Mikä oli Prof Tatu Vanhasen johtopäätös älykkyyseroista, tieteellisten tutkimustensa perusteella?
IQ and the Wealth of Nations
Kirja sisältää mittaustuloksia tai arvioita, jotka Vanhasen ja Lynnin mukaan edustavat kansakuntien keskimääräistä älykkyysosamäärää, ja johtopäätöksen, että maan keskimääräinen älykkyysosamäärä ja bruttokansantuote henkeä kohti korreloivat kertoimella 0,82. Tutkimuksessa käytettyjä tilastollisia menetelmiä ja aineistoa on kritisoitu jyrkästi. Kirja on saanut myös kiitosta joidenkin älykkyystutkijoiden, esimerkiksi J. Philippe Rushtonin taholta.
Älykkyysosamäärä
Älykkyystesteissä pyritään mittaamaan psykometrisessä teoriassa tietyllä tavalla määriteltyä älykkyyttä, mutta älykkyystesti toimii vain tämän tietyllä tavalla määritellyn älykkyyden indikaattorina, koska älykkyys on äärimmäisen haastava ominaisuus mitattavaksi ja älykkyystestien avulla voidaan saada vain vihiä todellisesta älykkyydestä. Älykkyystestin tulos pyrkii kuvaamaan testatun henkilön kognitiivisia kykyjä tilastollisesti keskiarvoon 100 suhteutettuna: tulos, joka on alle keskiarvon tarkoittaa keskimääräistä alhaisempaa älykkyyttä ja tulos joka on yli keskiarvon kuvaa keskimääräistä korkeampaa älykkyyttä. Osa testeistä erottelee suoriutumista myös eri osa-alueilla, tyypillisesti matemaattis-loogisessa päättelyssä, kolmiulotteisessa ajattelussa, kielellisessä lahjakkuudessa ja muistitoiminnoissa. Väestöstä 50 prosenttia saa älykkyystestissä tuloksen, joka sijoittuu välille 90–110 (keskihajontana 15). Älykkyysosamäärään liittyy testauksessa havaittu säännönmukaisuus, yleisälykkyys ("g-tekijä"), joka kuvaa kaikenlaisiin älykkyyttä vaativiin tehtäviin liittyvää laajaa ja yleistä kykyä erilaisten erityiskykyjen sijaan. Rotu ja älykkyys
Taloustieteilijä Steven Levittin ja toimittaja Stephen Dubnerin mukaan sosioekonomisen aseman vakioimisen jälkeen afroamerikkalaisten ja valkoisten lasten oppimistulosten ero ei ole havaittavissa viisivuotiailla lapsilla, mutta ero ilmenee jo kaksi vuotta myöhemmin. Syynä tähän voivat olla erot koulujen opetuksen tasossa: afroamerikkalaiset lapset käyvät yleensä kouluja, jotka ovat 60 %:sti mustia ja valtaosa näistä kouluista on tasoltaan huonoja. "Mustia" kouluja käyvät valkoiset lapset eivät menesty kokeissa yhtään paremmin kuin heidän afroamerikkalaiset koulutoverinsa. Rotu ja älykkyys
Yhdysvalloissa keskustelun kohteena on ollut pitkään erityisesti se, että afroamerikkalaisen väestön keskiarvo älykkyystutkimuksissa on ollut tyypillisesti noin yhden keskihajonnan verran (15 pistettä) valkoisen valtaväestön keskiarvon alapuolella. Myös Britanniassa mustat saavat ÄO-testeistä heikompia tuloksia kuin valkoiset, mutta ero näiden ryhmien välillä on pienempi kuin Yhdysvalloissa. Latinalaisamerikkalaisten keskimääräinen tulos sijoittui jonnekin mustien ja valkoisten välille (esimerkiksi "The Bell Curve" -kirjassa latinalaisamerikkalaisten keskimääräiseksi älykkyysosamääräksi on määritelty 89). Itäaasialaisilla ja aškenasijuutalaisilla on keskimäärin valkoisia korkeampi älykkyysosamäärä ("The Bell Curve" -teoksen mukaan aasialaisilla 106 ja juutalaisilla 113). Yhdysvalloissa samanlaisia eroja rotujen välillä on nähtävissä myös muissa tiedollista kyvykkyyttä mittaavissa testeissä, muun muassa yliopistojen pääsykokeissa sekä yhtiöiden ja armeijan työhönottotesteissä. Älykkyys
Älykkyyteen liittyvän eugeniikan puolestapuhuja on ollut transistorin keksinyt William Shockley, jonka mukaan ihmiskunnan tulevaisuus oli uhattuna, koska matalamman älykkyysosamäärän omaavat ihmiset saivat enemmän jälkeläisiä kuin ihmiset, joilla oli korkea älykkyysosamäärä. Tämä taas johtaisi lopulta ihmiskunnan älykkyysosamäärän alenemiseen ja sivilisaation alasajoon. Shockleyn mielestä ihmisille, joilla oli matala älykkyysosamäärä tai jotka kantoivat geneettisiä sairauksia, tulisi maksaa, jotta he suostuisivat sterilisaatioon. HFA
Edellä mainittuun jaotteluun on kuitenkin syytä suhtautua varauksella, koska älykkyysosamäärä ei mittaa luotettavasti yksittäisen henkilön älykkyyttä. Esimerkiksi tohtori Wendy Lawson ja kirjailija Donna Williams saivat kehitysvammaisuuteen viittaavat pisteet diagnostisissa älykkyystesteissä, vaikka he eivät täytä muita kehitysvammaisuuden diagnostisia kriteereitä. Yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen
Helsingin käräjäoikeus perusteli äänin 2–2 syntynyttä ratkaisuaan muun muassa siten, että Matti Vanhanen oli itse tuonut yksityiselämäänsä koskevia asioita julkisuuteen. Oikeuden mielestä Ruususella oli oikeus kirjoittaa omasta elämästään, vaikka tulisi samalla kertoneeksi myös Vanhasen elämästä. Älykkyysosamäärä
Älykkyysosamäärään on kohdistettu voimakastakin kritiikkiä, sillä älykkyysosamäärä viittaa käsitykseen jonka mukaan ihmisen älylliset kyvyt voitaisiin ilmaista yhdellä yksiselitteisellä mitta-asteikolla. Psykologi Howard Gardner on tarjonnut moniälykkyysteorian, jossa on ajatuksena että älykkyyttä on useampaa lajia. Moniälykkyysteorian mukaan ihmisen kykyä toimia älykkäästi erilaisissa tilanteissa ei voi selittää yhden yleisen älykkyyden avulla, vaan käytössä on useita eri tehtäviin erikoistuneita ja pitkälti toisistaan riippumattomia älykkyyksiä. Kuitenkin esimerkiksi Yhdysvaltojen puolustusvoimat luottavat älykkyysosamäärään. Yhdysvaltojen puolustusvoimat eivät värvää sotilaiksi henkilöitä joilla älykkyysosamäärä on alle 85. Rajaa on kokeiltu alentaa kaksi kertaa 80:een, mutta molempien kokemusten mukaan alle 85:n henkilöt eivät ole riittävän hyviä sotilaita palkkaukseen nähden (Yhdysvalloissa on palkka-armeija). Tatu Vanhanen
Vanhasen toinen, paljon kiistelyä herättänyt tutkimusaihe, johon hän keskittyi eläkkeellä ollessaan, oli sosiobiologian ja evoluutioteorian soveltaminen yhteiskuntatieteisiin. Tästä aihepiiristä hän kirjoitti yhdessä Yrjö Ahmavaaran kanssa teoksen "Geenien tulo yhteiskuntatieteisiin". John Lorber
Lorber tutki 1960-luvulla aivokuoren määrän vaikutusta hydrokealiasta eli vesipäästä kärsivien lasten älykkyyteen. Hän havaitsi, ettei aivokuoren määrä kertonut välttämättä hekilön älykkyydestä. Tutkimustensa pohjalta hän esitti puheessaan pediatreille konferenssissa 1980 kysymyksen "Is the brain really necessary?" (). Roger Lewin julkaisi hieman myöhemmin Science-lehdessä artikkelin "Is Your Brain Really Necessary?" (). Lewin kertoo Sheffieldin yliopiston opiskelijasta, joka oli normaalia älykkäämpi (älykkyysosamäärä 128), vaikka hydrokefalian vuoksi opiskelijan aivokuori oli hyvin ohut. Henkinen ikä
Amerikkalainen psykologi David Wechsler (12.1.1896 – 2.5.1981) on kehittänyt maailman tunnetuimmat ja käytetyimmät älykkyystestit WAIS-testit (Wechsler Adult Intelligence Scale), joilla voidaan laskea erikseen verbaalinen ja suorituspuolen älykkyystaso. Wechsler laajensi älykkyysiän käsitettä ympäristön hallinnalla. Punaisen Kuningattaren hypoteesi
Ongelmaa voidaan ratkaista Richard Dawkinsin itsekäs geeni -teorialla, jonka mukaan jokaisen geenin perimmäisenä tavoitteena oli monistaa itsensä. Koiraan kannatti tappaa poikaset, jotka eivät olleet sen omia jälkeläisiä. Samoin koiraiden kokonaiskelpoisuus oli sama kuin naarailla; lisääntyvien koiraiden jälkeläiset edustivat suurinta osaa seuraavan sukupolven jälkeläisistä. (On kuin koirailla olisi arpa, joissa harvat arvat voittavat paljon ja naarailla arpa, joissa useat voittavat vähän.) Kelloseppävertaus
Myös muun muassa Alan Turingin kehittämä Turingin testi nojaa ajatukseen siitä, että jos ihminen ei erota kohdetta älykkäästä, on se älykäs. Tässä suhteissa muun muassa evoluutioalgoritmit, jotka tuottavat "tarkoituksenmukaisia ja toimivia ratkaisuja" ovat älykkäitä. "Suunnittelun" takana on siis äly, jonka määritelmä on hieman eroava siitä miten se arkielämässä koetaan. Tämä näkemys ei tämän poikkeavan määrittelynsä vuoksi ole ristiriidassa edes David Humen näkemyksen kanssa, koska Hume esitti, että "suunnitellunkaltaisuus" on vain harha, mielen oikku, määrittelemällä "suunnitellun" ja "älyn" eri tavalla.
Suurimmassa osassa kelloseppäargumenteissa tekijä joka merkitsee "suunnittelijaa" on jätetty nimeämättömäksi. Jossain määritelmissä se on "järjestys" tai jotkin sen synonyymit, kuten "toimiva kompleksisuus" tai "informaatio". Muissa tapauksissa "se vain on selvästi älykkään luojan aikaansaannos". 
