Milloin Toivo Kärki kuoli?
Toivo Kärki
Toivo Pietari Johannes Kärki (3. joulukuuta 1915 Pirkkala – 30. huhtikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, muusikko, pianotaiteilija, tuotantopäällikkö ja sovittaja. Hänet tunnetaan erityisesti Reino Helismaan työparina. Toivo Kärki
Kärki sävelsi jatkuvasti, kunnes heikkenevä terveys pakotti hänet vähitellen jättämään työn, jota oli tehnyt 60 vuotta. Hän kuoli 30. huhtikuuta 1992. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Frans Kärki
Kärki oli naimisissa Ester Salome Kurvisen kanssa vuosina 1911–1952 ja vuodesta 1952 Sanni Eliisa Pohjaslahden kanssa. Säveltäjä ja musiikin tuottaja Toivo Kärki oli Frans Kärjen poika. Muisto vain jää (kappale)
Kappale julkaistiin alun perin ”Tahdon takaisin sen mikä meni pois” -singlen B-puolella. Singlen tuotti Toivo Kärki. Albumilla ”Muisto vain jää” ilmestyi vasta vuonna 1971, jolloin duon nimikkolevy "Jouko ja Kosti" julkaistiin. Toivo Jaakkola
Toivo Jaakkola (11. maaliskuuta 1941 Pelkosenniemi – 24. toukokuuta 1995) oli suomalainen teoreettisen fysiikan tutkija ja kosmologi. Hän selvitteli erityisesti punasiirtymää. Jaakkola väitteli tohtoriksi vuonna 1977 Pariisin Pierre ja Marie Curien yliopistossa, minkä jälkeen hän toimi eri tehtävissä Kiovassa sekä Helsingin ja Turun yliopistoissa. Erkki Junkkarinen
Nuoruutensa Lappeenrannassa viettänyt Junkkarinen osallistui ensimmäiseen laulukilpailuunsa Helsingissä vuonna 1948, ja pian hän sai Fazer-levy-yhtiön tuotantopäällikön Toivo Kärjen vakuuttuneeksi kyvyistään. Junkkarinen nousi suosioon vuonna 1950 heti ensilevytyksellään "Yksinäinen harmonikka", ja tämän jälkeen Kärki kirjoitti hänelle lukuisia iskelmiä muutaman vuoden ajan. Samaan aikaan hän aloitti laajat kiertueet Reino Helismaan, Esa Pakarisen ja Per-Erik Förarsin kanssa. Vuoden 1954 jälkeen Junkkarisen levytykset harvenivat loppuakseen vihdoin kokonaan moneksi vuodeksi, ja myös hänen yhteistyönsä Toivo Kärjen kanssa päättyi. Veikko Lavi
Toivo Veikko Lavi (23. huhtikuuta 1912 Kotka – 22. toukokuuta 1996 Hamina) oli suomalainen laulaja, lauluntekijä ja kirjailija. Lavi teki ensimmäiset levynsä 1950-luvun alussa ja nousi uudelleen suosioon 1960-luvun lopulla. Hänen laulunsa olivat useimmiten kansanlaulupoljentoisia kupletteja. Sanoituksissaan hän kuvasi usein yhteiskunnan vähäosaisimpia, mutta hänet tunnettiin myös humorististen tekstien taitavana nikkarina. Lavin tunnetuimmaksi lauluksi mainitaan usein vuonna 1976 levytetty ”Jokainen ihminen on laulun arvoinen”. Lavi oli tuottelias lauluntekijä, tunnettu esiintyjä ja yhteiskunnallisesti aktiivinen kuolemaansa asti. Toivo Lehto (näyttelijä)
Toivo Johannes Lehto (31. maaliskuuta 1907 – 28. maaliskuuta 1993 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa turkulaisten elokuvatuotantoyhtiöiden Valo Filmin ja Turun Elokuvan tuottamissa pitkissä elokuvissa, kuten "Kaksi kivaa kaveria" (1944) ja "Pajasta palatsiin" (1946). Toivo Kärki
Kärjen ja Helismaan intensiivisimmän yhteistyökauden aikana Lauantain toivotut levyt oli ainoa radio-ohjelma, jossa saattoi kuulla kevyttä musiikkia – siinäkin heidän mielestään aivan liian vähän suhteessa lähetettyihin levytoiveisiin, vain puolen tunnin loppupuoliskolla. Eri puolille Suomea suuntautuneita kiertueitaan varten he olivat täyttäneet postimerkkejä myöten valmiiksi postikortteja, joihin he kehottivat yleisöä laittamaan iltamien aikana kuulemiensa kappaleiden nimiä ja lähettämään kortit sitten "Lauantain toivottuihin". Tämä oli Kärjen ja Helismaan tietoista vastarintaa vallinnutta vakavaa musiikkipolitiikkaa vastaan, eikä Yleisradion raati tällä tavoin myöskään päässyt miesten juonesta selville. Toivo Kärki
Kärki kuului alusta alkaen Suuren Toivelaulukirjan toimituskuntaan sen erittäin aktiivisena jäsenenä. Välillä hän jäi pois eräiden teknisistä yksityiskohdista syntyneiden erimielisyyksien takia, mutta palasi taas takaisin. Toivo Aro
Toivo Johannes Aro (entinen Käck) (3. heinäkuuta 1891 Joroinen – 5. helmikuuta 1950 Savonlinna) oli suomalainen toimistonhoitaja ja poliitikko. Aro toimi sosialidemokraattien kansanedustajana (1929–1930) sekä kaupunginvaltuutettuna Savonlinnassa. Toivo Kaitera
Toivo Kaitera (18. toukokuuta 1883 Liminka – 29. lokakuuta 1930 Haukipudas) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija. Toivo Jäntti
Toivo August Jäntti (7. huhtikuuta 1900 Helsinki – 8. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka yhdessä Yrjö Lindegrenin kanssa voitti Helsingin Olympiastadionista järjestetyn suunnittelukilpailun 1. ja 3. palkinnon. Hän suunnitteli lisäksi Kellokosken sairaala-alueen rakennuksia, Helsingin suojeluskuntatalon ja jatkoi stadionin muutosten ja laajennusten suunnittelua koko loppuikänsä. Toivo Vähä
Toivo Juhonpoika Vähä (vuosina 1925–1939 Ivan Mihailovitš Petrov, , 12. huhtikuuta 1901 Iitti – 18. kesäkuuta 1984 Petroskoi) oli suomalaissyntyinen Neuvostoliiton tiedustelupalvelun KGB:n rajavartiojoukkojen eversti. Hän tunnetaan muun muassa osallisuudestaan brittiläisen vakoojan Sidney Reillyn vangitsemiseen vuonna 1925. Toivo Kärki
Maaliskuussa 1944 Olavi Virta lauloi levylle 10 Kärjen sävellystä ja sovitusta, jotka kaikki oli sanoittanut Kerttu Mustonen. Suurin osa niistä on temaattisesti selvästi kehittyneempiä kuin pari vuotta aikaisemmat, kuten foxtrot "Lauluni ei sun luoksesi kanna", tango "Mikä mielesi muuttanut on" sekä tango "Siks oon mä suruinen", josta on tullut yksi Kärjen tunnetuimmista kappaleista. Lisäksi Virta lauloi useita Kärjen sovituksia amerikkalaisista evergreeneistä kuten "Stardust" ja "Deep Purple". Toivo Lehtelä
