Mikä oli Espoon asukasluku vuonna 2018?
Espoo
Espoo () on kaupunki Uudellamaalla, Helsingin metropolialueella, Suomenlahden rannalla. Sen naapurikunnat ovat Vihti ja Nurmijärvi pohjoisessa, Vantaa ja Helsinki idässä, Kirkkonummi lännessä sekä Kauniainen Espoon sisällä. Espoon väkiluku on 282 293 (30. syyskuuta 2018) Sen pinta-ala on  km² , josta  km² on maata,  km² sisävesiä ja loput  km² merta. Espoo on osa neljän kaupungin muodostamaa pääkaupunkiseutua, jonka kunnilla on laissa säädettyinä yhteistoimintavelvoitteina jätehuolto ja joukkoliikenne. HSY vastaa alueen jäte- ja vesihuollosta ja HSL joukkoliikenteestä. Laajempaan Helsingin seudun metropolialueeseen kuuluu Espoon lisäksi 13 Uudenmaan kuntaa. Espoon kaupunkirakenne on vahvasti sidoksissa Helsinkiin ja muihin ympäröiviin kuntiin. Lähes sen koko väestö asuu Helsingin keskustaajaman alueella.
Suur-Tapiola
Suur-Tapiolassa asui 43 989 henkilöä vuodenvaihteessa 2013–2014, josta Kanta-Tapiolan alueella asuu 19 674 henkeä (44,72 % väestöstä), Otaniemen alueella 3 746 henkeä (8,52 %), Haukilahden–Westendin alueella 8 915 henkeä (20,27 %), Mankkaan alueella 8 017 henkeä (18,23 %) ja Laajalahden alueella 3 637 henkeä (8,27 %). Pinta-alaa suuralueella oli vuodenvaihteessa 2004–2005 25,1 km, ja se on 8,0 % Espoon kokonaispinta-alasta. Pinta-alasta on kaavoitettu 77,6 %. Sipoo
Sipoo () on Suomen kunta, joka sijaitsee Helsingin seudulla, Uudenmaan maakunnassa. Sipoon naapurikuntia ovat lännessä Helsinki, Vantaa, Kerava, Tuusula
ja Järvenpää, idässä Porvoo ja Pornainen sekä pohjoisessa Mäntsälä. Kunnassa on asukasta ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on maata ja loput  km² sisävesialueita. Sipoo on osa Helsingin metropolialuetta Espoo
Espoon Karvasmäellä sijaitsee Jorvin sairaala, joka tekee yhteistyötä HYKSin kanssa ja kuuluu Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriin (HUS). Espoon kunnallisesta terveydenhuollosta vastaavia terveysasemia on yhteensä kymmenen.Tapiolassa järjestetään vuosittain elokuvafestivaali Espoo Ciné sekä musiikkitapahtuma April Jazz. Leppävaarassa järjestetään vuosittain Kivenlahti Rock. Vesipuisto Serenassa järjestetään talvisin Pacifique-kylpyläbileet. Espoon tuomiokirkossa järjestetään kesäisin Finland Festivals -tapahtumaketjuun kuuluva konserttisarja Urkuyö ja aaria. Suomen suurin ja Euroopan suurin itsenäinen roolipelitapahtuma Ropecon on vuodesta 1998 lähtien järjestetty Dipolissa. São Paulo
São Paulo on Brasilian suurin kaupunki ja samannimisen osavaltion pääkaupunki. São Paulon metropolialueella asuu lähes 20 miljoonaa ihmistä, ja se muodostaa eteläisen pallonpuoliskon suurimman väestökeskittymän. Itse kaupungin asukasluku on noin 11 miljoonaa (2010). Espoo
Espoossa sijaitsee Aalto-yliopiston Otaniemen kampus, jolla toimivat helmikuusta 2019 alkaen kaikki yliopiston kuusi korkeakoulua. Kaupungissa on myös Metropolia-ammattikorkeakoulun toimipiste (entinen Espoon-Vantaan teknillinen ammattikorkeakoulu) sekä Laurea-ammattikorkeakoulun paikallisyksiköitä. Kauppakeskus Sellon yhteydessä sijaitsee musiikkiopisto Juvenalia. Espoon kulttuurikeskuksessa sijaitsee myös Espoon musiikkiopisto. Essen
Essen on kaupunki Nordrhein-Westfalenissa Saksassa, Ruhrjoen varrella. Se on Ruhrin alueen toiseksi suurin ja Saksan kahdeksanneksi suurin kaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 566 201 asukasta. Sen suomalainen ystävyyskaupunki on Tampere. Espoon keskus
Espoon keskuksessa toimii seitsemän suomenkielistä peruskoulua: Hösmärinpuiston koulu (luokat 1–2), Jalavapuiston koulu (luokat 1–6), Kirkkojärven koulu (luokat 1–9), Kirstin koulu (luokat 1–6), Saarnilaakson koulu (luokat 7–9), Sunan koulu (luokat 1–6) ja Tuomarilan koulu (luokat 1–6). Lisäksi alueella toimii ruotsinkielinen yhtenäiskoulu Lagstads skola. Kirkkokadun varrella Kaivomestarin rakennuksessa sijaitsee Kuninkaantien lukio. Espoon keskuksessa sijaitsee myös ammatillista koulutusta tarjoava Omnia-koulutuskuntayhtymä, jolla on koulurakennuksia Kirkkokadun molemmin puolin. Yleisurheilun GP-kisat 2018
Espoon GP-kisat järjestettiin 13. kesäkuuta 2018. Espoon keskus
Espoon keskus () on Espoon kaupunginosa, joka sijaitsee likimain keskellä Espoota. Espoon keskuksen asuinalueita ovat Kiltakallio, Kirkkojärvi, Saarniraivio, Suna, Suvela ja Tuomarila. Espoon historia
Espoo asutettiin jo kivikauden aikaan noin 8000 vuotta sitten. Koska suurin osa Espoosta oli vielä merenpinnan alapuolella, asutus keskittyi Pohjois-Espoon Nuuksion alueelle. Veden läheisyys tarjosi hyvät olosuhteet ja mahdollisuuden harjoittaa pyyntiä. Ihmiset eivät asuneet vielä kiinteästi, vaan liikkuivat vuodenaikojen mukaan riistan perässä. Tärkeitä riistaeläimiä olivat hirvet, hylkeet, karhut ja linnut. Myös kalastus oli tärkeä keino hankkia ravintoa. Espoo
Espoo jakautuu seitsemään hallinnolliseen suuralueeseen, joista asukasluvultaan suurin on Suur-Leppävaara. Suuralueiden aluekeskuksiin on keskitetty kaupungin terveys-, sosiaali-, kulttuuri- ja koulupalveluja. Boise
Boisen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 205 671 ja vuoden 2017 arvion mukaan 226 570. Kaupungin suuremmalla metropolialueella oli vuonna 2010 yhteensä 616 561 asukasta. Boisen kaupungin asukkaista 89 % oli taustaltaan valkoisia, 1,8 % afroamerikkalaisia, 0,8 % intiaaneja, 8,5 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 3,4 % aasialaisia. 10,4 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 7,5 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. Suomi 1970-luvulla
1970-luvulla väkiluku kasvoi nopeasti etenkin pääkaupunkiseudulla. Jo edellisellä vuosikymmenellä alkanut vilkas muuttoliike maaseudulta kaupunkeihin, huomattava kaupungistuminen ja suurten kaupunkien lähiöiden voimakas kasvu jatkui 1970-luvulla. Kaupunkeihin muutti vilkkaasti etenkin nuori suuri ikäluokka. Vuoden 1970 lopulla noin 51 prosenttia suomalaisista asui kaupungeissa, ja vuosikymmenen loppuun mennessä kaupungissa asuvien osuus oli noussut lähes 60 prosenttiin. Suomen suurimmat kaupungit vuoden 1979 lopulla olivat Helsinki (483 743 asukasta), Tampere (165 883 asukasta), Turku (163 903 asukasta), Espoo (133 712 asukasta), Vantaa (129 807 asukasta), Lahti (94 900 asukasta) ja Oulu (93 420 asukasta). Erie
