelmien kokonaisvaltaisuus. Euroopan Komission mukaan komodaalisuus viittaa "eri kuljetusmuotojen käyttämiseen sekä itsenäisesti että yhdisteltyinä", jotta voitaisiin saavuttaa "resurssien optimaalinen ja kestävän kehityksen mukainen hyödyntäminen". Komintern
Komintern oli tiukasti keskitetty ja kurinalainen ”maailmanpuolue”, jonka kansallisuuksien mukaan järjestetyt jäsenjärjestöt (eli kommunistiset puolueet) olivat keskusorganisaatiolle alisteisia osastoja. Lev Trotski
Leninin kuoltua 1924 Trotskia pidettiin aluksi hänen vahvimpana seuraajaehdokkaanaan Neuvostoliiton johtoon. Stalinin ja keskuskomitean enemmistön onnistui kuitenkin vaivihkaa syrjäyttää Trotski puoluejohdosta, ja ennen pitkää hän menetti puoluekoneistossa viran toisensa jälkeen. Trotskin ja Stalinin välillä oli merkittäviä ideologisia erimielisyyksiä. Trotski kannatti Leninin jatkuvan maailmanvallankumouksen teoriaa, jonka mukaan kommunistista vallankumousta oli pyrittävä levittämään Venäjän rajojen ulkopuolelle, erityisesti Eurooppaan, mutta Stalin ja hänen kannattajansa ajoivat ”sosialismi yhdessä maassa” -periaatetta, jonka mukaan oli keskityttävä kommunismin rakentamiseen Neuvostoliitossa. Trotski erotettiin lopuistakin tehtävistään NKP:ssä ja Kominternissa 1927 ja määrättiin ensin sisäiseen karkotukseen Alma-Ataan Kazakstaniin 11. tammikuuta 1928. Helmikuussa 1929 hänet karkotettiin lopullisesti neuvostovaltiosta. Trotski kannattajineen toimi Stalinin vastaisena ryhmänä Kominternissa ja siihen kuuluvien puolueiden sisällä, mutta Kominternin erotettua trotskilaiset nämä perustivat lopulta oman Neljännen internationaalinsa 1938. Neljäs internationaali
Neljäs internationaali oli venäläisbolševikki Lev Trotskin ja tämän kannattajien vuonna 1938 perustama kommunistien kansainvälinen yhteistyöjärjestö. Neljäs internationaali koki olevansa kolmantena internationaalina tunnetun Kommunistisen internationaalin (Komintern) parhaiden perinteiden jatkaja. Nykyään Neljännen internationaalin aatteellista perintöä puolustavat lukuisat eri kansainväliset järjestöt. Komi mu
Komi mu (komiksi Коми му, ”Kominmaa”) on Syktyvkarissa Komin tasavallassa ilmestyvä kominkielinen sanomalehti. Kommunistinen manifesti
"Kommunistinen manifesti" nousi erityiseen merkitykseen vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeisessä maailmassa, jossa riitti kommunisteja, jotka olivat valmiita ja halukkaita toteuttamaan vallankumouksen. Sosiaalidemokraattinen työväenliike ei ollut varsinaisesti edellyttänyt kannattajiltaan marxilaisen teorian klassikoihin perehtymistä, joten esimerkiksi Saksassa SPD:n Erfurtin ohjelmaa julkaistiin kymmenen kertaa suurempina painosmäärinä kuin "Kommunistista manifestia". Sen sijaan bolševikkien perustamalle uudelle kommunistiselle liikkeelle kaikkien päätösten perusteleminen marxilaisella teorialla oli paljon keskeisempää, joten valveutuneiden kannattajien odotettiin tutustuvan ainakin "Kommunistiseen manifestiin". Kommunismi Suomessa
Kommunismi Suomessa on ollut usean puolueen ja ryhmittymän tavoittelema poliittinen järjestelmä. Luettelo kommunistisista valtioista
Tämä on luettelo kommunistisista valtioista. Luettelossa ovat vain vallassa olevat yksipuoluevaltiot, joissa on vallassa ainoana puolueen kommunistinen puolue. Oppositiolla ei ole asemaa näissä maissa ollenkaan poliittisissa päätöksen teossa. Jotkut valtiot eivät enää ole virallisen ideologian mukaan marxilais-leninistisiä. Kommunistinen nuorisoliitto
