Missä Otto Kalvitsa syntyi?
Otto Kalvitsa
Otto Kalvitsa (, 21. marraskuuta 1888 Kontiolahti – 7. maaliskuuta 1930 Sangar) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen lentäjä. Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle paennut Kalvitsa oli Neuvostoliiton Arktisten alueiden ilmailun pioneeri, joka teki useita pitkiä lentoretkiä Venäjän Kaukoidässä ja Siperiassa. Matkojensa aikana hän kartoitti muun muassa Itä-Siperian meren rannikkoseutuja lento- ja laivaliikennettä varten. Kalvitsa kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1930. Otto Kalvitsa
Otto Kalvitsa syntyi vuonna 1888 sahatyöläisen perheeseen Pohjois-Karjalan Kontiolahdella. Kansakoulun jälkeen hän pääsi isän kustantamana Helsingin teollisuuskouluun ja opiskeli kahtena vuotena myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Vuonna 1903 Kalvitsa meni töihin Hietalahden telakalle saadakseen rahaa jatko-opintoihinsa. Neljän vuoden kuluttua hän aloitti lämmittäjänä Suomen Höyrylaiva Oy:n aluksella "Pollux" ja oli myöhemmin konemiehenä Victor Ekin aluksella "Sicilia". Kalvitsa jäi maihin 1912 ja valmistui vuotta myöhemmin teollisuuskoulusta koneenkäyttäjäksi. Tämän jälkeen hän purjehti Päijänteen sisävesilaivoilla ja ehti vielä sisällissodan alla työskentelemään lahtelaisessa metalliverstaassa.
Osmo Vänskä
Osmo Antero Vänskä (s. 28. helmikuuta 1953 Sääminki) on suomalainen Grammy-palkittu kapellimestari ja klarinettitaiteilija. Otto Kretschmer
Otto August Wilhelm syntyi 1. toukokuuta 1912 Ober-Heidaussa silloisessa Sleesiassa opettaja Friedrich Otto Kretschmerin ja hänen puolisonsa Alicen (o.s. Herbig) poikana. Syntymäpaikka on nykyisin Golanka Dolna Puolassa. Otto aloitti koulunkäynnin Heidaun alakoulussa ja jatkoi opintojaan Wahlstattin reaalilyseossa. Otto Julius Bierbaum
Otto Julius Bierbaum (28. kesäkuuta 1865 Zielona Góra – 1. helmikuuta 1910 Dresden) oli saksalainen toimittaja ja kirjailija, jonka monipuoliseen tuotantoon kuuluu muun muassa runoja. Hän käytti myös pseudonyymiä Martin Möbius. Hän opiskeli filosofiaa, oikeustiedettä, itämaisia kieliä ja historiaa. Otto Kotonen
Otto Kotosen vanhemmat olivat talollinen Tuomas Kotonen ja Maria Villi ja puoliso vuodesta 1907 Fanny Adéle Paasio (Pehrman). Varatuomari Anton Kotonen oli hänen veljensä. Otto Kotonen kävi kansanopiston 1896 ja maanviljelyskoulun 1898 ja toimi maanviljelijänä Luumäellä 1898–1907. Tuorlan maanviljelyskoulun palveluksessa hän oli 1907–1908 ja sitten "Viipuri-lehden" toimittaja 1908–1916 ja päätoimittaja 1916–1918. Karjalan Kansalaisliiton sihteerinä Kotonen toimi vuodesta 1918. Hän oli myös muun muassa piirisihteerinä mukana Suomalaisen puolueen ja Kokoomuksen toiminnassa, samoin kuin toimi useissa eri yhdistyksissä ja järjestöissä. Kotonen oli 1920-luvun alusta kuolemaansa saakka "Vapaa Karjala" -lehden päätoimittaja. Suomen sisällissodassa vuonna 1918 punaisten vangitsema Kotonen toimi 1930-luvun alussa Suomen Lukon, Lapuan liikkeen ja IKL:n piirissä. Oskar Klein
Klein syntyi Danderyyn kunnassa, Ruotsissa. Hän oli Ruotsin ensimmäisen rabbin, Gottlieb Kleinin, ensimmäinen lapsi. Hän pääsi jo nuorena opiskelemaan Nobel-instituuttiin, jossa häntä opetti Svante Arrhenius. Arrhenius halusi lähettää Kleinin Jean-Baptiste Perrin luo Pariisin yliopistoon, mutta alkanut ensimmäinen maailmansota muutti suunnitelmia. Otto Männistö
Otto Aleksander Männistö (8. huhtikuuta 1888 – 3. heinäkuuta 1918) oli urjalalainen työmies ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Vilho Virta
Vilho Virta syntyi Tampereella ja jäi orvoksi jo seitsemänvuotiaana. Hän pääsi kuitenkin kirjansitojan oppiin ja kiersi 18-vuotiaasta saakka eri puolilla Suomea harjoittamassa ammattiaan. Samalla hän oppi ruotsinkieliseltä mestariltaan ja saksalaiselta työtoveriltaan molempien puhumat kielet. Virta asettui pian Helsinkiin ja liittyi samalla Viktor Julius von Wright perustamaan Helsingin Työväenyhdistykseen. Se kuului niin sanottuun wrightiläiseen työväenliikkeeseen, joka oli pääosin porvariston muodostama ja hallitsema varhainen työväenliike. Sen mukaan työntekijöiden ja työnantajien välillä ei vallinnut mitään sovittamatonta ristiriitaa. Saksantaitoinen Virta oli kuitenkin tutustunut sikäläisten sosialistien ajatuksiin ja vaati jo vuonna 1893 wrightiläistä työväenliikettä radikalisoitumaan. Otto Karvinen
Otto Karvinen (s. 8. huhtikuuta 1990 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Oulun Kärpissä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Karvista on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi. Hän pelaa useimmiten "rouhijana" alemmissa ketjuissa. Karvinen on tunnettu myös varsin jäähyherkkänä pelaajana, mistä kertoo mm. SM-liigan jäähypörssin voitto kaudella 2014–2015. Hän on ajoittain myös tapellut. Pentti Kaitera
Pentti Veikko Kaitera (19. marraskuuta 1905 Rantasalmi – 8. kesäkuuta 1985 Helsinki) oli Teknillisen korkeakoulun maatalouden vesirakennuksen ja vesitalouden professori vuosina 1942-1972. Hän oli Oulun yliopiston perustamisen primus motor ja ensimmäinen rehtori. Kaiteran merkittävimmät tutkimukset käsittelivät tulvien suuruuden analysointia, lumen kertymistä ja sulamista sekä lumen pinnasta tapahtuvaa haihduntaa, maankuivatusta ja kastelua. Hän tutki myös mantereiden liikkeitä ja kehitti niitä selittävän teorian. Kaitera oli suomalaisen kehitysyhteistyön pioneereja. Hänen elämäänsä leimasi syvä kristillinen vakaumus. Janove Ottesen
Janove Ottesen (oikea nimi Jan Ove, s. 27. elokuuta 1975) on norjalainen muusikko, joka syntyi Brynessä, Norjan Rogalandissa. Hän laulaa ja soittaa muun muassa kitaraa, rumpuja, Hammond -urkuja ja pianoa. Hänet tunnetaan erityisesti norjalaisen alternative rock-yhtyeen Kaizers Orchestran keulakuvana. Otto Marttila
Otto Verner Marttila (30. joulukuuta 1879 Janakkala – 20. maaliskuuta 1955 Janakkala) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi useita kertoja kansanedustajana. Hän toimi kansanedustajan tehtävissä vuosina 1911–1917, 1922–1924, 1929–1930 ja 1933–1939, kuuluen sosiaalidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Lisäksi hän oli useita kertoja presidentin valitsijamiehenä. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvo 1941 aktiivisesta toimimisesta Janakkalan kunnan luottamustehtävissä. Otho
Marcus Salvius Otho Caesar Augustus (synt. "Marcus Salvius Otho", yleisesti Otho) (28. huhtikuuta 32 – 16. huhtikuuta 69) oli Rooman keisari, joka hallitsi 15. tammikuuta 69 – 16. huhtikuuta 69. Otho oli niin kutsutun neljän keisarin vuoden toinen keisari. Otto Kalvitsa