Joskus kelloseppävertausta esitetään kehitetymmän analogian kautta muodossa: Paavo Tikkanen
Tikkanen valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1847 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1859. Hänen tilastotieteen väitöskirjansa, "Väkiluku ja asukas-suhteet Suomessa" (1859), oli kolmas suomenkielinen väitöskirja. Hänen maantieteellinen oppikirjansa "Suomen Suuriruhtinaanmaan nykyinen tilasto" (1848) sisältää ensimmäisen suomenkielisillä nimillä ja selityksillä varustetun Suomen kartan. Nykyisessä yleiskielessä on lukuisia Tikkasen sepittämiä ilmauksia: "aikakauskirja, ajanmukainen, asiantuntija, edustaa, esitellä, ilmiö, luento, mielipide, ominaisuus, osasto, pääsylippu, sanomalehdistö, säteillä, teollisuus, tilasto" (merkityksessä 'tila'), "toimia, tuote, uskonpuhdistus, uskonto, valtio, valtiopäivät, Varsinais-Suomi, vastuu, väline, ystävätär, ääntyä". IQ and the Wealth of Nations
Vanhasen ja Lynnin tutkimus ei käynyt läpi tieteellistä vertaisarviointiprosessia. Tutkimuksen tilastollisia menetelmiä ovat kritisoineet esimerkiksi Volken sekä Jones ja Schneider. Tieteellinen vallankumous
Ei ollut mitenkään yksiselitteistä, mikä on oikeanlainen tapa ratkaista tieteellisiä ongelmia, jotta johtopäätökset olisivat tosia. Aristoteles oli erotellut loogisesta päättelystä kaksi haaraa. Dialaktisen, jossa ei oltu kiinnostuneita oletusten luotettavuudesta, ja apodeiktisen, jossa taas vaadittiin oletuksilta eli premisseiltä tosia totuusarvoa. Jälkimmäisen Aristoteles nosti tieteellisen tiedon hankinnan tavoitteelliseksi keinoksi. Tämä taas vaati sen, että päättelyssä käytettyjen oletusten piti olla vähintään yhtä hyvin tunnettuja kuin päättelyn seurauksena syntyvien johto­päätösten. Ongelmana oli kuitenkin, mistä tiedettiin jokin oikeaksi ja toisaalta jokin vääräksi. Myöhäiskeskiajan tieteenkäsityksessä erotettiin tieteellisen tiedon kaksi muotoa, joita skolastikot nimittivät termeillä: "propter quia" ja "propter quid". Ensimmäisessä ajattelu kulki vaikutuksista syihin (induktio) ja oltiin kiinnostuneita minkälainen ilmiö on, kun taas jälkimmäisessä ajattelun reitti oli syistä vaikutuksiin (deduktio) ja oltiin halukkaita selvittämään miksi ilmiö oli sellainen kuin se nyt sattui olemaan. Induktiivisen ajattelun huomattiin kuitenkin olevan monelta osin varsin rajoittunut. Sitä ei voinut ajatella käytettävän tähtitieteessä, koska havaintojen kautta saadut tiedot saattoivat olla erheellisesti tulkittuja. Galilei itse luotti regressioon ja deduktioon. Häntä kutsutaankin hypoteettis-deduktiivisen tutkimusmenetelmän – eli luonnontieteellisen menetelmän – kehittäjäksi. Siinä annetuista hypo­teeseista johdetaan havaittava ilmiö, joka sitten joko vahvistaa hypoteesia tai kumoaa sen. James D. Watson
Lokakuussa 2007 herätti kohua Watsonin lausunto, jonka mukaan mustien afrikkalaisten älykkyys olisi valkoisia eurooppalaisia alemmalla tasolla. ”Olen hyvin surullinen Afrikan kohtalon suhteen, sillä yhteiskuntapolitiikkamme pohjautuu oletukseen, että afrikkalaisten älykkyys vastaa omaamme. Tutkimukset eivät tue sitä oletusta”, hän kertoi The Sunday Timesille. Lausunnon seurauksena Lontoon Science Museum perui Watsonin puhetilaisuuden, ja paheksuntansa asiasta ilmaisi myös Britannian kulttuuriministeri David Lammy. Watson pyysi muutaman päivän kuluttua anteeksi kommenttiaan ja totesi, ettei ”ymmärrä miten olisin voinut sanoa mitä minun on esitetty sanoneen. Sen kaltaiselle väitteelle ei ole minkäänlaista tieteellistä pohjaa.” Palautumaton monimutkaisuus
William Dembski on puolustanut palautumatonta monimutkaisuutta kirjassaan "The Design Revolution" väittämällä että palautumaton monimutkaisuus ja TMI eivät ole tietämättömyyteen vetoamista, koska ei tiedetä miten palautumattomasti monimutkainen rakenne voisi kehittyä evoluution kautta, mutta sen sijaan tiedetään älykkäiden tahojen tuottavan niitä. Esimerkiksi ihmiset ovat älynsä avulla kyvykkäitä tuottamaan esimerkiksi kelloja. Tällainen on kuitenkin pelkkä Aukkojen jumala -argumentti, koska kaikki havaitut älykkäät tahot ovat eläviä, jolloin ne eivät perustellusti ole palautumattomasti monimutkaisten rakenteiden ohjelmoimisen takana. "Älykkään suunnittelun" kannattajat sanovat tähän, että he tunnistavat älykkyyttä ja kun älykkyyden merkki näkyy, on takana äly, riippumatta siitä onko älyn lähde biologinen vai ei. Palautumattoman monimutkaisuuden väitteen vastustajista se, että "älykkyyden tunnistaminen" keskeinen piirre on, että "tunnetut luonnolliset selitykset" ovat puutteellisia, tarkoittaa että "älykkyyden tunnistaminen" myös vetoaa tietämättömyyteen, eikä tietämättömyyteen vetoamista voi peittää vetoamalla tietämättömyyteen. Rotu ja älykkyys
On myös huomattu, että nuoremmat sukupolvet saavat vanhempia sukupolvia parempia tuloksia ÄO-testeissä. Tätä ilmiötä kutsutaan James R. Flynnin mukaan Flynnin ilmiöksi. Ilmiötä on selitetty muun muassa koulutuksen ja ravinnon saatavuuden ja laadun parantumisella. Flynnin ilmiöstä johtuvat sukupolvierot ja rotujen väliset erot ÄO-tuloksissa johtuvat ilmeisesti eri syistä, mutta Flynnin mukaan ilmiö on relevantti myös rotueroja koskevassa tutkimuksessa, koska se osoittaa suurten, ympäristöstä johtuvien ÄO-muutosten olevan mahdollisia. Köyhyys ja siihen liittyvät riskitekijät kuten heikompi ravitsemus ja muut sosiaaliset epäkohdat sekä esimerkiksi perheväkivallan aikaansaamat psyykkiset häiriöt voivat ehkäistä lapsen älykkyyden normaalia kehitystä. Suhteellisen korkean älykkyysosamäärän omaavien ihmisten on todettu menestyvän elämässään keskimääräistä paremmin, kärsivän vähemmän sosiaalisista ongelmista ja elävän pitemmän ja hyvinvoivemman elämän, minkä on katsottu osaksi perustuvan siihen, että elinolot ja ympäristön vaikutukset ovat alusta pitäen olleet myönteisiä ja kannustavia. Pareto-tehokkuus
Voidaan osoittaa, että teoriassa vapaat markkinat tuottavat aina Pareto-tehokkaan lopputuloksen. Tulos tunnetaan nimellä ensimmäinen hyvinvointiteoreema (). Matemaattisen todistuksen esittivät ensimmäisenä Kenneth Arrow ja Gerard Debreu. Tosin todistuksessa tarvitaan hyvin rajoittavia oletuksia, minkä vuoksi tulos ei välttämättä kuvaa talouden toimintaa käytännössä. Tarvittavat oletukset ovat:Pareto-tehokkuus ei ole yksinään riittävä kriteeri oikeudenmukaisen resurssien jaon tekemiseen. Esimerkiksi yhteiskunta, jossa diktaattori omistaa kaiken omaisuuden on Pareto-tehokas, koska kenenkään asemaa ei voida parantaa huonontamatta diktaattorin asemaa. Aina on siis olemassa useita Pareto-tehokkaita resurssijakoja eikä niitä voi laittaa paremmuusjärjestykseen ilman lisäoletuksia. Hyvinvointitaloustiede tutkii vaihtoehtoisia lisäoletuksia. Juha Sipilä
Oltuaan pääministerinä noin puoli vuotta Sipilä antoi YLEn A-studiossa 2.12.2015 lausunnon, jonka monet tulkitsivat vähättelevän akateemista oppineisuutta. Sipilän lausuma oli seuraava:
Uusi Suomi katsoi otsikossaan oppineiden joutuneen “yleisen vitsin kohteiksi”. Artikkelissa vihreiden Ville Niinistö kritisoi Sipilää seuraavasti: “Mitä maallemme on tapahtunut, kun tiedon pilkkaaminen on ihan pääministeritason viisautta? Tällä viisaudella Sipilän hallitus leikkaa eniten korkeakouluilta, tutkimuksesta ja varhaiskasvatuksesta.” Älykkyysosamäärä
Älykkyysosamäärän ja elämässä menestymisen välillä on havaittu yhteys. Tutkimus Skotlannissa näytti, että 15 pistettä alhaisempi ÄO merkitsisi 20 % pienempää mahdollisuutta ylittää 76 vuoden ikä ja 30 pistettä alempi tulos tarkoittaisi 37 % pienempää mahdollisuutta. Tutkimuksessa ei kuitenkaan selvitetty muiden ’kolmansien tekijöiden’ (kuten yleinen terveys) vaikutusta ÄO:n ja kuolemisen välillä, joten älykkyyttä ei voida pitää kuolleisuuden kausaalisena syynä. Charles Murrayn tutkimuksissa ÄO:n ja tulotason väliltä löytyi korrelaatiota. Freinetpedagogiikka
Freinet-pedagogiikka pohjautuu luottamukseen, että lapsi oppii parhaiten kokemalla, tekemällä ja kirjoittamalla. (Patrikainen 1993,23.) Lapsista pyritään kasvattamaan mieluummin nokkelia ja taitavia kuin kirjaviisaita. (Ojala 1993, 123.) Freinet korostaa älykkyyttä, joka ei hänen mielestään ole kuitenkaan staattinen ominaisuus. Älykkyyden kehittyminen on olennaisesti riippuvainen lapsen mahdollisuuksista hankkia kokemuksia ja tehdä niistä johtopäätöksiä. Perusajatuksena on se, että lapselle on luontaista työ, ei leikki. (Starck 1996, 18.) Arthur Jensen
Jensen tunnetaan tutkimuksistaan, joiden mukaan älykkyysosamäärä on vahvasti perinnöllinen ominaisuus. Hänen näkemyksensä mukaan myös rotujen väliset älykkyyserot selittyvät pääosin geneettisillä tekijöillä. Jensen korosti yleisälykkyyden merkitystä yksilön toimintakyvyn keskeisenä määrittäjänä. Tuula Haatainen
