Onko TNT myrkyllinen yhdiste?
TNT
TNT on melko myrkyllinen ja syöpää aiheuttava yhdiste, joka voi imeytyä ihon läpi aiheuttaen erilaisia oireita. Maaperän pilaantuminen
Räjähteiden valmistuksessa työskentelevillä ihmisillä on havaittu mm. anemiaa ja maksan epänormaalia toimintaa – tosin työpaikan ilmassa on voinut olla hyväksyttäviä rajoja enemmän TNT:tä. Eläinkokeissa yhdisteellä on havaittu samanlaisia vaikutuksia vereen ja maksaan, ja ravinnon kautta saatuna TNT:n on havaittu aiheuttavan splenomegaliaa (pernan liikakasvua) ja muita immuunijärjestelmän häiriöitä. Ihmisillä pitkäaikainen altistus TNT:lle on liitetty harmaakaihin kehittymiseen.
Etklorvynoli
Terapia Fennica TF-74 kuvaa lääkeaineiden myrkytyksiä käsittelevässä osuudessaan, etklorvynolin ja etinamaatin ns. terapeuttista aluetta jopa erittäin kapeaksi. Tämä tarkoittaa lääkkeellä ilmaantuvan varsin herkästi toksisia ominaisuuksia. Lähdetiedon pohjalta jopa 10 x 250 mg:n (yhteismäärä tuolloin 2,5g) kapselin ottaminen olisi voinut koitua fataaliksi. Etklorvynolin aiheuttamia myrkytystiloja on kuvailtu varsin vakaviksi. Pääoireina esitettiin kapillaarivaurion aiheuttama keuhkoödeema (nesteen keräytyminen elimeen) sekä anuria. Myrkyllisyys
Eräät hormonihäiriköt aiheuttavat linnuilla ja nisäkkäillä muun muassa lisääntymis- ja kehityshäiriöitä sekä syöpää. Jo 1960-luvulla alettiin epäillä eräiden ympäristömyrkkyjen (mm. PCB, DDT) aiheuttavan lisääntymishäiriöitä ravintoketjun huipulla olevissa eläimissä. Nämä aineet onkin sittemmin kielletty lähes kaikissa teollisuusmaissa. Useiden epäilyttävien aineiden käyttö on rajoitettua tai kiellettyä EU:ssa. Dikloorietikkahappo
Dikloorietikkahappo on hyvin voimakkaasti syövyttävää ja aineen nieleminen tai ihokosketus voivat aiheuttaa vakaviakin syövytysvammoja. Aine ärsyttää hengitystietä aiheuttaen yskää ja vaikeutunutta hengitystä. Yhdiste on neurotoksista ja voi aiheuttaa neuropaattista kipua. Tiamiini pienentää dikloorietikkahapon neurotoksisuutta. Dikloorietikkahapon on todettu olevan syöpää aiheuttava eli karsinogeeninen aine. Nitrobentseeni
Nitrobentseeni reagoi kiivaasti joutuessaan tekemisiin voimakkaiden hapettimien tai pelkistimien sekä vahvojen happojen tai typen oksidien kanssa. Tästä saattaa seurata palo- tai räjähdysvaara. Aine muodostaa palaessaan myrkyllisiä ja syövyttäviä huuruja, jotka sisältävät typen oksideja. Tina
Jos altistuu suurelle määrälle epäorgaanisia tinayhdisteitä, oireina voivat olla vatsakivut, anemia sekä maksa- ja munuaisongelmat. Organoyhdisteet aiheuttavat silmien ja ihon ärtymistä sekä hengitysvaikeuksia. Todella suuret määrät aiheuttavat neurologisia oireita. Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto on määrittänyt, että työilmassa ei saa olla organotinayhdisteitä yli 0,1 mg/m ja epäorgaanisia yhdisteitä yli 2 mg/m. Orgaanisten tinayhdisteiden käyttö laivojen pohjamaaleissa on kielletty Euroopan Unionissa vuonna 2008. Jopa eurosetelien ympäristöturvallisuutta on tutkittu ympäristövaikutuksiltaan pahimmaksi arvioidun organotinayhdisteen tributyylitinan osalta ja sen käyttöä on päätetty rajoittaa. Hafnium
Ihmiset voivat altistua hafniumille työpaikallaan hengittämällä sitä, nielemällä sitä, ihokontaktilla tai silmäkontaktilla. Yhdysvaltain Työterveys ja -turvallisuusvirasto OSHA on asettanut laillisen sallitun rajan hafniumille ja sen yhdisteille altistumiselle tasolle TWA 0,5 mg/m 8-tuntisen työpäivän aikana. National Institute for Occupational Safety and Health NIOSH on asettanut samat suositukset. Tasolla 50 mg/m hafnium muodostaa välittömän vaaran hengelle ja terveydelle. Metoksikloori
DDT:n tavoin metoksikloori on umpieritysjärjestelmän toimintaa häiritsevä aine ja sen myrkyllisyys hyönteisille perustuu hormonitoiminnan häiritsemiseen. Sen aktiivisia metaboliitteja ovat eläimissä muodostuvat hydroksyloidut johdannaiset. Nisäkkäille se ei ole erityisen myrkyllinen, ja sen LD-arvo on esimerkiksi kaneille suun kautta yli 6 g/kg. Metoksikloorille altistuminen voi vaurioittaa maksaa, munuaisia ja keskushermostoa. DDT:hen verrattuna metoksikloori biohajoaa luonnossa nopeammin, mutta voi silti kertyä ravintoketjussa. Natriumatsidi
Natriumatsidi on hyvin myrkyllistä, lähes yhtä myrkyllistä kuin natriumsyanidi. Aine voi kulkeutua kehoon hengitettynä, ihon läpi imeytyneenä tai nieltynä. Myrkytysoireita ovat huonovointisuus, verenpaineen lasku, sydämen lyöntien hidastuminen ja tajuttomuus. Aineelle altistuminen voi aiheuttaa hermostovaurioita tai jopa kuoleman. Natriumatsidin on todettu olevan mutageeninen. 1,1,2,2-tetrakloorietaani
Perhosten keräilijät käyttävät 1,1,2,2-tetrakloorietaania perhospyydysmyrkkynä. 1,1,2,2-tetrakloorietaani on määritelty työministeriön päätöksellä syöpävaaralliseksi aineeksi. Impakti
jossaMonesti törmäysenergia ilmoitetaan TNT-tonneina eikä jouleina, esimerkiksiNiinpä törmäysenergian "E" TNT-tonneina voi laskea kaavasta Metyyli-tert-butyylieetteri
Yhdysvalloissa ei ole vaadittu kovin kestäviä bensiinitankkeja huoltamoille, joten MTBE:tä on siellä päässyt vuotamaan pohjaveteen. MTBE ei ole erityisen myrkyllinen tai syöpävaarallinen, ainakaan bensiinin muihin ainesosiin verrattuna, mutta se pilaa pohjaveden maun ja tuo siihen epämiellyttävän hajun. Lisäksi eetterinä se liukenee veteen paremmin kuin muut bensiinin ainesosat, joten se kulkeutuu pitemmälle. Siksi Yhdysvalloissa MTBE:stä on tehty poliittinen kysymys ja se on esimerkiksi kielletty kokonaan Kaliforniassa. Metamfetamiini
Toinen yleinen valmistustapa, jota kutsutaan myös "natsimenetelmäksi", on käyttää Birchin hapetus-pelkistystä metallisen litiumin avulla. Litium saadaan ei-ladattavista litiumparistoista ja se korvaa vaikeasti saatavilla olevan metallisen natriumin. Tämäkin menetelmä on vaarallinen, koska alkalimetallit ja vedetön ammoniakki ovat erittäin reaktiivisia, ja nestemäisen kiehuvan ammoniakin lämpötila tekee sen räjähdysalttiiksi, kun reagoivat aineet lisätään.
