Mikä on grafeeni?
Grafeeni
Grafeeni on hiilen allotrooppinen muoto, joka koostuu yhdestä kerroksesta toisiinsa sitoutuneita sp-hybridisoituneita hiiliatomeja. Grafeeni on maailman kestävin tunnettu aine. Se on myös erittäin valoaläpäisevää ja johtaa hyvin lämpöä ja sähköä. Grafeenia on suomeksi toisinaan kutsuttu myös ""grafiiniksi"", ilmeisesti englannin "graphene"-sanan ääntämyksen vaikutuksesta. Grafeeni löydettiin vuonna 2004.
Grafiitti
Grafiittia ja grafiittijauhetta käytetään teollisuudessa kuivana voiteluaineena. Grafiitin arveltiin pitkään soveltuvan tähän tarkoitukseen siksi, että sen hilatasot voivat helposti liukua toistensa suhteen. On kuitenkin osoittautunut, että tyhjiössä grafiitti on varsin huono voiteluaine. Tämä osoitti, että grafiitin voiteluominaisuudet johtuvatkin ympäristöstä hilatasojen väliin kertyvästä ilmasta ja vedestä. Tässä suhteessa grafiitti eroaa oleellisesti muista kuivista voiteluaineista kuten molybdeenidisulfidista. Grafeeni
Litiumionisiin paristoihin on yhdistetty graafenista virtakytkin, jolloin pariston energian varastointikyky on noussut 5–10-kertaiseksi. Princetonin yliopistossa grafeeni yhdistettiin onnistuneesti indiumtinaoksidin kanssa, seurauksena halvempi ja kestävämpi polttokenno. Graafitietokanta
Graafitietokanta on tietokanta, jossa tietoa varastoidaan solmuihin (eng. "nodes") ja niiden välisiin suhteisiin, eli kaariin ("edges"). Näin ollen rakenne muodostaa graafin, josta myös nimi. Oleellinen osa graafitietokantoja on myös kyselykieli jolla tietoa haetaan tietokannasta. Toisin kuin relaatiomalliin perustuvissa tietokannoissa kyselykieleksi vakiintunut ja hyvin standardisoitu SQL, ei graafitietokannoilla ole vastaavaa standardisoitua kyselykieltä. Grafeeni
Grafeenin monipuolisten ominaisuuksien vuoksi grafeenista tulee mahdollisesti merkittävä teollisuuden raaka-aine ja sovellukset voivat vaikuttaa laajalti ihmisten arkielämään. Grafeenia tullaan mahdollisesti käyttämään elektroniikkateollisuudessa, rakennusteollisuudessa, auto- ja ilmailuteollisuudessa, lääketieteessä, elintarviketeollisuudessa ja aseteollisuudessa. Grafeeni
Teoriassa grafeenia on arveltu olevan jo vuosikymmeniä, mutta se löydettiin vasta vuonna 2004. Ruotsin Nobel-komitea myönsi vuoden 2010 Nobelin fysiikanpalkinnon Andre Geimille ja Konstantin Novoseloville "uraauurtavista kokeista kaksiulotteisen materiaalin grafeenin parissa". Heroiini
Heroiini eli diasetyylimorfiini (myös diamorfiini) on oopiumiunikosta saatavasta morfiinista tai kodeiinista edelleen jalostettu voimakas puolisynteettinen opioidi, joka lievittää kivuntunnetta tehokkaasti jo pienellä annostuksella. Heroiinia käytetään siksi voimakkaana kipulääkkeenä, mutta joissain maissa käytetään sen sijaan morfiinia tai muita voimakkaita opioideja. Heroiini on morfiinin 3,6-diasetyyliesteri, joka metabolisoituu elimistössä morfiiniksi. Valkoinen kiteinen muoto, joka yleensä mielletään ”puhtaaksi heroiiniksi” on yleensä hydrokloridisuola: diasetyylimorfiinihydrokloridi (CHNO.HCl). Heroiini on lähes kaikissa maissa luokiteltu huumausaineeksi. Se on kaksi kertaa morfiinia voimakkaampaa, mutta huumausainekäytössä heroiini ei ole välttämättä puhtaassa muodossaan. Parafiini
Parafiini on valkoista, haurasta vahaa, joka on hajutonta ja mautonta. Parafiinin sulamispiste on 40–70 celsiusasteen välillä. Parafiini ei liukene veteen, mutta liukenee eetteriin, bentseeniin ja joihinkin estereihin. Koska se on tyydyttynyttä hiilivetyä, se on reagoimatonta, mutta sitä voi polttaa. Se on erittäin hyvä sähköeriste. Lykopeeni
Lykopeeni on muun muassa tomaatin punainen väriaine, joka kuuluu karotenoidien ryhmään. Se kuuluu rakenteeltaan hiilivetykarotenoideihin. Muita samaan ryhmään kuuluvia yhdisteitä ovat alfa- ja beetakaroteeni. Toisin kuin monet muut karotenoidit, lykopeeni ei toimi elimistössä A-vitamiinin esiasteena. Runsaan lykopeenin saannin on useissa tutkimuksissa todettu suojaavan syöpä-, sydän- ja verisuonitaudeilta. Lykopeenin lähteitä ovat tomaatti, vesimeloni, verigreippi ja ruusunmarja. Muiden karotenoidien tapaan lykopeeni imeytyy parhaiten käsitellyistä elintarvikkeista. Jauhaminen ja kypsennys lisäävät imeytymistä merkittävästi. Tuoretta tomaattia parempia lykopeenin lähteitä ovatkin esimerkiksi ketsuppi, tomaattimehu tai vaikkapa tomaattinen pastakastike. Lyijykynä
Vaikka lyijyä käytettiin yleisesti piirustus- ja kirjoitusvälineenä ennen lyijykynän keksimistä, lyijykynät eivät nimestään huolimatta ole koskaan sisältäneet lyijyä muuten kuin mahdollisesti kuorta peittävässä maalissa aikana jolloin lyijymaaleja vielä käytettiin yleisesti. Niin kutsutun lyijykynän lyijyn materiaali eli grafiitti on eräs hiilen allotrooppinen muoto, ja kun sitä painetaan paperia vasten siitä irtoaa ohuita hiutaleita, jotka jättävät paperiin harmaan jäljen. Paras lyijykynägrafiitti on perinteisesti saatu Englannin Cumbriasta vuonna 1564 löydetystä esiintymästä, jonka löytyminen johti nykyaikaisen lyijykynän syntyyn, kun hauras grafiitti keksittiin suojata puulla. Gramofoni
Gramofoni on äänentallennuksen historian alkuvaiheessa käytetty mekaanisesti ilman sähköistä vahvistusta toimiva levysoitin. Gramofonin patentoi vuonna 1887 Emil Berliner, ja se muistuttaa toimintaperiaatteeltaan Thomas Alva Edisonin 1877 kehittämää fonografia. Laitteiden suurin ero on se, että fonografi käyttää tallennusvälineenä vahasylinteriä, joille saattoi tehdä kotiäänityksiä, ja gramofoni puolestaan valmiita tehdasprässättyjä levykiekkoja eli ns. savikiekkoja. Moreeni
Maalajina moreeni on Suomen yleisin maalaji, ja se peittää Suomen kallioperää lähes kauttaaltaan. Suomen maapinta-alasta moreenin osuus on noin 48 %. Moreenit ovat niin kutsuttuja "lajittumattomia" maalajeja, eli ne sisältävät useaa keskenään sekoittunutta maalajitetta suurista kivenlohkareista aina hienoimpaan saveen. Isoflavonit
Isoflavonien rakenteessa perusyksikkönä on 3-fenyylikromenonirakenne. Se poikkeaa flavoneista aromaattisen ryhmän paikan perusteella. Runkoon on liittyneenä hydroksyyliryhmiä. Isoflavonit ovat väriltään tyypillisesti keltaisia. Ne voivat esiintyä vapaina tai glykosideina sitoutuneena glukoosiin tai ramnoosiin. Erityisesti isoflavoneja on lehdissä ja varsissa, mutta myös siemenissä sekä vähäisemmissä määrin kukissa. Tunnetuimpia isoflavoneja ovat genisteiini ja daidtseiini. Fenomenografia