Erien asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 101 786 ja vuoden 2017 arvion mukaan 97 369. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 280 566. Kaupungin asukkaista 74,3 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 70,3 %), 16,4 % afroamerikkalaisia, 0,4 % intiaaneja, 7,2 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 2,9 % aasialaisia. 11,3 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 7,3 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. Vanha-Espoo
Vanhan-Espoon väkiluku oli 36 372 vuonna 2011, joista ruotsinkielisiä on 2 905, vieraskielisiä 4 737 ja ulkomaan kansalaisia 3 304. Suuralueella asui 18 315 työllistä ja 1 494 työtöntä vuonna 2009. Alueen työpaikkaomavaraisuus oli vuonna 2008 64,6 prosenttia. Vanhassa-Espoossa oli 12 171 työpaikkaa vuonna 2008, joista 7 002 yhteiskunnallisissa palveluissa, 2 192 kaupan, majoituksen ja ravitsemistoiminnan alalla, 837 rakentamisalalla ja 668 asiantuntija-aloilla. Suuralueen asunnoista 51,6 prosenttia oli kerrostaloja ja 47,3 prosenttia pientaloja vuonna 2010. 36,5 prosenttia asunnoista on vuokra-asuntoja, ja näistä 41,9 prosenttia on kaupungin vuokra-asuntoja vuonna 2010. Kuopio
Kuopio on Suomen yhdeksänneksi suurin kaupunki. Vuoden 2018 alussa väkiluku oli 118 209. Ulkomaan kansalaisia on yli 3000 henkeä (4.5.2018). Kuopiolaisten keski-ikä on 40,6 vuotta (2014). Suomi
Suomessa asuu noin 5,5 miljoonaa ihmistä. Väkiluku ylitti neljän miljoonan rajan vuonna 1950, viiden miljoonan rajan vuonna 1991 ja viiden ja puolen miljoonan rajan vuonna 2016. Suomen asukastiheys on suhteellisen alhainen, keskimäärin runsaat 18 ihmistä neliökilometrillä. Yli kolmannes Suomen alueesta on pohjoisen napapiirin pohjoispuolella, mutta suurin osa väestöstä asuu etelässä. Yli miljoonan asukkaan pääkaupunkiseutu on Suomen merkittävin kasvukeskus, ja myös Tampereen, Turun ja Oulun seudut ovat kasvaneet voimakkaasti. Vuonna 2015 Suomessa oli 749 taajamaa, joissa asui 85 prosenttia väestöstä, mutta taajamien pinta-ala oli vain reilut 2 prosenttia Suomen maapinta-alasta. Vuonna 2012 Suomen väestöllinen keskipiste eli Weberin piste sijaitsi Hämeenlinnan Hauholla (koordinaatissa 61,17 astetta pohjoista leveyttä ja 24,67 astetta itäistä pituutta). Kilo (Espoo)
Kilo on Suur-Leppävaaran alueeseen kuuluva Espoon kaupunginosa. Kilon naapurikaupunginosia ovat Viherlaakso, Karakallio, Leppävaara, Laajalahti, Mankkaa ja Sepänkylä. Myös Kauniaisten pieni kaupunki on Kilon naapurina. Kilossa on nykyään kerrostalojakin, mutta aikaisemmin se oli vain omakotitaloalue. Alueen koulut, urheilupuiston läheisyys sekä Kilon tallit ovat houkutelleet paikalle paljon lapsiperheitä. Göteborg
Vuonna 2017 Göteborgissa oli 564 039 asukasta. Göteborg
Göteborgin kaupungin asukasluku vuonna 2017 oli 564 039 asukasta. Kaupunkitaajama ulottuu myös joidenkin naapurikuntien alueelle. Toisaalta Göteborgin kuntaan kuuluu keskustaajaman lisäksi myös maaseutualueita ja joitakin pienempiä taajamia. Useita kuntia käsittävässä Suur-Göteborgissa oli vuoden 2011 lopussa 938 580 asukasta. Helsingin maantiede
Vuoden 2016 lopussa Helsingissä oli 635 181 asukasta, joista 618 290 asui taajamissa, 281 haja-asutusalueilla ja 16 610 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Helsingin taajama-aste on 100,0 %. Helsingin taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
Helsingin keskustaajama ulottuu Helsingin lisäksi usean naapurikunnan alueelle. Vuoden 2011 lopussa Helsingin keskustaajamassa oli 1 159 211 asukasta ja sen pinta-ala oli 631,11 neliökilometriä. Vuoden 2016 lopussa koko keskustaajaman väkiluku oli 1 249 820 asukasta ja pinta-ala 676,46 neliökilometriä.
Helsingin keskustaajaman alueella sijaitsee kolme kaupunkialuetta: Helsingin, Keravan ja Järvenpään kaupunkialueet. Östersundomin liitosalueen taajamaväestö kuuluu Söderkullan taajamaan, joka ulottuu pääosin Sipoon kunnan alueelle ja pieneltä osin myös Vantaan kaupungin alueelle. Espoonjoki
Espoonjoki () on Espoossa sijaitseva noin seitsemän kilometrin pituinen joki, joka virtaa 1950-luvulla Turunväylän rakennustöiden yhteydessä kuivatetun Kirkkojärven ja Espoonlahden välillä. Joki alkaa, kun Glimsin- ja Glomsinjoki yhtyvät Karvasmäessä Bembölen eteläpuolella. Kiovan alue
Vuoden 2013 alussa Kiovan alueen asukasluvun arvioitiin olevan 1 722 052, mikä oli 3,8 prosenttia koko Ukrainan väestöstä. Tästä kaupunkilaisia oli 61,8 prosenttia väestöstä. Väestö on vähentynyt merkittävästi edeltävän vuosikymmenen aikana, koska alueen asukasluku oli vuoden 2001 virallisessa väestönlaskennassa vielä 1 827 894. Espoo
Espoo on väkiluvultaan Suomen toiseksi suurin kunta. Espoon väkiluku ohitti Tampereen vuoden 1991 alussa. Espoo on tunnettu myös Nokian, energiayhtiö Fortumin, Angry Birdsin kehittäneen peliyhtiö Rovion sekä useiden muiden korkean teknologian yritysten kotikaupunkina, Nuuksion kansallispuistosta sekä Otaniemen kampusalueesta, jossa sijaitsee Aalto-yliopiston kuusi korkeakoulua. Espoossa sijaitsee myös Pohjoismaiden suurin kaatopaikka, Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus, johon varastoidaan pääkaupunkiseudun yli 1,1 miljoonan asukkaan ja teollisuuden jätteet. Helsingin maantiede
Helsingin asukasluku () on , josta suomenkielisiä on 83,7 %, ruotsinkielisiä 6,0 % ja muunkielisiä 10,2 %. Asukkaista on suurempi osa naisia (53,4 %) kuin muualla Suomessa (51,1 %). Kaupungin väestötiheys on 3 049,66 henkilöä/km² (maa-alueet). Miesten elinajanodote on Helsingissä 75,1 vuotta (koko Suomi 75,7 vuotta), naisten elinajanodote on Helsingissä 81,7 vuotta (koko Suomi 82,5 vuotta). Espoo
Kaupungissa on kolme toimialaa Kiekko-Espoo
Vuonna 2017 Bluesin junioriorganisaatiosta erkaantuneet Espoon Kiekkoseura ja Espoon Palloseura käynnistivät oman juniorien edustusjoukkuehankkeensa ja perustivat Kiekko-Espoo ry:n. Joukkue pelaa C-A-junioreissa Kiekko-Espoon nimellä. Kun Espoo United kaatui keväällä 2018 päätti taustaorganisaatio perustaa myös aikuisten edustusjoukkueen. Se aloitti kaudella 2018-19 Suomi-sarjassa. Pohjois-Espoo
Pohjois-Espoo on Espoon maaseutumaisinta ja harvimpaan asuttua aluetta Nuuksion ohella. Kalajärvi on Pohjois-Espoon aluekeskus. Pohjois-Espoon lukio lakkautettiin vuonna 2006. Espoonlahti