Toukokuussa 1923 Kalvitsa loukkaantui vakavasti lento-onnettomuudessa, mutta palasi palvelukseen pitkän toipumisajan jälkeen. Elokuussa 1925 hän teki ensimmäisen lentonsa arktiselle alueelle, kun Kalvitsa lensi yhdessä Boris Tšudnovskin kanssa Leningradista Arkangelin kautta Novaja Zemljan saarille. Heidän päätehtävänsä oli etsiä sopivia laivareittejä koillisväylää varten. Kalvitsa ja Tshudnovski tutkivat erityisesti Novaja Zemljan saaria erottavaa Matotškin Šarin salmea. Kesäkuussa 1926 hän matkusti lentokoneineen rahtilaivalla Vladivostokiin, jossa Kalvitsa osallistui Georgi Ushakovin johtamaan Wrangelinsaaren retkikuntaan. Tarkoituksena oli kartoittaa saarta sekä etsiä paikkaa ensimmäistä pysyvää neuvostoliittolaista siirtokuntaa varten. Strategisesti tärkeästä saaresta olivat kiinnostuneet myös Yhdysvallat ja Kanada. Otto Valle
Otto Ferdinand Valle (4. tammikuuta 1899 Helsinki – 28. marraskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen maataloustutkija. George Orwell
George Orwell, oikealta nimeltään Eric Arthur Blair (25. kesäkuuta 1903 Motihari, Bengali, Intia – 21. tammikuuta 1950 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen kirjailija ja toimittaja. Hänen kirjoistaan tunnetuimpia ovat Espanjan sisällissotaa kuvaava reportaasi "Katalonia, Katalonia", neuvostokommunismia vertauskuvallisesti kritisoiva "Eläinten vallankumous" ja antitotalitaristinen dystopiakuvaus "Vuonna 1984". Augustus
Augustus syntyi Roomassa nimellä Gaius Octavius Thurinus. Octaviukset eivät olleet alkuperäisiä roomalaisia, vaan he olivat kotoisin Latiumin alueen eteläosassa olevasta Velitraen kaupungista. Suku oli kuitenkin arvostettu ja varakas. Octaviuksen isä Gaius Octavius kuului ritarisäätyyn, ja hänen saavutettuaan kvestorin arvon hänet valittiin senaattiin. Päästessään senaattiin vanhempi Octavius oli ollut avioliitossa erään Ancharian kanssa ja saanut tämän kanssa tyttären Octavia maiorin, mutta Octavius erosi Anchariasta ja avioitui Julius Caesarin sisarentyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Pari sai pian tyttären, jonka nimeksi tuli Octavia minor. Vuonna 63 eaa. pari sai vihdoin odotetun pojan, tulevan keisari Augustuksen. Dio Cassius kertoo, että astrologit ennustivat vastasyntyneelle Gaiukselle huonoa tulevaisuutta, mutta tämä on luultavasti jälkikäteinen keksintö. Pikku Gaius vietti ensimmäiset vuotensa isänsä tilalla Velitraessa. Samalla hänen isänsä eteni urallaan, ja hänen palveltuaan preetorina hänet lähetettiin vuodeksi Makedonian maaherraksi. Ollessaan paluumatkalla Italiaan Makedoniasta vuonna 59 eaa. Octavius kuoli yllättäen. Poika Octavius oli tuolloin vasta nelivuotias. Kaarel Robert Pusta
Pusta syntyi Narvassa vuonna 1883 ja hänellä oli nuorena yhteyksiä radikaaliliikkeeseen. Vuonna 1903 hän joutui pidätetyksi tsaarin vastaisesta toiminnasta. Hänen sellitoverinsa oli Mihail Kalinin, josta tuli sittemmin merkittävä bolševikkijohtaja. Vuodesta 1904 Pusta asui ulkomailla Englannissa, Ranskassa ja Sveitsissä. Hän opiskeli Pariisissa ja Bernissä pitäen samalla yllä yhteyksiä radikaaliliikkeeseen Virossa esimerkiksi ottamalla osaa vasemmistolaisen "Uudised"-lehden toimintaan. Pusta palasi Viroon vuonna 1906 työskennellen ensin Virulane-lehdelle (1906–8) ja sittemmin Paevalehtelle (1910–14). Vuonna 1915 Pusta nostettiin Venäjän armeijaan, jossa hän toimi armeijan siviilihallinnossa. Otto Kalvitsa
Samalla aluksella olivat myös Heinolan rintamapäällikkö Hannes Järvimäki sekä Ruskealasta kotoisin ollut räätäli Albin Sutinen (s. 1867), joiden kanssa Kalvitsa matkusti puolentoista viikon kuluttua Moskovan koillispuolella sijainneelle Buin pakolaisleirille. Kalvitsa vietti leirillä reilun kuukauden ajan, toimien muun muassa veturinkuljettajana. Buissa joukkoon liittyi loviisalainen sorvari Karl Heideman (s. 1895), jonka kanssa miehet palasivat Pietariin heinäkuun lopussa. Kalvitsa yritti takaisin Suomeen perheensä luokse, mutta bolševikit vangitsivat hänet Vaskelan kylässä valkoisten vakoojana. Viikon kuluttua Kalvitsa vapautettiin Eino Rahjan myötävaikutuksella. Olli Koivistoinen
Olli Koivistoinen syntyi Räsahon talon saunassa Loviisa Koivistoisen aviottomana lapsena, hänen isänsä oli tohmajärveläinen miilunpolttaja Olli Haara. Ollilla ja hänen vaimollaan Kustaavalla oli taas kaksi poikaa joista kumpikin kuoli isorokkoon. Jonkinlaisena metsänvartijana toiminut Olli Koivistoinen asui vaimoineen suon laidassa sijainneessa vanhassa mökissä joka saattoi olla peräisin 1700-luvulta. Luhanka
Poliitikko Hertta Kuusinen on syntynyt Luhangassa vuonna 1904. Kirjailija Kreetta Onkeli on puolestaan viettänyt Luhangassa lapsuutensa. Säveltäjä Toni Edelmann asui vaimonsa, ohjaaja Kiti Luostarisen kanssa Luhangassa. Luhangassa on myös kuvattu elokuva Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin. Joel Otto
Joel Otto (s. 29. lokakuuta 1961 Elk River, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä, joka valmentaa WHL:ssä pelaavaa Calgary Hitmeniä. Otto voitti Stanley Cupin Calgary Flamesin paidassa vuonna 1989. Olavi Uusivirta
Olavi Uusivirta (s. 28. heinäkuuta 1983 Helsinki) on suomalainen muusikko, laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hänen tunnettuja kappaleitaan ovat muun muassa ”Me ei kuolla koskaan”, ”On niin helppoo olla onnellinen”, ”Raivo härkä”, ”Ollaanko tämä kesä näin?”, ”Hän laulaa kuin kuolisi huomenna”, ”Nukketalo palaa”, ”Tiet etäisyyksiin” sekä Anna Järvisen kanssa levytetty duetto ”Nuori ja kaunis”. Otto-Ville Mikkelä
Otto-Ville Mikkelä (s. 24. huhtikuuta 1968 Helsinki) on itähelsinkiläinen opettaja ja tapahtumajärjestäjä. Hän on ollut keskeinen järjestäjä Roihuvuoren kyläjuhlilla ja Roihuvuoren Hanami-juhlilla. Otto Brunfels
Otto Brunfels (myös Brunsfels tai Braunfels, 1488 Mainz – 23. joulukuuta 1534 Bern, Sveitsi) oli saksalainen teologi ja kasvitieteilijä. Carl von Linné nimesi hänet ”Kasvitieteen isien” joukkoon. Otto Brusiin
Brusiinin vanhemmat olivat Harvialan kartanon omistaja Edmund Wilhelm Brusiin ja Elisabeth Eufrosyne Nyström. Kartano myytiin jo Otto Brusiinin lapsuudessa. Brusiin pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1924 ja lähti opiskelemaan oikeustiedettä Helsingin yliopistoon valmistuen sieltä 1929. Auskultoituaan Vaasan hovioikeudessa Brusiin siirtyi tutkijan uralle, ja hän suuntasi kiinnostuksensa oikeusteoriaan ja yleisten filosofisten kysymysten pohdintaan. Samalla aiemmin Kokoomukseen kuulunut Brusiin siirtyi poliittisesti vasemmalle mutta hän ei kuitenkaan sitoutunut mihinkään tiettyyn poliittiseen ryhmään. Brusiin liittyi myös Nuoren Voiman Liittoon 1931, ja vuonna 1934 hänestä tuli kirjailija Mika Waltarin johdolla toimineen Kerho 33:n johtokunnan jäsen. Kerho 33:n kautta Brusiin solmi yhteydet myös Tulenkantajiin. Otto Skorzeny