Toivo Armas Kullervo Lehtelä (14. kesäkuuta 1914 – 29. tammikuuta 1985) oli suomalainen muusikko, kapellimestari ja säveltäjä. Toivo Kärki
Kärjen viimeiseksi julkisesti esitetyksi teokseksi jäi hänen vanhan ystävänsä Esa Pakarisen hautajaisiin vuonna 1989 sävelletty "Karjalainen kehtolaulu, Esa Pakarinen in memoriam". Vuonna 1990 Eija Ahvo lauloi Kurvisen sukuseuran sukujuhlissa Ilomantsissa Kärjen säestyksellä tämän säveltämiä Mateli Kuivalattaren tekstejä nimellä "Pieni sarja Mateli Kuivalattarelta muistiinpantuihin kansanrunoihin". Esitystä ei taltioitu. Luettelo jääkäreistä K
Toivo Kärnä Toivo Kärki
Vuonna 1942 levytettiin myös Columbia-merkille Kärjen sävellyksiä ja sovituksia. Laulajina olivat A. Aimo, Eugen Malmsten ja nuori Henry Theel. Sota-ajan vaikeuksien takia moni näistä levyistä jäi ilmestymättä, mutta ne, joista on olemassa ainakin jonkinlainen äänite, ovat enimmäkseen hyviä , esimerkiksi foxtrot "Harmaa siipi" ja valssi "Nimetön valssi", jolla suorittaa debyyttinsä nuori lahjakas sanoittaja Helena Eeva. Kärjen jäämistössä on lisäksi nuotit ja sanat suureen määrään levyttämättä jääneitä kappaleita, joita on tarkoitus vähitellen saattaa julkisuuteen. Helena Eeva
Helena Eeva oli eläessään erittäin tuottelias ja kirjoitti jatkuvasti. Hän alkoi kuitenkin uupua henkisesti ja kuoli vuonna 1960 uupumukseen ollessaan vain 36-vuotias. Hänen sanoituksensa "Jos helmiä kyyneleet ois" sai suurta menestystä Toivo Kärjen sävellyksenä, jonka Paula Koivuniemi levytti vuonna 1968. Toivo Palmroth
Toivo Einar Palmroth (myös Toivo Palomurto; 21. kesäkuuta 1903 Ruovesi – 16. marraskuuta 1947 Helsinki) oli elokuvan monitoimimies, ohjaaja, säveltäjä ja näyttelijä nimellä Palomurto. Hän ohjasi käsikirjoittamansa elokuvan "Karmankolon kuningas" (1938), johon hän teki myös musiikin ja jossa hän näytteli pääosaa. Rooleja hänellä oli myös elokuvissa "Roinilan talossa" (1935), "Kaikenlaisia vieraita" (1936) ja "Onnenpotku" (1936). Musiikin hän sävelsi neljään elokuvaan: "Karmankolon kuningas" (1938), "Roinilan talossa" (1935), "Erämaan turvissa" (1931) ja "Jääkärin morsian" (1931). Perheen musta lammas
Tångin romaanin henkilönimet suomennettiin käsikirjoitukseen, ja tapahtumat siirrettiin elokuvan tekoaikaan. Toivo Kärki teki tähän elokuvaan ensimmäiset elokuvatyönsä. Hän sovitti Olavi Karun sävellykset. Toivo Hukkinen
Toivo Aleksi Hukkinen (24. elokuuta 1891 Helsinki – 10. helmikuuta 1967) oli suomalainen lakimies, joka toimi Etsivän keskuspoliisin ensimmäisenä päällikkönä. Toini Mäkelä
SKP:n maanalaisen organisaation hajottua Jalmari Rasin paljastusten vuoksi Mäkelä siirtyi kesällä 1929 puolueen asioissa Tukholmaan, josta hän pian muutti pysyvästi Neuvostoliittoon. 1930-luvulla Mäkelän läheisimpiin puoluetovereihin kuuluivat Yrjö Mäkelä sekä Toivo ja Vilho Antikainen. Hän onnistui säilymään hengissä Stalinin vainoista ja välitti vuonna 1934 Suomessa vankilaan tuomitulle Toivo Antikaiselle tietoja muiden suomalaiskommunistien kohtaloista, joita tämä Neuvostoliittoon palattuaan alkoi selvittämään. Vuosina 1941–1956 Mäkelä työskenteli Moskovan radion suomenkielisellä osastolla, mutta hänen myöhemmistä vaiheistaan ei juurikaan ole tietoa. Mäkelä kuoli 78-vuotiaana Moskovassa marraskuussa 1973. Veikko Sato
Veikko Kalervo Sato (24. syyskuuta 1925 Vampula – 26. elokuuta 1958) oli suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1948. Suosituin hänen kappaleistaan oli Toivo Kärjen säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama "Linjuripolkka", jonka Sato levytti vuonna 1950. Kärjen mukaan Sato oli sirkuslaulaja, mutta "niin liukaskielinen polkanlurittaja, ettei vastaavaa löytynyt". Viimeiset levytyksensä Sato teki vuonna 1955. Sato tunnettiin iloisena kaverina, mutta yksityiselämässään hän oli rauhaton vaeltaja. Hän kuoli vain 32-vuotiaana. Mateli Kuivalatar
Mateli Kuivalattaren tyttärenpoika oli lähetyssaarnaaja Pietari Kurvinen, jonka tyttärenpoika puolestaan oli viihdesäveltäjä ja -kapellimestari Toivo Kärki. Toivo Kärki
Kolmas lapsi Kalervo syntyi 1945. Perheen elättäminen musiikilla vaati Kärjeltä valtavaa panostusta, mutta energiaa hänellä riitti. Ensimmäiset todelliset menestyskappaleet levytettiin 1945: "Tule hiljaa", "Liljankukka", "Hiljaa soivat balalaikat", "Joka ainoa hetki". Ja seuraavina vuosina tahti ja menestys oli melkoinen: "Surullinen tango", "Jos muistelet mua", "Ei onnea suurempaa", "Harmaat silmät", "Naisten tango", "Joko uuvuit sä uneen", "Anna-Liisa", "Soidessa tangon ja loisteessa kuun" ja monia muita. Suurin osa oli nyt tangoja, joilla Kärki kehitti suomalaiskansallista tangotyyliä. Siihen hän otti aineksia paitsi alkuperäisestä rakkaudestaan jazzista (harmonioissa) myös slaavilaisesta romantiikasta. Rytmisesti nämä 40-luvun tangot olivat hienovaraisia, kaukana yksitoikkoisesta marssitangosta. Ne peilasivat kipeitä sodanjälkeisiä tuntoja. Laulajina olivat Henry Theel ja joissakin kappaleissa Eero Väre. Harmony Sisters lauloi levylle uuden version (myöhemmin toisenkin) tangosta "On elon retki näin". Sanoittajina olivat noihin aikoihin Kerttu Mustonen, Helena Eeva, Erkki Salmi sekä myös säveltäjäkollega Usko Kemppi. Toivo Kärki
Kärjen sävellyksiä levytettiin noin 1 400 kappaletta – ja monesta myös useita erilaisia versioita – sekä muita kappaleita häneltä on sadoittain. Kärki teki musiikin noin 50 elokuvaan sekä lukuisiin revyihin, näytelmiin ja radiohupailuihin. Sovituksia muihin kuin omiin sävellyksiinsä hän teki laskemattoman määrän. Hän koulutti useita tärkeimmistä iskelmäsanoittajista. Hän "löysi" ja auttoi urallaan eteenpäin kymmenittäin laulajia, joista monet ovat edelleen aktiivisia. Toivo Kärki