Fenomenografia on kvalitatiivisen eli laadullisen tutkimuksen yksi tutkimussuuntaus. Fenomenografia sanana muodostuu kreikankielisistä sanoista "fainomenon" (ilmiö) ja "graphein" (kuvata, merkitä, kirjoittaa, mitata). Karkeasti sanottuna fenomenografia tutkii ihmisten moninaisia – ja usein ristiriitaisiakin - käsityksiä maailmassa esiintyvistä ilmiöistä ja asioista ja pyrkii kuvaamaan niitä. Pääpaino tutkimuksessa on laadullisesti ja sisällöllisesti erilaisten käsitysten vertailemisessa, ei niinkään ilmiöissä tai tutkittavissa henkilöissä itsessään. Fenomenografian tavoitteena on siis päästä käsiksi ihmisten erilaisiin päätelmiin, tulkintoihin ja ajatuksiin ja vertailla niitä – etsiä samankaltaisuuksia, erilaisuuksia ja poikkeavuuksia. Käsitysten sisältö ja käsitysten suhteutuminen toisiinsa ovat erityisesti mielenkiinnon kohteena. Glaukofaani
Glaukofaani muodostuu metamorfisissa kivissä, joissa on joko runsaasti natriumia tai jotka ovat käyneet läpi alhainen lämpötila-korkea paine -metamorfoosin, jollaista esiintyy mm. subduktiovyöhykkeessä. Aines on kokenut suunnattoman paineen ja keskinkertaisen lämpötilan sen subduktoituessa (eli painuessa) Maan vaippaa kohti. Nimensä siniliuskefasies onkin saanut juuri glaukofaanin väristä. Glaukofaania esiintyy myös eklogiiteissä, jotka ovat kokeneet taantuvan metamorfoosin. On myös olemassa harvinainen amfiboli, holmquistiitti, jonka kemiallinen kaava on LiMgAlSiO(OH), jota esiintyy vain runsaslitiumisissa mantereisissa kivissä. Holmquistiitin luultiin olevan vuosien ajan glaukofaania, sillä ohuissa leikkauksissa ne näyttävät identtisiltä. Gluoni
Gluoni on mittabosoneihin kuuluva alkeishiukkanen, joka välittää vahvaa voimaa eli värivoimaa. Se pitää kvarkit kiinni toisissaan, jolloin näistä voi muodostua protoneita, neutroneita ja muita hadroneita. Atomiytimet pysyvät koossa nimenomaan gluonien ansiosta. Nimitys gluoni tulee englanninkielisestä sanasta "glue", eli liima.
Gluonien olemassaolo todistettiin kokeellisesti vuonna 1979 DESY:n Petra-ilmaisimella. Fullereeni
Fullereeni eli pallohiili on fysiikassa yksi hiilen allotroopeista, jossa atomit ovat asettuneet suljetun pallopinnan muotoon. Tavallisin fullereeni koostuu yleensä 60 hiiliatomista, jotka muodostavat 20 kuusikulmaista ja 12 viisikulmaista tahkoa siten, että ne yhdessä muodostavat typistetyn ikosaedrin muotoisen rakenteen. Fullereenin löytö 1985 toi sen löytäjille Robert Curlille, Richard Smalleylle ja Harold Krotolle vuonna 1996 Nobelin kemian palkinnon. Myös 20:stä, 32:sta, 44:stä, 70:stä ja jopa 540:stä ja 960:stä hiiliatomista muodostuneita fulleriinirakenteita on löydetty. Pienin fullereenirakenne C on muodoltaan dodekaedri, mutta hyvin epävakaa. Grafeeni
Grafeenia voidaan valmistaa leikkaamalla auki hiilinanoputkia. Tässä menetelmässä hiilinanoputki avataan kaliumpermanganaatti- ja rikkihappoliuoksessa. Propeeni
Propeeni eli propyleeni (CH) on orgaaninen yhdiste, jossa on kolme hiiliatomia, kuusi vetyatomia ja yksi kaksoissidos. Se on toiseksi yksinkertaisin alkeeni hiilivetyjen ryhmästä. Yksinkertaisin hiilivetyjen alkeeni on eteeni, jolla on kaksi hiiliatomia, joiden välissä on kaksoissidos. Propeenia voidaan sanoa myös "metyylieteeniksi" tai "metyylietyleeniksi". Enfluraani
Enfluraani ("Efrane") on eräs kaasu, jota on käytetty anestesia-aineena lääketieteellisissä nukutuksissa. Enfluraani on halogenoitu eetteri. Enfluraani ei ole enää aktiivisessa lääkityskäytössä, sillä se omaa vakavia haittavaikutuksia, kuten aivosähkökäyrän muutoksia. Terpeenit
Terpeenit ( = pihka, hartsi) ovat laaja hiilivetyjen aineryhmä. Ne tunnetaan myös nimellä "isoprenoidit", sillä ne ovat isopreenin eli 2-metyyli-1,3-butadieenin polymeroitumistuotteita, joiden bruttokaava on (CH). Terpeenejä tavataan runsaasti havupuiden pihkasta, erityisesti tiehytpihkasta, mutta niitä on myös kasvien eteerisissä öljyissä. Grafeeni
Alue, jolla tullaan näkemään grafeenisovelluksia jo pian, on optoelektroniikka ja erityisesti kosketusnäytöt, nestekidenäytöt sekä OLED-näytöt. Nykyään yleisimmin käytetty materiaali näissä sovelluksissa on ITO eli indiumtinaoksidi. Testeissä on todettu, että grafeeni olisi ominaisuuksiltaan parempi sekä monipuolisempi. Grafeenin käyttö mahdollistaa esimerkiksi joustavat näytöt. Styreeni
Styreeni (kemiallinen kaava CH ja rakennekaava CHCH=CH) on orgaaninen yhdiste, joka on aromaattinen hiilivety. Huoneenlämmössä ja -paineessa styreeni on nestemäistä. Styreeni on väritöntä, öljymäistä, terveydelle haitallista, herkästi syttyvää ja sitä esiintyy pienissä määrin eräissä kasveissa, mutta sitä tuotetaan lähinnä öljystä. Koska styreenimolekyyli sisältää kaksoissidoksellisen vinyyliryhmän, se voi polymerisoitua helposti. Aine voidaan stabiloida lisäämällä polymeraatioinhibiittorina esimerkiksi hydrokinonia. Styreeniä käytetään eräiden muovien valmistuksen monomeerinä, kuten polystyreenin, akrylonitriili-butadieeni-styreenin (ABS), styreenibutadieenikumin (SBR), styreenibutadieeni-lateksien ja tyydyttymättömien polyestereiden. Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Airsoft-ase
Green gas on yleisnimitys Japanin ulkopuolelta tuleville ponnekaasuille, joiden pääaineena on propaani. Valmistajia on useita, moni tuote on Suomessa myyntikiellossa vaarallisen heikon pakkauksen johdosta. Green gasiin viitataan joskus HFC22-kaasulla. Tämä on virheellistä, sillä samantehoista, ympäristölle haitalliseksi luokiteltua HFC22-kaasua ei käytännössä saa enää mistään ja käytännössä kaikki markkinoilla olevat seokset perustuvat propaaniin ja butaaniin. Korkean paineen ansiosta tämä kaasu kuluttaa aseita nopeammin, tosin Suomen kylmässä ilmastossa (kaasujen paine riippuu lämpötilasta, mitä lämpimämpi, sen kovempi paine) aserikkoja tapahtuu vähemmän. Kumeeni
Tärkein kumeenin käyttökohde, johon menee suurin osa tuotetusta kumeenista, on fenolin ja asetonin valmistus. Kumeeni hapetetaan hapen avulla kumeenihydroperoksidiksi, joka muodostaa happokäsittelyn seurauksena asetonia ja fenolia. Pelkistämällä vedyllä yhdisteestä saadaan liuottimena käytettävää isopropyylisykloheksaania. Kumeenista voidaan valmistaa myös metyylistyreeniä ja di-isopropyylibentseenejä. Kumeeni liuottaa hyvin rasvoja ja hartseja ja sitä voidaan käyttää niiden liuottamiseen bentseenin sijasta. Kumeenia käytetään myös ohentimena maaleissa ja lakoissa ja lisäaineena lentopetrolin joukossa. Aikaisemmin sitä on lisätty myös autojen polttoaineisiin. Grafeeni