Otto Skorzeny syntyi Wienissä Itävalta-Unkarissa pitkän sotilasperinteen omaavaan keskiluokkaiseen sukuun. Ollessaan opiskelijana Wienin teknillisessä korkeakoulussa 1920-luvulla Skorzeny harrasti miekkailua. Hän osallistui viiteentoista kaksintaisteluun, joista kymmenennessä sai poskeensa viillon, joka jätti hänen kasvoihinsa arven. Skorzeny liittyi Itävallan kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1931 ja vähän ajan kuluttua myös SA:n riveihin. Hän osoitti pätevyytensä miehistön johtamisessa ja sekaantui osaltaan Itävallan liittämiseen natsi-Saksaan pelastaessaan 12. maaliskuuta 1938 Itävallan presidentin Wilhelm Miklasin joutumasta öykkäröivien natsien ampumaksi. Otto Kleinschmidt
Konrad Ernst Adolf Otto Kleinschmidt (13. joulukuuta 1870 Geinsheim am Rhein Saksa – 25. maaliskuuta 1954 Lutherstadt Wittenberg) oli saksalainen lintutieteilijä ja teologi. Otto Peitsalo
Otto Peitsalo (13. maaliskuuta 1870 Lieto – 16. toukokuuta 1929 Helsinki) oli suutari ja kauppakoulukurssin käynyt, joka toimi Turun nahka- ja jalkinekauppa Oy:n liikkeenjohtajana, kauppa- ja meijeriliikkeen harjoittajana, Rauman nahkatehtaan edustajana vuoteen 1904, Rauman osuuskaupan johtajana 1904–1916 sekä osuusliike Kansan johtajana Porissa 1917–1918. Hän joutui sisällissodan jälkeen vankilaan poliittisista syistä 1918–1920, jonka jälkeen toimi Osuustukkukaupan toimistonhoitajana 1920–1921 sekä osuusliike Tarmolan toimitusjohtajan 1921–1925 sekä kaupan keskusvaliokunnan neuvontaosaston matkatarkastajana 1926–1929. Immanuel Kant
Immanuel Kant – joka kastettiin nimelle ”Emanuel” mutta vaihtoi nimensä myöhemmin muotoon ”Immanuel” – syntyi vuonna 1724 Saksan Königsbergissä, nykyisessä Venäjän Kaliningradissa, joka oli tuohon aikaan Itä-Preussin pääkaupunki. Hän vietti koko elämänsä kotikaupungissaan tai sen liepeillä. Hänen isänsä oli Johann Georg Kant, memeliläinen satulaseppä, nykyisen Liettuan Klaipėdasta, ja hänen äitinsä Anna Regina Reuter. Hänellä oli useita sisaruksia. Kant opiskeli muun muassa kaupungin Collegium Fridericianumissa. Nuoruudessaan Kant oli tasainen mutta ei huomiota herättävä oppilas. Hänen kasvatettiin pietistisessä kodissa painottaen hartautta, nöyryyttä ja Raamatun kirjaimellisuutta. Näin Kant sai ankaran ja kurinalaisen kasvatuksen, joka suosi latinaa ja uskonnollisia aiheita matematiikan ja luonnontieteen sijasta. Myöhemmin Kant kuvasi tuota aikaa onnettomaksi. Kantin äiti kuoli vuonna 1737. Hertta Kuusinen
Hertta Kuusinen syntyi Luhangassa vuonna 1904. Hänen isänsä oli poliitikko Otto Wille Kuusinen, äiti Saima (o.s. Dahlström) oli luhankalaisen kartanon tytär. Perheen esikoinen Aino Elina oli kuollut, minkä vuoksi Hertallekin annettiin toiseksi nimeksi Elina. Outi Popp
Outi Popp, Outsa Popp (oik. Outi Ahola, s. 1957 Marttila) on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja, kirjailija ja sanomalehtikolumnisti. Poppin toimittajaura alkoi Rockradiossa vuonna 1981 "Rockradion Toivelevyt"-ohjelmassa. Vuonna 1983 Popp voitti suosituimman radioäänen Telviksen. Vuonna 1985 hän oli mukana perustamassa Radio Cityä, jossa hänen ohjelmiaan olivat mm. Outsan Pystis ja Outsan Pesula. Saman vuonna hän myös levytti sooloalbumin "Astu siniseen huoneeseeni" (JP-Musiikki), jonka kappaleiden sävellyksistä ja sanoituksista vastasi Twiggy Oliver. 1990-luvulla Popp juonsi Radiomafiassa ohjelmia Ooppera ja Outsan Huone ja Radio Suomessa Kovan päivän iltaa. Väinö Karvinen (opettaja)
Karvisen vanhemmat olivat maanviljelijä Aleksanteri Karvinen ja Katri Loviisa Rautiainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1904 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1907. Karvinen asui vuodesta 1908 lähtien Kuopiossa ja toimi kauppaoppilaitoksen äidinkielen lehtorina ja teollisuuskoulun opettajana. Karvinen harrasti kotiseututyötä ja hän kirjoitti Kuopion kulttuurihistoriasta artikkeleita lehtiin ja vuosikirjoihin. Karvinen piti myös radioesitelmiä ja hän oli suosittu juhlapuhuja. Toukokuussa 1939 Karvinen johti sanoittamansa "Kallan ranta"-kantaatin esitystä Pohjois-Savon Maakuntaliiton maakuntajuhlassa joka pidettiin Kuopion Väinölänniemen kentällä. Kalervo Palsa
Kalervo Palsa syntyi ja asui suurimman osan elämästään Kittilän "Narikalla", joksi pitäjän kirkonkylän keskustaa kutsutaan. Nuoruudessa Palsan köyhässä kodissa yöpyi paljon laitapuolen kulkijoita ja hän tutustui jo varhain elämän raadollisiin puoliin. Murrosiässä Palsa luki klassista kirjallisuutta, filosofiaa ja taidekirjoja. Hän alkoi kirjoittaa päiväkirjaansa vuonna 1962 tapahtumia ja ajatuksiaan. Ne julkaistiin postuumina 367 sivuisena kirjana "Kalervo Palsan päiväkirjat" (1990). Arvi Auvinen
Arvi Lennard Auvinen (7. toukokuuta 1937 Runni, Iisalmen maalaiskunta – 23. helmikuuta 2010 Eura) oli suomalainen näytelmäkirjailija, toimittaja ja tv-ohjaaja. Auvisen vanhemmat olivat maanviljelijä Arvo Auvinen ja emäntä Katri Partanen. Auvinen on ohjannut ja kirjoittanut noin 100 tv-elokuvaa ja dokumenttia. Suurin osa hänen elokuvistaan on kuvattu Pohjois-Savossa ja siellä erityisesti Sonkajärvellä. Tunnetuimpia Auvisen tv-elokuvista ovat "Olga Ryynänen ja byrokratia" (1979), "Kylymä tila" (1980) sekä "Katteellinen mies" (1981). Otto Schmidt
Otto Yulyevich Schmidt (; 30. syyskuuta 1891 – 7. syyskuuta 1956) oli neuvostoliittolainen matemaatikko, tähtitieteilijä, geofyysikko, poliitikko, akateemikko, Neuvostoliiton sankari (27. kesäkuuta 1937) ja NPK:n jäsen. Atte Kalajoki
Kalajoki syntyi Oulussa 1914, jossa myös kirjoitti ylioppilaaksi 1934 ja suoritti pääosan elämäntyöstään. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui 1944 Helsingin yliopistosta. Kamarineuvoksen nimen ja arvon hän sai 1977. Vuonna 1983 hänet promovoitiin Oulun yliopiston kunniatohtoriksi. Anton Kuivanen
Anton Kuivanen (s. 1. toukokuuta 1984) on suomalainen vapaaottelija. Kuivanen on myös Tony Halmeen jälkeen ensimmäinen Ultimate Fighting Championship -organisaatiossa otellut suomalainen. Gustaf Wilhelm Osonen
Gustaf Wilhelm Osonen (6. lokakuuta 1849 Hausjärvi – 25. syyskuuta 1924 Tampere) oli suomalainen Tampereella vakuutusalalla ja maanviljelystarvikekaupan alalla vaikuttanut kauppias joka perusti vuonna 1897 Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n.