Kärki kiinnostui yhä enemmän Karjalasta, josta hänen äitinsä suku oli peräisin. Hän teki paljon matkoja paitsi Suomen puoleiseen myös rajantakaiseen Karjalaan ja luki innokkaasti alan kirjallisuutta. Karjala-aiheisia kappaleita hän oli tehnyt silloin tällöin jo vuodesta 1940 alkaen, mutta nyt niitä syntyi useita lisää: "Runon ja rajan tie", "Koitere - Karjalan helmi", "Karjalan metsäruusu", "Karjalan Marjaana" ja Siirtokarjalaisten tie. Toivo Kärki
Kärjen 17-vuotinen, yli 550 levytettyä kappaletta tuottanut yhteistyö Helismaan kanssa päättyi tämän ennenaikaiseen kuolemaan tammikuussa 1965. Kuin symbolisena sinettinä oli kevään Eurovisiokarsinnan voittaja "Aurinko laskee länteen". Viktor Klimenko lauloi sen loppukilpailussa ansiokkaasti, mutta hienoa kappaletta ei muualla ymmärretty, vaan se jäi pisteittä. Tämä oli Kärjelle kova isku, etenkin kun hän oli vasta toipumassa erinomaisen työtoverinsa menetyksestä. Rovaniemen markkinoilla
Reino Helismaa laati elokuvan käsikirjoituksen ollessaan kiertueella Kainuussa ja Pohjois-Pohjanmaalla Esa Pakarisen ja Jorma Ikävalkon kanssa keväällä 1951. Toivo Kärki kirjoitti 106-sivuisen käsikirjoituksen puhtaaksi ja lähetti sen nähtäväksi Suomen Filmiteollisuus (SF):n toimitusjohtajalle T. J. Särkälle. Kärki oli jo ennenkin säveltänyt elokuvamusiikkia SF:lle ja tutustuttanut Särkän Helismaahan, Pakariseen ja Ikävalkoon vietyään tämän katsomaan kolmikkoa Tapanilan työväentalolle maaliskuussa 1951. Kärki toivoi elokuvan ohjaajaksi Matti Kassilaa tai Edvin Lainetta, mutta Kassila kieltäytyi eikä Särkkä ilmeisesti edes kysynyt Laineelta tämän suostumusta. Särkkä valitsi ohjaajaksi silloisen Turun Kaupunginteatterin johtajan Jorma Nortimon. Vuotuan Villen rooliin Särkkä pestasi Veikko Uusimäen eikä Kärjen ehdottamaa "Rovaniemen markkinoilla" -jenkan levyttänyttä Kauko Käyhköä, joka ei saanut lopulta mitään osaa elokuvasta. SF:n näyttelijöitä hämmästytti eniten se, että tulevan elokuvan pääroolit oli annettu kolmelle amatöörille, joista kukaan ei ollut heille edes nimeltä tuttu. Toivo Kärki tiesi Särkän olevan täysin epämusikaalinen ja päättävän musiikin valinnasta pelkästään liikemiesvaiston varassa seuraamalla, miten ja missä kohdin yleisö reagoi esitykseen. Toivo Salokorpi
Toivo Kustaa Salokorpi (aiemmin Sirén; 24. helmikuuta 1892 Tampere – 18. joulukuuta 1976 Tampere) oli suomalainen ekonomi ja tiedustelu-upseeri. Hän toimi yleisesikunnan tiedustelun palveluksessa Viipurin alatoimiston päällikkönä 1920–1930-luvuilla ennen talvisotaa. Sotilasarvoltaan hän oli tuolloin reservivänrikki. Hänen tiedustelu-uransa alku ajoittuu sisällissotaan. Pietari Kurvinen
Pietari Kurvisen tytär "Ester" avioitui kirkkoherra ja kansanedustaja Frans Kärjen kanssa. Heidän poikansa oli viihdesäveltäjä ja -kapellimestari Toivo Kärki. Kupletti
Sodan jälkeen kupletin pariin liittyi uusia henkilöitä, esimerkiksi Toivo Kärki, Reino Helismaa ja Tapio Rautavaara. Yhteistä uusille nimille oli se, että he kaikki olivat viihdemaailmassa jo sota-aikana radiokuuluttajina, säveltäjinä ja muina vastaavina. Helismaa ja Kärki loivat Punaiselle myllylle revyitä kymmenen vuoden ajan vuosien 1951–1961 välillä. Kärjen ja Helismaan yhteistyö kesti aina Helismaan kuolemaan vuonna 1965. Tauno Tiusanen
Palattuaan Wienistä Suomeen vuonna 1976 Tiusanen perusti konsulttitoimisto Tietokärki Oy:n, jonka arvioita Elinkeinoelämän valtuuskunta käytti toimitusjohtajansa Max Jakobsonin aloitteesta ja johdolla hyväkseen vertaillessaan läntistä ja itäistä talousjärjestelmää keskenään. Ajan henkeä kuvasi, että Teollisuuden Keskusliitto ja Suomen Työnantajien Keskusliitto kielsivät idänkaupan häiriintymisen pelossa EVAa mainitsemasta niiden edustajien osallistumista talousjärjestelmien paremmuutta koskeneeseen tutkimukseen, jonka EVA julkaisi kirjana "Talouden tosiasiat". Tiusasen artikkelit ja kirjat olivat kuitenkin niin tiukasti tosiasioihin sidottuja, että neuvostoliittolaisetkaan eivät pystyneet kiistämään niissä esitettyjen tietojen paikkansapitävyyttä. Vaikka Tiusanen yritettiin vaientaa, hänen antamansa informaatio levisi kaikessa hiljaisuudessa hyvin laajalle; eräs Veikko Huovisen romaanihenkilö kertoo saaneensa Neuvostoliittoa koskevat tietonsa "”yhdeltä Tiusaselta”".
Suomettumisen aikaa tutkinut Timo Vihavainen on luonnehtinut Tiusasta ”huutavan ääneksi korvessa” 1970- ja 1980-lukujen Suomessa. Vähitellen Tiusasen asiantuntemus kuitenkin tunnustettiin siinä määrin, että EVAn lisäksi muiden muassa kauppa- ja teollisuusministeriö ja Suomen itsenäisyyden juhlarahasto (SITRA) tilasivat häneltä useita selvityksiä ja tutkimuksia. Toivo Kärki
Lopullisen tyylinsä löytänyt Olavi Virta levytti vuosina 1952-54 suuren määrän parivaljakon kappaleita kuten "Kaipaan kahta sanaa", "Poskivalssi", "Merenneidon kyynel", "Sinun silmiesi tähden", "Täysikuu", "Missä lienetkään", "Kohtalon leikkiä" ja "Kolme kitaraa". Näillä ei ainakaan ollut mitään tekemistä huonomaineisen rillumarein kanssa. Tero Kaski
Tero Kaski (10. elokuuta 1950 Lahti – 3. tammikuuta 2001 Kuusankoski), lempinimeltään Daddy T-Roy, oli huomattava suomalainen reggae-vaikuttaja. Toivo Antikainen
Toivo Antikainen (8. kesäkuuta 1898 Helsinki – 4. lokakuuta 1941 Arkangeli, Neuvostoliitto) oli suomalainen poliitikko ja upseeri. Hän kuului Suomen Kommunistisen Puolueen johtoon ja loi sotilasuran Neuvostoliitossa. Antikainen tuli Suomessa kuuluisaksi 1930-luvulla paljon julkisuutta saaneessa poliittisessa murhaoikeudenkäynnissä, jossa hänelle vaadittiin rangaistukseksi kuolemaa. Toivo Käki