Vuosina 2003–2005 Haatainen toimi Jäätteenmäen ja Vanhasen ensimmäisen hallituksen opetusministerinä. Haataisen esittelystä eduskunta hyväksyi koululaisten aamu- ja iltapäivätoimintaa koskevan lainsäädännön. Haataisen esittelystä vauhditettiin opintoja rajaamalla opiskeluaikaa ja käynnistettiin korkeakoulujen rakenneuudistus. Hän ehdotti muun muassa oppivelvollisuuden yläikärajan nostamista 16:sta 18. ikävuoteen. Vuonna 2005 Haataisesta tuli Vanhasen hallituksen sosiaali- ja terveysministeri SDP:n kierrätettyä ministereitään. Hän toimi tehtävässä vaalikauden loppuun. Ministerikaudellaan hän ehdotti muun muassa lakisääteisiä naiskiintiöitä pörssiyhtiöihin . Haataisen esittelystä valtioneuvosto hyväksyi 2006 samapalkkaisuusohjelman, jonka seurantaan Haatainen asetti kolmikantaisen korkean tason seurantaryhmän. W. E. B. Du Bois
Du Bois väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistosta vuonna 1895 ja nimitettiin kaksi vuotta myöhemmin professoriksi Atlantan yliopistoon, missä hän teki empiiristä tutkimusta afroamerikkalaisten sosiaalisesta tilanteesta. Tutkimuksiensa perusteella hän päätteli, että muutos saataisiin aikaan vain agitaatiolla ja protestiliikkeellä. Tämän näkökulman vuoksi Du Bois joutui erimielisyyksiin Booker T. Washingtonin kanssa. Toisin kuin Washington, jonka mukaan kouluttamattomien mustien tulisi keskittyä taloudelliseen kehittymiseen, ja Marcus Garvey, joka edisti ”takaisin Afrikkaan” -liikettä, Du Bois vaati mustille yhdysvaltalaisille niin taloudellista yhdenvertaisuutta, kuin välitöntä tasa-arvoa kansalaisoikeuksissa ja politiikassa. Du Bois kehitti myös ”lahjakkaan kymmenyksen” käsitteen, joka tarkoitti mustaa eliittiä, jonka velvollisuus oli parantaa vähemmän onnekkaiden mustien asemaa. Richard Lynn
Vuosien saatossa Lynn on julkaissut lukuisia kirjoja älykkyydestä. Teoksissa "IQ and the Wealth of Nations" (2002) ja "IQ and Global Inequality" (2006) hän esittää yhdessä professori Tatu Vanhasen kanssa valtioiden varallisuuserojen olevan selitettävissä väestön älykkyysosamäärällä. Vuonna 2006 Lynn julkaisi kirjan "", johon on koottu eri väestöjen keskimääräiset älykkyysosamäärät. Hän on myös yhdistänyt uskovaisuuden ja uskonnollisuuden alhaisempaan älykkyysosamäärään. Tätä hän on perustellut muun muassa sillä, että tieteenharjoittajat ovat muita useammin ateisteja. Vuonna 2012 Lynn julkaisi pseudotieteenä pidetyn tutkimuksen, jossa hän todisti rotujen älykkyyden ja penisten pituuden välillä olevan yhteyden. Henkinen ikä
Jo antiikin Kreikassa elänyt filosofi ja tutkija Pythagoras (582–496 eaa.) näki tarpeelliseksi selvittää oppilaiksi pyrkivien älykkyyttä, joten hän testasi heitä esittämällä heille erilaisia älykkyyttä vaativia kysymyksiä. 1800-luvun viimeisinä vuosina amerikkalainen psykologi James McKeen Cattell (s. 25.4.1860 – k. 20.1.1944) käytti älykkyysiän tapaisia testejä henkilöiden älykkyyden selvittämisessä. 1900-luvun alku oli käänteentekevä älykkyyden tutkimisessa. Richard Lynn
Vuonna 2004 Lynn julkaisi tohtori Paul Irwingin kanssa tutkimuksen, jonka mukaan miesten älykkyysosamäärä on keskimäärin viisi pistettä naisia korkeampi. "Nature"-lehti arvosteli Lynnin tutkimuksia naisten ja miesten välisistä älykkyyseroista kovin sanoin. "Naturen" mukaan Lynnin ja Irwingin tutkimuksen metodologia oli kelvoton, sillä he olivat valinneet aineiston tarkoitushakuisesti. IQ and the Wealth of Nations
Vanhasta syytettiin tiedotusvälineissä rasismista, koska hänen mielestään Afrikan maiden alhainen elintaso on seurausta afrikkalaisten matalasta älykkyysosamäärästä. Vähemmistövaltuutettu Mikko Puumalainen piti väitteitä matalasta älykkyysosamäärästä jo sinänsä panetteluna ja katsoi niiden ylittävän rikostutkinnan kynnyksen. Keskusrikospoliisi harkitsi esitutkinnan aloittamista kiihotuksesta kansanryhmää vastaan, mutta päätyi siihen tulokseen, ettei asiassa ole syytä epäillä rikosta eikä esitutkintaa tarvita. Saman totesi myöhemmin valtakunnansyyttäjä viitaten perustuslaissa säädettyyn sananvapauteen sekä tieteen harjoittamisen vapauteen. Albert Bartlett
Bartlett perusteli näkemyksiään yksinkertaisilla matemaattisilla laskutoimituksilla. Hän esimerkiksi osoitti, että jo prosentin vuotuinen maailmanlaajuinen väestönkasvu johtaisi 17 000 vuodessa väestömäärään, joka vastaisi koko maailmankaikkeuden atomien arvioitua lukumäärää.. Pääluennossaan "Aritmetiikka, väestö ja energia" Bartlett huomautti, että seitsemän prosentin vuotuisesta kasvusta seuraa kaksinkertaistuminen kymmenen vuoden välein. Tällainen kasvu johtaa nopeasti erittäin suuriin lukuihin, kuten tunnettu jyvätarina shakkipelin keksijästä osoittaa. Kuningas lupasi pelin keksijälle tämän vaatiman palkkion. Keksijä halusi palkkionsa viljana: laudan 1. ruudulle pannaan yksi vehnänjyvä, 2. ruudulle kaksi jyvää, 3. ruudulle neljä jyvää jne. aina seuraavalle edellisen ruudun kaksinkertainen määrä. Kuninkaan viljat loppuivat lyhyeen, sillä 64. ruudulle kertyy noin 18,5 triljoonaa jyvää. Hans Eysenck
Eysenck uskoi, että älykkyys ja persoonallisuus ovat pääosin periytyviä. Tämä vuonna 1951 julkistettu ajatus persoonallisuuden biologisesta pohjasta perustui Eysenckin ja Donald Prellin kaksostutkimuksiin. Hän vastusti voimakkaasti psykoanalyysia, joka oli hänen mukaansa teoreettisesti sekava ja hoitomenetelmiltään epäilyttävä. Psykoanalyysin sijalle hän ehdotti persoonallisuusterapiaa, jossa hylättäisiin persoonallisuuden tiedostamattoman puolen ja lapsuuden kokemusten osuus käyttäytymisen selittäjänä. Älykkyysosamäärä
Älykkyysosamäärä korreloi jossakin määrin koulumenestyksen kanssa. Älykkyysosamäärä ei suoraan ole yhteydessä esimerkiksi sosiaaliseen lahjakkuuteen, joka on yhteydessä metataitoihin ja persoonallisuuteen. Usein lahjakkuus ymmärretään samaksi kuin älykkyys. Älykkyys on kuitenkin vain yksi lahjakkuuden puolista. Rotu ja älykkyys
Useimmiten rodun ja älykkyyden välistä yhteyttä selvitetään älykkyysosamäärän ("Intelligence Quotient") avulla. Monietnisissä maissa, kuten Yhdysvalloissa, voidaan käyttää myös koulumenestystä mittaavia testejä (esimerkiksi SAT) erojen tarkasteluun. Viime aikoina vertailussa on käytetty myös koululaisten osaamista eri maissa selvittäviä tutkimuksia (mm. PISA ja TIMSS). Hjalmar Schacht
Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynnissä Schacht oli eräs pääsyytetyistä, mutta hänet vapautettiin. Yhdysvaltalainen psykologi Gustav M. Gilbert, joka tutki kaikkien syytettyjen valtakunnanhallituksen jäsenten ja sotilaiden älykkyyden, sai Schachtin älykkyysosamääräksi 143, joka oli syytettyjen älykkyysosamääristä korkein. Koska Schacht oli kuulunut Kolmannen valtakunnan johtohenkilöihin, Württemberg-Badenin osavaltion viranomaiset määräsivät hänet pidätettäksi vain muutama päivä hänen vapauttamisensa jälkeen. Vuonna 1947 saksalainen valamiesoikeus tuomitsi hänet ”pääsyyllisenä” kahdeksaksi vuodeksi työleirille. Hän pääsi kuitenkin ehdonalaiseen vapauteen jo vuonna 1948, ja saman vuoden syyskuussa hänen saamansa tuomio kumottiin ja hänet julistettiin syyttömäksi. Älykkyys
Älykkyys on arkikielen ja psykologian käyttämä käsite, joka viittaa yksilön oppimisen ja sopeutumisen kykyyn. Älykkyys on yksi lahjakkuuden puolista. Linda Gottfredsonin määritelmän mukaan älykkyys on: "”Älykkyys on hyvin yleinen mielen kyky joka mm. käsittää kyvyn järkeillä, suunnitella, ratkaista ongelmia, ajatella käsitteellisesti, ymmärtää monimutkaisia ajatuksia, oppia nopeasti ja oppia kokemuksesta.” Sosioekonominen asema
Toinen sosiaaliseen liikkuvuuten yhdistetty muuttuja on yksilön geneettinen perimä. Älykkyyden onkin todettu olevan vahvasti perinnöllistä . Kuitenkin sosiaalisen periytyvyyden mekanismien tutkimuksissa perinnöllisyyden on todettu selittävän noin 40 % lasten ja vanhempien sosioekonomisen aseman samankaltaisuudesta . Sosiaaliseen liikkuvuuteen vaikuttaakin perinnöllisyyden lisäksi myös yksilön kasvuympäristö. Korkeasti koulutetuilla ja vaurailla vanhemmilla on sekä edellytykset että halukkuutta tarjota lapsilleen kasvuympäristö joka tukee lapsen koulumenestystä ja yhteistä arvopohjaa vanhempien kanssa . Myös asuinalueella on todettu olevan selvä yhteys lasten kognitiiviseen kehitykseen . Stephen Hawking
Ihmiskunnan tulevaisuutta pohtiessaan Hawking käsitteli geenimanipulaatiota ja sen soveltamista ihmisiin. Hawking ei pitänyt ihmisen geenimuuntelua hyvänä asiana. Joka tapauksessa hän kuitenkin arveli, että melko varmasti jossakin vaiheessa myös ihmisten geeneihin kajotaan keinotekoisesti. ”Vain koko maapallon kattava täydellinen diktatuuri voisi estää sen”, kirjoittaa hän Hawking 2003 -kirjassaan. Kirjassaan hän ottaa puheeksi myös tietokoneiden lisääntyvän tehon ja toteaa, että tietokoneille on mahdollista kehittää keinotekoisesti ihmisenkaltaista älykkyyttä. Tästä Hawking jatkaa päättelemällä, että älykkäät tietokoneet pystyisivät myös suunnittelemaan vielä älykkäämpiä koneita. Ihmisten älykkyyden kehittymisestä Hawking taas toteaa, että pään koko synnytyksessä muodostaa rajan aivojen kehitykselle, mutta kasvattamalla sikiöitä laboratorioissa tämä ongelma voitaisiin kiertää. Yleisälykkyys
