Kuinka monta kertaa Vesuvius purkautui 1900-luvulla?
Vesuvius
1700-luvulla oli kuusi purkausta ja 1800-luvulla kahdeksan, joista tunnetuin oli 1872. 1900-luvulla on Vesuvius purkautunut vuosina 1906, 1929 ja 1944. Vuoden 1944 purkaus tuhosi kylät San Sebastiano al Vesuvio, Massa di Somma ja osan San Giorgio a Cremanon kylästä. Vuoden 1944 jälkeen Vesuvius ei ole purkautunut. Aktiivisina kausina purkausten välit ovat vaihdelleet 18 kuukaudesta 7,5 vuoteen, joten meneillään on pisin hiljainen kausi 500 vuoteen.
Semisopochnoi
Saarella tapahtui vuonna 1873 tulivuorenpurkaus. Seuraavan sadan vuoden kuluessa saarella oli vähintään neljä muuta purkausta, mutta niitä on dokumentoitu niukasti. Viimeisin purkaus saarella tapahtui 13. huhtikuuta 1987, ja oli VEI-asteikolla 2. Suurin osa historiallisista purkauksista on ilmeisesti peräisin Mount Cerberuksesta, tosin myös Lakeshore Conen ja Sugarloaf Peakin on väitetty olleen aktiivisia historiallisena aikana. Esimerkiksi vuoden 1987 purkausta on epäilty Sugarloaf Peakin purkaukseksi. Suurin osa saaresta on peittynyt andesiittiseen ja basalttiseen tuhkaan. Observatorio
Vulkanologisessa observatoriossa tutkitaan tulivuoria. Tutkimustyön tarkoituksena on saada selville syitä ja tapahtumaketjuja, jotka aiheuttavat tulivuorenpurkauksia. Maailman vanhin vulkanologinen observatorio on Italiassa sijaitseva vuonna 1841 perustettu Vesuviuksen observatorio. Jäätiköiden virtaus
Joidenkin, mutta ei kaikkien, jäätiköiden tiedetään saavan nopeita "purkauksia" (surge). Tällöin jään virtaus kiihtyy normaalia nopeammaksi. Purkausten väli voi Pohjois-Amerikan jäätikössä olla luokkaa 10–200 vuotta. Ne kestävät muutaman tunnin tai vuoden. Jäätikön nopeus purkauksessa voi olla jopa 5 metriä tunnissa (Bruarjökull Islannissa 1963–1964), tyypillisesti noin 10–100 kertaa normaalia nopeampi. Tämä johtuu jäässä tai alustassa tapahtuvista muutoksista, jota sanotaan jäänjäristykseksi. Purkauksia tapahtuu kymmenien vuosien välein, esim. Variegrad-jäätikössä Alaskassa 16–21 vuoden välein. Purkauksessa jää virtaa jopa 10–100 kertaa normaalia nopeammin. Kun jää virtaa nopeasti, siihen syntyy pinnalle railoja, kuiluja ja jäälohkoja. Plinius vanhempi
Pian hän sai Vespasianukselta nimityksen Misenumin laivaston prefektiksi. Syksyllä 79 Napolinlahdella sijaitseva tulivuori Vesuvius purkautui tuhoten Pompejin ja Herculaneumin kaupungit. Plinius nuoremman silminnäkijäkuvauksen mukaan purkaus olisi alkanut 24. elokuuta, mutta uudempien arkeologisten todisteiden perusteella todennäköisempi ajankohta on ollut lokakuun lopulla. Kokeneena luonnontutkijana Plinius vanhemman kiinnostus heräsi välittömästi hänen nähtyään purkauksen. Hän päätti tutkia ilmiötä tarkemmin. Toisaalta hän halusi pelastaa purkauksen armoille joutuneita ihmisiä. Hän lähti laivastoineen Stabiaehen, jonka arvioi olevan tarpeeksi kaukana purkauksesta. Hän ei kuitenkaan osannut varautua purkauksen myrkyllisiin kaasuihin. Ne kulkeutuivat hänen keuhkoihinsa ja hän tukehtui. Näin Pliniuksesta tuli purkauksen kuuluisin uhri. Savo (saari)
Saaren tulivuoren viimeisimmän purkauksen ajankohtaa ei tiedetä tarkasti, mutta sen arvellaan purkautuneen vuosien 1835 ja 1850 välillä. Purkaus oli todella massiivinen ja se tuhosi kaiken elämän saarelta hetkeksi. Viimeistä edeltävä purkaus tapahtui vuonna 1568. World Organization of Volcanic Observatoriesin mukaan saaren tulivuori on aktiivinen 100 ja 300 vuoden välein. Tulivuorenpurkaus
Ennen tulivuoren purkautumista, magman paine kasvaa vuorensisäisissä magmataskuissa. Tämä aiheuttaa pientä maan tärähtelyä, joka johtuu maan halkeilusta ja vuoren paisumisesta. Tämä ilmiö ei ole ihmissilmin tai -korvin havaittavissa, mutta sitä pystytään havainnoimaan vuoren rinteelle asennetuilla seismometreillä ja kaltevuusmittareilla. Mittareiden avulla ei saada selville purkauksen tarkkaa paikkaa tai ajankohtaa, mutta pitkäaikainen seuranta ja tietojenkeruu säästää ihmishenkiä. Seurantajärjestelmien tehokkuus sai näyttöä St. Helensin purkauksessa vuonna 1980. Purkauksen ennustusmerkkejä saatiin hyvissä ajoin, jolloin tiedeyhteisöjen ja viranomaisten hyvän tiedonkulun ansiosta alue saatiin nopeasti tyhjennettyä. Läheskään kaikilla maapallon tulivuorilla ei ole vastaavanlaista tiedonkeräysjärjestelmää, joten niiden toiminnasta ei saada ennakkotietoa. Stromboli
Strombolin vulkaaninen toiminta ilmenee yleensä ns. pieninä räjähdyspurkauksina. Tulivuori purkaa kaasua rytmisesti tai epäsäännöllisesti muutaman minuutin välein. Jähmeä laava estää kaasun jatkuvan pakenemisen laavasta ja laavajärveä ei yleensä pääse syntymään. Kaasun on ensin kasauduttava suuriksi kupliksi voidakseen paeta laavasta. Kun kaasukupla pakenee laavasta, tapahtuu pienehkö, äänekäs räjähdys, joka sinkoaa suuria kiviä ja lapilleja, tennispallon kokosia pyöreitä vulkaanisia kiviä, kymmenien, jopa satojen metrien korkeuteen. Strombolin suuri purkaus vuonna 1930 tappoi useita ihmisiä ja tuhosi joitakin taloja vulkaanisilla pommeilla eli sinkoamillaan kivillä. Vuoren huipulla on kolme aktiivista kraatteria. Pavonis Mons
Pavonis Mons on tulivuori Marsissa. Se on keskimmäinen Tharsiksen ylängön kolmesta suuresta tulivuoresta ("Tharsis Montes"). Sen pohjoispuolella on Ascraeus Mons ja eteläpuolella Arsia Mons. Pavonis Mons on noin 14 kilometriä korkea ja se purkautui viimeksi noin 300 miljoonaa vuotta sitten. RN Vittorio Veneto (1937)
Alukseen osui maaliskuussa 1941 Y-tornin kohdalle lentokoneesta laukaistu torpedo Matapanin taistelussa ja se oli telakalle aina elokuuhun saakka. Vain pari kuukautta myöhemmin Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen "HMS Urgen" laukaisemat kaksi torpedoa osuivat lähes samaan kohtaan ja alus oli telakalla maaliskuuhun 1942 saakka. Alus vaurioitui lievästi La Spezian ilmapommituksessa kesäkuussa 1943. Italian antauduttua alus siirtyi Maltalle, mistä se palautettiin Italialle 1946. Se luovutettiin seuraavana vuonna sotakorvauksena Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Alus romutettiin 1948-1950. Hekla
Heklan ensimmäinen tunnettu purkaus tapahtui vuonna 1104. Tämän jälkeen on ollut 20–30 merkittävää purkausta ja joissain tapauksissa vuori on pysytellyt enemmän tai vähemmän aktiivisena jopa kuusi vuotta yhtäjaksoisesti. Heklan purkaukset ovat erittäin vaikeasti ennustettavissa ja niiden kesto voi vaihdella viikosta useisiin kuukausiin ja vuosiin. Esimerkiksi vuoden 1947 purkaus alkoi maaliskuussa 1947 ja päättyi vasta seuraavan vuoden huhtikuussa. Mutta yksi seikka näyttäisi korreloivan: Mitä pidempään vuori on lepotilassa, sitä voimakkaampi ja tuhoisampi on seuraava purkaus. Viimeksi Hekla on purkautunut 26. helmikuuta 2000. Tällä hetkellä näyttää siltä, että purkauksien välit pitenevät jatkuvasti. Galápagossaaret
Purkaukset ja maanjäristykset ovat yleisiä, ja Galápagossaarilla on rekisteröity 1800-luvun alun jälkeen yli 50 tulivuorenpurkausta. Saarilla on myös muita merkkejä vulkaanisesta toiminnasta, kuten fumaroleja, laavatunneleita, rikkikenttiä ja hohkakiveä. Galápagossaarten tulivuorten erityispiirre on tuhannet sekundaariset tai parasiittiset kraatterit. Niitä on 20 suurimman vuoren rinteillä lähes 2 000. Monista niistä purkautuu laavaa. Gobustanin kansallispuisto
Mutatulivuoria on maailmassa yhteensä noin 1000. Näistä lähes 400 sijaitsee Azerbaidžanin rannikkoalueella. Vaikka tulivuoret eivät koskaan kasva tavanomaisten tulivuorien kokoiseksi, läpimitaltaan ne voivat olla jopa kilometrin pitkiä ja satoja metrejä korkeita. Yleensä mutatulivuoret ovat kuitenkin huomattavasti pienempiä. Suurimmat mutatulivuoret sijaitsevat Azerbaidžanissa. Ne ovat nimeltään Boyuk Khanizadagh ja Turaghai. 