Toivo Käki oli suomalainen runoilija ja arkkiveisujen tekijä. Käki kirjoitti 1930- ja 1940-luvuilla arkkiveisujen ohella myös runoja ajankohtaisista tapahtumista. Käki julkaisi teoksensa omakustanteina ja niiden julkaisupaikka on yhtä Viipurissa julkaistua lukuun ottamatta Mikkeli. Lauri Kärki
Kärki sai sodan jälkeen tsaarilta armahduksen, palasi Suomeen ja asettui Juvan Näärinkiin viljelemään autiotilaa. Hän käytti aatelisnimeään Kärkisudd, saatuaan sen ilmoituksensa mukaan Kaarle XII:lta. Kärjen kuolinvuodesta ei ole tarkkaa tietoa, mutta hänen vaimonsa tiedetään olleen Maria Lechlin. Toivo Kärki
Erikoinen sattuma oli, että vuoden 1965 Euro­visio­karsinnassa oli mukana myös ensimmäinen Juha Vainion sanoittama Kärjen kappale "Minne tuuli kuljettaa", esittäjänä Katri Helena. Vainiosta tulikin pian Kärjen monipuolinen ja aikaansaava työtoveri, joka sanoitti 60-luvun lopulla muun muassa kappaleet "Seuramatkat", "Vanha salakuljettaja Laitinen", "Tulta päin", "Ei maha mittää", "Rapurallaa", "Hiljainen sade toukokuun", "Lapin taikaa", "Ei tämän pojan haudalla ruusut kasva", "Kuin silloin ennen" (Suomen Eurovisioedustaja 1969), "Sanat eivät riitä kertomaan" (Syksyn sävelen voittaja 1969), "Jos vielä oot vapaa", ja myöhemmin paljon lisää. Toivo Haaki
Toivo William Haaki (1. toukokuuta 1896 Hollola – 25. helmikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen eri esikuntatehtävissä toiminut kenraalimajuri. Teuvo Valo
Valo osallistui Musiikki-Fazerin suureen maakunnallisen iskelmälaulukilpailuun 1957, ja vakuutti tuomariston alkukilpailuissa. Valon holtiton alkoholinkäyttö esti häntä osallistumasta lopulta kilpailun finaaliin. Seuraavan vuonna Valo näytti kuitenkin taitonsa voittamalla Toivo Kärki -laulukilpailun. Kärki tarjosi hänelle levytysmahdollisuutta. Valo kuitenkin kieltäytyi silloin levyttämisestä. Lopulta alkoholi sai vallan hänen elämässään. Valon pitkä ryyppyputki kesti vuoteen 1968, jolloin hän pani pullonkorkin lopullisesti kiinni Olavi Virran syntymäpäivänä 27. helmikuuta 1968. Toivo Lång
Toivo Aapeli Lång, aikaisemmin "Long", (2. syyskuuta 1903 Nastola – 5. maaliskuuta 1970 Lahti) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL) kansanedustajana vuosina 1945–1947. Lång oli myös Suomen kommunistisen puolueen ja Lahden kaupunginvaltuuston jäsen. Vihreät Niityt
Vihreillä Niityillä perinteisesti järjestetty Toivo Kärki -laulukilpailu aloitettiin vuonna 1999 tapahtuman perustamisen yhteydessä. Alkukarsintoihin noin 50 paikkakunnalla Suomessa, Ruotsissa ja Espanjan Aurinkorannikolla osallistuu noin 800–1 000 laulajaa. Laulukilpailun semifinaali ja finaali käydään vuodesta 2010 lähtien Kajaanissa. Laulukilpailu järjestetään yhteistyössä ohjelmatoimisto Fortonen kanssa.Vihreät Niityt -tapahtumassa on nimettynä iskelmäikoni, missä tehtävässä voi olla vain yksi henkilö kerrallaan. Iskelmäikoni edustaa urallaan pitkänlinjan taiteilijan tinkimätöntä suomi-iskelmätyötä. Iskelmäikoni on tapahtumassa mukana joka vuosi. Tapahtuman ensimmäinen iskelmäikoni oli Esko Rahkonen. Hänen oli tarkoitus esiintyä myös vuoden 2007 Vihreillä Niityillä, mutta hän menehtyi toukokuussa 2007. Tapahtumassa järjestettiinkin Rahkosen kunniaksi muistokonsertti, jossa esiintyivät Eino Grön, Reijo Kallio, Pasi Kaunisto, Jaska Mäkynen, Kaija Pohjola ja Kauko Simonen. Lentävä kalakukko
Elokuvaan sisältyy runsaasti musiikkiesityksiä, muun muassa tunnettu kappale ”Lentävä kalakukko”, josta tuli 1950-luvun suosikki. Elokuvan musiikin on säveltänyt Toivo Kärki. Toivo Mäkelä
Toivo Sulo Armas Mäkelä (26. syyskuuta 1909 Loviisa – 20. huhtikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Helena Eeva
Helena Eeva oli kirjoittanut runoja jo nuoresta pitäen. Hänen uransa käännekohta oli kuitenkin tapaaminen Toivo Kärjen kanssa Laihialla vuonna 1939 tai 1940; Toivo Kärjen isä Frans Kärki toimi tuolloin Laihian kappalaisena. Eeva oli tuolloin siellä kauppa-apulaisena ja häntä suositeltiin Kärjelle lahjakkaana runoilijanalkuna. Ensimmäisenä syntyi sanoitus iskelmään "Harmaat silmät", jonka Henry Theel levytti sotien jälkeen vuonna 1946 sekä Toivo Kärjen uudelleen sovittamana vuonna 1969. Suuri vaikutus Helena Eevan sanoittajanuraan oli Kärjen kanssa yhteistyötä siihen saakka tehneellä Kerttu Mustosella.
Kärjen ja Eevan yhteistyö jatkui vuosikymmeniä. Eeva ei kuitenkaan koskaan käyttänyt omaa nimeä sanoittajana. Hänen käyttämiään pseudonyymejä ovat olleet ainakin: Toivo Kärki
Kärki ei enää sovittanut kaikkia kappaleitaan eikä johtanut niiden levytyksiä. Näissä tehtävissä toimivat muun muassa Ossi Runne, Jaakko Borg, Matti Viljanen, Ronnie Kranck, Ensio Kosta, Arthur Fuhrmann, Nacke Johansson, Aarno Raninen, Rauno Lehtinen. Toivo Kärki
Vuonna 1938 Kärki astui varusmiespalvelukseen. Asepalveluksensa loppuvaiheessa keväällä 1939 Kärki osallistui englantilaisen Rhythm-lehden (Melody Makerin edeltäjä) kansainväliseen sävellyskilpailuun. Osallistujia oli yli 500, mutta Kärki voitti modernilla sävellyksellään "Things happen that way" (joka levytettiin vasta vuonna 1958 nimellä "Näin kai määrätty on", laulajana Eila Pellinen). Tästä innostuneena hän suunnitteli Yhdysvaltoihin lähtöä. Sota teki kuitenkin aikeen tyhjäksi. Toivo Särkkä
Särkkä kuoli kotonaan Helsingin Marjaniemessä aivohalvaukseen 9. helmikuuta 1975. Toivo Manninen (sotilas)
Toivo Kaarlo Manninen (s. 10. tammikuuta 1915, Calumet, Michigan USA – k. 29. joulukuuta 1943, Oulu) oli suomalainen maanviljelijä ja Mannerheim-ristin ritari numero 100. Hänet ylennettiin kersantiksi 11. huhtikuuta 1940 ja vielä kuolemansa jälkeen ylikersantiksi 20. kesäkuuta 1945. Hän kuoli Oulussa 32. sotasairaalassa ja hänet on haudattu Pudasjärven sankarihautaan. Toivo Kärki