Tilastollisesti yleisälykkyys voidaan todentaa faktorianalyysin tai pääkomponenttianalyysin avulla. Saman henkilön tekemien erilaisten testien tulosten yhteisvaihtelua parhaiten selittävä muuttuja on "yleinen älykkyystekijä" eli "g-tekijä" ("general intelligence factor", "g factor"). Tapio Puolimatka
Jyväskylän yliopisto käynnisti 22.12.2014 Setan entisen hallituksen jäsenen Joonas Mattssonin pyynnöstä esiselvityksen Puolimatkan eduskunnan lakivaliokunnalle kirjoittaman asiantuntijalausunnon lähdeviitteiden käytöstä. Tutkimuspyynnön ensimmäisessä vaiheessa Mattsson viittasi Lilja Tammisen aihetta käsittelevään blogiin. Toisessa vaiheessa Mattson esitti joitakin kriittisiä huomioita. Jyväskylän yliopiston rehtori Matti Manninen teki asiasta päätöksen 4.3.2015. Päätöksessään hän toteaa: "Rehtori on perehtynyt osapuolten asaissa esittämään argumentaatioon ja katsoo selvitetyksi, ettei Puolimatka ole käyttänyt lähdeviitteitä hyvän tieteellisen käytännön vastaisesti. - - Puolimatkan asiantuntijalausunto ei siten anna vääristynyttä kuvaa käytettyjen lähteiden havaintoihin perustuvista tutkimustuloksista. Myös lähteiden käyttö on ollut perusteltua asiantuntijalausunnon viitekehys huomioiden. - - Tutkintapyynnön kohteena on ollut selvittää myös onko Puolimatka ohittanut johtopäätöksiään tukemattoman tutkimuksen asiantuntijalausuntoa antaessaan. Rehtori on perehtynyt osapuolten vastineisiin ja katsoo selvitetyksi, ettei Puolimatka asiantuntijalausunnossaan ole syyllistynyt johtopäätöksiään tukemattoman tutkimuksen ohittamiseen eikä ole siten syyllistynyt tulosten valikointiin liittyvään vilppiin ja siten jättänyt antamatta muiden tutkijoiden saavutuksille niille kuuluvaa arvoa." Fluoridi
27 epidemiologisen tutkimuksen (lähinnä Kiinasta) meta-analyysi Harvardissa (2012) totesi, että korkeat fluoriditasot lapsuudessa olivat yhteydessä alhaisempaan älykkyyteen. Tutkijat huomauttivat, että tämä ei kerro veden fluoraamisen vaikutuksista, koska vaikutus älykkyyteen todettiin paljon korkeammilla fluoridipitoisuuksilla. Tutkijat pitivät kuitenkin lisätutkimusta tarpeellisena. Tätä meta-analyysiä on arvosteltu yhteistekijöiden ohittamisesta. Esimerkiksi joissain tutkijoissa korkeampi fluoridipitoisuus johtui altistumisesta fluoripitoisen hiilen polton päästöille ja vertailuryhmän alueella poltettiin hiilen sijaan puuta. Tuoreempi, yksilöitä 38 vuotta seurannut tutkimus (2014) totesi, että fluorialtistuksen ja älykkyysosamäärän välillä ei ole yhteyttä. Rotu ja älykkyys
Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa tehdyissä tutkimuksissa on todettu ruokavalion, jossa ei ole maito- ja lihatuotteita vahingoittavan lapsen kehitystä. Allen antoi kritiikkiä sen jälkeen, kun hän tutkimuksissaan huomasi vain kahden lusikallisen lihaa päivittäin vaikuttavan köyhyydessä elävien afrikkalaislasten psyykkiseen ja fyysiseen hyvinvointiin oleellisesti. Kahden vuoden tutkimusjakson aikana lasten lihaskehitys lähes kaksinkertaistui ja heidän älyllisissä lahjoissaan tapahtui huimaa kehitystä. Lapsista tuli myös aktiivisempia, puheliaampia ja leikkisimpiä koulussa. Matti Vanhanen
Oikeuskansleri Jaakko Jonkka teki 16. syyskuuta 2010 eduskunnan perustuslakivaliokunnalle ilmoituksen Vanhasen virkatoimen tutkimiseksi. Jonkan mukaan Vanhanen oli esteellinen osallistumaan valtioneuvoston yleisistuntoihin, joissa päätettiin Raha-automaattiyhdistyksen avustusten myöntämisestä Nuorisosäätiölle. Edelleen Jonkan mukaan asiaa olisi arvioitava myös rikosoikeudellisesti. Vanhanen kommentoi tiedotusvälineille Jonkan päätöstä jääviysriskistä sanoi, että ”"olisi hyvä, jos olisin hoksannut"”. Keskustan puheenjohtaja Mari Kiviniemi samoin kuin keskustan piirijohtajat kommentoivat Jonkan päätöstä sanoin, että ”"ne eivät koske puolueen nykyjohtoa"”. Puhuttiin asian viemisestä valtakunnanoikeuteen. Myöhemmin Vanhasen tiedotusvälineille kommentoimaa ”hoksaamatta jättämistä” kyseenalaistettiin, sillä Vanhanen epäili itse jääviyttään päättämään ydinvoiman lisärakentamisesta valtioneuvoston istunnossa keväällä 2010, koska keskusta oli saanut noin 8 000 euron puoluerahoituksen Fennovoimalta ja TVO:lta. Vanhasen valtiosihteeri Risto Volanen oli selvittänyt asiaa keväällä oikeuskansleri Jonkalta, mutta Jonkan tulkinnan mukaan Vanhanen ei ollut esteellinen lisäydinvoiman päätöskäsittelyssä. Eduskunnan perustuslakivaliokunta päätti myöhemmin, että se pyytää poliisia aloittamaan esitutkinnan Vanhasen mahdollisesta jääviydestä Raha-automaattiyhdistyksen avustusten jaossa. Valiokunta oli yksimielinen, mutta keskustalaiset valiokunnan jäsenet jättivät pöytäkirjaan eriävän mielipiteen. Tutkintaa johti Veli-Matti Räsänen keskusrikospoliisista. Vanhasta kuultiin krp:ssä koko päivän kestäneissä kuulusteluissa joulukuussa 2010 kahdesti ja valtakunnansyyttäjä Matti Nissisen mukaan Vanhasen joutuminen valtakunnanoikeuteen näytti krp:n tutkinnan jälkeen epävarmalta. Nissisen mukaan näyttö ylitti vain niukasti tutkintakynnyksen; syytekynnys on korkeampi kuin tutkintakynnys. Asiaa käsitteli eduskunnan perustuslakivaliokunta, joka kuuli Vanhasen lisäksi useita asiantuntijoita. Perustuslakivaliokunta katsoi helmikuussa 2011 antamassaan lausunnossa, että Vanhanen oli rikkonut tuottamuksellisesti virkavelvollisuuttaan, mutta hänen menettelynsä ei ollut törkeän huolimatonta eikä perustuslain syyksiluettavuusvaatimus sen vuoksi täyttynyt. Älykkyysosamäärä
Testeistä on pyritty tekemään mahdollisimman riippumattomia testattavan kulttuuritaustasta, kielitaidosta tai opinnoista. On kuitenkin havaittu, että koulutus parantaa menestymistä ÄO-tutkimuksessa. Keskustelua on käyty siitä, vaikuttaako esimerkiksi Internetin mahdollistama testiharjoittelu menestymiseen mittaustilanteessa. Yksittäisessä testissä tulokseen voivat vaikuttaa haitallisesti olosuhteet, esimerkiksi krapula, unen puute, masennus tai masentuneisuus. Tunnetuimpia testejä ovat David Wechslerin kehittämät testit aikuisille (WAIS) ja lapsille (WISC) sekä Cattellin ja Cattellin ei-verbaalinen älykkyystesti, jota älykkäiden yhdistys Mensa käyttää jäsenikseen pyrkiviä testatessaan. Perinnöllinen ominaisuus
Esimerkiksi älykkyyden eroista selittyy geeneillä lapsuudessa 45% ja aikuisuudessa 75%. Yli sadan kaksos- ja adoptiotutkimuksen yhteenvedon mukaan aggressiivisuudesta 44 % ja rikollisuudesta 75 % selittyy perimällä. Väkivaltaisilla ihmisillä on yleensä pienet aivojen etuotsalohkot, jotka hillitsevät impulsseja ja vastaavat päätöksenteosta. IQ and the Wealth of Nations
Monet empiiriset tutkimukset, joihin Vanhanen ja Lynn nojasivat, oli tehty varsin pienillä otoksilla (useissa tapauksissa jopa alle sata henkilöä), joten kaikki havaitut erot eivät välttämättä saavuta tilastollista merkitsevyyttä. Toisen suuren ongelman aineiston luotettavuudelle muodostaa se, että testauskielenä ei aina ole käytetty tutkittavien äidinkieltä. Tämä pätee etenkin Saharan eteläpuolisessa Afrikassa tehtyihin tutkimuksiin, joiden tulokset olivat erityisen matalia. Ihmisrotu
Tutkimuksen ja mittakaavan erot ilmenevät kolmessa vuodesta 2002 lähtien julkaistussa tutkimuksessa: Rosenbergin ym. ”"Genetic Structure of Human Populations"”, Serre & Pääbon ”"Evidence for Gradients of Human Genetic Diversity Within and Among Continents"” ja Tang et al:in ”"Genetic structure, self-identified race/ethnicity, and confounding in case-control association studies."” Sekä Rosenberg että Serre & Pääbo tutkivat yleistä geneettistä vaihtelua, mutta päätyivät eri johtopäätöksiin. Kun Rosenberg tutki yksilöitä eri populaatioista ympäri maailmaa maantieteestä välittämättä, Serre & Pääbo ottivat näytteitä valitessaan huomioon maantieteen. Rosenberg löysi todisteita geneettisille klustereille (”roduille”). Serre & Pääbo taas havaitsivat, että suhteessa maantieteelliseen tilaan ihmisten geneettinen vaihtelu on jatkuvaa (paikasta paikkaan) ja kliniaalista. Rosenbergin tutkimus liittyi lääketieteellisiin (epidemiologisiin) kysymyksenasetteluihin, kun taas Serren & Pääbon kiinnostuksen kohde oli ihmisen evoluutio. Tang et al. taas tutkivat geneettistä vaihtelua Yhdysvalloissa sen perusteella, kumpi on epidemiologisessa tutkimuksessa tärkeämpi arviointiperuste, henkilön rotu (etnisyys) vai maantieto. Tang havaitsi, että Yhdysvalloissa rotu/etnisyys on tärkeämpi kysymys, toisin kuin Serre & Pääbo. Lisätutkimus itsemääritellystä rodusta suhteessa populaation geneettiseen rakenteeseen vahvisti Tangin päätelmiä. Serre & Pääbo ennustivatkin globaalin ja kansallisen tason ristiriidat analyysissään: IQ and the Wealth of Nations
Suomessa Lynnin ja Vanhasen kirjasta nousi kohu Helsingin Sanomien kuukausiliitteessä olleen artikkelin myötä, joka julkaistiin vuonna 2004, kaksi vuotta kirjan ilmestymisen jälkeen. Oman lisänsä julkiseen reaktioon antoi se tiedotusvälineiden esillä pitämä seikka, että Tatu Vanhanen oli silloisen pääministeri Matti Vanhasen isä. Rotu ja älykkyys
