Mikä on yleisfunktio suunnittelumallissa?
Suunnittelumalli
Yleisfunktio (Template Method) perustuu toimintojen delegointiin luokille perintää käyttäen. Abstraktissa rajapintaluokassa määritellään tuotantoluokkien ne toiminnallisuudet, jotka ovat samat kaikissa alaluokissa. Tuotantoluokissa määritellään ne toiminnallisuudet, joiden käyttäytyminen voi vaihdella.
Suunnittelumalli
Hiutale (Flyweight) on ohjelmiston rakennemalli, jossa yhteiskäyttöistä oliota käytetään samanaikaisesti useissa eri yhteyksissä. Hiutale käyttäytyy jokaisessa käyttöyhteydessään itsenäisesti. Hiutaleessa olion sisäinen ja ulkoinen tila on erotettu toisistaan, sisäinen tila on tallentuneena hiutaleeseen, ja ulkoinen tila vaihtelee tilanteen mukaan ja riippuu asiayhteydestä. Momenttifunktio
Jos formula_1 on diskreetti satunnaismuuttuja, formula_2 satunnaismuuttujan perusjoukko ja formula_3 sen pistetodennäköisyysfunktio. Silloin reaalimuuttujan formula_4 funktio
on satunnaismuuttujan formula_1 momenttifunktio kunhan odotusarvo
on olemassa avoimella välillä formula_8 (formula_9). Luku formula_10 määräytyy siten, että momenttifunktio on äärellisenä olemassa kaikilla välin arvoilla. Momenttifunktio on siten funktion kuvaus Arkkitehtisuunnittelu
Arkkitehtisuunnittelu on rakennussuunnittelun osa-alue, joka käsittää rakennuksen "yleissuunnittelun"; rakennuksen sijoittelun, ulkoasun, muodon ja tilojen suunnittelun. Arkkitehtisuunnittelun tehtävänä on erikoissuunnittelijoiden tukemana yhdistää tilaajan tavoitteet paikan vaatimuksiin. Suunnittelumalli
Luontimalli on suunnittelumalli, jolla ohjelmassa toimivan olion rakentaminen esitetään käsitteellisellä tasolla. Luontimalli peittää konkreettisesti käytettävien tuotantoluokkien näkyvyyden niitä käyttäviltä luokilta ja sen, miten tuotantoluokkia luodaan ja yhdistellään toisiinsa, eli tuotantoluokkia käyttävä tilaajaohjelma tuntee niistä vain niiden abstraktissa luokassa esitettävän rajapinnan. Rajapinnan käyttö mahdollistaa sen, että tuotantoluokkia ja niiden välisiä suhteita on helppo muuttaa ilman että sillä olisi vaikutusta luokkia tilaavan ohjelman toimintaan. Luontimalli kuvaa olioiden luomisprosessin, eli sen, kuinka, koska ja mitä olioita luodaan, ja huolehtivat luokkien ja olioiden asetusten konfiguroinnista. Yleinen topologia
Yleinen topologia on matematiikassa topologian haara, jossa käytetään joukko-opin perusasioita ja konstruktioita. Se on monen muun topologian haara perusta, kuten differentiaalitopologian, geometrisen topologian ja algebrallisen topologian. Toinen yleisen topologian nimitys on pistejoukkotopologia. Juurifunktio
n-asteisen juurifunktion yleinen integraalifunktio saadaan
eli Projektiivinen geometria
Kaikille projektiivisille geometrioille yhteinen perustava ominaisuus on se elliptinen insidenssiominaisuus, että projektiivisella tasolla mitkä tahansa kaksi suoraa leikkaa toisensa yhdessä ja vain yhdessä pisteessä. Sellaisetkin suorat, joita euklidisessa geometriassa käsitetään yhdensuuntaisiksi, leikkaavat toisensa eräässä pisteessä, "ideaalipisteessä", jonka voidaan ajatella olevan äärettömän kaukana. Kaikki tällaiset ideaali­pisteet muodostavat "äärettömän kaukaisen" suoran, mutta projek­tiivisessa geometriassa se käsitetään aivan samanlaiseksi kuin kaikki muutkin suorat eikä ole millään tavalla erikois­asemassa. Myöhemmässä Erlangenin ohjelmassa geometriset muunnokset muodostavat ryhmän, ja tällaisilla muunnoksilla mikä tahansa suora voidaan siirtää tämän "äärettömän kaukaisen" suoran paikalle. Rakennesuunnittelu
Rakennesuunnittelu on rakennussuunnittelun osa-alue, joka käsittää rakennuksen "rakennetekniikan" suunnittelun. Suunnittelun päätehtävänä on tuottaa rakennesuunnitelmat, joilla voidaan toteuttaa ja ylläpitää rakennus tai rakenne. Rakennesuunnittelun tehtävät ja vastuut määrittelee sopimuksen mukainen suunnittelutoimeksianto. Se voi käsittää koko rakenteellisen suunnittelun tai vain tietyn osatehtävän. Rakennuksen tietomalli
Käytännössä tietomallien toteutus on toistaiseksi liittynyt varsin tiiviisti suunnitteluvaiheessa syntyvään tietoon ja sen käyttöön. Vaikka yleisiä tehtävä- ja prosessikuvauksia on tehty, ovat rakennushankkeen eri toimijoiden rajapinnat ja toimintatavat vielä vakiintumattomia. Tietomallin käyttöön ja päivitykseen rakennuksen käytön aikana ei ole vielä yleistä toimintamallia lainkaan. Oliomalli
Yhteistoimintakaaviot vastaavat pitkälti oliomaailmassa käyttötilanteen esimerkkiä (skenaariota). Yhteistoimintakaavio (collaboration diagram) koostuu siis oliota kuvaavista suorakaiteista. Kustakin kaavion oliosta ilmoitetaan se identiteetin lisäksi se luokka, johon olio kuuluu. Yhteistoimintakaavion tarkoituksena on kuvata olioiden viestinvaihtoon perustuva yhteistoiminta. Tässä UML2:ssa asia on ymmärretty väärin ja siellä puhutaan pelkästään vuorovaikutuksesta (communucation)! Kyseessä on kuitenkin siis aito yhteistyö, jonka avulla kaavion oliot yhdessä saavat aikaan halutun lopputuloksen. Kaaviossa esitetään olioiden toisilleen lähettämät viestit. Viestit numeroidaan, jotta niiden ajallinen lähettämisjärjestys (siis ajan kulku) näkyy kaaviossa. Kaavion tehtävä ei siis ole kuvata viestejä vaan epäsuorasti viestin avulla olioyhteisön toiminta –yhteistyö. Integraalifunktio
Integraalifunktio on summattavaa vakiota lukuun ottamatta yksikäsitteinen. Toisin sanoen, jos formula_2 on funktion formula_3 jokin integraalifunktio, niin kaikki sen integraalifunktiot ovat muotoa formula_17, missä integroimisvakio formula_9 on mielivaltainen. Integraalifunktiolle käytetään merkintää
formula_19,
missä integroimisvakiota ei ole kiinnitetty. Tätä merkintätapaa kutsutaan funktion formula_3 määräämättömäksi integraaliksi. Merkintätapa tarkoittaa joko sitä, että formula_2 on formula_3:n antiderivaatta, tai että formula_2 on formula_3:n integraalifunktio. Jatkuville funktiolle nämä ovat sama asia. Harmoninen funktio
Muuan harmonisten funktioiden teorian yleistys on Riemannin monistoilla määriteltyjen harmonisten muotojen teoria, joka liittyy kohomologian. Harmonisten funktioiden yleistyksiä ovat myös vektoriarvoiset harmoniset funktiot, jotka ovat harmonisia kuvauksia yhdeltä Riemannin monistolta toiselle. Ne ovat samalla Dirichletin yleistetyn energiafunktionaalin kriittisiä pisteitä. Niihin kuuluvat erikois­tapauksena myös harmoniset funktiot, mikä tulos tunnetaan Dirichletin periaatteena. Tällaiset harmoniset kuvaukset esiintyvät minimaalisten pintojen teoriassa. Esimerkiksi Riemannin monistolla käyrät voidaan määritellä kuvauksina joltakin formula_1:n väliltä monistolle, ja tällöin kyseessä on harmoninen kuvaus, jos ja vain jos käyrä on geodeettinen viiva. Kokonainen funktio
Liouvillen lause antaa tärkeän kokonaisia funktioita koskevan tuloksen: Rajoitettu kokonainen funktio on vakio. Tätä ominaisuutta voidaan käyttää algebran peruslauseen todistukseen. Picardin lause on merkittävä yleistys Liouvillen lauseesta: ei-vakio kokonainen funktio saa jokaisen kompleksiarvon korkeintaan yhtä lukuun ottamatta. Jälkimmäisestä poikkeuksesta on esimerkkinä eksponenttifunktio, joka ei saa arvokseen nollaa missään pisteessä. Design for All