Samoihin aikoihin tehtiin runsaasti elokuvia, joihin Helismaa teki käsikirjoituksen ja Kärki musiikin. Lähes kaikki näistä teilattiin suoralta kädeltä, toiset kieltämättä syystä, mutta toiset syyttä. Moni silloinen suosikki-iskelmä oli joko elokuvasta peräisin tai antoi elokuvalle aiheen. "Pekka Puupää" -elokuvien pitkä sarja alkoi
tuolloin. Toivo Kärki
Sanoittajana aloitti ahkera Vexi Salmi, jonka kynästä lähtivät muun muassa "Ei päivää ilman sinua", "Kauneimmat päivät", "Pojat on poikia", "Daragaja maja", "Oo – mikä nainen", "Anna kaikkien kukkien kukkia", "On hauska kotiin palata". Aikaisemmat sanoittajat olivat mukana, ja myös A. Aleksi ja Olavi Polvi tekivät tekstejä Kärjelle. Muita oleellisia tuon ajan kappaleita olivat "Kuka puolestani itkee", "Kauan sitten", "Nelostie", "Kauneimmat päivät", "Mustasukkainen", "Vain eteenpäin", "Kotiseudulle tiedä en vertaa", "Minun on ikävä kesää", "Aina näin lähekkäin", "Sinne". Laulajana eniten ahkeroi Pasi Kaunisto, ja muita olivat muun muassa Jouko ja Kosti, Päivi Paunu, Carola, Markku Aro, Kai Hyttinen, Frederik, Tapani Kansa, Tulipunaruusut, Ahonkylän flikat, Marit ja Mikot, Merja Rantamäki. Toivo Kärki
Talvisodassa Kärki toimi tykistöupseerina Karjalankannaksella, Muolaassa Oinalan kylän tienoilla. Taistelutoiminta oli ankaraa ja jatkuvaa, joten hän joutui pitämään musiikin suhteen taukoa. Välirauhan tultua voimaan toinen lapsi Pekka syntyi huhtikuussa 1940, ja perhe asettui Helsinkiin. Toivo Kuula
Toivo Timoteus Kuula (7. heinäkuuta 1883 Alavus – 18. toukokuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen säveltäjä. Fennomaaninen Kuula suosi kansallisromanttisia aiheita ja sai myöhemmässä tuotannossaan vaikutteita ranskalaisesta impressionismista. Kuula kuoli 34-vuotiaana Suomen sisällissodan jälkimainingeissa. Toivo Rännäli
Toivo Rännäli (25. t. 26. lokakuuta 1921 Toserova, Inkerinmaa – 15. maaliskuuta 2012 Vantaa) oli inkeriläissyntyinen Suomessa vuodesta 1993 asunut taiteilija ja kirjailija. Toivo Takki
Takki oli vuodesta 1945 alkaen Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan jäsen ja kuului myös Valmetin johtokuntaan, Postisäästöpankin hallitukseen, rautatiehallituksen johtoon sekä 1950-luvun puolivälistä alkaen Suomen Kansallisteatterin johtokuntaan ja Suomen taideakatemian hallitukseen. Hän kuoli tapaturmaisesti vuonna 1959. Kari-Pekka Toivonen (jääkiekkoilija)
Toivonen toimi Ässien joukkueenjohtajana 1990-luvulla ja oli voittamassa pronssia kaudella 1994–1995. Hän omisti Bobby Wellness Center -kuntosalin. Toivonen kuoli syöpään 20. elokuuta 2012. Toivo Rapeli
Toivo Rapeli (12. heinäkuuta 1903 Johannes – 20. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen rovasti, kanslianeuvos ja kirjailija. Toivo Kärki
Varsinainen tiivis yhteistyö Kärjen ja Helismaan välillä käynnistyi loppuvuodesta 1950, kun Rautavaara oli sanoutunut irti Helismaan kiertueporukasta. Sattumoisin samaan aikaan Kärki riitautui siihenastisen vakiosanoittajansa Lauri Jauhiaisen kanssa. Jauhiainen katsoi, että hänelläkin oli oikeus säveltämiseen, ja alkoi tarjota töitään muille levy-yhtiöille, mistä kimpaantuneena Kärki antoi Jauhiaiselle lopputilin. Kaksi huipputehokasta ja ideakasta tekijää löysi toisensa, ja monipuolista jälkeä alkoi syntyä huimalla teholla: "Katuviertä pitkin", "Linjuripolkka", "Rovaniemen markkinoilla", "Imatran Inkeri", "Kaksi vanhaa tukkijätkää", "Moukan tuuri", "Tuija tehtaan tyttö", "Neljän tuulen tiellä", "Reppu ja reissumies", "Muhoksen Mimmi", "Kaksi ystävää", "Kievarin Kirsti", "Kulkurin iltatähti", "Rekiretki", "Lentävä kalakukko" - nämä kaikki ja monta muuta pelkästään vuonna 1951. Laulajina olivat Helismaan itsensä lisäksi muun muassa Jorma Ikävalko, Justeeri (Kauko Käyhkö), Veikko Sato, Erkki Junkkarinen, Matti Louhivuori, Esa Pakarinen. Toivo Kaipio
Toivo Mauri Kaipio, vuoteen 1900 "Laurén" (25. helmikuuta 1882 Tampere – 17. helmikuuta 1949 Tampere) oli suomalainen filosofian maisteri, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos. Toivo Vähäkallio
Toivo Reijo Vähäkallio (vuoteen 1906 Vilander; 28. heinäkuuta 1888 Helsinki – 6. helmikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Teknillisen korkeakoulun professori. Aurinko laskee länteen
Aurinko laskee länteen on Viktor Klimenkon esittämä kappale, jolla hän edusti Suomea vuoden 1965 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen sävelsi Toivo Kärki ja sanoitti Reino Helismaa. Sanoitus jäi Helismaan viimeiseksi sanoitukseksi, eikä hän ehtinyt kuulla Klimenkon esitystä, sillä hän kuoli tammikuussa 1965. Toivo Kärki
Toivo Kärki kuvaili sävellystekniikkaansa Maarit Niiniluodon toimittamassa elämäkerrassa:
"Säveltäessäni en hyräile mitään. Koko elämäni minulla on aina vain kynä ja nuottipaperia taskussa. Jos mieleen tulee jokin neljän tahdin aihe, kirjoitan ylös neljä tahtia ja soinnut päälle. Sitten pistän paperin taskuun takaisin. Kerran viikossa tai kuukaudessa käyn läpi nämä neljän tahdin aiheet ja kruksaan ylitse: tuo on huono, tuo on huono. Ja sitten: ahah, tästä saisi jotain. Vähän paremmat aiheet siirrän sitten toiselle paperille, joka on aika arvokas. Sitä käyn sitten silloin tällöin lävitse ja katson: jahah, ei tästä ikävä kyllä sittenkään tule mitään. Mutta tästä voi saada ja tuosta voi saada, niissä on jokin juju, melodinen, soinnillinen tai rytminen. Ne siirrän sitten kolmanteen paperiin arkistoon enkä hukkaa ollenkaan, koska voi milloin tahansa ruveta katsomaan, tutkimaan mitä niistä saisi. Tämä on minun sävellystyylini."