Noin 20 vuoden välein mutatulivuori purkautuu syvällä maan alla luoden suuren räjähdyksen. Yleensä räjähdykset eivät ole vaarallisia ihmisille, koska mutatulivuoret sijaitsevat tarpeeksi kaukana asutuksesta. Wolf (tulivuori)
Wolf on aktiivinen tulivuori, ja se on purkautunut useita kertoja historiallisia ajalla. Vuoden 2015 purkaus oli vulkaanisen räjähdysasteikon lukemaltaan 4. Vesuviuksen tulivuorenpurkaus 79
Purkausta ennakoivat voimakkaat maanjäristykset olivat alkaneet vuonna 62 jaa. Plinius nuoremman mukaan nämä järistykset eivät olleet vaarallisia, koska ne olivat tavallisia Campaniassa. 24. elokuuta 79 Plinius nuorempi näki puuta muistuttavan tuhkapilven nousevan 32 kilometrin korkeuteen. Purkaus jatkui 19 tuntia ja tappoi paikalla liikkuneen Plinius vanhemman ehkä myrkkykaasuihin. Ihmiset ja rakennukset hiiltyivät jopa 750 °C:n kuumuudessa. Purkauksen arvellaan tappaneen yhteensä ehkä 10 000 ihmistä. Vesuviuksen observatorio
Observatorion perusti Molempain Sisiliain kuningaskunnan kuningas Ferdinando II di Borbone vuonna 1841, ja se on maailman vanhin vulkanologinen observatorio. Alkuperäinen rakennus valmistui Vesuviuksen rinteelle lähelle tutkittavaa tulivuorta. Nykyään alkuperäinen rakennus on museokäytössä, ja uusi Vesuviuksen observatorio sijaitsee Napolin kaupungissa. Sieltä käsin tarkkaillaan Campanian alueen tulivuoria: Vesuviusta, Campi Flegreita ja Ischiaa. Vesuviuksen observatorio tekee tutkimusta vulkanologian lisäksi geofysiikan ja geokemian aloilla. Fuji (vuori)
Vuoden 781 jälkeen Fuji on purkautunut ainakin 16 kertaa, mutta viimeisin purkaus tapahtui joulukuussa 1707. Purkaus sai alkunsa itäkaakkoisessa rinteessä 2 693 metrin korkeudessa olevasta kraatterista, mutta siinä ei purkautunut ollenkaan laavaa. Jaava
Jaava sijaitsee laattatektonisesti euraasian laatan ja indo-australian laatan saumakohdassa, paikassa jossa Jaavan saari on vajoamassa indo-australian laatan alle. Mannerlaattojen saumakohdassa sijaitseva Jaava on vulkaanisesti hyvin aktiivinen ja saarella sijaitsee yli sata tulivuorta, joista noin neljäkymmentä on aktiivisia. Itä-länsi suunnassa kulkeva vuorijono muodostaa saaren selkärangan. Korkein tulivuori on 3 676 metriä korkea Semeru. Aktiivisin tulivuori saarella on Merapi, joka purkautuu 5-10 vuoden välein. Vääksyn kanava
Liikenne kanavalla alkoi kasvaa: kun ennen uudistustyötä kanavassa oli vuonna 1905 sulutettu aluksia noin 4 800 kertaa, niin 1910 sulutuksia oli jo lähes 6 000. Huippuvuosi oli 1925, jolloin kanavassa sulutettiin alus lähes 7 400 kertaa. Sitten sulutusmäärät vähitellen kääntyivät laskuun, kun maantieliikenne alkoi kehittyä. Nykyisin Vesijärven kanava tunnetaan Vääksyn kanavana. Se on Suomen vilkkain kanava, jossa sulutuksia on keskimäärin 4 000–5 000 vuodessa. Onhan se lähes 140 000 asukkaan Lahden seudun veneilijöiden portti Päijänteelle. Pompeji
Pompeji eli Pompeiji () oli roomalainen kaupunki Italiassa Campaniassa nykyisen Pompein kunnan alueella. Se hautautui Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79. Samalla tuhoutuivat myös Herculaneumin, Stabiaen, Oplontisin ja Boscorealen kaupungit. Pompeji on ollut laajojen arkeologisten tutkimusten kohteena vuodesta 1748 lähtien ja on siksi parhaiten tunnettu antiikin maaseutukaupunki. Suuri osa kaupungista on kuitenkin yhä tutkimatta. Kaivaukset jatkuvat edelleen ja uusia löytöjä tehdään usein. Pompeji on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1997 alkaen. Indonesia
Indonesian sijainti Tyynenmeren, Euraasian ja Australian mannerlaattojen reunoilla on synnyttänyt maan alueelle lukuisia tulivuoria ja aiheuttaa usein maanjäristyksiä. Indonesiassa on ainakin 150 aktiivista tulivuorta, joihin kuuluvat Krakatau ja Tambora. Molemmat ovat kuuluisia tuhoisista purkauksistaan 1800-luvulla. Tobajärven supertulivuoren purkaus noin 70 000 vuotta sitten oli yksi kaikkien aikojen suurimmista purkauksista ja maailmanlaajuinen luonnonkatastrofi. Viimeaikaisiin seismisen aktiivisuuden aiheuttamiin katastrofeihin kuuluvat vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristys, joka surmasi arviolta 167 736 henkeä Pohjois-Sumatralla, ja Jaavan maanjäristys vuonna 2006. Vulkaaninen tuhka on kuitenkin merkittävä tekijä maan hedelmällisyydessä, ja se on mahdollistanut Jaavan ja Balin tiheän asutuksen. Mammoth Mountain
Vuori on edelleen aktiivinen, sen ympäristö on seismisesti epävakaata ja sieltä purkautuu kaasuja, jotka ovat tappaneet puita. Viimeisin purkaus oli hydrovulkaaninen eli freaattinen purkaus, jossa magma pääsi kosketuksiin pohjaveden kanssa, jolloin vuoresta purkautui kuumaa höyryä ja sen lennättämiä kivenkappaleita. Tämä purkaus tapahtui vuoren pohjoisrinteellä joskus vuosien 1220–1300 välillä. Supernova
Hypernovia arvioidaan tapahtuvan galaksissamme vain noin kerran 230 miljoonassa vuodessa. Jos hypernovia voi tapahtua vain supermassiivisissa, yli 40 Auringon massaisissa tähdissä, silloin Maan elämä on melko turvassa. Lähin hypernovakandidaatti, Eta Carinae, on yli 7500 valovuoden päässä Maasta. Se ei vaikuttaisi maanpäälliseen elämään suoraan atmosfäärin suojatessa gammasäteiltä ja magnetosfäärin muilta kosmisilta säteiltä. Vaurio kohdistuisi todennäköisesti ylempään atmosfääriin ja otsonikerrokseen, avaruusaluksiin, mukaan lukien satelliitit ja astronautteihin avaruudessa. Talvivaaran kaivos
Ensimmäinen vuoto sattui 4.–14. marraskuuta 2012. Vettä virtasi tuhansia kuutiometrejä tunnissa. Onnettomuuden johdosta kaivosalueelle rakennettiin uusia patoja. Altaan aukkoja tukittiin bentoniittimatoilla, jotka kykenevät sitomaan runsaasti vettä. Valtaosa vuotovesistä saatiin pidetyksi kaivosalueen sisäpuolella turvapatojen avulla, mutta osa vedestä karkasi ympäristöön. Karannutta hapanta vettä neutralisoitiin poltetulla kalkilla, myös kaivosalueen ulkopuolella. Kilpitulivuori
Purkautuvan magman viskositeetti riippuu sen lämpötilasta ja koostumuksesta. Havaijilaisista kilpitulivuorista magma purkautuu noin 1200 °C:n lämpötilassa, kun taas useimpien mantereella sijaitsevien tulivuorten magma saavuttaa vain 850 °C:n lämpötilan. Laavan juoksevuuden takia purkauksessa ei tapahdu suurempia räjähdyksiä, jollei vettä pääse purkautumisaukkoon. Myös laajenevat kaasut voivat aiheuttaa huomattavaa suihkuamista matalaviskositeettisessa laavassa. Teneriffa