"Toinen tärkeä sovellusalue ja kriittinen lyhyen aikavälin tavoite on yleiskäyttöisten julkisten tietojärjestelmien, päätelaitteiden ja tietotuotteiden kehittäminen (esim. tietokioskit, joista voi käyttää yhteisön laajuisia tietopalveluja). Näitä odotetaan jatkossa käytettävän yhä uusissa ympäristöissä, kuten julkisissa tiloissa, kodeissa, luokkahuoneissa jne., ja niiden ansiosta käyttäjä pääsee tietoon käsiksi kaikkialla myös liikkeellä ollessaan." Elinkaarimalli
Elinkaarimallin kaikki kustannukset jaetaan tavallisesti palvelumaksuina koko sopimusjaksolle eikä toteutus vaadi tilaajalta suuria alkuinvestointeja, kuten tavanomaisissa julkisrahoitteisissa hankkeissa. Tämän ansiosta elinkaarimallit tarjoavat hyvän keinon kalliiden hankkeiden toteuttamiseen myös esimerkiksi laskusuhdanteen aikana. Riippumattomuus vuosittaisista investointibudjeteista mahdollistaa myös monissa tapauksissa tiiviimmän toteutuksen, jonka ansiosta lopputuote saadaan aikaisemmin käyttöön ja hankkeen takaisinmaksu alkaa nopeammin. Pelisuunnittelumalli
Mallien käytöllä on aina vaikutuksensa muihin pelissä käytettyihin malleihin eli niillä on relaatiosuhde toisiinsa nähden. Kirjallisuudessa on esitelty kolme yleisesti esiintyvää relaatiotyyppiä joita käytetään ilmentämään mallien välistä vuorovaikutusverkkoa. Nämä relaatioluokat ovat "toteuttavat", "mukauttavat" ja "potentiaalisesti ristiriitaiset" relaatiot. Toteuttavan relaation esiintyessä mallissa aiheuttaa malli toisen (relaatiolistassa esiintyvän) mallin esiintymisen pelissä. Mukauttavien relaatioiden esiintyessä mallissa kohdistuvat mallin käytön vaikutukset myös relaatioparin toiseen osapuoleen. Potentiaalisesti ristiriitaisissa relaatioissa voi mallin käyttö joissakin yhteyksissä estää joidenkin toisten mallien käytön. Ajoneuvosuunnittelu
Suunnittelutiimin työtehtävä jakautuu yleensä kolmeen osa-alueeseen: ajoneuvon korin design, sisustan design sekä väri- ja materiaalidesign. Ajoneuvon lopulliseen ilmeeseen suuresti vaikuttava graafinen suunnittelu on tärkeä osa-alue ja siksi monilla alan ammattilaisilla on yleensä takanaan jokin taide- tai graafisen alan koulutus. Hyvä ajoneuvosuunnittelu ei rajoitu vain muotoihin vaan etsii myös toiminnan käytännöllisyyttä, muodostaen näistä loppukäyttäjälle miellyttävän ja valmistajalle helposti myytävän kokonaisuuden. Muotoilu
Muotoilu eli design [disain] ( 'piirustus, suunnitelma, malli') tarkoittaa esineen tai muun kohteen käytettävyyden ja muodon suunnittelua tai sen valmistusta. Myös kaksiulotteisia graafisia suunnitelmia sekä käyttöliittymien ja brändien suunnittelua ja toteutusta voidaan sanoa muotoiluksi ja ne voivat kuulua muotoilijan työhön. Suunnittelumalli
Ratkaisu on suunnittelumallin tärkein asia, ja se esitetään usein staattisena rakenteena (esim. UML:n luokkakaavio) jota täydennetään dynaamisen vuorovaikutuksen kaaviolla (esim. UML:n sekvenssikaavio). Kuvausta voidaan täydentää pseudokoodikuvauksella, joka kuvaa ohjelman kulun vaihe vaiheelta. Helsingin yleiskaava
Helsingin yleiskaava on Helsingin kaupunkirakenteen kehittämiseksi tehty pitkän aikavälin maankäytön suunnitelma, joka ohjaa asemakaavoitusta. Nykyinen voimassa oleva yleiskaava on hyväksytty vuonna 2006. Helsingissä on laadittu uusia yleiskaavoja noin kymmenen vuoden välein. Tällä hetkellä on valmisteilla yleiskaavaehdotus, josta on tavoitteena päättää Helsingin kaupunginvaltuustossa viimeistään vuonna 2016. Funktio
Formaalisti funktio formula_1 joukolta formula_2 joukkoon formula_3 on sääntö, joka liittää jokaiseen joukon formula_2 alkioon täsmälleen yhden joukon formula_3 alkion. Funktiota merkitään yleensä symbolilla formula_6. Potenssifunktio
Potenssifunktio on muuttujan formula_1 matemaattinen funktio, joka voidaan esittää yleistettynä Lineaarinen funktio
Lineaarinen funktio on polynomifunktio, jonka asteluku on 1. Sen yleinen matemaattinen lauseke voidaan esittää muodossa
missä a on kulmakerroin ja b vakio. Funktion nimessä "lineaarinen" viittaa kuvaajan muotoon, joka on suora. Lineaarisia funktioita käytetään matemaattisessa mallinnuksessa talouden, tieteen ja tekniikan aloilla. Niillä on polynomifunktioiden oheella merkittävä rooli matematiikan kouluopetuksessa eri maissa. Pelisuunnittelumalli
Pelisuunnittelumalli () tarkoittaa peleissä yleisesti toistuvien elementtien ja niiden välisten vuorovaikutussuhteiden kuvauksia. Pelisuunnittelumalli sisältää puoliformaalin kuvauksen pelin elementeistä eri abstraktiotasoilta tarkasteltuna sekä elementtien ja abstraktiotasojen välisten vuorovaikutussuhteiden kuvauksen. Pelisuunnittelumallit toimivat keskustelun ja kokonaisuuden hallinnan välineenä pelisuunnitteluprosessissa. Tämä artikkeli keskittyy videopelien pelikokemukseen ja pelien kerrontaan liittyvässä suunnittelussa käytettäviin malleihin. Integraaliyhtälö
Integraaliyhtälö on yhtälö, jossa esiintyy integraalin sisällä tuntematon funktio. Integraaliyhtälöt ovat läheistä sukua differentiaaliyhtälöille, ja usein tutkittava ongelma voidaan ilmaista molemmilla tavoilla. Tällaisesta vaihtoehtoisesta muotoilusta yleisin esimerkki ovat Maxwellin yhtälöt. Integraalifunktio
Alempi määritelmä vaatii, että integraalifunktio on derivoituva, ylempi määritelmä taas ei. Primitiiviltä eli antiderivaatalta vaaditaan siis aina derivoituvuusominaisuus, mutta ylemmän määritelmän mukaiselta integraalifunktiolta ei välttämättä. Määritelmät ovat kuitenkin jatkuville funktiolle samat. Alempi määritelmä on käsitteelliseltä kannalta ongelmallinen: kaikilla integroituvilla funktioilla ei sen mukaan ole integraalifunktiota. Yleisilmailukone
Yleisilmailukone (yleisilmailulentokonekone; engl. "General Aviation Aircraft") on yleisilmailussa yleinen konetyyppi ultrakevyiden lentokoneiden lisäksi. Yleinen virtausmalli
Nämä yhtälöt ovat suorakulmaisessa koordinaatistossa, mutta yleensä yhtölöt ratkaistaan pallokoordinaatistossa pallofunktioita hyväksi käyttäen. Yhtälöissä ei ole mukana kosteuden ja pilvien veden yhtälöitä. Lisäksi kitka ja lämmitys sisältää joukon mutkikkaita veden olomuodon muutoksia, pyörietsyyttä, lämmön ja kosteuden vaihtoa maanpinan ja ilmakehän välillä jne. Pienen mittakaavan sääilmöissä, muun muassa kumpupilvissä hydrostaattisen tasapainon oletus ei päde. Näin ollen nykyiset ennustuksissa käytetyt säämallit ovat epähydrostaattisia. Suunnittelumalli
Ainokainen (Singleton) on olion luontimalli, jossa luokasta luodaan täsmälleen yksi konkreettinen ilmentymä. Ilmentymään pääsy on globaali. Oliomalli
Teknisesti tällainen malli koostuu joukosta kaaviota. Yhdestä luokkamallista (joka pyritään piirtämään yhteen luokkakaavioon) ja 1 – 15 yhteistoimintakaaviosta, joissa esimerkein esitetään liiketoiminnan keskeisimmän ydintoiminnon abstraktisti. Design for All
Hanke tukee EDeANin toimintaa. Sen tavoitteena on kehittää mallina toimiva DfA-opinto-ohjelma, joka on suunnattu alan kaupallisille toimijoille, ohjelmarunko ja kurssisisällöt perus- ja jatkotasoisille DfA-opinnoille sekä kattava DfA:ta koskeva verkkoaineisto.
