Minä vuonna esteratsastuksesta tuli olympialaji?
Ratsastus olympialaisissa
Ratsastus on ollut olympialaisisten ohjelmassa yhtäjaksoisesti vuoden 1912 kesäolympialaisista lähtien. Tätä ennen se oli olympialajina vuonna 1900 kesäolympialaisista. Olympialaisten ratsastuksessa kilpaillaan esteratsastuksessa, kenttäratsastuksessa ja kouluratsastuksessa. Olympialaisten ratsastusta hallinnoi Kansainvälinen ratsastusliitto FEI. Ratsastuksen menestynein maa olympialaisissa on Saksa.
Kävely
Ensimmäistä kertaa kävely oli olympiakisojen ohjelmassa Ateenan välikisoissa 1906, jossa käveltiin 1 500 metrin matka. Seuraavissa kisoissa lajista tuli virallinen olympialaji. Maantiekävely korvasi ratakävelyn Melbournen kesäkisoissa vuonna 1956. Naisten kävely oli ensimmäistä kertaa ohjelmassa vuonna 1992 Barcelonassa. Nykyään arvokisoissa miehet kävelevät 20 kilometrin ja 50 kilometrin matkat ja naiset 20 kilometriä. Vuodesta 1961 alkaen on suurin piirtein joka toinen vuosi järjestetty kävelyn maailmancup. Nykyaikainen viisiottelu
Vuonna 1984 kilpailu lyhennettiin viisipäiväisestä nelipäiväiseksi ja samalla lajien suoritusjärjestystä muutettiin laittamalla ammunta ja juoksu samalle päivälle. Seuraavan kerran lajijärjestystä muutettiin vuonna 1988, jolloin lajit asetettiin suoritusjärjestykseen miekkailu, ammunta, uinti, juoksu ja ratsastus. Tällöin ammunta ja uinti olivat samana päivänä. Samassa yhteydessä otettiin uutena lajimuotona mukaan viestikilpailu. Myös miekkailuottelun kestoa lyhennettiin kahteen minuuttiin ja juoksussa otettiin käyttöön käänteinen lähtöjärjestys. Myös ratsastuksessa oli käänteinen lähtöjärjestys. Samalla sallittiin muissa kuin maailmanmestaruus- ja olympiakilpailuissa kolmipäiväiset kilpailut, jolloin juoksu ja ratsastus olivat samana päivänä. Ratsastusradan pituus lyhennettiin 600 metriin ja ihanneajan nopeusvaatimus 350 metriin minuutissa. Esteiden maksimikorkeus oli 120 cm. Seiväshyppy
Seiväshyppy on yksi nykyaikaisten olympialaisten yleisurheilun alkuperäisiä kilpailutapahtumia. Se on ollut lajivalikoimassa vuodesta 1896. Naisten seiväs tuli kisaohjelmaan vuonna 2000. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa seiväshyppy on ollut ensimmäisistä MM-kilpailuista alkaen, vuodesta 1983. Menestynein maa seiväshypyn arvokilpailuissa on ollut Yhdysvallat. Suomen urheilu
Pikaluistelu oli suomalaisten ensimmäisiä menestyslajeja: Gustaf Estlander luisteli Euroopan-mestariksi 1898, Fredrik Wathén maailmanmestariksi 1901 ja Johan Wikander Euroopan-mestariksi 1905. Menestynein suomalainen pikaluistelija on Clas Thunberg, jonka saavutuksiin kuuluvat viisi olympiakultaa, viisi maailmanmestaruutta ja neljä Euroopan-mestaruutta 1920-luvulta ja 1930-luvun alusta. Muita olympiavoittajia ovat Julius Skutnabb vuodelta 1924 ja Kaija Mustonen vuodelta 1968. Maailmanmestareiksi ovat Thunbergin jälkeen luistelleet Birger Wasenius 1939, Verné Lesche 1939 ja 1947, Lassi Parkkinen 1947, Eevi Huttunen 1951, Juhani Järvinen 1959 sekä sprinttereiden maailmanmestaruuden voittanut Leo Linkovesi 1972. Kenttäratsastus
Kenttäratsastus on kilparatsastuksen laji, jossa ratsukko suorittaa koulu-, rataeste- sekä maastoeste- eli kestävyysosuudet lyhyellä aikavälillä. Kenttäratsastus on ollut olympialaji vuodesta 1912 lähtien. Laji on erittäin monipuolinen ja vaativa, ja sitä kutsutaan usein ratsastuksen kuninkuuslajiksi: se vaatii hevoselta ja ratsastajalta luottavaista yhteistyötä, nopeutta ja kestävyyttä. Kenttäratsastuksessa on eritasoisia luokkia, jotka on suunniteltu niin, että ratsukko voi taitojen kasvaessa järkevästi edetä helpommista luokista vaativampiin. Kilpailut jaetaan lyhyisiin ja pitkiin. Ratsastus kesäolympialaisissa 1984
Vuoden 1984 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 29. heinäkuuta – 10. elokuuta 1984 Santa Anita Parkissa, Arcadiassa, Kaliforniassa. Tämä oli 17. kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 157 osanottajaa 30 eri maasta. Osanottajista miehiä oli 110 ja naisia 47. Tapahtumia oli kuusi. Gaston Roelants
Roelants voitti estejuoksussa olympiakultaa Tokiossa 1964 ja Euroopan mestaruuden Belgradissa 1962. Hän rikkoi kahdesti estejuoksun maailmanennätyksen, samoin kahdesti tunnin juoksun ja 20 000 metrin juoksun maailmanennätyksen. Ratsastus kesäolympialaisissa 1952
Ratsastus järjestettiin Helsingin olympialaisissa 1952 yhdeksännen kerran olympiatasolla. Ratsastuksessa kilpailtiin koulu-, kenttä- ja esteratsastuksessa. Jokaisessa lajissa oli sekä henkilökohtainen että joukkuesarja. Kouluratsastukseen sai osallistua ensimmäistä kertaa olympiahistoriassa myös naiset. Reuben Kosgei
Kosgei voitti 3 000 metrin estejuoksun Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000. Tuolla saavutuksellaan hänestä tuli kautta aikain nuorin estejuoksun olympiavoittaja, sillä hän oli tuolloin vasta 19-vuotias. Aika 8.21,43 oli hitain olympialoppukilpailun voittoaika sitten 1972 Münchenin kisojen. Seuraavana vuonna Edmontonin MM-kilpailuissa hän voitti vielä maailmanmestaruuden. Ratsastus kesäolympialaisissa 1992
Vuoden 1992 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 28. heinäkuuta – 9. elokuuta 1992 Real Club de Polo de Barcelonalla, Barcelonassa, Espanjassa. Tämä oli 19. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 215 osanottajaa 35 eri maasta. Osanottajista miehiä oli 148 ja naisia 67. Tapahtumia oli kuusi. Ratsastus kesäolympialaisissa 1952 – kenttäratsastuksen yksilökilpailu
Ensimmäisenä päivänä käytiin kouluratsastuskoe, jonka jälkeen kilpailun johdossa oli Suomen Mauno Roiha. Toisena päivänä suoritettiin kestävyyskoe, jonka D-vaihe (8 km maastoesteratsastusta) koitui kohtaloksi monille ratsukoille, muun muassa Roihalle. Vaiheet A (7 km) ja C (15 km) olivat matkaratsastusta, vaihe B taas nopeaa sekaestelaukkaa (4 km, steeplechase eli stiippeli). E-vaihe oli ratsastusta 2 km tasamaalla.