1700-luvun alussa Teneriffalla tapahtui paljon purkauksia. Siete Fuentesilla syntyi 1704–1705 maanjäristysten jälkeen purkausaukko, josta virtasi basalttista laavaa läheiseen laaksoon. Fasniassa 1705 nykyisen Teiden observatorion läheisyydessä tapahtui maanjäristyksiä, jotka synnyttivät lukuisia purkausaukkoja, laavalähteitä, pieniä räjähdyskraattereita sekä puolitoista kilometriä pitkän kukkulan. Purkauslähteeltä lähti aa-tyypin laavavirta kaakkoon. Purkauksen yhteydessä kuoli 16 ihmistä. Arafossa oli myös vuonna 1705 edellisiä voimakkaampi purkaus, joka synnytti noin sata metriä korkean kukkulan, ja basalttista laavaa virtasi alueelta lähes mereen asti. Stromboli
Stromboli on tunnettu yhtenä maailman aktiivisimmista tulivuorista. Tuliperäisen toiminnan tiedetään jatkuneen vuorella viimeisen 2 000 vuoden ajan. Viimeinen suuri laavapurkaus tapahtui joulukuusta 2002 heinäkuuhun 2003, mutta 1800-luvulla tulivuori purkautui muutamien minuuttien välein. Strombolin huippu kohoaa 926 metrin korkeuteen merenpinnasta ja 2 000 metriä merenpohjasta. Vuoren pohjoisreunalla on "Sciara del Fuoco" -kanava (”tulivirta”). Kanava on muodostunut 30. joulukuuta 2002. "Sciara del Fuoco"ssa tapahtui kaksi massiivista maanvyöryä, jotka aiheuttivat tsunamiaallon. Freaattinen purkaus
Freaattinen purkaus eli hydrovulkaaninen purkaus on tulivuoren purkaus, jossa kuuma kiviaines pääsee kosketuksiin veden kanssa. Kiviaineksen lämpötila voi olla yli tuhat astetta, joten vesi alkaa kiehua välittömästi. Silloin tapahtuu voimakas räjähdys, jossa syntyy äkillisesti suuri määrä höyryä ja paljon hienoa kivituhkaa. Purkauksessa ei välttämättä ole mukana lainkaan sulaa kiveä. Katla
Vuodesta 930 alkaen on muistiinmerkitty 16 Katlan purkausta. Viimeisin suuri purkaus oli 1918 (VEI5), vuosina 1955 ja 1999 tapahtuneet purkaukset eivät rikkoneet jääkuorta. Purkausten välinen tauko on tunnetun historian pisin sitten 1918. Concepción (tulivuori)
Concepción sijaitsee saaren luoteisosassa ja on aktiivinen kerrostulivuori. Vuoden 1883 jälkeen se on purkautunut vähintään 30 kertaa, viimeksi 2009. Lisäksi on joitakin epävarmoja tietoja. Concepción purkautuu yleensä tihein väliajoin tapahtuvin suhteellisen vaatimattomin räjähdyksin. Tyypillisesti purkauksen räjähtävyyttä kuvaava VEI-indeksi on 1–2. Vuoren huippukraatterista pohjoiseen on aktiivisia fumaroleja. Campi Flegrei
Koska Campi Flegrei sijaitsee yhdellä maailman tiheimmin asutuista alueista, sen aktiivisuutta seurataan tarkoin. Tulivuoren toimintaa seurataan maailman vanhimmassa tulivuorten tutkimuskeskuksessa Osservatorio Vesuvianossa. Siellä seurataan reaaliajassa tulivuoren lämpötilan muutoksia, maanalaisia järistyksiä sekä Napolinlahden merenpohjan lämpötilaa. Italian hallitus nosti tulivuoren vaaraa uhka-asteikolla vihreästä keltaiseksi, eli jatkuvaa tarkkailua vaativaan joulukuun 2016 tutkimusten perusteella. Mahdollisen purkauksen voimakkuudeksi on arvioitu 7 VEI-asteikolla. Sen vaikutuksia kuvaillaan ”superkolossaalisiksi”, jonka seurauksena voi olla raju ilmastonmuutos. Campi Flegrei
Campi Flegrei muodostui noin 39 000 vuotta sitten. Muodostumisensa jälkeen supertulivuori on purkautunut merkittävästi ainoastaan kahdesti. Ensimmäisen kerran tämän arvioidaan tapahtuneen 35 000 vuotta ja toisen kerran 12 000 vuotta sitten. Näiden lisäksi tulivuorialueella sattui pienempi purkaus vuonna 1538. Pienempi purkaus kesti kahdeksan päivää ja muodosti uuden Monte Nuovo tulivuoren. 
Campi Flegrein tulivuorella on voimat tappaa satojatuhansia ihmisiä ja muuttaa jopa maapallon ilmastoa. Se on osoittanut heräämisen merkkejä 1950-luvulta lähtien. Tulivuoren päällä olevassa Pozzuolin kaupungissa maankuori kohoaa ja laskee magmakammion muutosten tahtiin. Vuonna 1983 kaupungista evakuoitiin yli 30 000 asukasta purkauksen pelossa, kun maan pinta kohosi lähes kaksi metriä. Vuonna 1985 maankuori alkoi taas laskeutua ja vajosi 20 vuoden aikana metrin verran. Vuonna 2015 alkoi uusi yhä jatkuva nousuvaihe, jonka aikana maan pinta on kohonnut 0,4 metriä. Campi Flegrein maankuori kuumenee koko ajan ja on nyt erittäin kuuma. Myös pienten maanjäristysten sarjat ovat tihentyneet tulivuoren alueella. Napolin ja Pozzuolin satamien edustalle on noussut 25 neliökilometrin laajuinen vedenalainen harjanne, josta purkautuu kaasua yli kolmestakymmenestä sinne revenneestä aukosta. Laacher See
Laacher Seen tulivuori purkautui kivikaudella jääkauden loppupuolella
noin 12900 kalenterivuotta sitten hävittäen läheltään Federmesser-kulttuuriin kuuluneen
myöhäispaleoliittisen Niederbieber-metsästäjaasutuksen.
Purkauksen voima oli VEI 6, mikä vasta Pinatubon vuoden 1991 purkausta. 
Seuraavan kerran tulivuori purkautui 11200 vuotta sitten. Viron vapaussodan voitonpylväs
Viron vapaussodassa vuosina 1918–1920 kaatui noin 4 000 ja haavoittui noin 14 000 virolaista. Ajatus itsenäisyyden puolesta taistelleiden muistoa kunnioittavasta muistomerkistä syntyi jo sodan aikana vuonna 1919. Laki muistomerkin pystyttämisestä laadittiin kuitenkin vasta vuonna 1936. Valmisteleva työ asian edistämiseksi keskeytyi kuitenkin toisen maailmansodan takia ja estyi vuosikymmeniksi sodanjälkeisen neuvostomiehityksen myötä. Viron julistauduttua uudelleen itsenäiseksi 1991 ajatus muistomerkistä nousi jälleen esiin. Keväällä 2005 Riigikogu päätti Tallinnan Vapaudenaukiolle pystytettävästä muistopylväästä. Keväällä 2006 muistomerkistä järjestettiin suunnittelukilpailu, johon tuli yli 40 ehdotusta. Viron vapaudenpylvään valmistumista tukivat yli 12 000 ihmisen lahjoitukset. Tulivuori
Pieni tai keskikokoinen tulivuori voi tuhota jo ensimmäisen viidentoista minuutin aikana muutaman kilometrin säteisen alueen. Vuosittain tapahtuu 2–4 purkausta, jotka tappavat ihmisiä, ja ajanlaskun alun jälkeen noin kaksisataatuhatta ihmistä kuollut tulivuorenpurkauksissa. Tulivuorenpurkaus voi myös luoda tappavia pitkäaikaisvaikutuksia tuhoamalla viljelysmaat. Tulivuoren laava voi virrata hyvinkin pitkiä matkoja, jopa kymmeniä kilometrejä. Yleensä laava virtaa muutaman metrin tai kilometrin tuntivauhtia, mutta voi jyrkillä rinteillä virrata 10 km/h. Laava, jonka lämpötila on 500–1 200 °C, polttaa, murskaa ja hautaa kaiken alleen. Tunguskan räjähdys
Tunguskan räjähdys oli 30. kesäkuuta 1908 Siperiassa Venäjällä nykyisen Evenkian alueella tapahtunut erittäin voimakas räjähdys, jonka aiheuttajaa ei varmuudella tiedetä vieläkään. Räjähdys kaatoi valtavat määrät metsää ja sytytti metsäpaloja. Se surmasi kymmeniä poroja ja tappoi ainakin kaksi ihmistä.
