Mikä maa on suurin öljyn tuottaja?
Öljyntuotanto
Vuonna 2015 kaksitoista suurinta öljyntuottajamaata olivat: Saudi-Arabia 565 Mt, Yhdysvallat 555 Mt, Venäjä 532 Mt, Kiina 216 Mt, Kanada 214 Mt, Irak 186 Mt, Arabiemiirikunnat 161 Mt, Kuwait 151 Mt, Venezuela 146 Mt, Iran 133 Mt, Brasilia 129 Mt ja Meksiko 127 Mt. 
Öljyä tuottaa Aasiassa Jemen, Kiina, Syyria, Kazakstan ja Venäjä sekä Persianlahtea ympäröivistä maista Arabiemiirikunnat, Bahrain, Iran, Irak, Kuwait, Oman, Qatar ja Saudi-Arabia. Afrikan maista öljyä tuottaa Algeria, Libya, Nigeria, Päiväntasaajan Guinea ja Sudan. Etelä-Amerikasta öljyä tuottavat Argentiina, Barbados, Bolivia, Brasilia, Chile, Kolumbia, Kuuba, Ecuador, Guatemala, Peru, Suriname, Trinidad ja Tobago sekä Venezuela. Euroopasta öljyä tuottavat Bulgaria ja Romania sekä Pohjanmeren rantavaltioista Norja, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta. Pohjois-Amerikasta öljyä tuottavat Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat.
Energia Japanissa
Japani oli toiseksi suurin raakaöljyn tuojamaa (199 Mt) Yhdysvaltojen (564 Mt) jälkeen vuonna 2008. Japani oli 4. öljytuotteiden jalostuksessa (189 Mt) Yhdysvaltojen, Kiinan ja Venäjän jälkeen vuonna 2008. Japani oli määrällisesti johtava maakaasun tuojamaa (93 bcm) ja kivihiilen tuojamaa (165 Mt) vuonna 2009. Öljypuu
FAO:n tilastojen mukaan kymmenen tärkeintä tuotantomaata, jotka kaikki ovat Välimeren alueella, tuottavat 95 % maailman oliiveista. Öljykriisi
Öljyn tarjontaa hallitsevat suurelta osin kansalliset öljy-yhtiöt maissa, joissa on merkittäviä halvan ja energiatehokkaasti tuotettavan öljyn reservejä. Näihin kuuluvat esimerkiksi Kuwait, Norja, Saudi-Arabia, Venezuela ja Yhdistyneet Arabiemiraatit. Useat näistä maista kuuluvat OPEC-nimiseen ("Organization of Petroleum Exporting Countries") kartelliin. OPEC hallitsee hyvin suurta osaa maailmanlaajuisista öljymarkkinoista ja se voi siten vaikuttaa hintoihin. Jos OPEC päättää vähentää jäsenmaidensa tuotantokiintiöitä, se nostaa öljyn hintaa. Aikaisemmin OPEC on myös voinut tuotantoa nostamalla laskea hintoja. Energia Venäjällä
Venäjä oli vuonna 2009 määrällisesti maailman suurin raakaöljyn tuottaja vastaten 12,9 % maailman tuotannosta. Vuoden 2008 485 Mt raakaöljyn tuotannosta 241 Mt eli 49 % meni vientiin. Öljytuotteita tuotettiin vuonna 2008 231 Mt joista vientiin 98 Mt (42 %). Venäjä on raakaöljyn ja öljytuotteiden toiseksi suurin viejämaa Saudi-Arabian jälkeen. Saudi-Arabian vienti oli 19 % Venäjää enemmän vuonna 2008. raakaöljy s.11, öljytuotteet s. 21 nettoviejät s. 23, hiili ja turve s. 15 , maakaasu s. 13 sähkö s.27, 17, 19, 25, indikaattoriluvut, maakohtaiset indikaattoriluvut alkaen sivu 48 Öljykausi
Vaikka öljyn osuus maailman sähköntuotannosta vuonna 2008 oli vain hieman yli 5 prosenttia, se oli silti maailman tärkein energianlähde yli 40 % osuudella energian loppukulutuksesta. Öljyn merkitys korostuu entisestään taloudellisen toiminnan tärkeimmillä osa-alueilla. On arvioitu, että maailman liikenteestä 90 % kulkee öljyllä ja 95 % tavaroista sekä elintarvikkeista on tuotettu öljyn avulla. Lisäksi öljy on välttämätön hyödyke myös muiden energianlähteiden, kuten kivihiili, ydinvoima tai aurinkoenergia, tuottamisen kannalta, sillä niiden raaka-aineiden louhinta ja kuljetus sekä infrastruktuurin rakentaminen tapahtuvat pääosin dieselin voimalla. Näistä syistä öljyä on kutsuttu nyky-yhteiskuntien "elinvoiman lähteeksi". Soijapapu
Soija on riisin ja vehnän jälkeen yksi maailman viljellyimmistä kasveista. Soijaa tuotettiin maailmassa noin 220 miljoonaa tonnia vuonna 2008. Yhdysvallat on soijan suurin tuottajamaa 33 prosentin osuudellaan, seuraavaksi tulevat Brasilia (27 %) ja Argentiina (21 %). Maailman soijasadosta 83 prosenttia käytetään eläinten rehun ja soijaöljyn valmistukseen. Libya
Libya on merkittävä maaöljyn ja maakaasun tuottaja ja se on ollut OPECin jäsen vuodesta 1962. Libyan bruttokansantuote henkeä kohden on ollut Afrikan maista korkeimpia. Argentiina
Argentiinasta on porattu öljyä yli sadan vuoden ajan, mutta sieltä ei ole tehty samanlaisia suuria löytöjä kuin Brasilian rannikoilta. Britannia poraa öljyä Falklandinsaarten ympäriltä, mutta Argentiinan aluevesiltä ulkomaalaiset yritykset eivät etsi öljyä. Syynä saattaa olla pelko kansallistamisesta. Maan suurin lentoyhtiö kansallistettiin vuonna 2009 valtion velkaantumisen hillitsemiseksi. Olut
Olutta valmistettiin vuonna 2016 teollisesti noin 184 miljardia litraa. Suurimmat oluenvalmistajamaat olivat Kiina (24,2 % koko maailman tuotannosta), Yhdysvallat (12 %), Brasilia (7,4 %), Meksiko (5,7 %) ja Saksa (5,2 %). Exxon Mobil
Exxon Mobil Corporation tai lyhyemmin ExxonMobil on yhdysvaltalainen, maailman suurin öljyn tuottaja ja myyjä. Yhtiö on markkina-arvoltaan yksi maailman suurimmista yhtiöistä. Yhtiö perustettiin Exxonin ja Mobilin fuusioituessa 30. marraskuuta 1999, ja se on Exxonin, Mobilin ja Esson emoyhtiö. Japanin talous
Vuonna 2009 Japani tuotti 982,3 miljardia kWh sähköä ja vuonna 2008 sen sähkön kulutus oli 963,9 miljardia kWh. Japani on maailman neljänneksi suurin sähkön tuottaja ja kuluttaja. Vuonna 2010 Japani tuotti öljyä 131 800 tynnyriä päivässä ja kulutti sitä 4,452 miljoonaa tynnyriä päivässä. Vuonna 2009 Japani toi maahan 4,394 miljoonaa tynnyriä öljyä ulkomailta ja vei 366 800 miljoonaa tynnyriä. Vuonna 2010 Japani tuotti 3,397 miljardia m maakaasua ja kulutti sitä 100,3 miljardia m. Omaa tuotantoa täydennettiin tuomalla maahan maakaasua 98,01 miljardia m, mikä tekee Japanista maailman kolmanneksi suurimmin maakaasun maahantuojan. Neste (yritys)
Nesteellä on Suomessa yksi öljynjalostamokokonaisuus, jolla on tuotantolinjat Porvoon jalostamolla ja Naantalin jalostamolla. Porvoon jalostamolla tuotetaan myös uusiutuvaa dieseliä. Lisäksi yhtiöllä on uusiutuvaa dieseliä valmistavat jalostamot, Singaporessa ja Rotterdamissa Hollannissa. Omien tuotantolaitostensa lisäksi Neste omistaa 49,99 prosenttia nafteenisia öljyjä ja bitumia tuottavasta Nynas AB:sta sekä 45 prosenttia Bahrainissa sijaitsevasta perusöljylaitoksesta. Nesteellä on toimintaa yhteensä 14 maassa. Öljykausi