Espoonlahden evankelisluterilainen seurakunta perustettiin vuonna 1975. Sen toimialue kattaa nykyisin Suur-Espoonlahden alueen, jossa sillä on kaikkiaan 31 614 jäsentä. Kanta-Espoonlahden alueella sijaitsevia seurakunnan toimitiloja ovat Espoonlahden kirkko ja Soukan kappeli, sekä Soukan keskuksen nuorisotilat Ykki ja Sode. Kirkon vuonna 2016 alkaneen remontin ja Soukan metroaseman rakentamisen vuoksi kirkolliset toimitukset on siirretty kesään 2017 asti Soukan kappeliin. Nuorisotila Ykki on puretaan tulevan metron tieltä ja nuorisotila Sode on muuttanut osoitteeseen Soukankuja 13. Kuopio
Kaupungin uusimmassa strategiassa Kuopion tavoitteena on kasvaa 150 000 asukkaan kaupungiksi.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Vuoden 2017 lopussa Kuopiossa oli 118 209 asukasta, joista 100 341 asui taajamissa, 16 473 haja-asutusalueilla ja 1 395 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Kuopion taajama-aste on 85,9 %. Kuopion taajamaväestö jakautuu 15 eri taajaman kesken: Oulun Eteläinen
Vuoteen 2009 saakka alue oli Oulun läänin lounaisin osa. Asukkaita Oulun Eteläisen alueella on noin 92 000 henkeä eli enemmän, kuin esimerkiksi naapurimaakunnassa Kainuussa, joka sekin vuoteen 2009 kuului Oulun lääniin. Oulun Eteläisen alueella asuu myös enemmän ihmisiä kuin sen eteläisessä naapurissa, Keski-Pohjanmaan maakunnassa. Asukasrakenne Oulun Eteläisessä on laskennallisesti koko Suomen nuorinta. Osaltaan nuorison suureen prosenttimäärään vaikuttavat alueella toimivat useat voimakkaat herätysliikkeet sekä osaltaan Ylivieskan kaupungin vuosia jatkunut raju kasvu. Oulun Eteläisen keskus onkin Ylivieskan kaupunki. Kaupungilla on ollut kohtalaisia vaikeuksia järjestää palveluita koko ajan kasvavalle väestölleen. Kaupunki on ollut mukana valtion selvitysmenettelyssä, mutta julkinen rakentaminen, voimakas asuntorakentamisen ja esimerkiksi kaupan investoinnit jatkuvat silti jo pakonkin sanelemina, myös valtion velvoitteiden pohjalta. Kasvu tuo muun muassa sekä kaupunkiteknisiä, että liikenteellisiä haasteita. Espoonkartano
Espoonkartano () on Espoon kaupunginosa, joka kuuluu Suur-Kauklahden suuralueeseen. Kaupunginosa sijaitsee Kehä III:n länsipuolella Espoon länsiosissa. Espoonkartanoon kuuluu myös Espoon kylä Järvikylä (). Espoonkartanossa oli 605 asukasta vuodenvaihteessa 2016–2017. Espoonlahti
Nimen Espoonlahti käyttöalue ei ole vielä 2010-luvun lopullakaan aivan vakiintunut. Vaihtelua esiintyy kaupunginosan ja suuralueen nimen välillä sekä Espoonlahden alueen rajauksessa. Esimerkiksi käyvät Espoon verkkosivut, joilla julkaistu Espoon kaupunginosaluettelo sisältää seitsemän kaupunginosaa: Leppävaara, Tapiola, Matinkylä, Espoonlahti, Kauklahti, Espoon keskus ja Pohjois-Espoo, Luetteloon liittyvässä kartassa kaikki nimet viittaavat kuitenkin suuralueisiin, eivätkä kaupunginosiin. Vaihteleva rajaus näkyy myös muussa materiaalissa niin kaupungin verkkosivuilla kuin erilaisissa muissa painetuissa selvityksissä ja tilastoaineistossa. Toimeentulotuki
Espoossa ulkomaalaisten toimeentulotukiasiakkaiden määrä on kasvanut neljässä vuodessa noin 40 prosenttia aina vuoteen 2013 saakka. Espoolaisista vajaat 8 prosenttia on ulkomaalaisia, toimeentulotuen saajista 21 prosenttia. Vantaalla joka viides toimeentulotuen saaja oli vuonna 2012 ulkomaalainen. Etiopia
Etiopian demokraattinen liittotasavalta eli Etiopia (aiemmin "Abessinia"; amharaksi: ኢትዮጵያ /ʔitjoppʼɨja/) on sisämaavaltio Afrikan sarvessa, päiväntasaajan lähellä. Etiopiassa elää yli 90 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä Afrikan toiseksi runsasväkisimmän valtion ja runsasväkisimmän sisämaavaltion. Etiopian pinta-ala on 1 127 127 neliökilometriä ja pääkaupunki on Addis Abeba. Rajanaapureinaan Etiopialla on pohjoisessa Eritrea ja Djibouti, idässä Somalia, etelässä Kenia ja lännessä Sudan sekä Etelä-Sudan. Suurimmat väestöryhmät ovat oromot ja amharalaiset. Noin kaksi kolmasosaa tunnustaa (koptilaista) kristinuskoa ja kolmasosa islamia. Vain muutama prosentti väestöstä harjoittaa alueen alkuperäisuskontoja tai muita uskontoja. Porvoo
Porvoo () on Suomen kaupunki, joka sijaitsee maan etelärannikolla Uudenmaan maakunnassa. Kaupungin asukasluku on . Kaupunki on kaksikielinen;  prosenttia asukkaista on suomenkielisiä,  prosenttia ruotsinkielisiä ja  prosenttia muunkielisiä. Vielä 1960-luvulla enemmistö kaupungin asukkaista oli ruotsinkielisiä; vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 54,7 prosenttia porvoolaisista puhui äidinkielenään ruotsia. Porvoon naapurikunnat ovat Askola, Loviisa, Myrskylä, Pornainen ja Sipoo. Porvoo oli Itä-Uudenmaan maakunnan maakuntakeskus. Eurajoki
Eurajoki () on Suomen kunta, joka sijaitsee Satakunnan maakunnassa. Eurajoen väkiluku on henkilöä. Eurajoella asuu myös paljon ulkomaalaisia kunnassa sijaitsevan Olkiluodon voimalaitostyömaan takia. Eurajoen pinta-ala on  km², josta  km² on sisävesiä ja  km² merialueita. Väestötiheys on asukasta/km². Vuoden 2016 lopussa, ennen vuodenvaihteessa tapahtunutta kuntaliitosta Luvian kanssa, Eurajoen väkiluku oli 6 070 henkilöä, pinta-ala 643,78 km² ja väestötiheys 17,56 asukasta/km². Helsingin ja Espoon kaupunkipyöräjärjestelmä
Vuonna 2018 järjestelmä laajeni myös Espooseen. Espoo sai toukokuussa 70 pyöräasemaa ja 700 pyörää. Myöhemmin kesällä 2018 Espooseen asennetaan vielä 35 pyöräasemaa ja pyöriä tulee 350 lisää. Espoo
Rakentamisesta ja palveluelinkeinoista muodostui Espoon talouselämän runko 1950-luvulta lähtien, jolloin Espoon nopea väestönkasvu alkoi. 2010-luvulla työpaikkojen lukumäärällä laskettuna keskeisimmät toimialat ovat kauppa, majoitus ja ravitsemistoiminta sekä asiantuntijapalvelut. Informaatio- ja viestintäalan osuus on noin kymmenesosa. Noin kuudennes työpaikoista on teollisuudessa ja rakentamisessa. Julkinen sektori on suuri: lähes neljännes työpaikoista oli julkisella sektorilla 2010-luvun puolivälissä. Espoo
Espoossa on kuusi Natura 2000 -aluetta: Bånbergetin aarnialue, Espoonlahti–Saunalahti (osin Kirkkonummen puolella), Laajalahden lintuvesi, Matalajärvi, Nuuksio (osin Kirkkonummen ja Vihdin puolella) sekä Vestran suot, lehdot ja vanhat metsät (osin Vantaan puolella).