Akuissa litiumatomit hyödyntävät grafeenin joustavuutta. Grafeenilakanan koloissa oleva pii ja litiumionit reagoivat keskenään samalla luoden oikopolun anodille. Tämä mahdollistaa akun nopeamman lataamisen. Grafeeni on vakaampi kuin monet paristoissa käytetyt metallit, tämän lisäksi se on myrkytön. Kohengeeni
Kohengeeni on ihmisen Y-kromosomissa mahdollisesti esiintyvä yhteneväisyys, jonka perusteella on väitetty joidenkin juutalaisten olevan kantaisä Aaronin, Mooseksen veljen, jälkeläisiä. Kohen tarkoittaa yleisesti ottaen samaa asiaa, ja sukulaisuutta on todisteltu morfologisin perustein, mutta Haifan yliopiston tutkija Karl Skorecki apulaisineen kertoo löytäneensä geenin, joka todistaa samaa. Tutkimus on julkaistu "Nature"-lehdessä 1997. Zimbabwen liepeillä asuvalla bantuihin kuuluvalla lembakansalla on samaa geeniä, ja väitetään myös heidän näin polveutuvan Aaronista. Grafeeni
Vuonna 2013 Euroopan unioni on päättänyt rahoittaa grafeenin tutkimusta yhteensä miljardilla eurolla tulevan kymmennen vuoden aikana. Suomesta Graphene Flagship -hankkeessa ovat olleet alusta asti mukana Aalto-yliopistosta O. V. Lounasmaa -laboratorio sekä Mikro- ja nanotekniikan laitos, VTT ja Nokia Research Center. Itä-Suomen yliopisto liittyi mukaan hankkeeseen vuonna 2015. Argon
Argon on järjestysluvultaan 18. alkuaine ja kuuluu jalokaasuihin. Sen kemiallinen merkki on Ar (; , "’laiska’"). Sitä on noin 0,94 prosenttia ilmakehästämme, ja se onkin maapallon yleisin jalokaasu. Argon on väritön, hajuton ja mauton inertti kaasu. Kuten muitakin jalokaasuja, argonia pidettiin pitkään reagoimattomana. Ensimmäinen tunnettu argon-yhdiste argonfluorihydridi (HArF) onnistuttiin tekemään Helsingin yliopiston kemian laitoksella elokuussa 2000. Kamfeeni
Kamfeenia valmistetaan lähtemällä pineenistä. Pineeni voidaan joko kloorata isobornyylikloridiksi, joka reagoi Wagner–Meerwein-toisiintumisella kamfeeniksi tai isomeroitumisreaktiolla, jossa katalyyttinä toimii titaanidioksidi tai kulta adsorboituneena alumiinioksidin pinnalle. Sivutuotteena jälkimmäisessä prosessissa voi muodostua trisykleeniä. Grafeeni
Grafeenin yksi yhdiste on grafeenioksidi. Andre Geim ryhmineen osoitti kokeessaan kuinka grafeenioksidilakanoista muodostettu pinnoite metalliastian päällä ei päästänyt lävitseen ilmaa, heliumia eikä muitakaan kaasuja. Pinnoite päästi lävitseen kuitenkin vesimolekyylit ikään kuin pinnoitetta ei olisikaan. Kalvon grafeenioksidit järjestyivät siten, että siihen jäi tilaa ainoastaan yhdelle vesimolekyylille. Ilmiötä on testattu myös alkoholilla, jolloin alkoholi vahvistui veden mennessä grafeenioksidisen kalvon läpi. Tämän kaltaista ominaisuutta voidaan hyödyntää myrkyllisten aineiden suodattamisessa, juomaveden puhdistuksessa, kaasunhaistajina ja kemikaalien puhdistuksessa. Tefheinä
Tefheinä eli tef tai teff ("Eragrostis tef" syn. "Eragrostis abyssinica") on afrikkalainen viljakasvi, jonka pienistä siemenistä saadaan valkoisia leivontaan käytettäviä jauhoja. Tefheinä on eniten viljelty viljakasvi Etiopiassa, jossa sitä käytetään erityisesti injeran valmistukseen. Tefheinää viljellään myös Intiassa ja Australiassa lähinnä rehuksi. Oikeinkirjoitus
Suurin osa maailman kielien oikeinkirjoitusjärjestelmistä on äännepohjaisia, eli kirjoitetun kielen yksiköt vastaavat puhutun kielen äänteitä tavalla tai toisella. Ankaran foneemiperiaatteen mukaan kielen olisi noudatettava ihannetta ”luetaan niin kuin kirjoitetaan” eli jokaista kielen merkityksellistä äännettä (eli foneemia) vastaa täsmälleen yksi kirjain tai grafeemi. Tämäkään määritelmä ei ole yksiselitteinen – usein on vaikeaa rajata merkityksellisten foneemien joukkoa (joka usein vielä vaihtelee murteesta toiseen) tai edes kielen grafeemien joukkoa, varsinkin, jos ne koostuvat useammasta merkistä –, ja kaikkien luonnollisten kielten ortografia poikkeaa tästä vaihtelevin määrin. Lisäksi useimpien muinaiskulttuurien kielet, kuten muinaisegypti, sekä kaukoaasialaiset nykykielet, kuten japani ja kiina, käyttävät osittain toisenlaista järjestelmää: monien sanojen kirjoitusmuoto on ennen kaikkea esittävä eli symbolinen pikemmin kuin äänteisiin perustuva. Grease (elokuva)
"Grease" sisältää paljon alkuperäisiä kappaleita musikaalista, mutta suurimmat hitit, kuten Travoltan ja Newton-Johnin duetto ”You're The One That I Want”, Newton-Johnin ”Hopelessly Devoted To You” ja Frankie Vallin esittämä tunnussävel ”Grease” sävellettiin elokuvaa varten.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen pitää "Greasea" vilkkaasti ja hauskasti liikkuvana popparodiana. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Graffiti
Graffiti on maalaus, joita on tehty kautta aikojen erilaisilla sopivilla piirtimillä, nykyisin yleensä tussilla tai spraymaalilla. Graffiti voi olla usean neliömetrin kokoinen maalaus tai esimerkiksi vessan seinään tehty pieni kirjoitus, joita slangissa yleisimmin kutsutaan ”tägeiksi”. Hiili
Vapaana alkuaineena hiili voi esiintyä erilaisissa allotrooppisissa muodoissa. Sen eri muotoihin sisältyy yksi pehmeimmistä aineista (grafiitti) ja yksi kovimmista aineista (timantti). Timantin kiderakenne on kuutiollinen timanttirakenne, ja se on kovin luonnossa esiintyvä rakenne. Grafiitilla on levymäinen rakenne kuin päällekkäin asetetuilla kirjan lehdillä, mikä saa aikaan grafiitin pehmeyden. Niin sanottu amorfinen hiili, jota kivihiili ja puuhiili pääasiassa ovat, muodostuu oikeastaan hyvin pienistä grafiittikiteistä. Fullereenit ovat nanoluokan molekyylejä, yksinkertaisessa muodossaan 60 hiiliatomia muodostaa grafiittimaisen kerroksen taipuneena 3-ulotteiseksi jalkapallomaiseksi rakenteeksi. Lamppunoki koostuu pienistä grafiittimaisista osista. ’Lasimainen hiili’ on isotrooppinen ja vahva kuin lasi. Toisin kuin normaalissa grafiitissa, kerrokset ovat rypistyneet kuin rypistynyt paperi. Hiilikuidut ovat samanlaisia kuin lasimainen hiili. Erikoiskäsittelyllä on mahdollista järjestää hiilitasot kuidun suuntaan, jolloin tuloksena on terästä kestävämpi rakenne. Hapteeni