Torttilan ratsutilalla Hausjärvellä syntynyt Osonen aloitti liike-alalla 11-vuotiaana palvellen 13 vuotta helsinkiläisessä kauppaneuvos Johan Henrik Lindroosin liikkeessä ja suoritti samalla yksityisen kauppakoulun kurssin. Hän muutti 1874 Tampereelle jonne hän perusti yhdessä Ludv. Tallqvistin kanssa Tallqvist & Ososen liikkeen. Osonen erosi kuitenkin tästä liikkeestä jo 1877 ja meni tamperelaisen tukkukauppias G. O. Sumeliuksen palvelukseen. Antonio Caldara
Antonio Caldara (1670 – 28. joulukuuta 1736) oli italialainen säveltäjä. Hän syntyi Venetsiassa. Hänen isänsä oli viulisti. Caldara tuli aluksi tunnetuksi sellistinä ja jousimusiikin säveltäjänä mutta erikoistui sitten vokaalimusiikkiin. Caldaran tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat hänen oopperansa ja oratorionsa. Kalervo Palsa
Huugo Kalervo ”Kalle” Palsa, sarjakuvien nimiölehdellä myös Porno-Kalle ja markiisi de Palsa (12. maaliskuuta 1947 Porvoon mökki, Kittilä – 3. lokakuuta 1987 Kittilä), oli suomalainen kuvataiteilija. Palsan taide on luokiteltu milloin surrealismiksi, naivismiksi tai primitivismiksi. Palsa itse määritteli taiteensa fantastiseksi realismiksi. Olavi Virta
Oskari Olavi ”Ola” Virta (vuoteen 1926 Ilmén, 27. helmikuuta 1915 Sysmä – 14. heinäkuuta 1972 Tampere) oli laulaja, näyttelijä ja yksi Suomen eniten levyttäneistä artisteista. Hän levytti vuosina 1938–1966 yhteensä 601 laulua, joista tangoja on 136; monista on tullut suomalaisen iskelmämusiikin klassikoita. Kansa on nimittänyt Virtaa ”Tangokuninkaaksi”, mutta Virtaa markkinoitiin uransa alussa Suomen Bing Crosbynä. Virta esiintyi myös suomalaisissa elokuvissa. Oiva Ketonen
Ketonen syntyi Teuvalla ja opiskeli ensin Helsingin yliopistossa matematiikkaa mutta kiinnostui filosofiasta kuultuaan Eino Kailan luentoja. Filosofiaa hän opiskeli samaan aikaan Erik Steniuksen ja G. H. von Wrightin kanssa. Ketonen oli nykyaikaisen logiikan uranuurtajia Suomessa. Hänen väitöskirjansa "Predikaattikalkyylin täydellisyydestä" valmistui 1943. Ketonen oli useita kertoja vierailevana tutkijana Englannissa ja Yhdysvalloissa. Otto Ahlfors
Otto Anssi Anttoni Ahlfors (s. 29. tammikuuta 1994 Hämeenkyrö) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Ikaalisten Urheilijoita ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2014 alkaen Petteri Jouste. Aiemmin häntä valmensi Olga Hämäläinen. Kaisu Pato-Oja
Kaisu Pato-Oja (1913 Hämeenkyrö – 1996 Vantaa) oli opettaja ja kirjailija. Hän toimi opettajana Lieksan Pankakoskella 1935–1974. Hänen tunnetuin teoksensa Pielisen balladi voitti Pohjois-Karjalan kesäyliopiston "Kalevalaisen runoriihen" kirjoituskilpailun 1978. Pielisen balladi ei edusta puhdasta kalevalamittaa, vaan siinä on runomittavirheitä. Ottó Boros
Ottó Boros (5. elokuuta 1929 Békéscsaba – 18. joulukuuta 1988 Szolnok) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Szolnoki Dózsaa ja pelasi maalivahtina. Boros voitti urallaan kolme olympiamitalia, kultaa vuosina 1956 ja 1964 sekä pronssia vuonna 1960. Matias Corvinus
Matias eli unkarilaisittain Mátyás syntyi Cluj-Napocassa nykyisessä Romaniassa 24. helmikuuta 1443. Hänen isänsä János Hunyadi oli mainetta saavuttanut unkarilainen sotapäällikkö, ja Matias oli isänsä kahdesta pojasta nuorempi. János Hunyadi oli tullut tunnetuksi etenkin sodissa Osmanien valtakuntaa vastaan, mutta hän kuoli ruttoon vuonna 1456 otettuaan yhden huomattavimmistaan voitoista Belgradin piirityksessä. Jánoksen kuoltua hänen poliittiset vastustajansa ja etenkin Cillein suku alkoivat toimia Hunyadeja vastaan. Ulrich Cillei yritti ottaa haltuunsa Matiaksen isoveljen Lázlo Hunyadin omistaman Nándorfehérvárin linnan. Tuloksena oli kahakka Hunaydien kannattajien kanssa, ja Ulrich sai surmansa. Kahakan jälkeen kuningas Lázló V antoi mestauttaa Lázlon ja Matias vangittiin. Etenkin alempi aateli suosi Hunyadeita, ja kuninkaan toiminta oli johtaa kapinaan Unkarissa. Kuningas pakeni vangitun Matiaksen kanssa Prahaan, jossa Lázló V kuoli vuonna 1457. Edellisen kuninkaan kuoltua uusia ehdokkaita kuninkaaksi oli useita. Unkarilaiset magnaatit kannattivat Puolan kuningas Kasimir IV:tä, Saksin herttua Wilhelmiä, keisari Fredrik III:ta sekä joitakin unkarilaisia magnaatteja. Alempi aatelisto halusi kuitenkin Unkarille unkarilaisen kuninkaan, ja Matiasta kannatettiin hänen kuuluisan isänsä ja veljensä kohtalon takia. Valtiopäivien vielä valitessa kuningasta vuonna 1458 tuhannet aateliset kokoontuivat Tonavan jäälle, jolla Matias huudettiin kuninkaaksi. Otto Kaiser
Otto Kaiser (8. toukokuuta 1901 – 7. kesäkuuta 1977) oli itävaltalainen taitoluistelija, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän saavutti pariluistelussa Lilly Scholzin kanssa maailmanmestaruuden (1929) ja olympiahopeaa (1928). Maailmanmestaruuskilpailujen pariluistelussa Kaiser sai lisäksi kolme hopeamitalia (1926, 1927, 1928) ja yhden pronssimitalin (1925). Otto Tynkkynen
Otto Tynkkynen () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä vääpelinä. Theodor Kaluza
Kaluza syntyi vuonna 1885 Ratiborissa, Saksassa (nyk. Raciborz, Puola). Kaluzan perheen suku oli asunut Ratiborissa noin 300 vuotta. Kaluzan isä, Max Kaluza, oli englannin kielen ja englannin kirjallisuuden ammattilainen. Kaluza oli perheen ainoa poika. Hän näytti lahjakkuutensa kouluvuosinaan ja pääsi Königsbergin Albertus-yliopistoon opiskelemaan matematiikkaa. Kaluza meni naimisiin habilitaationsa jälkeen ja työskenteli dosenttina Königsbergin yliopistossa. Otto Toivainen
Otto Toivainen (1892 Jyväskylä – 1962 New York) oli suomalainen 1900-luvun alkupuolen merimies ja seikkailija, josta tuli oman tarinansa mukaan Fidžisaarilla kuninkaan vävy, sitten saaren kuningas ja kuolemansa jälkeen jumala. Etenkin Toivaisen kotiseudulla Jyväskylässä usein kerrottua legendaa ei ole kyetty vahvistamaan eikä kumoamaan. Toivainen toimi myöhemmin koristemaalarina New Yorkissa ja kuoli siellä 1962. Kalervo Eriksson
Kalervo Uolevi Eriksson (12. tammikuuta 1938 Helsinki – 25. tammikuuta 1987) oli kansainvälisesti tunnettu alkoholitutkija ja dosentti, filosofian tohtori. Hänen väitöskirjansa "Factors affecting voluntary alcohol consumption in the albino rat" oli uraauurtava: Eriksson kehitti kaksi rottakantaa, joiden avulla tutkittiin perinnöllistä taipumusta alkoholin käyttöön ja kulutukseen. AA-rottakannalla oli taipumus juoda suuria määriä alkoholia vapaaehtoisesti, kun taas ANA-rottakanta joi puolestaan hyvin vähän alkoholia. Lopulta ANA-kannan jälkeläiset miltei vieroksuivat alkoholin nauttimista. Kalervo Eriksson toimi Oy Alko Ab:n tuotanto- ja tutkimusjohtajana vuoteen 1987 saakka. Ossian Suvanto