Espoon metsät ovat suurelta osin kuusi- ja mäntyvaltaisia kangasmetsiä, sekapuina on lehtipuita. Reheviä ja monimuotoisia lehtoja on paikoitellen, niissä kasvaa runsaasti jalopuita, kuten tammea. Eteläisen Espoon ekologinen ydinalue on Keskuspuisto, joka muodostuu pääosin kahdesta metsämassiivista: Harmaakallio ja Bosmalm. Espoo
Vuonna 2003 Espoon asukkaista 79,5 prosenttia kuului evankelis-luterilaiseen kirkkoon, 18,0 prosenttia ei kuulunut uskonnollisiin yhdyskuntiin, 1,2 prosenttia kuului Suomen ortodoksiseen kirkkoon, 0,4 prosenttia oli katolisia ja 0,2 prosenttia Jehovan todistajia. Suomen Vapaakirkon jäseniä, mormoneja, juutalaisia, muslimeja, muita ortodokseja ja metodisteja oli 0,1 prosenttia kutakin. Espoo
Vuoden 2016 lopussa espoolaisista 61,2 prosenttia kuului evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Vuoden 2018 aluejaon mukaan Espoossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Nämä seurakunnat muodostavat Espoon seurakuntayhtymän (). Espoon Palloseura (jalkapallo)
Espoon Palloseura (lyh. EPS, virallisesti Espoon Palloseuran Jalkapallo ry) on vuonna 1970 perustettu espoolainen jalkapalloseura. EPS:n miesten edustusjoukkue nousi kauden 2018 päätteeksi historiansa ensimmäistä kertaansa Uudenmaan piirin kolmannen disivioonan lohkosta Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Kakkoseen. Eindhoven
Eindhoven ([ˈɛintˌɦoːvə(n)] ) on kaupunki Alankomaiden Pohjois-Brabantin maakunnassa. Kaupungissa on 219 877 asukasta (vuonna 2010). Se on maan eteläosien suurin ja koko maan viidenneksi suurin kaupunki sekä tärkeä talouskeskus: kaupungin metropolialueen väkiluku on yli 725 000. 40 prosenttia Alankomaiden investoinneista tutkimukseen ja tuotekehitykseen tehdään Eindhovenin alueella. Oulu
Oulu () on Suomen kaupunki ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntakeskus, joka sijaitsee Oulujoen suulla Perämeren rannikolla Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Vuonna 1605 perustettu Oulu on Pohjois-Suomen vanhin ja väkiluvultaan Suomen viidenneksi suurin kaupunki ja neljänneksi suurin kaupunkialue. Oulun väkiluku oli asukasta ja pinta-ala ()  neliökilometriä, josta on maata, sisävesiä ja loput  neliökilometriä merta. Uudenmaan historia
Helsingin voimakas kasvu ja suomenkielistyminen alkoi. Vuonna 1815 Helsinki oli Suomen toiseksi suurin ja Uudenmaan suurin kaupunki. Asukkaita Helsingissä oli noin 4 800. Loviisan väkiluku oli noin 2 400 ja Porvoon noin 2 200. Pienin uusmaalaiskaupunki oli Tammisaari: 1 095 asukasta. Vuosisadan kuluessa Helsingin väkiluku kasvoi yli 90 000 asukkaaseen muiden rannikon vanhojen kaupunkien jäädessä pikkukaupungeiksi. Espoon historia
Ennen Suomen sisällissodan alkua vuonna 1917 Espoossa oli kahdeksan työväenyhdistystä. Bolsevikkien innoittamana myös Espooseen perustettiin punakaarti. Sodan alkaessa Espoo jäi punaisten alueelle. Espoossa käytiin sodan loppuvaiheessa saksalaisten sotilaiden ja punakaartilaisten välillä Leppävaaran taistelu, jossa punakaartilaiset yrittivät estää saksalaisia etenemästä Helsinkiin. Lyhyen taistelun jälkeen punakaartilaiset joutuivat jättämään asemat ja näin Saksan joukot pääsivät jatkamaan etenemistään. Saksalaisten pommituksen yhteydessä osuman sai yksi suomalainen kansakoulu, mutta muuten sisällissodan aiheuttamat vauriot olivat Espoossa varsin pienet.
Vuonna 1920 Espoo oli alle 9 000 asukkaan maalaiskunta, ja 70 prosenttia asukkaista oli ruotsinkielisiä. 75 prosenttia koko väestöstä elätti itsensä maataloustyöllä. Kauniainen erotettiin Espoon kunnasta vuonna 1920, mutta Espoon ja Kauniaisten välinen raja vahvistettiin vasta 1940-luvun lopulla. Espoo alkoi kasvaa voimakkaasti 1940- ja 1950-luvuilla ihmisten muuttaessa alueelle erityisesti Neuvostoliitolle menetetyiltä alueilta. Espoo kehittyi maatalousvaltaisesta maalaiskunnasta nopeasti kauppa-, palvelu- ja teollisuuskaupungiksi. Espoon sijainti Helsingin vieressä houkutteli pääkaupungissa työskenteleviä muuttamaan kasvavaan naapurikaupunkiin. Jo ennen toista maailmansotaa oli rantaradan asemien läheisyydessä useita esikaupunkialueita kuten Leppävaara ja Kilo sekä teollisuustaajamaksi muodostunut Kauklahti. Sen jälkeen kun uusi Jorvaksentie (nykyisen Länsiväylän edeltäjä) valmistui, alettiin myös sen läheisyyteen rakentaa pientaloja, varsinkin Westendiin. Sodan jälkeen Espooseen rakennettiin myös runsaasti rintamamiestaloja. Suuri väestönkasvu alkoi kuitenkin varsinaisesti vasta 1950-luvun alussa, kun Asuntosäätiö alkoi rakentaa Tapiolaa ja samaan aikaan viereiseen Otaniemeen alettiin rakentaa Teknillisen korkeakoulun uutta kampusaluetta. Vuonna 1950 suomesta tuli enemmistökieli Espoossa. 