Hapteeni eli epätäydellinen antigeeni on molekyyli, joka aiheuttaa immuunivasteen ainoastaan silloin, kuin se on sitoutuneena kantajamolekyyliin, esimerkiksi proteiiniin. Se ei siis vapaana ole antigeeni, vaikka voi sitoutuakin vasta-aineeseen. Esimerkki hapteenista on dinitrofenoli. Arseeni
Galliumarsenidi (GaAs) on tärkeä puolijohdeteollisuuden materiaali. Elektroniset piirit, joissa on käytetty galliumarsenidia, ovat nopeampia ja kalliimpia kuin piistä tehdyt piirit. Laserdiodeissa ja LEDeissä galliumarsenidi muuttaa sähkön suoraan valoksi. Lyijykynä
Grafiitti on maan uumenissa tiivistynyttä ja puristunutta hiiltä. Lyijykynän ”lyijy” ei täten sisällä laisinkaan lyijyä, vaan se on myrkytöntä. Kynän grafiittiin sekoitetaan savea, minkä jälkeen saatua seosta kuumennetaan. Hekseeni
Hekseeni (CH) on kuuden hiiliatomin ja kahdentoista vetyatomin muodostama kemiallinen yhdiste, jossa on joidenkin hiiliatomien välillä oltava yksi kovalenttinen kaksoissidos. Hekseeni kuuluu hiilivetyihin ja tarkemmin luokiteltuna alkeeneihin, joita ovat myös eteeni, propeeni, buteeni, penteeni, hepteeni, okteeni, noneeni ja dekeeni. Toksafeeni
Toksafeeni koostuu vähintään 177 klooratusta bisyklisestä hiilivedystä ja seoksen keskimääräinen molekyylikaava on CHC. Yhdiste on osittain kiteistä ja osittain vahamaista kellertävää tai väritöntä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja liukenee hyvin aromaattisiin hiilivetyihin ja hieman heikommin alifaattisiin hiilivetyihin. Toksafeeni on hyvin myrkyllistä hyönteisille. Vaikutukset ilmenevät hyönteisten syödessä toksafeenilla käsiteltyjen kasvien lehtiä, kosketusmyrkyllisyys on vähäisempää. Toksafeeni on erittäin myrkyllistä kaloille, muille vesieläimille ja linnuille. Toksafeeni ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Se voi olla keskushermostomyrkky ja aiheuttaa vapinaa ja lihaskramppeja. Toksafeeni on myös hyvin todennäköisesti karsinogeeninen aine. Plasmiini
Plasmiini on kahdesta aminohappoketjusta koostuva ja molekyylimassaltaan noin 82–90 kDa oleva proteiini. Se kuuluu glykoproteiineihin eli siinä on myös hiilihydraattiosa. Ihmisen elimistössä se esiintyy epäaktiivisena tsymogeenina plasminogeenina. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi sekä sisäsynteisten, että eräiden eksogeenisten tekijöiden vaikutuksesta. Sisäsyntyinen tekijä on esimerkiksi urokinaasientsyymi ja ulkoisia tekijöitä ovat muun muassa streptokinaasi, alteplaasi, anistreplaasi ja reteplaasi. Aktivoitumisen aikana plasminogeenin eräs arginiinin ja valiinin välinen peptidisidos hydrolysoituu. Aktivoijia voidaan käyttää lääketieteessä aktivoimaan fibrinolyysiä eli verihyytymien hydrolyysiä. Plasmiinin aktivoitumista estävät eräät proteiinit kuten antiplasmiini ja aprotiniini sekä eräät pienemmät molekyylit kuten traneksaamihappo ja aminokapronihappo. Graffiti
Graffitikulttuuriin kuuluvat myös sapluunat, stickerit ja kaakelit. Sapluunat eli stencilit ovat esimerkiksi pahvisia muotteja, jotka painetaan seinää vasten ja joiden läpi kuva maalataan spraymaalilla. Stickerit ovat tarroja, joihin on kirjoitettu omia tägejä tusseilla, tai jokin hahmo/iskulause. Kaakeleihin voi myös tehdä kuvia tai piirroksia, jotka liimataan seinään kiinni. Propeeni
Huoneenlämmössä ja paineessa kaasumainen propeeni on väritön, hajuton (paitsi jos siihen on lisätty haju tunnistamista varten) ja helposti syttyvä. Propeeni on ilmaa raskaampaa, ja se voi kulkeutua maata pitkin ja syttyä etäällä päästölähteestään. Yhdisteen hajukynnys on 39,6–116,3 mg/m (69,3–203,5 ppm) ja itsesyttymislämpötila 455 °C. Propeenillä on suuri merkitys öljyntuotannossa. Propeenia muodostuu sivutuotteena eteenin valmistuksen yhteydessä. Fotoni
Fysiikassa fotonia merkitään kreikkalaisella gamma-kirjaimella γ. Symboli on todennäköisesti peräisin gammasäteilystä, jonka havaitsi ja nimesi vuonna 1900 Paul Ulrich Villard ja osoittivat valon muodoksi 1914 Ernest Rutherford ja Edward Andrade. Kemiassa ja optiikassa fotoneja merkitään usein formula_1, joka merkitsee fotonin energiaa. Tässä formula_2 on Planckin vakio ja formula_3 on fotonin taajuus. Vaikka fotonilla ei ole lepomassaa on sillä kuitenkin energiasta riippuva relativistinen liikemassa, jonka suuruus voidaan laskea relaatiosta formula_4. Naftaleeni
Naftaleeni, myös naftaliini, (CH) on aromaattinen hiilivety, jonka rakenteessa on kaksi bentseenirengasta. Naftaleenista käytetään myös nimeä nafteeni. Se on huoneenlämmössä olomuodoltaan valkoista kiinteää ainetta, jolla tunnusomainen haju. Naftaleenin moolimassa on 128,18 g/mol, sulamispiste 80 °C, kiehumispiste 218 °C, suhteellinen tiheys 1,16 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 80 °C c.c., itsesyttymislämpötila 540 °C ja CAS-numero 91-20-3. Naftaleeni ei liukene veteen 25 °C:ssa, mutta se liukenee esimerkiksi eetteriin huoneenlämmössä. Grafiitti
Grafiitti on hiilen yleisin ilmenemismuoto. Se on kidejärjestelmältään heksagoninen, tummanharmaa, pehmeä ja tahraava mineraali, joka on puhdasta hiiltä. Sen kiteet ovat kuusikulmaisen levyn muotoisia. Grafiitti johtaa hyvin sähköä ja sitä käytetään muun muassa sähkömoottorien hiiliharjoissa, elektrodimateriaalina, voiteluaineena, lisäaineena polymeerissä, lyijykynän lyijynä ja ydinreaktoreiden hidastinaineena. Kamfeeni
Huoneenlämpötilassa kamfeeni on valkoista kiteistä ainetta ja sillä on kamferia muistuttava ominaishaju. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja sykloheksaaniin. Kuumennettaessa kamfeeni sublimoituu helposti ennen sulamispistettään. Kuumennettaessa hapen läsnä ollessa kamfeeni hapettuu myös helposti kamfeniloniksi. Karboksyylihappojen kanssa reagoidessaan yhdiste muodostaa isobornyyliestereitä. Kamfeeni on kiraalinen ja optisesti aktiivinen yhdiste ja siitä tunnetaan (+)- ja (-)-enantiomeerit. Fibronektiini
Fibronektiini on dimeeri, joka muodostuu kahdesta kysteiinitähteiden välisillä rikkisidoksilla toisiinsa liittyneestä proteiinialayksiköstä. Fibronektiinin kyky tarttua molekyyleihin johtuu siitä, että fibronektiinin aminohappoketju muodostaa proteiiniin toiminnallisesti riippumattomia kohtia eli domeeneja. Ne koostuvat itsenäisesti laskostuvista osista eli moduuleista, joita on kolmea eri tyyppiä: tyyppi I (yhteensä 12), tyyppi II (yhteensä 2), tyyppi III (yhteensä 15). 