Kun öljyntuotanto lähti voimakkaaseen kasvuun 1900-luvun alussa, ensimmäiset hyödynnetyt öljyesiintymät olivat niitä, jotka olivat helpoimmin löydettävissä ja hyödynnettävissä. Öljyntuotannon hyötysuhde oli erittäin korkea, ja vielä 1940-luvulla Yhdysvalloissa kyettiin tuottamaan sata barrelia öljyä jokaista öljyntuotannossa kulutettua barrelia kohden. Tämä suhde on kuitenkin ajan myötä heikentynyt, koska helpoimpien lähteiden ehtyessä on jouduttu siirtymään yhä hankalammin hyödynnettävissä oleviin esiintymiin. Yhdysvaltojen öljyntuotanto tuotti vuonna 2011 enää 15 barrelia öljyä jokaista tuotannossa kulutettua barrelia kohden. Joseph Tainterin mukaan öljyntuotanto oli kaikkialla maailmassa muuttumassa kalliimmaksi ja riskialttiimmaksi. Öljyä on lähdetty etsimään yhä "syvemmistä, pimeämmistä, kylmemmistä, kaukaisemmista ja vaarallisemmista paikoista". Samalla tuotannon edellyttämä teknologia on muuttunut yhä kompleksisemmaksi ja vaativammaksi. Tässä mielessä hän pitää vuoden 2010 Meksikonlahden öljyonnettomuutta kehityksen odotettavissa olleena tuloksena. Öljyhuippu
3. elokuuta 2009 kansainvälisen energiajärjestön IEA:n pääekonomisti Fatih Birol arvioi, että maailman öljytuotanto saavuttaa huippunsa kymmenen vuoden sisällä. IEA:n korkea-arvoisen virkailijan mukaan IEA vähättelee öljyn loppumisen uhkaa Yhdysvaltain painostuksesta ja on todennut haastattelussa: ""Olemme saavuttaneet öljyhuipun ja tilanne on erittäin paha"". Energia Algeriassa
Algeria on OPEC jäsen ja kuuluu merkittäviin öljyntuottaja- ja öljynjalostajamaihin. Algeria oli vuonna 2008 "7. suurin maakaasun tuottaja" (82 mrd. kuutiota, 2,6 % maailman tuotannosta) ja "5. suurin maakaasun viejä" (58 mrd. kuutiota). Vuonna 2009 Algeria oli määrällisesti 5. merkittävin maakaasun viejämaa Venäjän, Norjan, Kanadan ja Qatarin jälkeen. Espanjan energiapolitiikka
IEA:n mukaan vuonna 2007 Espanja oli "9. suurin öljyntuojamaa ": 81 Mt (3 % maailman tuonnista), "7. maakaasun tuojamaa" (39 mrd. kuutiota =5 %), "10. kivihiilen tuojamaa" (19Mt =2 %). Greenpeace Norden
Greenpeace kampanjoi palmuöljystä valmistettua biodieseliä vastaan Pohjoismaissa vuosina 2007-2008. Rainbow Warrior pysäytti 30 000 tonnin palmuöljykuljetuksen lähdön Indonesiasta v. 2007. 10 000 tonnin kuljetus Porvoon jalostamolle oli mielenosoituksen kohde v. 2007. Greenpeacen mukaan Neste Oil on Suomen suurin palmuöljyn käyttäjä ja sen kasvusuunnitelmat palmuöljyn käyttäjänä ovat valtavat. Neste Oil ostaa palmuöljyn maailman suurimmalta palmuöljyn tuottajalta IOI:ltä, joka laajentaa toimintaansa Indonesiassa. Greenpeacen mukaan palmuöljydieselin runsas käyttö tuhoaa sademetsiä ja lisää ilmastopäästöjä vastoin alkuperäistä päämäärää. Hubbertin teoria
Kaikki kolme arviota tuottivat samankaltaisen lopputuloksen, joka tunnetaan Hubbertin käyränä. Käyrä muistuttaa muodoltaan kirkonkelloa, jossa korkein kohta edustaa huipputuotannon hetkeä. Hubbert ennusti vuonna 1956, että öljyntuotanto Yhdysvalloissa olisi suurimmillaan 1970-luvun alussa. Ennustus osui kohdalleen ja Yhdysvaltain öljyntuotanto laski siitä lähtien, aina Barack Obaman presidenttikauden alkuun. Vuonna 2009 raakaöljyn tuotanto kääntyi kuitenkin uusien tuotantomenetelmien ansiosta jyrkkään nousuun, ja vuodelle 2019 on odotettu kaikkien aikojen tuotantoennätystä. Hubbertin mallin mukaan Yhdysvaltain öljyvarat ehtyvät kokonaan ennen vuotta 2100 – noin 130 vuotta huippuvuoden jälkeen. Kuwaitin energiapolitiikka
IEA:n mukaan vuonna 2008 Kuwait oli "8. suurin öljyn tuottajamaa" (3,7 %). Vuonna 2007 Kuwait oli "9. suurin raakaöljyn viejä maa": 82 Mt. Lisäksi Kuwait vei öljyjalosteita (35 Mt), siten että Kuwait oli öljyn kokonaisviennissä neljäs (117 Mt). Naantalin voiteluainetehdas
Naantalin voiteluainetehdas on Naantalissa sijaitseva, vuonna 1957 perustettu Pohjoismaiden suurin moottori- ja vaihteistoöljyjä, laivaöljyjä sekä muita öljyjä teollisuuden käyttöön valmistava tehdas. Naantalissa valmistetaan noin sataa erilaista tuotelaatua ja 900 tuotepakkausyhdistelmää. Euroopassa Mobil 1 -moottoriöljyä valmistetaan Naantalin lisäksi ainoastaan Ranskassa. Naantalin tehtaalla työskentelee noin 85 työntekijää. Tehtaan omistaa Exxon Mobil Finland Oy Ab, joka on maailman suurimman öljyn tuottajan ja myyjän Exxon Mobil Corporationin tytäryhtiö. Komin tasavalta
Komin öljyntuotanto on valitettavan tunnettu myös öljypäästöistään. Jo helmikuussa 1994 vuotanut, elokuussa 1994 laajemmin murtunut Komineft-yhtiön maaöljyn siirtoputki aiheutti erityisen laajan öljyonnettomuuden. Rikkoutuneesta öljyputkesta pääsi Komin pohjoisosien luontoon Usinskin läheisyydessä ainakin 79 000 tonnia raakaöljyä. Joidenkin arvioiden mukaan määrä saattoi olla jopa 350 000 tonnia. Öljymäärä vastaa suurimpia tankkerionnettomuuksia. Lokakuussa 1994 syyssateet saivat vuotovahinkojen suojaksi pystytetyn keruualtaan murtumaan. Öljyn saastuttamat vedet levisivät 186 neliökilometrin laajuisille arktisille suoalueille, tundralle ja vesistöihin, mutteivät vielä talven tullen edenneet pitemmälle. Mutta seuraavana keväänä lumen sulamisvesien mukana öljyistä vettä tulvi Kolvajokeen, sieltä Usaan, edelleen Petšoraan ja jopa Barentsinmerelle. Vaikka öljyvahinkoja on sittemmin pyritty puhdistamaan laajoissakin puhdistushankkeissa, vuonna 1994 luontoon päässyttä öljyä on yhä runsaasti maastossa. Sulamisvedet tuovat öljyä esille vuosittain. Lisäksi Komin alueella paljastuu uudempiakin öljyvuotoja. Näistä ovat raportoineet öljy-yhtiö Lukoilin omavalvonnan ohella esimerkiksi ympäristöjärjestöt Greenpeace ja Bellona.
Toinen taloudellisesti keskeinen raaka-aine on kivihiili. Petšoran hiilentuotantoalue on Venäjän merkittävimpiä ja kattaa noin 90 000 km. Tuotanto alkoi 1931 ja tähän mennessä hiiltä on kaivettu kaikkiaan noin 1,3 miljardia tonnia. Nykyään tuotantoa on neljällä hiilikentällä yhteensä kuudessa kaivoksessa Komissa. Koko alueen hiiliesiintymän geologiseksi varannoksi on arvioitu 341 miljardia tonnia, josta vain osa on hyödynnettävissä kannattavasti. Silti 11 hiilikentällä arvioidaan kullakin olevan yli 7 miljardia tonnia taloudellisesti hyödynnettäviä varantoja. Vuonna 2011 Komin Petšoran hiilikentiltä kaivettiin yhteensä 13,4 miljoonaa tonnia kivihiiltä. Severstalin suuret metallitehtaat Vologdan alueen Tšerepovetsissa käyttävät huomattavan osan Komin hiilestä. Hiiltä kulutetaan myös paikallisesti ja viedään ulkomaille lähinnä pohjoisen Euroopan yritysasiakkaille. Komin hiilikaivokset, jotka aikoinaan käynnistettiin pakkotyövoimalla, kärsivät yhä puutteellisesta työturvallisuudesta. Esimerkiksi Severstalin Vorkutan hiilikaivoksilla helmikuussa 2013 tapahtuneessa metaaniräjähdyksessä menehtyi 18 henkeä.
Titaanivarat keskittyvät Jarengan ja Pižman kentille. Uhtan piirissä sijaitseva Jarengan öljy- ja titaanikenttä sisältää noin 50 % koko Venäjän tunnetuista titaanivarannoista. Tämän tuotantoalueen rakentamista, ja sen kaivos- ja kemianteollisuuden hankkeita pidetään valtakunnallisestikin merkittävinä.