Metamfetamiini on kansainvälisesti luokiteltu laittomaksi psykotrooppiseksi aineeksi YK:n vuoden 1971 psykotrooppisten aineiden luettelossa. Suomessa metamfetamiini on luokiteltu rikoslaissa tarkoitetuksi erittäin vaaralliseksi huumausaineeksi. Erittäin vaarallisella huumausaineella tarkoitetaan huumausainetta, jonka käyttöön liittyy virheellisestä annostelusta johtuva hengenvaara, lyhytaikaisestakin käytöstä johtuva vakavan terveydellisen vaurion vaara tai voimakkaat vieroitusoireet (rikoslaki 50:5 §). Erittäin vaarallisen huumausaineen valmistuksesta, myynnistä, maahantuonnista ja hallussapidosta voidaan tuomita muiden edellytysten täyttyessä törkeänä huumausainerikoksena. Dioksiinit
TCDD on useita eri syöpiä aiheuttava eläinkarsinogeeni, ja syöpäriskiä on pidetty aikaisemmin sen keskeisenä riskinä. Kansainvälinen syöväntutkimuslaitos IARC on luokitellut sen syöpää aiheuttavaksi aineeksi (luokka A). Aine ei ole kuitenkaan mutageeninen. Eläinkokeissa syöpää aiheuttava kyky liittyy yleiseen toksisuuteen, ja monet tutkijaryhmät pitävät karsinogeenisuutta toissijaisena ja suuriannoksisen toksisuuden aiheuttamana, esim. happiradikaalien muodostumisen takia. Työtoksikologisissa tutkimuksissa se on osoittautunut suhteellisen heikoksi syöpää aiheuttavaksi aineeksi. Siksi Maailman Terveysjärjestön asiantuntijaryhmä katsoi vuonna 1998, että dioksiinien keskeisin riski ei ole syöpäriski vaan kehityshäiriöriski raskauden ja imetyksen aikana. Muita dioksiineja kuin TCDD:tä ei ole erikseen pystytty tutkimaan tarpeeksi, jotta niiden syöpävaarallisuutta ihmiselle voitaisiin arvioida. Yrttitee
Myrkyllisyys on suhteellista. Myrkyllisyys voi vaihdella kasvin iän, kasvupaikan, kasvuolosuhteiden jne. mukaan. Joillakin kasveilla vain joku osa on myrkyllinen, toisilla kaikki osat ja kaikki lajikkeet. Joistakin kasveista voidaan jalostaa vähemmän myrkyllisiä tai myrkyttömiä lajikkeita. Useimmat kasvien myrkyllisistä yhdisteistä kuuluvat joko alkaloideihin tai glykosideihin. Yhdisteillä voi olla lääkinnällistä merkitystä oikeina määrinä ja oikealla tavalla valmistettuna. Myrkyllisen yhdisteen tehoon vaikuttavat määrä ja käsittely, nauttijan ikä, kunto ja koko. Joillakin kasveilla on haitallisia yhteisvaikutuksia lääkeaineiden kanssa. Lääkkeen vaikutus voi heikentyä tai voimistua. Tällaisia kasveja ovat esimerkiksi mäkikuisma ja greippi. Atsobentseeni
Atsobentseeni on myrkyllistä ja on myrkyllisyydeltään verrattavissa nitrobentseeniin. Yhdiste ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Atsobentseeni saattaa olla karsinogeenista. TNT (yhtye)
Klassisen heavy metal -musiikin ystävät saattavat pitää yhtyeen vuonna 1984 julkaistua albumia, "The Knighs Of New Thunder", ainakin jonkinlaisena musiikkityylin löytämisen läpimurtona. Esimerkkinä tästä voitaneen mainita kappale ”Thor With The Hammer”. HMX
HMX:ää on käytetty lukuisissa sotilaallisissa sovelluksissa kuten onteloammuksissa ja ydinaseiden sytyttimissä sekä myös kiinteissä rakettipolttoaineissa. Usein sitä käytetään sekoitettuna TNT:hen tai johonkin muuhun aineeseen räjähdysherkkyyden vähentämiseksi. Tyypillisiä esimerkkejä ovat oktoli (75 prosenttia HMX:ää, 25 prosenttia TNT:tä) ja OKFOL (95 prosenttia HMX:ää, 5 prosenttia vahaa). Oktolia käytetään ontelokranaattien räjähteenä. 2-merkaptobentsotiatsoli
2-merkaptobentsotiatsoli on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan keltaisia kiteitä, joilla on pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on CHNS.2-merkaptobentsotiatsolista käytetään myös nimityksiä "bentsotiatsolitioli", "bentsotiatsoli-2-tioli" ja "MBT". 2-kloorietanoli
2-kloorietanoli on myrkyllistä ja sen LD50-arvo rotalla on 71 mg/kg. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa yskimistä, huonovointisuutta ja oksentamista. Aine voi myös imeytyä ihon läpi ja on myrkyllistä myös nieltynä. 2-kloorietanoli voi aiheuttaa maksan, munuaisten ja sydämen toimintahäiriöitä ja voi suurin annoksina olla tappava. Yhdisteen suuren myrkyllisyyden arvellaan osittain johtuvan aineenvaihduntatuotteena muodostuvasta klooriasetaldehydistä. Tetraetyylilyijy
Muut nakutuksenestoaineet sekä korkeampioktaaninen synteettinen bensiini ovat nykyään korvanneet lyijyn. Alkoholit, kuten etanoli, sekä eetterit, kuten MTBE ja ETBE, ovat pääasiallisia lyijyn korvaajia. Myös muita vähemmän myrkyllisiä metalleja on käytetty, kuten rautaa ferroseenina tai mangaania, joka tuodaan metyylisyklopentadienyylipentakarbonyylimangaanina eli MMT:na. Synteettisiä korkeampioktaanisia aineita ovat esimerkiksi alkylaatti ja iso-oktaani. Myös aromaatteja kuten bentseeniä on käytetty, mutta niiden ongelma on karsinogeenisuus. Dioksiinit
Dioksiinit, furaanit ja dioksiininkaltaiset PCB-yhdisteet vaikuttavat kaikki AH-reseptorin kautta, mutta niiden voimakkuus on hyvin erilainen. Kun niille annetaan voimakkuuden mukainen TEF-arvo, jokaisen kongeneerin määrä voidaan ilmaista ikään kuin se olisi TCDD:tä. Aineen määrä (usein pikogrammoissa tai nanogrammoissa) kerrotaan sen TEF-arvolla, jolloin saadaan laskennallinen määrä kongeneerin TCDD-ekvivalenttia. Kun seoksen kaikkien kongeneerien ekvivalenttiset määrät lasketaan yhteen, saadaan TEQ-arvo, joka osoittaa seoksen määrän laskennallisena TCDD-määränä (TCDD Equivalence). Käytössä olevat TEF-arvot on laadittu Maailman terveysjärjestön asiantuntijaryhmässä vuonna 2005. 4-aminobifenyyli
4-Aminobifenyyli on ärsyttävä yhdiste ja aiheuttaa hengitettynä päänsärkyä. Yhdisteen on todettu aiheuttavan syöpäkasvaimia virtsarakkoon. 4-aminobifenyyliä on runsaasti tupakansavussa, mikä altistaa tupakoijat riskille sairastua virtsarakon syöpään. Ihmisen elimistö pyrkii vähentämään yhdisteen myrkyllisyyttä muodostamalla siitä metaboliittejä. Tärkeimmät reitit ovat hydroksylaatio, esteröityminen ja glukuronihappomolekyylin liittyminen eli glukuronidaatio. Aineesta voi muodostua nitreniumioni, joka on erittäin reaktiivinen ja voi sitoutua DNA:han aiheuttaen mutaatioita. Kvintotseeni
Kvintotseeni eli pentakloorinitrobentseeni (CClNO) on kloorattu ja nitrattu aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa fungisidina. Sen käyttö Suomessa on kuitenkin kielletty vuonna 1996. Hiilivedyt