Fibronektiinigeenejä on vain yksi, joten se erottuu tässä mielessä muista soluväliaineen rakenneproteiineista. Kuitenkin fibronektiiniproteiineja on erilaisia, mikä selittyy niiden synteesin aikana tapahtuvasta erilaisesta lähetti-RNA -molekyylin silmukoinnista. Tämän vaihtelevan silmukoinnin avulla määräytyy, miten erilaiset solutyypit pystyvät eri fibronektiineihin kiinnittymään.
Solureseptorit voivat tarttua fibronektiiniin useisiin kohtiin, joista tärkein on kolmen aminohapon (arginiini, glysiini ja asparagiinihappo) muodostama jakso, jota kutsutaan RGD:ksi. Se on fibronektiinin toiminnan ohella keskeinen myös useiden muiden proteiinien rakenteessa. Esimerkiksi verihiutaleet tarttuvat fibriinissä olevaan RGD-jaksoon. Grafeeni
Grafeenin ainutlaatuisten ominaisuuksien johdosta se on yksi tämän hetken tutkituimmista aineista materiaalitekniikassa. Propafenoni
Propafenoni on arolyksipropanoliamiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä sydämen rytmihäiriöiden hoitoon. Aromaattinen yhdiste
Bentseenin lisäksi tyypillisiä yksirenkaisia aromaattisia yhdisteitä, tärkeitä synteesien lähtöaineita ja voimakkaita liuottimia, ovat tolueeni ja ksyleeni. Useamman aromaattisen renkaan sisältävät yhdisteet ovat kiinteitä. Esimerkiksi naftaleeni ja bifenyyli sisältävät kaksi rengasta. Arkhimedeen spiraali
Pelkästään harpilla ja viivoittimella ei voida neliöidä ympyrää eli piirtää neliötä, jonka pinta-ala olisi tarkalleen yhtä suuri kuin annetun ympyrän. Sen sijaan Arkhimedeen spiraalin avulla se on mahdollista.
Arkhimedeen spiraalilla on useita teknisiä sovelluksia. Scroll-kompressorin, jota käytetään nesteiden ja kaasujen puristamiseen, muodostavat kaksi sisäkkäistä ympyrän involuutan tai käytännössä likimain Arkhimedeen spiraalin muotoista pyörivää kierukkaa. Mekaanisten kellojen jouset ovat yleensä Arkhimedeen spiraalin muotoisia. Sellaisia olivat myös varhaisimpien gramofonilevyjen urat, sillä kun uran eri kierrosten väliset etäisyydet olivat yhtä suuret, saatiin levyn soittoaika tällä tavoin mahdollisimman pitkäksi eli sille saatiin mahtumaan suurin määrä musiikkia. Myöhemmissä levyissä ura kuitenkin muotoiltiin toisin äänen laadun parantamiseksi. Arkhimedeen spiraalia käytetään myös digitaalisessa valonkäsittelyssä, DLP:ssä, "sateenkaari-ilmiön" minimoimiseksi, jotta näyttäsi siltä, että eri värit näkyisivät samaan aikaan, vaikka todellisuudessa punainen, vihreä ja sininen näytetään tulevat näkyviin vuorotellen erittäin nopeasti vaihtuen. Arkhimedeen spiraali muodostuu myös, kun tasapaksu paperi tai kalvo kierretään rullalle lieriön ympärille. Aine
Fermionien lisäksi on olemassa toinenkin alkeishiukkasryhmä: bosonit. Ne välittävät vuorovaikutuksia aineen perushiukkasten välillä. Bosoneja ovat mesonit, gluonit ja fotonit. Mesonit ja gluonit ovat vahvan vuorovaikutuksen sekä fotonit sähkömagneettisen vuorovaikutuksen välittäjähiukkasia. Heikkoa vuorovaikutusta välittää W-bosoni. Teorian edellyttämiä, mutta vielä löytymättömiä bosoneja ovat Higgsin hiukkanen sekä gravitoni. Higgsin hiukkasen on päätelty selittävän kaikkien alkeishiukkasten massan, gravitonin puolestaan olevan painovoimaa eli gravitaatiota välittävä hiukkanen. Morfogeeni
Morfogeenit ( = muoto, "gennan" = tuottaa) ovat aineita, jotka ohjaavat alkion eri osien kehittymistä. Morfogeneesi, jota morfogeenit säätelevät, käynnistää elinten muovautumisen eli organogeneesin. Kehittyvän alkion erilaistuvat solut voivat vaikuttaa toistensa käyttäytymiseen morfogeenien avulla. Morfogeeneiksi kutsutaan signaalimolekyylejä, jotka vaikuttavat kohdesoluihinsa yksinkertaista on/off-periaatetta monimutkaisemmin konsentraatiovaihteluiden avulla; suuri konsentraatio saa kohdesolut kehittymään yhteen suuntaan, pieni toiseen ja näiden välillä olevilla konsentraatioilla vaikutukset muuttuvat asteittain. Fluoreeni
Fluoreeni (CH) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Fluoreeni on myös PAH-yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden ja lääkkeiden valmistukseen. Moaree (interferenssikuvio)
Moaree, moiré tai muaree (ransk. [mwaʁe]) on interferenssikuvio, joka aiheutuu kahden ruutu- tai raitakuvion välille kun ne asetetaan päällekkäin tiettyyn kulmaan toisiinsa nähden. Silloin jotkut kuvion kohdat paksunevat niin, että ne näyttävät muodostavan uuden, oman kuvionsa. Ilmiö on saanut nimensä moaree-kankaasta, koska ilmiön aiheuttamat kuviot muistuttavat moareekankaan läikekuvioita. Noneeni
Noneeni eli 1-noneeni eli nonyleeni (CH) on hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Noneenimolekyylissä on 9 atomia hiiltä, 18 atomia vetyä sekä yksi kaksoissidos. Se on kahdeksanneksi yksinkertaisin alkeeni (yksinkertaisin on eteeni). Parafiini
Parafiini- eli mineraaliöljy ja petroli ovat raskaista, mutta parafiinivahaa kevyemmistä hiilivedyistä koostuvia nesteitä, esimerkiksi lampukoissa käytettyä parafiiniöljyä. Parafiiniöljyä käytetään muun muassa lääkkeenä ihmisten ja eläinten ummetuksen hoitoon,‎ ja myös puun öljyämiseen, esimerkiksi leikkuulaudoissa ja saunan lauteissa. Lauteita öljytessä levittäminen tapahtuu huokoisella sienellä ja ylimääräinen öljy pyyhitään pois. Öljy tukkii puun huokoset ja estää hien ja lian pesiytymisen niihin. Karoteenit
Karoteenit on fotosynteesissä tarvittavia oransseja väriaineita. Karoteenit ja ksantofyllit kuuluvat karotenoideihin. Tunnetuimpia karoteeneja ovat alfa-, beeta-, gamma- ja delta-karoteeni sekä lykopeeni. Karoteeneja tunnetaan yli 600 erilaista. Alfa-, beeta- ja delta-karoteeni ovat A-vitamiinin esiasteita. Grafeeni
Toinen aineen löytäjistä Andre Geim vieraili vuonna 2009 Suomessa, jolloin Espoon Dipolissa järjestettiin Fysiikan päivät, joilla esiteltiin myös grafeenin ominaisuuksia. Kaasukehä
Kaasukehä eli atmosfääri on kiinteää planeettaa ympäröivä kaasuista ja hiukkasista koostuva kerros, jota planeetan gravitaatio pitää lähellä pintaa. Maan kaasukehää kutsutaan ilmakehäksi. Kaikilla aurinkokunnan planeetoilla ja joillain kääpiöplaneetoilla, kuten Plutolla ja ehkä myös Eriksellä sekä Cereksellä on kaasukehä. Lisäksi joillakin kuilla kuten Titan olla kaasukehä. Andre Geim