Todennäköisesti sen aiheutti asteroidin tai komeetan räjähtäminen maan ilmakehässä. Vuosien varrella on esitetty myös erilaisia vaihtoehtoisia teorioita. Räjähdys tapahtui Kivinen-Tunguska-joen latvoilla Vanavaran kauppa-aseman lähistöllä korkealla ilmassa monena erillisenä jyrähdyksenä. Räjähdyksestä levinnyt paineaalto ja myrskytuuli kaatoivat noin 60 miljoonaa puuta 2 150 neliökilometrin suuruisella alueella eli noin 40 kilometrin säteellä. Räjähdyksen kuumuus poltti metsää noin 14,5 kilometrin säteellä ja tuntui polttavana vielä 60 kilometrin päässä. Palamisalue oli muodoltaan pitkulainen ja puiden kaatumisalue perhosmainen. Tuhoalueesta tuli epäsäännöllinen kumpuilevan maaston takia ja myös siksi, että räjähdyksen keskipiste liikkui ilmassa räjähdyksen kestäessä. Räjähdyksen aiheuttama ilmanpainevaihtelu ja järistys havaittiin ympäri maailman. Nova
Jotkut novat purkautuvat 2-monta kertaa. Esimerkiksi T Coronae Borealis "räjähti" 1866 ja 1946. Tämän tyyppisten toistuvien novien "jakso" on noin 10–100 vuotta ja niiden kirkkaus novapurkauksessa kasvaa noin 7–9 magnitudia. Mitä suurempi novapurkauksessa kirkastuminen on, sen harvemmin se toistuu. Toistuvat novat purkautuvat himmeämmin kuin tavalliset novat, mutta ovat minimissä näitä kirkkaampia. Immanuel Velikovsky
Tunnetuin hänen teoksistaan on vuonna 1950 ilmestynyt, Yhdysvalloissa menestysteokseksi noussut "Worlds in Collision" (Maailmojen törmäys). Siinä hän väitti, että planeettojen kiertoradat ovat huomattavasti muuttuneet vain muutamia vuosituhansia sitten. Venus olisi irronnut Jupiterista suunnattomassa räjähdyksessä, lähtenyt aluksi komeetan kaltaisena hyvin soikealle kiertoradalle ja joutunut noin vuosina 1450–1400 eaa. ainakin kaksi kertaa niin lähelle Maata, että sen vetovoima olisi aiheuttanut suuria luonnonmullistuksia. Ensimmäisen kerran näin olisi tapahtunut silloin, kun israelilaiset lähtivät Mooseksen aikana Egyptistä, ja Toisessa Mooseksen kirjassa kuvatut Egyptin vitsaukset ja muut ihmeet olisivat olleet tämän luonnonmullistuksen seurausilmiöitä. Toisen kerran niin olisi tapahtunut puoli vuosisataa myöhemmin, jolloin kohtaamisen seurauksena Maan pyörimisliikekin olisi joksikin ajaksi pysähtynyt, mihin viittaisi Joosuan kirjassa mainittu Auringon pysähtyminen. Myöhemmin Venus olisi vielä joutunut niin lähelle Marsia, että sekin olisi joksikin ajaksi poikennut radaltaan ja tullut niin lähelle Maata, että seurauksena olisi jälleen ollut luonnonmullistuksia. Todisteena tästä Velikovsky esitti Raamatun ohella myös joukon eri puolilta maapalloa peräisin olevia myyttejä sekä joitakin tuolta aikakaudelta peräisin olevia egyptiläisiä ja babylonialaisia lähteitä, muun muassa Ipuwer-papyruksen. Väitteet ovat täysin ristiriidassa yleisesti hyväksyttyjen geologisten ja tähtitieteellisen teorioiden kanssa. Myöskään käsityksen edellyttämiä havaintoja ei ole löytynyt maapallon kasvistosta. Ojos del Salado
Vuori on viimeksi purkautunut 1000-1500 vuotta sitten; purkaus tuotti laavavirtoja ja noin tusinan verran pieniä kraattereita. Vuonna 1993 vuoren sanotaan päästäneen tuhkaa, mutta havaintoa ei ole voitu varmistaa. Vargasin tragedia 1999
Vargasin tragedia 1999 oli erittäin runsaiden rankkasateiden seurauksena 14.–16. joulukuuta 1999 Venezuelan Vargasin osavaltiossa tapahtunut suuronnettomuus, jossa erityisesti tuhansien maanvyöryjen seurauksena menehtyi eri arvoiden mukaan 10 000–30 000 ihmistä. Tämä on jopa 10 prosenttia koko Vargasin maakunnan silloisesta väestöstä. Hypernova
Hypernova on supernovaakin suurempi räjähdys, joka voi syntyä, kun erittäin suuri tähti romahtaa elinkaarensa lopussa. 1990-luvulle asti hypernova määriteltiin supernovaksi, jossa vapautuu yli 10 joulea energiaa. Tämä on noin 100 kertaa enemmän kuin tavanomaisten tyypin II supernovien räjähdyksessä vapautuu. Hypernovat voivat olla pitkän matkan gammapurkausten alkuperä. Krakataun tulivuorenpurkaus 1883
Indonesian saarten edellisestä tulivuoren purkauksesta oli kulunut 200 vuotta. Krakatau hiljeni kesäkuun alussa, mutta alkoi purkautua uudelleen 16. kesäkuuta 1883. Samaan aikaan Perboewatanin kraatteri oli tuhoutunut pienehköissä räjähdyksissä. Heinäkuun puolivälissä tavattiin Sundasalmessa kelluvaa hohkakiveä. 11. elokuuta mennessä tuhka oli tuhonnut saaren kasvillisuuden. Tulivuori
Tulivuoritutkijat luokittelevat purkaukset useisiin ryhmiin, joista tärkeimpiä ovat Havaiji-, Stromboli-, Vulcano-, Plinius- ja Pélee-purkaukset. Osa purkauksista on rauhallisia, kun taas osa purkauksista on räjähdysmäisiä, joissa koko tulivuori voi jopa tuhoutua. Omia ryhmiään ovat myös laakiobasaltteja synnyttäneet halkeamapurkaukset ja kaasupurkaukset. Sammuvissa tulivuorissa on ominaista erilaiset kaasupurkaukset, joissa valtaosa purkaustuotteista ovat kaasuja. Mofeteista purkautuu pääasiassa hiilidioksidia, solfataroista rikkikaasuja ja fumaroleista vesihöyryä. Krakatau
Krakatau on tulivuori Indonesiaan kuuluvalla Rakatan saarella Sundasalmessa. Läpi tunnetun historiansa Krakatau on purkautunut toistuvasti ja tuhoisasti. Tunnetuin näistä purkauksista tapahtui 26.–27. elokuuta 1883. Purkaus tuhosi kaksi kolmannesta paikalla sijainneesta Krakataun saaresta. Purkauksessa menehtyi 36 000 ihmistä tsunameihin, kuumiin tuhkapilviin ja muihin tulivuorenpurkauksen seurauksiin. Krakataun purkaus alensi hieman maapallon lämpötilaa nostamalla ylempään ilmakehään rikkihappopilven. Purkauspilvi synnytti myös näyttäviä auringonlaskuja. Lisäksi purkaus tuotti maailmanhistorian kovimman äänen. Ääniaallot kulkivat neljä kertaa maapallon ympäri. Fuego
Fuego purkautui edellisen kerran 3. kesäkuuta 2018. Purkaukseen liittyi lahareita, pyroklastisia virtauksia ja tuhkan satamista. Se aiheutti ainakin 114 ihmisen kuoleman ja 300 ihmisen loukkaantumisen ja oli Fuegon rajuin purkaus 40 vuoteen. Vesuvius
Vesuvius () on tulivuori Italiassa. Se on 1 281 metriä korkea ja sijaitsee Napolista yhdeksän kilometriä itään Napolinlahden lähistöllä. Tulivuoren rinteillä sijaitsee useita kaupunkeja ja useita miljoonia ihmisiä asuu mahdollisten purkausten vaikutusalueella. Tunguskan räjähdys
1950-luvulla Tunguskan räjähdyksen syyksi esitettiin ulkoavaruudesta peräisin olevaa avaruusalusta, joka putosi maahan. Pohjana oli venäläisen tieteiskirjailija Aleksandr Kazantsevin 1946 julkaisema fiktiivinen kertomus "Gost iz kosmosa" (, englanniksi julkaistu nimellä "A Visitor From Outer Space"), jossa alus on tulossa noutamaan vettä Baikaljärvestä, mutta tuhoutuu. Bárðarbunga
Historiallisella ajalla tulivuori on purkautunut 250–600 vuoden välein. Islannin ja koko maapallon suurin yksittäinen laavapurkaus tapahtui juuri Bárðarbungassa. Tulivuoriasiantuntijat arvioivat, että tähän mennessä viimeinen merkittävä purkaus sattui vuonna 1477, ja purkaus aiheutti laajimman laavavirran maailmassa tuhanteen vuoteen. Nicaragua
Vaikka tulivuoria on paljon todella suuria purkauksia ei juurikaan ole ollut. Concepción-tulivuori on purkautunut vuosina 2005–2010 useita kertoja. Managuassa asuu 1,5 miljoonaa ihmistä kaupungissa, jota halkoo 18 seismistä sauma-aluetta. Järistyksen sattuessa suuri osa heistä tulisi olemaan välittömässä hengenvaarassa. Santorínin tulivuorenpurkaus
Santorínin tulivuorenpurkaus (myös "Theran tulivuorenpurkaus") tapahtui Santorínin saarella Egeanmerellä noin vuonna 1650–1600 eaa. Purkaus romahdutti kalderan pohjoispuolen, jolloin Thirasían ja Aspronísin saaret erkaantuivat pääsaaresta Thírasta eli Therasta. Purkauksen seurauksena syntynyt tsunami saavutti jopa 150 metrin korkeuden, ja saapuessaan Kreetalle 110 kilometrin päähän se oli aikalaisten havaintojen mukaan yhä 40 metrin korkuinen. Santa Maria (tulivuori)
Santa Marian purkaus 1902 oli yksi 1900-luvun kolmesta suurimmasta tulivuoren purkauksesta maailmassa.