Miinuspisteitä sai koulukokeen lisäksi muun muassa pudotetuista esteistä, kieltäytymisistä ja ihanneajan ylityksestä. Vaiheissa B ja D annettiin hyvityspisteitä ihanneajan alituksesta. Kolmantena päivänä ratsastettiin vielä esteratsastuskoe. Ratsastus kesäolympialaisissa 1924
Vuoden 1924 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 21. – 27. heinäkuuta 1924 Stade Olympique Yves-du-Manoirilla, Pariisissa, Ranskassa. Tämä oli neljäs kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 97 osanottajaa 17 eri maasta. Tapahtumia oli viisi. Ernst Casparsson
Ernst Gustaf Casparsson (15. marraskuuta 1886 Krokek – 7. syyskuuta 1973 Kolmården) oli ruotsalainen ratsastaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa joukkuekenttäratsastuksessa. Hän jäi kenttäratsastuksen yksilökilpailussa jaetulle viidennelle ja esteratsastuksen yksilökilpailussa jaetulle kuudennelle sijalle. Kilpakävely
Ensimmäistä kertaa kävely oli olympiakilpailuiden ohjelmassa Ateenan välikisoissa 1906, joissa käveltiin 1 500 metrin matka. Seuraavissa kilpailuissa lajista tuli virallinen olympialaji. Maantiekävely korvasi ratakävelyn Melbournen kesäkisoissa vuonna 1956. Naisten kävely oli ensimmäistä kertaa ohjelmassa vuonna 1992 Barcelonassa. Nykyään arvokisoissa miehet ja naiset kävelevät 20 kilometrin ja 50 kilometrin matkat. Vuodesta 1961 eteenpäin on suurin piirtein joka toinen vuosi järjestetty kävelyn maailmancup. Laakson ratsastusstadion
Hevosurheilualueet Ruskeasuolle ja Laaksolle rakennettiin vuoden 1940 olympialaisia varten. Sodan vuoksi kilpailu peruutettiin ja järjestettiin Helsingissä vasta vuonna 1952. Tuolloin kouluratsastus järjestettiin olympianurmella Ruskeasuon ratsastushallin luona, kenttäratsastuksen maastorata kiersi Keskuspuistossa, sekaestelaukkaosuus ratsastettiin Talin laukkaradalla ja esteosuus hypättiin Laaksolla kuten muutkin esteluokat. Esteratsastuksen finaalikilpailu käytiin kisojen viimeisenä päivänä Olympiastadionilla. Ratsastus kesäolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 8. – 12. elokuuta 1928 Amsterdamissa, Alankomaissa. Tämä oli viides kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 113 osanottajaa 20 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi. 10 000 metrin juoksu
"Kymppitonni" on alun perin metriseen järjestelmään mukautettu sovellus kuuden mailin (9 656 m) juoksukilpailusta. 400 metrin mittaisella juoksuradalla kymmenen kilometriä on yhteensä 25 täyttä kierrosta. 10 000 metriä on pisin arvokilpailuissa radalla juostava matka. Se vaatii paljon kestävyyttä, mutta kuitenkin myös nopeutta, koska juoksut päättyvät usein loppukirikamppailuihin. Ensimmäistä kertaa matka oli miehillä olympiaohjelmassa vuoden 1912 olympiakisoissa, ja naisilla 1988 Soulissa. Nykyaikana ”kymppiä” juostaan melko harvoin arvokisojen ulkopuolella sen pitkän keston takia.10 000 metrin juoksumatka on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuodesta 1912. Eniten kultamitaleita ovat saaneet suomalaisurheilijat. Suomeen on tullut kaikkiaan seitsemän olympiavoittoa. Suomella on myös määrällisesti eniten matkan olympiamitaleita. Toiseksi menestynein maa on Etiopia viidellä kultamitalillaan. Neuvostoliitolla on kaksi miesten mestaruutta ja yksi naisten voitto. Myös Marokolla, Tšekkoslovakialla ja Iso-Britannialla on kaksi miesten kultamitalia. Naisten 10 000 m on ollut olympialajina vuodesta 1988. Naisten menestynein maa on Etiopia. Ratsastus kesäolympialaisissa 1968
Vuoden 1968 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 18. – 21. lokakuuta 1968 Méxicossa, Meksikossa. Tämä oli 13. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 125 osanottajaa 18 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi. Suomen urheilu
Yleisurheilun MM-kisoissa Suomi on saanut kaikkiaan 17 mitalia, joista kahdeksan on tullut keihäänheitosta. Ensimmäisen keihäskullan sai Tiina Lillak 1983.
Suomen yleisurheilu tuli maailmalle tunnetuksi vuonna 1912, kun Hannes Kolehmainen juoksi olympiakultaa Tukholman kesäolympialaisissa rikkoen samalla 3000 metrin ja 5000 metrin maailmanennätykset. Kesäolympialaisten menestyneimpiä urheilijoita ollut Paavo Nurmi toi Suomelle yhteensä yhdeksän kultamitalia 1920-luvulla. Ville Ritola voitti Pariisin olympialaisista neljä kulta- ja kaksi hopeamitalia. Näitä kolmea kutsutaan myös lempinimellä ”Lentävä suomalainen”. Viimeisin juoksulajeissa olympiavoiton saavuttanut suomalainen on Lasse Virén, joka on ainoana voittanut sekä 5 000 että 10 000 metrin juoksumatkat peräkkäisissä olympiakisoissa. Virén muistetaan erityisen hyvin Münchenin kesäolympialaisista, joissa hän 10 000 metrin matkalla kaatui mutta onnistui siitä huolimatta juoksemaan kultaa uudella maailmanennätysajalla. Korkeushyppy
Korkeushyppy on yksi nykyaikaisten olympialaisten yleisurheilun alkuperäisiä kilpailutapahtumia. Se on ollut lajivalikoimassa vuodesta 1896. Naisten korkeushyppy tuli kisaohjelmaan vuonna 1928. Olympiahistorian alkuvuosina kilpailutapahtumia oli kaksi, kun olympiamitalit ratkaistiin myös vauhdittomassa korkeushypyssä. yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa korkeushyppy on ollut ensimmäisistä MM-kilpailuista alkaen, vuodesta 1983. Menestynein maa korkeushypyn arvokilpailuissa on ollut Yhdysvallat. Heinz Brandt
Heinz Brandt oli syntynyt Charlottenburgissa lähellä Berliiniä vuonna 1907. Hän liittyi Reichswehrin kadettikouluun vuonna 1925. Hänestä tuli luutnantti vuonna 1928. Brandt oli taitava ratsastaja ja voitti Berliinin olympialaisissa 1936 esteratsastuksesta olympiakultaa. Ratsastus kesäolympialaisissa 1996
Vuoden 1996 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 23. heinäkuuta – 4. elokuuta 1996 Georgia International Horse Parkissa, Conyersissä, Yhdysvalloissa. Tämä oli 20. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 217 osanottajaa 30 eri maasta. Osanottajista miehiä oli 151 ja naisia 66. Tapahtumia oli kuusi. Klas Lestander