Andre Geim (, s. 21. lokakuuta 1958) on venäläis-alankomaalainen fyysikko, joka tunnetaan parhaiten grafeenin löytämisestä yhdessä Konstantin Novoselovin kanssa vuonna 2004. Geim ja Novoselov palkittiin grafeenitutkimuksestaan Nobelin fysiikanpalkinnolla lokakuussa 2010. Geim sai grafeenitutkimuksesta myös Hughes-mitalin samana vuonna. Griffon belge
Karkea- ja sileäkarvainen ovat saman rodun erilaisia karvamuunnoksia. Erivärisiä ja eri karvatyyppisiä koiria on sallittua risteyttää keskenään, joten samasta pentueesta voi esiintyä molempia karvamuunnoksia ja kaikkia värejä. Griffonit osallistuvat näyttelyyn kolmena erillisenä rotuna. Griffon Belgeksi rekisteröidään karkeakarvainen joko kokonaan musta tai musta punaisin merkein (black&tan). Myös mustan ja punaruskean sekoitus rekisteröidään Griffon Belgeksi. Griffon Bruxelloisiksi rekisteröidään karkeakarvainen ja väriltään yksinomaan punainen/punaruskea. Petit Brabançoniksi rekisteröidään sileäkarvaiset griffonit väristä riippumatta. Mureiini
Mureiini eli peptidoglykaani on muun muassa bakteerien soluseinän eräs rakennusaine. Se antaa bakteereille muodon ja vaikuttaa soluliman osmoottiseen paineeseen. Mureiini koostuu sokereista ja aminohapoista. Superkondensaattori
Grafeenin kaksiulotteinen rakenne helpottaa sen lataamista ja latauksen purkautumista. Vertikaalisissa levyissä varauksen kuljettajat pystyvät nopeasti liikkumaan elektrodin syvempään rakenteeseen tai sieltä pois, mikä kasvattaa sähkövirran suuruutta. Tällaiset kondensaattorit ovat soveltuvia 100/120 hertsin suodattimien sovelluksiin, joihin taas hiilipohjaiset superkondensaattorit eivät sovellu. Grafeeni
Se on eräiden muiden hiiliallotrooppien perusrakenne: grafiitti on monta grafeenikerrosta päällekkäin ja hiilinanoputket rullalle kiertynyttä grafeenia. Fullereenit voidaan ajatella grafeeniksi, jonka rakenteessa on kuusikulmioiden seassa viisikulmioita. Sfinksi
Sfinksi (kreikan sanasta Σφιγξ "sphinx", ’kuristaja’) on taiteessa ja mytologiassa kuvattu ihmispäinen leijona tai hirviö, jolla on joskus myös siivet. Ensimmäiset tunnetut sfinksiveistokset valmistettiin muinaisessa Egyptissä. Egyptiläinen sfinksi kuvasi yleensä faaraon tai muun tärkeän henkilön kasvoja, sekä leijonan ruumista, jolla pyrittiin korostamaan patsaan esittämän henkilön voimaa ja mahtia. Myöhemmin kreikkalaiset omaksuivat sfinksin osaksi tarustoaan. Heidän sfinksinsä oli yleensä naispuolinen. Sfinksejä löytyy myös Mykenen, Assyrian, Persian ja Foinikian kuvataiteesta ja kuvanveistosta. Homeoboksi
Niin sanottu homeoboksigeeni on geeni, joka sisältää homeoboksin. Se määrittää kasvien, sienten ja eläinten elinten päärakenteen, muun muassa jaokkeet ja raajat. Esimerkiksi banaanikärpäsellä on eri ruumiin pääosat määrittävät kahdeksan homeoboksigeenien rypästä. Yleensä mutkikkaammilla eliöillä on enemmän homeoboksigeenejä kuin vähemmän mutkikkailla. Limoneeni
Limoneeni (CH) on monosyklinen terpeeni, jota on useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Sitä esiintyy kahtena enantiomeerina ja raseemisena seoksena. Kumpaakin enantiomeerimuotoa tuottaa kasveissa eri synteesi. Limoneenia käytetään hajusteissa sekä muiden yhdisteiden synteesissä. Solmu (verkko)
Solmu tai "piste" on graafin eli verkon osa. Graafi muodostuu solmuista ja niitä yhdistävistä kaarista eli väleistä. Ferroiini
Ferroiini on yksi yleisimpiä redox-indikaattoreita. Ferroiinia käytetään erityisesti niin sanotussa cerimetrisessä titrauksessa, jossa hapettimena toimii cerium(IV)-ioni. Ferroiini on hyvä indikaattori, koska se reagoi nopeasti ja voidaan myös pelkistää uudelleen käytettäväksi. Feroiini on pelkistyneessä muodossaan väriltään punainen ja muuttuu hapettimen vaikutuksesta siniseksi ferriiniksi. Ferriinissä ferroiinin Fe-ionit ovat hapettuneet Fe-ioneiksi. Ferroiinin elektrodipotentiaali on 1,06V yksimolaarisessa rikkihappoliuoksessa. Grafologia
Useat skeptikot ja mekanisistisen tai kvantitatiivisen lähestymistavan omaksuneet tutkijat luokittelevatkin grafologian nykyisin näennäistieteeksi empiiristen ja tilastollisten todisteiden puuttumisen sekä taustalla olevan teorian epämääräisyyden ja tulkinnanvaraisuuden vuoksi. Tekniikkaa käytetään kuitenkin laajasti virallisissa ja epävirallisissa yhteyksissä eri puolilla maailmaa. Suomessa useimmat psykologit ovat yhtä mieltä siitä, ettei menetelmä empiirisesti toteennäyttämättömänä ole hyväksyttävä eikä käyttökelpoinen psykologisessa testauksessa. Grafologinen analyysi ei vallitsevan nykymääritelmän mukaan ole varsinainen psykologinen testi, sillä tutkittava tuotos ei perustu standardoituun ärsykeaineistoon, ellei sitten koulussa opittuja mallikirjaimia mielletä sellaiseksi. Ääritapauksissa grafologinen analyysi on rinnastettu suoraan astrologiaan, fysionomiaan ja frenologiaan. Aihetta koskeva alkuperäinen julkaisutieto on pääosin saksankielistä ja peräisin 1900-luvun ensimmäisiltä vuosikymmeniltä, eikä niissä ole sovellettu tämänhetkiseen tieteenfilosofiseen ajatteluun kuuluvaa ilmiöiden kvantitatiivista tutkimusta. Teräs
Yli 723 °C:n lämpötilassa raudan kiderakenne muuttuu austeniittiseksi – pintakeskeiseksi kuutiolliseksi (pkk, "engl. FCC") – γ-faasiksi, mihin voi liueta maksimissaan 2,1 % hiiltä. Yleensä liukenevat hiiliatomit sijoittuvat raudan atomihilan välisijoihin. Mikäli hiilipitoisuus on suurempi kuin 2,1 %, syntyy rakenteeseen jo jähmettymisvaiheessa grafiittia. Grafiitti on haluttu rakenneosa vain valuraudoissa, joissa se esiintyy joko suomumaisena tai pallomaisena. Ferroiini
Ferroiini on raudan ja kolmen fenantroliinimolekyylin muodostama kompleksi-ioni, jota käytetään useimmiten sulfaatti- tai perkloraattisuolana. Tällöin sen kaava kirjoitetaan usein muodossa [Fe(o-phen)]SO tai [Fe(o-phen)](ClO). Ferroiinia käytetään redox-indikaattorina hapetus-pelkistystitrauksissa. Graafi
jossa "V" on joukko solmuja eli pisteitä (, monikko: "vertices") ja "E" joukko kaaria eli viivoja eli välejä ("edges"). Kaarijoukon määritelmä voi vaihdella, mutta yleisin tapaus on Valveuni
Keksijä Thomas Edison ja taiteilija Salvador Dalí ovat kertomansa mukaan saaneet paljon ideoita valveuniensa aikana. Kirjailija Mary Shelley sanoi luoneensa Frankensteinin hirviön valveunessaan, ja kemisti Friedrich August Kekulé von Stradonitz oivalsi bentseenin rakenteen valveunensa aikana. Allotropia