Noin 5,5 kuutiokilometriä laavaa purkautui 19 päivää kestäneessä purkauksessa. Tuhkapatsas nousi 28 kilometrin korkeuteen. Suuri osa ympäristöä tuhoutui. St. Helensin purkaus 1980
Purkausten mittaamiseen ja vertailuun käytettävä vulkaaninen räjähdysasteikko ottaa huomioon purkaustuotteiden määrän ja leviämisen ilmakehässä. Asteikko ulottuu nollasta kahdeksaan. St. Helensin purkaus määritettiin luokkaan VEI 5, mutta vain täpärästi, koska voimakkaasta purkauksesta huolimatta sen magman määrä jäi vähäiseksi. Tämän tason purkauksia tapahtuu keskimäärin kerran kahdessa vuosikymmenessä. Purkauksen seurauksena kuoli 57 ihmistä, mikä on vähän verrattuna muihin vastaavan laajuisiin purkauksiin. Kuolleiden määrä olisi ollut huomattavasti suurempi, jollei olisi annettu uhkavaroitusta ja rajoitettu pääsyä vaara-alueelle. Purkauksessa vapautuneen lämpöenergian määräksi arvioidaan 24 megatonnia, josta 7 megatonnia räjähdyksen seurauksena. Ilmakehään vapautui noin 1,07 km³ tuhkaa. Valko-Venäjä
Tšernobylin ydinvoimalan 4-reaktorin räjähtäminen Neuvostoliitossa vuonna 1986 aiheutti ydinlaskeuman. Suurimmat pitoisuudet radioaktiivista laskeumaa saatiin Tšernobylin lähialueilla Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä. Saastuneilla alueilla (joiksi katsottiin esimerkiksi alueet, jotka saivat cesiumlaskeumaa yli 37 kBq/m²) asui noin 5 miljoonaa ihmistä. Vertailun vuoksi: Suomessakin noin 20 kuntaa (esimerkiksi Tampere ympäristöineen) kuului näin määriteltyyn lievästi radioaktiivisesti saastuneiden alueiden joukkoon. Säteilyn seurauksena arvioidaan kuolevan laskennallisesti yhteensä 3 000 ihmistä onnettomuuden jälkeisenä 80 vuoden aikana, mistä noin kolmannes Valko-Venäjällä. Suurta piikkiä syöpätilastoissa ei odoteta. Kansanterveydellisesti katastrofin epäsuorat psykososiaaliset vaikutukset ovat olleet vakavampia kuin syöpäriskin laskennallinen kohoaminen. Radioaktiivisuuden heikentyessä rajoitusalueiden laajuutta vähitellen jo pienennetty ja haittakorvauksia saavien määrää vähennetty. Waimangun geysir
Waimangun geysir on suurin tunnettu geysir maailmassa. Se oli aktiivinen vuodesta 1900 vuoteen 1904. Geysirin purkauksissa lensi usein veden lisäksi kiviä ja mutaa. Maoriksi Waimangu viittaakin mustaan veteen. Purkaukset ylsivät usein 150 metrin korkeuteen ja silloin tällöin suurissa purkauksissa vettä syöksyi jopa 460 metrin korkeuteen. Suurin nykyisin aktiivinen geysir Steamboat Yhdysvalloissa purkautuu noin 100 metrin korkeuteen. Ydinonnettomuus
Siviilikäytössä olevissa ydinvoimaloissa on sattunut vakava onnettomuus yhteensä viidellä reaktorilla. Maaliskuussa 2011 Fukushiman ydinvoimalassa Japanissa kolmen reaktorin sydän pääsi sulamaan. Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus Ukrainassa, Neuvostoliitossa tapahtui vuonna 1986, sekä Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus Harrisburgissa Yhdysvalloissa vuonna 1979. Ydinvoiman historiassa on lokakuuhun 2018 mennessä kertynyt 17 758 reaktorivuotta. Historiassa on siis tapahtunut yksi onnettomuus noin 3 600 reaktorinkäyttövuotta kohden. Vulkaaninen räjähdysasteikko
Vulkaaninen räjähdysasteikko () mittaa tulivuoren räjähtävyyttä.
Purkauksen voima ilmoitetaan indeksillä asteikolla 0-8. Asteikko on logaritminen, eli kukin indeksi on 10 kertaa suurempi kuin edellinen (vrt. Richterin asteikko). Luku lasketaan purkaustuotteiden tilavuudesta, purkauspilven korkeudesta ja havaitusta voimakkuudesta. Räjähtämätön purkaus vapauttaa alle 10 kuutiometriä materiaa ja sitä merkitään luvulla 0.
Suurimmat tunnetut purkaukset merkitään luvulla 8, niissä vapautuu 10 kuutiometriä materiaa. Asteikon puutteita ovat mm. ettei se ota huomioon tulivuoren purkauksessa vapautuvaa energiaa ja purkautuneen materian tiheyttä (massaa). Genovesa
Genovesan tulivuorisaaren ikää ei pystytä tarkasti määrittämään, sillä laavassa on vain vähän kaliumia. Monet laavamuodostelmista näyttävät kuitenkin nuorilta. Vaikka tulivuoren purkautumisesta ei ole historiallisia todisteita, sitä pidetään edelleen aktiivisena. Saaren keskellä on pieni kraatterijärvi. Nova
Teorian mukaan myös tavalliset novapurkaukset toistuvat, mutta purkausten väli on arvioitu noin 100 000 – 10 miljoonaksi vuodeksi eikä tällöin useita purkauksia havaita ihmisiän tai kirjoitetun historian aikanakaan. Jos lasketaan toistuvista novista, tavallinen nova purkautuisi jo 1 000 vuoden välein. Telica
Telican viimeisin suurempi purkaus tapahtui 1948, mutta yhtenä Nicaraguan aktiivisimmista tulivuorista se on kokenut vuosien aikana useita pienempiä purkauksia. Vuonna 1999 tapahtuneen purkauksen aikana alueen asukkaita evakuoitiin pois purkauksen tieltä. Telican viimeisin purkaus tapahtui tammikuussa 2007. Vuorella havaittiin räjähdyksiä ja se syöksi ulos kaasua ja tuhkaa. Merapi
Merapi on Indonesian aktiivisin tulivuori. Se on vuodesta 1548 lähtien purkautunut lähes 70 kertaa. Pienempiä purkauksia on 2–3 vuoden välein ja suurempia 10 vuoden välein. Vuonna 1930 Merapi purkautui tuhoten 13 kylää ja surmaten 1 300 ihmistä. Vuonna 1994 se purkautui surmaten 70 ihmistä. Erittäin suuri purkaus tapahtui vuonna 2006, jolloin koko keskinen Jaava peittyi tuhkaan. Tulivuorenpurkauksen vaikutukset ilmastoon
17 suurta purkausta näkyy puiden vuosirenkaissa viilenemisenä 2035 eaa.–1884. Muita suuria vulkaanisia tapahtumia on sattunut 934 ja 1258. Myös Etnan räjähdyspurkauksilla noin 44–42 eaa. on ollut luultavasti vaikutusta maapallon ilmastoon. Grönlannin jäässä näkyy noin 50 eaa. 3 vuoden ajalla rikkihappopiikki. Saint Helens purkautui noin 1500 ja 2035 eaa. Thera purkautui radiohiiliajoituksen mukaan joskus 1688 eaa.+-50 v tai vuosirenkaiden mukaan 1626 eaa.1900-luvun alkupuoliskolla on pitkä tauko suurissa tulivuorenpurkauksissa. Sydämen sulamisonnettomuus
Siviilikäytössä olevissa ydinvoimaloissa on tapahtunut viisi sydämen sulamisonnettomuutta (Tšernobyl, Three Mile Island ja kolme reaktoria Fukushimassa). Ydinvoiman historiassa on maaliskuuhun 2018 mennessä kertynyt 17 516 reaktorivuotta . Siten historiallisesti laskennallinen todennäköisyys sydämen sulamisonnettomuudelle on ollut yksi tapaus 3 500 reaktorinkäyttövuotta kohden. Onnettomuuksien jälkeen ydinvoiman turvallisuutta on pyritty parantamaan. Todennäköisyyspohjaisten turvallisuusanalyysien mukaan arviot sydämen sulamisonnettomuuden todennäköisyydestä vaihtelevat yleensä välillä kerran 1 000 – 100 000 vuodessa. Suomessa Säteilyturvakeskus vaatii, että uudella reaktorilla sydämen sulamisonnettomuuden todennäköisyys täytyy olla pienempi kuin kerran 100 000 vuodessa. Vanhoille reaktoreille sallitaan heikompi turvallisuustaso. Vuoden 2015 analyysien mukaan laskennallinen sydämen sulamisonnettomuuden todennäköisyys on Loviisa 1:llä kerran 59 000 vuodessa, Olkiluoto 1:llä kerran 110 000 vuodessa ja Olkiluoto 3:lla kerran 330 000 vuodessa . Sinabung
Sinabung tai Gunung Sinabung on kerrostulivuori Indonesiassa Sumatran saarella. Tulivuoren korkeus on 2 460 metriä. Tulivuori alkoi purkautua 29. elokuuta 2010. Edellisen kerran se oli purkautunut yli 400 vuotta aikaisemmin vuonna 1600. Purkaus johti ainakin 21 000 ihmisen evakuointiin. Vog
Termi on muunnelma englanninkielisistä sanoista ”volcanic” (vulkaaninen/tuliperäinen), ”smog” (savusumu), ja ”fog” (sumu). Se on yleisessä käytössä Havaijisaarilla, missä Havaijin pääsaarella sijaitseva Kīlauea-tulivuori on purkautunut yhtäjaksoisesti vuodesta 1983. Perustuen kesäkuun 2008 mittauksiin, Kilaueasta tulee 2 000–4 000 tonnia rikkidioksidia joka päivä. Azerbaidžanin mutatulivuoret
Vuoden 1810 jälkeen Azerbaidžanin alueella on arvioitu olleen noin 200 mutatulivuoren purkausta 50 mutatulivuoressa. Esimerkiksi Toragay mutatulivuori on purkautunut kuusi kertaa vuosien 1841–1950 aikana. Mitattu korkein mutatulivuoresta tullut liekki on ollut noin 1000 metriä korkea. Kääpiönova
Suurpurkausten väli eli suurjakso on yleensä muutamia satoja päiviä mutta voi olla paljon lyhyempi tai pidempi. Lyhyt suurjakso on ER Ursae Majoris -tähdillä ja pitkä WZ Sagittae -tähdillä. ER Uma -tähdillä suurjakso on vain 20–50 päivää ja normaali purkausjakso 4 päivää, suurpurkaus vie 1/3–1/2 koko ajasta. WZ Sagittae -tähdellä suurpurkauksia on toistunut 33, 32 ja 23 vuoden välein. Jakso on niin pitkä, koska massavirta on hyvin pieni, vain 10 kg/s. Kaksoistähden on pienin kääpiönovilla tunnettu, vain 81 minuuttia 38 sekuntia. Oletetaan myös, että koska suurpurkausten välillä on vain muutamia pienempiä purkauksia. Joko näiden tähtien kaasukiekon viskositeetti on hyvin alhainen tai magneettikenttä pyyhkii sisemmän kaasukiekon ainakin ajoittain pois. WZ Sagittae -tähtiä ovat myös AL Com ja EG Cnc, joilla suurpurkausjakso on noin 20 vuotta. Tulivuori
Marsissa on useita sammuneita tulivuoria, kuten Arsia Mons, Ascraeus Mons, Hecates Tholus, Olympus Mons ja Pavonis Mons, joista jotkut ovat korkeampia kuin mikään vuori Maassa. Kaikki nämä ovat olleet sammuneita jo miljoonia vuosia, mutta Mars Express-luotaimen havainnoissa on merkkejä siitä, että Marsissa on esiintynyt tulivuoritoimintaa lähimenneisyydessäkin.