Klas Lestander ei mahtunut vuoden 1959 MM-kisoihin valittuun Ruotsin joukkueeseen. Vuoden 1960 Squaw Valleyn olympialaisissa hänestä tuli lajin ensimmäinen olympiavoittaja. Hänen hiihtoaikansa oli 30 kilpailijan joukossa vasta 15:nneksi nopein, mutta hän oli ainoa, jonka kaikki 20 laukausta osuivat tauluun. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs ja oli mukana pronssia voittaneessa Ruotsin joukkueessa. Sen talven jälkeen hän päätti uransa. Lars Ehrnrooth
Ehrnrooth kilpaili kenttäratsastuksessa. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1924, lopputuloksenaan keskeytys. Luettelo suomalaisista olympiaratsastajista
Kouluratsastuksessa kultaa voittanut Ernst Linder oli syntynyt Suomessa, mutta edusti Ruotsia jonne oli nuorena muuttanut. Olympialaisiin lähti myös kenttäkilpailuratsukko Viljo Forssell / Amor, joka kuitenkaan ei voinut kilpailla hevosen ontumisen takia. Nykyaikainen viisiottelu
Nykyaikaisessa viisiottelussa vuosikymmenten ajan kilpailtiin vain yksi laji päivässä. Kuitenkin olympialaisten lajimäärän kasvaessa supistettiin viisiottelu 1992 Barcelonassa nelipäiväiseksi ja maastojuoksun sijaan päätöslajina oli ratsastus. Seuraavissa olympiakisoissa, 1996 Atlantassa laji ahdettiin yhteen päivään ja maastojuoksu siirrettiin taas viimeiseksi lajiksi. Vuoden 2008 uudistuksen jälkeen viimeisenä lajina on ampumajuoksu. Zdzisław Krzyszkowiak
Krzyszkowiak voitti ainoan estejuoksun Puolan-mestaruutensa jo vuonna 1953, ja vuonna 1960 hän juoksi 31-vuotiaana lajin uuden maailmanennätyksen 8.31,4 sekä voitti olympiakultaa Rooman olympialaisissa. Väliaikaisesti maailmanennätyksen vei hänen nimistään Grigori Taran ajalla 8.31,2, mutta vielä elokuussa 1961 Krzyszkowiak juoksi uusiksi ME-lukemiksi 8.30,4. Ruskeasuon ratsastushalli
Toisen maailmansodan syttymisen vuoksi vuoden 1940 olympialaiset peruttiin ja ratsastushalli toimi sodan ajan varastotilana. Vuonna 1946 sen eteläpää muutettiin raitiovaunuvarikoksi ja ratsastajille jäi vain osa hallista. Sama tila on myös nykyään hevosharrastajien käytössä. Vuoden 1952 kesäolympialaisia varten halliin rakennettiin tallit, joihin majoitettiin kisoihin osallistuvia hevosia. Ratsastushallin sisällä ei kilpailtu, mutta kouluratsastus järjestettiin vieressä olevalla kentällä. Myös kenttäratsastuksen maasto-osuuden lähtö tapahtui Ruskeasuon ratsastushallin luota. Ratsastus kesäolympialaisissa 1936
Vuoden 1936 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 12. – 16. elokuuta 1936. Tapahtumia oli kuusi, joista kaikki olivat miehille. Tämä oli seitsemäs kerta, kun ratsastus järjestettiin olympialaisissa. Kisoihin osallistui 127 urheilijaa 21 eri maasta. Nuorin osanottaja oli itävaltalainen Karl Neumeister (22 vuotta ja 364 päivää) ja vanhin itävaltalainen Arthur von Pongracz (72 vuotta ja 48 päivää). Ainut suomalainen osallistuja oli Werner Walldén, joka oli kouluratsastuksessa 44. Kenttäratsastuksessa hänet hylättiin. Eniten mitaleita sai ylivoimaisesti Saksa, kuusi kultaa ja yksi hopea. Frank Chapot
Francis Davis ”Frank” Chapot (24. helmikuuta 1932 Camden, New Jersey – 20. kesäkuuta 2016 Bound Brook, New Jersey) oli yhdysvaltalainen esteratsastaja ja olympiamitalisti. R. W. Stewen
Stewenin opinnot jatkuivat 1950-luvulla sotakorkeakoulussa sekä Suomessa että Englannissa, ja ratsastus jäi harrastukseksi, joskin hän kilpaili kansallisella tasolla kenttäratsastuksessa 1970-luvulle ja esteratsastuksessa 1990-luvulle saakka. Hän voitti maastoratsastuksen SM-pronssia vuonna 1971. Hän toimi ratsastuskilpailujen toimitsijatehtävissä pitkälti 2000-luvun puolellakin ja Adolf Ehrnroothin kuoltua luovutti vuosittain Kenraalin Malja -kiertopalkinnon, jonka Ehrnrooth oli lahjoittanut Turun Malja -estekilpailuihin. Jousiammunta olympialaisissa
Jousiammunta on ollut olympialaisten ohjelmassa vuodesta 1972 lähtien. Tätä ennen laji oli kuulunut olympiaohjelmaan vuosina 1900, 1904, 1908 ja 1920. Vuoden 1920 jälkeen laji poistettiin olympiaohjelmasta yhteneväisten kansainvälisten sääntöjen puuttumisen takia, eikä laji ollut olympiaohjelmassa vuosien 1924-1968 olympialaisissa. Kansainvälinen jousiammuntaliitto perustettiin vuonna 1931 ja sen tavoitteena oli tuoda laji takaisin olympialaisiin. Tavoite toteutui vasta vuonna 1972. Olympialaisten jousiammuntaa hallinnoi lajin kattojärjestö, kansainvälinen jousiammuntaliitto. Nykymuotoisen jousiammunnan menestynein maa olympialaisissa on Etelä-Korea. Painonnosto
Painonnostoa on harrastettu urheilulajina 1800-luvulta lähtien. Olympiakisojen ohjelmassa painonnosto oli jo Ateenassa 1896 mutta vasta vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisista lähtien se on ollut säännöllisesti olympialaji. Suomessa perustettiin Painonnostoliitto vuonna 1934. Näytöslaji
Näytöslaji on olympialaisten yhteydessä järjestettävä urheilutapahtuma, jonka tarkoituksena on edistää kyseistä lajia. Kansainvälinen olympiakomitea päätti vuonna 1989 kieltää näytöslajien järjestämisen olympialaisten yhteydessä, eikä niitä ole järjestetty vuoden 1992 olympialaisten jälkeen. Näytöslajeista voitettuja mitaleja ei laskettu virallisiksi, mutta jotkin näytöslajit hyväksyttiin myöhemmin mukaan olympialaisten viralliseen ohjelmaan. Ratsastus
Ratsastus kuuluu niihin hyvin harvoihin urheilulajeihin, joissa miehet ja naiset kilpailevat samoissa sarjoissa täysin tasaveroisesti; pelkästään jommallekummalle sukupuolelle avoimet kilpailut ovat poikkeuksellisia. Huippuesteratsastajat ovat pääsääntöisesti miehiä ja huippukouluratsastajat nykyään tyypillisesti naisia, mutta molemmissa lajeissa kilpailee kaikilla tasoilla menestyksekkäästi molempia, ja esimerkiksi kenttäratsastuksessa menestys jakaantuu sukupuolten kesken jokseenkin tasaisesti. Vaikka naiset kilpailivat ratsastuksen eri lajeissa menestyksekkäästi kansainvälisellä tasolla 1900-luvun alkupuolellakin, olympialaisten ratsastuslajit avattiin naisille ja muillekin siviiliratsastajille vasta Helsingin olympialaisissa vuonna 1952; tätä ennen ratsastuksessa olivat olympialaisissa saaneet sääntöjen mukaan kilpailla ainoastaan ratsuväen upseerit. Käytännössä naisia osallistui ensimmäistä kertaa olympialaisten kouluratsastukseen vuonna 1952 (jolloin tanskalainen Lis Hartel voitti henkilökohtaisen hopeamitalin), esteratsastukseen 1956 ja kenttäkilpailuun 1964. Lännenratsastus