On myös esitetty näkemyksiä, että valkoisen väestön ja etenkin itä-aasialaisten älykkyys olisi seurausta heidän kulkeutumisestaan vuosituhansien saatossa kylmien alueitten halki matkallaan Afrikasta nykyisille asuinseuduilleen. Alueilla, jossa on selkeät vuodenajat, vain tietoiseen ennakkosuunnitteluun kykenevät säilyvät hengissä talven yli. Täten luonnonvalinta olisi jalostanut valkoisia ja aasialaisia verrattuna ihmisen alkukotiin jääneisiin negroideihin. Älykkyys
Howard Gardner on luokitellut älykkyyden seitsemään, toisistaan riippumattomaan lajiin, mitä kutsutaan Gardnerin moniälykkyysteoriaksi. Näin ymmärrettynä älykkyys koostuu erilaisista lahjakkuuden lajeista. Koko (gorilla)
Kokon älykkyydestä on käyty jatkokeskustelua muun muassa Tieteessä tapahtuu -lehdessä Juha Valsteen ja Markku Javanaisen kesken. Älykkyys
Amerikkalaiset psykometriikan asiantuntijat ovat eräässä tutkimuksessa kertoneet käsityksiään älykkyyteen sisältyvistä tekijöistä. Heidän mukaansa älykkyyteen kuuluu ensinnäkin päättelykyky, toiseksi kyky ratkaista erilaisia ongelmia, ja kolmanneksi oppimiskyky. Suurin osa tutkimusjoukosta (87 prosenttia vastaajista) oli sitä mieltä, että älykkyys on olemassa yleiskäsitteenä. Toisaalta älykkyyttä voidaan myös analysoida osatekijöiden avulla, jotka nekin ovat realiteetteja. Älykkyystesteissä voidaankin erottaa yhteisen, yleisen älykkyystekijä g:n lisäksi joukko älykkyyden osia, jotka liittyvät esimerkiksi matemaattis-tieteelliseen, verbaaliseen tai visuaalis-tekniseen lahjakkuuteen. Älykkyystesti
Älykkyystestin antamaa tulosta voidaan verrata suureen joukkoon muiden henkilöiden testituloksia, ja näin henkilön älykkyys voidaan määritellä suhteessa muihin ihmisiin. Älykkyys ilmoitetaan älykkyysosamääränä (ÄO). ÄO:ta määriteltäessä henkilön älykkyystestin pistemäärää verrataan normaalijakaumaan, jonka keskiarvo on 100, minkä jälkeen pistemäärä suhteutetaan testattavan ikään. Sosiaalinen älykkyys
Sosiaalisen älykkyyden käsitettä on käytetty yleisen älykkyystutkimuksen rinnalla. Muun muassa älykkyystutkimukseen vahvasti vaikuttanut yhdysvaltalainen psykologi Edward Thorndike kehitteli sosiaalisen älykkyyden käsitettä ja mittaustekniikoita jo älykkyystutkimuksen kulta-aikana 1920-luvulla, mutta osoittautui erittäin hankalaksi mitata sosiaalista älykkyyttä yleisestä älykkyydestä riippumatta. Määrittelyongelmista ei ole päästy myöhemminkään. Hall puhui karkeasti "lähettämisen ja vastaanottamisen taidoista". Täsmällisempinä ilmauksina on esitetty "vuorovaikutusongelmien ratkaisukykyä" ja roolinottokykyä. Thorndikella sosiaalinen älykkyys tarkoitti kykyä ymmärtää ja hallita ihmisiä. Älykkyysosamäärä
Alkujaan älykkyysosamäärän käsite otettiin käyttöön, jotta eri-ikäisten lasten älyllistä suorituskykyä voitaisiin vertailla. Älykkyysosamäärä laskettiin jakamalla lapsen älykkyysikä hänen iällään ja kertomalla näin saatu luku 100:lla. Esimerkiksi jos lapsi oli kymmenvuotiaana yhtä kehittynyt kuin 13-vuotiaat keskimäärin, hänen älykkyysosamääränsä oli 130; jos taas hän oli vasta samalla tasolla kuin kahdeksanvuotiaat keskimäärin, älykkyysosamäärä oli 80. Näin määriteltynä käsitettä ei voitu soveltaa aikuisiin, koska aikuisiällä suoriutuminen käytetyissä älykkyystesteissä ei samalla henkilöllä enää sanottavasti muutu iän mukana. Älykkyysosamäärä
American Psychological Association (APA) asetti selvitystyöryhmän, jonka tehtävä oli arvioida kysymystä aiheesta tehdyn tutkimuksen valossa. Raportissa päädyttiin johtopäätökseen, että rotujen väliset keskimääräiset älykkyysosamääräerot ovat olemassa, mutta erojen syyt ovat tuntemattomat. Myös Herrnsteinin ja Murrayn käyttämiä tilastoanalyyseja ja lähtöoletuksia on syytetty virheellisiksi. Kirjan kirjoittajat saivat uhkauksia, ja heitä on pitänyt rasisteina muun muassa musta demokraattipoliitikko Jesse Jackson. Älykkyys
Jotkin älykkyyden määritelmät korostavat sitä, että älykkyys on yhteydessä ihmisen toimintaan ja toimintakykyyn yleensä, mutta on myös näkemyksiä, joiden mukaan älykkyys on itsenäinen ominaisuus tai kyky. David Weschler, joka on kehittänyt laajasti käytössä olevia älykkyystestejä, on määritellyt älykkyyden (1975) "yksilön kykynä ymmärtää ympärillään olevaa maailmaa ja hänen resurssejaan vastata sen haasteisiin". Suomalainen Lehtovaara tarkensi asian seuraavasti: "kyky uudessa tilanteessa toimia päämäärään pääsevästi edellyttäen, että kysymyksessä ei ole vaistotoiminto". Spearman on puolestaan esittänyt teorian älykkyyden yleisestä g-faktorista, minkä mukaan älykkyys on itsenäinen ominaisuus. Tämäkin määritelmä on useissa tiedesymposiumeissa suomentunut seuraavaksi: "koko ihmiskunnan henkisestä kyvykkyydestä yksilön osaksi tullut kyky valita oikein". Arrow’n paradoksi
Arrow’n paradoksi tai Arrow’n mahdottomuusteoreema on vaalitapoihin liittyvä teoreema, jonka mukaan mikään sellainen vaalitapa, jossa äänestäjät laittavat osan tai kaikki ehdokkaista suosituimmuusjärjestykseen, ei voi täyttää Arrow’n määrittämiä viittä maalaisjärjen mukaista kriteeriä. Teoreeman kehittäjä Kenneth Arrow voitti tutkimuksiaan esittävällä kirjalla "Social choice and individual values" Nobelin taloustieteiden palkinnon 1972. Sosiaalinen älykkyys
Koska sosiaalinen älykkyys on kontekstiin sidottua, sen mittaaminen on huomattavasti yksilöbiologisesti sävyttynyttä älykkyyden käsitettä vaikeampaa. Jokainen sosiaalinen tilanne on aina myös käsitteellinen ja päätöksentekotilanne. Koska sosiaalista vuorovaikutusta ei voi pitää puhtaana pelinä, tekojen ja niiden tulkintojen sisällössä aina jotakin emotionaalista ja kommunikatiivista. Älykkyyden valtavirtatutkimus ei sovellu sosiaalisen vuorovaikutuksen tiedollisten ja taidollisten mekanismien tutkimukseen, koska älykkyystestit eivät sitä mittaa. Lahjakkuus
Koulussa menestyminen on yksi länsimaisessa yhteiskunnassa keskeinen lahjakkuuden erityisalue - "koululahjakkuus" - jolla ei välttämättä ole muuta korrelaatiota elämässä tai työssä menestymiseen kuin se, että suuntautuminen työuralle perustuu koulutukseen ja edellyttää sitä. Koulukyvykkyyttä ei mitata muun muassa älykkyysosamäärällä. Älykkyysosamäärä ei pysty kuvaamaan esimerkiksi sosiaalista lahjakkuutta, joka on dynaaminen ja tilannespesifi sekä yhteydessä metataitoihin ja persoonallisuuteen. Erilaisille oppijoille tulisi tarjota erilaisia lahjakkuuksia ja persoonallisia taipumuksia vastaavia erilaisia oppimistilanteita. Usein lahjakkuus ymmärretään samaksi kuin älykkyys. Älykkyys on kuitenkin vain yksi lahjakkuuden puolista. Lahjakkuuden käsite on sidoksissa aikaan ja kulttuuriin. Lahjakas ihminen luo tuotteita tai tarjoaa palveluja, joita tarvitaan hänen kulttuurissaan. Älykkyys
Älykkyyden määrittely on vaikeaa eikä siitä ole yksimielisyyttä. Siihen on liitetty sellaisia ominaisuuksia kuin kyky oppia uusia asioita ja soveltaa opittua nopeasti, ratkaista ongelmia, käyttäytyä joustavasti ja tarkoituksenmukaisesti uusissa tilanteissa sekä ymmärtää ja käsitellä abstrakteja käsitteitä. Älykkyyttä on myös pyritty operationalisoimaan niin, että sitä voidaan mitata älykkyystesteillä. Älykkyysosamäärän mittaamiseksi älykkyys on määritelty tietyllä tavalla testiä varten, jotta tietyllä tavalla määriteltyä älykkyyttä voidaan testissä mitata. Rotu ja älykkyys
Yhdysvalloissa on esitetty myös näkemyksiä, että mustien heikko menestys ÄO-testeissä olisi seurausta muun muassa siitä, että afroamerikkalainen kulttuuri ei perinteisesti arvosta akateemista ja älyllistä menestystä ja vaalii kasvuympäristöä, joka vaikuttaa haitallisesti älykkyysosamäärää nostaviin tekijöihin. David Wechsler
Wechsler tunnetaan parhaiten älykkyystesteistään. "Wechsler Adult Intelligence Scale" (WAIS) kehitettiin alun perin vuonna 1939 nimellä Wechsler-Bellevue Intelligence Test. Myöhemmin Wechsler kehitti sen pohjalta lapsille tarkoitetun version "Wechsler Intelligence Scale for Children" (WISC), joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1949 ja esikouluikäisten ja pienempien lasten version "Wechsler Preschool and Primary Scale of Intelligence" (WPPSI), jonka ensimmäinen versio ilmeistyi vuonna 1967. Wechsler kehitti testistönsä tutkiakseen potilaitaan Bellevuen sairaalassa, sillä hän piti silloista runsaasti käytettyä Binet`n älykkyystestiä riittämättömänä. Yhä runsaasti käytetyt testit perustuvat Wechslerin käsitykseen älykkyydestä yksilön yleisenä kykynä toimia tarkoituksenmukaisesti, ajatella rationaalisesti ja toimia tehokkaasti ympäristössään. IQ and the Wealth of Nations