PCB-yhdisteet ovat erittäin pysyviä, ne eivät ole vesiliukoisia, vaan rasvaliukoisia. Erilaisia PCB-kongereeneja eli PCB-yhdisteitä on olemassa 209. Epätäydellisesti palaessaan PCB-yhdisteet muodostavat dioksiinia ja furaania, jotka ovat supermyrkkyjä. Näitä yhdisteitä syntyy esimerkiksi korkealämpöisissä teollisissa prosesseissa, kuten sellun kloorivalkaisussa, ja sitä kautta niitä pääsee myös luontoon. PCB-yhdisteitä sisältävien tuotteiden maahantuonti, myynti, valmistus ja luovutus kiellettiin Suomessa 1990-luvulla. Kemiallisen kestävyytensä ansiosta PCB-yhdisteitä on hankala hävittää käytön jälkeen. Parakvatti
Parakvatti eli parakvattidikloridi (CHNCl) on bipyridiniumsuoloihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkaruohomyrkkynä, mutta aineen käyttö Euroopan unionin alueella on kiellettyä. Bt-toksiinit
Bt:n myrkkyjä ovat δ-endotoksiinit kuten "cry1Ab". Ne ovat myrkyllisiä kovakuoriaisille, kaksisiipisille ja perhosille. Bt-myrkky on kiteinen proteiini, joka hyönteisen elimistössä hajoaa ja imeytyy, niin että elimistöön päätyy pienempiä, liukoisempia kiteitä, jotka vahingoittavat epiteeliä ja aiheuttavat tulehdusta, nälkiintymisen ja kuoleman hyönteiselle. Tauriontatti
Tauriontatti ("Boletus luridus") on myrkyllinen Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla esiintyvä punertava tattilaji. Väriltään se on oliivimaisen ruskea tai kellanpunertava, ja muuttuu kosketettaessa siniseksi. Tatin pillit ovat keltaisia. Jalka on appelsiininkeltainen. Tatti suosii kalkkimaita, ja on sisä-Suomessa harvinainen. Tatti on myrkyllinen raakana ja alkoholin kanssa nautittuna aiheuttaa antabusreaktion. Sitä muistuttaa veritatti. Bentsaalikloridi
Bentsaalikloridi ärsyttää limakalvoja, ihoa ja silmiä aiheuttaen muun muassa yskää, kurkkukipua, vaikeutunutta hengitystä sekä ihon ja silmien kipua ja punoitusta. Aine on todennäköisesti karsinogeeninen ja luokitellaan Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi. Polyklooratut bifenyylit
Tekniset PCB-yhdisteet ovat seoksia, joissa on myös dioksiininkaltaisia PCB-yhdisteitä ja polykloorattuja dibentsofuraaneja. Tämä on aiheuttanut runsaasti sekaannusta niiden myrkyllisyyden arvioinnissa. Nykyään katsotaan, että ylivoimaisesti suurin osa PCB-yhdisteiden myrkkyvaikutuksista johtuu dioksiininkaltaisista aineista. Large Hadron Collider
Käynnissä olevan LHC:n magneetteihin on varautunut 10 GJ energiaa ja säteeseen 725 MJ. Vastaavat määrät TNT:ä ovat 2 500 kg ja 157 kg. Styreenioksidi
Lyhytaikaisessa altistumisessa styreenioksidi ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä sekä voi aiheuttaa vaikutuksia keskushermostossa. Pidempiaikainen altistuminen voi aiheuttaa ihon herkistymistä. Styreenioksidi on luokiteltu Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi (ryhmä 3) sekä perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle vaaraa aiheuttavaksi aineeksi. 
Styreenioksidi on myrkyllistä kaloille. 1-naftyylitiourea
1-naftyylitiourea on hyvin myrkyllistä isorotalle ("Rattus norvegicus") ja sen LD-arvo isorotalle on 6 mg/kg. 1-naftyylitiourea on spesifisesti myrkyllistä juuri isorotalle, muut rottien suvun lajit sietävät yhdistettä hieman paremmin. Muille nisäkkäille se ei ole aivan yhtä myrkyllistä esimerkiksi oravilla LD-arvo on 600 mg/kg. 1-naftyylitiourea ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä ja aineelle altistumisesta voi seurata yskää, hengityksen vaikeutumista ja huonovointisuutta. Myrkky
Torjunta-aineet ovat aineita tai aineiden seoksia ja ne voivat olla fysikaalisia, kemiallisia tai biologisia myrkkyjä. Torjunta-aineiden tarkoitus on tappaa tuholaisia, kuten tuhohyönteisiä, rikkaruohoja tai rottia. Tällöin tavoitteena on, että aine olisi kohdelajille tappavan myrkyllinen, mutta ihmiselle ja eläimille mahdollisimman vaaraton. Peltonätkelmä
Lajia käytetään ainakin Aasiassa ja Itä-Afrikassa yleisenä ravinto- ja rehukasvina. Sen proteiinirikkaat siemenet sisältävät neurotoksiinia (oksalyylidiaminopropionihappo, ODAP), joka laajamittaisessa altistuksessa, erityisesti yhdistettynä aliravitsemukseen, aiheuttaa alaraajojen halvaantumista. Peltonätkelmästä tehtyä jauhoa käytetään nykyisinkin joissakin perinteisissä ruuissa osissa Italiaa ja Espanjaa. Sen rento ja kalju varsi kasvaa 20:stä 60:een senttimetriä pitkäksi. Lehdissä on yksi pari kapeansuikeita lehdyköitä ja kärhellinen kärki. Terttukukinto koostuu tavallisesti yhdestä kukasta, jonka väri vaihtelee valkoisesta vaalean sinipurtavaan. Palot ovat ruskeita 2–4 senttimetriä pitkiä. Sytytin (räjäytin)
Monesti sytyttimenä käytetään alle 10 grammaa TNT:tä. Sytyttimen räjähdeaineen laatu ja määrä valitaan sen mukaan, minkä räjähdysaineen ja nallin kanssa sitä käytetään. Jotkin räjähteet kuten ANFO vaativat räjähtääkseen suhteellisen suuren aloitepanoksen. Myös esimerkiksi ydinaseissa käytetään räjäytintä. TNT (yhtye)
TNT on Norjan ensimmäisiä tunnettuja heavy metal -yhtyeitä. Sen tyylilaji on melodinen hard tai glam rock. TNT perustettiin Trondheimissa vuonna 1982. Yhtyeen tunnetuin hittikappale lienee ”10.000 Lovers (In one)” vuonna 1987 ilmestyneeltä albumilta "Tell No Tales". Bentsotrikloridi
Bentsotrikloridi on myrkyllinen yhdiste ja se on todennäköisesti myös karsinogeeninen. Suomessa aine luokitellaan syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi. Asetonisyanohydriini
Asetonisyanohydriini on hyvin myrkyllinen yhdiste ja vastaa myrkyllisyydeltään vetysyanidia. Yhdisteen LD rotilla suun kautta on 18,65 mg/kg. Aineen myrkyllisyys johtuu sen hajoamistesta eläinten elimistössä vetysyanidiksi. Aineelle altistumisesta voi seurata hengitysvaikeuksia, huonovointisuutta, kouristuksia, sydämen rytmisäiriöitä tajuttomuus ja jopa kuolema. Kaalin kraatteri
Osuessaan maahan meteoriitit vapauttivat suuren määrän liike-energiaa, joka kaasuunnutti metallin räjähdysmäisesti ja poltti ympäristöään kuumuudellaan. Kokonaisenergian suuruus on arvioitu olevan 4 x 10 ergiä tai 4,7 x 10 J . Tämä on vastannut 5-20 tuhatta tonnia TNT:tä, mikä on pienen ydinräjähteen voima. Raukas on päätynyt pienempään arvioon 1-2 tuhatta tonnia TNT:tä . TNT