Komin bauksiittivarat ovat Venäjän laajimmat. Bauksiittia esiintyy kahdella alueella: Timanin selänteen etelä- ja keskiosissa. Suureen RUSAL-konserniin kuuluva Komi Aluminiuma hyödyntää varantoja. Komissa louhittua bauksiittia kuljetetaan jatkojalostettavaksi Uralin ja Luoteis-Venäjän talousalueille. Oliiviöljy
Euroopan unioni jakaa oliiviöljyt seuraaviin luokkiin:Suurimmat oliiviöljyn tuottajamaat ovat Kreikka, Italia ja Espanja. EU:n ulkopuolella merkittäviä oliiviöljyn tuottajamaita ovat Tunisia, Turkki, Syyria ja Marokko, jotka tuottavat yhdessä noin 20 prosenttia maailman oliiviöljystä. Norjan talous
Norjan tuottamasta öljystä vientiin menee huikeat 150 000 kuutiota (tuhatta litraa). Öljytuotteet ja maakaasu ovatkin maan tärkeimmät vientituotteet. Vientiin menee lisäksi muun muassa alumiinia, terästä, paperia ja kalaa. Maan tärkeimmät kauppakumppanit ovat Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa, Alankomaat, Ranska, Yhdysvallat, Ruotsi ja Tanska. Tatarstan
Tatarstanin alueella on suuria öljy- ja maakaasuesiintymiä, joten Tatarstanin talouselämä keskittyy öljyn ja maakaasun tuotantoon ja jalostukseen sekä petrokemian tuotteisiin. Kansallinen, Älmätissä kotipaikkaansa pitävä öljy-yhtiö Tatneft oli vuonna 2011 neljän prosentin tuotanto-osuudellaan Venäjän 6. suurin öljyntuottaja; yritys on listattu sekä Moskovan (MICEX-RTS) että Lontoon pörssissä (LSE). Myös muilla Venäjän petrokemian alan yhtöillä on toimintaa tasavallassa. Lisäksi tasavallassa on koneenrakennus-, ase-, tekstiili ja elintarviketeollisuutta sekä sähkövoiman tuotantoa. Bruttokansantuotteesta yli puolet tulee teollisuudesta.
Tatarstanin tärkeimmät vientituotteet ovat raakaöljy ja aseet. Venezuelan energiapolitiikka
IEA:n mukaan Venezuela oli vuonna 2008 maailman " 9. suurin öljyntuottajamaa" (137 Mt 3,5 % maailman tuotannosta) ja " 10. suurin kivihiilen viejä" (6 Mt). Venezuelan jalostettujen öljytuotteiden vienti vuonna 2007 oli 29 Mt (4. sija) ja kaikkien " öljytuotteiden vienti 106 Mt (6.sija)". Algeria
Algerian kansantalous nojaa vahvasti raakaöljyyn ja maakaasuun. Niistä saadaan 60 % budjetin tuloista, 30 % kansantuotteesta ja 95 % vientituloista. Näitä luonnonvaroja hyödyntää kansallinen yhtiö "Sonatrach". Algeria on maailman neljänneksi suurin maakaasun ja kahdeksanneksi suurin raakaöljyn viejä. Algeria kuuluu öljyntuottajamaiden järjestöön OPECiin, joka säännöstelee maailman öljyvaroja. Gazprom
Gazprom () on venäläinen maakaasu- ja öljykonserni. Gazprom on Venäjän suurin yhtiö ja maailman suurin maakaasun tuottaja. Talousjulkaisu Forbes listasi konsernin keväällä 2012 maailman 15. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi. Vuonna 2011 se tuotti 77 prosenttia Venäjän maakaasusta ja 15 prosenttia maailman maakaasusta. Yhtiön osuus Venäjän maaöljyn ja kaasukondensaatin tuotannosta oli 9 prosenttia. Yhtiö on 17 prosentin osuudellaan (81 voimalaa) myös Venäjän suurin sähköntuottaja ja maan toiseksi merkittävin lämpöenergian tuottaja. Lisäksi sillä on media- ja pankkitoimintaa, oma lentoyhtiö ja tietoliikennesatelliitteja. Hugo Chávez
Joulukuussa 2002 alkoi öljyntuottajien lakko, joka kesti kaksi kuukautta. Öljytuotanto on Venezuelalle merkittävä tulolähde, joka muodostaa noin 80 % maan vientituloista. Öljyhuippu
Yhdysvaltain viranomaiset arvioivat, että maailmassa on tarpeeksi öljyä, jotta nykyiset öljyn tuotantoluvut säilyisivät vakaana ainakin 50–100 vuotta. Sen sijaan Saudi-Arabian öljyteollisuuden sisäpiirin edustaja sanoo, että Yhdysvaltain viranomaiset yliarvioivat vaarallisesti tulevaisuuden öljyvarojen riittävyyden. Campbell väittää, että monien maiden viranomaisten arviot on virheellisesti laadittu. Eräänä esimerkkinä OPEC-maat liioittelevat öljyreservinsä, jotta saisivat paremmat kiintiöt öljynviennilleen ja vaiennettua sisäistä kritiikkiä. Väestönkasvu ja talouskasvu voivat lisätä energian kulutusta tulevaisuudessa. Arabiemiirikuntien energiapolitiikka
IEA:n mukaan Arabiemiirikunnat olivat vuonna 2007 maailman "10. suurin öljyntuottajamaa" (136 Mt, 3,5 % maailman tuotannosta) ja "5. suurin öljynviejämaa" (105 Mt). Hedelmänviljely
Taloudellisesti merkittävimpiä hedelmiä ovat omena, banaani, viinirypäle, appelsiini, mango, guava, papaija ja ananas. Kaikkien näiden yhteenlasketussa tuotantomäärässä Kiina on maailman suurin. Se on myös suurin omenien ja rypäleiden tuottaja, kun taas Intia on sitä suurempi mangon, guavan, banaanin ja papaijan tuottaja. Appelsiinien tuottajista Brasilia on suurin. Ananastuotannon kärjessä ovat hyvin tasaisilla osuuksilla Brasilia, Costa Rica, Filippiinit ja Thaimaa. Energiankulutus maailmassa
Australia, Indonesia ja Venäjä ovat suurimmat hiilenviejämaat. Kivihiilestä myytiin ulkomaille 13 % tuotannosta (778Mt/5845Mt): Japani 186, Korea 100, Kiinan Taipei 66, Intia 58, Saksa 46, Britannia 43, Italia 25, Ranska 21, Turkki 19 ja Espanja 19. Hanti-Mansia
Hanti-Mansia on Venäjän tärkein öljyntuotantoalue. Se tuottaa 51 prosenttia Venäjän ja 5 prosenttia koko maailman öljystä. Raaka-aineiden ohella Hanti-Mantsia on myös energia- ja teollisuustuotannossa Venäjän johtava alue ja siten hyvin merkittävä Venäjän talouselämälle. Vuonna 2010 piirikunta muodosti 5,3 prosenttia koko Venäjän bruttokansantuotteesta, ja se oli tällä mittarilla Moskovan jälkeen 2. merkittävin federaatiosubjekti. Laskennallinen BKT henkeä kohti oli piirikunnassa Venäjän korkeimpia (noin 31 600 EUR/ vuosi). Energiankulutus maailmassa
IEA:n mukaan vuonna 2008 tuotettiin kivihiiltä 5845 miljoonaa tonnia ja ruskohiiltä 951 Mt. 10 suurinta kivihiilen tuottajamaata tuottivat 95 % kivihiilestä vuonna 2008. Suurimmat kivihiilen ja ruskohiilen tuottajamaat (87 % tuotannosta) olivat (miljoonaa tonnia): Kiina 2 761, USA 1076, Intia 521, Australia 397, Venäjä 323, Indonesia 284, Etelä-Afrikka 236, Kazakstan 108, Puola 144 ja Kolumbia 79. Kongon tasavalta
Yhdysvaltain ulkoministeriön taustamuistion mukaan Kongon talous perustuu nykyisin ennen kaikkea öljyyn. Sitä hyödyntävät ranskalaisyhtiö Total, italialainen ENI ja yhdysvaltalaiset Chevron ja Murphy Oil. Pohjoisosien laajoista sademetsistä tuotetaan puutavaraa, joka oli ennen öljyn löytymistä Kongon pääasiallinen vientituote. Vastikään on löytynyt suuri potaskaesiintymä, jonka hyödyntäminen tekee Kongosta Afrikan suurimpia potaskantuottajia vuoteen 2013 mennessä. Saudi-Arabia
Öljy tuo 42 prosenttia bruttokansantulosta, 87 prosenttia valtion tuloista ja 90 % viennistä. Saudi-Arabia onkin pyrkinyt investoimaan vaihtoehtoiseen teollisuuteen siltä varalta, kun öljyvarat loppuvat. Se on suunnitellut myös arvonlisäveron käyttöönottoa ja valtion tuen vähentämistä sähkön, veden ja polttoaineen hinnoissa. Ghawar on Saudi-Arabian ja myös maailman suurin öljykenttä, jonka kunto vaikuttaa merkittävästi maailman öljyntuotantomäärään. Kanadan talous
Kanada on yksi harvoista kehittyneistä valtioista, jotka ovat energian nettoviejiä. Kaikista tärkeimmät ovat Albertaan keskittyneet öljy- ja kaasuvarat, mutta nykyään myös sen naapuriprovinssien, Brittiläisen Kolumbian ja Saskatchewanin, varat ovat huomattavia. Valtavat Athabascan öljyhiekan esiintymät takaavat Kanadalle maailman toiseksi suurimmat öljyvarannot. Québecissä ja Brittiläisessä Kolumbiassa, kuten myös Ontariossa ja Manitobassa, vesivoima on halpa ja verrattain luonnonystävällinen energialähde. Osittain tämän vuoksi kanadalaiset ovat myös maailman eniten energiaa käyttäviä ihmisiä. Halpa energia on mahdollistanut useiden tärkeiden elinkeinojen luomisen, kuten suuren alumiiniteollisuuden, joka käyttää Québecin ja Brittiläisen Kolumbian halpaa vesivoimaa hyödykseen. Öljykriisi