Otto Ossian Hemming Suvanto (sukunimi aik. "Lillberg"; s. 2. syyskuuta 1885 Sauvo) oli suomalainen kirjailija. Elmo Kaila
Elmo Edvard Kaila (vuoteen 1901 Johansson, 6. helmikuuta 1888 Jokioinen – 16. toukokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen valkoinen aktivisti ja Sota-arkiston hoitaja, joka tunnetaan Akateemisen Karjala-Seuran puheenjohtajana ja salaseura Vihan veljien johtajana. Kailalla oli tärkeä osa Suomen itsenäisyyden alkuvuosien politiikassa vaikka hän ei ollutkaan näkyvästi esillä julkisuudessa. Rat Westwick
Harry "Rat" Westwick (23. huhtikuuta 1876, Ottawa, Ontario – 3. huhtikuuta 1957) oli kanadalainen jääkiekon ja lacrossen pelaaja. Westwick, joka sai lehdistöltä lisänimen "rat" ("rotta") tunnetaan parhaiten kiekkourastaan Ottawa Hockey Clubissa, joka voitti useita kertoja Stanley Cupin 1900-luvun alussa. Hän pelasi Ottawa Capitalsin lacrossejoukkueessa vuodesta 1896 vuoteen 1904 ja voitti kolme mestaruutta. Aigars Kalvītis
Aigars Kalvītis syntyi Riiassa ja valmistui maatalousyliopistosta 1992 taloustieteen osastolta. Hän oli yksi Kansanpuolueen perustajista ja valittiin Latvian parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1998. Kalvītis oli maatalousministerinä 1999–2000 ja talousministerinä 2000–2002. Hänet valittiin pääministeriksi 2. joulukuuta 2004. Otto Wilhelm Klinckowström
Otto Wilhelm Klinckowström (10. joulukuuta 1778 Tukholma Ruotsi – 27. tammikuuta 1850 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen mutta Suomeen myöhemmin muuttanut kenraaliluutnantti, todellinen salaneuvos, hovimestari, vapaaherra ja taiteenkerääjä. Otto Metsänen
Otto Akselinpoika Metsänen (14. marraskuuta 1884 – 17. toukokuuta 1918) oli mouhijärveläinen työmies ja kunnan punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän syyllistyi miehineen ainakin yhteen murhaan, nimittäin Karkun suojeluskunnan päällikön Roope Aunion ampumiseen. Sodan lopussa hän pakeni neljän esikuntaansa kuuluneen miehen kanssa Mikkeliin, missä he jäivät lopulta kiinni eräästä syrjäisestä torpasta kesken saunomisen. Kaikki viisi tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin Mikkelissä toukokuussa. Ampumisesta uutisoitiin muun muassa Uudessa Suomettaressa. Luettelo jääkäreistä K
(28. maaliskuuta 1895 Viipuri) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat nuohoojamestari Paavo Kurvinen ja Helena Pakarinen ja hänen puolisonsa oli Aino Puttonen. Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena jääkärikoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:än 1. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Saksan itärintamalla Misse- joen, Riianlahden ja Aa-joen taisteluihin. Rintamapalveluksen jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet päästettiin siviilityöhön 11. lokakuuta 1917. Palasi Suomeen sisällissodan päätyttyä 29. marraskuuta 1918. Suomeen palattuaan hän liittyi Viron vapaussotaan lähtevään Ekströmin pataljoonaan, jossa toimi pataljoonan tiedusteluosastossa. Viron vapaussodassa hän otti osaa taisteluihin Muuksissa, Kärmussa, Haljalassa, Rakveressa, Utrialla ja Narvassa. Otto Kurvinen ei suinkaan saanut tarpeekseen sotimisesta vaan liittyi Aunuksen retkikuntaan, jossa toimi joukkueenjohtajana 2. pataljoonan 2. komppaniassa. Retkikunnan mukana hän otti osaa taisteluihin Tuuloksessa, Alavoistessa ja Aunuksen kaupungissa. Retkikunnasta hän erosi toukokuussa 1919. Sotien jälkeen hän palveli vielä hetken Kajaanin sissipataljoonassa vääpelinä. Otto Kurvinen suunnisti merille jossa työskenteli vuodet 1924–1925 Valtionrautateiden palveluksessa hän oli asemamiehenä ensin Keravalla vuonna 1920 ja Helsingissä vuosina 1920–1921 ja 1927–1932. Tämän jälkeen hän on ollut satunnaistöissä muun muassa Valtion ruutitehtaalla, Armeijan pukimossa ja Jääkärikodissa. Talvisotaan hän otti osaa Mikkelin suojeluskuntapiirissä tienhoitokomppanian vääpelinä. Vuonna 1940 hän oli kasarmiupseerina suojeluskuntapiirin esikunnassa. Vuodet 1940–1941 hän oli Suomen Kalastusyhtiön palveluksessa Petsamossa. Jatkosodassa hän osallistui osasto Kuussaaren mukana Ainolahden, Suurpieningän, Kuutamolahden ja Porajärven taisteluihin. Vuodet 1941–1942 hän vietti potilaana 32. sotilassairaalassa, josta päästyään hän toimi tulkkina sotilasvankileirillä n:o 24. Vuonna 1943 hän toimi Lin. korjaus pajassa lämmittäjänä. Hänet kotiutettiin vuonna 1943. Sotien jälkeen hän toimi Lempäälässä internoitujen leirillä vartiomiehenä. Vuodesta 1967 hän on asunut Kyyhkylän Invaliidikodissa sekä Kuusikodissa. Ylennykset: vääpeli 30. maaliskuuta 1921, vänrikki (Viron armeijassa) 17. maaliskuuta 1919. Kunniamerkit: Aunuksen retkikuntaan osallistuneiden muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Viron vapaudenristi II/3, Viron vapaussotaan osallistuneiden muistomitali. Olli Kervinen
Olli Kervinen (23. maaliskuuta 1924 Pyhäselkä – 23. maaliskuuta 1997 Ristiina) oli suomalainen agrologi ja toiminnanjohtaja, joka toimi Keskustan kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1962–1966. Otto Wille Kuusinen
Otto Wilhelm (Ville t. Wille) Kuusinen (Neuvostoliitossa , 4. lokakuuta 1881 Laukaa – 17. toukokuuta 1964 Moskova) oli suomalainen poliitikko, joka loi suuren osan urastaan Neuvostoliitossa. Kuusinen oli Suomen Sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtaja vuosina 1911–1913, Suomen kommunistisen puolueen (SKP) pitkäaikainen johtohenkilö ja Terijoen hallituksen (1939–1940) johtaja. Kuusinen kuului myös Kommunistisen internationaalin ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen korkeimpaan johtoon. Ossi Hyppönen
Ossi "Kusti" Hyppönen (s. 1. marraskuuta 1937 Lahdenpohja) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hyppönen pelasi urallaan 95 jääkiekon SM-sarjaottelua ja teki niissä 90 maalia. Hän edusti SM-sarjassa KalPaa (1957–1959, 1965–1969), Ilvestä (1959–1960) ja Karhuja (1960–1965). Hyppönen voitti pistepörssin vuosina 1967 ja 1969. Maalipörssin hän voitti vuosina 1958 ja 1959. Hyppönen pelasi KalPassa kuuluisassa "pyörremyrskyketjussa" Mauno Revon (myöhemmin myös Lauri Helen) ja Juhani Wahlstenin kanssa. Otto Kalvitsa