TNT-molekyylissä on tolueeniin liittyneenä kolme nitroryhmää orto- ja para-asemiin. Työtoksikologia
Nykyaikaisessa prosessiteollisuudessa, rakennustuotannossa sekä useilla metalliteollisuuden aloilla käytetään lukuisia raskasmetalleja ja orgaanisia yhdisteitä raaka-aineina, katalyytteinä ja reaktantteina. Teollisuuden tuotekehittelystä huolimatta uusimmatkin yhdisteet ovat osoittautuneet toksikologisissa tutkimuksissa terveydelle haitallisiksi. Rakennus- ja laivanrakennusteollisuudessa on käytetty runsaasti terveydelle haitallisia eristekuituja, ennen muuta asbestia. Monien asbestilaatujen tiedetään aiheuttavan keuhkoputkien ja keuhkopussin syöpää (mesotelioomaa). Asbestille altistuminen jatkuu edelleen korjausrakentamisen ja asbestin purkutöiden yhteydessä. Valimoissa ja kaivoksissa altistutaan suurille kvartsipitoisuuksille, jotka voivat myös aiheuttaa keuhkojen toimintahäiriöitä pitkäaikaisen altistumisen seurauksena. Maa- ja metsätaloudessa käytetään lannoitteita ja torjunta-aineita. Monia orgaanisia yhdisteitä on otettu käyttöön parin viime vuosikymmenen aikana. Erityisesti muovikemikaalit, kumin ja bensiinin lisäaineet, uudet torjunta-aineet, maaliseokset ja eräät tekoaineisiin lisätyt palonestoaineet ovat yleistyneet, ja tämä on aiheuttanut huolta niiden mahdollisista terveyshaitoista. Lyijydioksidi
Kuten monet muut lyijy-yhdisteet, myös lyijydioksidi on myrkyllistä. Aineen nielemisestä aiheutuvan lyijymyrkytyksen oireita ovat huonovointisuus ja kivut vatsassa sekä oksentaminen. Pitkäaikainen altistuminen aineella voi aiheuttaa vaurioita luuytimessä ja hermostossa. Lyijydioksidi voi olla karsinogeeninen ja aiheuttaa perimävaurioita. Luonnossa yhdiste kertyy ravintoketjussa erityisesti nisäkkäisiin. TNT-ekvivalentti
Gigatonnia (Gt) käytetään kuvaamaan hyvin suuria räjähdyksiä kuten asteroidin törmäystä Maahan. Gigatonni vastaa räjähdystä, jonka aiheuttaisi gigatonnin määrä TNT:tä. TNT-gigatonni on 4,184 × 10 joulea energiaa. Titaanitetrakloridi
Titaanitetrakloridi on ärsyttävää joutuessaan iholle, silmiin tai keuhkoihin. Suurten määrien hengittäminen saattaa vahingoittaa keuhkoja kuolettavasti. Pienemmillä pitoisuuksilla titaanitetrakloridi aiheuttaa hengitettynä yskää ja puristavaa tunnetta keuhkoissa. Titaanitetrakloridi voi aiheuttaa palovammoja iholle. Ei ole todisteita, että titaanitetrakloridi olisi karsinogeeninen ihmisille. TNT-ekvivalentti
TNT-ekvivalentti on erityinen energian mittayksikkö, jota käytetään yleensä kuvaamaan räjähdysvoimakkuutta. Yksikön määritelmä perustuu TNT-räjähteen eli trotyylin räjähdysenergiaan. On sovittu, että trotyylin räjähdysenergia on 4,184 MJ/kg. Butakloori
Maaperässä butakloorin puoliintumisaika on kolmesta viiteen viikkoa. Rottakokeissa yhdiste on hajonnut aineenvaihduntatuotteiksi suurimmaksi osaksi kahdessa vuorokaudessa. Butakloori itsessään on nisäkkäille vain hieman myrkyllistä ja sen LD-arvo rotilla on 2 000 mg/kg. Sen on kuitenkin havaittu aiheuttavan kasvaimia ja se on mahdollisesti karsinogeeninen myös ihmiselle. Tämä johtuu sen aineenvaihduntatuotteista, jotka kykenevät muodostamaan additiotuotteita DNA-molekyylin kanssa. Typpitrikloridi
Typpitrikloridi (NCl) on typen ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdiste on suhteellisen epästabiili ja hajoaa herkästi räjähdysmäisesti. Ammoniumnitraatti
Räjähdysvaaran vuoksi lannoitteena käytettävää ammoniumnitraattia usein laimennetaan sekoittamalla siihen muita aineita, jolloin typpipitoisuus vähenee 28 %:iin. Puhtaalle ammoniumnitraatille Tukes on antanut ankaria varastointimääräyksiä. Eeta Carinae
Eeta Carinaen tuhoutuminen aiheuttaisi tyypillisen supernovan tai hypernovan tapaan voimakkaita gammapurkauksia, jotka voivat kestää muutamasta millisekunnista tuhanteen sekuntiin. Mikäli tällainen gammapurkaus kohdistuisi Maahan Eeta Carinaen etäisyydeltä, ilmakehään osuva energia vastaisi yhtä kilotonnia TNT:tä neliökilometrille. Tästä seuraisi todennäköisesti otsonikerroksen täydellinen tuhoutuminen, suuret ilmakehässä liikkuvat paineaallot, tulipalot ja maailmanlaajuiset myrskyt. Pertaani (yhdiste)
Huoneenlämpötilassa pertaani on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, erityisesti kloorattuihin hiilivetyihin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Pertaani ei ole nisäkkäille akuutisti erityisen myrkyllistä esimerkiksi sen LD-arvo rotalle on 8 170 mg/kg. Pertaani hajoaa hieman nopeammin luonnossa kuin DDT tai DDD, mutta kertyy silti ravintoketjussa. Kromyylikloridi
Kromyylikloridi on myrkyllinen ja ärsyttävä yhdiste. Se ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä joutuessaan kosketuksiin niiden kanssa. Se voi aiheuttaa myös syövytysvammoja. Muiden kuudenarvoisten kromiyhdisteiden tavoin kromyylikloridi on todennäköisesti karsinogeeninen. Aldriini
Aldriini on POP-yhdiste, hyönteisten torjuntaan käytetty myrkky. Sitä on käytetty viljan, perunan ja puuvillan tuholaisia sekä termiittejä vastaan. Sen käyttö on kielletty Suomessa vuodesta 1972 alkaen. Aldriini on karsinogeeni ja mutageeni. Hapen kanssa reagoidessan se muodostaa dieldriini-nimistä hermomyrkkyä. Siksi aldriiniin kuolleet hyönteiset ovat vaaraksi hyönteissyöjille. Bifenyyli
Aine on erittäin vaarallinen ympäristölle, koska se on ympäristössä pysyvä ja rikastuu ravintoketjussa. Bifenyyli ei ole kuitenkaan EU-ohjeensa mukaan myrkky, vaan ärsyttävä ja ympäristölle vaarallinen aine: LD50-arvo suun kautta rotalla 2 400 mg/kg. Ympäristömyrkky
Ympäristömyrkky on aine, joka on eliöille haitallista jo pieninä pitoisuuksina. Yleensä ympäristömyrkyiksi luokitellaan raskasmetallit ja haitalliset orgaaniset yhdisteet. Osa niistä on torjunta-aineita, joita tarkoituksella levitetään ympäristöön vahingollisten eliöiden torjumiseksi, mutta monia ympäristömyrkyiksi luokiteltuja aineita käytetään aivan muihin tarkoituksiin tai ne syntyvät teollisuuden sivutuotteina ja leviävät ympäristöön lähinnä vahingossa. Myrkyille tyypillistä on myös se, ettei eliö tarvitse niitä elintoimintoihinsa juuri lainkaan tai ollenkaan. Lisäksi myrkyt eivät hajoa tai hajoavat hyvin hitaasti luonnossa. Arseenipentoksidi