Ratsastusurheilun kansainvälinen kattojärjestö FEI hyväksyi reiningin viralliseksi ratsastuslajiksi vuonna 1990, ja lajissa on kilpailtu maailmanmestaruudesta vuoden 2002 ratsastuksen MM-kilpailuista lähtien. Muut FEI-lajit ovat kouluratsastus, esteratsastus, kenttäratsastus, matkaratsastus, vikellys ja valjakkoajo. Ratsastus
Urheilulajina ratsastus jakaantuu nykyään lähinnä eurooppalaistyyppiseen ratsastukseen ja lännenratsastukseen. Laukkaurheilua, jossa kilpaillaan hevosten nopeudessa, ei yleensä pidetä varsinaisena ratsastuksen lajina, ja monin paikoin maailmaa suosittu ratsain pelattava joukkuepallopeli hevospoolo toimii omien kansallisten lajiliittojensa ja kansainvälisen kattojärjestönsä alaisuudessa. Ratsastusurheilun kansainvälinen kattojärjestö on "Fédération équestre internationale" (FEI), jonka jäsen Suomen kansallinen kattojärjestö Suomen Ratsastajainliitto (SRL) on. Ratsastuksen olympialajit ovat kouluratsastus, esteratsastus ja kenttäratsastus, mutta kansainvälisesti kilpaillaan myös lännenratsastuksessa ja matkaratsastuksessa sekä FEI:n alaisuudessa (eli esimerkiksi samoissa maailmanmestaruuskisoissa) myös valjakkoajossa ja vikellyksessä. Lisäksi paralympialaisissa kilpaillaan vammaisratsastuksessa. Alberto Valdés
Valdés voitti esteratsastuksen joukkuekilpailussa olympiakultaa Lontoossa 1948. Yksilökilpailussa hän oli kymmenes. Fritz Thiedemann
Thiedemann voitti kouluratsastuksessa joukkuekilpailun olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän menestyi kuitenkin paremmin esteratsastuksessa jossa voitti muun muassa joukkuekilpailussa olympiakultaa Tukholmassa 1956 ja Roomassa 1960 sekä olympiapronssia Helsingissä 1952. Lisäksi Thiedemann saavutti estaratsastuksessa muun muassa MM-hopeaa vuonna 1953 ja Euroopan mestaruuden vuonna 1958. Espanja olympialaisissa
Espanja osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Pariisissa 1900. Kolmista seuraavista kilpailuista se jäi pois, mutta on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa Antwerpenista 1920 lähtien lukuun ottamatta Berliinin 1936 ja Melbournen 1956 kisoja, joita se boikotoi. Vuonna 1956 se osallistui kuitenkin Tukholmassa järjestettyihin ratsastuslajeihin. Espanjan Barcelonassa järjestettiin kesäolympialaiset 1992. Talviolympialaisiin Espanja on osallistunut joka kerta Garmisch-Partenkirchenistä 1936 lähtien. Gustaf Lewenhaupt
Lewenhaupt osallistui olympialaisiin kerran, Tukholmassa 1912. Hän sijoittui tuolloin esteratsastuksen henkilökohtaisessa kilpailussa jaetulle yhdeksännelle sijalle ja oli mukana maansa kultaa voittaneessa joukkueessa. Lewenhaupt oli nykyaikaisessa viisiottelussa kyseisissä kisoissa seitsemästoista. Myös Gustafin veli Charles oli ratsastaja. Estejuoksu
Estejuoksu on ollut olympialaisissa yleisurheilun kilpailutapahtumana miehillä vuodesta 1920 ja naisilla vuodesta 2008. Yleisurheilun MM-kilpailuissa estejuoksu ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Juoksumatkan menestynein maa arvokilpailuissa on Kenia. Lis Hartel
Vuonna 1952 hän voitti Helsingin olympialaisissa hopeaa kouluratsastuksessa huolimatta siitä, että hänet täytyi auttaa hevosen selkään ja sieltä pois. Hartel uusi hopeatilansa vuoden 1956 kisoissa. Vuonna 1954 Hartel voitti kouluratsastuksen epävirallisen maailmanmestaruuden. Pekka Päivärinta
Päivärinta edusti Suomea ratajuoksijana monissa arvokisoissa: kesäolympialaisissa 1972 ja 1976 sekä EM-kisoissa 1971 ja 1974, mutta parhaaksi sijoitukseksi jäi kahdeksas sija 3 000 metrin estejuoksussa Münchenin olympialaisissa 1972. Vuonna 1973 Päivärinta voitti kaikkien aikojen ensimmäisen maastojuoksun maailmanmestaruuden. Vuonna 1975 hän juoksi Oulussa 25 000 metrin ratajuoksun maailmanennätyksen 1.14.16,8; ennätyksen rikkoi Bill Rodgers vuonna 1979.
Päivärinta suosi harjoittelussaan kotimaan harjoittelua jopa talvisaikaan, poiketen monista senaikaisista huippujuoksijoista. Hänen valmentajanaan toimi Kari Sinkkonen. Freestylehiihto olympialaisissa
Freestylehiihto on ollut virallisena lajina talviolympialaisissa vuodesta 1992 lähtien. Vuoden 1988 talviolympialaisissa freestylehiihto oli näytöslajina. Ensimmäisen kerran laji oli virallisena talviolympialaisissa 1992, jolloin mitaleista kilpailtiin ainoastaan kumparelaskussa. Talviolympialaisissa 1994 mukaan otettiin hypyt ja vuonna 2010 skicross. Vuoden 2014 kisoihin lajiohjelmaan lisättiin lumikouru eli half pipe ja slopestyle. 5 000 metrin juoksu olympialaisissa
5 000 metrin juoksu on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuodesta 1912. Menestynein maa miesten 5 000 metrin juoksun olympiakilpailuissa on Suomi, joka on saanut seitsemän olympiavoittoa. Suomella on myös määrällisesti eniten matkan olympiamitaleita. Etiopialaisurheilijat ovat voittaneet matkan kolme kertaa. Naisten 5 000 m on ollut olympialajina vuodesta 1996. Sitä ennen naisten matkan pituus oli 3 000 m vuosina 1984–1992. Naisten menestynein maa on Etiopia. Ratsastus kesäolympialaisissa 1952
Esteratsastuksen mitaleista kilpailtiin kisojen viimeisenä päivänä Olympiastadionilla. Kilpailu oli tasainen ja jännittävä. Joukkuekisan johtaja vaihtui jatkuvasti. Yhdistyneen kuningaskunnan viimeinen ratsastaja Harry Llewellyn varmisti virheettömällä suorituksellaan kultamitalin maalleen ennen Chilea. Henkilökohtaisessa kisassa viisi kilpailijaa oli varsinaisen kilpailun jälkeen tasapisteissä. Uusintakierroksen suoritti puhtaasti vain ranskalainen Pierre Jonquères d'Oriola "Ali Baba" -hevosellaan ja voitti kultaa. Olympian kisat
Kisat pidettiin joka neljäs vuosi nykyisen heinä-elokuun aikaan ja ne kestivät laajimmillaan viisi päivää. Kisojen urheilulajeihin kuuluivat muun muassa stadionjuoksu sekä muut juoksulajit, vaunukilpa-ajot ja muut hevosurheilulajit, pituushyppy, keihään- ja kiekonheitto, paini, nyrkkeily sekä pankration. Kisojen keskeisimmät tapahtumapaikat olivat Olympian stadion ja Hippodromi. Kisoihin osallistui suuri joukko ihmisiä koko kreikkalaisesta maailmasta. Taekwondo olympialaisissa