Vuonna 1979 Iranissa tapahtui vallankumous. Koska Iran on suuri öljyntuottajamaa, näkyi vallankumous maailmanlaajuisesti piikkinä öljyn hinnassa ja öljyn tuotantokin väheni rajusti. Öljystä oli kova pula, ja öljykriisi johti samantapaisiin vaikutuksiin kuin vuoden 1973 öljykriisi – maakaasun ja hiilen tuotanto ja käyttö lisääntyi ja uusia ydinvoimaloita rakennettiin paljon. Maaöljy
Maailman suurin öljynkuluttaja on Yhdysvallat. Se tuo öljystään yli 50 prosenttia. Bensiinin hinta on Yhdysvalloissa tärkeä sisäpoliittinen kysymys. Öljyntuotanto
Öljyntuotanto ja esiintymien etsintä on kallista, riskialtista ja aikaa vievää, minkä takia siitä vastaavat usein suuret öljy-yhtiöt tai öljyntuottajamaat yhteistyössä erikoistuneiden yritysten kanssa. Viive esiintymän löydöstä ja koeporauksista sen hyödyntämisen aloittamiseen on normaalisti yli viisi vuotta. Barreleissa mitattaviin tuotantomääriin voivat vaikuttaa esimerkiksi luonnonkatastrofit, taantumat, lakot ja pitkällä aikavälillä tehdyt investoinnit. OPEC
Jäsenmaat pitävät hallussaan noin kahta kolmasosaa maailman öljyreserveistä. Ne hallitsevat 40 % maailman vuotuisesta maaöljytuotannosta ja puolet viennistä. OPECin toiminnan ansiosta jäsenvaltiot saavat huomattavasti paremman vastineen öljylleen kuin ne saisivat ilman järjestöä. Komin tasavalta
Komin talouden merkittävin kaivannainen on maaöljy, mihin liittyy myös paikallista öljynjalostusta. Komissa toimivia öljy-yhtiöitä ovat: Lukoil-Komi, Rosneftin RN-Severnaja Neft ja Jenisei. Merkittävä osa tuotannosta saadaan Timan-Petšoran alueelta. Tämä useasta öljykentästä koostuva öljyntuotantoalue ulottuu myös Komin pohjoispuolelle Nenetsiaan. Komin tasavalta arvioi koko Komin öljytuotannon suuruudeksi 2010—2013 noin 13,4—13,5 miljoonaa tonnia vuodessa. Venäjän toiseksi suurimmalle öljy-yhtiölle Lukoilille Timan-Petšora on yhtiön 2. suurin tuotantoalue Venäjällä. Vuonna 2011 yhtiö pumppasi alueelta 17,5 miljoonaa tonnia öljyä, josta osan Nenetsian puolelta. Öljykenttä
Maapallolla on yli 40 000 öljykenttää maalla ja merellä. Suurimmat ovat Ghawar Saudi-Arabiassa ja Burgan Field Kuwaitissa, joissa on ennustettu olevan yli 60 miljardia barrellia (10 km³) molemmissa. Suurin osa öljykentistä on paljon pienempiä. Nigeria
Nigeria on eteläisen naapurivaltionsa Kamerunin kanssa tärkeä öljyntuottaja, pääosa öljystä saadaan Guineanlahden rannalta. Nigerian (väkiluku 182 miljoonaa) bruttokansantuote (PPP) kasvoi vuonna 2014 8,1 prosenttia 1,1 biljoonaan dollariin. Sen perusteella Nigeria on hieman Hollantia (väkiluku 17 miljoonaa) suurempi talous. Noin 70 % väestöstä elää absoluuttisessa köyhyydessä, alle 1 US-dollarilla päivässä. Silti vuonna 2003 tehdyn globaalin tutkimuksen perusteella nigearialaiset olivat maailman onnellisin kansa. Turvetuotanto
Suomi oli maailman suurin turpeen tuottaja vuonna 2005. Suomen osuus koko maailman energiaturpeen tuotannosta oli yli 50 %. U.S. Geological Surveyn mineraalivuosikirjan mukaan vuonna 2005 turvetta tuotettiin energiaksi vain Euroopassa. Energiaturpeen tuottajamaat olivat: Suomi 51 %, Irlanti 31 %, Valko-Venäjä 11 %, Moldavia 3 % ja Ruotsi 3, 6 %. Lähteessä Viro, Latvia, Liettua, Venäjä ja Unkari eivät ole määrittäneet turpeen käyttötarkoitusta. Maailman kasvuturpeen tuotanto on pienempi kuin energiaturpeen tuotanto. Mongolia
Paheneva pula kunnon laidunmaista saa yhä useamman harkitsemaan elannon hankkimista maanviljelystä tai kasvimaanpidosta. Valtiontiloilla viljellään viljaa ja rehua suuressa mitassa. Elintarvikkeiden sekä kuparin jalostus ovat merkittävät vientituotteet. Vuonna 2009 julkistettiin uuden suuren kuparikaivoksen jalostussuunnitelma. Mongolia on maailman kolmanneksi suurin fluoriitin tuottaja. Maassa on varsin huomattavat öljy- ja maakaasuvarat, mutta niitä ei hyödynnetä pääoman ja perusrakenteen puutteen vuoksi. Maan tärkein kauppakumppani on Kiina, jonka kanssa se käy yli puolet ulkomaankaupastaan. Energia Libyassa
Italialainen Eni ja espanjalainen Repsol YPF ovat suurimmat öljyntuottajat. Muihin toimijoihin sisältyy BASF, Petrobras, Gazprom, Exxon Mobil, Pertamina (Indonesia), Nippon, Libyan valtion omistama Sirte Oil Company, BP, Hess (New York), Japan Petroleum Exploration Company Limited (Japex) ja Oil and Natural Gas Corporation (ONGC) (Intia). Eni tuotti 244 000 tynnyriä öljyä päivässä vuonna 2009 (noin 15 %). Yhdysvaltain energiapolitiikka
Vuonna 2008 USA oli 2. suurin kivihiilentuottaja tuottaen kivihiiltä 1007 Mt ja ruskohiiltä 69 milj. tonnia. USA oli 6. suurin kivihiilen viejä: 43 milj. t. IEA:n mukaan vuonna 2008 Yhdysvallat oli 3. suurin öljyntuottaja: 300 Mt (7,6 % maailman tuotannosta) ja vuonna 2007 maailman suurin öljyntuoja (573 Mt). Yhdysvallat oli vuonna 2007 maailman suurin öljynjalostaja: 836 Mt (22 % maailman tuotannosta) ja suurin öljytuotteiden tuoja (34 Mt). Vuonna 2008 USA oli maailman 2. suurin maakaasuntuottaja ja tuoja. Tuotanto oli 583 mrd. kuutiota (18,5 % maailmantuotannosta) ja tuonti 84 mrd. kuutiota (11 % maailman kaasun tuonnista). USA:n sähkönkulutus 4113 TWh jakautui vuonna 2007: kivihiili 2 118 TWh, maakaasu 915 TWh, ydinvoima 837 TWh, vesivoima 276 TWh, öljy 78 TWh ja muut 12 TWh. Yhdysvallat on maailman suurin ydinvoiman tuottaja. Yhdysvaltojen osuus maailman ydinsähköstä on 30,8 %. Biodiesel
Greenpeace kampanjoi Neste Oilin palmuöljystä valmistettua biodieseliä vastaan syksyllä 2007. Rainbow Warrior pysäytti 30 000 tonnin palmuöljykuljetuksen lähdön Indonesiasta. 10 000 tonnin kuljetus Porvoon jalostamolle oli mielenosoituksen kohteena. Greenpeacen mukaan Neste Oil on ensimmäinen yritys, joka valmistaa biodieseliä palmuöljystä. Neste Oil on Suomen suurin palmuöljyn käyttäjä ja sen kasvusuunnitelmat ovat valtavat. Neste Oil ostaa palmuöljyn maailman suurimmalta palmuöljyntuottajalta IOI:lta, joka laajentaa toimintaansa Indonesiassa. Greenpeace väittää, että palmuöljydieselin runsas käyttö tuhoaa sademetsiä ja lisää ilmastopäästöjä vastoin alkuperäistä päämäärää. Neste on kuitenkin liittynyt RSPO-järjestöön, joka Nesteen mukaan varmistaa, ettei sademetsää kaadeta Nesteen aiheuttaman kysynnän takia. Ainoastaan jo raivattuja alueita saa käyttää. Neste väittää, että sen käyttämän palmuöljyn alkuperä tiedetään plantaasin tarkkuudella. Neste ei kuitenkaan ole julkistanut näiden plantaasien sijainteja eikä kertonut kaikkien palmuöljyntuottajiensa nimiä. Ympäristöjärjestöt ovat julkaisseet raportteja, jotka osoittavat Neste Oilin palmuöljyntuottaja IOI Groupin tehneen laittomia hakkuita, raivanneen sademetsää ja aiheuttaneen sosiaalisia ongelmia. Beryllium
Suurin berylliummalmin tuottaja nykyisin on Yhdysvallat, joka tuotti berylliummalmeja 120 tonnia vuonna 2009 ja 170 tonnia vuonna 2010. Kaksi seuraavaksi suurinta tuottajamaata olivat Kiina ja Mosambik. Jäljellä oleviksi berylliumvarannoiksi raportoidaan eri lähteissä 80 000–200 000 tonnia. Näistä noin 65 % sijaitsee Yhdysvalloissa suurimmaksi osaksi Utahin ja Alaskan osavaltioiden alueilla. Meksiko