Vanhanen ja Lynn eivät tehneet itse perustutkimusta (ÄO-mittauksia maittain), vaan käyttivät olemassa olevaa aineistoa siten, että puuttuva data korvattiin laskemalla keskiarvoja olemassa olevista tutkimuksista. Eri aineistona käytetyt mittaukset ovat siis hyvin erilaisia ja ne on tehty useiden vuosikymmenien aikana, joten niiden vertailukelpoisuus voidaan kyseenalaistaa. Esimerkiksi El Salvadorin tulos 84 saatiin laskemalla keskiarvo sen kahden naapurimaan Guatemalan (79) ja Kolumbian (88) tutkimuksista. Kiinan tulosta 109,4, joka oli saatu Shanghaissa tehdystä tutkimuksesta, laskettiin kuudella pisteellä, koska tutkijat olettivat Kiinan maaseudun tulosten olevan alhaisempia. Ongelmia liittyi myös muihin yksittäisten maiden aineistoihin, jotka oli saatu yleistämällä jostakin pienestä ryhmästä kauan sitten tehty otos koko maata nykyään koskevaksi. Esimerkiksi Päiväntasaajan Guinean keskimääräinen ÄO-luku (59) oli estimoitu vammaisten lasten muodostaman ryhmän tulosten perusteella. Lisää epävarmuutta tutkimukseen aiheuttaa se, että ottaakseen huomioon Flynnin ilmiön vaikutuksen eri aikoina tehtyihin tutkimuksiin tutkijat kasvattivat vanhempien tutkimuksien keskiarvoja eri määrillä. Rotu ja älykkyys
Älykkyysosamäärän käyttöä kritisoivat ovat syyttäneet menetelmää kulttuuri- ja koulutussidonnaisuudesta ja huomauttaneet mahdollisuudesta harjaantua testien teossa. Nykyisin useat tutkijat ovat kyseenalaistaneet myös ihmisten luokittelun rodun perusteella, koska heidän mukaansa rotu-käsitteellä voidaan selittää vain pieni osa ihmisyksilöiden välisistä geneettisistä eroista. Muun muassa American Anthropological Associationin ja Yhdysvaltain tiedeakatemian Institute of Medicinen kannanottojen mukaan rotujaotteluilla ei ole minkäänlaista biologista pohjaa. Toisaalta rotujaotteluja on puolustettu sillä perusteella, että DNA-analyysilla voidaan luotettavasti luokitella ihmiset ryhmiin, jotka vastaavat pitkälle perinteisiä rotutypologioita. Aito avioliitto (kansalaisaloite)
Kansalaisaloite käytti pääasiallisena perustelunaan ”lasten oikeutta sekä äitiin että isään”. Kansalaisaloitetta tukenut yhdistys väitti, että sateenkaariperheiden lapsilla menisi huonommin. Yhdistyksen kriitikot ovat kuitenkin viitanneet meta-analyyseihin samaa ja eri sukupuolta olevien vanhempien lasten kehitystä vertaavista tutkimuksista. Tutkimustuloksiin perehtyneiden asiantuntijoiden mukaan on olemassa tieteellinen konsensus siitä, että ”ryhmien välillä ei ole eroja useimpien lasten kehitykseen liittyvissä seikoissa”. Näihin seikkoihin lukeutuu ”lasten psyykkinen hyvinvointi, älyllinen kehitys, sukupuoli-identiteetti ja sukupuolinen suuntautuminen”. Yhdistys on asiantuntijoiden mielipiteistä huolimatta kieltänyt, että asiasta vallitsisi tieteellinen konsensus. Terveyserot
Terveyserot, eli väestöryhmien väliset erot terveydessä ja sairastavuudessa ovat Suomessa Pohjoismaisella skaalalla mitattuna suhteellisen suuret. Terveyseroilla viitataan lähes aina terveyden eriarvoisuuteen. Terveyden eriarvoisuus tarkoittaa sellaisia väestöryhmien välisiä eroja terveydessä ja sairastavuudessa, joita voidaan periaatteessa ehkäistä yhteiskunnallisin toimin ja joita voidaan täten pitää moraalisesti epäoikeudenmukaisina tasa-arvoon tähtäävän hyvinvointivaltion kontekstissa. Terveyden eriarvoisuus ei siis johdu yksilöiden biologisista eroista vaan sosiaalisen aseman vaikutuksesta terveyteen. Terveyden eriarvoisuus ilmenee väestöryhmien välisinä systemaattisina eroina terveydentilassa, sairastavuudessa ja kuolleisuudessa. Terveyseroja on havaittavissa esimerkiksi sosioekonomisten ryhmien, sukupuolten, asuinalueiden ja siviilisäädyn perusteella.
Juha Sipilän vuonna 2015 laaditussa hallitusohjelmassa mainittiin tavoitteena kansanterveyden edistäminen ja eriarvoisuuden vähentäminen. Näihin tavoitteisiin pyritään esimerkiksi ravintotottumuksien, elintapojen ja yksilön oman vastuunoton edistämisellä. Tieteellinen vallankumous
Thomas S. Kuhn sovelsi tieteenfilosofiassaan aiemmin kehitettyä paradigma-käsitettä. Hän ymmärsi tieteen kehittymisen perustuvan vallitseviin paradigmoihin, etenkin niiden muutoksiin. Paradigmalla tarkoitetaan sen hetkisen näkemyksen mukaista oikeaksi todettua teoriaa tai tietoa. Esimerkkinä paradigmasta voidaan antaa se, kuinka 1800-luvun alkuun saakka luultiin aurinkokunnassa olevan seitsemän planeettaa. Urbain Le Verrierin laskelmien ansiosta nykyisin tiedetään, että on olemassa kahdeksaskin planeetta, Neptunus (kun Plutoa ei lasketa planeetaksi). Kuhnia siteeraten paradigma on ”universaalisti tunnustettu tieteellinen saavutus, joka tuottaa jonkin aikaa tieteenharjoittajien yhteisön malliongelmat ja niiden ratkaisut”. Älykkyysosamäärä
Sukupuolten ÄO-eroista on tehty monia tutkimuksia ja niiden tuloksista on asiantuntijoiden keskuudessa kiistelty. Joidenkin tutkimusten mukaan miesten ja naisten välillä on keskimäärin noin 4 pisteen keskiarvoinen ÄO-ero miesten hyväksi, mutta useimmissa tutkimuksissa eroa ei ole havaittu. Vuonna 2005 Ian Deary, Paul Irwing, Geoff Der ja Timothy Bates tekivät tutkimuksen, jossa keskityttiin 1 292 tyttö-poika-sisarusparin ASVAB-tuloksiin. Tutkimuksen mukaan keskimääräinen ÄO on miehillä ja naisilla sama, mutta miehet ovat yliedustettuja molemmissa ääripäissä, kun taas naisilla hajonta on vähäisempi: tutkimuksen mukaan sekä lahjakkaimmassa että heikkolahjaisimmassa 2 %:ssa on kaksi kertaa niin paljon miehiä kuin naisia. Sosiaalinen älykkyys
Monet persoonallisuus- ja kykytestit kuitenkin selvästi mittaavat sosiaalista älykkyyttä, miten se sitten määritelläänkin. Kaikissa introversio-ekstraversiomittareissa on sosiaalisesti olennaista sisältöä. "Bernreuter Personality Inventorysta" Flanagan kehitti "sosiabilitettiasteikon" samoin Guilford "Nebraska Personality Inventorysta". Wasburnilla oli yrityksiä samaan suuntaan. Gilliland ja Burke yrittelivät erilaisia sosiaalisen älykkyyden tai sosiabiliteetin mittoja, joihin tuli sisältyä sekä kyky tulla toimeen ihmisten kanssa että haluaa liikkua ihmisten seurassa. IQ and the Wealth of Nations
Vanhasen ja Lynnin tutkimus joutui kovan arvostelun kohteeksi muutamissa artikkeleissa, mutta se on saanut myös kannatusta sekä älykkyystutkijoiden että muutamien suomalaisten yhteiskuntatieteilijöiden taholta. IQ and the Wealth of Nations
Vuonna 2006 Lynn ja Vanhanen julkaisivat teoksen "IQ and Global Inequality", jossa he vastaavat esitettyihin kritiikkeihin, esittävät lisää ÄO-testituloksia eri maista ja tarkastelevat testitulosten yhteyksiä sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen mittareihin. William Shockley
Stanfordin yliopistossa työskennellessään Shockley alkoi pitää puheita väestönkasvun ongelmista. Vuonna 1963 hän piti Gustavus Adolphus Collegessa Minnesotassa puheen, jossa hän esitti, vähiten lahjakkaiden ihmisten lisääntyvän nopeimmin, kun taas lahjakkain osa väestöstä käytti syntyvyyden säännöstelyä ja sai vähemmän lapsia. Shockleyn mukaan ihmiskunnan tulevaisuus oli uhattuna, koska pienemmän älykkyysosamäärän omaavat ihmiset saivat enemmän jälkeläisiä kuin ihmiset, joilla oli korkea älykkyysosamäärä. Tämä taas johtaisi lopulta ihmiskunnan älykkyysosamäärän alenemiseen ja sivilisaation alasajoon. Tiedevastaisuus
Yksi luontoa ja kasvatusta koskeva debatti on käyty ihmisen älykkyydestä. Rodulliset älykkyyserot on aihe, jossa ympäristötekijöillä on selitetty olevan suuri osuus ja väittämän mukaan korjaamalla ympäristötekijöitä kyetään ryhmien osoittamia eroja kaventamaan. Tutkija Charles Murrayn mukaan ei kuitenkaan tiedetä kuinka ympäristötekijöitä muuttamalla ryhmien väliset erot kyettäisiin poistamaan. Tutkija Bruce Lahn on löytänyt aivojen kasvuun ja älykkyyteen vaikuttavia geenejä, joita ei kaikilla ihmisroduilla ole samassa määrin. Saharan eteläpuolella elävällä negridisellä rodulla tietty geeni ei ole yleinen. Vuonna 2017 on löydetty 52 ihmisen älykkyyteen vaikuttavaa geeniä. Tieteellisesti on osoitettu 4-vuotiailla lapsilla että kyky arvioida määriä on synnynnäinen ominaisuus, joka vaikuttaa matemaattiseen kyvykkyyteen myöhemmin elämässä. Aikaisemmin ajateltiin että matemaattiset taidot ovat kulttuurisia ja kieleen sidottuja ja että taitojen oppimisessa kestäisi useita vuosia. Älykkyys
Älykkyystestejä alettiin kehittää Ranskassa 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, kun siellä otettiin käyttöön yleinen oppivelvollisuus. Oppilaita oli paljon ja heidän kyvyissään oli suuria eroja, joten heitä ei voinut jakaa luokkiin ainoastaan iän perusteella. Hallitus ei myöskään luottanut opettajien arvioihin, koska heidän pelättiin suosivan rikkaiden ja yläluokkaisten perheiden lapsia. Ranskan opetusministeri määräsi Alfred Binet'n työtovereineen kehittämään testin, jolla oppimisvaikeuksia voitaisiin selvittää objektiivisesti. Kalevi Wiikin teoria suomalaisten alkuperästä