Hankkeen tavoitteena on kehittää koti- ja ammattikäyttöön soveltuva, mukautettava hakukonekäyttöliittymä henkilöille, joiden kognitiiviset taidot ovat heikentyneet.
Hankkeen tarkoitus on kehittää yleiskäyttöinen etäkonsoli, jonka avulla kodin tavallisia laitteita voidaan käyttää verkon välityksellä.
Hankkeessa kehitetään skaalautuvia ja mukautettavia lisälaitteita, joilla voidaan integroida avustavaa tekniikkaa älykkääseen tieto- ja viestintäteknologiaan kotiympäristössä.
Hankkeessa kehitetään seuraavan sukupolven apuvälineitä, joiden avulla kuulovammaiset ihmiset pystyvät osallistumaan täysin tietoyhteiskuntaan.
Hankkeen tarkoitus on kehittää ja saattaa prototyyppitasolle kognitiivinen proteesiväline, joka auttaa dementiasta kärsiviä suoriutumaan päivittäisistä toimista.
Hankkeella pyritään tekemään saavutettavuudesta kulutustavaroiden ja kuluttajapalveluiden yleinen ominaisuus. Tarkoitus on kehittää alustoja, joiden avulla ikäihmiset ja vammaiset ihmiset voivat asua pidempään kotona ja lähiyhteisössään.
Hankkeen tavoitteena on kouluttaa loppukäyttäjiä standardisointiin liittyvissä kysymyksissä niin, että he kykenevät osallistumaan tieto- ja viestintäteknologiaan liittyvään standardisointitoimintaan.
Hankkeen tarkoitus on luoda mallinnus- ja simulointivälineitä, joilla voidaan optimoida käyttäjien vuorovaikutus suunnittelun, esteettömyyden ja käytettävyyden validoinnissa Ambient Assisted Living (AAL) -ratkaisujen yhteydessä.
Hankkeen tarkoituksena on kehittää edelleen Ambient Assisted Living (AAL) -tuotteita ja -palveluja, jotka ovat edullisia, helppokäyttöisiä ja kaupallisesti kannattavia. Hankkeessa kehitettävän integroidun teknologia-alustan avulla voidaan liittää saumattomasti yhteen tuotteet ja palvelut, joiden tavoitteena on parantaa sosiaalista osallisuutta, päivittäisten toimintojen tukemista, varhaista riskien tunnistamista, suojautumista terveys- ja ympäristöriskeiltä sekä liikkuvuuden ja lähiympäristössä liikkumisen tukea, jotka kaikki tekevät elämästä elämisen arvoisen perhepiirissä ja yhteiskunnassa. AK-malli
AK-mallin tuotantofunktio on Cobb–Douglas-funktio, jossa vakioiset skaalatuotot. Design for All
Tuotteiden ja palvelujen tulee vastata käyttäjien yksilöllisiin vaatimuksiin erilaisissa käyttöyhteyksissä, riippumatta paikasta, kohdekoneesta tai suoritusympäristöstä. Laitteistojen ja palvelujen käyttö pyritään siis mahdollistamaan yleisen lähestymistavan avulla, ja päämääränä on tietoyhteiskunnan yleinen esteettömyys. Kansalaisten katsotaan elävän älykkäistä tuotteista muodostuvissa ympäristöissä, joissa suoritettavat toiminnot ja niiden suoritustapa on määritelty täysin uudestaan. Näitä toimintoja ovat erityisesti sellaiset, joilla hankitaan tietoa, pidetään yhteyttä muihin ja hallitaan ympäristöä. Kansalaisille on tarjottava mahdollisuus suoriutua näistä toiminnoista helposti ja miellyttävästi. AV-suunnittelu
AV-suunnittelu sisällytetään vaativissa kohteissa tasavertaisena suunnittelualueena muiden perinteisten suunnittelualueiden joukkoon. Vaativissa saneerauskohteissa, joissa AV-tekniikka on laadukas ja asettaa runsaasti vaatimuksia muille suunnittelualueille, toimii AV-suunnittelija usein pääsuunnittelijana ja päävalvojana. AV-suunnittelu voi tarkoittaa myös järjestelmäsuunnittelua. Siinä tapauksessa av-suunnittelu keskittyy vain esitystekniikan määrittämiseen ja keskeisten ohjeiden antamiseen esim. sähkösuunnittelua varten. Kapeampi suunnitteluohjelma voi riittää, jos tila vain remontoidaan av-esitystilaksi tai vain esitysjärjestelmä uusitaan. Yleistetty Riemannin hypoteesi
Formaali muotoilu hypoteesille on seuraava: Dirichlet'n karakteri on täysin multiplikatiivinen aritmeettinen funktio formula_1 siten että on olemassa positiivinen kokonaisluku "k" jolle χ("n" + "k") = χ("n") kaikilla "n" χ("n") = 0 kun gcd("n", "k") > 1. Jos tällainen karakteri on olemassa, määritellään vastaava Drichlet'n L-funktio asettamalla APL (ohjelmointikieli)
Yleisesti rakenteinen APL-muuttuja voi olla suorakulmainen n-ulotteinen sääntiö (n:n enimmäisarvo riippuu tulkin implementaatiosta, esimerkiksi APL2 sallii 256-ulotteiset sääntiöt). Suorakulmaisuus tarkoittaa sitä, että moniulotteisen taulukon jokaisessa suunnassa on yhtä monta alkiota (esimerkiksi matriisin jokainen rivi on yhtä pitkä) eikä yhden suunnan pituus riipu muiden suuntien pituuksista. Turvallisuuskomitea
Kokonaisturvallisuus on yhteistoimintamalli, kehys yhdessä tekemiselle. Se on kuvattu yhteiskunnan turvallisuusstrategiassa, joka kuvaa yhteiskunnan varautumisen perusperiaatteet. Yhteistoimintamallissa toimijat jakavat ja analysoivat turvallisuutta koskevaa tietoa, suunnittelevat ja harjoittelevat yhdessä. Ennakointi kuuluu tärkeänä osana varautumistyöhön: näin voidaan vastata tulevaisuuden turvallisuushaasteisiin ja ehkäistä niitä. Ajoneuvosuunnittelu
Korin designista vastaava tiimi luo auton ulkoisen olemuksen mittasuhteilla ja pinnanmuodoilla. Korin design lähtee liikkeelle joko käsin tai tietokoneella tehdyistä luonnoksista, joita lähdetään hiomaan ja täydentämään, kunnes ollaan saatu hyväksyttävä lopputulos. Piirrosvaiheen kanssa rinnan etenee joko digitaalinen 3D-mallinnus tai kolmiulotteisen savimallin, joka nykyaikana on muovia, työstäminen. Design-tiimin kanssa rinnan työskentelee insinööritiimi, joka korin pinnanmuotojen kehittyessä suunnittelee kaikki piiloon jäävät rakenteet ja suorittaa erilaisten kappaleiden muotoilua, jotta ne ovat liitettävissä yhteen auton koriksi. Lopullisen muotonsa saaneesta mallinnoksesta tehdään tämän jälkeen täysikokoinen savimalli, jossa lopullisia detaljeja voidaan vielä hioa. Vaikka nykyisin on käytössä mitä hienoimpia 3D-tietokonemallinoksia, on savimallin käyttö auton muotoilussa edelleen vahvassa asemassa, tietokone ei todennäköisesti koskaan pysty korvaamaan ihmisen visuaalisella aistillaan luomaa kokonaiskuvaa. Nykyisin savimallit valmistetaan tietokoneen ohjaamilla työstökoneilla, mutta laskutikkujen aikakaudella nämä asiat hoidettiin ihmiskäsin. Savimallien käytön autojen suunnittelun apuvälineenä kehitti 1930-luvulla, General Motorsin suunnitteluosaston vastaavana toiminut Harley Earl. Keittiökalusteet