Jupiterin Io-kuu on vulkaanisesti aktiivisempi kuin mikään muu Aurinkokunnan taivaankappale, mikä johtuu Jupiterin aikaansaamista voimakkaista vuorovesivoimista. Ion tulivuorista purkautuu rikkiä, rikkidioksidia ja silikaattimineraaleja, minkä vuoksi kuun pinta uusiutuu jatkuvasti. Sen laavat ovat aurinkokunnan kuumimpia, ja niiden lämpötila on yli 1 800 K (1 500 °C). Helmikuussa 2001 Iossa tapahtuivat Aurinkokunnan suurimmat tunnetut tulivuorenpurkaukset. Teneriffa
Pico Viejon lounaisrinteellä tapahtui Chahorran purkaus vuonna 1798. Noin sata vuorokautta kestäneitä purkauksia edelsi maanjäristyksiä jo vuonna 1795. Laavat virtasivat kalderan pohjalle aa- ja pahoehoe-laavoiksi. Teneriffan viimeisin purkaus tapahtui vuonna 1909 saaren luoteisosassa vanhan Chinyero-kukkulan kohdalla. Siinä syntyi vuoroin tuhkaa ja basalttista laavaa. Nykyinen Chinyero-kukkula on noin 50 metriä korkea. Lassen Volcanicin kansallispuisto
Vuosina 1914–1921 Lassen Peak-tulivuori purkautui muutaman kerran. Purkauksen seurauksena maanpinnalle nousi laavaa ja tuhkaa. Ne tuhosivat useita Lassenin rakennuksia. Tulivuorta on siitä lähtien tarkkailtu. Vuoden 1980 St. Helens -tulivuoren purkautuminen tehosti valvontaa entisestään Lasseninkin alueella. Nyosjärvi
Tällainen mullistus tapahtui Nyosjärvellä elokuussa vuonna 1986. Tuolloin ilmaan purkautui yhden ainoan yön aikana niin paljon hiilidioksidia, että se syrjäytti hapen suurella alueella ja tukehdutti 1 600–1 800 ihmistä hengiltä. Ihmisten lisäksi kuoli suuri määrä karjaa ja muita eläimiä. Viime vuosikymmeninä Nyosjärven kaasupurkaukset ovat vieneet yhteensä noin 2 000 ihmisen hengen. Vuoden 1986 Nyosjärven katastrofin kaltaiset onnettomuudet on nykyisin pyritty estämään purkamalla järven pohjaan kasautuneita kaasuvarastoja keinotekoisesti ennen kuin hiilidioksidin määrä kasvaa liian suureksi. Eyjafjallajökullin tulivuorenpurkaus 2010
Tunnetaan tapauksia, joissa tulivuoren tuhkapilveen lentäminen on aiheuttanut vaaratilanteita moottorien sammumisen vuoksi, ainakin KLM:n lento 867 Amsterdamista Tokioon Boeing 747:llä 15. joulukuuta 1989 Alaskan Mount Redoubtin purkautumisen yhteydessä ja British Airways:n lento 9 Lontoosta Aucklandiin Boeing 747:llä 24. kesäkuuta 1982 Jaavalla sijaitsevan Galunggungin purkautumisen yhteydessä. Näissä tapauksissa suoritettiin onnistuneet hätälaskut Anchorageen ja Jakartaan. Luettelo suurimmista vulkaanisista purkauksista
Vulkaanisessa purkauksessa tulivuoresta vapautuu laavaa, pyroplastista materiaalia ja erilaisia kaasuja. Useat purkaukset eivät aiheuta vaaraa välittömän läheisyyden ulkopuolelle, mutta suurimmat maapallolla tapahtuneet purkaukset ovat aiheuttaneet merkittäviä alueellisia tai jopa globaaleja muutoksia. Purkaukset ovat vaikuttaneet ilmastoon ja lajien joukkosukupuuttoon. Mont Peléen tulivuorenpurkaus 1902
Mont Peléen tulivuorenpurkaus tapahtui 8. toukokuuta 1902 Ranskaan kuuluvalla Martiniquella. Purkaus tuhosi alueen pääkaupunkina toimineen Saint-Pierren kaupungin, ja siinä sai surmansa noin 30 000 henkeä, eli suurin osa kaupungin asukkaista. Purkaus oli pahimpia Karibialla koettuja luonnonkatastrofeja. Ascraeus Mons
Ascraeus Mons on tulivuori Marsissa. Se on pohjoisin Tharsiksen ylängön kolmesta suuresta tulivuoresta ("Tharsis Montes"). Ascraeus Mons kuuluu Marsin korkeimpiin vuoriin, sillä sen huippu kohoaa yli 18 kilometrin korkeuteen. Tulivuori purkautui viimeksi noin 100 miljoonaa vuotta sitten. Kuun geologinen ajanlasku
Kuuhun on osunut sen olemassaolon aikana useita meteoriittejä, varsinkin sen historian alussa. Kuusta puuttuvat Maassa toimivat seleografiset voimat eli eroosio käytännössä kokonaan. Nykyään Kuun pintaa muokkaavat enää kuunjäristykset ja mikrometeoriittien osumat. Koska pinta on näin muuttumaton, voidaan siitä löytää kaukaistenkin aikojen merkkejä. Esimerkiksi Claviuksen ja Gassendin kraatterit syntyivät 4,4–3,8 miljardia vuotta sitten.
Kuun meret syntyivät basaltin peittäessä tuolloin syntyneet suurimmat kraatterit eli törmäysaltaat noin 3,8–3,2 miljardia vuotta sitten Kuun geologisesti aktiivisella kaudella. Kuun merten reunavuoret, esimerkiksi Montes Apenninus, ovat siis näiden muinaisten kraattereiden törmäyksissä kohonneita reunoja. Kuussa on ollut tulivuoritoimintaa pienemmssä määrin myöhemminkin, mutta se on nykyään päättynyt. Kīlauea
Kīlauea on nuorin ja lounaisin tulivuori Havaijilla. Sen jatkuva purkautuminen alkoi vuonna 1983 ja 21. toukokuuta 2010 se oli jatkunut jo 10 000 päivää. Se onkin pisimpään yhtäjaksoisesti purkautunut tulivuori maailmassa. Tulivuoren itäisellä rift-vyöhykkeellä on Puʻu ʻŌʻō -niminen purkausaukko. Teide
Teide on viimeksi purkautunut vuonna 1909. Sitä edeltäneet merkittävät purkaukset sattuivat vuosina 1704–1706 ja 1798. Teideä on pidettävä edelleenkin toiminnassa olevana ja se kuuluu niiden 16 tulivuoren joukkoon, jotka luonnonmullistusten aiheuttamien tuhojen ehkäisemiselle omistautunut kansainvälinen vulkanologien yhdistys IAVCEI on määritellyt tarkimmin maailmassa seurattaviksi.
Vuori ja sitä ympäröivä 48-kilometrinen kaldera "Las Cañadas" kuuluvat Teiden kansallispuistoon. Puisto on perustettu vuonna 1954, ja se on Kanariansaarten suosituimpia matkailukohteita. Se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2007. Steamboat Geyser
Steamboat Geyser on Yellowstonen kansallispuiston Norrisin geysirlaaksossa sijaitseva geysir. Se on maailman korkeimmalla purkautuva aktiivinen geysir, ja se voi syöstä vettä jopa 90 metrin korkeuteen.