Useiden muiden arseeniyhdisteiden tavoin arseenipentoksidi on erittäin myrkyllistä. Yhdiste aiheuttaa ihon, hengitysteiden ja silmien ärsytystä, hengitysvaikeuksia ja huonovointisuutta. Suurille määrille altistuminen voi johtaa kuolemaan. Arseenipentoksidin on todettu aiheuttavan syöpäkasvaimia ihmiselle eli olevan karsinogeeninen. Arseenipentoksidin myrkyllisyyden vuoksi sitä ei ole saanut käyttää puunsuoja-aineena Suomessa vuodesta 2007 lähtien. Parakvatti
Huoneenlämpötilassa parakvatti on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja alkoholeihin ja kohtalaisesti muun muassa asetoniin ja tolueeniin. Parakvatin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää kasvien fotosynteesin estämällä elektroninsiirtoketjun fotosynteesin aikana. Lisäksi se indusoi superoksidiradikaalien muodostumista, mikä vaurioittaa solukalvoja. Parakvatti on hyvin myrkyllistä myös nisäkkäille esimerkiksi ihmisille. Aineen altistumisesta voi seurata voimakasta vatsakipua, huonovointisuutta, ripulointia, hengityksen vaikeutumista ja yskää. Yhdiste on erittäin myrkyllistä keuhkoille. Parakvatille altistuminen voi aiheuttaa kuoleman. Lisäksi parakvatin on havaittu aiheuttavan Parkinsonin tautia. Pietaryrtti
Pietaryrtti on nyttemmin todettu myrkylliseksi, joten sen rohtokäyttö on kielletty monissa maissa. Kasvi sisältää muun muassa tujonia. Toisaalla se on apteekkitavaraa. Ongelmana on myrkkypitoisuuden vaihtelu kasviyksilöstä toiseen. Ftalonitriili
Huoneenlämpötilassa ftalonitriili on valkoista, kellertävää, ruskehtavaa tai ruskeaa. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Kuumennettaessa yhdistettä yli sulamispisteensä se reagoi muodostaen polymeerin. Ftalonitriili on myrkyllistä. Tiofosgeeni
Tiofosgeeni eli tiokarbonyylikloridi (CSCl) on myrkyllinen epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdiste on fosgeenin tioanalogia, ja sitä käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. TNT-ekvivalentti
Yksikköä käytetään usein kuvaamaan varsinkin suuria räjähdyksiä tai ydinaseita. Tyypillisesti käytetään tonnin eli tuhannen kilogramman monikertoja, kilotonni, megatonni ja gigatonni. Kilotonnia, megatonnia ja gigatonnia käytetään myös massan yksikkönä - tonnin monikertoina. Tetranitrometaani
Laboratorioissa tetranitrometaania valmistetaan tyypillisimmin etikkahappoanhydridin ja väkevän typpihapon välisellä reaktiolla ja tämä menetelmä oli teollisessakin käytössä Saksassa toisen maailmansodan aikaan. Halvempi tapa valmistaa yhdistettä on kuitenkin etyynin ja typpihapon välinen reaktio. Tetranitrometaania muodostuu myös sivutuotteena nitrattaessa eräitä aromaattisia yhdisteitä, kuten tolueenia valmistettaessa TNT:ä ja väkevän typpihapon ja keteenin välisen reaktion tuotteena. Arseenihappo
Arseenihappo, kuten useat muutkin arseeniyhdisteet, on myrkyllistä. sen LD-arvo rotille on 48 mg/kg. Arseenihappo aiheuttaa hengitettynä ja nieltynä huonoa oloa ja kouristuksia. Pitkäaikainen altistuminen voi aiheuttaa vaurioita iholle, verenkiertoelimistöön ja hermostoon. Arseenihapon on todettu aiheuttavan ihmisessä syöpää ja on luokiteltu syöpävaaralliseksi aineeksi. GMO-keskustelu
GM-kriittisen Kansalaisten bioturvayhdistyksen mukaan pitkän aikavälin tutkimuksia muuntogeenisten elintarvikkeiden terveysvaikutuksista ei ole tehty. Yhdistys sanoo myös, että muuntogeenisten elintarvikkeiden on silti todettu aiheuttaneen allergisia reaktioita, myrkytystiloja ja jopa kuolemantapauksia. Vuoteen 1994 mennessä ainut tunnettu myrkytys- ja kuolemantapauksia aiheuttanut GM-tuote oli 1980-luvulla Yhdysvalloissa valmistettu L-tryptofaani -ravintolisä, johon bioturvayhdistyskin tekstissään viittaa. US Food and Drug Administration totesi L-tryptofaanin tappaneen 37 ihmistä. Myrkytysoireiden aiheuttajaa tai sen syytä ei saatu selville, vaikka myöhemmissä tutkimuksissa osasyylliseksi epäiltiin puutteita tuotteen liikaa yksinkertaistetussa puhdistusprotokollassa. Myöhemmin on myös esitetty epäilyjä siitä, että myrkytystapausten taustalla olisi yksinkertaisesti ollut aineen liikakäyttö, jonka seurauksena tryptofaanin aineenvaihduntatuotteet olisivat häirinneet elimistön histamiinitasapainoa. Tällöin oireet olisivat aiheutuneet elimistön liian korkeasta histamiinipitoisuudesta, eikä geenimuuntelulla olisi mitään tekemistä oireyhtymän kanssa. Dinoterbi
Dinoterbi (CHNO) on dinitrofenolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää rikkaruohomyrkkynä. Yhdisteen käyttö on kuitenkin kielletty useassa maassa sen myrkyllisyyden vuoksi. Esimerkiksi Euroopan Unionin alueella dinoterbin käyttö kiellettiin vuonna 2006. Tetryyli
Tetryyli eli trinitrofenyylimetyylinitramiini on TNT:n sukuinen räjähdysaine. Tetryyliä valmistetaan käsittelemällä dimetyylianiliinia rikkihapolla ja sen jälkeen nitraamalla se typpihapolla. Myös eräistä muista aniliinin johdannaisista saadaan nitraamalla tetryyliä.. Tetryylin ominaisuuksiin kuuluu: iskuherkkyys, lievä hygroskooppisuus, kemiallinen vakaus, myrkyllisyys ja valukelvottomuus. Tetryyliä käytettiin erityisesti toisen maailmansodan aikana räjäyttimissä ja nalleissa sellaisenaan, sekä TNT:hen seostettuna torpedojen ja merimiinojen täytteenä. Yhdistettä voidaan käyttää myös pH-indikaattorina. Sen väri muuttuu värittömästä punaisiksi pH-alueella 10,8–13. Risiini (myrkky)
Risiini on risiinikasvin siemenistä saatava erittäin voimakas myrkky, joka pystyy tappamaan ihmisen jo 70 mikrogramman annoksena. Risiini on valkuaisaine ja on 6 000 kertaa myrkyllisempää kuin syanidi. Sen LD on arviolta 0,022 mg/kg suoneen ruiskutettuna tai hengitettynä; 20–30 mg/kg nieltynä. Myrkkyä voidaan eristää puristejäännöksestä, jota muodostuu valmistettaessa öljyä tyräkkikasveihin kuuluvasta risiinikasvista. Siinä sitä on noin 5 %. Risiini on vaarallista sisäänhengitettynä, suun kautta otettuna ja etenkin suoneen ruiskutettuna. Sen aiheuttamia oireita ovat kuumeilu, vatsavaivat ja yskä. Myrkky tuhoaa sisäelimiä, sakkauttaa punasoluja ja lamauttaa hermoston. Risiini tappaa hengitettynä 36–48 tunnissa ja suun kautta noin 5 päivässä. 