Keittiökalustekokonaisuuden suunnittelussa olennaisinta on löytää kullekin keittiölle sopivin perusasettelu eli pohjaratkaisu, jotka on nimetty niitä kuvaavien kirjainmuotojen avulla. I-keittiössä kaikki kalusteet ovat yhdellä seinällä suorassa rivissä, II-keittiössä kahdessa vastakkaisessa rivissä. L-keittiö on yleisin, vaikka kulma muodostaa ongelman erityisesti alakaapin käytettävyyden kannalta. U-keittiö sisältää kaksi kulmaa mutta mahdollistaa lyhyet etäisyydet lieden, vesipisteen ja jääkaapin välillä (ns. työkolmio). Keittiösaarekkeet, baarikeittiöt ja muut keittiökalustevaihtoehdot tarjoavat muitakin pohjaratkaisuja etenkin tilaviin keittiöihin, kuten G-keittiö, kaksois-L-keittiö, LI-keittiö tai muita vaihtoehtoja, joita on mahdoton kuvailla kirjainmuotojen avulla. Suunnittelumalli
Ratkaisu (Solution) kuvaa mahdollisen ohjelmointirakenteen ja sen osat (esim. luokat, oliot, algoritmit), osien väliset suhteet ja niiden välisen vuorovaikutuksen (yleensä funktiokutsut) yleisellä tasolla. Ratkaisun antamia ohjelmoinnin suuntaviivoja on käytettävä käsitteellisenä runkona laadittaessa käytännön ratkaisua käsillä olevaan ohjelmointiongelmaan. Ohjelmistosuunnittelija arvioi tapauskohtaisesti sen, miten mallin ratkaisu sopii kyseessä olevaan tilanteeseen. Ratkaisun tulee olla sovellettavissa yleisesti ohjelmoinnissa, ja se tulee pystyä esittämään yleisti käytössä olevalla mallinnuskielellä (esim. UML). Ratkaisun yleiskäyttöisyydestä voi seurata se, että ohjelmiston laatuominaisuudet (esim. nopeus) heikkenee. Helsingin yleiskaava
Vuonna 1932 luotiin yleiskaavasuunnitelma, jota kutsuttiin yleisasemakaavaksi. Vuoden 1960 yleiskaava oli ensimmäinen koko kaupungin kattanut yleiskaava, ja sen valmistelu oli aloitettiin jo vuonna 1953. Kaavassa merkittävää olivat suunnitelmat esikaupunkien varalle, sillä asumiselle piti löytää uusia laajoja alueita. Uusia asuinalueita osoitettiin muun muassa Pihlajamäkeen, Konalaan, Myllypuroon ja Kontulaan. Malmista, Munkkivuoresta ja Vartiokylästä suunniteltiin isompia aluekeskuksia. Yleislauseke
Yleislauseke () on oikeussäännös, jonka sisältö on niin väljästi kirjoitettu, että tuomioistuin voi käyttää harkintavaltaansa säännöstä soveltaessaan. Yleislausekkeita käytetään esimerkiksi varallisuusoikeudellisissa säädöksissä, jotta tuomioistuimella on mahdollisuus syrjäyttää ja sovitella kohtuuttomia sopimusehtoja vakuutussopimuksissa, velkakirjoissa, vuokrasopimuksissa ja muissa vastaavissa oikeustoimissa. Tuomioistuimen päätettäväksi jää, milloin sopimusehto on niin kohtuuton, että se tulee syrjäyttää. Harkinta ei saa perustua mielivaltaan, vaan siinä on pyrittävä noudattamaan lainsäätäjän tarkoitusta. Yleistetty lineaarinen malli
Yleistetyt lineaariset mallit () on laaja tilastotieteen malliluokka, jonka avulla voidaan mallintaa erityyppisiä ja eri jakaumia noudattavia vastemuuttujia. Lineaarinen malli on yksi yleistetyn lineaarisen mallin erikoistapaus, eikä se sovi käytettäväksi kaikissa tilanteissa sen oletuksista johtuen. Esimerkiksi positiivisien vasteiden, lukumäärävasteiden ja binomisten vasteiden mallinnukseen yleistetty lineaarinen malli sopii lineaarista mallia paremmin. Myös epälineaariset yhteydet muuttuja muunnostenkin jälkeen saattavat koitua lineaarisen mallin ongelmaksi, koska vakiovarianssioletus ei aina ole voimassa. Yleistettyjen lineaaristen mallien muita tunnettuja erikoistapauksia ovat logistinen malli ja Poisson-regressio. Yhteispalvelu
Työllistymistä edistävä monialainen yhteispalvelu on yhteistoimintamalli, jossa TE-toimisto, kunta ja Kela yhdessä arvioivat työttömien palvelutarpeet, suunnittelevat heille työllistymisen kannalta tarkoituksenmukaiset palvelukokonaisuudet sekä vastaavat työllistymisprosessiin etenemisestä ja seurannasta Suunnittelumalli
Seuraukset kuvaa mallin vaikutusta ohjelman sisäiseen ja ulkoiseen toimintaan, sekä sen käytöstä seuraavia hyviä ja huonoja seikkoja. Ohjelmistojen toiminnan kannalta tärkeitä seurauksia ovat mm. muisti ja suoritusaika ja ohjelmiston uudelleenkäyttö. Ohjelmiston uudelleenkäytön kannalta tärkeitä seurauksia ovat mm. käytetyn mallin vaikutus ohjelman laajennettavuuteen, muunneltavuuteen ja siirrettävyyteen. Mikään suunnittelumalli ei tuota joka suhteessa parasta ratkaisua, vaan kukin niistä optimoi tietyt ohjelman laatuominaisuudet ja heikentää muita. Seurausten kuvaaminen auttaa suunnittelijaa arvioimaan sitä, miten malli soveltuu käsillä olevaan suunnittelutilanteeseen. Seurauksista kertominen helpottaa suunnittelumallin soveltamista käytännön ohjelmistotyössä. Pohjalevy
Nykyään monet autonvalmistajat suunnittelevat uudet mallit olemassa olevalle pohjalevylle. Tämä on hyvin kustannustehokasta, koska kokonaan uuden mallin kehittämiskustannukset olisivat ylivoimaiset kullekin mallille erikseen. Autonsuunnittelussa eletään kuitenkin murrosvaihetta. Esimerkiksi Volkswagen-yhtymä käyttää samaa modulaarista perusrakennetta lähes kaikissa valmistamissaan henkilöautoissa. "Modularer Querbaukasten" -nimen saaneen perusrakenteen mittoja muuttamalla voidaan tuottaa uusia malleja pikkuautoista edustusautoihin samoilla perusratkaisuilla. Ensimmäinen MQB-rakenteeseen perustuva malli on vuosimallin 2012 Audi A3. Yleistuki
Helmikuussa 2018 OECD suositti mallia Suomelle, kokoomus, siniset ja kristillisdemokraatit ehdottivat sellaisen kokeilemista. Myös suuri osa oppositiosta oli samoilla linjoilla . Britannian yleistuki on kotitalouskohtainen. Siihen vaikuttavat asumismenot ja lasten määrä sekä tulot, lähes reaaliajassa. Tämän tarkoituksena on poistaa byrokratialoukun: ihmisen ei tarvitse pelätä tukien katkeavan siksi, että hän ottaa jonkin työurakan vastaan. Suunnittelumalli
Rakentajarajapinta (Builder) on olion luontimalli, jossa erotetaan toisistaan olion esitysmuoto ja sen luomisprosessi. Tämän vuoksi sama prosessi voi tuottaa erilaisia olioita. Abstrakti rakentaja on abstrakti rajapintaluokka, joka luo konkreettisen rakentajaluokan osat. Rakentajaluokka toteuttaa halutut toiminnallisuudet (tuotteet). 