Aiheesta on käyty pitkään väittelyä, mutta kielentutkijat eivät yleisesti pidä Wiikin näkemystä uskottavana. Suomalaisten geneetikkojen ja jossakin määrin arkeologienkin keskuudessa löytyi vielä 1990-luvun lopussa teorialle jonkin verran ymmärrystä. Tämä johtuu siitä, että Wiikin teoria perustuu genetiikan ja arkeologian tuloksille: suomalaisethan muistuttavat geeneiltään suuressa määrin muita pohjoisia eurooppalaisia, ja kulttuurista jatkuvuutta voidaan seurata aina Suomen alkuasuttajiin saakka. Kielitiedettä ja sen tuloksia vähemmän tuntevat saattavatkin Wiikin tapaan olettaa, että geneettinen ja arkeologinen jatkuvuus voisivat todistaa kielellisestä jatkuvuudesta. 1990-luvun lopun jälkeen on kuitenkin tullut lisää tietoa jo silloin olemassa olleen lisäksi muun muassa Pohjois-Euroopassa ennen sekä indoeurooppalaisia että uralilaisia kieliä esiintyneistä paleoeurooppalaisista kielistä. Viimeksi Wiikin teoriaan kohdistunutta kritiikkiä on tarkasteltu kootusti Itä-Suomen yliopistossa vuonna 2012 valmistuneessa opinnäytteessä. Työn loppupäätelmä on, että Wiikin paradigma perustuu piittaamattomuuteen tieteellisestä metodista ja kuuluu näennäistieteen piiriin. Ihmisaivot
Ihmisyksilön yleisälykkyyden ("g") määräävät pääasiassa geenit, jotka antavat aivoille tietyn rakenteen. Ihmisaivojen ja yleisälykkyyden suhdetta ei vielä tunneta tarkasti. Joidenkin tutkijoiden mukaan korkea "g" juontuu hermoimpulssien väylien paksuudesta, toisten mukaan paksusta aivokuoresta tai nopeista hermoimpulsseista, ja joidenkin mukaan se perustuu tiettyyn aivojen komentokeskuksen toimintaan. Älykkäillä lapsilla on tutkimuksissa havaittu olevan tavallista paksummat hermoyhteydet. Aivojen koon ja älykkyysosamäärän välillä on pieni positiivinen korrelaatio, noin 0,3–0,4:n suuruusluokkaa. Älykkyysosamäärä
Älykkyysosamäärän heritabiliteetilla tarkoitetaan sitä osuutta, joka populaation sisäisestä ÄO-tulosten vaihtelusta on selitettävissä perinnöllisillä tekijöillä; muu osa vaihtelusta selittyy ympäristötekijöillä. Heritabiliteettia voidaan tutkia muun muassa adoptio- ja kaksostutkimusten avulla. Tutkimuksissa on havaittu, että perinnölliset tekijät selittävät 40–80 prosenttia ÄO:n vaihtelusta. Varhaisessa lapsuudessa heritabiliteetti selittää vähemmän kuin puolet ÄO:n vaihtelusta populaatiossa, mutta aikuisten ÄO:n vaihtelusta se selittää valtaosan. Flynnin ilmiö
Ilmiön selitysyrityksiä ovat olleet muun muassa pienempi perhekoko, tehokkaampi koulutus, ravinnon kehittyminen, elinympäristön monimutkaistuminen ja heteroosi eli alleelien sekoittumisen tuomat hyödyt yksilönkehityksessä. Havainto saattaa ihmetyttää varsinkin ihmisiä, jotka uskovat älykkyystestien mittaavan ihmisyksilön absoluuttista, muuttumatonta älykkyyttä, koska se tarkoittaisi, että uudet sukupolvet ovat aina aiempia älykkäämpiä. Flynn itse ei usko tähän. Matti Vanhanen
Politiikan tarkkailijat arvelivat, ettei Vanhanen päättänyt vetäytyä pelkästään terveydellisistä syistä. Esimerkiksi valtio-opin emeritusprofesori Tuomo Martikainen arvioi, että päätökseen oli vaikuttanut huoli siitä, miten keskusta menestyisi vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, ja kannattajakunnan turhautuminen tappioihin. Tampereen yliopiston valtio-opin professori Heikki Paloheimo arvioi Vanhaseen kohdistuneen aiempaa enemmän poliittisia paineita, sillä puolueen puheenjohtajana hän on hävinnyt kaikki vaalit. Ilkan entinen päätoimittaja, professori Kari Hokkanen on huomauttanut, että syy voi olla väsymys, sillä toimiminen kuuden vuoden ajan pääministerinä on hyvin raskasta. Matti Vanhanen kertoi aikovansa olevansa mukana työelämässä vielä ainakin vuoden 2019 loppuun asti ja kertovansa eronsa todelliset syyt vasta vuosien päästä. Pääoma 2000-luvulla
MIT:n ja Harvardin professorit Daron Acemoglu ja James A. Robinson osoittavat Ruotsin ja Etelä-Afrikan taloushistorioiden avulla, että sosiaaliset erot riippuvat paljon enemmän institutionaalisista tekijöistä kuin Pikettyn korostamista tekijöistä, kuten tuoton ja talouskasvun erosta. Professorien mukaan Pikettyn "lait" ovat hyödyttömiä menneen ymmärtämisessä ja tulevaisuuden ennustamisessa. Eri maiden datojen vertailu osoittaa, että myöskään Pikettyn korostama ylimmän yhden prosentin tulo-osuus ei näytä riippuvan tuoton ja kasvun erosta. Professorit toteavat Pikettyn tehneen saman virheen kuin Malthus, Ricardo ja Pikettyn jäljittelemä Marx: hän ei ota huomioon instituutioiden ja teknologian vaikutusta. Älykkyysosamäärä
Älykkyysosamäärän merkitys ja tulkinta on muuttunut aikojen kuluessa. Yhteistä älykkyydestä käytetyille mittauksille on se, että keskimääräinen älykkyysosamäärä on 100 ja että älykkyysosamäärän asteikko ei ole absoluuttinen eli suhdeasteikko vaan järjestysasteikko. Älykkyystesteillä mitataan siis ihmisten älykkyyttä suhteessa toisiinsa, ei ”absoluuttista” älykkyyttä. ÄO-testien kanssa melko voimakkaasti korreloivat yksinkertaiset kognitiiviset tehtävät (elementary cognitive task, ECT), esimerkiksi reaktionopeustestit, perustuvat kuitenkin absoluuttiseen asteikkoon. Älykkyysosamäärä
Schmidtin ja Hunterin meta-analyysin mukaan ÄO on paras yksittäinen työssä menestymistä ennustava tekijä, kun työnhakijoilla ei ole ennestään kokemusta vastaavasta työstä. ÄO korreloi positiivisesti työsuorituksen laadun kanssa kaikissa ammattiryhmissä, joita on tutkittu. Korrelaatio vaihtelee 0,2:n ja 0,6:n välillä. ÄO kuitenkin ennustaa menestystä paremmin tehtävissä, joissa älyllinen panos on keskeinen, kuin tehtävissä, joissa motoriset kyvyt on tärkeitä. Matala ÄO estää tavallisesti tyydyttävän työsuorituksen tutkimus- ja johtotehtävissä, kun taas vähän muodollisia tietoja ja taitoja vaativissa tehtävissä fyysinen kunto ja kehonhallinta ovat yleensä ÄO:ta tärkeämpiä työsuorituksen laadun vaihtelun selittäjiä. Älykkyysosamäärä
Ensimmäinen älykkyysosamäärän määritelmä tulee Alfred Binet’n vuonna 1904 lapsille kehittämästä testistä, joilla hän halusi selvittää oppilaat, joille olisi annettava lisäopetusta. Lapsen älykkyysosamääräksi katsottiin henkinen ikä jaettuna fyysisellä iällä kerrottuna sadalla. Tämän määritelmän vahvuus oli, että se pysyi yleensä muuttumattomana lapsuusiän ajan. Kyseinen määritelmä ei kuitenkaan sovi aikuisten älykkyyden ilmoittamiseen. Lukukausimaksu
Oikeustieteilijä Jukka Kekkonen sanoo, että tutkimustieto lukukausimaksuista viittaa niiden lisäävän eriarvoisuutta. Kansantaloustieteen tohtori Vesa Vihriälän mukaan tutkimus nimenomaan ei osoita lukukausimaksujen vaikuttavan korkeakouluopiskelijoiden valikoitumiseen, joka käytännössä tapahtuu jo aiemmissa vaiheissa, eikä mahdollisuuksien tasa-arvoon. Taloustieteen professori Markus Jäntti ei pidä Vihriälän käyttämää mahdollisuuksien tasa-arvon käsitettä tieteellisesti perusteltuna. Jäntti on myös kyseenalaistanut Etlan lähtökohdat vedoten niiden taustalla olevan tutkimustiedon vähäisyyteen. Älykkyysosamäärä
Nykyinen pisteytys perustuu persentiileihin. Vastaukset pisteytetään ja pistemäärää verrataan normaalijakaumaan, jonka keskiarvo on 100 ja keskihajonta tyypillisesti 24, 16 tai 15. Kyvykkyyttä kuvaava pistemäärä suhteutetaan testattavan ikään, eli suoritusta verrataan oman ikäryhmän yleiseen suoritustasoon. Kokeiden pistemäärät ovat nousseet vuosien saatossa (Flynnin ilmiö), joten testit normalisoidaan uudelleen pistemäärien keskiarvon pitämiseksi sadassa. Suurin osa (noin 68 %) ihmisistä asettuu älykkyysosamäärältään välille 85–115, kun keskihajonta on 15. Tällöin ÄO 50–69 merkitsee lievää, 35–49 keskitasoista, 20–34 vaikeaa ja tätä pienempi syvää kehitysvammaisuutta. Älykkyysosamäärä
ÄO-kokeen antamien tulosten yhteydestä testattavien todelliseen älykkyyteen on kiistelty. Älykkyystestit pyrkivät mittaamaan kognitiivisen toiminnan osa-alueita (esimerkiksi matemaattis-loogista päättelykykyä, kolmiulotteista ajattelua, kielellistä lahjakkuutta, muistitoimintoja), ja osatulosten pohjalta pyritään määrittämään testattavan älykkyysosamäärä. Yhtenäisen arvon laskennan mielekkyyttä on arvosteltu. Suoriutuminen eri osa-alueilla on kuitenkin useimmiten melko yhdenmukaista. Älykkyydessä katsotaankin olevan erityinen "g-tekijä" eli yleisälykkyys ("g"-factor, general intelligence factor), joka vastaisi jollain tavalla perinteisesti ymmärrettyä älykkyyttä. Fronesis
Aristoteles erotti kaksi erilaista älyllistä hyvettä: "sofia" ja "fronesis". "Sofia", joka käännetään yleensä "viisaudeksi", on kyky ajatella oikein maailman luonteesta, ja käytämme sitä pyrkiessämme selittämään, miksi maailma on sellainen kuin on. Tämä katsotaan usein samaksi kuin tiede. "Sofiaan" liittyy ikuisten totuuksien pohdiskelu. "Fronesis" puolestaan on kyky ajatella, miten ja miksi meidän tulisi toimia muuttaaksemme asioita, ja erityisesti muuttaaksemme elämäämme paremmaksi. Aristoteles sanoi, että "fronesis" ei ole kuitenkaan pelkästään taito, koska siihen ei liity pelkästään kyky päättää, kuinka saavuttaa tietty päämäärä, vaan myös kyky päätellä tämä päämäärä. Jotkut tutkijat kuitenkin kieltävät jälkimmäisen, katsoen Aristoteleen pitäneen päämäärää ("eudaimonia", onnellisuus) annettuna, jolloin "fronesis" oli pelkästään kyky päästä tähän päämäärään.