Vuonna 1963 Espoosta tuli kauppala. Tuolloin asukkaita oli 65 000. Espoosta tuli kaupunki vajaat kymmenen vuotta myöhemmin vuonna 1972. 1970-luvulla kaupunkiin rakennettiin Suvelan, Olarin, Matinkylän ja Kivenlahden asuinalueet. Keilaniemen tornitaloista ensimmäinen, Neste OY:n pääkonttori valmistui vuonna 1976. Espoo
Espoon urheiluseuroista tunnetuimpia ovat jääkiekkoseurat Kiekko-Espoo ja Espoo Blues ja jalkapalloseura FC Honka. Espoo Blues saavutti SM-hopeaa kaudella 2007–2008 ja kaudella 2010–2011. Espoosta ovat kotoisin monet maailman huipulle edenneet urheilijat, kuten jääkiekkoilijat Teemu Selänne ja Jere Lehtinen, uimari Antti Kasvio, taitoluistelija Laura Lepistö, keihäänheittäjä Tiina Lillak, hiihtäjä Marjo Matikainen ja autourheilija Kimi Räikkönen. Jupperi
Jupperi () on Espoon Laaksolahden kaupunginosan osa-alue Vantaan rajalla. Jupperi on omakotitalovaltainen asuinalue. Jupperin läpi Pitkäjärven rantaa pitkin kulkee Kuninkaantie. Jupperissa asui vuodenvaihteessa 2011/2012 noin 5 321 henkeä. Vuodenvaihteessa 2015/2016 asukasluku Jupperissa oli 5 303 henkeä. Soini
Soinin asukasluku kasvoi vuosien 1900–1960 välisenä aikana 3 270 asukkaasta 4 447 asukkaaseen. 1960-luvulla väestö alkoi nopeasti vähentyä. 1980-luvun alussa asukkaita oli alle 3 000. Tuolloin muuttotappiovuodet päättyivät vähäksi aikaa ja kunnan asukasluku alkoi jälleen kasvaa. 1990-luvun alussa asukasluku alkoi jälleen laskea. Vuoteen 2011 kunnan asukasmäärä oli laskenut 2 374 asukkaaseen. Soini on Etelä-Pohjanmaan harvimmin asuttuja kuntia. Asutus on keskittynyt pääasiassa teiden varsille kunnan länsiosiin. Ainoa taajama on kirkonkylä. Espoon kyläjako
Espoon kyläjako on yksi Espoon virallisista aluejaoista. Se perustuu pääosin keskiajalla syntyneisiin kyliin ja on käytössä esimerkiksi kiinteistörekisterissä. Kyliä on yhteensä 60 kappaletta, ja niiden nimistä on vastuussa maanmittauslaitos. Helsinki
Helsingin voimakas kasvu alkoi pääkaupungiksi tulemisen myötä 1810-luvulla, ja se jatkui sotavuosia lukuun ottamatta aina vuoteen 1968. 1960-luvulla Helsingin väestönkasvu pysähtyi, kun ihmisiä muutti Espoon ja Vantaan uusiin lähiöihin, joissa väestönkasvu jatkui entistä tahtia. Alettiin puhua pääkaupunkiseudusta. Myöhemmin myös Espoossa ja Vantaalla alkoi kaavoitus olla riittämätöntä ja muuttovirta siirtyi yhä kauemmas, Helsingin seudulle entisiin maaseutukuntiin ja Lohjalle, Riihimäelle, Hämeenlinnaan, Lahteen ja Porvooseen saakka. Helsinkiläisten lukumäärä ylitti silti 600 000 rajan kesällä 2012. Helsingin väkiluvun on arvioitu olevan vuonna 2050 noin 860 000. Laurinlahti
Laurinlahti () on Espoossa Espoonlahden itärannalla Kivenlahden, Espoonlahden keskuksen ja Soukan välissä sijaitseva asuinalue, joka kuuluu Espoonlahden kaupunginosaan. Samalla nimellä kutsutaan myös Kiven- ja Soukanlahtien välissä sijaitsevaa lahtea. Alueen väkiluku on nykyisin noin 4000. Budapest
1990-luvulta lähtien väestö on muuttanut yhä enemmän metropolialueelle ja kaupungin väkiluku on laskenut. Vuonna 2010 Budapestissä oli 1 721 556 asukasta, ja vuonna 2001 koko metropolialueen väkiluku oli 2 434 603. Kaupunki on kuitenkin säilyttänyt asemansa Unkarin merkittävimpänä taloudellisena ja kulttuurisena keskuksena. Vuonna 2002 yli kolmasosa Unkarin bruttokansantuotteesta syntyi Budapestissä. Kaupungissa on arvioitu käyvän yli 2,5 miljoonaa matkailijaa vuodessa. Uudenmaan maakunta
Suomenkielisten väestöosuus nousi edelleen seuraavina vuosikymmeninä, vuonna 1980 heitä oli noin 978 000 eli 87 % Uudenmaan läänin väestöstä. 2000-luvulla suomenkielisten määrä on edelleen kasvanut, mutta heidän väestöosuutensa on laskenut maahanmuuton seurauksena. Vuonna 2017 suomea puhui äidinkielenään yli 1,3 miljoonaa henkeä eli noin neljä viidesosaa väestöstä. Espoo
Espoon nimi viitannee joennimeen Espoonjoki (, alkujaan "Espå" / "Espåå"), jonka puolestaan arvellaan saaneen nimensä jokea reunustaneista haavoista (ruotsin kielen haavikkoa tarkoittava sana on "äspe"). Nimi esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1431. Alun perin nykyinen Gumbölenjoki oli nimetty Espoonjoeksi joen varrella sijainneen kylän mukaan. Kun sitten Södrikin kylän liepeille rakennettiin kirkko, Espoonjoeksi nimettiin Kirkkojärvestä Kauklahteen virtaava joki. Espoon keskus
Espoon keskus kuuluu Vanhan-Espoon suuralueeseen ja Kanta-Espoon tilastoalueeseen. Espoon keskuksesta puhuttaessa käytetään usein virheellistä termiä ”Espoon keskusta”. Espoo ei ole kehittynyt yhden keskuksen ympärille, vaan se koostuu viidestä kaupunkikeskuksesta, joista yksi on Espoon keskus. Helsingin seutu
Helsingin seutu () on Suomessa sijaitseva 1 437 799 asukkaan kasvukeskus ja metropolialue. Viranomaiskielen "Helsingin seutu" koostuu pääkaupunkiseudun kunnista, jotka ovat Helsinki, Espoo, Vantaa ja Kauniainen sekä kehyskunnista Hyvinkää, Järvenpää, Kerava, Kirkkonummi, Nurmijärvi, Sipoo, Tuusula, Vihti, Mäntsälä ja Pornainen. Helsingin seutu sijaitsee Suomen eteläosassa Suomenlahden rannalla. Olli Parviainen
Espoon asemakaava-arkkitehtina Parviainen ehdotti vuonna 1963 Espoon jakamista neljään osaan, joista jokaiselle luotaisiin oma hallintokeskus: Leppävaara, Tapiola, Kivenlahti ja nykyinen Espoon keskus. Espoon myöhempi kaupunkisuunnittelu on rakentunut tämän idean ympärille. Parviainen myös laati asemakaavan Soukan lähiölle. Suomi 2010-luvulla
Suomen väkiluku on kasvanut 2010-luvulla verkkaisesti. Väkiluku oli vuoden 2010 lopussa 5 375 276, vuoden 2016 heinäkuun lopussa 5 495 830. Väestönkasvua on siis puolessa vuosikymmenessä tapahtunut vain 2,2 %. Asukaspuisto
Toiminta on keskittynyt Etelä-Suomeen. Esimerkiksi Espoossa on kolmetoista asukaspuistoa, Eugene (Oregon)
Eugenen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 156 185 ja vuoden 2017 arvion mukaan 168 916. Kaupungin suuremmalla metropolialueella oli vuonna 2010 yhteensä 351 715 asukasta. Eugenen kaupungin asukkaista 84,5 % oli taustaltaan valkoisia, 1,9 % afroamerikkalaisia, 1,1 % intiaaneja, 9 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,3 % aasialaisia. 11,2 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 8,1 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. Helsingin keskustaajama