Suurin osa KomNL:n perustajista toimi aiemmin Kommunistinuorissa. Järjestö hajosi 1990-luvun lopussa, kun Suomen kommunistista puoluetta (SKP) lähellä olleet irtautuivat siitä. Erimielisyyksiä aiheutti järjestön omaksuma trotskilainen linja. Vuonna 1998 Kommunistinuoret vaihtoi nimensä Sosialistiliitoksi (SL) ja luopui viittauksista (kielteiseksi koettuun) kommunismi-sanaan sekä nuorisoon. Komissaari (puna-armeija)
Komissaari eli politrukki (, lyhenne sanoista политический руководитель, `polititšeski rukovoditelʹ, "poliittinen ohjaaja") oli Neuvostoliitossa poliittinen upseeri, joka valvoi kommunistisen puolueen määräysten ja ohjeiden toimeenpanoa puna-armeijassa sen eri yksiköiden johtajien, päälliköiden ja komentajien rinnalla. Komsomol
Komsomol (, lyh. ВЛКСM, "VLKSM"), "Yleisliittolainen Leninin kommunistinen nuorisoliitto", oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen nuorisojärjestö. Se perustettiin 28. lokakuuta 1918, ja 1980-luvun alkupuolella sen jäsenmääräksi arvioitiin noin 40 miljoonaa. Samoihin aikoihin se julkaisi 234 nuorisolehteä, joiden yhteislevikki oli noin 76 miljoonaa. Maailmanhallitus
Maailmankommunistien pitkäaikainen tavoite on luoda valtioton kommunistinen yhteiskunta, mikä korvaisi minkä tahansa hallituksen tarpeen. Monet antikommunistit (etenkin kylmän sodan aikana) ovat pitäneet tätä naiivina ajatuksena, sillä heidän mukaansa maailmanvallankumous (jotka kansainväliset kommunistit usein ajavat) johtaisi käytännössä totalitaarisen valtio tai valtioiden liittouman maailmanherruuteen. Myös sosialidemokraattien piirissä esitettiin maailmanhallitusta 1900-luvun alussa. Kommunismin hävittämislaki
Kommunismin hävittämislaki () oli Etelä-Afrikassa vuonna 1950 voimaan tullut laki, jolla maan kommunistinen puolue kiellettiin. Laissa kommunismi määriteltiin "toiminnaksi, jonka tarkoituksena on aikaansaada minkä tahansa kaltainen poliittinen, teollinen, sosiaalinen tai taloudellinen muutos unionissa epäjärjestystä tai häiriötä edistämällä ... tai joka lisää vihamielisyyttä eurooppalaisten ja ei-eurooppalaisten rotujen välillä". Kiinan kommunistinen puolue
1920-luvun alussa Wuhanin lakkoliikkeen kukistamisen jälkeen Kommunistinen puolue alkoi hakea liittolaista, sillä Komintern ei uskonut niin pienen liikkeen saavan mitään aikaan, etenkään kun Kiinassa oli niin vähän työläisiä. Komintern suositteli edistyksen ja kehityksen voimana liittolaiseksi Kuomintang-puoluetta, ajatuksena tehdä porvarillinen vallankumous ennen proletariaatin vallankumousta. Kuomintang suostui, sillä se halusi Kominterniltä apua hallinnon organisointiin ja sotilaskoulutukseen. Clara Zetkin
Maaliskuussa 1919 Zetkin siirtyi USPD:stä äskettäin perustettuun Saksan kommunistiseen puolueeseen (KPD). Hän oli tunnetuimpia KPD:hen liittyneitä poliitikkoja ja saavutti nopeasti näkyvän aseman puolueessa. Hänet valittiin lokakuussa 1919 puolueen keskuskomiteaan. Hänet valittiin vuonna 1919 kommunistien edustajana Württembergin osavaltion perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen ja kesäkuun 1920 vaaleissa Saksan valtiopäiville. Hän sai kunnian käyttää 2. heinäkuuta 1920 KPD:n valtiopäiväryhmän ensimmäisen puheenvuoron. Zetkin keskitti kuitenkin suuren osan aktiivisuudestaan vuonna 1920 perustettuun Kommunistiseen internationaaliin eli Kominterniin. Hän oli vuodesta 1921 Kominternin naisjaoston sihteeri ja Kominternin toimeenpanevan komitean (IKKI) jäsen, ja joutui viettämään runsaasti aikaa Moskovassa. Neuvostojohtaja Leninin kuoltua vuonna 1924 Zetkinin vaikutusvalta Kominternissa tosin väheni. Vuodesta 1925 alkaen Zetkin oli avustusjärjestö Punaisen avun ("Rote Hilfe") puheenjohtaja. Hän esiintyi julkisesti neuvostokommunismin tukijana, mutta yksityisessä kirjeenvaihdossaan hän arvosteli 1920-luvun lopulla KPD:tä neuvostoliittolaisten ideoiden kaavamaisesta soveltamisesta. Maatalouden kollektivisointi