Vuonna 1927 Kalvitsa siirtyi Neuvostoliiton siviili-ilmailua kehittäneen Dobrolet-organisaation palvelukseen. Hän lensi Ulan-Uden ja Mongolian pääkaupungin Ulan Batorin välistä reittiä, joka oli Neuvostoliiton ensimmäinen kansainvälinen lentoreitti. Seuraavana kesänä Kalvitsa lähetettiin Irkutskiin. Seutu tunnettiin vaihtelevista ja lentämisen kannalta haastavista sääoloista, joten Irkutskiin lähetettiin vain poikkeuksellisen taitavina pidettyjä lentäjiä. Irkutskissa hän sai myös lempinimen ”Pohjoisen susi”. Kesällä 1929 Kalvitsa teki pitkän lentoretken, jonka aikana hän tutki Tšuktšien niemimaan ja Jakutian rannikkoja. Kalvitsan apulentäjänä oli unkarilainen vallankumouksellinen Franz Leonhardt ja heidän koneenaan oli uusi Saksasta saapunut Junkers F 13. Kalvitsa kävi jälleen myös Wrangelinsaarella ja yli kolmen viikon pituinen matka päättyi lopulta 19. elokuuta, kun pahoin vaurioitunut kone saapui Bulunin kaupunkiin. Tarkoituksena oli tutkia alueen lento-olosuhteita sekä kalustovaatimuksia. Kalvitsa koulutti myös uusia lentäjiä arktiselle alueelle. Otto Vilmi
Otto Vilmi (6. heinäkuuta 1881 Oulu – 14. tammikuuta 1938 Petroskoi, Neuvostoliitto) oli Suomen Kommunistisen Puolueen toimitsija ja toimittaja. Kössi Jalmari Kanto
Kössi Kanto syntyi aluepäällikkö Orvo Kannon ja konttoristi Valma Mäkisen perheeseen. Hänen isänisänsä - niin ikään Kössi Kanto - oli työskennellyt 1910-luvulla Tampereen Työväen Teatterin näyttelijänä. Myös hänen isosetänsä Kalle Kanto oli ammattinäyttelijä. Otto Bauer
Bauer syntyi Wienissä varakkaan tekstiilitehtailijan poikana. Hän kiinnostui jo nuorena sosialismista ja liittyi vuonna 1900 sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Hän opiskeli vuodesta 1903 Wienin yliopistossa historiaa, kieliä, kansantaloustiedettä, sosiologiaa, filosofiaa sekä oikeustiedettä ja valmistui tohtoriksi vuonna 1906. Opiskeluaikanaan hän tutustui muun muassa Karl Renneriin, Rudolf Hilferdingiin ja Max Adleriin, ja julkaisi marxismia käsitelleitä teoreettisia artikkeleita "Die Neue Zeit" -lehdessä. Bauer oli myös Die Zukunft (”Tulevaisuus”) -nimisen sosialistisen opintoliikkeen perustaja. Hänet valittiin vuonna 1904 sosiaalidemokraattisen puolueen parlamenttiryhmän sihteeriksi. Vuoden 1907 menestyksekkäiden vaalien jälkeen hän auttoi puoluejohtaja Victor Adleria sosiaalidemokraattien organisaation rakentamisessa ja perusti "Der Kampf" -nimisen kuukausilehden. Otto Manninen
Manninen syntyi Kangasniemellä maanviljelijäperheeseen. Hän kävi koulua ylioppilaaksi Mikkelin lyseossa, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui 1897. Aluksi hän työskenteli Koitar- ja Valvoja-lehdessä, sittemmin Kansallisteatterissa ja vuodesta 1913 Helsingin yliopiston suomen kielen lehtorina. Hän avioitui Anni Swanin kanssa vuonna 1907. Otto Mannisen ja Anni Swanin lapsia olivat hallintovirkamies, suomentaja ja tietokirjailija Antero Manninen (1907–2000), runoilija Sulevi Manninen (1909–1936) ja teatterinjohtaja Mauno Manninen (1915–1969). Otto Schmidt
Schmidt syntyi Mahiljoussa, Venäjän keisarikunnassa (nykyisin osa Valko-Venäjää). Hänen isänsä oli saksalaisten uudisasukkaiden jälkeläinen, ja hänen äitinsä oli latvialainen. Oiva Kaltiokumpu
Oiva Johannes Kaltiokumpu (s. 25. syyskuuta 1950 Sodankylä) on suomalainen poliitikko, rikoskomisario ja laulaja. Hän toimi Suomen Keskustan kansanedustajana Satakunnan vaalipiiristä vuodesta 2007 vuoteen 2011. Lapista kotoisin olevan Kaltiokumpu on asunut vuodesta 1991 lähtien Porissa. Otto Hjelt (pankinjohtaja)
Otto Jonathan Hjelt (2. marraskuuta 1853 Helsinki – 4. tammikuuta 1918 Toulouse, Ranska) oli suomalainen pankinjohtaja, joka toimi Kansallis-Osake-Pankin (KOP) ensimmäisenä pääjohtajana vuosina 1889–1891 sekä Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankin pääjohtajana 1897–1900. Hänet erotettiin kummastakin tehtävästä, sillä hänen toimintansa herätti arvostelua ja häntä syytettiin väärinkäytöksistä. Otto Klemperer
Otto Klemperer (14. toukokuuta, 1885 – 6. heinäkuuta, 1973) oli saksalaissyntyinen säveltäjä ja kapellimestari. Hän otti Yhdysvaltain kansalaisuuden 1937 ja Israelin kansalaisuuden 1970. Klempereriä pidetään laajalti yhtenä 1900-luvun suurimmista kapellimestareista. Kyösti Kallio
Kyösti Kallio (alun perin Gustaf Kalliokangas, nuoruudessaan tunnettu myös nimillä Kustu ja Kustaa, 10. huhtikuuta 1873 Ylivieska, Suomen suuriruhtinaskunta – 19. joulukuuta 1940 Helsinki) toimi Suomen tasavallan neljäntenä presidenttinä 1937–1940. Hänen poliittinen puolueensa oli aluksi nuorsuomalainen puolue (sittemmin Edistyspuolue, Kansanpuolue ja Liberaalinen kansanpuolue) ja vuodesta 1908 Suomen Maalaisväestön Liitto (sittemmin muihin maalaisliittoihin yhdistyneenä Maalaisliitto ja Keskustapuolue, nykyisin Suomen Keskusta). Kallio oli naimisissa Kaisa Kallion (o.s. Nivala) kanssa ja heille syntyi kuusi lasta: Vieno (1903–1938), Veikko (1906–1980), Kerttu (1907–1995), Kalervo (1909–1969), Kaino (myöh. Pihlajamaa, 1911–2001) ja Katri (1915–2008). Otto Wels
Wels syntyi Berliinissä majatalon isännän perheeseen. Hän aloitti työt tapiseeraajan oppipoikana ja liittyi SPD:hen vuonna 1891. Vuosina 1895–1897 hän palveli Saksan armeijassa. Sen jälkeen hän työskenteli ammattiyhdistyksessä, puolueen tehtävissä ja SPD:n pää-äänenkannattajan "Vorwärtsin" lehdistökomiteassa. Luettelo Lapin kullankaivajista
Otto Vilhelm (O.V.) Itkonen (13. tammikuuta 1889 Kuopio – 2. helmikuuta 1967 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija, joka työskenteli myös työnjohtajana, kielenkääntäjänä, kalastajana, kullankaivajana ja helmenpyytäjänä. Olli Kortekangas
Olli Paavo Antero Kortekangas (s. 16. toukokuuta 1955 Turku) on suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1974–1981 Sibelius-Akatemiassa Einojuhani Rautavaaran ja Eero Hämeenniemen johdolla. Myöhemmin hän opiskeli Berliinissä opettajanaan Dieter Schnebel. Kortekangas kuuluu Korvat auki -yhdistyksen perustajajäseniin. Hän on myös toiminut opettajana muun muassa Teatterikorkeakoulussa, Sibelius-Akatemiassa ja Espoon musiikkiopistossa. Vuosina 1997-2007 Kortekangas oli Oulu Sinfonian nimikkosäveltäjä. Toomas Hendrik Ilves
Ilveksen vanhemmat olivat virolaisia pakolaisia, jotka pakenivat Virosta vuonna 1944 Neuvostoliiton miehitettyä maan. Perhe menetti 81-hehtaarisen tilansa, jota heidän sukunsa oli asuttanut jo vuodesta 1763 lähtien. Toomas Hendrik Ilves syntyi tapaninpäivänä 1953 Tukholmassa, jonne hänen vanhempansa olivat ensin päätyneet. Myöhemmin perhe muutti New York Cityyn Yhdysvaltoihin. Ilves varttui nuoruutensa New Jerseyssä. Hän suoritti psykologian kandidaatin tutkinnon Columbian yliopistossa vuonna 1976 ja opiskeli psykologian maisteriksi Pennsylvanian yliopistossa vuonna 1978. Otto Holmberg