Meksikossa on merkittäviä luonnonvaroja. Se on maailman suurin hopean tuottaja, ja lisäksi se kuuluu maailman suurimpiin öljyvaltioihin. Muita merkittäviä varoja ovat sinkki, bauksiitti, lyijy, kulta, elohopea, kadmium, antimoni ja mangaani. Valtion talous riippuu voimakkasti öljytuloista, sillä 2000-luvulla ne ovat tuoneet noin 40 prosenttia julkisista tuloista. Petšoranmeri
Merialueen lähettyvillä mantereella tuotetaan jo maaöljyä ja kaasua, jonka johdosta Nenetsia on 2010-luvulla noussut väkilukuunsa suhteutettuna Venäjän vauraimmaksi federaatiosubjektiksi. Myös Petšoranmerelle on suunniteltu useita petrokemianteollisuuden porauskenttiä. Pohjoisen jäämeren altaan ensimmäinen operatiiviseksi tähtäävä öljyntuotantohanke, Gazpromin Prirazlomnaja on herättänyt suurta huolta niin Venäjän alkuperäisväestön, pohjoisten alueiden tutkijoiden kuin ympäristöjärjestöjenkin taholla. Öljyntuotannon käynnistymisestä Prirazlomnajan öljykentällä uutisoitiin joulukuussa 2013. Saudi-Arabian energiapolitiikka
Öljyn tuottajamaat perustivat öljykartellin OPEC 1960-luvulla. OPECin tavoite on lehdistötiedotteiden ja tarjonnan avulla hallita öljyn kysyntää ja hintaa. Kartelli päätti vuonna 1982, että öljymaiden tuotantokiintiöt määräytyvät öljyvarojen mukaan. Saudi-Arabia nosti öljyvarojen määrän vuonna 1990 muiden öljymaiden perässä 170 mrd. tynnyristä 258 mrd. tynnyriin. BP:n tilastojen mukaan Lähi-idän öljyvarat ovat melko vakio vuosina 1990-2004. BP ei vastaa tilastonsa totuudenmukaisuudesta. Malesian talous
Aiemmin kumipuun viljely oli maan tärkein maataloustuote, mutta kun synteettinen kumi johti raakakumin hinnan alenemiseen, monet plantaasit siirtyivät öljypalmun viljelyyn. Palmuöljyn tuottajana Malesia on maailman toiseksi suurin naapurimaansa Indonesian jälkeen. Malesia ja Indonesia tuottavat maailman palmuöljystä 85 prosenttia. Malesian osuus maailmanmarkkinoista on noin 40 prosenttia, eli se tuottaa noin 15 miljoonaa tonnia palmuöljyä vuodessa. Palmuöljyä käytetään monissa elintarvikkeissa ja nykyisin yhä enemmän myös biopolttoaineena. Suomalainen Neste on perustamassa Singaporeen maailman suurinta biodiesellaitosta, joka on täysin riippuvainen Malesian palmuöljystä. Neste on maailman suurin yksittäinen palmuöljyn ostaja. Öljy
Usein öljy-sanalla viitataan nimenomaan maaöljyyn (raakaöljyyn), jota pumpataan maan sisältä. Se on hiilivetyjen seos. Maaöljy on tällä hetkellä yksi maailman tärkeimmistä energianlähteistä, ja se liittyy olennaisena osana kansainväliseen politiikkaan. Maaöljyä kulutettiin vuonna 2004 maailmassa noin 13 miljardia litraa (83 miljoonaa tynnyriä) ja Suomessa noin 35 miljoonaa litraa (220 tuhatta tynnyriä) päivässä. Siitä valmistettuja polttoaineita ovat bensiini ja dieselöljy sekä kevyt ja raskas polttoöljy. Paitsi polttoaineena, maaöljystä valmistettuja tuotteita käytetään myös voiteluöljyinä sekä teollisuudessa esimerkiksi muovien valmistukseen. Maaöljy on fossiilinen polttoaine ja sellaisena ehtyvä luonnonvara, joka on syntynyt maapallolle miljoonien vuosien aikana. Saudi-Arabia
Maassa on luultavasti noin 16 prosenttia maailman tunnetuista öljyvaroista. Suuret kentät on löydetty vuosina 1936-1970, ja arvioita jäljellä olevista varoista on kyseenalaistettu 2010-luvulla. Öljyntuotanto on täysin kuningasperheen omistaman Saudi Aramcon hallussa. Maaöljy
Venäjä on suurin OPECin ulkopuolinen öljyn viejä. Venäjän öljyntuotannon kustannukset ovat yli nelinkertaisia Lähi-idän öljyyn verrattuna. Siitä huolimatta öljy ja kaasu ovat Venäjän päävientiartikkelit. Öljy ja maakaasu ja niiden hinta on siis Venäjälle elintärkeä kysymys. Rikkihappo
Rikkihapon maailmanlaajuinen tuotanto kasvaa koko ajan. 2000-luvun alussa se oli 170 miljoonaa tonnia vuodessa. Suurimman tuottajamaan Yhdysvaltojen vuosittainen rikkihappotuotanto on pysynyt jo pidempään 40 miljoonassa tonnissa. Vaikka tuotantokapasiteetti kasvaa koko ajan, rikkihapon hinta kohosi vuonna 2007 ennätyslukemiin, melkein 90:een Yhdysvaltain dollariin per nettotonni. Seuraavana vuonna hinta melkein nelinkertaistui, mutta laski vuoden loppuun mennessä noin 200 dollariin per tonni. Uusien tuotantolaitosten kapasiteetti on mittava. Saudi-Arabiaan on suunniteltu rakennettavan maailman suurin tuotantolaitos, joka pystyy tuottamaan jopa 13 500 tonnia rikkihappoa päivässä eli täydellä kapasiteetillaan toimiessaan noin 49 miljoonaa tonnia vuodessa. Suomalaisen Outotecin toimittaman laitoksen arvellaan valmistuvan vuonna 2010. Ghawar
Vuonna 1981 Ghawar tuotti öljyä keskimäärin 5,7 miljoonaa barrelia päivässä, mikä on maailmanennätys, mutta tämän jälkeen tuotantoa rajoitettiin joksikin aikaa. Vuosien 1948 ja 2000 välillä noin 60–65 % kaikesta Saudi-Arabiassa tuotetusta öljystä tuli Ghawarista. Ghawar tuottaa noin 4,5 miljoonaa barrelia öljyä päivässä, joka on noin 5 % maailmanlaajuisesta maaöljytuotannosta. Transneft
Transneft () on Venäjän maaöljyn ja öljynjalostustuotteiden siirtoputkistoista vastaava pörssiyhtiö, jonka osake-enemmistö on Venäjän valtion kontrollissa. Yhtiö hallitsee maailman suurinta öljyputkistoa, jota kautta kulkee noin 95% Venäjän tuottamasta raakaöljystä ja öljynjalostustuotteista. Forbesin kevään 2012 listalla yhtiö luokiteltiin Venäjän 13. suurimmaksi julkiseksi yhtiöksi; maailmanlistalla sen sijoitus oli 587. Tšetšenia
Tšetšenian tärkein luonnonvara on öljy. Öljyvarat ovat paljolti venäläisen Rosneftin hallussa. Tuotanto oli 800 000 tonnia vuonna 2011. Vuonna 2012 maa ilmoitti kutsuvansa azerbaidžanilaiset etsimään uusia öljylähteitä hiipuvien tilalle. Vaihtoehtoiset energianlähteet öljylle
Biodieseliä suunnitellaan tuotettavaksi levästä ja teollisuusjätteistä kuten rasvoista ja jäteöljyistä. Fortum on pystyttämässä Suomeen biodieselin tuotantolaitosta 2007 ja Eurooppaan 2008. Etanolia tuotettaneen selluloosasta. Euroopassa vastaavia ovat Choren Industries ja Kanadassa Iogen. Euroopan merkittävin bioetanolin tuottaja on Saksa. Etanolin ja biodieselin lisääminen öljypohjaisiin polttoaineisiin on lisääntymässä kasvavalla vauhdilla sitä mukaa kun tuotantoa saadaan pystyyn. Monet hallitukset edellyttävät kansallista sekoittamista, mm. USA:ssa on 10 % etanolisuhde, Brasiliassa 25 %. EU edellyttää tälle vuodelle 2 % ja 10 % vuoteen 2010 mennessä. Suomessa sekoitussuhde on nollassa, minkä takia maa on saanut EU:lta huomautuksen. Nigeria
Maan poliittisen vakauden on spekuloitu olevan suoraan riippuvainen öljyn hintatasosta, 2/3 valtion budjettituloista tulee öljyntuotannosta. Nigeria toimittaa noin 14 % Yhdysvaltain tarvitsemasta öljystä. Maan öljyntuotantoalueet Nigerin deltassa ovat jatkuvassa kriisitilassa ja pääuskontoa edustavien muslimien ja länttä lähellä olevien vähemmistönä olevien kristittyjen välit ovat kireät. Oliiviöljy
Oliiviöljyä käytetään eniten Kreetalla, 31 litraa henkeä kohti vuodessa. Seuraavaksi suurimpia käyttäjiä ovat mannerkreikkalaiset, italialaiset, espanjalaiset, portugalilaiset ja kyproslaiset. Luettelo maaöljyntuottajavaltioista
Tämä on luettelo valtioista maaöljyn tuottajista. Kaikki öljyntuottaja valtioiden raakaöljyn tuotanto määritellään barreleissa. Luettelossa ei ole biokaasun tai maakaasun tuotantoa. Luettelossa on myös osavaltioita ja merentakaisia alueita. Vuonna 2014 Yhdysvallat nousi maailman suurimmaksi öljyntuottajaksi.