Vuoden 1980 ja 1990 väestönlaskennoissa oli edelleen käytössä nimi "Keskustaajama (Helsinki)". Vuonna 1980 taajaman väkiluku oli 680 507 asukasta ja pinta-ala oli 346,6 km². Tällöin taajama oli kasvanut yhteen Espoon Kivenlahden ja Vantaan Hämeenkylä-Vapaalan taajamien kanssa. Vuonna 1990 taajaman väkiluku oli noussut 888 871 asukkaaseen ja sen pinta-ala oli jo 617,5 km². Helsingin keskustaajaman kanssa yhteenkasvaneet taajamat vuonna 1990 olivat Espoon Kauklahti, Niipperi ja Vanhakartano, Järvenpään keskustaajama, Pietilä ja Ristinummi, Keravan keskustaajama ja Ahjo, Kirkkonummen Masala, Sipoon Talma, Tuusulan Hyrylä sekä Vantaan Askisto (jälleen omaksi taajamaksi 1995, mutta Helsingin keskustaajamaa vuodesta 2000), Itä-Hakkila, Kivistö, Korso-Rekola, Seutula, Voutila-Viinikkala ja Ylästö. Vuoden 1995 väestönlaskennasta lähtien taajamasta on käytetty nimeä "Helsingin keskustaajama". Tuolloin taajaman väkiluku oli 949 132 henkeä ja pinta-ala 553,8 km². Taajama ulottui Helsingin lisäksi Espoon, Järvenpään, Kauniaisten, Keravan, Kirkkonummen, Nurmijärven, Sipoon, Tuusulan ja Vantaan alueelle. Espoon Nupurila ja Tuusulan Rusutjärvi kasvoivat yhteen taajaman kanssa tuona vuonna. Vuonna 2000 Helsingin keskustaajama kasvoi yhteen Espoon Kalajärven, Järvenpään Haarajoen, Sipoon Nikkilän ja Tuusulan Kellokosken taajamien kanssa, sen sijaan Suomenlinna alettiin laskea nyt omaksi taajamakseen. Soukka
Soukan väkiluku on noin 8 200 (vuodenvaihde 2017/2018). Se on osa Kanta-Espoonlahden tilastoaluetta, jonka pienalueet ovat Espoonlahden keskus, Soukanmäki, Kivenlahti, Laurinlahti ja Soukanniemi. Kanta-Espoonlahden väkiluku on noin 24 000. Koko Suur-Espoonlahden väkiluku on noin 55 000. Suomen väestö
Suomen väestö koostuu Suomen asukkaista, joiden määrä, eli Suomen väkiluku 30. syyskuuta 2018 oli 5 520 535 henkeä. Suomi on yksi Euroopan harvimmin asutuista maista; väestötiheys on suhteellisen alhainen, noin 18 ihmistä neliökilometrillä. Väestö on jakaantunut maantieteellisesti hyvin epätasaisesti – suurin osa suomalaisista elää rannikon tuntumassa, maan etelä- ja lounaisosissa. Yli miljoona asuu pääkaupunkiseudulla. Lapissa asuu vain kaksi ihmistä neliökilometrillä. Brasilian maantiede
Brasilian pinta-alaltaan pienimmän alueen eli Eteläisen alueen pinta-ala on 577 214 neliökilometriä, joka vastaa 6,2 % koko Brasilian pinta-alasta. Asukkaita on 25 800 000, eli 12,5 % koko Brasilian pinta-alasta ja asukkaita on neliökilometriä kohti 43,46. Eteläisen alueen osavaltiot ovat Paraná, Rio Grande do Sul ja Santa Catarina ja suurimmat kaupungit Curitiba (1 586 848 asukasta), Porto Alegre (1 360 033 asukasta), Londrina (446 822 asukasta), Joinville (429 004 asukasta) ja Caxias do Sul (360 223 asukasta). FC Espoo
FC Espoo on edustusjalkapalloiluun keskittynyt espoolainen urheiluseura, jonka kasvattajaseuroina toimivat Leppävaaran Pallo, Kauklahden Pyrintö, Pohjois-Espoon Ponsi ja FC Kasiysi. Seura perustettiin vuonna 1989. FC Espoon seurayhteisössä pelaa yhteensä yli 3 200 juniori- ja aikuispelaajaa. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Kakkosessa ja vastaavasti naisten edustusjoukkue Naisten Kakkosessa. Näiden lisäksi seuralla on reservijoukkue Kolmosessa sekä joukkueet A-, B-, C- ja D-pojissa sekä B- ja C- ja D-tytöissä. Vanttila (Espoo)
Vanttila () on Espoon kaupunginosa numero 43 Suur-Kauklahden suuralueessa, ja myös kylä Espoon kaupungissa. Kaupunginosassa asui vuodenvaihteessa 2013–2014 1 971 asukasta. Suomen kaupungit
Muissa Pohjoismaissa kaupunkiväestöön luetaan kaikkien taajamien väestö, eikä taajaman koolle ole muuta rajoitusta kuin taajaman määritelmässä oleva 200 asukkaan alaraja. Eurostatin määritelmän mukaan kaupungin asukastiheys on vähintään 500 asukasta neliökilometriä kohden ja asukasluku vähintään 50 000. Suomen hallinnollisista kaupungeista tämän määritelmän täytti vuoden 2017 alussa vain neljä: tiheimmästä väljimpään Helsinki, Vantaa, Espoo ja Turku. Esimerkiksi Tampere ei tämän määritelmän mukaan ole kaupunki, koska sen asukastiheys on liian pieni. Tampere ei täytä Eurostatin kriteeriä, koska Teiskon kunta liitettiin siihen vuonna 1972. Vuodesta 2016 myöskään Lahti ei täytä tätä kriteeriä Nastolan liittämisestä johtuen. Espoo
Espoossa on runsaasti pieniä ja pienehköjä järviä. Suurin osa sijaitsee Turunväylän pohjoispuolella, etenkin Nuuksion järviylängöllä. Pitkäjärvi-nimisiä altaita on kolme: Pitkäjärvi, Nuuksion Pitkäjärvi ja Velskolan Pitkäjärvi. Espoon suurin järvi on Keski-Espoossa sijaitseva Bodominjärvi, sen pinta-ala on 4,1 km² ja keskisyvyys 4,3 metriä. Nuuksion Pitkäjärven suurin syvyys on 16 metriä ja keskisyvyys 6,5 metriä, sen 60 km²:n suuruisella valuma-alueella on kymmenittäin järviä ja lampia. Etelä-Espoossa järviä on niukalti. Kaitaalla sijaitsee kuuden hehtaarin laajuinen matala Hannusjärvi ja Pentalan saaressa on pieni Pentalanjärvi. Suomen väestö
Suomessa on yhdeksän yli sadantuhannen asukkaan kaupunkia. Viidestä yli 200 000 asukkaan kaupungista kolme, Helsinki, Espoo ja Vantaa, muodostavat noin miljoonan asukkaan pääkaupunkiseudun. Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010. Alueella on 16 kuntaa, joista kaupunkeja on 5, Kouvola, Kotka, Hamina, Imatra ja Lappeenranta. Alueen väestömäärä oli vuonna 2017 noin 305 300. Posio
Vuoden 2017 lopussa Posiolla oli 3 310 asukasta, joista 1 294 asui taajamissa, 1 969 haja-asutusalueilla ja 47 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Posion taajama-aste on 39,7 %. Posion taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Aholaan, jossa oli vuoden 2017 lopussa 1 294 asukasta. Espoo
Vuoden 2016 alussa espoolaisista puhui äidinkielenään suomea 211 300 ja ruotsia 20 200 asukasta. Vuoden 2017 lopussa Espoossa oli vieraskielisiä asukkaita 41 700. Vieraskielisten määrä nousee ennusteen mukaan 30 %:iin kaupungin asukkaista vuoteen 2030 mennessä. Vuonna 2027 lähes joka toisen (43,3%) 35–64-vuotiaan espoolaisen ennustetaan olevan vieraskielinen. Röylä
Röylä () on Espoon kaupunginosa. Röylä sijaitsee Pohjois-Espoossa Bodominjärven pohjoispuolella. Röylässä oli 388 asukasta vuodenvaihteessa 2016–2017. Asukkaiden keski-ikä on 56,6 vuotta. Espoo
Espoolaisten tulotaso ylittää pääkaupunkiseudun ja etenkin muun Suomen keskiarvot. Valtionveronalaisia tuloja espoolaisilla oli vuonna 2015 noin 40 % enemmän kuin suomalaisilla keskimäärin. Työttömyys on korkea, mutta kuitenkin Suomen keskiarvoa matalampi.