Otto Walter Holmberg (26. tammikuuta 1868 Heinola – 17. toukokuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, jonka arvon hän sai 1918. Hän oli Nuutajärven lasitehtaan toimitusjohtajana 1907–1942. Kansalaissodassa hän oli ylipäällikön päämajan päivystävä kenraali. Otto Toivainen
Toivainen syntyi jyväskyläläisen kauppiaan pojaksi. Isä, Otto Toivainen vanhempi, tuomittiin kavalluksesta vankilaan ja kuoli kun poika oli vasta kolmevuotias. Otto-poika kävi Jyväskylän lyseota Alvar Aallon luokkatoverina, mutta erosi tai erotettiin kolmannella luokalla ja lähti merille venäläiseen kauppalaivaan, osasyynä ehkä isästä aiheutunut huono maine, ehkä oma rötöstely. Merille karkotus oli tuohon aikaan nuorten poikien ja miesten yleinen rangaistuskeino, vaihtoehto oikeuteen joutumiselle. Otto Kotilainen
Otto Kotilainen (5. helmikuuta 1868 Heinävesi – 9. elokuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä. Hänen tunnetuimpia laulelmiaan ovat muun muassa joululaulut "Varpunen jouluaamuna" (san. Sakari Topelius) ja "Kun joulu on" (san. Alpo Noponen) sekä monia muita lauluja, kuten "Kyyhkynen kylpee", "Laulu oravasta", "Pilvitanssi". Näiden lisäksi Kotilainen sävelsi musiikkia torvelle, viululle ja pianolle, lukuisia kuorolauluja kuten "Väinölän väki" (san. Eino Leino) sekä näytelmämusiikkia. Hän myös edesauttoi Heinäveden laulu- soitto- ja urheilujuhlien järjestämistä. Lucius Salvius Otho
Luciuksen oli kaksi poikaa, Marcus Salvius Otho (tuleva keisari) ja Lucius Salvius Otho. Marcus syntyi Ferentiumissa 28. huhtikuuta vuonna 32. Lucius eteni urallaan aina konsuliksi (vuonna 52) ja "Asian" prokonsuliksi. Luciuksella oli myös tytär, joka oli jossain vaiheessa kihloissa Germanicuksen pojan Drusuksen kanssa. Otto von Habsburg
Otto syntyi Villa Wartholzin keisarillisessa kartanossa Reichenau an der Raxissa, Ala-Itävallassa. Hänet kastoi Wienin arkkipiispa, kardinaali 1912 Franz Xaver Nagl 25. marraskuuta 1912. Hänen kummisetänsä oli keisari Frans Joosef I arkkiherttua Frans Ferdinandin edustamana. Kummitäti taas oli hänen isoäitinsä "infanta" Maria Antonia de Braganza. Otto Huhtanen
Otto Huhtanen (12. kesäkuuta 1891 Säiniö, Viipurin mlk. – 17. joulukuuta 1978 Riihimäki) oli suomalainen vapaapainija ja kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän voitti vapaapainissa ammattilaisten maailmanmestaruuden Saksassa vuonna 1921. Hänen lempinimensä oli "Kannaksen Karhu". Huhtanen saavutti kreikkalais-roomalaisen tyylin amatööripainissa sarjan yli 82,5 kg SM-pronssia vuonna 1917 Helsingin Atleettiklubin edustajana. Huhtanen on haudattu Lappeenrantaan, Lepolan hautausmaalle. Otto Brunila
Hän syntyi Kotkan edustalla sijaitsevalla Kuutsalon saarella, joka tuolloin kuului Kymiin. Hänen suvussaan oli runsaasti merenkulkijoita. Hänen isänsä oli ammatiltaan luotsi. Käytyään kansakoulun Kuutsalossa Brunila lähti merille. Ennen ensimmäistä maailmansotaa hän purjehti Suomenlahdella ja Itämerellä. Vuonna 1918 hän osti ensimmäisen oman aluksensa. Hän suoritti aliperämiehen tutkinnon Viipurissa 1919. Nivala
Nivala tunnetaan myös presidentti Kyösti Kallion kotipitäjänä. Kallio syntyi Ylivieskassa 1873. Nivalaan Kallio siirtyi 1895, jolloin hän osti Heikkilän tilan. Kallion hoidossa Heikkilästä kehittyi 1930-luvun lopulla Oulun läänin suurin tila. Rivakalta isännältä liikeni aikaa myös moniin yhteiskunnallisiin toimiin. Kallion ura kulki valtiopäivämies- ja ministeritoimien kautta 1937 presidentiksi. Talvisota uuvutti Kallion, ja hän luopui virasta 1940. Kotimatkan Nivalaan alkaessa Kallio kuoli kunniakomppanian edessä Helsingin päärautatieasemalla. Otto Collin
Otto Collin (22. joulukuuta 1850 Hämeenlinna – 13. heinäkuuta 1924 Hämeenlinna) oli suomalainen opettaja, eläin- ja kasvitieteen harrastaja ja tunnettu originelli joka saattoi kulkea kaupungilla kesähelteelläkin turkki päällä. Otto Karvinen
5-vuotiaana jääkiekkoilun aloittanut Karvinen on Etelä-Vantaan Urheilijoiden kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin Kiekko-Vantaassa, josta Karvinen siirtyi C-juniori-ikäisenä Helsingin IFK:hon kaudeksi 2005–2006. Hän voitti joukkueessa A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2010. Viimeisellä A-juniorikaudellaan 2010–2011 Karvinen toimi HIFK:n varakapteenina. Marjatta Okko
Okko syntyi tykistöupseeri Olavi Syväsen ja Elisabeth (Liisa) Sténin perheeseen Helsingissä. Perhe muutti Jyväskylään 1930-luvulla ja Okko tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1943. Lääketiedettä alkujaan opiskelemaan pyrkinyt Okko luki geologiaa ja minerologiaa, filosofian kandidaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1953. Okko toimi jo opiskeluaikanaan yliopiston geologian laitoksen kirjastonhoitajana, vuodesta 1953 hän oli Geologisen tutkimuslaitoksen kirjastonhoitaja. "Geologi"-lehden päätoimittaja Okko oli 1954–1955. Vuonna 1955 ja 1956 hän oli ASLA-Fulbright-stipendiaatti Coloradon yliopistossa Denverissä ja suoritti siellä Master of Arts -tutkinnon. Filosofian lisensiaatti Okosta tuli 1959, tohtoriksi hän väitteli 1962. Otto Fleming
Otto Fleming (12. elokuuta 1786 Askainen – 13. maaliskuuta 1851 Naantali) oli vapaaherra ja vänrikki. Hän oli myös tunnettu voimamies, lempinimeltään ”vahva paroni”. Tunnettiin myös nimillä Pohjolan Herkules ja Suomen Herkules. Hänen muistokivensä on Naantalin hautausmaalla ja Naantalin vanhassakaupungissa sijaitseva Fleminginkatu on nimetty hänen mukaansa. Kaarlo Oksanen
Kaarlo Wilhelm "Kille" Oksanen (11. tammikuuta 1909 Helsinki – 14. lokakuuta 1941 Itä-Karjala) oli suomalainen näyttelijä ja jalkapalloilija. Hän kaatui sodassa Itä-Karjalassa 32-vuotiaana. Otso Wartiovaara
Otso Uolevi Wartiovaara (16. marraskuuta 1908 Helsinki – 24. maaliskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1932, työskenteli ulkoministeriössä vuodesta 1934, toimien lähetystöneuvoksena Washingtonissa 1949–1952, ulkoministeriön hallinnollisen osaston päällikkönä 1952–1954 ja oikeudellisen osaston päällikkönä 1954–1956. Hän oli Belgradissa Suomen lähettiläänä 1956–1958 ja suurlähettiläänä 1958–1961, ollen samanaikaisesti myös Ateenan-suurlähettiläänä 1956–1961, suurlähettiläänä Wienissä ja samalla Suomen pysyvänä edustaja YK:ssa 1961–1968 sekä suurlähettiläänä Lontoossa 1968–1974. Wartiovaara oli myös Lapin sodan aikana 1944 Pohjois-Suomen evakuoinnin rajavaltuuskunnan puheenjohtaja. Hän sai erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimen vuonna 1954. Otto Räty
Otto Räty (s. 2. tammikuuta 1992 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoa lainalla SM-liigajoukkue Tapparasta. Räty pelasi ennen hyökkääjänä.