Kansainvälisen energiajärjestön tietojen mukaan maailman 63 prosentista maaöljystä on 10 valtioiden alueella ja ne ovat järjestyksessä: Mihail Hodorkovski
Hodorkovski sanoi keväällä 2003, että se voisi hyvinkin yhdistyä Roman Abramovitšin omistaman Sibneftin kanssa. Näin olisi luotu JukosSibneft, öljyvaroiltaan maailman toiseksi suurin öljy-yhtiö ExxonMobilin jälkeen. Jätti olisi tuottanut maailman neljänneksi eniten öljyä päivää kohden laskien, saman verran kuin Kuwait. Yrityksellä olisi ollut maailman suurimmat kaasuvarat. Venäjänkin mitoissa suuri yhtiö olisi kyennyt hallitsemaan Venäjää. Palmuöljy
Palmuöljyn kulutukseksi on ennustettu 38,5 milj. tn 2016-2017 eli 35 % kasvua. FAO:n mukaan (2006) palmuöljyn elintarvikekäyttö kasvaa 1,5 % vuosittain ja tuotanto kaksinkertaistuu 2030 mennessä. Maailman palmuöljytuotannosta 80 % käytetään elintarviketeollisuudessa. Euroopan Unionin palmuöljytuonti kaksinkertaistui 2000–6. Viejämaat ovat Malesia, Indonesia ja Papua-Uusi-Guinea. Suurimmat EU:n maahantuojamaat ovat Alankomaat, Saksa, Iso-Britannia ja Espanja. Vuonna 2006/2007 EU:n tuotiin 4,5 milj. tn palmuöljyä, 3,2 milj. tn palmurehua ja 662 000 tn palmunydinöljyä. Maaöljy
Öljyn runsaan käytön vuoksi sen hinnan vaihteluja seurataan tarkasti. Öljyn maailmanmarkkinahinnat vaikuttavat voimakkaasti maailmantalouteen. Vuoden 1973 öljykriisissä OPEC kieltäytyi myymästä öljyä länsimaille, jotka olivat tukeneet Israelia jom kippur -sodassa Egyptiä ja Syyriaa vastaan. Viisi kuukautta kestänyt boikotti aiheutti öljyn hinnan kohoamisen nelinkertaiseksi. OPECin menestyksen takana on ollut pääasiassa Saudi-Arabia, joka on sietänyt muiden tuottajien kiintiöhuijauksia ja kompensoinut niitä omalla tuotannollaan. OPECin ulkopuolella ovat merkittävistä öljyntuottajista muun muassa Norja, Venäjä ja Yhdysvallat. Vuonna 2014 Yhdysvallat nousi maailman suurimmaksi öljyntuottajaksi. Iran
Iranin energiapolitiikassa keskeistä ovat suuret öljyvarat. Saudi-Arabia, Iran, Irak, Kuwait ja Arabiemiraatit tuottivat neljäsosan maailman öljystä vuonna 2005. Iranissa löydettiin öljyä vuonna 1908. Britannia sai osake-enemmistön Anglo-Iranian Oil Company -yhtiössä. Siitä syntyi myöhemmin BP. Iranin historiassa öljyvarojen hallinta on ollut merkittävä kysymys. Öljyn tuottajamaat perustivat öljykartellin OPEC 1960-luvulla. Kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA epäilee, että Iranissa on tiedettyä enemmän ydinlaitoksia. Öljyntuotanto
Öljyntuottajamaiden suuruusjärjestyksessä ja tuotantomäärissä on tapahtunut muutoksia viimeisen kymmenen vuoden aikana. Vuonna 2009 IEA:n mukaan kymmenen maata vastasi yli 60 prosentista koko maailman öljyntuotannosta. Tuolloin maat olivat suuruusjärjestyksessä: Venäjä 494 Mt (13 %), Saudi-Arabia 452 Mt (12 %), Yhdysvallat 320 Mt (8 %), Iran 206 Mt (5 %), Kiina 194 Mt (5 %), Kanada 152 Mt (4 %), Meksiko 146 Mt (4 %), Venezuela 126 Mt (3 %), Kuwait 124 Mt (3 %) ja Arabiemiraatit 120 Mt (3 %). Vuonna 2014 Yhdysvallat nousi maailman suurimmaksi öljyntuottajaksi. Vanilja
YK:n maatalousjärjestö FAO:n tilastojen mukaan vuonna 2016 maailmassa tuotettiin yhteensä 7 941 tonnia vanilijaa. Suurimmat tuottajamaat olivat Madagaskar (36,8 %), Indonesia (29,0 %), Kiina (11,1 %), Meksiko (6,5 %), Papua-Uusi-Guinea (6,3 %). Muista tuottajamaista (vuosituotanto 100-350 t) mainittakoon Turkki, Uganda ja Tonga. Maailman mittakaavassa pieni osuus vanilijaa tuotetaan myös FAO:n tilaston ulkopuolisissa muissa maissa kuten Intiassa. Kanadan talous
21 miljardin dollarin kaupalla (2000) Yhdysvaltain ja Kanadan välinen energiakauppa on maailman suurin Yhdysvaltain välinen kauppasuhde. Suurimmaksi osaksi tuo energiakauppa koostuu öljystä, maakaasusta ja sähköstä. Kanada on Yhdysvaltain suurin öljyntoimittaja ja viidenneksi suurin energiantuottajamaa koko maailmassa. Kanada toimittaa noin 16 prosenttia Yhdysvaltain öljyn tuonnista ja 14 prosenttia Yhdysvaltain maakaasuun menekistä. Yhdysvaltain ja Kanadan kansalliset sähköverkostot ovat kytketty ja molemmat maat jakavat vesivoimalatuotannon läntisillä rajoillaan. Öljyhuippu
Uusien öljyvarojen löytyminen oli korkeimmillaan 1960-luvulla, jonka jälkeen löydöt ovat olleet kooltaan yhä pienempiä. Tällä hetkellä öljyntuotanto ehtyy yli 50 maassa, joiden tuotanto kattaa noin kolmasosan tarjonnasta. 18 näistä on suuria tuottajia. 48 suurimman öljyntuottajamaan joukossa 33:n tuotanto vähenee. Nopeaa kasvua on tapahtunut esimerkiksi Venäjällä, Kazakstanissa ja Brasiliassa. Tutkimusyritys John S. Heroldin arvion mukaan öljy-yhtiöistä Total, ExxonMobil, BP, Shell ja Chevron saavuttavat tuotantohuippunsa vuoteen 2010 mennessä. Yhtiöt eivät ole kommentoineet arviota, mutta joidenkin öljy-yhtiöiden tuotantoluvut ovat viime aikoina laskeneet. Udmurtia
Tasavallan alueella on monia luonnonrikkauksia, joista merkittävimmät ovat öljy ja metsä (46 % pinta-alasta on metsää). Tunnetut öljyvarat ovat noin 380 miljoonaa tonnia. Suurimmat öljykentät ovat Tšutyrin-Kiengop ja Miškin. Kaikkiaan Udmurtian alueella on 113 öljykenttää. Öljyä tuotetaan vuosittain 7–8 miljoonaa tonnia, josta 96 prosenttia myydään Venäjän muille alueille ja ulkomaille. Udmurtiasta saadaan myös erilaisia metalleja, kivihiiltä, turvetta ja rakennusaineteollisuuden raaka-aineita (kvartsia ja kalkkikiveä). Palmuöljydiesel
European Union of Ethanol Producers (UEPA) mielestä on tärkeää saada kansainväliset säädökset, joissa huomioidaan ulkoiset ympäristöön kohdistuvat vaikutukset. Heidän mielestään vastuullinen ympäristötoiminta on varmistettava EU:n ulkopuolella raaka-aineiden tuotannossa ja varmistettava etteivät massiiviset viljelmät tuhoa alkuperäistä metsää tai luontoa, kuten Etelä-Amerikassa. Euroopan maatalous ja biopolttoaineteollisuus pelkäävät, että perinteinen öljyteollisuus lisää tuotantoa halvimmissa maissa ympäristönäkökohtia huomioimatta. He uskovat, että Eurooppa voi saavuttaa omalla tuotannollaan 10 % tavoitteen, mutta pelkäävät valvomattoman ulkomaisen tuonnin ja tuotantomaiden salaisten tukien rajoittavan eurooppalaista tuotantoa. Heidän mielestään biopolttoaineiden kehitys on mielekästä vain, jos se ei vaikuta negatiivisesti ympäristöön ja ravintokasveihin.