Maatalouden kollektivisointi (kollektivointi) on Neuvostoliitossa ja joissakin muissa sosialistisissa maissa toteutettu maatilojen pakko-ottaminen yhteiskunnan haltuun, yksityisomistuksen lakkauttaminen ja yksityisten tilojen yhdistäminen suuriksi kollektiivitiloiksi (kolhoosit) tai valtiontiloiksi (sovhoosit). Neuvostoliitossa luotiin kolhoosit ja sovhoosit (valtiontilat). Kollektivisointia vastustaneita vainottiin, pakkosiirrettiin ja teloitettiin. Kolhoosi
Kolhoosi (, ) eli yhteistoimintatila on maatila, jota yhteisö viljelee valtion valvonnassa ja joka toimii osuustoimintaperiaatteella. Neuvostoliitossa kolhoosien määrä kasvoi ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana, kun viljelijöitä kannustettiin ja lopulta jopa pakotettiin liittymään yhteen. Täysimittainen kollektivisointi alkoi yhtäkkiä vuonna 1929. Stalin antoi selitykseksi toiminnan kiivaudelle keskivarakkaiden talonpoikien halukkuuden liittyä kolhooseihin, mutta myönsi samalla vallankumouksen alkaneen ylhäältä joukkojen vain kannattaessa ideaa. Suomen Kommunistinen Puolue (1996)
1980-luvulla SKP(y):n nuoret toimivat Vallankumouksellisessa nuorisoliitossa (VKN), joka perustettiin Suomen demokraattisen nuorisoliiton (SDNL) erotettua SKP:n opposition kannattajat 1986. VKN lakkautettiin 1990 liiton kannattajien palatessa SDNL:ään. SKP:n kannattajat lähtivät omille teilleen jälleen vuonna 1995 SDNL:n liittokokouksen päätettyä lähentää suhteitaan Vasemmistoliittoon. Perustettiin Kommunistinuoret, jonka puheenjohtaja Juhani Lohikoski kuului SKP:n keskuskomiteaan. Kommunistinuoret suuntautui Lohikosken johdolla pian kohti trotskilaisuutta ja SKP:tä lähellä olleet irtautuivat järjestön toiminnasta, kun se 1998 vaihtoi nimensä Sosialistiliitoksi. Elokuussa 2000 SKP:tä lähellä olleet nuoret perustivat nykyisen Kommunistisen nuorisoliiton, johon kuuluu myös KTP:n jäseniä ja puolueisiin sitoutumattomia. Punaiset khmerit
Punaiset Khmerit (; tulee ranskan ilmaisusta "Khmers Rouges", mistä myös suoraan englannin "Khmer Rouge") oli Kamputsean kommunistinen puolue. Punaisiksi khmereiksi Kambodžan (Kamputsean) kommunisteja kutsui ensi kerran Norodom Sihanouk. Indokiinan kommunistinen puolue perustettiin 1931, ja erillinen Kamputsean kommunistinen puolue perustettiin 1951 nimellä "Vallankumouksellinen kansanpuolue". Varhaisina vuosinaan Kamputsean kommunistinen puolue oli Vietnamin kommunistisen puolueen osa. Indokiinan sodan päätyttyä 1954 suurin osa kamputsealaisista kommunisteista, arviolta noin 5 000 henkeä, pakeni Vietnamiin. Kamputseaan jääneistä kommunisteista osa siirtyi uuteen laillisesti toimivaan vasemmistopuolueeseen, Pracheachoniin. Toiset taas jatkoivat maanalaista toimintaa. Kommunistien organisaation voi kuitenkin katsoa 1950-luvulle tultaessa olleen hajalla. Nikolai Buharin