Taekwondo on ollut olympialaisten ohjelmassa virallisena lajina vuodesta 2000. Näytöslajina se oli vuosina 1988 ja 1992. Menestynein maa olympialaisten taekwondossa on Etelä-Korea. Olympialaisten taekwondoa hallinnoi maailman taekwondoliitto. Rattikelkkailu olympialaisissa
Rattikelkkailu on ollut talviolympialaisten ohjelmassa ensimmäisistä talviolympialaisista, vuodesta 1924 lähtien. Se on ollut kilpailuohjelmassa kaikissa talviolympialaisissa lukuun ottamatta vuoden 1960 talviolympialaisia. Vuoden 1924 talviolympialaisissa kilpailtiin ainoastaan neljän miehen kelkoissa. Vuonna 1932 mukaan tuli myös kahden miehen kelkat. Naisten rattikelkkailu tuli olympiaohjelmaan vuonna 2002. Antiikin urheilu
Oletettavasti niin kauan kuin hevonen on ollut kesytettynä, on sillä myös kilpailtu. Antiikin aikana hevonen ei ollut vetojuhta, vaan varakkaiden näyttävä kulkupeli. Jo kreikkalaiset kilpailivat ratsastuksessa ja valjakoiden vetämillä vaunuilla. Vuodesta 680 eaa lähtien hevosurheilu yksi olympialaisten lajeista. Hevosurheilu oli kreikkalaisille tärkeä laji, joskin se rajoittui ylemmän luokan harrastamaksi ja rahoittamaksi toiminnaksi. Panhelleenisissä kisoissa kilpailtiin neli- tai parivaljakoilla, mutta myös perinteisesti ratsastaen. Pelota olympialaisissa
Pelota on järjestetty olympialaisissa kerran virallisena lajina ja kolmesti näytöslajina. Pelota oli virallisena lajina mukana vuonna 1900 ja näytöslajina vuosina 1924, 1968 ja 1992. Pelota on järjestetty ainoastaan miehille. Olympiamitalin pelotasta ovat voittaneet ainoastaan neljä henkilöä, José de Amézola y Aspizúa ja Francisco Villota kultaa ja Maurice Durquetty ja Etchegaray hopeaa. Urheilu
Homeroksen 700-luvulla eaa. luomat eepokset Ilias ja Odysseia mainitsevat urheilun ensimmäisinä kirjallisina lähteinä. Iliaassa on hautajaiskohtaus, jonka yhteydessä järjestetään kahdeksan lajin kilpailut: hevosvaljakkoajoissa, nyrkkeilyssä, painissa, juoksussa, asetaistelussa, kiekonheitossa, jousiammunnassa ja keihäänheitossa. Odysseus puolestaan huipentuu jousiammuntakilpailuun. 5 000 metrin juoksu
10 000 metrin juoksun tavoin 5 000 metrin juoksu tuli miehillä ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmaan vuoden 1912 olympiakisoissa. Vuosina 1983–1994 naisten arvokisaohjelmassa oli 3 000 metrin juoksu. Ensimmäistä kertaa arvokisoissa naisten 5 000 metrin kilpailu juostiin 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa Göteborgissa. Nykyaikainen viisiottelu olympialaisissa
Nykyaikainen viisiottelu on ollut mukana kesäolympialaisten ohjelmassa Tukholman vuoden 1912 olympialaisista lähtien. Laji luotiin nimenomaan kesäolympialaisia varten, kun nykyaikaisen olympialiikkeen alullepanija, paroni Pierre de Coubertin, innostui antiikin Kreikan olympialaisten viisiottelusta, jossa oli mitelty sen ajan sotilaallisissa taidoissa. Antiikin viisiotteluun kuuluivat kiekonheitto, keihäänheitto, pituushyppy, stadionjuoksu ja paini. Coubertin kehitti nykyaikaisen viisiottelun, jonka oli tarkoitus mitata ratsuväkisotilaalle hyödyllisiä taitoja. Lajeiksi valikoituivat ratsastus, miekkailu, pistooliammunta, uinti ja maastojuoksu. Esteratsastus
Esteratsastus on yksi vanhimmista ratsastuksen kilpalajeista ja olympialaji. Esteratsastuksessa ratsukon tarkoituksena on ylittää määrätyssä järjestyksessä joukko tietynkokoisia esteitä mahdollisimman nopeasti ja vähillä virhepisteillä ja osoittaa näin hevosen taitoa ja tottelevaisuutta sekä hevosen ja ratsastajan yhteistyötä. Tavallisimmin esterataan kuuluu noin 8–20 estettä, jotka sijoitetaan kentälle "ratamestarin" kuhunkin kilpailuun laatiman suunnitelman mukaan. Esteiden korkeus ja radan teknisyys vaihtelevat vaikeustason mukaan. Esteet on rakennettu siten, että ainakin niiden ylin osa on putoava. Radalle voidaan myös sijoittaa "sarjaesteitä" eli kahdesta tai kolmesta esteestä muodostuvia ryhmiä, joissa hevonen voi hyppyjen välissä ottaa vain yhden tai kaksi laukka-askelta. Rata voidaan rakentaa joko sisähalliin tai ulos nurmi- tai hiekkakentälle. Kouluratsastus
Klassisen kouluratsastuksen juuret ulottuvat Kreikkaan aikaan noin 430–355 eaa., jolloin Ksenofon kirjoitti ratsastuksesta taiteena ja tieteenä. Ksenofonin oppeja alkoivat noudattaa parituhatta vuotta myöhemmin renessanssiajan ratsastajat, joiden alulle panemaa ratsastusta nimitetään nykyään "klassiseksi kouluratsastukseksi". Nykyinen kouluratsastus kilpailulajina perustuu klassiseen kouluratsastukseen. Judo
Kanō ja hänen oppilaansa alkoivat esitellä judoa länsimaissa 1900-luvun taitteessa. Euroopan Judoliitto perustettiin 1949, ja kaksi vuotta myöhemmin järjestettiin ensimmäiset EM-kilpailut. Kansainvälinen Judoliitto perustettiin 1951, ja lajin ensimmäiset MM-kilpailut järjestettiin Tokiossa 1956. Olympialaisissa judo oli ensi kertaa Tokiossa 1964, ja se on ollut vakituisesti olympiaohjelmassa vuodesta 1972 alkaen. Naiset alkoivat kilpailla Euroopanmestaruuksista 1975, maailmanmestaruuksista 1980 ja olympiamitaleista 1992. Percy Hodge
Vuoden 1920 olympialaisissa estejuoksun matkana oli ensimmäistä kertaa 3000 metriä. Ratana oli ruohorata. Percy Hodge oli ennakkosuosikki voitettuaan alkueränsä helposti. Hän voitti finaalin ajalla 10.00,4, 50 metriä hopeamitalistin edellä. Hodge otti osaa myös 3000 metrin joukkuejuoksun alkueriin. Ratsastus kesäolympialaisissa 2004
Vuoden 2004 olympialaisten ratsastus järjestettiin Markopoulo Olympic Equestrian Centressä, Ateenassa. Ratsastuksessa kilpailtiin kolmessa lajissa: kouluratsastuksessa, kenttäratsastuksessa ja esteratsastuksessa, kaikissa sekä yksilö- että joukkueluokissa. Alessandro Alvisi
Alessandro Alvisi (12. helmikuuta 1887 Vicenza – 9. toukokuuta 1951 Napoli) oli italialainen ratsastaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän sai pronssia sekä joukkue-esteratsastuksessa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä että joukkuekenttäratsastuksessa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa. Lisäksi Alvisi jäi Pariisissa esteratsastuksessa 26., joukkue-esteratsastuksessa 5. ja kenttäratsastuksen yksilökilpailussa 12. sijalle. Kolmiloikka olympialaisissa