Rakentajaa voidaan käyttää ohjelman rakenteen mallina esim. muunnettaessa RTF-muotoista tekstiä muihin tekstiformaatteihin (esim. ASCII, muotoiltu teksti, jota ei voida muokata, muotoiltu teksti, jota voidaan muokata). RTFLukija (pääohjelma) kutsuu abstraktin rakentajan (TekstiKonvertoija), joka kutsuu edelleen konkreettisen rakentajan (ASCIIKonvertoija, TekstiKonvertoija, TekstiMuokkausKonvertoija) pääohjelman funktiokutsun sisältämän tiedon mukaan. Konkreettinen rakentaja määrittelee tuotteen kokoamisen prosessin ja kokoaa tuotteen sisäisen esitysmuodon. Suunnittelumalli
Iteraatio (Iterator) perustuu toiminnallisuuden kapselointiin olioon ja funktioiden kutsumiseen tarpeen mukaan. Esimerkiksi tietorakenteen läpikäymiseen peräkkäisjärjestyksessä käytettävä toiminnallisuus kapseloidaan olioon. Kiinteistötunnus
Jos on kyse kaavayksiköstä, joka muodostaa yleisen alueen, kertoo numerosarjan keskimmäinen nelinumeroinen osa alueen käyttötarkoituksen seuraavasti: Vakiofunktio
Vakiofunktio on määritelty kaikilla luvuilla, joten lähtöjoukoksi voidaan valita kaikki reaaliluvut formula_5. Vakiofunktion formula_6 kuvaus on surjektio, jos maalijoukkossa on vain luku formula_7 
mutta kuvaus ei ole koskaan injektio, koska vähintään kaksi lukua (eli tässä tapauksessa kaikki luvut) kuvautuvat samaksi maalijoukon alkioksi formula_7. Tämän vuoksi vakiofunktio ei ole myöskään bijektio. Yleinen virtausmalli
Yleinen virtausmalli (, "GCM") on sään, ilmaston ja merien tutkimiseen käytetty laskennallinen työkalu. Virtausmallit diskretisoivat fluidien liikeyhtälöt ja integroivat näitä eteenpäin ajassa. Voimakkaasti yksinkertaistaen tämä tarkoittaa, että ilmakehä jaetaan pieniin paloihin ja sitten lasketaan jokaiselle palaselle erikseen mitä liikeyhtälöt ennustavat tietyn ajan kuluessa tapahtuvaksi. Ilmastotutkimuksessa näitä malleja kutsutaan myös globaaleiksi ilmastomalleiksi. Suunnittelumalli
Koosteensa sisältävä kooste (rekursiokooste, Composite) on ohjelmiston rakennemalli, jossa yksi koosteolion rakentava abstrakti luokka käsittelee kyseistä koostetta samalla tavalla ja samanaikaisesti konkreettisten aliluokkien olioiden kanssa. Ohjelma käsittelee kaikkia itsensä sisältävän koosteen osia samalla tavalla. Suunnittelumalli
Ohjelmistoarkkitehtuurin kannalta suunnittelumallit käsittelevät yleensä suhteellisen pieniä yksiköitä (mikroarkkitehtuuria), mutta suunnittelumalleja voidaan käyttää myös koko sovelluksen perusrakenteessa (makroarkkitehtuuri). Suunnittelumallien ideaa on sovellettu käänteisenä keräämällä ns. antisuunnittelumalleja, joissa esitetään virheellisiä suunnitteluratkaisuja. Antisuunnittelumallia voidaan käyttää tunnistamaan ohjelmarakenteen virheitä ja suositeltavan suunnittelumallin soveltamiseen virheen poistamiseksi. Normaalijakauma
Normaalijakauma on määritelty ja jatkuva kaikilla muuttujan reaaliarvoilla. Jos satunnaismuuttuja formula_7 on "normaalijakautunut", niin merkitään
formula_8
Parametri formula_9 on jakauman odotusarvo ja formula_10 on jakauman varianssi. Jakauman sijainti riippuu keskiarvoparametrista ja leveys varianssiparametrista. Jakauman tiheysfunktio on
formula_11
Normaalijakauman kertymäfunktio on integraali
formula_12
jota ei voida ratkaista analyyttisesti alkeisfunktioiden avulla. Kertymäfunktion arvoja voidaan kuitenkin laskea numeerisilla menetelmillä. Antisuunnittelumalli
Antisuunnittelumallit ovat joskus hyödyllisempiä kuin varsinaiset suunnittelumallit, koska niiden perusteella kehittäjät voivat löytää sovelluksestaan toteutustapoja joita he eivät ole aikaisemmin ymmärtäneet ongelmallisiksi. Antisuunnittelumallit antavat hyödyllisiä vinkkejä, kun olemassa olevaa ohjelmistoa tulee parantaa tai kehittää edelleen. Ilmailu
Yleisilmailu (engl. "General Aviation, GA") kattaa käsitteenä kaikki muut siviili-ilmailun toiminnot paitsi Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAO:n määrittelemän kaupallisen ilmakuljetuksen (engl. "Commercial Air Transport, CAT") eli liikenneilmailun ja erityislentotoiminnan eli lentotyön (engl. "Aerial Work, AW"). . Gammafunktio
Gammafunktio on funktio, jolle käytetään symbolia formula_1 (iso gamma), ja joka voidaan tulkita kertoman yleistyksenä reaali- ja kompleksiluvuille. Sen arvo on Riemannin integraalilla merkittynä
formula_2.
Gammafunktio on määritelty kaikilla arvoilla paitsi ei-positiivisilla kokonaisluvuilla. Näissä pisteissä integraalin raja-arvo on ääretön. Kaikista kertomafunktion yleistyksistä gammafunktio on erityinen, sillä Bohrin-Mollerupin lauseen mukaan se on ainoa, joka on logaritmisesti konveksi ts. sen luonnollinen logaritmi on konveksi. Ajoneuvosuunnittelu
Ajoneuvosuunnittelu on osa ajoneuvojen valmistamiseen liittyvää prosessia, johon liitty visuaalisten seikkojen lisäksi myös ergonomia, tekniset varusteet ja niiden vaatima tila sekä valmistustekniset- sekä kustannuskysymykset. Ajoneuvojen teollinen suunnittelu kattaa periaatteessa kaikki ajoneuvojen näkyvät ja myös piilossa olevat komponentit, lukuun ottamatta puhdasta tekniikkaa, joka on eri suunnitteluosastojen alaista toimintaa. Toimivan ja hyvin suunnitellun ajoneuvon lopullinen muoto on monen tekijän summa, ja suunnittelutiimi joutuu jatkuvasti etsimään kompromisseja eri arvojen välillä. Mitä täsmällisemmin jonkin ajoneuvon käyttöfunktio rajautuu, sitä vähemmillä kompromisseilla suunnittelutiimi saa vietyä projektin lävitse. Perheauto on aina haastavampi suunniteltava kuin esim. puhtaasti tavarankuljetukseen suunniteltu auto tai vaikkapa erikoissarjana valmistettu urheiluauto. Homologia
Homologia rakennelma vaikuttaa kenties mielivaltaiselta, mutta se tulee esiin luonnollisella tavalla, kun käsitellään simpleksejä ja topologisia avaruuksia. Lyhyesti, standardi formula_11-simpleksi formula_12 on joukko vektoreita formula_9-ulotteisessa euklidisessa avaruudessa 
ja formula_9-simpleksi formula_16 topologisessa avaruudessa formula_10 on jatkuva kuvaus formula_12:stä formula_10:ään:
formula_16:n reuna formula_22 on määritelty formaaliksi summaksi formula_16 rajoitettu formula_12:n alisimplekseihin, missä suunnistus vaikuttaa etumerkkiin. Esimerkiksi, jos formula_10 on viiva formula_26, niin silloin formula_27 ja formula_28. Olkoon formula_29 rengas. Tällöin voidaan konstruoida formula_29-moduuli, jonka virittäjät ovat kaikki formula_11-simpleksejä formula_10:ssä formula_33. Nyt meillä on formula_29-moduleista koostuva ketjukompleksi, jonka jäsenten välillä on määritelmässä vaaditut homomorfismit. Pyörätuoli
Esteettömässä suunnittelussa huomioidaan niin vammaiset (esimerkiksi pyörätuolia käyttävät liikuntarajoitteiset ja aistivammaiset) kuin vammattomat. Tämänkaltaisesta suunnittelusta voidaan käyttää termejä ”suunnittelu kaikille” (engl. "design for all" tai lyhyesti "DfA") tai ”yleispätevä tai 'kaikkien' tarpeet huomioon ottava suunnittelu” (engl. "universal design"). Universaalin suunnittelun periaate pätee niin rakennetun ympäristön kuin myös esimerkiksi joukkoliikenteen kohdalla. Esteettömän liikenteen kannalta merkityksellinen on myös Suomen perustuslain 9 §:n liikkumisvapaus. Dynamic Systems Development Method
Liiketoimintaprototyyppi syntyy toiminnallisen mallin iteraation aikana. Käytettävyysprototyyppi voidaan laatia toiminnallisen mallin tai prototyyppien suunnittelun ja toteutuksen iteraation aikana. Käytettävyysprototyyppiä käytetään pääasiassa toiminnallisen mallin iteraation aikana. Suorituskyky- ja kapasiteettiprototyyppi syntyy prototyyppien suunnittelun ja toteutuksen iteraation aikana. Pystyvyys- ja suunnitteluprototyyppi voidaan laatia missä tahansa DSDM-projektin iteraatiovaiheessa. Yleensä pystyvyys- ja suunnittelumalli hävitetään, kun se on tehnyt tehtävänsä. Kustannus
Tyypillisiä kiinteitä kustannuksia ovat rakennukset, koneet ja hallinto sekä muuttuvia kustannuksia materiaalin hankintakustannukset. Valmistuksen työvoimakustannukset lasketaan usein muuttuviin kustannuksiin, vaikka niidenkin sopeuttaminen tuotannon laskuun kestää monissa tapauksissa viikkoja tai kuukausia.