Otolla on myös isoveli, Ossi (s.1988), joka myös pelasi juniori-ikäisenä jääkiekkoa Tapparassa. Otto Lakka
Otto Lakka (3. huhtikuuta 1888 Sippola – 9. heinäkuuta 1957 Lappeenranta) oli suomalainen kouluneuvos, pappi ja suomentaja. Hän suomensi kirkkoisä Augustinuksen omaelämäkerran "Tunnustukset". Otto Carl Rehbinder
Otto Rehbinder oli kotoisin köyhästä aatelisperheestä Pohjois-Savosta. Rehbinder-suvun perinteiden mukaisesti hän lähti sotilasuralle ja pääsi Haapaniemen kadettikoulun käytyään esikuntapalvelukseen Pietariin. Hän osallistui taistelutoimintaan muun muassa 1828 Kreikan vapaussodassa, jossa haavoittui vaikeasti, sekä 1830 Puolan kapinan kukistamisen yhteydessä. Erottuaan sotapalveluksesta 1835 everstin arvoisena hänen sukulaisensa, ministerivaltiosihteeri Robert Henrik Rehbinder, auttoi häntä saamaan Suomen Pietarissa olevan passiviraston apulaispäällikön viran. Kalevala
Uuno Klamin "Kalevala"-sarja sai kantaesityksensä joulukuussa 1933. Huomattavin 1940-luvulla tehty teemaan liittynyt teos oli Yrjö Kilpisen "Kanteletar"-laulusarja. Seuraavan vuosikymmenen tunnetuimpiin "Kalevala"-sävellyksiin lukeutuvat Ahti Sonnisen laulusarja "Taivahan takoja" ja Jouko Tolosen "Notku nuori neitsykäinen". Einojuhani Rautavaara loi vuosina 1975–1985 kolme merkittävää "Kalevala"-teosta. Aulis Sallinen muun muassa sävelsi Aleksis Kiven "Kullervo"-näytelmän inspiroimana samannimisen oopperan, josta tuli jopa kansainvälinen menestys. Otto Kahn
Otto Hermann Kahn (21. helmikuuta 1867 Mannheim – 29. maaliskuuta 1934 New York) oli saksalais-amerikkalainen pankkiiri, taiteen keräilijä, mesenaatti ja filantrooppi. Erityisesti hänet tunnetaan New Yorkin Metropolitan-oopperan kehittäjänä ja rahoittajana. Kahn toimi American International Corporationin ja Kuhn, Leob & Co -yhtiön hallituksissa. Manhattanilla sijaitsevan kaupunkiasunnon lisäksi Kahnilla oli Long Islandilla sijaitseva kartano, Oheka Castle. Otto Ferdinand Helminen
Palattuaan Suomeen vuonna 1912 hän tuli Aaltosen Kenkätehdas-yhtymän teknilliseksi johtajaksi. Helminen oli ensimmäinen korkeakoulukasvatuksen saanut teknikko suomalaisen kenkäteollisuuden palveluksessa. Vuonna 1914 Helminen sai valtion stipendin tutkiakseen kenkäteollisuusalaa Yhdysvalloissa. Vuodesta 1917 hän toimi Aaltosen kenkätehdas oy :n, Lokomo oy/n ja Sarvis oy :n johtokunnan jäsenenä). Otto Helminen siirtyi eläkkeelle vuonna 1961. Näin ollen hän tuli olleeksi yli 50 vuotta saman yhtiön palveluksessa. Aaltosen kenkätehtaasta kasvoi Pohjoismaiden suurin ja se työllisti sodan jälkeen 1500 henkilöä Tampereella. Antonio Calvário
Antonio Calvário (s. 17. lokakuuta 1938) on portugalilainen laulaja, joka oli suosituimmillaan 1950-luvun lopulla ja 1960-luvulla. Vuonna 1957 hän osallistui Emissora Nacional -laulukilpailuun. Vuonna 1961 hänet tunnustettiin Rei da Radioksi ja seuraavana vuonna Portugalin parhaaksi mieslaulajaksi. Hän esitti Portugalin debyyttieuroviisun "Oração" vuoden 1964 Eurovision laulukilpailussa jääden jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä. Myöhemmin hän osallistui Portugalin euroviisukarsintana toimineeseen Festival RTP da Canção -laulukilpailuun vielä vuosina 1965, 1966 ja 1968. Otto Latvala
Otto Oskari Latvala (s. 15. heinäkuuta 1999 Alajärvi) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän pelaa paljon myös lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Isokokoista Latvalaa on luonnehdittu pelityyliltään peruspuolustajaksi. Hän laukoo oikealta. Otto I Suuri
Otto I Suuri (23. marraskuuta 912, Wallhausen lähellä Sangerhausenia – 7. toukokuuta 973, Memlebenin keisarin palatsissa lähellä Naumburg an der Saalea) oli Saksin herttua. Vuonna 936 hän peri isältään Henrik I:ltä Saksan kuningaskunnan. Kaarle Suuren traditiota noudattaen hänet kruunattiin Aachenissa (Itäfrankkien kuningaskunnan) Saksan kuninkaaksi ja vuonna 962 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi. Olavi Kanerva
Olavi Kanerva (20. toukokuuta 1913 Lahti – 29. heinäkuuta 1974 Lahti) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hän toimi Kanervan kirjapaino Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1948−1972. Kanervan kirjapaino julkaisi albumina hänen ja serkkunsa Reino Helismaan käsikirjoittaman ja Ami Hauhion piirtämän seikkailusarjakuvan "Maan mies Marsissa". Sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran Isku-lehdessä. Olavi Kanerva toimitti lehteä Reino Helismaan kanssa. Kanervan käyttämiä salanimiä olivat ainakin Ivalo Averna ja Trapper. Jim Davis
Davis syntyi maatilalla Fairmountissa, Indianassa vuonna 1945. Hänen vanhempansa Jim ja Betty olivat maanviljelijöitä. Hänen kotimaatilallaan oli noin 25 kissaa. Hän sairastui lapsena astmaan, jonka takia hän ei voinut itse tehdä töitä maanviljelijänä. Aikansa kuluksi hän alkoi piirtää. Hänen mielestään piirrokset olivat huonoja ja huomasi että jos niihin liitti tekstin, se teki ne paremmaksi. Ennen Karvisen luomista Davis muun muassa avusti Tom K. Ryania Tumbleweeds-sarjakuvan piirtämisessä.