Leninin kuoleman jälkeen Buharinista tuli politbyroon jäsen ja 1926 Kommunistisen internationaalin johtaja. Vuonna 1926 Buharin liittoutui Stalinin johtaman puolueen "keskustan" kanssa. Buharin kehitti idean sosialismista yhdessä maassa, mikä oli stalinismin johtava idea. Buharin vastusti Stalinin maatalouden pakkokollektivisointia 1928, jolloin Stalin pakotti hänet pyörtämään sanansa ja tunnustamaan olleensa väärässä. Tämä jälkeen hänet erotettiin Kominternista huhtikuussa 1929 ja politbyroosta marraskuussa. Buharinia ja hänen kannattajiaan nimitettiin puolueen oikeisto-oppositioksi. Buharinin kannattajat ulkomailla, kuten Jay Lovestone ja Yhdysvaltain kommunistinen puolue, erotettiin Kominternista ja he perustivat kansainvälisen "oikeisto-opposition" puolustamaan näkemyksiään. Kommunistinen puolue
Kommunistiset puolueet jakoivat usein samankaltaiset järjestörakenteet. Korkeinta päätöksentekoelintä, kutsuttiin useimmiten politbyrooksi ja siinä oli pieni määrä virka-asemaltaan korkeimpia puolueen edustajia. Useimmiten politbyroo tapasi viikoittain puhemiehen johdolla keskustellakseen korkean tason linjavedoista. Suurempi komitea, jota useimmiten kutsutaan keskuskomiteaksi, sisälsi korkeampia johtajia valtion ministeriöistä; armeijasta, poliisista ja puolueesta itsestään. Näiden korkeiden elinten alaisena oli erillinen hallinnollinen hierarkia, jolla oli täyspäiväisiä puolueen työntekijöitä, jotka jaettiin erilaisiin osastoihin pääkaupungissa, paikallistasolla ja sen välimaastoissa. Puolueen jäseniltä perittiin jäsenmaksu ja he olivat puolueen direktiivien alaisuudessa solussa (paikallistason organisaatio), joita sijoitettiin tehtaisiin ja muille työpaikoille. Kommunistiset puolueet poikkeuksetta käyttivät henkilöstöänsä ydinjoukkona muun yhteiskunnan hallitsemiseen. Neuvostoliitossa henkilöt, jotka nimitettiin tärkeisiin virkoihin piti käydä puolueen virkailijoiden seulan läpi. Tätä prosessia kutsuttiin "nomenklaturaksi". Tämä järjestelmä kopioitiin läpikotaisin kommunistiseen maailmaan. Kommunismin musta kirja
Kommunismin musta kirja ("Le Livre noir du communisme – Crimes, terreur, répression") on ranskalaisen Stéphane Courtoisin toimittama ja lähinnä ranskalaisten eri alojen tutkijoiden kirjoittama kommunistivaltioiden ja kommunistien rikoksia raportoiva 863-sivuinen kirja (1997, suom. 2001). Suomen Kommunistisen Puolueen historia
SKP:n politiikka jyrkkeni 1920-luvun lopulla Kominternin omaksuttua niin sanotun kolmannen vaiheen ohjelman, joka vaati jyrkkää suhtautumista varsinkin sosiaalidemokraatteihin. Tätä nousi vastustamaan Niilo Wällärin johtama Suomen työväen vasemmistoryhmä, jonka keskeisin vaatimus oli irtautuminen Moskovan emigranttikommunistien ohjauksesta. 1930-luvun alussa SKP:tä kritisoitiin myös vasemmalta. Suomen punaisten rintamamiesten liitto piti puolueen politiikkaa epäonnistuneena ja kannatti siirtymistä aseelliseen kapinaan. Neuvostoliitossa puoluetta arvosteli voimakkaasti muun muassa Hanna Malm. Kompastuskivet
Demnigin tarkoituksena on muun muassa antaa kansallissosialismin uhreille, jotka keskitysleirillä alennettiin pelkiksi numeroiksi, takaisin heidän oma yksilöllinen nimensä. Pään alas painaminen, joka on tarpeen kadulle asennetun kompastuskiven tekstin lukemiseksi, on myös symbolinen kumarrus uhrien edessä. Tämän lisäksi kompastuskivet merkitsevät rikospaikkoja usein tiheästi asutuilla alueilla kyseenalaistaen joidenkin aikalaistodistajien väitteet suojelusta tai täydellisestä tietämättömyydestä uhrien poiskuljetuksista. Demnig on kritisoinut keskitettyjä muistomerkkejä, jotka hänen mukaansa eivät ole tarpeeksi näkyviä julkisuudessa. Muistomerkille viedään kunnioituksesta kerran vuodessa seppele, ”mutta muut voivat yksinkertaisesti kiertää muistomerkit”. Tavoitteena on tuoda uhrien nimet takaisin heidän elinpaikoilleen. Yhteiskuntasopimus (työmarkkinapoliittinen käsite)