Kolmiloikka on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan jokaisissa nykyaikaisissa olympialaisissa. Ensimmäisissä nykyaikaisissa olympialaisissa Ateenassa vuonna 1896 kolmiloikka oli ensimmäinen laji jossa olympiamitaleista kilpailtiin. Kilpailun voittajasta James Connollystä tuli näin nykyaikaisen olympiahistorian ensimmäinen olympiavoittaja. Antiikin olympialaiset oli käyty viimeisen kerran noin 1500 vuotta aiemmin. Ernst Linder
Ernst Linder (25. huhtikuuta 1868 Pohja – 14. huhtikuuta 1943 Tukholma) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen ratsuväenkenraali, joka osallistui vapaaehtoisena vuoden 1918 Suomen sisällissotaan toimien ensin valkoisen armeijan Satakunnan Ryhmän ja myöhemmin Länsiarmeijan Linderin ryhmän komentajana. Linder oli marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin läheinen ystävä. Hän toimi talvisodassa ruotsalaisista vapaaehtoisista kootun Svenska Frivilligkårenin komentajana. Linder oli myös kilpatason ratsastaja, joka voitti olympiakultaa kouluratsastuksessa vuoden 1924 Pariisin kesäolympialaisissa. Takeichi Nishi
Takeichi Nishi oli valtiomies Tokujirō Nishin poika. Hän peri isältään danshakun (paronin) arvon. Hän voitti esteratsastuksessa kultamitalin vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Kyseessä on Japanin ainoa ratsastuksen olympiamitali. Hän osallistui vielä vuoden 1936 kesäolympialaisiin Berliinissä. Hänen hevosensa nimi oli Uranus. Pierre Jonquères d’Oriola
Jonquères d'Oriola osallistui esteratsastajana viisiin kesäolympialaisiin. Helsingissä 1952 hän voitti yksilökilpailun kultaa ja sijoittui Ranskan joukkueessa viidenneksi. Melbournessa 1956 hän oli yksilökilpailun kuudes ja joukkuekilpailun kahdeksas, ja Roomassa 1960 yksilökilpailun 18:s ja joukkuekilpailun viides. Tokiossa 1964 Jonquères d'Oriola saavutti toisen yksilökilpailun olympiavoittonsa, minkä lisäksi hän saavutti Ranskan joukkueessa olympiahopeaa. Viimeisissä olympiakisoissaan, Méxicossa 1968 hän saavutti toisen joukkuekilpailun olympiahopean ja oli yksilökilpailun 17:s. Haya Bint al-Hussein
Vuonna 2000 Haya osallistui Sydneyn olympiakisojen esteratsastukseen ja toimi avajaisissa Jordanian lipunkantajana. Vuonna 2002 hän oli mukana maailmanmestaruuskilpailuissa Jerezissä, Espanjassa. Hän oli ensimmäinen MM-tasolla esteratsastuksessa kilpaillut arabinainen. Douglas Stewart
Stewart voitti esteratsastuksessa joukkuekilpailussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Yksilökilpailussa hän sijoittui 12:nneksi. Helsingin kisojen kultamitali oli Ison-Britannian joukkueen ainoa. Stewart kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kenttäratsastuksessa. Hänen velipuolensa Alec Scott oli myös ratsastuksen olympiamitalisti. Richard Sahla
Richard Sahla (8. huhtikuuta 1900 Bückeburg – 6. huhtikuuta 1942 Tšudovo, Neuvostoliitto) oli saksalainen esteratsastaja. Hän osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän oli henkilökohtaisen kilpailun 14. ja ratsasti myös maansa seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Veikko Vartiainen
Vartiainen kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä hän keskeytti esteratsastuksen yksilökilpailussa, ja Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hänet hylättiin kenttäratsastuksen maasto-osuudella. Vartiainen voitti kenttäkilpailun SM-kultaa vuonna 1951 ja Suomen suurkisojen kultaa vaativassa A-luokassa vuonna 1947. Kesäolympialaiset 1952
Naiset saivat Helsingissä ottaa osaa ensimmäistä kertaa kouluratsastustapahtumiin. Henkilökohtaisessa kisassa tanskalainen polvistaan alaspäin halvaantunut Lis Hartel voitti ensimmäisenä naisena ratsastusmitalin olympialaisista tultuaan kisassa toiseksi. Suomen urheilu
Voimistelu saapui Suomeen 1800-luvun alkupuolella. Ensimmäinen voimisteluseura oli vuonna 1875 perustettu Helsingfors Turnförening, ja SM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1916. Ale Saarvala voitti rekillä olympiakultaa ensimmäisenä suomalaisvoimistelijana Berliinissä 1936. Vuonna 1948 Suomi oli Lontoon olympialaisten paras voimistelumaa, ja ainutlaatuisesti Paavo Aaltonen, Veikko Huhtanen ja Heikki Savolainen jakoivat keskenään hevoskilpailun voiton. Viimeisin suomalainen voimistelun olympiavoittaja on Roomassa 1960 hevosen voittanut Eugen Ekman. Viimeisin suomalainen maailmanmestari on rekkikilpailun vuonna 1997 voittanut Jani Tanskanen. Joukkuevoimistelussa viimeisin naisten maailmanmestaruus oli 2017 Tampereen Voimistelijoiden Minetit joukkueella. Sitä ennen maailmanmestaruus Suomeen tuli viimeksi 2015, kun Tampereen Voimistelijoiden Minetit toi mukanaan kultaa. Luettelo sotilaspartiohiihdon olympiamitalisteista
Sotilaspartiohiihto on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa mukana virallisena lajina kerran, vuonna 1924. Kilpailu oli alkujaan kisoissa mukana näytöslajina, mutta vuonna 2006 KOK virallisti kilpailutapahtuman. Ratsastus kesäolympialaisissa 1948
Vuoden 1948 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 9. – 14. elokuuta 1948 Lontoossa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämä oli kahdeksas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 103 osanottajaa 17 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi. Suomea edusti mm. Adolf Ehnrooth. Rattikelkkailu talviolympialaisissa 1932
Muun muassa Sankt Moritzin vuoden 1928 talviolympialaisissa ja muissa arvokilpailuissa välillä käytetyt viiden miehen kelkat poistettiin, ja Lake Placidissa kilpaililtiin neljän miehen kelkoissa. Ensimmäistä kertaa olympialaisten historiassa mukana oli myös toinen kelkkailulaji, kahden miehen kelkat. Näiden kisojen jälkeen olympiarattikelkkailun lajiohjelma pysyi samana 70 vuotta, kunnes Salt Lake Cityssä 2002 lajiohjelmaan liitettiin kahden naisen kelkat. Erik Elmsäter
Elmsäter alitti estejuoksussa ensimmäisenä yhdeksän minuutin rajan Tukholmassa 4. elokuuta 1944 tuloksella 8.59,6. Virallista maailmanennätystä siitä ei tullut, koska IAAF alkoi hyväksyä estejuoksun maailmanennätyksiä vasta kymmenen vuotta myöhemmin.