Tunnetuin esimerkki allotropiasta on kiinteän hiilen esiintyminen grafeenina, grafiittina, timanttina, fullereenina ja nanoputkena. Grafiitti on kerrosmaisen rakenteensa vuoksi pehmeää, tummaa, sähköä johtavaa, hiukan kiiltävää ja rasvamaista, kun taas timantti on erittäin kovaa, läpinäkyvää ja sähköä johtamatonta. Hiilen stabiilein muoto huoneenlämmössä on grafiitti, mutta timantti ei muutu täksi muodoksi itsekseen. Grafiitti voidaan muuttaa timantiksi erittäin suuren paineen avulla. Hiilen kolmas muoto on vuonna 1985 löydetty fullereeni C, joka on 60:stä hiiliatomista koostuva pallomainen molekyyli. Kamfeeni
Kamfeeni (CH) on terpeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Kamfeenia voidaan käyttää hajusteissa ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen. Griselinia
Kasveissa on värillisenä välkehtivää eli irisoivaa griselinosidi-nimistä yhdistettä. Ruodin johtojänteet ovat kaarevia poikkileikkaukseltaan. Lehdessä on limasoluja, ja ilmaraot ovat syklosyyttisiä, mikä tarkoittaa, että vähintään viisi pientä apusolua on huulisolujen ympärillä, ei kuitenkaan säteittäisesti. Lehden pinnalla on solukarvoja (trikoomia). Hedekukkien heteenponnet kiinnittyvät palhoihin selästään. Siemenaiheessa on sen varresta eli funikuluksesta kasvanut siltarakenne, joka helpottaa siiteputken kasvua kohden nukellusta. Kromosomiluku on n = 18. Grafeeni
Teoreettisessa fysiikassa oli 1930-luvulla päätelty, että vain yhden atomikerroksen paksuiset rakenteet eivät voi olla pysyviä. Atomien lämpöliikkeen arveltiin hajottavan tällaiset rakenteet. Hyvin ohuista rakenteista on myös tehty paljon kokeita ja tämä alkuperäinen päättely on tähän asti näyttänyt pitävän paikkansa. Kun kokeissa materiaaleja tarpeeksi ohennettiin, ne hajosivat. Kynsi
Kynsi on runsasrikkistä keratiinia eli sarveisainetta. Se on samankaltaista valkuaisainetta kuin hiukset. Kynsi koostuu kolmesta kerroksesta. Kynsivallin solut tekevät pintakerroksen, kynnen aiheen solut keskikerroksen ja kynnen pohjan solut alimman kerroksen. Keratiinisolujen välissä on fosfolipidejä, erityisiä rasvoja, jotka tekevät kynnestä taipuisan. Kynnessä ei ole kalsiumia tai muita mineraaleja sen enempää kuin muussakaan keratiinissa. Kynnessä tavataan kymmeniä muutoksia, joista osa on kynnen kehityshäiriöitä (synnynnäisiä), osa jonkin muun taudin ilmentymiä ja osa sieni-infektioita, pääasiassa kynsisilsaa. Gruenin vaihdos
Gruenin vaihdoksella kuvataan tapahtumaa, jossa asiakas muuttuu tietoisesti yhtä tavaraa etsivästä impulsiiviseksi heräteostoksia tekeväksi ostajaksi. Gruenin vaihdoksessa hämäännys on keskeinen tekijä. Asiakas on saatava menettämään järkensä, niin että hänestä tulee vastaanottavainen mainonnalle ja houkutuksille. Esimerkiksi uutta vahvistinta ostamaan mennyt asiakas palaa kaupasta kotiteatterisarjan, tv:n ja dvd-soittimen kanssa. Amerikkalainen mediakriitikko Douglas Rushkoff on havainnut, että nykyajan kapitalistisessa yhteiskunnassa on yhä enemmän kyse tällaisten Gruenin vaihdosten aikaansaamisesta. Graafi
Graafeja voidaan jaotella eri luokkiin sen mukaan, mitä ominaisuuksia niillä on. Jos esimerkiksi 
graafin jokaista solmuparia (a, b) yhdistävästä kaaresta seuraa aina, että myös solmujen (b, a) välillä on kaari, sanotaan, että graafi on "suuntaamaton". Vastaavasti jos mistä hyvänsä solmusta päästään mihin tahansa toiseen solmuun kulkemalla riittävän monen solmun ja kaaren kautta, graafi on "kytketty". Painotetussa graafissa jokaisella kaarella on kerroin. Jos jokaisesta solmusta pääsee jokaiseen toiseen solmuun vain yhtä reittiä, eli graafissa ei ole syklejä, sitä kutsutaan puuksi. Rauhanen
Rauhanen on solu tai soluryhmä, joka erittää aineita elimistöön. Rauhanen syntyy siten, että epiteelin pinnalle muodostuu aluksi erikoistuneiden solujen muodostama paksuuntuma, joka myöhemmin alkaa työntyä epiteelikudoksen sisään. Yhteydestä pintaan muodostuu rauhastiehyt, jolloin kyseessä on "avorauhanen" eli eksokriininen rauhanen. Avorauhanen tyhjentää eritteensä epiteelin pinnalle. Jos yhteys pintaepiteeleihin ei säily, on kyseessä endokriininen rauhanen eli "umpirauhanen" (myös "sisäeritysrauhanen"), jonka eritteet siirtyvät suoraan soluja ympäröivään kudosnesteeseen tai kulkevat sidekudoksen kautta verenkiertoon. Fotosfääri
Fotosfääri on Auringon näkyvä pinta. Koska tähdet ovat laajoja kaasupalloja, niillä ei ole kiinteää pintaa. Tietyssä syvyydessä kaasu kuitenkin lakkaa olemasta läpinäkyvä. Aurinko muuttuu vähitellen läpinäkymättömäksi noin 400 kilometrin paksuisessa fotosfäärissä, jonka lämpötila on noin 5 800 kelviniä. Fotosfäärissä on valtavia rakeita, granuloita, joiden kohdalla kuumaa kaasua nousee ylös kuljettaen lämpöä ulospäin. Näkyvimpiä piirteitä ovat auringonpilkut. Fotosfäärin yläpuolella ovat kromosfääri ja korona. Kamfeeni
Kamfeenia käytetään ainesosana hajusteissa. Siitä valmistetaan myös hajusteissa käytettäviä yhdisteitä kuten isobornyyliasetaattia, isoborneolia, kamferia ja isobornyylisykloheksanolia. Yhdiste voidaan kloorata hyönteismyrkkynä käytetyksi toksafeeniksi. Grafeeni
Grafeenin teoreettinen ja käytännön olemassaolo grafiitin sisäisen rakenteen osana on tunnettu jo pitkään ennen grafeenin löytämistä itsenäisenä rakenteena 2004. Röntgenkristallografian avulla aineiden rakennetta atomien mittakaavassa oli tutkittu ja ensimmäisiä kuvia hiiliatomien eri muodoista oli julkaistu vuonna 1938. Yhden atomin paksuisten pintojen teoreettista tutkimusta ovat tehneet mm. fyysikko Philip Russel Wallace ja kemisti Hanns-Peter Boehm. Näiden tutkimusten pohjalta grafiitin sisäinen rakenne tunnettiin. Boehm keksi sanan "grafeeni" jo vuonna 1962 kuvaamaan teoreettisesti mahdollisia yksiatomisia lakanoita. Ei kuitenkaan pidetty mahdollisena eristää tällaisia yksiatomisia tasoja toisista niin, että niiden rakenne säilyisi vakaana. Grafeenin mekaaninen kuorintamenetelmä kehitettiin 1990-luvulla, mutta silloin grafeenia saatiin eristettyä vain 50–100 kerroksen paksuisiksi näytteiksi.
Kun grafeeni löydettiin, aikaisempien kokeiden ja ennakkokäsitysten vastaisesti yhden atomitason paksuinen rakenne onnistuttiin eristämään itsenäiseksi pysyväksi hiilikalvoksi. Se oli ensimmäinen yhden atomikerroksen paksuinen materiaali.