Yksinkertaistetussa kustannusfunktion mallissa kiinteät kustannukset ovat tietyllä tuotantovälillä täysin riippumattomia tuotannon määrästä ja muuttuvat kustannukset ovat tasasuhteisia. Todellisuudessa muuttuvat kustannukset ovat tasasuhteisia vain harvoin; yleensä ne ovat joko ali- tai ylisuhtaisia eli muuttuvat keskimääräistä vähemmän tai enemmän. Yleismittari
Yleismittari on sähkötekniikassa käytetty mittalaite, jolla voidaan mitata ainakin virtaa, jännitettä sekä resistanssia. Nykyisissä yleismittareissa on yleensä lisätoimintoja. Funktionaaliyhtälö
Funktionaaliyhtälö on yhtälö, jonka tekijöinä esiintyy riippumattomien muuttujien lisäksi yhtä tai useampaa tuntematonta funktiota, joiden väliset relaatiot funktionaaliyhtälö esittää. Funktionaaliyhtälön yleinen muoto on Integrointi moniulotteisessa avaruudessa
Tavanomaista, välillä formula_5 määritellyn, yhden muuttujan funktion määrättyä integraalia merkitään yleisesti: Yhteinen tekijä
Yhteinen tekijä liittyy suoraan geometrisiin sarjoihin, joissa sarjan seuraava tekijä saadaan edellisestä kertomalla se jollain vakiolla (≠ 0 ja ≠ 1). Tässä on hyvä ottaa vertailukohdaksi polynomifunktioiden yhteisen tekijän etsiminen. Polynomifunktio voi olla geometrisen sarjan osa, tai polynomifunktion osa voi olla tällaisen sarjan osa. Myös esimerkiksi geometrisen sarjan osasumma, summan kaava, voi auttaa sieventämään ja ratkaisemaan matemaattista ongelmaa. Suurin yhteinen tekijä
Toisin sanoen lukujen formula_32 virittämä ideaali on sama, kuin ko. ideaalin pienimmän positiivisen alkion formula_17 virittämä ideaali. Tätä lukua formula_17 kutsutaan lukujen formula_8 suurimmaksi yhteiseksi tekijäksi.Olkoon tehtävänä peittää suorakaiteen muotoisen huoneen, jonka leveys a ja pituus b ovat kokonaislukuja, lattia mahdollisimman suurilla keskenään samankokoisilla neliön muotoisilla laatoilla. Miten laatan sivun pituus c on valittava? Alueellistettujen muuttujien teoria
Otetaan funktiosta näyte "N", jonka muoto tunnetaan. Merkitää indikaattorilla formula_10 kaikki näytteen pisteet: formula_11, kun formula_12 ja formula_13, kun formula_14. Silloin tilavuuden suuruus lasketaan
Valitaan painofunktioksi 
ja kirjoitetaan konvoluution avulla näytteen keskipitoisuus kohdassa formula_3
mikä on integraalimerkinnällä
Tämä on näytteen sisällä olevan suureen keskipitoisuus, joka on eräs suureen aluellistettu muuttuja. Suure (keskipitoisuus) ja muuttujan käsite ovat eri asioita. Tilastollisesti suureen varianssi ja muuttujan varianssit poikkeavat toisistaan ja ovat erilasia tilastollisisa satunnaismuuttujia. Siirtofunktio
missä formula_7 ja formula_8 ovat ei-negatiivisia kokonaislukuja. Vakio formula_7 ilmaisee siirtofunktion kertaluvun. Vakiovahvistusmallin siirtofunktion arvo on se vakiovahvistus, derivointielimen (derivoinnin, derivointioperaation) siirtofunktio on formula_10 ja integraattorin (integroinnin) siirtofunktio on formula_11. Yllä esiteltyä siirtofunktiota sanotaan epäaidoksi (improper), jos formula_12. Siirtofunktion epäaitous on riittävä ehto epästabiiliudelle. Siten teoreettinen derivointielinkin, jolle formula_13, paljastuu epästabiiliksi. Jos taas formula_14, niin siirtofunktio on aito (proper). Ehdolla formula_15 siirtofunktiota sanotaan vahvasti aidoksi (strictly proper). Lentokonesuunnittelija
Usein termillä tarkoitetaan pääsuunnittelijaa tai pääkonstruktööriä, jollaiset johtivat itsevaltaisesti lentokoneiden suunnittelua 1960-luvulle asti, kuten Lockheedin Clarence Johnson tai saksalainen Kurt Tank. Sen jälkeen työ on ollut tiimien tekemää, ja pääsuunnittelijan rooli on kutistunut projekti- tai tuotepäälliköksi, ja hänen oma panoksensa kokonaisuuteen on vähentynyt. Airbus A300 on positiivinen esimerkki suunnittelutiimin toteuttamasta koneesta. Todennäköisyydet generoiva funktio
Yleisessä tapauksessa, missä formula_15, saadaan
sillä satunnaismuuttujan kaikkien arvojen todennäköisyyksien summa on aina yksi. Yleistuki
Yleistuki () on Britannian sosiaaliturvamalli. Mallin on tarkoitus yksinkertaistaa työikäisten tukijärjestelmiä ja kannustaa töihin. Mallin on tarkoitus korvata kuusi erillistä tukijärjestelmää, mm. työttömyystuen, asumistuen ja lapsien verovähennykset.
Järjestelmän toteutuksessa on ollut suuria ongelmia. Alunperin toteuttamisen kustannuksi arvioitiin noin miljardi puntaa, mutta lopulta kustannukset nousivat noin 12 miljardiin puntaan. Alunperin järjestelmän piiriin piti siirtyä kolme miljoonaa nykyisten sosiaalitukien saajaa vuonna 2017, mutta nyt lopullista järjestelmän valmistumista on lykätty vuoteen 2023. Funktionalismi
Funktionalismi (latinan sanasta "functio" ’toiminto, tehtävä’; puhekielessä myös "funkis" tai "funkkis") on arkkitehtuurin ja muotoilun tyylisuuntaus, sekä modernin arkkitehtuurin ja muotoilun menetelmä, jonka mukaan rakennus tai esine tulee suunnitella niin, että sen osat palvelevat kukin mahdollisimman hyvin tiettyä tarkoitusta. Siten esimerkiksi sellainen koristelu, jolla ei ole käytännön funktiota, tulee karsia suunnittelusta kokonaan pois. Kvasikonformikuvaus
Jos kuvaus formula_2 on pisteessä formula_4 differentioituva, on olemassa differentiaalikehitelmä formula_5. Suureet formula_6 ja formula_7 ovat formula_2:n "kompleksiderivaatat" pisteessä formula_4; merkitään formula_10 ja formula_11. Osamäärä formula_12 on formula_2:n "kompleksidilataatio". Analyyttisen funktion kompleksidilataatio on 0. Jos alueessa formula_14 pätee formula_15 melkein kaikilla formula_16, formula_2 on kvasikonforminen alueessa formula_14. Riemannin kuvauslauseen kvasikonforminen vastine on tulos, joka kertoo, että jokainen ykkösen alapuolelle rajattu funktio on (tietyin edellytyksin) jonkin kvasikonformikuvauksen kompleksidilataatio. Design for All
Standardisointi eli hyvin yleisesti määriteltynä "standardin" (ransk. norme, standard; saks. Norm; esp. norma) tuottaminen on vapaaehtoista toimintaa. Sen alkuunpanijoina ovat lähes poikkeuksetta olleet kaupan alan toimijat, joiden näkemyksen mukaan standardisointi helpottaa tuotteiden ja tavaroiden vaihtoa. Hyvin usein tämä on merkinnyt, että myös standardien noudattaminen on ollut vapaaehtoista ja perustunut siihen, että toiminnan on odotettu tuottavan taloudellista hyötyä. Suunnittelumalli
Komento (Command) perustuu kutsun kapselointiin abstraktiin olioon ja funktioiden kutsumiseen tarpeen mukaan tätä oliorajapintaa käyttäen. Neliöjuurifunktio
Neliöjuurifunktio on matematiikassa yleisesti käytetty yhden muuttujan juuri- ja potenssifunktio, joka voidaan esittää muodoissa
Neliöjuuren määritelmästä johtuen sen määrittelyjoukko on formula_2. Neliöjuurifunktion kuvaaja on puolikas paraabeli, jonka huippu on origossa, symmetria-akseli "x"-akselilla sekä kylki "x"-akselin yläpuolella. Design for All
Design for All (kaikille sopiva suunnittelu, DfA) on suunnittelua, jossa otetaan huomioon ihmisten erilaisuus, sosiaalinen osallisuus ja tasa-arvoisuus (EIDD:n Tukholman julistus 2004). Sen tarkoituksena ei ole tarjota yhtä ainoaa ratkaisua kaikille, vaan se on käyttäjäkeskeinen suunnitteluperiaate, jonka tuloksena syntyvät tuotteet voivat automaattisesti ottaa huomioon ihmisten kykyjen, taitojen, vaatimusten ja mieltymysten mahdollisen vaihtelun. Siten suunnitteluprosessin tuloksen ei ole tarkoitus olla yksi ainoa malli tai suunnitelma, vaan suunnitelma-avaruus, jossa on sopivia vaihtoehtoja ja kullakin oma logiikkansa eli tietty, tyypillinen käyttäjä- ja käyttökonteksti, jota varten kukin vaihtoehto on suunniteltu. Klassiset Lien ryhmät
Sana "yleinen" ryhmän edessä tarkoittaa yleensä, että ryhmää voidaan kertoa jonkuntyyppisellä vakiolla toisin kuin jättää se kiinteäksi.