Espoon suurituloisimmat alueet, kuten Westend ja Haukilahti sijaitsevat pääosin rannikolla. Edellä mainitut kaupunginosat kuuluvat Tapiolan suuralueeseen, jonka tulotaso on huomattavasti Espoon keskiarvoa korkeampi. Matinkylän ja Espoonlahden suuralueiden tulotaso on lähellä Espoon keskiarvoa. Leppävaaran ja etenkin Vanhan-Espoon suuralueilla tulotaso on keskiarvoa matalampi. Etiopia
Etiopiassa tehtiin vuonna 2007 maan historian kolmas kattava väestönlaskenta, joka mukaan maassa asui tuolloin 73,8 miljoonaa ihmistä. Arviot vuoden 2007 jälkeisestä väestönkasvusta vaihtelevat melkoisesti: maan tilastokeskuksen mukaan Etiopiassa asui vuoden 2014 heinäkuussa 88 miljoonaa ihmistä, mutta YK:n arvion mukaan asukkaita olisi ollut noin 97 miljoonaa. YK:n arvion mukaan Etiopia oli vuonna 2015 maailman 13:nneksi väkirikkain ja Afrikan toiseksi asutuin valtio Nigerian jälkeen. Espoo
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen. Pohjois-Espoo
Pohjois-Espoossa asuu 9 133 henkilöä (1.1.2005), josta Vanhakartanon–Röylän alueella asuu 5 458 henkeä (59,8 % väestöstä) ja Kalajärven–Lakiston alueella 3 675 henkeä 40,2 %). Pinta-alaa suuralueella on 81,5 km (31.12.2004), ja se on 26,1 % Espoon kokonaispinta-alasta. Pinta-alasta on kaavoitettu 11,9 %. Espoon historia
Vuonna 1809 Suomi siirtyi Venäjän vallan alle Suomen sodan päätyttyä. Kun Helsingistä tuli autonomisen Suomen pääkaupunki vuonna 1812, Espoon liikenne vilkastui jälleen huomattavasti. Monet virkamiehet ja porvarit ostivat itselleen kesähuviloita Espoosta. 1800-luvulla espoolaisten tärkein elinkeino oli maatalous. Espoo oli tuolloin noin 4000 asukkaan maalaispitäjä, joka koostui 60 pienestä kylästä. Vuosisadan puolivälissä jopa 90% väestöstä oli ruotsinkielisiä. Pitäjän ensimmäinen kansakoulu perustettiin vuonna 1873. Espoon hiippakunta
Espoon hiippakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon uusin hiippakunta, jonka toiminta alkoi 1. tammikuuta 2004. Hiippakunnan toiminta-alue kattaa 19 läntisen ja keskisen Uudenmaan suomenkielistä seurakuntaa Hangosta Mäntsälään. Hiippakunnan alueella asuu yli 550 000 ihmistä. Espoo United
Espoo United oli vuonna 2016 perustettu espoolainen urheilun yleisseura, jonka lajivalikoimaan kuuluivat koripallo ja jääkiekko. Seura hakeutui konkurssiin huhtikuussa 2018. Espoo
1960-luvun alussa suunniteltiin Espoon jakamista kolmeen kuntaan. Sen tuolloin jo varsin tiheään asutuista itäosista aiottiin muodostaa Tapiolan ja Leppävaaran kauppalat, kun taas kunnan silloin vielä jokseenkin maaseutumaiset länsi- ja pohjoisosat olisivat jääneet edelleen Espoo-nimiseksi maalaiskunnaksi. Jakoa ei kuitenkaan toteutettu, vaan Espoo kokonaisuudessaan muutettiin kauppalaksi vuonna 1963 ja kaupungiksi vuonna 1972. Kaupungin uusi hallinnollinen keskus, Espoon keskus rakennettiin 1970-luvulla Espoon rautatieaseman ja Espoon vanhan harmaakivikirkon ympärille. Vuosina 1950–2000 Espoon väkiluku kasvoi 22 000:sta 210 000:een. Samalla Espoo muuttui enemmistöltään ruotsinkielisestä kunnasta enemmistöltään suomenkieliseksi. Espoo Metro Areena
Halli on rakennettu nykytrendin mukaisesti helposti muunneltavaksi urheilun ja viihteen monitoimihalliksi. Hallin yleisökapasiteetti vaihtelee tilaisuuksien mukaan. Jääkiekko-ottelussa kiinteitä istumapaikkoja on 6 982. Lisäksi hallissa on ravintolatiloja sekä runsaasti erikokoisia aitioita ja kokoustiloja. Areenan pääasiallinen käyttäjä on jääkiekon SM-liigaa pelaava Espoo Blues. Hallissa ovat esiintyneet myös Suomen jääkiekko- ja koripallomaajoukkue, Korisliigassa pelaava Espoon Honka ja Salibandyliigaa pelaava Espoon Oilers. Hallissa on pelattu myös kaksi KHL-jääkiekkoliigan ottelua. Palloilun lisäksi areena on isännöinyt mm. nyrkkeily-, taitoluistelu-, tanssi- ja vapaaottelukilpailuja. Musiikkiviihteen puolelta hallissa ovat vierailleet monet kotimaiset ja kansainväliset artistit. Uuden Musiikin Kilpailu on järjestetty areenalla neljä kertaa; 2013, 2014, 2017 ja 2018. Urheilun ja viihteen ohella areena on toiminut erilaisten messu-, myynti- ja yritystapahtumien näyttämönä. Vantaa
Vantaalla asui ihmistä. Vantaalaisista noin puolet on syntyperäisiä pääkaupunkiseutulaisia. Vantaan väestöstä oli vuonna 2000 oli syntyperäisiä vantaalaisia 26,4 prosenttia, vuoden 2015 alussa osuus oli 27,5 %. Helsingissä syntyneiden osuus oli tuolloin laskenut 19,6 prosenttiin ja Espoossa syntyneitä on muutama prosentti väestöstä. Ulkomailla syntyneiden osuus on kolminkertaistunut 2000-luvulla 4,2 prosentista (vuonna 2000) jo 12,8 prosenttiin (2015). Niittykumpu
Niittykummun 4 564 henkilön väestöstä suurin osa on työikäisiä 25–54 vuotiaita. Kaupunginosan väestö on kasvanut tasaisesti vuodesta 1975, ja asukkaita onkin yli 1 400 enemmän kuin 1975. Vieraskielisten osuus Niittykummun asukkaista oli tammikuussa 2015 6,6–11,9 prosenttia, joka on vähemmän kuin Espoossa keskimäärin (13,3 %). Espoo
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Espoon keskuspaikka Espoon keskus ja muut aluekeskukset eivät muodosta omia taajamiaan, vaan ne ovat osa Helsingin keskustaajamaa, joka ulottuu Espoon lisäksi usean Helsingin lähikunnan alueelle. Yhteensä Helsingin keskustaajamassa on 1 249 820 asukasta, ja sen pinta-ala on 676,46 neliökilometriä. Kolmirannan taajama sijaitsee pääosin Espoossa, mutta pieniltä osin myös Kirkkonummella. Maria Guzenina
Guzenina valittiin ensimmäisen kerran Espoon kaupunginvaltuustoon vuonna 2004, jolloin hän sai 2 035 ääntä. Hän on uusinut paikkansa vuosina 2008 (5 192 ääntä, viidenneksi eniten koko maassa), 2012 (3 308 ääntä) ja 2017 (3 854 ääntä) Hän oli Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan puheenjohtaja 2004–2008 ja valtuuston 2. varapuheenjohtaja 2008–2011. Guzenina toimi Espoon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana tammikuusta 2016 kesäkuuhun 2017. Vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien Guzenina on ollut Espoon kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja ja Espoon kaupunginhallituksen konsernijaston puheenjohtaja Addis Abeba
Addis Abeba ( [] "uusi kukka", oromoksi Finfinnee "suihkulähde") on Etiopian pääkaupunki. Se sijaitsee Oromian osavaltion sisällä ja kaupungin oromonkielinen nimi on "Finfinnee". Addis Abeban asukasluku on noin 3 miljoonaa. Kaupunki sijaitsee Entoto-vuoren juurella. Espoonlahti
Hankesuunnitelma länsimetron jatkumisesta Matinkylästä Kivenlahteen valmistui toukokuussa 2012. Rakennustyöt aloitettiin marraskuussa 2014. Metron rakentamisen yhteydessä kaupunki otti tavoitteeksi saada noin 8 700 uutta asukasta ja 1 400 uutta työpaikkaa vuoteen vuoteen 2050 mennessä Espoonlahden keskuksen välittömään läheisyyteen, eli enintään noin 600 metrin päähän metroasemasta. Keskustan uusi asemakaava astui voimaan 31.8.2016. Espoo