Kärki pohti iskelmän olemusta koko elämänsä ja uransa ajan. Iskelmä oli hänelle ikuinen arvoitus, vaikka hän tunsi sen luonnetta monelta puolelta. Se ei ollut hänelle vain sävelmän, runon, sovituksen ja esityksen kombinaatio; se oli energian keräymä, joka liikutti ihmistä henkisesti ja fyysisesti. Säveltämisen vaikeus ei ollut pelkästään siinä, että sormet "ajattelivat" eri tavoin kuin korvat, vaan myös siinä, että lopputulos ei välttämättä lainkaan vastannut ennakkokuvaa. Kärjen mielestä musiikin teoriaa oli mahdollista opettaa, mutta ei säveltämistä. Teoston illanvietoissa Kärki otti usein yhteen joidenkin sellaisten vakavan musiikin säveltäjien kanssa, joiden teoksia kukaan ei hänen mielestään tosissaan viitsinyt kuunnella. Nämä puolestaan eivät lainkaan ymmärtäneet sitä, että Kärki testautti sävelmänsä yleisöllä ennen kuin itse suostui sanomaan mitään niiden arvosta. Tässä suhteessa Kärki oli kärsimätön: hän halusi arvion sävellyksistään heti eikä vasta vuosien tai vuosikymmenien kuluttua. Pöytälaatikossa lojuva sävellys ei ollut hänelle käytännössä minkään arvoinen. Itseään Kärki piti ennakkoluulottomana ja avoimena taiteilijana eikä ymmärtänyt taiteen ja viihteen kuppikuntamaisuutta. Hänelle paljon merkityksellisempi ero oli sellaisella musiikilla, joka myi, ja sellaisella, joka ei menestynyt. Toimiessaan levytuottajana Kärki laski, että 20 prosentin on tuotava rahat niiden loppujen 80 prosentin kattamiseksi, jotka eivät mene kaupaksi. Toivo Kärki
Kärki tunnusti, ettei hän säveltäjänä ja levy-yhtiön tuotantopäällikkönä koskaan etukäteen tiennyt, mistä sävelmistä tulee menestys. Jotkin kappaleet, joista hän itse piti, eivät menestyneet, kun taas eräät toiset, hänen itse vähäpätöisinä pitämänsä kappaleet saavuttivat yllättäen vastakaikua yleisössä. Hyvä esimerkki viimeksi mainituista on Tapio Rautavaaran vuonna 1965 levyttämä "Häävalssi", jonka ohi ei levymyyntilistoilla päässyt edes The Beatles -yhtyeen maailmanmenestys "Michelle". Taisto Tammi
Taisto Lundberg, taiteilijanimeltään Taisto Tammi, (10. joulukuuta 1945 Kuusankoski – 5. helmikuuta 1979 Tampere) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hän oli ensimmäinen äänilevylle laulanut suomalainen romanilaulaja ja tuli tunnetuksi etenkin Toivo Kärjen tangojen tulkitsijana. Tammen ura alkoi hänen voitettuaan Kotkassa iskelmälaulukilpailun vuonna 1962. Hänen suurin suosionsa ajoittui 1960-luvun alkupuolelle, jolloin hänen tunnetuimpia kappaleitaan olivat ”Tango merellä”, ”Tangotyttö” ja ”Rakkauden rikkaus”. Viimeksi mainitulla kappaleella hän osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintaan vuonna 1964. Tammi menehtyi yllättävän sairaskohtauksen seurauksena Tampereen yliopistollisessa keskussairaalassa vuonna 1979 vain 33-vuotiaana. Helvi Kärki
Helvi Kaarina Kärki (7. joulukuuta 1906 Eräjärvi – 23. tammikuuta 2017 Hämeenlinna) oli pitkäikäinen suomalainen. Hän oli kuollessaan Tilastokeskuksen mukaan Suomen vanhin asukas. Kärki asui 107-vuotiaaksi asti Hämeenlinnan keskustassa ja viimeiset vuotensa hämeenlinnalaisessa hoivakodissa. Kärki ei ollut koskaan naimisissa. Hänen töihinsä kuuluivat lähinnä kodin ja suvun maalaistalojen askareet. Toivo Kärki
Kärjen kappaleiden sovittajina toimivat (hänen itsensä ohella) aikaisempien lisäksi muun muassa Markku Johansson, Kalevi Nyqvist, Antti Hyvärinen, Jaakko Salo, Taito Vainio, Kaj Backlund, Lasse Lintala, Pentti Lasanen, Jani Uhlenius, Kalervo Halonen, Paul Fagerlund ja Veikko Samuli. Toivo Kärki
Jatkosodassa patteristo, johon Kärki oli sijoitettuna, eteni Petroskoihin ja Karhumäkeen ja siirtyi sitten vuodenvaihteessa 1941–42 Syvärin eteläpuolelle Homorovitšin tienoille ja asettui sinne asemiin. Kärki toimi patteriupseerina ja myös patterin päällikkönä sekä tulenjohtajana. Hän ei ollut sota-aikana viihdytysjoukoissa, mutta soitti jonkin verran radiossa ja konserteissa. Yli kaksi vuotta kestäneen asemasotavaiheen aikana hän saattoi taisteluiden välillä paneutua musiikkiin ja sävelsi ja sovitti, korsussa ja sen edessä, ilman instrumenttia. Toivo Salmio
Kaarlo Toivo Salmio, vuoteen 1906 "Lindholm" (4. marraskuuta 1882 Jyväskylä – 16. heinäkuuta 1973) oli suomalainen liikemies ja poliitikko.
Hän toimi Risto Rytin II hallituksessa kauppa- ja teollisuusministerinä ja II kansanhuoltoministerinä 1940–1941 sekä jonkin aikaa (1941) kauppa- ja teollisuusministerinä Jukka Rangellin hallituksessa. Toivo Kärki
Kärki jäi eläkkeelle Fazerilta vuonna 1980. Hän jatkoi sävellystyötään sammumattomalla teholla, mutta ongelmaksi muodostui tuotteiden markkinointi. Monet edellä mainituista sanoittajista jatkoivat yhteistyötä, ja mukaan tulivat lisäksi Aappo I. Piippo, Raul Reiman, Kyösti Timonen, Pauli Ylitalo ja Timo Jokinen. Kappaleita levyttivät muun muassa Reijo Taipale, Jukka Raitanen, Ahti Lampi, Hanne, Esa Niemitalo, Pekka Himanka, Teuvo Oinas, Jamppa Tuominen, Taneli Mäkelä, Rainer Friman, Timo Turpeinen, Teuvo Valo. Vaikeuksista huolimatta 1980-luvulla levylle päässeiden Kärjen sävellysten määrä oli melkoinen, mutta minkäänlaiseen menestykseen ylsivät enää harvat: Kun vaivut sylissäni uneen, Minä haaveilin vaan, Apteekin ovikello, Paista päivä, Odotan sinua niin, Elämän parketeilla, Haave rakkaudesta. Näiltä ajoilta jäi hyvin paljon valmiita teoksia, joita ei ole ainakaan vielä julkaistu. Toivo Horelli
Toivo Johannes Horelli (11. lokakuuta 1888 Kokemäki – 28. kesäkuuta 1975 Tampere) oli suomalainen juristi, pankinjohtaja ja poliitikko, joka toimi kokoomuksen kansanedustajana 1933–1945 ja Suomen sisäministerinä 1941–1943. Hänet muistetaan erityisesti Suomen jatkosodan aikana natsi-Saksalle tekemistä ihmisluovutuksista. Horelli ja valtiollisen poliisin päällikkö Arno Anthoni olivat vastuussa Gestapolle marraskuussa 1942 luovutetuista 27 pakolaisesta, joiden joukossa olleet kahdeksan juutalaista surmattiin lähes välittömästi. Sodan jälkeen Horellia ei asetettu syytteeseen sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä, eikä hän milloinkaan joutunut luovutuksista oikeudelliseen vastuuseen. Kaarlo Kurki