Alaindeksi "n" tarkoittaa yleensä sen modulin dimensiota, missä ryhmä toimii. Varoitus: tämä merkintä kalskahtaa hieman jos "n":ää käytetään
Dynkinin kaavioiden yhteydessä, koska notaatio voi myös tarkoittaa rankkia. Todennäköisyysjakauma
Tiheysfunktion arvo on sitä suurempi, mitä yleisempi on satunnaismuuttujan arvo. Se ei esitä todennäköisyyttä suoraan, vaan tiheysfunktiolla halutaan laskea tapahtumien todennäköisyyksiä. Jos satunnaismuuttuja formula_6 esittäisi esimerkiksi (onko tämä mahdollista?) maailman kaikkien miesten pituuksia, niin satunnaismuuttujan tiheysfunktio formula_7 antaisi suuria arvoja niille pituuksille formula_8, jotka ovat yleisiä, ja pieniä arvoja pituuksille, joita esiintyy harvoin (jättiläiset ja kääpiöt). Sellaisille pituuksille, joita ei tällä hetkellä esiinny yhtään (15-metrinen mies), on tiheysfunktion arvo lähes nolla tai tasan nolla. Tapauksen "miehen pituus on 150–170 senttimetriä" formula_9 todennäköisyys lasketaan tiheysfunktion määrätyllä integraalilla Alkeisfunktio
Alkeisfunktio on mikä tahansa yhden muuttujan funktio, joka voidaan muodostaa käyttämällä äärellinen määrä aritmeettisia alkeisoperaatioita (yhteen-, vähennys-, kerto- ja jakolasku), potenssiin korottamalla, funktion- tai käänteisfunktion otolla (funktiot lueteltu alla), yhdistämällä funktioita, aloittamalla vakioista, muuttujista tai muista perusalkeisfunktioista tai jatkamalla jo näin muodostetuista alkeisfunktioista. Alkeisfunktioiden derivaattafunktiot ovat aina alkeisfunktioita, mutta niiden integraalifunktiot eivät aina ole niitä. Silloin on kyse erikoisfunktioista, jotka eivät ole muodostettavissa pelkästään alkeisfunktioiden avulla edellä kerrotulla tavalla. Toisen asteen polynomifunktio
Kun funktio on määritelty formula_30
on kyseessä kahden muuttujan toisen asteen polynomifunktio. Tämän tapaisia funktioita käytetään kenttäteoriassa ja niiden kuvaajat ovat kaarevia pintoja kolmiulotteisessa avaruudessa eli tilassa. Asettamalla funktio formula_32 nollaksi, saadaan pinnan ja vaakatason formula_33 leikkauskuvio, joita kutsutaan toisen asteen käyriksi. Toinen yleinen nimitys näille on kartioleikkaus. Nollafunktio
Nollafunktio on määritelty kaikilla luvuilla, joten lähtöjoukoksi voidaan valita kaikki reaaliluvut formula_2. Nollafunktion formula_3 kuvaus on surjektio, jos maalijoukkossa on vain luku nolla 
mutta kuvaus ei ole koskaan injektio, koska vähintään kaksi lukua (eli tässä tapauksessa kaikki luvut) kuvautuvat samaksi maalijoukon alkioksi eli nollaksi. Tämän vuoksi nollafunktio ei ole myöskään bijektio. Osittaisfunktio
Osittaisfunktio on funktion formula_1 yleistys, joka liittää jokaiseen lähtöjoukon formula_2 alkioon formula_3 enintään yhden maalijoukon formula_4 alkion, jota merkitään formula_5, jos tämä formula_3:n liitettävä alkio on olemassa. Kyseessä on siis tavallisen funktion yleistys, sillä tavallinen funktio liittää jokaiseen joukon formula_2 alkioon formula_3 tarkalleen yhden joukon formula_4 alkion formula_5, mutta funktion osittaisuus sallii sen, että joillakin formula_2:n alkioilla formula_3 tällaista siihen formula_13-liitettävää formula_4-joukon alkiota ei ole. ("liitettäviä on nyt yhden sijaan nolla kappaletta.") Tällaisilla alkioilla formula_3 sanotaan, että formula_5 ei ole määritelty, ja toisinaan tämä ilmoitetaan merkinnällä Kokonainen funktio
Funktioteoriassa kokonainen funktio on holomorfinen funktio koko kompleksitasossa. Tyypillisiä esimerkkejä kokonaisesta funktioista ovat polynomit, eksponenttifunktio sekä kokonaisten funktioiden summat, tulot ja yhdisteet. Jokainen kokonainen funktio voidaan esittää kaikkialla suppenevan potenssisarjan avulla. Funktio
Esimerkiksi funktion formula_71, kuvaaja on määritelmän mukaan karteesisen tulon formula_72 osajoukko
formula_73
Tässä tapauksessa koska joukko formula_72 on tavallinen 2-ulotteinen euklidinen avaruus formula_75, niin voidaan funktion formula_12 kuvaajaa hahmottaa visuaalisesti sijoittamalla tasoon kuvaaja-joukon pisteet kuten oheisessa kuvassa näkyy. Yleinen virtausmalli
Joissa Suunnittelumalli
Suunnittelumalli () on ohjelmistotekniikassa ohjelmistorakenteen käsitteelliset (abstraktit) avainkohdat määrittävä kuvaus toistensa kanssa yhteistoiminnassa olevista luokista ja olioista. Suunnittelumalli sisältää yleisellä tasolla esitetyn ratkaisun johonkin oliopohjaisen suunnittelussa esiintyvään tavanomaiseen tilanteeseen tai kohteeseen. Suunnittelumalli perustuu käytännön kokemukseen ratkaisun toimivuudesta tietyssä tilanteessa, ja sen käytöstä on pitkä kokemus. Suunnittelumallin tärkeimmät osat ovat ongelma, ongelmayhteys ja ratkaisu. Suunnittelumallia voidaan käyttää työvälineenä suunniteltaessa ohjelman konkreettista arkkitehtuuria. Oliomalli
tai se voi olla tyhjä (eng. aggregation). Täysi neliö merkitsee voimakkaampaa sidontaa kuin tyhjä.
Viimeisenä ja analyysin kannalta vähäisimpänä on yleistys/erikoistus (periytyvyys). 