Steamboat Geyser purkautuu epäsäännöllisesti, pääosa sen vesisyöksyistä jää pieniksi. Suurten purkausten välillä voi olla neljä päivää tai jopa 50 vuotta. Isommat purkaukset kestävät noin 3–40 minuuttia, ja ne syöksevät kuumaa vettä jopa 90 metrin korkeuteen. Vain Waimangun geysirin on tiedetty purkautuneen korkeammalle, mutta se on ollut kuollut vuodesta 1904. 1900-luku
1900-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 1900–1999. Se oli mullistava huomattavien teknologisten, ideologisten, yhteiskunnallisten ja lääketieteellisten edistysaskeleiden vuoksi, esimerkiksi kun ensimmäiset ihmiset kävivät kuun pinnalla. Toisaalta myös sodat ja kansanmurhat saavuttivat ennennäkemättömät mittasuhteet. Kolonisaatio alkoi purkautua toisen maailmansodan jälkeen (siirtomaiden itsenäistyminen). Lähes jokainen elämän osa-alue mullistui 1900-luvulla ainakin länsimaissa. Laakiobasaltit
Fanerotsooisen eonin suurimmat mantereiset laakiobasaltit purkautuivat Siperiassa n. 251-249 milj. vuotta sitten. Purkauskeskukset sijaitsivat nykyisen Keski-Siperian tasangolla suurten Ob- ja Lenajokien välissä, maantieteellisen keskuksen sijaitessa noin 500 kilometriä Norilskin kaupungista etelään. Laavavirrat kattoivat kooltaan Euroopan pinta-alaa vastaavan alueen, n. 50°–75° pohjoista leveyttä ja 60°–120° itäistä pituutta, ja kivisulan kokonaistilavuuden on arveltu olleen kahdesta viiteen miljoonaan kuutiokilometriä, joka vastaa n. 100–200-kertaisesti Itämeren vesitilavuutta. Aktiiviseen vaiheeseen liittyi myös pyroklastisia räjähdyspurkauksia, jotka levittivät vulkaanista tuhkaa vielä laavavirtojakin laajemmalle alueelle. Aikojen saatossa vulkaaniset kerrostumat ovat rapautuneet ja kuluneet pois ja alkuperäisistä muodostumista on jäljellä enää vain noin kolmasosa (2 milj. kmalueella). 1910-luku
Silloisen maailman loistoaluksena tunnettu "RMS Titanic" upposi neitsytmatkallaan 15. huhtikuuta 1912 törmättyään jäävuoreen. Haaksirikossa menehtyi 1 500 ihmistä, ja se oli kaikkien aikojen eniten uhreja vaatinut rauhan ajan merionnettomuus.
1910-luvun lopulla monet eurooppalaiset monarkit kokivat loppunsa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksan keisarikunta romahti ja keisari Vilhelm II joutui pakenemaan maasta. Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia päättyi myös ja maa hajosi useaan eri osaan. Venäjällä tapahtuneen vallankumouksen seurauksena tsaari Nikolai II joutui luopumaan kruunusta ja antamaan vallan Aleksandr Kerenskille. Krakataun tulivuorenpurkaus 1883
Purkaus sai aikaan myös voimakkaimman äänen, minkä ihminen on merkinnyt muistiin. Purkauksen ääni oli voimaltaan 180 db 160 km:n päässä, josta laskemalla saadaan tapahtumapaikan äänen voimakkuudeksi 285 db. Sen aiheuttama räjähdys kuultiin jopa Rodriguesin saarella Mauritiuksen lähellä Alice Springsissä Australiassa, 3 600–4 800 km:n päässä kuin etäisenä tykkitulena ja kiväärin laukauksina. Purkauksen synnyttämä paineaalto kiersi Maan ainakin kuusi kertaa. Mauna Kea
Mauna Kea purkautui viimeksi noin 3 500 – 4 500 vuotta sitten. Vuoren alla tapahtuvat heikot maanjäristykset voivat olla merkki purkauksesta lähitulevaisuudessa. Vuoren laella olevat herkät tähtitieteelliset havaintolaitteet reagoisivat kuitenkin vuoren pinnan nousuun ennen mahdollista purkausta. Vuoren iäksi arvioidaan noin miljoona vuotta. Karthala
Sekä kaldera että itse vuori ovat muotoutuneet vähitellen jokaisen purkauksen ja laavavirtojen seurauksena. Karthalan viimeisin suuri purkaus tapahtui vuonna 2005, jolloin tuhansia saaren asukkaita evakuoitiin turvaan. Pienempiä purkauksia vuorella on sattunut muun muassa toukokuussa 2006 ja tammikuussa 2007, jolloin Grande Comoren saari asetettiin purkauksen vuoksi hälytystilaan. 1903 vuoresta purkautuneet myrkylliset kaasut surmasivat 17 henkeä. Vuonna 1860 Karthalasta lähtöisin oleva laavavirta ylsi saaren länsirannikolla sijaitsevan Komorien pääkaupungin Moronin pohjoispuolelle, 13 kilometrin päähän tulivuoresta. Laavavirrat ovat yltäneet rannikolle saakka useamminkin sekä saaren länsi- että itäpuolella. Keskimäärin Karthalalla on ollut tapana purkautua 11 vuoden välein ja 1800-luvulta lähtien purkauksia on kertynyt yli toistakymmentä. Tulivuorenpurkaus
Tuhoisia varhaisia tulivuorenpurkauksia olivat muun muassa Vesuviuksen, Santorinin ja Toban purkaukset. Laava
Sana laava tulee italiasta ja on ilmeisesti johdos latinan sanasta "labes", joka merkitsee vyöryä tai putoamista. Ensimmäisen kerran sanaa käytti ilmeisesti Francesco Serao kirjoittaessaan Vesuviuksen vuonna 1737 sattuneesta purkauksesta. Krakatau
Krakatau alkoi purkautua toukokuussa 1883 synnyttäen valtavan purkauspilven. Toukokuun 20. päivänä kuultiin 160 kilometrin päässä Bataviassa (nykyinen Jakarta) tykistön ammuntaa muistuttavaa pauketta. Pienten räjähdyspurkausten sarja tuli Perboewatanista, yhdestä Krakataun kolmesta kraatterista. Kukkakaalia muistuttava purkauspilvi oli 3 000 metriä korkea, mutta kasvoi pian 11-kilometriseksi. Purkaus oli ensimmäinen Indonesian saarilla 200 vuoteen. Tulivuori hiljeni kesäkuun alussa, mutta alkoi purkautua uudelleen 16. kesäkuuta 1883. Kesäkuun puolessavälissä Perboewatanin kraatteri oli tuhoutunut suureksi osaksi pienehköissä räjähdyksissä. Heinäkuun puolivälissä Sundasalmesta löydettiin kellumasta hohkakiveä. Elokuun 11. päivään mennessä tuhkaa alkoi levitä pieneltä vuorelta. Pompeii (kappale)
Kappaleen sanoitus kertoo antiikin ajan Pompejin kaupungista, joka tuhoutui Vesuviuksen purkautuessa vuonna 79. Kappale oli ehdolla Brit Awardsissa vuoden brittiläisen singlen kategoriassa. Bárðarbunga
Vuonna 1996 Bárðarbunga sulatti jäätikköä ja aiheutti valtaisan jökulhlaupin. Helmikuussa 2011 tutkijat ilmoittivat uuden purkauksen olevan mahdollinen.
1970-luvulta alkaen seismisesti aktiivinen tulivuori alkoi elokuussa 2014 näyttää heräämisen merkkejä. Maanjäristyksiä on todettu jatkuvasti. Veden sähkönjohtavuus oli lisääntynyt, mikä kertoi, että maan uumenista on jotain ainesta päässyt veden sekaan. Purkautumisriski oli aamulla 20. elokuuta viisiportaisella asteikolla toiseksi korkeimmalla eli nelosella. Purkaus alkoi 28. elokuuta 2014 ja jatkui yhtäjaksoisesti 28. helmikuuta 2015 saakka. Mount Redoubt
Mount Redoubt purkautui viisi kertaa maanantain 23. maaliskuuta vastaisena yönä. Tuhkapilvi levisi yhdeksän kilometrin päähän tulivuoresta. Sunnuntaina alkaneissa purkauksissa tuhkaa nousi yli 14 kilometrin korkeuteen. Tutkijat varoittivat jo tammikuussa 2009 tulossa olevasta purkauksesta. Purkaus jatkuu edelleen. Pompeji
Purkauksesta on säilynyt yksi silminnäkijäkuvaus kuululta kirjailijalta Plinius nuoremmalta. Hänen enonsa, luonnontutkija ja laivastokomentaja Plinius vanhempi kuoli purkauksessa lähdettyään evakuoimaan asukkaita Vesuviuksen läheisyydestä. Hän kuoli todennäköisesti hiilidioksidimyrkytykseen.
Plinius nuorempi kirjoitti historioitsija Tacitukselle:
Plinius nuorempi kuvaa enonsa ja itsensä rauhallisuuden perikuviksi luonnonvoimien edessä, aivan kuten stoalaisen filosofian harrastajille oli sopivaa. Kaikki muut sen sijaan olivat ilmeisessä paniikissa tapahtumien johdosta. On mielenkiintoinen sattuma, että Plinius vanhempi oli paikalla, sillä hänellä oli todennäköisesti senhetkisen maailman parhaat edellytykset tunnistaa ilmiö. Hänkin kuitenkin suhtautui siihen lähinnä uteliaasti.