Espoon alueella on ollut asutusta ainakin 8000 vuotta. Kivikauden asuinpaikkoja tunnetaan muun muassa Nuuksiosta ja Peringistä. Varhaismetallikauden asuinpaikkalöytöjä on puolestaan tehty Mikkelästä ja esiroomalaiselle rautakaudelle ajoitetusta Morbystä, joista jälkimmäinen on karjatalouden tutkimuksen kannalta merkittävä kohde. Espoosta löytyneet rautakautiset esineet ovat pääosin peräisin savolais-karjalaisista muinaispuvuista, ja alueen naisilla on ollut samanlaisia koruja kuin Mikkelin seudulla. Paikannimistöön on jäänyt jälkiä seudun varhaisesta asutuksesta. Esimerkiksi Soukan alkuperäinen nimi on ollut "Soukko". Suurin osa Espoon alkuperäisistä kylistä ovat olleet paikannimien valossa hämäläisten perustamia. Viimeistään 1100-luvulla hämäläistaloja oli Kaukjärven eli nykyisen Pitkäjärven rannalla Kauklahdessa, Karvasmäellä, Bembölessä, Haapalahdessa ja Finnevikissä. Etelä-Sudan
Etelä-Sudanissa oli vuonna 2015 asukkaita arviolta 12,043 miljoonaa, joista miehiä 50,75 prosenttia ja naisia 49,25 prosenttia. Vuosittainen väestönkasvu vuonna 2014 oli 2,93 prosenttia, syntyvyys tuhatta henkeä kohti 37,7 ja kuolleisuus 8,4. Miesten elinajanodote oli 59 vuotta ja naisten 61,9 vuotta. Väestö on nuorta: alle 15-vuotiaiden osuus oli 45,8 prosenttia. Kaupunkiväestön osuus oli 19 prosenttia. Vaasa
Kaupungin asukasluku on , joista suomenkielisiä on  %, ruotsinkielisiä  % sekä muita  %. Vaasassa asuu 3 604 ulkomaan kansalaista ja he muodostavat 6,0 % väestöstä. Vaasa on kielisuhteiltaan poikkeus ympäristössään: kaupungin keskustan sisältävän yhtenäisen alueen naapurikunnissa ruotsinkieliset ovat enemmistönä ja myös koko Pohjanmaan nykymaakunnan asukkaista yli puolet on ruotsinkielisiä. Sen sijaan Vähänkyrön eksklaaviin rajoittuvat Isokyrö ja Laihia ovat suomenkielisiä. Vaasassa on 12 000 korkeakouluopiskelijaa ja 4 000 ammattikouluopiskelijaa. Kauniainen
Ensimmäinen tiedossa oleva tarkka asukasluku Kauniaisista on vuodelta 1917, jolloin siellä asui 1 647 asukasta. Vuonna 1920 Kauniaisista tuli kauppala, kun se itsenäistyi kokonaan Espoosta. Kauniaisten yhdyskuntarakenne erosi myös huomattavasti Espoon maanviljelykylistä rakennusjärjestyksineen, tieverkkoineen, huviloineen ja sähkölaitoksineen. Rakennusjärjestys kielsi teollisuusrakennukset, koska Kauniaisissa haluttiin säilyttää idyllinen maalaismainen ympäristö. Suurin osa huviloista rakennettiin uusklassismin tai myöhäisen 1920-luvun funktionalismin tyylien mukaan. Kauppala alkoi valmistella uutta asemakaavaa 1920-luvun lopulla. Ehdotus herätti kiistaa: etenkin teiden leveys askarrutti asukkaita. Kun vielä arkkitehti kuoli kesken valmisteluprosessin, saatiin kompromissiehdotus hyväksyttyä vasta vuonna 1937. Vuodesta 1917 vuoteen 1939 Kauniaisten asukasmäärä kasvoi vain 10 %, mutta heti kauppalan rajojen ulkopuolella olevissa kylissä kasvu oli samaan aikaan 30 %, jolloin muun muassa Viherlaakson taajama syntyi. Suur-Leppävaara
Suur-Leppävaarassa asui vuoden 2012 alulla 62 091 henkilöä, joten se on asukasluvultaan Espoon suurin suuralue. Suuralueen asukkaista vuonna 2006 Kanta-Leppävaarassa asui 23 951 henkeä (42,3 % väestöstä), Kilon–Karakallion alueella 13 455 henkeä (23,8 %), Laaksolahden alueella 9 078 henkeä (16,0 %), Viherlaakson alueella 9 021 henkeä (15,9 %) ja Sepänkylän alueella 1 065 henkeä (1,9 %). Pinta-alaa suuralueella on 30,2 km (31.12.2004), ja se on 9,7 % Espoon kokonaispinta-alasta. Pinta-alasta on kaavoitettu 79,7 %. Alueen väestötiheys on 1 903,9 asukasta neliökilometrillä. Kansas City (Missouri)
Kansas Cityn asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 459 787 ja vuoden 2017 arvion mukaan 488 943. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 2 035 334. Kaupungin asukkaista 60,1 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 55,4 %), 29,1 % afroamerikkalaisia, 0,4 % intiaaneja, 10 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 2,6 % aasialaisia. 11,5 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 7,3 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. Espoo
Espoosta tuli oma seurakuntansa 1400-luvulla. Se oli aiemmin ollut Kirkkonummen seurakunnan alainen kappeliseurakunta. Kirkosta erillinen kunnallishallinto perustettiin 1868. Espoon tuomiokirkko sijaitsee Espoonjoen varrella, ja sen vanhimmat osat ovat 1480-luvulta. Se on yksi pääkaupunkiseudun vanhimmista säilyneistä rakennuksista, joskin Helsingin pitäjän kirkko on hieman vanhempi. Espoon keskus on kasvanut kirkon ja lähellä sitä sijaitsevan rautatieaseman ympärille. Suomi 1980-luvulla
1980-luvulla etenkin pääkaupunkiseudun väkiluku nousi. 1960- ja 1970-luvuilla voimakas muuttoliike maaseudulta kaupunkeihin oli kuitenkin hidastunut. Vuosikymmenen lopulla noin 60 prosenttia väestöstä asui kaupungeissa. Suomen suurimmat kaupungit vuoden 1988 lopulla olivat Helsinki (489 965 asukasta), Tampere (171 068 asukasta), Espoo (167 734 asukasta), Turku (159 917 asukasta), Vantaa (151 157 asukasta), Oulu (98 933 asukasta) ja Lahti (93 251 asukasta). Espoon kaupunginmuseo
Espoon kaupunginmuseo on vuonna 1958 perustettu kulttuurihistoriallinen museo. Kaupunginmuseoon kuuluvat KAMU Näyttelykeskus WeeGeellä Tapiolassa, Talomuseo Glims Bembölessä, Koulumuseo Lagstad Espoon keskuksessa ja Huvilamuseo Villa Rulludd meren rannalla Kaitaalla. Espoon kaupunginmuseo kertoo museokokoelman, näyttelyiden ja tapahtumien avulla Espoon kaupunkilaitoksen ja espoolaisten historiasta. Kaupunginmuseon tehtävänä on vaalia, tutkia ja tallentaa Espoon alueen ja sen asukkaiden historiaa ja kulttuuriperintöä monin eri tavoin sekä esitellä ja kertoa siitä tämän päivän ihmisille. Uudenmaan maakunta
Uudenmaan itäisimpien ja läntisimpien alueiden osuus väkiluvusta on laskenut vuodesta 1960. Myös Helsingin väestöosuus on pienentynyt: vuonna 1960 se oli noin 55 %, vuonna 1990 noin 40 %; sittemmin pääkaupungin väestöosuus on pysynyt melko vakaana. Espoon, Vantaan ja pääkaupunkiseudun kehyskuntien osuus on vastaavasti kasvanut: vuonna 1960 se oli noin 27 % ja vuonna 2013 noin puolet koko Uudenmaan väestöstä. 2010-luvulla kehyskuntien väestönkasvu on ollut hitaampaa kuin pääkaupunkiseudun. Espoon ja Vantaan väestönkasvu on ollut tasaisempaa kuin Helsingin, jonka väkiluku laski toisen maailmansodan jälkeisen voimakkaan kasvuvaiheen jälkeen 1970-luvulla, pysyi vajaassa puolessa miljoonassa 1980-luvun ja alkoi jälleen kasvaa 1990-luvulle tultaessa. 2010-luvulla Helsingin väestönkasvu on jopa ohittanut maakunnallisen keskiarvon.