Myrkytyksen oireet ilmenevät viiveellä, joka on muutamasta tunnista 24 tuntiin. Yhdistyneen kuningaskunnan armeija on kehittämässä vastamyrkkyä ja Yhdysvaltain armeija kehittää rokotetta, mutta kumpaakaan ei ole vielä kokeiltu ihmisillä.
Lääketieteessä on tutkittu mahdollisuuksia käyttää ainetta solumyrkkynä syövän hoidossa. Titaanidioksidi
Tässä prosessissa ei raaka-aineelta vaadita korkeaa titaanidioksidipitoisuutta, mutta sen jätteet ovat ympäristömyrkkyjä, ellei niitä neutraloida. Itse asiassa tässä prosessissa raaka-aineet, joissa on korkea titaanidioksidipitoisuus, eivät ole reaktiokykyisiä. Yleensä sulfaattiprosessia käyttävien titaanipigmenttitehtaiden käyttämän ilmeniittiraaka-aineen titaanidioksidipitoisuus on 45–60 %. TCDD
TCDD, 2,3,7,8-tetraklooridibentso-"p"-dioksiini on dioksiineihin eli polykloorattuihin dibentso-p-dioksiineihin kuuluva aine, jonka myrkyllisyys on ryhmän suurin ja siksi se on vertailukohta kaikkien muiden ryhmän aineiden toksisuudelle. Sen puoliintumisaika on 7–8 vuotta, eli se poistuu elimistöstä erittäin hitaasti. Siksi se on hyvin pitkävaikutteinen ja sitä kertyy vähitellen pienestäkin päivittäisestä saannista vähitellen elimistöön. Toisaalta suurehkokaan lyhytaikainen altistus ei ole yhtä merkittävää kuin pitkäaikainen jatkuva saanti. Siksi muun muassa Euroopan unioni on asettanut elintarvikkeille suurimmat sallitut pitoisuudet. Tolueeni
Tolueeni on ärsyttävä ja helposti syttyvä aine (leimahduspiste 4 °C, itsesyttymislämpötila 480 °C), joka kuivattaa ihoa, muttei kuitenkaan tappavan myrkyllinen kuten bentseeni. Tolueenin nieleminen saattaa aiheuttaa kemiallisen keuhkotulehduksen vastaavasti kuten tärpätti. Tolueenin hengittäminen voi aiheuttaa juopumusta pienissä määrissä ja pahoinvointia, sydämen rytmihäiriöitä sekä tajuttomuuden suurissa määrissä. Jatkuva altistuminen tolueenille (kuten sen imppaus) voi aiheuttaa aivovaurioita sekä lisääntymiskyvyn vahingoittumista. Kehossa suurin osa (95 %) tolueenista metaboloituu bentsyylialkoholiksi, joka ei ole erityisen vaarallinen, koska se metaboloituu bentsoehapoksi. Kuitenkin 5 % muuttuu aineenvaihdunnassa myrkyllisiksi epoksideiksi (2,3-, ja 3,4-tolueenioksidit), joista suurimman osan tekee vaarattomaksi glutationi, mutta jotka voivat silti aiheuttaa soluvaurioita. Tolueeni ei ole kuitenkaan IARC:n mukaan karsinogeeni. TNT-ekvivalentti
Megatonniluokkaa energiaa vapautuu tulivuorenpurkauksissa, maanjäristyksessä ja kymmenien metrien läpimittaisen meteoriitin törmätessä maahan. Kilometrin läpimittaisen meteoriitin törmäysräjähdys tuottaa 10 miljoonan megatonnin räjähdyksen. Metyylisyklopentadienyylimangaanitrikarbonyyli
Metyylisyklopentadienyyli­mangaanitrikarbonyylin nakutusta estävät ominaisuudet löydettiin vuonna 1954 ja sitä voidaan käyttää lisäaineena polttomoottoreissa. Vaikka yhdiste ei ole yhtä myrkyllinen ihmisille ja ympäristölle kuin tetraetyylilyijy on sen käyttö ollut melko rajoitettua ja vähäistä. Ympäristöriskien vuoksi monet autonvalmistajat ovat kieltäneet aineen käytön valmistamissaan ajoneuvoissa ja nykyään sitä ei käytetä enää kehittyneissä maissa Euroopassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Japanissa. Yhdistettä lisättiin polttoaineisiin siten, että mangaanin määrä oli tyypillisesti 16,5 mg/l. Ytterbium
Ytterbium-pöly ja jauhemainen ytterbium ovat räjähdysherkkiä ja voivat olla myrkyllisiä hengitettynä. Yhdiste ytterbiumarsenaatti on myrkyllistä. Raskasmetalli
Lyijy on yleisin raskasmetalleista. Sitä esiintyy esimerkiksi lyijyakuissa, ääni- ja säteilysuojelussa sekä ammuksissa. Se pääsee luontoon myös liikenteestä ja teollisuudesta, kuten metallisulatoista ja akkuteollisuudesta. Muiden myrkkyjen tavoin lyijy pystyy kulkeutumaan pitkiäkin matkoja ilmavirtojen mukana. Pääasiallinen altistumisreitti on ravinto. Tetraetyylilyijyä (CHCH)4Pb käytettiin osana bensiinissä 1930–1970-luvuilla. Palaessa bensiinistä vapautui ympäristöön haitallisia lyijy-yhdisteitä, kuten hermo- ja ympäristömyrkkyjä. Tämän vuoksi lyijy-yhdisteiden käytöstä bensiinin lisäaineena on luovuttu kokonaan. Suomessa kielto astui voimaan 1990-luvulla ja koko EU:n alueella vasta 2004. Lyijyttömien polttoaineiden myötä sen saanti on vähentynyt huomattavasti. Polyklooratut bifenyylit
PCB-yhdisteiden akuutti myrkyllisyys havaittiin jo 1930-luvulla lukuisien työtapaturmien yhteydessä, mutta niiden valmistus ja käyttö jatkuivat ja saavuttivat huippunsa 1960-luvulla. Kun todisteet osoittivat niiden kasautuvan ympäristössä ja niiden epäiltiin aiheuttavan muun muassa syöpää, niiden käyttöä alettiin länsimaissa rajoittaa 1970-luvulla. PCB-yhdisteiden valmistus on kielletty POP-yhdisteinä kansainvälisellä Tukholman sopimuksella vuonna 2001. PCB:t kuuluvat sopimuksessa nimettyihin 12 erityisen haitalliseen ympäristömyrkkyyn, niin sanottuun ympäristömyrkkyjen "likaiseen tusinaan". Ympäristömyrkky
Osaa ympäristömyrkyistä kutsutaan supermyrkyiksi. Ne ovat erittäin myrkyllisiä yhdisteitä. Niitä syntyy sivutuotteina kemiallisissa tuotantoprosesseissa tai klooripitoisen aineen palaessa. Nämä imeytyvät elimistöön keuhkojen, ihon ja ruoansulatuksen kautta ja voivat aiheuttaa muun muassa syöpää, häiriöitä elimistön immuunijärjestelmässä, sekä aineenvaihdunnan häiriöitä kuten diabetesta. Organotinayhdisteet