"Fronesis" liittyy partikulaareihin, ei universaaleihin, koska se liittyy siihen, kuinka toimia tietyissä yksittäistapauksissa. On mahdollista oppia toiminnan periaatteet, mutta niiden soveltaminen tosielämässä ja tilanteissa joita ei ole voinut nähdä ennalta vaatii kokemusta. Esimerkiksi jos tiedämme, että meidän tulisi olla rehellisiä, voimme tuottaa tuskaa ja aiheuttaa muita rikkomuksia. Kokemusta vaaditaan siihen, kuinka tasapainottaa rehellisyys muiden vaadittujen seikkojen kanssa. Tatu Vanhanen
Tieteellisellä urallaan hän toimi valtio-opin apulaisprofessorina Jyväskylän yliopistossa vuosina 1969–1972 ja Tampereen yliopistossa vuosina 1974–1992. Hän oli myös Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin dosentti vuosina 1972–1995. Aivot
Aivojen absoluuttisella koolla on jonkin verran merkitystä älykkyyteen: esimerkiksi isoaivoiset apinalajit menestyvät pieniaivoisia apinalajeja paremmin älyä vaativissa tehtävissä, ja korrelaatio on havaittu myös lintujen välillä. Toisaalta esimerkiksi pieniaivoiset varislinnut ovat suhteellisen älykkäitä, eikä isoaivoisia valaita pidetä ihmistä älykkäämpinä. Rotu ja älykkyys
Tutkimussuuntauksen kritiikki kohdistuu sekä rotumäärittelyjen epätieteellisyyteen että älykkyyden määrittelyn vaikeuteen. Matti Vanhanen
Vanhanen oli aluepolitiikan tukija. Hänen mielestään alueiden välisiä kehityseroja olisi tasattava niin maailmanlaajuisesti kuin Euroopassa ja Suomessakin. Julkisen vallan tehtävänä olisi osaltaan mahdollistaa elämän ja asumisen edellytykset myös syrjäisimmillä alueilla. Tämä olisi velvoite sekä Euroopan unionille että Suomelle. Toisaalta Vanhasen mukaan olisi rakennettava vahvassa kansainvälisessä vuorovaikutuksessa olevia keskuksia, jotka toimisivat maailmanlaajuisissa verkostoissa. Vanhasen mukaan niissä tapahtuisi kehityksemme keihäänkärkien hiominen. Keskuksien tehtävänä olisi välittää osaamista lähialueidensa ohella laajemmin Suomeen. Tatu Vanhanen
Tatu Vanhanen (17. huhtikuuta 1929 Vuoksenranta – 22. elokuuta 2015 Nurmijärvi) oli suomalainen politiikantutkija ja professori. Kauraketo
Tunnettu Kaurakedon siirtoväkeen kuulunut oli politiikan tutkija, Tampereen ja Jyväskylän yliopistojen valtio-opin apulaisprofessori Tatu Vanhanen (1929–2015), jonka vanhemmat Taavi ja Anna Vanhanen olivat yksi Kaurakedon alkuperäisistä osakasperheistä. Myös Tatu Vanhasen poika, Suomen pääministerinä vuosina 2003–2010 toiminut Matti Vanhanen asui vanhempineen Kaurakedossa vuodet 1956–1958 ja myöhemmin teini-ikäisenä osallistui siellä maatilan töihin, muun muassa leikkuupuintiin. Vuonna 2001 Tatu Vanhanen yhdessä kauraketolaisen työryhmän kanssa julkaisi Kaurakedosta kyläkirjan. Thomas Malthus
Malthusin näkemykset kehittyivät enimmäkseen vastauksena hänen isänsä ystäväpiirin edustajien, kuten William Godwinin ja Jean-Jacques Rousseaun, optimistisiin näkemyksiin. Vuonna 1798 Malthus julkaisi väestötieteellisen pääteoksensa "An Essay on the Principle of Population", jossa hän ennusti väestönkasvun johtavan ravinnon vähentymiseen henkeä kohden. Ennustus perustui ajatukseen, jonka mukaan väestö kasvaa rajoittamattomana geometrisen sarjan mukaan (kuten 2, 4, 8, 16, 32, 64, 128...) kun taas ravintovarat kasvavat aritmeettisessa sarjassa (kuten 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7...). Malthus ei hyväksynyt ehkäisyä vaan kehotti ihmisiä rajoittamaan syntyvyyttä vain seksuaalisen pidättäytymisen ja myöhäisen avioitumisen avulla. Malthusin teoriassa kasvavan väestön ongelman nähdään koskevan lähinnä työläisiä ja köyhälistöä, ja myös syntyvyyden säätely piti hänen näkemyksensä mukaan kohdistaa vain näihin luokkiin. Älykkyysosamäärä
Heritabiliteettia koskevat tulokset on saatu länsimaissa ja Japanissa tehdyistä tutkimuksista. Vähemmän kehittyneissä maissa, joissa aliravitsemus ja sairaudet ovat suuria ongelmia, ympäristötekijät saattavat selittää suuremman osan ÄO:n vaihtelusta populaatiossa kuin kehittyneissä maissa. Lahjakkuus
Howard Gardner on luokitellut älykkyyden jakautuvan seitsemään lahjakkuuden lajiin, jotka ovat toisistaan riippumattomia. Jokaisella on taitoja eri lahjakkuuksien alueilla, mutta jotkut alueet ovat vahvempia tai heikompia.Myöhemmin Gardner lisäsi tähän listaan luonnontuntemuksen eli naturalistisen lahjakkuuden. Anna Rotkirch
Vuoden 2007 syksyllä syntyneessä keskustelussa Rotkirch puolusti eri kansojen välisten älykkyyserojen tutkimista sanomalla, että tutkimusaiheita ei saa hylätä poliittisin syin, mutta toisaalta muistutti, että faktoista ei kannata tehdä poliittisia johtopäätöksiä. Mielenfilosofia
Tekoälytutkimuksessa erotetaan usein ns. vahva tekoäly heikosta tekoälystä. Tämä erottelu on peräisin John Searlelta. Hänen mukaansa heikko tekoäly tarkoittaa henkisten tilojen onnistunutta simulointia, ilman yritystä synnyttää tietokoneissa tietoisuutta. Vahvan tekoälyn päämääränä on sen sijaan tietokone, jolla on samanlainen tietoisuus kuin ihmisillä. Vahvan tekoälyn ohjelma palautuu jo alan varhaisen pioneerin Alan Turingin tutkimuksiin. Hän muotoili Turingin testin vastaukseksi kysymykseen ”voivatko koneet ajatella?” Turing uskoi, että koneen voidaan sanoa ”ajattelevan”, jos ihminen ei kykene erottamaan sen antamia vastauksia ihmisen antamista vastauksista. Hänen näkemyksensä seurasi behavioristista näkemystä mielestä — älykkyys on sitä miten se ilmenee ulospäin. Turingin testiä on kritisoitu paljon, esimerkiksi Searlen kiinalaisen huoneen ajatuskokeen kautta. Rotu ja älykkyys
Lähinnä yhdysvaltalaisissa älykkyysmittauksissa aškenasijuutalaiset ovat saaneet keskimäärin korkeimman pistemäärän, muutaman pisteen jäljessä tulevat itäaasialaiset ja loput järjestyksessä valkoiset, muut aasialaiset (mm. Intia), arabit, mustat ja Australian aboriginaalit. Maailmanlaajuisen tutkimuksen mukaan taas itäaasialaisten keskimääräinen älykkyysosamäärä olisi 105, valkoisilla 100, eteläaasialaisilla, Pohjois-Amerikan intiaaneilla, Australian aboriginaaleilla 90 ja negroideilla 75. Discovery Institute
Discovery Instituten virallinen kanta evoluution kouluopetukseen Yhdysvalloissa on nykyisin se, että kouluissa ei pidä opettaa älykkään suunnittelun teoriaa. Instituutti painottaa pikemminkin sitä, että oppilaille opetettaisiin enemmän evoluutiota teoriana muiden joukossa, myös vertaisarvioinnin läpikäyneissä tutkimuksissa esiintyviä evoluution ongelmakohtia. Instituutti ei kehota, että ongelmakohtien väitettäisiin selittyvän älykkäällä suunnittelijalla tai Jumalalla. Aikaisemmin Discovery Instituten kanta oli, että älykäs suunnittelu tulisi mainita kouluissa evoluution vaihtoehtona. Instituutin julkisuuteen vuotaneen Wedge-strategian tavoite oli uudistaa koko yhdysvaltalainen kulttuuri vastaamaan konservatiivisia kristillisiä näkemyksiä, poistaa darwinismi lopullisesti sekä tehdä älykkään suunnitelman ideasta hallitseva näkökanta tieteisiin.