Yhteiskuntasopimus on Suomen pääministerin ja Suomen Keskustan puheenjohtajan Juha Sipilän käyttämä poliittinen käsite, jolla viitataan hallituksen tavoittelemaan yhteisymmärrykseen työmarkkinakysymyksistä työmarkkinajärjestöjen kanssa. Myös keskustan edellinen puheenjohtaja Mari Kiviniemi ehdotti pääministerinä ollessaan yhteiskuntasopimusta. Kiviniemi esitti alkuvuodesta 2011, että eduskuntavaalien 2011 jälkeen solmittaisiin laaja yhteiskuntasopimus. Sopimuksen tarkoitus olisi ollut huolehtia Suomen kilpailukyvystä, maltillisista palkkaratkaisuista ja ostovoiman riittävyydestä. Yhteiskuntasopimuksessa yritykset olisivat sitoutuneet kotimaisiin investointeihin ja saaneet vastineeksi yritysverotuksen alentamisen. Kommunismi
Encyclopaedia Britannican mukaan kommunismi on oppi yksityisomistuksen ja voittoon perustuvan talouden korvaamisesta ainakin suurtuotantovälineiden (kaivokset, myllyt, tehtaat) julkisella omistuksella ja hallinnalla. On kiistanalaista, miten se eroaa muusta sosialismista, mutta erona on lähinnä Marxin sosialismin vallankumouksellisuus. Antikomintern-sopimus
Antikomintern-sopimus oli Saksan ja Japanin välinen antikommunistinen sopimus joka allekirjoitettiin 25. marraskuuta 1936 Berliinissä, Saksassa. Sopimus oli suunnattu Kommunistista internationaalia (Komintern) ja etenkin Neuvostoliittoa vastaan. Japani oli ärsyyntynyt Kiinan ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimuksesta elokuussa 1936 sekä lentokoneiden ja ammusten myynnistä kiinalaisille. Komposti
Kompostori ( "kokoonpantu", < "componere" "koota yhteen") on säiliö, jonka sisällä kompostoidaan puutarha- ja talousjätettä. Sana otettiin Biolan Oy:n käyttöön tuotenimen osaksi, kun professori Toivo Rautavaara oli käynyt Itävallan puutarhamessuilla ja nähnyt siellä teollisesti valmistetun ”kompostin tekijän”. Yhteistyössä Biolanin kanssa kehitettiin Itävallan mallin innoittamana ensimmäinen suomalainen kompostoitumista nopeuttava laite, jonka nimeksi otettiin Kompostori. Konemuovi Oy valmisti muuntajan koppeja, jonka muotilla ensimmäiset Biolan Kompostorit syntyivät vuonna 1977. Josif Stalin
Monet Stalinin lähimmät sukulaiset ja tuttavat teloitettiin, tai he kuolivat hämärissä olosuhteissa, kuten esimerkiksi Aljoša Svanidze, Marija Svanidze, Pavel Allilujev ja Stanislav Rebens. Kominternkin joutui puhdistettavaksi. Neuvostoliitossa maanpaossa oleskelevien eri maiden kommunistipuolueiden edustustot puhdistettiin pitkän linjan kommunisteista. Tunnetuimpia Kominterin puhdistuksissa kadonneista ovat Béla Kun vuonna 1937 ja bulgarialainen Blagoi Popov, joka oli Riikka Kuusisen aviopuoliso. Säästyneistä tunnetuimpia olivat Wilhelm Pieck, Walter Ulbricht ja Josip Tito, joka sattui olemaan Neuvostoliiton ulkopuolella. Kompastuskivet
Kompastuskivet () ovat berliiniläissyntyisen taiteilijan Gunter Demnigin aloitteellisuudesta syntynyt projekti, jolla muistellaan henkilöitä, jotka kansallissosialismin valtakaudella murhattiin, kuljetettiin tuhoamisleirille, ajettiin itsemurhaan tai jotka muulla tavoin joutuivat tuolloin ennenaikaiseen kuolemaansa. Kommunistinen nuorisoliitto
KomNL julkaisee .kom-nimistä lehteä verkossa ja painettuna 1-3 kertaa vuodessa. Ennen .komia (2002) liiton lehteä "Nuorten vastarinta" julkaistiin SKP:n Tiedonantajan liitteenä. Mao Zedong