Useat organotinayhdisteet ovat hyvin myrkyllisiä ja myrkyllisimpien organotinayhdisteiden myrkyllisyys on vetysyanidin luokkaa. Myrkyllisyys riippuu substituutioasteesta ja alkyylisubstituenttien pituudesta. Myrkyllisimpiä ovat trialkyylitinayhdisteet ja myrkyllisyys pienenee järjestyksessä trialkyylitina > dialkyylitina > tetra-alkyylitina > monoalkyylitina. Myrkyllisimpiä ovat metyylitinajohdannaiset ja myrkyllisyys laskee alkyylisubstituentin koon kasvaessa. Organotinayhdisteet kertyvät helposti luonnossa eliöihin. Trinity (ydinkoe)
Ennen varsinaista ydinkoketta armeija räjäytti kokeeksi 100 tonnia TNT:tä 6,1 metriä korkeassa terästornissa. Lisäksi mukana oli radioktiivista ainetta. Varovaisuusperiaate
Kemikaaleja joita on otettu käyttöön ja todettu myöhemmin vaarallisiksi, on useita. Esimerkiksi hyönteismyrkky diklooridifenyylitrikloorietaani (DDT), polttoaineeseen lisätty tetraetyylilyijy, PCB-yhdisteet, palonestoaineena käytetty PBDE-yhdisteet, freonit, ulkoiluvaatteissa käytetyt PFC-yhdisteet ja talidomidi-lääke ovat tällaisia. Toisaalta määrän voi suhteuttaa siihen, että Euroopassa otetaan joka vuosi käyttöön 190 uutta yhdistettä. TNT
Räjähtäessään TNT hajoaa seuraavasti: Bentseeni
Bentseeni (CH, "bentsoli", "sykloheksatrieeni") on kirkas ja helposti syttyvä neste, joka liukenee veteen (1,8 g/l 25 °C) ja sillä on miellyttävä ja makeahko tuoksu. Bentseenin leimahduspiste on −11 °C ja itsesyttymislämpötila 498 °C. Bentseeni on aromaattinen hiilivety ja tunnettu karsinogeeni. Sitä esiintyy maaöljyssä ja edelleen bensiinissä, mutta niin vähän, että sitä myös syntetisoidaan paljon. Sellaisenaan sitä käytetään liuottimena. Siitä valmistetaan mitä erilaisimpia aromaattisia yhdisteitä: mm. lääkkeitä, muoveja, värejä, räjähteitä, pesuaineita, synteettistä kumia ja kangasta. Bentseeniä käytetään valmistettaessa esimerkiksi etyylibentseenia, kumeenia, sykloheksaania, nitrobentseenia ja klooribentseeneja. Bentseeni on myrkyllistä ja aiheuttaa syöpää, tavallisimmin leukemiaa. Maakaasu
LNG on metaania, jonka oktaaniluku on 130 ja lämpöarvo 13,7 MWh/tn (vrt. raskas polttoöljy 11,4 MWh/tn).
LNG on turvallinen polttoaine. Mahdollisen vuodon tapahtuessa LNG höyrystyy välittömästi. Höyrystynyt kaasu on ilmaa kevyempi, noin puolet ilman tiheydestä. Nestemäisenä LNG ei räjähdä, koska sen syttymislämpötila on korkeampi kuin öljypohjaisilla polttoaineilla. Amatoksiinit
Suurin osa amatoksiineista on ihmiselle ja monille eläimille myrkyllisiä, mutta eivät kaikki. Ihmiselle vaaraton on esimerkiksi amanulliini. Yhdisteen tappava annos (LD) on samaten hiirillä suurempi kuin amatoksiineilla keskimäärin, yli 20 mg/kg. Joillekin sieniä syöville etanoille amatoksiinit eivät ole ainakaan mainittavasti myrkyllisiä, ja siksi ne voivatkin syödä valkokärpässientä. Hyönteismyrkky
DDT:n aiheuttaman suuren innostuksen vallitessa syntetisoitiin 1940-luvulta alkaen useita kloorattuja hyönteismyrkkyjä kuten metoksikloori, lindaani, klordaani, endriini, aldriini, dieldriini ja heptakloori. Lindaania lukuun ottamatta ne eivät koskaan yleistyneet Suomessa. Metoksikloori ja DDT ovat nisäkkäille varsin myrkyttömiä, mutta muut klooratut hyönteismyrkyt ovat varsin tai hyvin myrkyllisiä. Lisäksi ne kaikki ovat rasvaliukoisa ja hyvin pysyviä, minkä takia ne kertyvät ympäristön eliöissä ns. ravintopyramidin mukana. Ravinnon rasvojen mukana ne imeytyvät myös ihmiseen. Siksi niistä on 1970-luvulta alkaen pyritty eroon ja useimmat on kielletty (ks. jäljempänä). DDT on käytössä malarian torjunnassa eräissä trooppisissa maissa ja lindaani on rajoitetussa käytössä. Suomessa pitoisuudet ympäristössä ja ihmisissä ovat nykyään erittäin pieniä. Metyylisyklopentadienyylimangaanitrikarbonyyli
Metyylisyklopentadienyyli­mangaanitrikarbonyyli eli MMT (CHMnO) on mangaanin organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polttoaineissa lisäaineena estämään nakutusta. Rantanätkelmä
Rantanätkelmä on ihmiselle erittäin myrkyllinen, koska sen siemenissä on beeta-n-oksaaliamino-l-alaniinia eli BOAAta. Trifenyylitinahydroksidi
Trifenyylitinahydroksidi eli fentinahydroksidi (CHSnOH) on organotinayhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa sienimyrkkynä. Euroopan unionin alueella trifenyylitinahydroksidin käyttö on kiellettyä. Metyylinitriitti
Metyylinitriitti (CHNO) alkyylinitriitteihin kuuluva myrkyllinen orgaaninen yhdiste. Ainetta käytetään muun muassa rakettien polttoaineena . HT-2-toksiini
HT-2-toksiinin myrkkyvaikutuksia elimistössä on vaikea tutkia, koska se esiintyy aina yhdessä T-2-toksiinin kanssa - T-2-toksiini muuttuu elimistössä HT-2-toksiiniksi. Vertailevat tutkimukset ovat antaneet näyttöä siitä, että niillä on samankaltaisia terveysvaikutuksia. EU:n Elintarvikealan tiedekomitea määritti vuonna 2001 T-2- ja HT-2-toksiineille yhteisen enimmäissaantimäärän: 0,06 μg/kg rp päivässä. Yhteiseen arvoon oli syynä se, ettei T-2- ja HT-2-toksiinien haittavaikutuksia kyetty erottamaan varmuudella toisistaan. Tynnyripommi
Tynnyri tai muu metallisäiliö on täytetty TNT:llä tai muulla räjähteellä, johon on sekoitettu erilaista metalliromua. 