Tällä rakenteella voidaan kuvata käsitteiden hierarkioita. Tällä rakenteella voidaan luokkakaavioon tuoda useita tarkkenevia abstraktiotasoja samaan kaavioon. Ajoneuvosuunnittelu
Pohjimmiltaan kaikki ajoneuvot, jo hevosvetoisten vaunujen ajoilta, ovat jonkun suunnittelemia, ja siksi tulee ymmärtää termien suunnittelu ja design ero. Suunnittelu lähtee yleensä käytännön tarpeista ja autoteollisuudesta puhuttaessa on yleensä insinöörivetoista kun taas design lähestyy kohdetta yleensä esteettisestä näkökulmasta. Konseptiautot ovat tästä puhtain esimerkki, ne ovat puhtaasti muototutkielmia ja käytännölliset arvot voidaan tällöin sysätä syrjään. Vaikka ajoneuvojen valmistus on jo pitkään ollut globaalia toimintaa, on eri markkina-alueilla omat ominaispiirteensä, jotka on mallia suunniteltaessa otettava huomioon. Arkkitehtuurin informaatiotekniikka
Arkkitehtuurin informaatiotekniikalla tarkoitetaan arkkitehtisuunnittelun digitaalisia työvälineitä (esimerkiksi tietokoneavusteinen suunnittelu) ja käsite liittyyArkkitehtuurin informaatiotekniikan merkitys on vuosituhannen vaihteen jälkeen suunnittelu- ja rakennusalalla korostunut, koska arkkitehtien tekemä suunnittelutyön luonne ja olemus muuttui oleellisesti 1990-luvun aikana. Arkkitehdin monta vuosisataa muuttumattonima olleet "perinteiset" käsinpiirtämisen ja -suunnittelun työtavat muuttuivat lyhyessä ajassa miltei kokonaan tietokoneilla tehtäväksi CAD-työskentelyksi, joka on viime vuosina tukeutunut yhä enemmän virtuaalisiin työskentely-ympäristöihin, esimerkiksi rakennusalan projektipankkeihin sekä mallintavaan suunnitteluun (tieto- tai tuotemallisuunnitteluun BIM). Suunnittelun läpinäkyvyys loppuasiakkaille ja yhteistyötahoille kasvaa merkittävästi siirryttäessä tietomallinnukseen ja mallien jakamiseen piirustusten asemasta. Eri teollisuudenaloilla ollaan mallinnuksen käyttöönotossa hyvin vaihtelevissa vaiheissa. Rakennusalalla muutosta on hidastanut sirpaloitunut toimintaprosessi, joka on johtanut eri toimijoiden osaoptimointiin. Juridisiksi asiakirjoiksi muodostuneet piirustukset ja niiden luovutus on muodostunut perinteiseksi toimintatavaksi, joka on nyt murroksen kourissa. Merkittävä läpimurto rakennusten mallinnuksen muuttumiselle yleiseksi toimintamalliksi tulee olemaan mahdollinen yhteiskunnallinen vaatimus mallien luovuttamiseen osana viranomaisprosesseja. Avoin IFC -tiedostostandardi mahdollistaa neutraalin tieto­mallinnuksen toiminta­tapana tilaajan vaatimuksesta. Suomessa valtion kiinteistönomistusorganisaatio Senaatti-kiinteistöt (http://www.senaatti.fi/document.asp?siteID=1&docID=546) on vaatinut vuodesta 2007 mallien käyttöä heille suunniteltavissa kohteissa. Tasavälinen lieriöprojektio
Tasa­välinen lieriö­projektio ( on lieriö­projektioiden ryhmään kuuluva yksin­kertainen karttaprojektio, jossa mittakaava pohjois-etelä-suunnassa on vakio. Sitä vastoin mitta­kaava itä-länsi-suunnassa riippuu leveysasteesta, kuten muissakin normaali­asentoisissa lieriö­projektioissa, ja vain kahdella leveys­asteella, yhtä etäällä päiväntasaajan kummallakin puolen, mitta­kaava on kaikkiin suuntiin sama. Näitä leveys­piirejä sanotaan projektion perus­leveys­piireiksi. Tasa­välisen lieriö­projektion sitä erikois­tapauksta, jossa perus­leveys­piirinä on päivän­tasaaja, sanotaan "neliö­kartaksi" () Suunnittelumalli
Käyttäytymismalli kuvaa ohjelman kulun vaihe vaiheelta (algoritmi), olioiden tehtävät (vastuut) ja olioiden suhteet toisiinsa ja niiden välisen yhteistyön (vuorovaikutus). Käyttäytymismalli kuvaa lisäksi ohjelmiston staattisen rakenteen (luokat). Käyttäytymismalli voi olla luokkiin perustuva (mm. operaatiorunko- ja tulkkimalli), olioihin perustuva (mm. tarkkailija-, vastuuketju- ja välittäjämalli) tai toiminnallisuuden kapselointi olioon (mm. iteraatio-, komento-, strategia-, tila- ja vierailijamalli). Käyttäytymismalli kuvaa olioiden välisen ohjelman suorituksen aikana tapahtuvan dynaamisen vuorovaikutuksen Oliomalli
Mallin keskeisin tavoite on antaa liiketoiminnan varsin abstrakti simulaatiomalli, joka selittää kohdealueen rakenteen ja toiminnan valitulla yksityiskohtaisuuden tasolla. Näin varmistutaan siitä, että mallin koko ja sen seurauksena kompleksisuus eivät kasva käyttökelvottomiksi vaan tätä kompleksisuutta hallitaan. "( kts. Stuart Kauffman:.”At home in the universe” ja NK-kompleksisuus)"
Luokkamalli antaa kohdetodellisuuden rakenteellisen kuvan, joissa kuitenkin tulee näkyä luokan keskeiset liiketoimintapalvelut. Nämä yhdistyvät yhteistoimintakaavioiden viesteihin. Näin oliomalli on aina kokonainen maailman simulaatiomalli ja kuvaa abstraktisti mutta täydellisesti koko kohdetodellisuuden (sekä rakenteen että toiminnan). Toisaalta olioparadigma on uloin ja kokonaisvaltainen lähestymistapa. Kun toiminta kuvataan olioiden välisenä yhteistoimintana, sitä oikeastaan voi (ainakaan tarvitse) kuvat enää millään muulla tavoin. Näin funktionaalinen dekompositio ja olioiden yhteistoiminta ovat toisensa poissulkevia esitystapoja. 
Liiketoimintamallien keskeisenä voimavarana on olioitetut tapahtumat (kts. ed. värikoodaus).Liiketoiminnan abstraktissa mallissa periytyvyydelle on harvoin oikeata käyttöä ja usein miten liiketoimintamallissa on tyypillisesti 0 – 3 käyttökelpoista periytyvyysrakennetta. Mallintaminen
Rakennuksesta luodaan koko rakennuksen elinkaaren aikainen rakennuksen tietomalli (). Tietomalli sisältää rakennuksen kolmiulotteisen mallin, mutta myös muuta kuin graafista tietoa, esimerkiksi tiedot pintamateriaaleista, laatutasosta, paloluokasta tai käyttäjästä. Suunnittelun aikana mallintamisen ansiosta saadaan nopeasti määrälaskentatietoa päätöksenteon tueksi ja korkeatasoisia visualisointeja. Rakennuksen käytön aikana malli toimii ylläpidon ja huollon, sekä käyttäjien toiminnan suunnittelun apuvälineenä, ja peruskorjaussuunnitelmien pohjana. Mallia täydennetään rakennuksen koko elinkaaren ajan. Elinkaaren loppuvaiheessa mallia käytetään hyväksi suunniteltaessa rakennuksen purku ja materiaalien jälleenkäsittely. Vaihto- ja korrelaatiofunktionaali
Osa gradienttikorjatuista funktionaaleista on rakennettu "ab initio" eli nojaten teoriaan, osa on parametrisoitu laskuihin tai sovitettu dataan. Yleinen ei-empiirinen yleisfunktionaali on Perdew–Burke–Ernzerhofin PBE-funktionaali , jossa esimerkiksi vaihtoenergian lauseke on muotoa Ominaisarvo, ominaisvektori ja ominaisavaruus
Yleistetty ominaisarvoyhtälö on muotoa
missä "A" ja "B" ovat matriiseja. Yleistetyt ominaisarvot saadaan ratkaisemalla yhtälö
missä formula_48 on reaali- tai kompleksiluku.
Jos "B" on kääntyvä, voidaan alkuperäinen yhtälö kirjoittaa muodossa
joten yleistetty ominaisarvoyhtälö pelkistyy tavalliseksi ominaisarvoyhtälöksi. Useimmiten kuitenkin matriisin kääntäminen aiheuttaa numeerista virhettä, joten ylempää yleistettyä ominaisarvoyhtälöä on suositeltavaa käyttää sovelluksissa. Tasavälinen lieriöprojektio
missä formula_4 on perus­leveys­piiri, jolla kartan mittakaava on kaikkiin suuntiin sama. Neliö­kartassa, jossa tämä leveys­piiri on päivän­tasaaja, kaavat yksin­kertaistuvat muotoon Suunnittelumalli
Ongelma esittää tilanteen, jossa mallia voidaan soveltaa. Ongelman kuvaus esitetään tarkasti identifioituna, mikä helpottaa käyttöalueen määritystä. Kuvaus voi myös esittää jonkin tyypillisen joustamattoman rakenteen, jota on parannettava. Suunnittelumallia ei ole syytä käyttää ellei ongelman kuvaus vastaa toteutettavassa ohjelmistossa esiintyvää ongelmatilannetta. Yleisesti voidaan todeta, että suunnittelumallien tehokas soveltaminen vaatii huolellista pohdintaa, sillä mallien soveltaminen voidaan tehdä vain suppeasti määritellyllä ongelma-alueella. Joskus ongelman kuvaus sisältääkin listan ehdoista joiden tulee täyttyä ennen kuin on hyödyllistä soveltaa suunnittelumallia.