Kaarlo Kurki (alk. Karl Edvard (Kaarlo Eetu) Limnell, myös Kaarlo Laurila, 4. heinäkuuta 1862 Tampere – 8. helmikuuta 1918 Kemi) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka vaikutti muun muassa Rovaniemen Työväen Näyttämön johtajana. Näyttelijänä hän käytti aluksi ristimänimeään ja sen jälkeen taiteilijanimeä Kaarlo Laurila, kunnes vaihtoi viralliseksi sukunimekseen Kurki vuonna 1910. Rovaniemen punakaartin päällikkönä toiminut Kurki kuoli valkoisten teloittamana sisällissodan aikana vuonna 1918. Toivo Keskinen
Toivo Matias Kustaa Keskinen (6. marraskuuta 1921 Töysä – 4. maaliskuuta 2013 Ähtäri) oli suomalainen talousneuvos ja kauppias. Toivo Särkkä
Toivo Jalmari ”T. J.” Särkkä (alk. Toivo Hjalmar Silén; 20. marraskuuta 1890 Mikkeli – 9. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hän oli Suomen Filmiteollisuus -yhtiön toimitusjohtaja. Frans Kärki
Frans Johannes Kärki (11. helmikuuta 1884 Vesilahti – 4. helmikuuta 1965 Tampere) oli Laihian kappalainen, rovasti ja Maalaisliiton kansanedustaja 1920-luvulla. Toivo Kaukoranta
Toivo Johannes Kaukoranta (11. toukokuuta 1888 Liminka – 3. huhtikuuta 1968 Seinäjoki) oli suomalainen filosofian maisteri, kielitieteilijä ja itsenäisyysaktivisti. Toivo Nousiainen
Toivo Henrikki Nousiainen () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa Kuopion valtaukseen ja myöhemmin joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa. Toivo Alajärvi
Toivo Alajärvi (10. maaliskuuta 1906 Helsinki – 13. maaliskuuta 1981 Nurmijärvi) oli suomalainen iltamien juontaja, viihdetaiteilija ja elokuvanäyttelijä. Olavi Virta
Maaliskuussa 1944 Virta lauloi levylle kymmenen Toivo Kärjen säveltämää ja Kerttu Mustosen sanoittamaa sävelmää. Virta ja Kärki olivat tavanneet toisensa ensimmäisen kerran mahdollisesti jo ennen talvisotaa, ja jatkosodan aikana heidän yhteistyönsä tiivistyi. Syksyllä 1946 Kärki kokosi oman orkesterinsa ja pyysi sen laulusolistiksi Virtaa. Virta kuitenkin kieltäytyi ja Kärki pestasi hänen tilalleen Henry Theelin, josta tuli moneksi vuodeksi Kärjen sävellysten tulkki. Vuonna 1950 Kärki aloitti yhteistyön Reino Helismaan kanssa ja näkyvänä ilmiönä siitä oli kriitikkojen inhoama rillumarei, josta Virta pysytteli tietoisesti erossa. Virta otti yhteyttä Kärkeen jälleen vuonna 1952, jolloin alkoi kaksi vuotta kestänyt hedelmällinen ja korkeatasoinen levytysjakso. Virran ja Kärjen tiet erosivat uudelleen vuonna 1955, kun Kärki siirtyi Fazerin ja Virta Levytukun tuotantopäälliköksi. Merja Rantamäki
Rantamäki oli Toivo Kärjen viimeisiä laulajalöytöjä ennen kuin Kärki siirrettiin eläkkeelle Finnlevyn kotimaisen tuotannon päällikön paikalta. Rantamäki tuli tunnetuksi vuonna 1976 levytetystä ensilevytyksestään, joka oli venäläiseen kansansävelmään pohjautuva ”Mä mistä löytäisin sen laulun”. Hänen muita menestyskappaleitaan olivat käännösiskelmät ”Jossain”, ”Veit sydämen”, ”Oon tyttö maalta” sekä Toivo Kärjen ja Juha Vainion yhteistyönä tekemä Syksyn Sävel 1978 -kilpailussa mukana ollut ”Sinne”. Rantamäen uran kultakautta oli 1970-luvun loppu. Hän levytti neljä menestysalbumia vuosina 1976–1980. 1980-luvun alussa Rantamäki vetäytyi tanssilavoilta vuosiksi perhe-elämään kärsittyään tätä ennen liian kovan esiintymistahdin aiheuttaman uupumuksen. Hän teki pienimuotoisen paluun 1980−90-luvun taitteessa, mutta ei enää nykyään esiinny. Toivo Helo
Helo oli yhtenä perustamassa vuonna 1905 Kotimaa-lehteä ja hän työskenteli lehden toimitussihteerinä. Vuodesta 1906 alkaen Helo toimi Sörnäisten kristillisen kansanopiston opettajana ja hän toimi myös kirjallisuuden suomentajana. Helo kuoli 1916 35-vuotiaana suolisolmuun. Toivo Kärki
Jo 1960-luvulla alkanut kevyen musiikin uudelleenarviointi (esimerkiksi Matti Kuusi, Pekka Gronow, Peter von Bagh) johti lopulta jonkinasteiseen arvostukseen, josta eräänä osoituksena olivat alan veteraanien saamat julkiset kunnianosoitukset. Moni Kärjen vanhoista työtovereista tosin uupui ennen kuin pääsi näistä osalliseksi. Kärjelle myönnettiin Suomen Muusikkojen liiton tunnustuspalkinto 1980, Helsinki-mitali 1983, Kalevala-vuoden tunnustuspalkinto 1985 sekä säveltaiteen valtionpalkinto ja Pro Finlandia-mitali 1987. Kultaisen Emman numero 1 hän sai 1986. Toivo Terho
Kaarlo Toivo Terho (1889–1944) oli suomalainen professori, järkiperäisen kotieläinjalostuksen uranuurtaja. Hän oli dosentti Helsingin yliopistossa 1924–1944, Maatalouskoelaitoksen kotieläinjalostusosaston johtaja ja professori 1929–1944. Kalevi Kärkinen
Kalevi Antero Kärkinen (15. elokuuta 1934 Helsinki – 8. huhtikuuta 2004 Lahti) oli suomalainen mäkihyppääjä. Hän edusti Suomea Lahden MM-kisoissa 1958 ja sijoittui mäkikisassa yhdeksänneksi. Hänen veljensä Juhani Kärkinen voitti tuon kisan. Taavetti Kärnä
Isonvihan tapahtumien vuoksi ei ole ihme, että venäläisviha suvussa oli voimakas. Kun jääkäriliike kaksi vuosisataa myöhemmin alkoi, lähdettiin hakemaan Saksasta sotilaskoulutusta, jolloin matkaan lähti kuusitoista Taavetti Kärnän sukuun kuuluvaa miestä Lappajärveltä ja Vimpelistä: kapteeni Toivo Kärnä, majuri Julius Kärnä, luutnantti Kustaa Loukola, vänrikki Antti Eemeli Kärnä, aliupseeri Oskari Pajala, vääpeli Antti Emil Kannanniemi, varavääpeli Hemming Salmela, korpraali Jaakko Einari Saarenpää sekä rivimiehet Alfred Hyytinen, Eeli Harju, Matti Nykänen, Juho Erkki Hanhikangas, Eevert Storstrang, Jaakko Aho, Joeli Pokela ja Jaakko Vähäsöyrinki. Lisäksi suoraan Taavetti Kärnän jälkeläisiä olivat heimoaktivisti, taiteilijaprofessori Eero Nelimarkka ja Suomen valkoisen kaartin asemestari Niilo Hyytinen. Toivo Salmi
Toivo Salmi (18. huhtikuuta 1904 Viipuri – 10. kesäkuuta 1965 Turku) oli suomalainen lääkäri ja professori. Finndisc
Vuonna 1975 Fazerilla syntyi Hi-Hat -levymerkki Finndiscin alaisuuteen. Pian vuonna 1978 Toivo Kärki jäi kaihoisana eläkkeelle Finnlevyltä. Perinteisen iskelmän rinnalle oli noussut Suomi-rock. 
Hi-Hatin tuottajaksi nimitettiin Tommi Liuhala. Seppo Närhestä tuli Hi Hatin alkuvuosien kaupallisesti menestynein artisti.