Grafeenin löysivät Manchesterin yliopiston tutkijat Konstantin Novoselov ja Andre Geim. He yrittivät eri menetelmin ohentaa grafiittia. Alun perin heidän tutkimuksensa oli työviikon lopuksi tehtävää mielikuvituksellista hassuttelua. Heidän kokeissa käyttämänsä välineet olivat varsin tavanomaisia: ensin he koettivat erottaa grafeenia tavallisesta noesta, joka on hyvin hiilipitoinen aine. Toisessa kokeessa he käyttivät lyijykynän piikiteen pintaan jättämää grafiittijälkeä. Kolmannessa kokeessa he irrottivat grafiittia teipin liimapinnan avulla grafiittisesta kappaleesta. Teippi irrotti grafiittia kappaleesta ohueksi kalvoksi teippiin. Toisella teipillä he irrottivat tästä ohuesta kalvosta toisen, vielä ohuemman, kalvon. Tätä ideaa jatkaen he pääsivät varsin yksinkertaisin keinoin hyvin ohuisiin grafiittikalvoihin. Tutkijat onnistuivat löytämään keinon kalvojen tarkan paksuuden määrittämiseen optisella mikroskoopilla. Näistä ohuista kalvoista he saivat kemiallisilla lisäkeinoilla lopulta ohennettua grafiitin yksittäisiksi yhden atomin paksuisiksi hiilikalvoiksi.
Vuonna 2010 Geim ja Novoselov saivat grafeenin löytämisestä Nobelin fysiikanpalkinnon. Grafeeni
Tällä hetkellä suosituin tapa valmistaa grafeenia on chemical vapour deposition (CVD) eli kemiallinen kaasufaasipinnoitus. Tällä menetelmällä voidaan tuottaa suhteellisen korkealaatuista grafeenia, mahdollisesti myös suuressa mittakaavassa. Tyypillisessä CVD-prosessissa pinnoitettava kappale, jota sanotaan substraatiksi, altistetaan yhdelle tai useammalle kaasumaiselle lähtöaineelle, jotka reagoivat tai hajoavat substraatin pinnalla muodostaen halutun kalvon. Prosessissa kaasumolekyylejä viedään reaktiokammioon, jossa on myös kasvualusta. Kammiota kuumennetaan, jolloin reaktio muodostaa materiaalikalvon kasvualustalle. Kasvualustan lämpötila on kriittinen tekijä oikean reaktion saavuttamiseksi. Somaani
Somaani eli O-pinakolyylimetyylifosfonofluoridaatti on eräs voimakkaimmista organofosfaatteihin kuuluvista hermokaasuista. Muita vastaavantyyppisiä ovat muun muassa tabuuni, sariini ja syklosariini. Somaani on ihon kautta tappavan myrkyllistä jo alle 10 mg annoksilla. Lehtivihreä
Lehtivihreä eli klorofylli on orgaaninen molekyyli, jonka avulla kasvit yhteyttävät. Tätä valon avulla tapahtuvaa yhteyttämistä kutsutaan fotosynteesiksi. Klorofylli on rakenteeltaan Mg-keskusatomillinen porfyriini. Se kykenee helposti kuljettamaan ylimääräiset elektronit keskusatomilta reunoille, joissa elektronit sidotaan kemiallisesti. Kvantti-Hall-ilmiö
Suurin osa kvantti-Hall-mittauksista tehdään galliumarsenidi-heterorakenteisiin muodostuvassa kaksiulotteisessa elektronikaasussa. Vuonna 2007 kvantti-Hall-ilmiö löydettiin myös grafeenista, jossa sen luonne riippuu hiilikerrosten lukumäärästä. Grafeeni
Vuonna 2012 tutkimuksissa huomattiin, että teoreettisesti metallialustaa, jolla grafeenia kasvatetaan, voidaan käyttää äärettömän monta kertaa. Tällöin myrkyllisen jätteen määrä prosessissa pienenisi huomattavasti. Tällä menetelmällä grafeenin laatu on kuitenkin rajoittava tekijä teknologian sovelluksissa. Kun grafeenia pystytään tuottamaan hyvin ohuille metallilevyille CVD-menetelmällä matalissa lämpötiloissa, mahdollistaa tämä grafeenin laajamittaisen tuottamisen ja parantaa kustannustehokkuutta. Haasteena tässä on grafeenin kuoriminen metallilevystä siten, että laatu pysyy korkeana. Grafiikkaprosessori
Grafiikkasuoritin (, GPU) (tunnetaan myös nimillä grafiikkaprosessori ja grafiikkapiiri) on erikoistunut mikroprosessori, jonka tehtävänä on kiihdyttää ja suorittaa 2D- tai 3D-grafiikan renderointia, joka muuten jäisi keskussuorittimen laskettavaksi. Piiri on joskus tunnettu myös (VPU). Fenkoni
Fenkoni (CHO) on terpeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa ja aromiaineena. Fenkoni on kamferin isomeeri. Konfliktigraafi
Nimensä mukaisesti kyseessä on graafi. Yksi graafi kuvastaa aina yhtä ajoitusta (engl. schedule, joukkoa transaktioita). Graafi koostuu kahdenlaisista elementistä: Dieenit
Dieeni eli diolefiini tai alkadieeni on tyydyttymätön hiilivety tai muu orgaaninen yhdiste, jossa hiiliatomien välillä on kaksi kaksoissidosta. Sarafaani
Sarafaanista käytetään myös nimitystä "feresi". Sanat ovat peräisin eri kielistä, sarafaani farsista ja feresi kreikasta , ja niillä on tarkoitettu aikojen kuluessa eri asioita esimerkiksi käytettyjen materiaalin tai kaavoituksen mukaan. Suomessa nimityksiä käytetään nykyisin ristikkäin niin, että merkitykset peittävät täysin toisensa. Pukusanastossa voidaan kuitenkin tehdä ero asun (sarafaani) ja esimerkiksi puseron, päähineen ja korut sisältävän asukokonaisuuden välillä (feresi), mutta sama ero tehdään myös toisin päin. Sanojen käytössä nähdään myös alueellisia eroja. Grafiitti
Grafiitti koostuu päällekkäin kerrostuneista hilatasoista. Jokaisessa hilatasossa hiiliatomit ovat järjestyneet säännöllisistä kuusikulmioista koostuvaksi heksagonaaliseksi rakenteeksi, jossa vierekkäisten hiiliatomien ydinten välimatka on 0,142 nanometriä, kun taas hilatasojen välinen etäisyys on 0,335 nanometriä. Grafiitti esiintyy kahdessa muodossa, heksagonaalisena alfa-grafiittina ja romboedrienä beeta-grafiittina, jotka ovat ominaisuuksiltaan hyvin samankaltaisia, paitsi että hilatasot on ikään kuin pinottu eri tavalla.. Heksagonaalinen grafiitti voi olla sileää tai rosoista.. Luonnon grafiitit sisältävät usein noin 30 % beeta-grafiittia, kun taas monet keinotekoisesti valmistetut sisältävät ainoastaan alfa-grafiittia. Alfa-grafiitti voidaan mekaanisella käsittelyllä muuttaa beeta-grafiitiksi, joka kuitenkin kuumennettuna 1 300 °C:een muuttuu takaisin alfa-grafiitiksi.. Dureeni
Dureeni on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta, joiden haju on kamferin kaltainen. Sen suhteellisen pienikokoiselle aromaattiselle hiilivedylle poikkeuksellisen korkea sulamispiste johtuu molekyylin suuresta symmetriasta. Dureeni on veteen liukenematonta, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Dureeni reagoi muiden aromaattisten hiilivetyjen tavoin erityisesti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla kuten nitraus-, halogenointi- ja sulfonointireaktioilla, mutta se on huomattavasti bentseeniä reaktiivisempi johtuen neljän metyylisubtiotuentin elektroneja luovuttavasta efektistä, mikä tekee aromaattisesta renkaasta nukleofiilisemman. Esimerkiksi kloorausreaktiossa dureeni reagoi 600 000 kertaa nopeammin kuin bentseeni. Grafeeni
Grafeenia voi valmistaa höyrystämällä hiiltä iridiumin, nikkelin tai kuparin pinnalle. Tällä valmistustavalla on iridiumin avulla saatu aikaan yli neliösentin kokoisia ja hyvin rakentuneita grafeenikalvoja.