Lontoon olympialaisissa Ruotsi sai estejuoksussa kolmoisvoiton ja Elmsäter hopeaa ajalla 9.08,2 Tore Sjöstrandin voittaessa. Nykyaikainen viisiottelu
Vuoden 1984 olympialaisissa kilpailtiin maastojuoksussa Gundersen-menetelmällä ja maastojuoksu oli päätöslaji. Vuoden 1992 olympialaisissa kilpailtiin ensimmäisen kerran viisiottelu nelipäiväisenä ja viimeisenä lajina oli ratsastus. 100 metrin aitajuoksu olympialaisissa
Naisten pika-aidat eli 100 metrin aitajuoksu on ollut kesäolympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1972. Tätä ennen naisten pika-aitamatkana oli 80 m aitajuoksu. Lajin menestyneimmät maat olympialaisissa mitalimäärällä mitattuna ovat olleet Australia, Yhdysvallat, Itä-Saksa ja Neuvostoliitto. Miesten 110 metrin aitajuoksu on ollut olympialajina ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien, vuodesta 1896. Ratsastuksen maailmanmestaruuskilpailut
Ratsastuksen maailmanmestaruuskilpailut () ovat Kansainvälisen ratsastajainliiton FEI:n joka neljäs vuosi järjestämät ratsastusurheilun maailmanmestaruuskilpailut. Ensimmäistä kertaa ne pidettiin vuonna 1990. MM-kilpailut toimivat joidenkin lajien osalta myös olympiakarsintoina. Taitouinti
Yhdysvalloissa The Amateur Athletic Union (vapaasuom. Amatööriurheilijoiden liitto) hyväksyi sekä duon että joukkuekilpailut 1940-luvun alussa. Duo ja joukkuekilpailu olivatkin mukana Yhdysvaltojen ensimmäisissä, kansallisissa taitouinnin mestaruuskilpailuissa vuonna 1946. Taitouinti oli näytöslajina viisissä olympialaisissa vuodesta 1948 vuoteen 1968 (muun muassa Helsingissä 1952), mutta viralliseksi olympialajiksi taitouinti hyväksyttiin vasta Los Angelesissa vuonna 1984. Rytmisen voimistelun tavoin olympialaisten taitouinnissa kilpailevat ainoastaan naiset. Emmanuel de Blommaert
Blommaert voitti Tukholman olympialaisissa 1912 pronssia esteratsastuksen henkilökohtaisesta kilpailusta ja oli mukana myös joukkuekilpailussa, jossa Belgia sijoittui kuudenneksi. Hän oli kouluratsastuksessa 21. eli viimeinen ja osallistui myös kenttäratsastukseen, jossa sekä de Blommaert että Belgian joukkue joutuivat jättämään kilpailun kesken. De Blommaert palasi olympia-areenoille vielä Antwerpenin kisoissa 1920, joissa hän sijoittui kouluratsastuksessa yhdenneksitoista. Henrik Lavonius
Henrik Lavonius (19. tammikuuta 1915 Tampere – 31. tammikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen esteratsastaja. Hän kilpaili aktiivisesti esteratsastuksessa vuosina 1929–1955 ja osallistui Helsingin olympialaisiin 1952 hevosella Lassi, joskin tuli olympiaradalla hylätyksi. Muita hänen kilpahevosiaan olivat Javisst ja India Bonita. Olympialaisiin osallistumisen ansiosta Suomen Ratsastajainliitto myönsi vuonna 1992 Lavoniukselle Mestariratsastajamerkin numero 3 ja kutsui hänet liiton kunniajäseneksi. Muihin kilpailusaavutuksiin lukeutuu muun muassa joukkuehopea Pohjoismaisissa mestaruuskilpailuissa vuonna 1937. Raimondo D’Inzeo
Raimondo D’Inzeo (2. helmikuuta 1925 Poggio Mirteto – 15. marraskuuta 2013 Rooma) oli italialainen esteratsastaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Yhdessä veljensä Pieron kanssa Raimondo D’Inzeo oli ensimmäinen urheilija, joka osallistui olympialaisiin kilpailijana kahdeksan kertaa. Charles Bennett
Bennet oli 1800–1900-lukujen vaihteessa maansa parhaita pitkien ja keskipitkien matkojen juoksijoita. Hän voitti Englannin amatöörimestaruuden neljällä maililla vuonna 1897 ja maastojuoksumestaruuden vuosina 1899 ja 1900, jolloin hän voitti mestaruuden myös maililla ja pääsi Pariisin olympialaisiin. Pariisin kisojen 1 500 metrillä Bennett johti koko kisan ja voitti myös paikallisen suuruuden ja ennakkosuosikin Henri Delogen. Hänen voittoaikansa 4.06,2 oli silloinen maailmanennätys. Aika paransi Edwin Flackin edellistä olympiaennätystä 27 sekuntia. Bennett voitti Pariisista myös toisen olympiakullan 5 000 metrin joukkuekilpailusta. Hän saavutti vielä hopeaa 4 000 metrin estejuoksusta joukkuetoverinsa John Rimmerin takana. 800 metrin juoksu
800 metrin juoksu on yleisurheilun keskipitkä juoksulaji. 400 metrin juoksuradalla rata kierretään kaksi kertaa. Laji on ollut nykyaikaisten olympiakisojen ohjelmassa ensimmäisistä, vuoden 1896 kisoista lähtien. Naisten 800 metrin kilpailu oli ensimmäistä kertaa ohjelmassa jo vuoden 1928 kisoissa, mutta hengästyneet naiset aiheuttivat IAAF:n urheilujohtajissa reaktion, joka lopulta johti yli 200 metrin juoksumatkojen kieltämiseen naisilta. Olympiakisojen naisten ohjelmaan laji palasi vasta 1960 kisoissa. Maastojuoksu olympialaisissa
Maastojuoksu oli olympialaisten ohjelmassa kolme kertaa, vuosina 1912, 1920 ja 1924. Juostava matka oli joka kerta eri pituinen. Vuonna 1912 juostiin 8 000 m, vuonna 1920 juostiin 12 000 m ja vuonna 1924 matka oli 10 000 m. Menestynein maa olympialaisten maastojuoksussa on Suomi. Suomalaisurheilijat voittivat joka vuosi olympiakultaa yksilökilpailussa, Hannes Kolehmainen kerran ja Paavo Nurmi kahdesti. Carl Gustaf Lewenhaupt
Lewenhaupt voitti Antwerpenin olympialaisissa 1920 pronssia esteratsastuksessa. Hän kilpaili Pariisin kisoissa 1924 kenttäratsastuksessa, mutta joutui keskeyttämään henkilökohtaisessa kilpailussa. Lewenhaupt sai kuitenkin hopeamitalin kenttäratsastuksen joukkuekisasta. Taitoluistelu olympialaisissa
Taitoluistelu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa ensimmäisistä talviolympialaisista, vuoden 1924 talviolympialaisista lähtien. Tätä ennen se oli olympiaohjelmassa vuosien 1908 ja 1920 kesäolympialaisissa. Taitoluistelu on näin ollen vanhin talvilaji olympialaisissa. Skeleton
Vuonna 1926 kansainvälinen kelkkailuliitto FIBT otti skeletonin lajivalikoimaansa, ja Cresta Runilla järjestetty skeletonkilpailu olikin mukana jo vuoden 1928 St. Moritzin talviolympialaisten virallisessa ohjelmassa. Toisen kerran skeleton oli mukana olympiakisojen ohjelmassa, kun kilpailut järjestettiin toistamiseen St. Moritzissa vuonna 1948. Rodrigo Pessoa