Vuoden 1922 kesäkuussa Kiinan kommunistisessa puolueessa oli koko Kiinassa vain vajaat 200 jäsentä. Sen sijaan Kiinan kansallinen kansanpuolue, Kuomintang, oli hyvin suuri puolue. Kansallismielisessä Guomindangissa oli useita miljoonia jäseniä ja vielä enemmän kannattajia. Osittain Kominternin painostuksesta Kommunistinen puolue alkoi soluttautua Kuomintangiin. Vuonna 1922 Kuomintangin johtaja Sun Yat-sen oli pyytänyt Neuvostoliitolta apua ja olisi vastineeksi antanut Neuvostoliitolle uiguurienemmistöisen Sinkiangin. Anarkokommunismi
Anarkistinen kommunismi (joskus myös anarkokommunismi tai kommunistinen anarkismi) on poliittinen ideologia, joka vastustaa hierarkiaa ja auktoriteetteja, tärkeimpinä viranomaiset ja kapitalismi. Anarkististen kommunistien mielestä omistusoikeus ja valtio ovat molemmat lähinnä haitallisia instituutioita. Kiinan historia
Neuvostoliitto ei vielä uskonut Kiinan kommunistisen puolueen voimaan, sillä marxilaisen aatteen mukaan proletariaatin vallankumousta edeltää porvariston vallankumous, minkä vuoksi bolševikkien mielestä oli tuettava Sun Yat-Senia ja paljon Kiinan kommunistista puoluetta suurempaa Kuomintangia. Venäläiset kehottivat kiinalaisia kommunisteja liittymään Kuomintangiin ja pyrkimään vasemmistolaistamaan sen politiikkaa. Sun Yat-Sen oli valmis ryhtymään yhteistyöhön kommunistien kanssa ja Kuomintang ja Kiinan kommunistinen puolue solmivat yhteistyösopimuksen vuonna 1923. Yhteisenä tavoitteena heillä oli edistää kansallista vallankumousta paikallisia sotapäälliköitä vastaan ja torjua länsivaltojen ja Japanin Kiinaa uhkaava kolonialismi. Lev Trotski
Lev Davidovitš Trotski (, alkuaan , 7. marraskuuta 1879 Janovka, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 21. elokuuta 1940 Coyoacán, México, Meksiko) oli merkittävä bolševikkivallankumouksellinen ja marxismin teoreetikko. Trotski kuului Neuvostoliiton ja Kominternin perustajiin, ja häntä pidetään puna-armeijan luojana, mutta hän joutui vuonna 1929 maanpakoon hävittyään valtataistelun Josif Stalinin kanssa. NKVD:n agentti Ramón Mercader murhasi Trotskin Meksikossa 1940. Kommunistinen manifesti
Aina 1870-luvulle asti Manifesti tunnettiin lähinnä vain saksankielisessä maailmassa, ja sielläkin vain heikosti. Kun 1870-luvulta lähtien sosialistipuolueiden määrä ja koko alkoivat kasvaa, levisivät samalla uudet painokset "Kommunistisesta manifestista" useilla eri kielillä. Marxin vaikutus vuonna 1864 perustetussa ensimmäisessä internationaalissa ja hänen kirjoittamansa vuoden 1871 Pariisin kommuunin puolustuspuhe ("Kansalaissota Ranskassa") tekivät hänestä kansainvälisen kuuluisuuden ja lisäsivät kiinnostusta myös hänen aiempaa tuotantoaan kohtaan. Mihail Bakunin julkaisi ensimmäisen venäjänkielisen käännöksen vuonna 1869 ja sen jälkeisinä vuosikymmeninä eniten painoksia ilmestyikin venäjäksi ja Venäjän keisarikunnan muilla kielillä, jopa enemmän kuin saksaksi. Vuoteen 1914 mennessä erikielisiä painoksia oli jo useita satoja. Sotakommunismi
Sotakommunismi on Neuvosto-Venäjän talouskehityksen jakso 1918-1921. Sille oli tyypillistä hallinnon suora ohjaus ja sotilaskomento. Siitä voitiin luopua Venäjän sisällissodan päätyttyä, ja se tuli välttämättömäksi nälänhädän lievittämiseen. 1921 Lenin vaati uutta talouspolitiikkaa, NEP:iä, joka mahdollisti vapaan maatalouden, pienteollisuuden ja vapaata yksityistä kauppaa mm. elintarvikkeilla. Sotakommunismin taloudellisena päämääränä oli taata vallankumouksen vakiinnuttaminen sisällissodan olosuhteissa ylläpitämällä puna-armeijaa.