Purkaus kesti yhteensä yli vuorokauden. Pompeji oli kauempana kuin Herculaneum, joka peittyi saman tien mudan ja laavan sekoitukseen. Pompejista alkuvaiheessa paenneet ihmiset pystyivät vielä pelastautumaan, sillä satanut tuhka ja hohkakivi ovat suhteellisen kevyttä materiaalia ja ulkona liikkuminen oli mahdollista. Useimmat asukkaat eivät kuitenkaan ymmärtäneet paeta tai he pelkäsivät omaisuutensa tulevan ryöstetyksi heidän poissa ollessaan. Osa paenneista palasi kaupunkiin kesken purkauksen. Gunung Kerinci
Kerinci on aktiivinen tulivuori ja se on purkautunut useasti vuoden 1838 ensimmäisen rekisteröidyn purkauksen jälkeen . Viimeisin purkaus tapahtui vuonna 2004 VEI-asteikon lukemalla 2 . Tämän jälkeen tulivuoren aktiivisuus on ollut kasvussa ja alueen asukkaita on myös varoitettu asiasta . Tulivuorenpurkaus
Tuhoisimpia purkauksia ovat maan sisään patoutuneen kaasun aiheuttamat räjähdyspurkaukset, joissa tulivuoren huippu tai osa reunaa lentää ilmaan. Räjähdyksen aiheuttaa pääasiassa vulkaanisten kaasujen laajeneminen, kun ne pääsevät suuresta paineesta ilmakehään, tai magman joutuminen kosketuksiin veden kanssa. Tällaisia räjähdyspurkauksia ovat Vulcano- ja Plinius-purkaukset, joissa magma on sitkasta ja tukkii helposti purkausaukon. Räjähdykset levittävät suuret määrät magmaa tuhkana ja karkeampana pyroklastisena materiaalina. Laavaa ei niissä kuitenkaan synny paljoakaan. Plinius-purkaus voi loppuvaiheessa jopa tuhota koko vuoren. Venäjän ympäristöpolitiikka
Tšernobylin ydinvoimalan nelosreaktori räjähti 26.4.1986 klo 1:23 Moskovan aikaa. Räjähdys ja sitä seurannut tulipalo sylkivät taivaalle 10 päivän ajan radioaktiivisia aineita. Ne levisivät Eurooppaan ja ympäri maailmaa. Laskeuman määrä vaihteli tuulten ja sateiden mukaan. Suomessa korkeimmat mitatut arvot olivat 60 kBq/m ja keskiarvo 10,7 kBq/m. Itävallassa, Kreikassa ja Skandinaviassa mitattiin paikoin yli 100 kBq/m säteilyarvoja. Onnettomuus aiheutti laajalle alueelle radioaktiivisen laskeuman Venäjällä, Ukrainassa ja Valko-Venäjällä (cesium-137, strontium-90 ja plutonium). Pahiten saastuneilla alueilla on metsää, jossa metsäpalot ovat yleisiä. Vuonna 1986 oli 1775 metsäpaloa, jossa paloi 2336 ha metsää. Metsäpalot vaikuttavat radioaktiivisuuden kulkeutumiseen. 30 km alueelta tuhansia ihmisiä ja eläimiäa evakuoitiin. Mont Peléen tulivuorenpurkaus 1902
Kaupungin tuhonnut purkaus alkoi aamulla 8. toukokuuta. Tuolloin tulivuoren kraatterin seinämä luhistui, mikä aiheutti tuhatasteisen pyroklastisen tuhkapilven purkautumisen alas vuoren rinnettä kohti Saint-Pierreä yli 200 kilometrin tuntinopeudella. Kaupunkiin se osui noin kello 8. Varsinainen tuho tapahtui vain muutamissa sekunneissa ja useat kuolivat välittömästi. Kuuma kaasu sytytti myös kaupungin suuret rommivarastot, jolloin osa niistä räjähti ja osasta alkoi levitä palavaa nestettä kaupunkiin. Kaupungin satamaan saapuessaan kaasupilvi tuhosi 20 ankkurissa ollutta laivaa. Satamassa tuhoutui muun muassa höyrylaiva "Grappler" ja amerikkalainen purjealus "Roraima". Kaksi "Roraiman" merimiestä pelastautui hyppäämällä mereen muiden saadessa surmansa. Englantilaisen höyrylaiva "Roddamin" onnistui ainoana sataman laivana paeta merelle. Suomi 1990-luvulla
Elinajanodote kasvoi hieman. Vuosina 1986–1990 syntyneiden poikien elinajanodote oli 70,7 vuotta ja tyttöjen 78,8 vuotta. Vastaavat luvut vuonna 1999 syntyneille pojille oli 73,3 vuotta ja tytöille 81,0 vuotta. Imeväiskuolleisuus laski vuoden 1990 5,6 promillesta vuoden 1999 3,6 promilleen, ja oli eräs maailman alhaisimmista. Itsemurhien määrä oli Suomessa huipussaan 1990-luvun alussa talouslaman keskellä, jolloin oman kätensä kautta kuoli noin 1 500 suomalaista vuodessa. Tämän jälkeen itsemurhat ovat alati vähentyneet: vuosikymmenen lopulla Suomessa tapahtui noin 1 200 ja 2010-luvulla noin 800 itsemurhaa vuodessa. Tunguskan räjähdys
Venäläisen geologin Vladimir Epifanovin ja saksalaisen astrofyysikon Wolfgang Kundtin mukaan Tunguskan räjähdys saattoi olla peräisin maan alta purkautuneesta metaanikaasupilvestä, joka räjähti kovassa paineessa sisäsyntyisen salaman sytyttämänä. Kyseessä olisi Kundtin mukaan ollut siis sulien kivimassojen Maan sisuksista pintaan nostaman maakaasupurkauksen aiheuttama räjähdys. Metaani olisi ollut peräisin vulkaanisesta toiminnasta: räjähdyksen episentrumi sijaitsee keskellä 250 miljoonan vuoden ikäistä Kulikovski-nimistä vulkaanista kraatteria ja alueen läpi kulkee useita siirroslinjoja. Eräs toinen venäläinen geologi osoitti tutkimuksillaan 1980-luvulla, että räjähdyksen episentrumi sijaitsee suuren kaasukasaantuman yläpuolella. Metaaniräjähdykseen viittaavat myös muun muassa Euroopassa havaitut valoisat yöt, jotka alkoivat jo 29. kesäkuuta eli ennen varsinaista räjähdystä ja joita on aiemmin havaittu lähinnä Krakataun tulivuorenpurkauksen yhteydessä. Puut eivät myöskään kaatuneet täysin yhdensuuntaisesti yhdestä pisteestä poispäin, vaan niiden muodostamat säteittäiset kuviot ovat lähtöisin kahdesta tai useammasta keskipisteestä ja ovat luonteeltaan aaltoilevia ja maastoa seuraavia. Osa puista on säilynyt elävinä laaksossa lähellä räjähdyksen tapahtumapaikkaa, ja myös varsinaisen tuhoalueen ulkopuolella on pieniä kaatuneiden puiden saarekkeita. Siten puutuhot eivät välttämättä olisi ulkopuolelta tulleen räjähdyksen aiheuttamia. Kaasuräjähdyksen vaikutukset vastaavat muuten vetypommia, paitsi radioaktiivinen säteily puuttuu. Kääpiönova
Kääpiönovia tunnetaan muutamia satoja. Niiden purkausjakso on epäsäännöllinen ja vaihtelee välillä 20–600 vuorokautta. Purkauksissa kääpiönova kirkastuu 2–6 magnitudia eli 5–250-kertaiseksi. Kirkastuminen vie 1–5 vuorokautta ja himmeneminen 10–15 vuorokautta. Kirkkaus voi maksimissa olla jonkin aikaa suunnilleen sama. Mitä suurempia kirkastumiset ovat, sitä harvemmin ne tapahtuvat. Komeetta
Ytimen koossapitävät voimat ovat siinä määrin heikot, että kaasun ja pölyn irtoaminen, valtavat lämpötilanvaihtelut komeetan kulkiessa radallaan ja planeettojen aiheuttamat vuorovesivoimat saavat ytimen usein hajoamaan pienempiin osiin komeetan saapuessa lähelle periheliään. Esimerkiksi Westin komeetan nähtiin hajoavan neljään tai viiteen osaan pian perihelinsä jälkeen vuonna 1975; Shoemaker-Levy 9 puolestaan ohitti Jupiterin vain 21 000 kilometrin päästä vuonna 1992 ja hajosi sadoiksi kappaleiksi, ja kaksi vuotta myöhemmin se törmäsi planeettaan. Tapaus oli ensimmäinen tähtitieteilijöiden havaitsema taivaankappaleiden välinen törmäys. Myös Siperiassa vuonna 1908 tapahtunut Tunguskan räjähdys saattoi olla komeetan aiheuttama. Supernova
Valesupernova on tapahtuma, jossa supermassiivinen tähti räjähtää vain osittain synnyttäen supernovalle tyypillisen paineaallon kuitenkin kirkastuen vain vähän verrattuna supernovaan. Valesupernovassa tähti ei myöskään tuhoudu kokonaan. Berkeleyn yliopiston tutkijat arvelevat että vuonna 1843 tapahtunut Eta Carinaen supernovaräjähdystä huomattavasti vaisumpi räjähdys olisi ollut valesupernova pintapurkauksen sijaan. Tutkijaryhmä myös arvelee että yli 30 auringon massaisten supermassiivisten tähtien loppuhetkiin saattaa kuulua useampia pienempiä räjähdyksiä ennen tähden luhistumista mustaksi aukoksi. Krakataun tulivuorenpurkaus 1883
Purkauksen voima oli tulivuoriasteikolla VEI 6 200 Mt eli noin neljä kertaa suurempi kuin suurin ihmisen räjäyttämä vetypommi Tsar-Bomba tai 10 000 Hiroshiman atomipommia. Purkaus sinkosi 10 km³ tiheää kiveä (DRE) vastaavan määrän ainetta. Räjähdys synnytti halkaisijaltaan n. 5 km:n suuruisen kraatterin. Purkaus hajotti 450 m korkean saaren pikkusaariksi, joiden keskellä syntyi jopa 275-metrinen syvänne.