Greenpeace kampanjoi Neste Oilin palmuöljystä valmistettua biodieseliä vastaan syksyllä 2007. Rainbow Warrior pysäytti 30 000 tonnin palmuöljykuljetuksen lähdön Indonesiasta. 10 000 tonnin kuljetus Porvoon jalostamolle oli mielenosoituksen kohteena. Greenpeacen mukaan Neste Oil on ensimmäinen yritys, joka valmistaa biodieseliä palmuöljystä. Neste Oil on Suomen suurin palmuöljyn käyttäjä ja sen kasvusuunnitelmat ovat valtavat. Neste Oil ostaa palmuöljyn maailman suurimmalta palmuöljyntuottajalta IOI:lta, joka laajentaa toimintaansa Indonesiassa. Greenpeace väittää, että palmuöljydieselin runsas käyttö tuhoaa sademetsiä ja lisää ilmastopäästöjä vastoin alkuperäistä päämäärää. Toisaalta Neste on liittynyt Kestävän palmuöljyn yhdistykseen (RSPO), jonka tarkoituksena on varmistaa, ettei sademetsää kaadeta palmuöljyn kysynnän takia. Ainoastaan jo raivattuja alueita saa käyttää. Nesteen käyttämän palmuöljyn alkuperä tiedetään plantaasin tarkkuudella. Energiankulutus maailmassa
IEA:n mukaan vuoden 2008 maakaasun tuotanto oli 3 149 mrd. kuutiota. Suurimmat tuottajamaat (65 %) olivat: Venäjä 21 %, USA 18,5 %, Kanada 5,6 %, Iran 3,8 %, Norja 3,3 %, Alankomaat 2,7 %, Algeria 2,6 %, Qatar 2,5 %, Indonesia 2,4 % ja Kiina 2,4 %. Vuonna 2008 kaasuntuotannosta 25 % (=783/3149) myytiin ulkomaille. 10 maata osti 73 % (569/783 milj. kuutiota) myynnistä (miljoonaa kuutiota): Japani 95, USA 84, Saksa 79, Italia 77, Ukraina 53, Ranska 44, Espanja 39, Turkki 36, Korea 36 ja Britannia 26. Tee
YK:n elintarvikejärjestö FAO:n mukaan maailman suurimmat teentuottajamaat olivat vuosina 2012–2013 (sato keskimäärin): Kiina (1,857 miljardia kilogrammaa), Intia (1,172 mrd. kg), Kenia (401 milj. kg), Sri Lanka (335 milj. kg), Turkki (219 milj. kg), Vietnam (216 milj. kg), Iran (159 milj. kg) ja Indonesia (146 milj. kg). Koko maailmassa tuotettiin keskimäärin 5,190 miljardia kilogrammaa teetä vuodessa. Kenia on maailman kolmanneksi suurin teentuottaja (osuus 7,7 % vuosina 2012–2013), mutta maailman suurimpia viejiä. Kiina (35,8 %) ja Intia (osuus 22,6 %) tuottavat yhdessä yli puolet maailman teestä, mutta kuluttavat tuotannostaan suurimman osan itse. Monet tuottajamaat, kuten Kiina ja Kenia, ovat kuitenkin kasvattaneet teetuotantoaan merkittävästi 2000-luvulla, mikä näkyy muutoksena myös kansainvälisessä teekaupassa. Teen tuotanto on hajaantunut lukuisien tuottajayritysten ja pientuottajien kesken. Maailman suurimman teenviljelijän, intialaisyritys McLeod Russelin osuus on noin 100 miljoonaa kiloa eli kaksi prosenttia maailman vuotuisesta teetuotannosta. Öljykriisi
2000-luvun alussa öljyn hinta on noussut, ja tuotannon tehostaminen on käynyt vaikeammaksi. Epävarmuus, spekulointi ja jalostamokapasiteetin puute ovat aiheuttaneet sen, että öljyn hinta on noussut korkeammalle kuin pitkään aikaan. Öljyntuotantokalustosta ja osaavasta henkilökunnasta on puutetta. Monet suuret öljykentät ovat ehtyneet tai alkaneet ehtyä, ja ASPO on ennustanut että öljyhuippu on tapahtunut 2004, tai on juuri tapahtumassa. Öljyn kulutus kasvaa kovaa vauhtia, ja tuotannon nousu on ollut riittämätöntä. Myös Yhdysvaltojen ja Irakin sota ja levottomuudet Lähi-idässä ovat johtaneet öljyn hinnan nousuun. Poliittinen tilanne monissa öljyntuottajamaissa, kuten Nigeriassa ja Venezuelassa, on lisännyt hintapainetta. Turve Suomen energiantuotannossa
Suomi on yksi maailman soisimmista valtioista. Suomi oli maailman suurin turpeen tuottaja vuonna 2005. Suomen osuus koko maailman energiaturpeen tuotannosta oli yli 50 %. U.S. Geological Surveyn mineraali vuosikirjan mukaan vuonna 2005 turvetta tuotetaan energiaksi vain Euroopassa. Energiaturpeen tuottajamaat olivat: Suomi 51 %, Irlanti 31 %, Valko-Venäjä 11 %, Moldova 3,0 % ja Ruotsi 3,6 %. Lähteessä Viro, Latvia, Liettua, Venäjä ja Unkari eivät ole määrittäneet turpeen käyttötarkoitusta. Maailmanlaajuisesti energiaturpeen tuotanto on kasvuturpeen tuotantoa suurempaa. PKN Orlen
PKN Orlen S.A. eli koko nimeltään Polski Koncern Naftowy Orlen SA on puolalainen öljyteollisuuskonserni. Yritys on Puolan suurin öljypohjaisten ja petrokemiallisten tuotteiden valmistaja ja jakelija. PKN Orlen on perustettu 7. syyskuuta 1999 ja yhtiön pääkonttori sijaitsee Płockissa.
Yhtiö jalostaa raakaöljystä bensiiniä, dieseliä, polttoöljyä, lentokonebensiiniä, muoveja, aromaattisia hiilivetyjä ja muita petrokemikaaleja. PKN Orlen myös kartoittaa, etsii ja poraa hiilivetyjä sekä tuottaa, jakelee ja käy kauppaa sähkö- ja lämpövoimalla. PKN Orlen -konsernin jalostamot Płockissa, Trzebiniassa ja Jedliczessä edustavat noin 70 prosenttia Puolan jalostamokapasiteetista. Yhtiö omistaa Keski-Euroopan suurimman polttoaineasemaketjun, joka ulottuu Puolan lisäksi Saksaan, Tšekkiin ja Liettuaan. Runsaalla 2 700 bensa-asemalla käytettyjä brändejä ovat Orlen, Bliska, Benzina, Benzina Plus ja Ventus. Öljy-yhtiö
Öljy-yhtiö on yritys, jonka liiketoiminta perustuu esimerkiksi raakaöljyn tuottamiseen, jalostamiseen tai myymiseen. Maailman suurimmat öljy-yhtiöt ovat jopa useita maita varakkaampia. Esimerkiksi ExxonMobilin liikevaihto on noin pari sataa miljardia, kun taas Suomen valtion budjetti on noin 40-50 miljardia euroa. Neljä suurinta öljy-yhtiötä ovat ExxonMobil, Royal Dutch Shell, Total ja BP. Kaspianmeri
Kaspianmeren öljyvarat arvioidaan 48 miljardiksi barreliksi. (Tätä voi verrata vaikkapa Qatarin öljyvaroihin, jotka arvioidaan noin 16 miljardiksi barreliksi.) Kaspianmeren öljyvaroja on alettu tehokkaasti hyödyntää vasta 1990-luvulla. Vuonna 2012 Kazakstan oli Kaspianmeren suurin öljyntuottaja ja Azerbaidžan toiseksi suurin. Kaspianmeren alueella tuotettiin noin 2,6 miljoonaa barrelia öljyä päivässä. Öljyhiekka
Kanada on yli 120 000 m päivittäisellä viennillään Yhdysvaltain suurin raakaöljyn ja öljyjalosteiden toimittaja. Energia Venäjällä
Venäjä oli raakaöljyn ja öljytuotteiden toiseksi suurin viejämaa Saudi-Arabian jälkeen vuonna 2009. Venäjä oli maakaasun toiseksi suurin tuottaja Yhdysvaltojen jälkeen vuonna 2009. Venäjän sähköntuotanto perustui vain perinteisiin tuotantolähteisiin. Hiilidioksidipäästöt asukasta kohti Venäjällä olivat 105 % Suomeen verrattuna vuonna 2008. New Mexico
New Mexico on Yhdysvaltojen johtava raakaöljyn ja maakaasun tuottaja. Vuonna 2000 öljy ja kaasu tuottivat osavaltiolle $8,2 miljardia. Ecuador
Ecuadorin talouden perustana on öljy, teollisuustuotanto kotimaista kulutusta varten ja maatalous. Öljystä saadaan tyypillisesti noin puolet vientituloista ja reilu neljännes bruttokansantuotteesta. Tästä huolimatta Ecuador joutuu tuomaan jalostettuja polttoaineita, sillä maan jalostamokapasiteetti ei ole riittävä edes kotimaisen kulutuksen kattamiseksi. Ecuador liittyi OPECiin uudelleen vuonna 2007 (se oli eronnut järjestöstä vuonna 1992), ja se on OPECin pienin öljyntuottaja. Luettelo kehitysavun avunantajamaista
Suurimmat avunantajamaat vuonna 2015 olivat Yhdysvallat, Britannia, Saksa, Japani ja Ranska, Ruotsin osuus bruttokansantulosta oli 1,40 prosenttia ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien, Norjan, Luxemburgin, Tanskan, Alankomaiden ja Britannian bruttokansantulon ylittämä Yhdistyneiden Kansakuntien ODA-tavoite on 0,7 prosentia BKT: stä, Euroopan unioni keräsi suuremman osan BKT: stä ulkomaisen avun muodossa kuin mikään muu talousliitto Kookosöljy