Rodrigo Pessoa (s. 29. marraskuuta 1972 Pariisi) on brasilialainen esteratsastaja. Hän voitti esteratsastuksen henkilökohtaisen kilpailun vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Vuosien 1996 ja 2000 kesäolympialaisissa Pessoa sai joukkuekilpailussa pronssimitalin. Hänen nykyinen ratsunsa on nimeltään Baloubet du Rouet. Hänen muita hevosiaan ovat Oasis, Couer, Rufus, Palouchin ja Cantate 2. Pessoan isä Nelson Pessoa oli ennen mestari esteillä, mutta iän painaessa hän tuli valmentajaksi. Rodrigo aloitti ratsastuksen 11–12-vuotiaana ja voitti juniorimestaruuksia. Euroopan mestaruuden voitettaessa hänelle ei myönnetty palkintoa, koska ei ollut virallisesti eurooppalainen. Rattikelkkailu
Kansainvälinen kelkkailuliitto perustettiin vuonna 1923, ja rattikelkkailu olikin mukana jo seuraavana vuonna järjestetyissä ensimmäisissä talviolympialaisissa Ranskan Chamonix’ssa, jotka toimivat myös lajin ensimmäisinä maailmanmestaruuskilpailuin. Tuolloin kilpailtiin neljän ja viiden miehen kelkoilla samassa sarjassa. 1928 Sankt Moritzin olympialaisissa kilpailtiin viiden miehen kelkoilla, ja 1932 Lake Placidin kisoissa vakiintuivat sarjoiksi kahden ja neljän miehen kelkat. Valtionajot
Vuonna 1884 valtionajojen rinnalle perustettiin raviurheilun ensimmäinen suurkilpailu Suuri orikilpailu. Vuosisadan vaihteeseen tultaessa suomalaisia hevosia olikin saatu jalostettua merkittävästi vahvemmiksi, nopeammiksi ja kookkaammiksi. Suomenhevosia oli myös siitetty lämminveristen kanssa nopeampien jälkeläisten saamiseksi, mutta tämä loppui vuonna 1907, kun rotupuhtaiden suomenhevosten kantakirja perustettiin. Tämän jälkeen valtionajoihin saivat osallistua vain kantakirjatut oriit ja tammat, kun aikaisemmin oli riittänyt, että hevonen oli syntynyt Suomessa. Kantakirjauksen vuoksi esimerkiksi vuosien 1902–1906 nopeimmat oriit Ormonde ja Eol suljettiin jatkossa valtionajojen ulkopuolelle. Pohjoismaiset hiihtolajit olympialaisissa
Pohjoismaiset hiihtolajit on järjestetty jokaisissa talviolympialaisissa, eli yhteensä 21 kertaa. Pohjoismaisiin hiihtolajeihin kuuluvat maastohiihto, mäkihyppy ja yhdistetty. Naiset kilpailivat ensimmäisen kerran pohjoismaisten hiihtolajien olympiamitaleista vasta vuonna 1952. Kyseessä oli 10 kilometrin maastohiihto. Naiset eivät ole kilpailleet mitaleista yhdistetyssä tai mäkihypyssä. Mäkihypyn kohdalla tulee muutos vuonna 2014, sillä silloin naiset kilpailevat mitaleista kyseisessä lajissa. Parhaiten menestynyt maa on Norja 55 kullallaan, 53 hopeallaan ja 43 pronssillaan. Olympialaisten pohjoismaisia hiihtolajeja hallitsee kansainvälinen hiihtoliitto. Helsingin Ratsastajat
1970-luvulla alkoi niin kansallisten kuin kansainvälisten kilpailujen järjestäminen ja niihin osallistuminen olla rutiinia. Molemmat silloiset olympiaratsastajat, Kyra Kyrklund kouluratsastuksessa ja Christopher Wegelius esteratsastuksessa, ovat seuran kasvatteja jo juniorista alkaen. Ohjaskelkkailu
Vuoden 1964 olympialaisissa, joissa laji oli ensimmäistä kertaa mukana kisaohjelmassa, vakiintui kilpailulajeiksi miesten ja naisten yksittäis- sekä parikilpailut. Vuodesta 1994 lähtien on parikilpailu ollut avoin kummallekin sukupuolelle, mutta naisosanottajia ei ole ilmaantunut. Lajin maailmanmestaruuskilpailuissa saatetaan järjestää joukkuekilpailuja, joissa on mukana kustakin maasta yksi mies- ja naislaskija sekä parikelkka. Maastopyöräily
Kansainvälinen pyöräilyunioni, UCI () tunnusti maastopyöräilyn alajaoksekseen verrattain myöhään, 1990-luvun alussa, vaikka maastopyörillä oli ajeltu kilpaa Yhdysvalloissa ja Keski-Euroopassa jo kymmenisen vuotta. Ensimmäiset maailmanmestaruuskisat pidettiin Coloradossa vuonna 1990. Maastoajo otettiin olympiakisojen lajivalikoimaan Atlantan olympialaisiin 1996, alamäkiajo odottelee yhä olympiakelpoisuuttaan. Sotilaspartiohiihto
Sotilaspartiohiihto on ollut vuodesta 1929 kansainvälisen sotilasurheiluliiton CISM:n hiihtomestaruuskilpailujen lajina. Talviolympialaisten näytöslajina se oli 1924 Chamonix'ssa, 1928 St. Moritzissa, 1936 Garmisch-Partenkirchenissä ja 1948 St. Moritzissa. Vuonna 2006 Kansainvälinen Olympiakomitea tunnusti Chamonix'n sotilaspartiokilpailun viralliseksi olympiakilpailuksi. Daniel Norling
Antwerpenin vuoden 1920 kesäolympialaisissa Norling osallistui ratsastukseen ja voitti kolmannen olympiakultansa joukkue-esteratsastuksessa. Myös hänen Axel-veljensä oli olympiaurheilija. R. W. Stewen
Stewen aloitti ratsastuksen 13-vuotiaana rintamalla Aunuksessa ratsulähettinä. 14-vuotiaana hän aloitti ratsastustunneilla käymisen Helsingin Keskustallilla. Asevelvollisuuden suoritettuaan hän jatkoi kadettikouluun Santahaminaan, missä opintoihin kuului myös ratsastus. Palvellessaan Ypäjällä 1951–1952 Stewen oli mukana kouluttamassa hevosia Helsingin olympialaisten viisiottelijoiden käyttöön ja valittiin myös varamieheksi Suomen kenttäratsastusjoukkueeseen. Seuraavia vuoden 1956 olympialaisia varten Stewen valmentautui sekä kenttä- että esteratsastuksessa, ja valintakomitea päätti vasta myöhäisessä vaiheessa hänen osallistuvan esteratsastukseen. Stewen osallistui myös Aachenin kansainvälisiin ratsastuskilpailuihin vuonna 1954. Eino Rastas
Rastas osallistui kolmiin olympialaisiin. Vuoden 1920 Antwerpenin kisoissa Rastas oli mukana Suomelle kultaa tuoneessa maastojuoksun joukkuekilpailussa. Rastas oli kisassa 18. eikä hänen tulostaan laskettu kolmen parhaan suomalaisen yhteistulokseen. Vuoden 1924 Pariisin kisoissa Suomi voitti saman kisan, mutta Rastas keskeytti matkalla. Pariisissa hän oli 5000 metrin juoksussa 11. Amsterdamin olympiamaratonilla 1928 hän oli sijalla 14. Kesäolympialaiset 1952
Ratsastuksessa kilpailtiin koulu-, kenttä- ja esteratsastuksessa henkilökohtaisesti ja joukkuekilpailussa yhteensä kuudessa lajissa. Kahdeksan maata pääsi ratsastuksessa mitaleille, ja Ruotsi oli selvästi menestynein maa. Ruotsalaiset voittivat molemmat lajit sekä koulu- että kenttäratsastuksessa.