Tällaisen pommin valmistus saattaa maksaa vain 200-300 dollaria. 
Varhaiset käsintehdyt pommit olivat melko pieniä ja sytytyslangalla sytytettäviä, ja saattoivat räjähtää jo ilmassa, Myöhempiin pommeihin lisättiin siivekkeet ja törmäyksestä räjähtävä sytytin. Pommit pudotettiin tavallisimmin MI-8 ja MI-17 helikoptereista. Ammoniumtiosyanaatti
Ammoniumtiosyanaatti (NHSCN) on ammonium- ja tiosyanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä, muiden syanaattien valmistamiseen ja rikkaruohomyrkkynä. Tert-butyylihydroperoksidi
Tert-butyylihydroperoksidi on ärsytystä aiheuttava ja syövyttävä aine. Hengitettynä aine aiheuttaa yskää ja hengitysvaikeuksia ja suurina pitoisuuksina myös keuhkovaurion. Nieltynä aine voi syövyttää ruokatorvea ja aiheuttaa pahoinvointia. Silmiin tai iholle joutuessaan tert-butyylihydroperoksidi voi aiheuttaa vakaviakin syövytysvammoja. Yhdiste on erityisesti veden eliöstölle haitallista.. Aineen on todettu aiheuttavan geenimutaatioita muun muassa "Drosophila"-suvun kärpäsille. 3-kinuklidinyylibentsilaatti
3-kinuklidinyylibentsilaatti eli BZ (CHNO) on bentsiilihapon ja 3-kinuklidinolin muodostama estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kemiallisena aseena. 3-kinuklidinyylibentsilaatti on kemiallisten aseiden kieltosopimuksen liitteen 2 alainen kemikaali. TNT
TNT (trinitrotolueeni, trotyyli, 2,4,6-trinitrometyylibentseeni, rotuli, CHNO) on yleinen sekundaarisena räjähdysaineena käytetty kemiallinen yhdiste, jota syntetisoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1863. TNT:n tuttuuden vuoksi monien muiden räjähteiden ja aseiden tehoa mitataan TNT-kilogrammoissa. TNT:n räjähdysenergia on 4,184 MJ/kg. Hiroshimaan pudotetun atomipommin räjähdysvoima vastasi noin 13 kilotonnia (eli 13 miljoonaa kilogrammaa) TNT:tä. Nikkelikarbonyyli
Nikkelikarbonyyli on erittäin myrkyllistä ja sitä on jopa kutsuttu myrkyllisimmäksi organometalliyhdisteeksi. Altistuminen yhdisteelle ärsyttää hengitysteitä ja aiheuttaa päänsärkyä, huonovointisuutta ja tajuttomuuden. Pitkäaikainen altistuminen voi johtaa keskushermoston ja elinten vaurioitumiseen ja jopa kuolemaan. Denatonium
Denatonium, tavallisimmin denatoniumbentsoaatti on kitkerin tunnetuista kemiallisista yhdisteistä. Aistimisen raja on 0,05 ppm bentsoaattina. Aine löydettiin vuonna 1958 ja se rekisteröitiin tavaramerkkinä "Bitrex". Laimennettuna määrään 10 ppm se on useimmille ihmisille liian kitkerää nautittavaksi. Denatoniumsuoloja käytetään tekemään vaarallinen, mutta hyvältä maistuva tuote liian kitkeräksi nautittavaksi. Denatoniumia käytetään alkoholin denaturoinnissa (sitä käytetään 2 grammaa / 100 litraa etanolia), pakkasnesteissä, kynsien pureskelun estoaineissa, eläinten karkoteaineena, nestesaippuassa ja shampoossa sekä muovailuvahassa ja rotanmyrkyssä. Sen ei tiedetä aiheuttavan mitään pitkäaikaisia terveysvaikutuksia. VX
VX on erittäin myrkyllinen hermokaasu ja sitä pidetään yhtenä maailman tappavimmista kemiallisista aseista. Se on myrkyllisin ihmiskunnan keksimistä aineista, ja Yhdistyneet kansakunnat on luokitellut VX-kaasun joukkotuhoaseeksi. VX on noin 300 kertaa tehokkaampi myrkky kuin esimerkiksi ensimmäisessä maailmansodassa käytetty fosgeeni (COCl). Tappava annos VX:ää on 10 milligrammaa kuutiometrissä ilmaa tai 0,3 milligrammaa suun kautta saatuna. ATBIP
TNT:n ohella pommin konstruktio sisältää alumiinia sekä etyleenioksidia. Thomas Midgley, Jr.
Joulukuussa 1921 Midgley havaitsi, että tetraetyylilyijyn lisääminen bensiiniin vähensi auton polttomoottorin ”nakutusta”. Tällä oli tuhoisia seurauksia ympäristön kannalta, koska bensiiniin lisätty yhdiste levisi autojen pakoputkista ympäristöön, saastuttaen siten sen lyijyllä, joka on eläimille ja ihmisille vaarallinen raskasmetalli. Myöhemmin uransa aikana Midgley työskenteli kodinkoneiden jäähdytysaineiden parissa. 1900-luvun alussa kylmälaitteissa käytettiin myrkyllisiä ja helposti räjähtäviä ainesosia, jotka Midgley pyrki korvaamaan turvallisemmalla yhdisteellä. Hänen kylmälaitteisiin keksimänsä CFC-yhdisteet osoittautuivat kuitenkin ilmakehän otsonikerrosta tuhoaviksi ja aiheuttivat otsonikatoa. Fenyylielohopea-asetaatti
Fenyylielohopea-asetaatti ei ole yhtä myrkyllistä kuin epäorgaaniset elohopeayhdisteet, mikä johtuu siitä, että siitä muodostuu ihmisen elimistössä hyvin niukkaliukoista fenyylielohopeakloridia. Sen LD-arvo rotalle on 22 mg/kg.Yhdisteelle altistumisesta voi kuitenkin aiheutua syövytysvammoja iholle, limakalvoille ja silmille. Fenyylielohopea-asetaatti on hyvin myrkyllistä vesieliöille ja kertyy ravintoketjussa. Lutetiumkloridi
Lutetiumkloridi ei ole kovin vaarallista ihmiselle vaan vaikutuksiltaan lähinnä ihoa, silmiä ja hengitysteitä ärsyttävää. Yhdisteen akuutiksi myrkyllisyydeksi rotilla on saatu LD50-arvo 315 mg/kg intraperitoneaalisesti ja 7 100 mg/kg suun kautta annosteltuna.