Hi-Hat -merkille levyttäneitä ovat mm. Mikko Alatalo, Juice Leskinen, Urpo (Upi Sorvali), Kaija Koo, Puolikuu, Kalevala, Seppo Närhi, Heikki Sarmanto, Broadcast, Pave Maijanen, Tapani Kansa, Kassu Halonen ja Vanha Isäntä. Tuotteliaasta Alatalosta tuli Hi-Hatin loppuvaiheen menestynein artisti. Hi-Hatilla on vajaa 70 albumia ja reilut 100 singleä sisältävä katalogi. Mikko Virkki
Suomen sisällissodan aikana Virkki oli Suomen Pankin johtokunnan jäsen, ja sodan loppuvaiheessa hän siirtyi Venäjälle, jossa hän oli jäsenenä Pietarin suomalaisessa keskuskomiteassa. Virkki haavoittui Kuusisen klubin ammuskelussa 31. elokuuta 1920. Vuonna 1921 hän toimi Venäjän kommunistisen puolueen suomalaisten jaosten keskustoimiston rahastonhoitajana mutta sen jälkeen hänen vaiheistaan ei tiedetä. Mikko Virkin vaimo Katariina Virkki kuoli vuonna 1942 nälkään Leningradissa piirityksen aikana. Toivo Salakivi
Toivo Albin Salakivi (12. heinäkuuta 1887 Pudasjärvi – 9. helmikuuta 1965 Rovaniemi) oli suomalainen poliitikko. Salakivi toimi Maalaisliiton kansanedustajana muutaman kuukauden ajan vuonna 1945 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Hän nousi eduskuntaan Uuno Hannulan tilalle. Salakivi toimi myös Kittilän kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Salakivi oli koulutukseltaan agrologi ja hän toimi politiikan ulkopuolella Lapin maatalousseuran toiminnanjohtajana ja maatalouskonsulenttina, asutustoiminnanjohtajana sekä Backaksen tilan kirjanpitäjänä ja apulaistilanhoitajana Helsingin maalaiskunnassa. Salakiven vanhemmat olivat maanviljelijä ja poliisi Aukusti Albin Stenius ja Leena Hyttinen. Salakiven puoliso vuodesta 1919 oli Ellen Karoliina Virtanen. Toivo Koljonen
Toivo Harald Koljonen (12. joulukuuta 1910 Lahti – 21. lokakuuta 1943 Maaria) oli Huittisten varavankilasta karannut vanki, joka maaliskuussa 1943 surmasi Huittisten Karhiniemen kylässä viisihenkisen Hakasen perheen ja naapurissa asuneen Anna Maria Mäkisen. Koljonen on viimeinen siviilioikeuden kuolemaan tuomitsema ja teloitettu henkilö Suomessa. Edellinen siviilioikeuden antama kuolemantuomio oli pantu täytäntöön vuonna 1825. Koljosesta on käytetty myös nimitystä "Kirves-Koljonen". Toivo Kärki
1950-luvun alkupuolen tuotantoa olivat lisäksi muun muassa kappaleet "Minä soitan sulle illalla", "Kirje Korvatunturille", "Lauluni aiheet", "Laivat puuta – miehet rautaa", "Me tulemme taas", "Vanhan myllyn taru", "Odotin pitkän illan", "Hiljainen kylätie", "Muista minua", "Ohi on", "Lapin jenkka", "Mummon kaappikello", "Virta toi – virta vei", "Koivu ja sydän", "Äidin syntymäpäivä", "Rakasta kärsi ja unhoita", "Keskiyön tango", laulajina edellisten lisäksi Tapio Rautavaara (joka tässä vaiheessa levytti vain kaksi Kärjen - Helismaan kappaletta), Metro-tytöt ja Juha Eirto.
Tangoja oli noihin aikoihin vain hyvin vähän. Tuotannossaan Kärki ja Helismaa olivat johdonmukaisesti tavallisen ihmisen puolella hienostelijoita, byrokraatteja ja "nappiherroja" vastaan. Toivo Kärki
Vääksyssä sijaitsee punainen, laivan mallinen Toivo Kärki -lava. Toivo Kärnä
Kärnä työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi). Toivo Karhunen
Toivo Edvard Karhunen (1. elokuuta 1882 Vesanto - 5. marraskuuta 1944) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Torsten Karhunen ja Agata Lyytinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1906 Aino Johanna Korhosen kanssa, joka kuoli vuonna 1907 ja hän avioitui toisen kerran vuonna 1918 Helmi Saarelan kanssa. Toivo Korhonen (arkkitehti)
Toivo Sakari Korhonen (15. heinäkuuta 1926 Kuopio – 10. toukokuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Matti Louhivuori
Louhivuoren puoliso oli vuodesta 1952 laulaja ja Metro-tytöt yhtyeen johtohahmo Hertta Louhivuori (o.s. Väkeväinen, 1916-2010), jonka kanssa hän avioitui keikkamatkalla Lapissa. Hertta kertoi viimeisessä julkaistussa haastattelussaan, jonka antoi vuonna 2002 Iskelmän tähtitaivas (2004) kirjaan Louhivuoren kuolemasta: Matti oli palannut kotiin elokuussa 1977 oltuaan ulkoiluttamassa koiraa, hän meni lepäämään sängylle, eikä enää herännyt ja hänet toimitettiin sairaalahoitoon. Sairaalassa hänellä todettiin laaja aivoverenvuoto ja viimein jouduttiin toteamaan, ettei mitään ollut tehtävissä, vaan Louhivuori kuoli myöhemmin sairaalassa. Toivo Kärki, joka sävelsi ja sovitti huomattavan osan niin Metro-tyttöjen kuin Louhivuoren kappaleista, epäili muistelmissaan (Toivo Kärki: "Siks’ oon mä suruinen." Tammi 1982) liiallisella alkoholinkäytöllä saattaneen olla osuutta Louhivuoren varhaiseen poismenoon, sillä hän ei esimerkiksi saanut aivoverenvuotoa kaatumisen tai muunkaan tapaturman seurauksena. Louhivuori oli kuollessaan 48-vuotias, mutta vetäytynyt aktiiviuralta muutamaa vuotta aikaisemmin. Hertta puolestaan jäi päivätyöstään levykaupan myyjänä eläkkeelle 65-vuotiaana vuonna 1981. Siks oon mä suruinen
Siks oon mä suruinen on Toivo Kärjen säveltämä ja
Kerttu Mustosen sanoittama tangolaulu vuodelta 1944.
Kyseessä on yksi Toivo Kärjen tunnetuimmista sävellyksistä, ja se on antanut nimensä
Maarit Niiniluodon Toivo Kärki -elämäkerralle. Väinö Kokko
Väinö Wilhelm Kokko (27. syyskuuta 1880 Oulu – 5. joulukuuta 1943 Oulu) oli jääkäriliikkeen perustamiseen keskeisesti vaikuttanut suomalainen aktivisti, lehtimies, kansanedustaja ja pankinjohtaja. Arvid Kurki
Arvid (Arvi) Kurki (n. 1465 Vesilahti – 22. heinäkuuta 1522 Öregrund, Ruotsi) toimi Turun piispana vuosina 1510–1522. Kurki-suku kuului Suomen johtavaan aateliin. Sorbonnessa opiskelleen Kurjen katsotaan olleen Suomen keskiajan viimeinen aidosti katolinen Turun piispa. Hänen seuraajansa alkoivat jo edistää uskonpuhdistusta maltillisesti. Kustaa Vaasan kannattajana Kurki joutui pakenemaan tanskalaisia näiden hyökättyä vuonna 1522. Hän hukkui laivansa upotessa Selkämerellä. Toivo Veistaro
Toivo Fritjof Winqvist myöh. Veistaro () oli suomalainen jääkärieversti ja Alkon pääjohtaja.