Kookosöljy eli kookosrasva on kasviöljy, jota valmistetaan erittelemällä se koprasta, kookospähkinän kuivatusta lihasta. Filippiinit on maailman suurin kookosöljyn tuottaja, kookosöljyn tuotto vastaa 7 prosenttia Filippiinien vientituloista. Kookosöljy kehitettiin kaupalliseksi tuotteeksi Tyynenmeren saarilla ja Etelä-Aasiassa 1860-luvulla. Maakaasu
Vuonna 2009 maakaasun kokonaistuotanto maailmassa oli noin 3 000 miljardia kuutiometriä (so. 3 000 kuutiokilometriä). Tästä Yhdysvallat ja Venäjä kumpikin tuottivat noin 20 %, vajaat 600 miljardia kuutiometriä. Iran tuotti 200 miljardia ja EU, Kanada ja Norja kukin yli 100 miljardia kuutiometriä. Vuonna 2010 Yhdysvalloista tuli maailman suurin maakaasun tuottaja. Lloydminster
Kaupungin tärkein teollisuudenala on öljyteollisuus. Husky Oil aloitti öljynporauksen alueella 1946, ja seuraavana vuonna valmistui ensimmäinen öljynjalostamo. Lloydminsterin alueen maaöljy on niin sanottua raskasta öljyä, joka vaatii monimutkaisemman jalostusprosessin ja joka myös kuluttaa enemmän energiaa kuin tavanomainen öljy. Perinteisten öljyvarantojen vähentyessä raskaan öljyn tuotannon uskotaan kasvavan huomattavasti nykyisestä. Lloydminsterin jalostamo toimii nykyisin noin 110 % tehokkuudella. Sen kapasiteetti on noin 77 000 tynnyriä päivässä, mutta jalostamo tuottaa noin 82 000 tynnyriä. Kaupungissa järjestettiin 2010 suuri raskasöljytapahtuma. Seuraavan kerran tapahtuma järjestetään 12. syyskuuta 2012. Vuoden 1973 öljykriisi
Öljykriisi hidasti talouskasvua, kiihdytti inflaatiota, laukaisi taloustaantumaa, aiheutti joissakin maissa lamaa ja sen seurauksena Britannia ja Norja aloittivat laajat öljyn etsinnät Pohjanmerellä. Yhdysvallat reagoi energiakriisin opetuksiin myöntämällä lupia ydinvoimaloiden rakentamiseen. Suomessa alkoi voimakas panostaminen kivihiilen käyttöön perusvoiman tuotannossa öljyn sijaan ja myös ydinvoimaprojektit saivat vauhtia. Neuvostoliiton kanssa neuvoteltiin maakaasutoimituksien aloittamisesta, jolloin riippuvuus arabien öljystä väheni. Samoin menettelivät myös Ranska ja Saksa USA:n vastustuksesta huolimatta. Ranskassa toteutettiin massiivista ydinvoimarakentamista, jonka seurauksena tätä nykyä Ranska tuottaa miltei 80 prosenttia sähköstään ydinvoimalla. OECD-maat perustivat kansainvälisen energiajärjestön IEA:n. Korkeimmillaan öljyn hinta oli kuitenkin vasta kriisin jälkeen, 1970-luvun lopulla. Petrodollari
Petrodollarista tuli merkittävä vuoden 1973–1974 öljykriisissä, kun öljyn hinta nousi nelinkertaiseksi. Ennen tätä öljystä saadut vientitulot eivät olleet arvoltaan läheskään yhtä suuria. Saudi-Arabian tehtyä sopimuksen Yhdysvaltojen kanssa muut OPEC-maat seurasivat Saudi-Arabian esimerkkiä, sillä Saudi-Arabia oli merkittävin OPEC-maa. Vuonna 1975 kaikki OPEC-maat olivat hyväksyneet öljykaupan dollareissa. Vuonna 1977 Saudi-Arabia oli kerryttänyt omistukseensa jo 20 prosenttia kaikista Yhdysvaltain valtionvelkakirjoista. Oman
Omanilla on öljyä. Sen öljyvarat ovat suuremmat kuin naapurimaan Jemenin, mutta pienemmät kuin muilla naapurimailla. Tunnetut varat ovat 4,8 miljardia barrelia. Omanin öljy pumpataan ylös yhteistyössä Shellin ja Partexin kanssa. Öljyn rinnalla kasvaa kaasuntuotanto, ja maahan on 2000-luvulla rakennettu useita kaasunkäsittelylaitoksia. Vuonna 2010 Oman tuotti 863 000 barrelia öljytuotteita päivässä. Venezuela
IEA:n mukaan Venezuela oli vuonna 2008 maailman 9. suurin öljyntuottajamaa (137 Mt, 3,5 % maailman tuotannosta) ja 10. suurin kivihiilen viejä (6 Mt). Venezuelan jalostettujen öljytuotteiden vienti vuonna 2007 oli 29 Mt (4. sija) ja kaikkien öljytuotteiden vienti 106 Mt (6.sija). Venezuela on OPECin jäsen. Öljyntuotanto
Öljyntuotanto on määrällisesti ollut keskimäärin kasvavaa. Vuonna 2015 yhdysvaltalainen IEA arvioi maailmanlaajuisen päivittäisen öljytuotannon olleen 95,73 miljoonaa barrelia, joista perinteisesti keskeisten öljyntuottajamaiden OPEC-järjestön maat tuottivat 38,33 miljoonaa barrelia ja järjestöön kuulumattomat maat 57,40 miljoonaa barrelia. Tuotanto oli jonkin verran kulutusta suurempaa, ja varastoon kertyi arviolta noin 1,9 miljoonaa tonnia öljyä. Kiinan talous
Kiina on maailman kolmanneksi suurin raakaöljyn ja öljynjalostustuotteiden maahantuoja. Energia Kiinassa
Vuonna 2014 Kiina käytti 12 % maailman öljystä. Sen oma tuotanto oli 220 Mt ja tuonti 335 Mt. Öljyä tuodaan useista maista, suurimmat niistä (vähintään 10 % osuudella) olivat Saudi-Arabia, Venäjä, Angola, Irak ja Oman. Kiina on pitkään rakentanut strategista reserviä varastoimalla öljyä. Vuonna 2016 Orbital Insight arvioi, että Kiinan varastoissa on 600 miljoonaa barrelia öljyä. Samaan aikaan maan omat öljylhteet ovat ikääntymässä, kannattamattomiksi käyneitä öljykenttiä suljettiin ja tuotanto pieneni. Öljykriisi
Öljykriisi voi johtua useista syistä. Tässä on esitetty joitakin jo tapahtuneita tai spekulatiivisia syitä jotka saattavat aiheuttaa öljykriisin.Ennen öljykriisiä maailmanpoliittinen tilanne on usein kiristynyt. Jos suuri öljyntuottaja, esimerkiksi OPEC, yrittää vaikuttaa maan tai maiden politiikkaan öljyntuotantoa vähentämällä, tämä aiheuttaa öljyn saatavuuden vaikeutumista. Kun öljyntuottaja kieltäytyy myymästä öljyä, hankaloituu öljyn saanti usein hyvin paljon. Jos tuotantoa vähennetään tarpeeksi, öljyn hinta lopulta nousee, mikä voi johtaa pitkäaikaiseen öljykriisiin. Näin tapahtui esimerkiksi vuoden 1973 öljykriisissä.Jos jossain suuressa öljyntuottajamaassa syttyy sota tai maassa syntyy kriisi, öljyntuotanto kärsii ja voi loppua kokonaan, mikä voi vaikeuttaa öljyn saatavuutta. Esimerkiksi monet Lähi-idässä tapahtuneet sodat, kriisit ja vallankumoukset ovat johtaneet öljykriiseihin. Myös luonnonkatastrofi öljyntuotantoalueella tai öljynkuljetuksille tärkeällä alueella vaikeuttaa öljyn saatavuutta. Kun suuren öljyntuottajan öljyntuotanto on näin estynyt, öljyn saatavuus vaikeutuu huomattavasti. Kun öljyn tuotanto heikkenee ja maan elinkeino on kadonnut, se voi johtaa maan taloudessa entistä pahempaan kriisiin, mikä voi entisestään vaikeuttaa öljyn tuotannon käynnistämistä uudelleen.Kiinan nopea talouskasvu on aiheuttanut öljyn saatavuuden vaikeutumista. Kun talous ja kysyntä kasvavat liian nopeasti suhteessa tuotantomääriin, öljyn saatavuus vaikeutuu ja voi syntyä suoranainen öljykriisi. Nopea tuotannon lasku toimii samalla lailla; tuotanto ei vastaa kysyntää, mikä voi pitkään jatkuessaan johtaa öljykriisiin. Nykyisin kysyntä on kasvanut niin nopeasti, ettei tuotanto enää ole pystynyt saavuttamaan sitä, mikä syksyllä 2005 johti pienimuotoiseen öljykriisiin.Öljyhuippu, öljyntuotannon väheneminen tai öljyn loppuminen kokonaan johtaa myös öljykriisiin. ASPO onkin ennustanut, että öljyhuippu on tullut tai tulee lähiaikoina. Luettelo maakaasuntuottajavaltioista
Tämä on luettelo valtioista maakaasun tuottajista. Kaikki maakaasun valtioiden kaasun tuotanto määritellään kuutiometreinä. Luettelossa ei ole biokaasun tai maaöljyn tuotantoa. Luettelossa on myös osavaltioita ja merentakaisia alueita. 
Kansainvälisen energiajärjestön tietojen mukaan maailman 66,7 %prosentista maakaasusta on 10 valtioiden alueella ja ne ovat järjestyksessä: Etelä-Korean ympäristöpolitiikka
Etelä-Korea oli maailman neljänneksi suurin öljyntuoja vuonna 2007, jolloin 97 % maan energiasta koostui fossiilisen energian tuonnista. Germanwatchin mukaan vuonna 2008 Etelä-Korean osuus maailman hiilidioksidipäästöistä oli 1,70 % (9. sija), energiankulutuksesta 1,84 % ja väestöstä 0,74 %.