Mikä on geostationaarinen satelliitti?
Geostationaarinen kiertorata
Geostationaarinen rata on noin 35 786 kilometrin päässä suoraan Maan pinnan yläpuolella päiväntasaajalla sijaitseva ympyrän muotoinen kiertorata, joka on eräs erikoistapaus geosynkronisesta radasta. Siitä käytetään lyhennettä GEO (). Se on yleinen tietoliikennesatelliittien kiertorata. Satelliitin kiertoaika on yksi sideerinen vuorokausi. Geostationaarinen kiertorata
GEO-radalla kiertävä satelliitti näyttää maasta käsin pysyvän paikoillaan, koska se kiertää Maata samalla kulmanopeudella kuin Maa pyörii. Geostationaarisella radalla kiertävälle satelliitille voidaan johtaa ratanopeus 11 052 km/h. Tämä on yleisin tietoliikennesatelliittien kiertorata, koska tällöin satelliitti voi käyttää suunnattavia antenneja, joita ei tarvitse kiertää vuorokauden kuluessa. Koska kiertorata on pituudeltaan rajattu, Kansainvälinen televiestintäliitto (ITU) jakaa sitä pituuspiireittäin tarjouskilvan kautta. Etenkin Tyynenmeren päiväntasaajalla sijaitsevat pienet saarivaltiot ovat myyneet niille kuuluvia radan paikkoja tietoliikenneyhtiöille.
ICO Global Communications
2000-luvulla yhtiön on kaavaillut ns. hybridijärjestelmän rakentamista, joka käyttäisi matkapuhelinverkkoa ja satelliittietoliikennettä. Huhtikuussa 2008 ICOn omistama ICO G1-satelliitti laukaistiin geosynkrooniselle radalle. Satelliitin oli rakentanut Space Systems/Loral. Kaukokartoitus
Kaukokartoitussatelliitit havainnoivat, esimerkiksi kuvaavat, Maan pintaa (mukaan lukien meret ja muut vesistöt) ja ilmakehää sekä mittaavat maan geoidia, vetovoimaa ja magneettikenttää eri aallonpituuksilla. Geodesia
Nykyiset geodesian tutkimuskohteet ovat mm. tarkka satelliittipaikannus (GPS, GLONASS, Galileo), globaaliset vertausjärjestelmät, Maan muodon tarkka seuranta (geodynamiikka) GPS:n, satelliittilaserin ja pitkäkantainterferometrian (VLBI) avulla, Maan painovoimakentän tarkka mallinnus satelliittimittausten (CHAMP, GRACE, GOCE) avulla, ja henkilökohtainen navigointi. GeoEye
Satelliitti lentää 660 km kiertoradalla kuvaten mustavalkoisina kuvina maapalloa 0,4 metrin resoluutiolla tai 1,6 metrin resoluutiolla värikuvina. Tällä "konstelaatiolla" yhtiö pystyy ylittämään minkä tahansa paikan 36 tunnin välein. Sen paino on vajaat 2000 kg ja sen toiminta-aika on noin seitsemän vuotta. Kaatopaikkarata
Kaatopaikkarata on kiertorata muutama sata kilometriä geosynkronisen radan ulkopuolella, jonne parkkeerataan esimerkiksi käytöstä poistetut tietoliikennesatelliitit. Siellä olevat satelliitit eivät voi törmätä toimiviin satelliitteihin. Potok
Potok alias Heizer on neuvostoliittolainen ja venäläinen sotilaallisten tietoliikennelinkkisatelliittien perhe. Ne välittävät Jantar-4KS1 ja Yantar-4KS1M vakoilusatelliittien digitaalista kuva-aineistoa Venäjälle. Myös mobiili vastaanotto on mahdollista alle 3 metrin antennilla. Satelliitit sijaitsevat geostationaarisella kiertoradalla asemissa 80 astetta itäistä pituutta ja 13,5 astetta läntistä pituutta. Satelliitti
Vuonna 1928 Herman Potočnik (1892–1929) julkaisi kirjansa "Das Problem der Befahrung des Weltraums - der Raketen-Motor" ("Avaruusmatkustuksen ongelma - Rakettimoottori"), joka oli suunnitelma avaruuden valloittamiseksi ja pysyvän ihmisasutuksen synnyttämiseksi sinne. Hän hahmotteli yksityiskohtaisen avaruusaseman ja laski sen geostationaarisen radan. Hän kuvaili kiertorataa kiertävän avaruusaluksen siviili- ja sotilaskäyttöä maan havainnoinnissa sekä selvitti, kuinka avaruuden erikoisolosuhteet voisivat olla hyödyllisiä tieteellisissä kokeissa. Kirja käsitteli myös geostationaarisen kiertoradan satelliittien käyttöä radioviestintään. GIOVE B
Satelliitti painaa 530 kg, josta 28 kg hydratsiiniä satelliitin asennonsäätöön. Sen koko on 95 cm x 95 cm x 240 cm. Se on kolmiakselistabiloitu. Sen sähköteho on 1100 W - satelliitissa on kaksi 4,3 metriä pitkää aurinkopanelia. Satelliitti lähettää Galileon signaaleja L1, E5 ja E6 taajuuksilla, mutta vain kahdella taajuudella kerrallaan. Koordinaattijärjestelmä
Maantieteelliset koordinaatit ilmaistaan leveys- ja pituusasteina, jotka ovat kulmia. Leveys- ja pituuspiirit yhdessä muodostavat "asteverkon". Pituusaste on sijaintipaikan ja "nollameridiaanin" eli Greenwichin meridiaanin välinen kulmaero. Leveysaste puolestaan ilmaisee pisteen etäisyyden päiväntasaajalta. Leveysasteella tarkoitetaan pisteen kautta kulkevan ellipsoidipinnan normaalin ja päiväntasaajan määrittelemän tason välistä kulmaa. Tämä "geodeettinen" leveysaste poikkeaa "geosentrisestä" leveysasteesta suurimmillaan noin 11 kaariminuuttia. Sääsatelliitti
Sääsatelliitti on satelliitti, jonka mittauksia käytetään sään havainnoimiseen. Niitä on kahta päätyyppiä: geostationaariset satelliitit kiertävät Maata päiväntasaajan yläpuolella samalla nopeudella kuin Maa pyörii. Ne pysyvät jatkuvasti saman alueen yläpuolella. Naparatasatelliitit kulkevat melkein navalta navalle, mutta hiukan vinoon, ikään kuin lankaa kierrettäisiin kerälle. Ne kulkevat jokaisen maapallon pisteen yli, mutta saman paikan yli vain kahdesti vuorokaudessa. SES-9
SES-9 käytti omaa kemiallista- ja sähköpropulsiojärjestelmäänsä lopulliselle geostationaariselle radalle siirtymiseen. Satelliitti oli saavuttanut halutun radan ja aloitti kaupallisen toimintansa kesäkuun 2016 alulla. Orbital Sciences Corporation
Vuonna 2010 yhtiö osti General Dynamicsin Arizonassa sijaitsevan satelliittitehtaan, GD Advanced Information Systemsin. Tehdas on entinen Spectrum Astro, Inc., joka on rakentanut 15 pientä ja keskikokoista satelliittia lähinnä Yhdysvaltain ilmavoimille ja -laivastolle, NASA:lle ja Missile Defense Agency:lle. SES-10
SES-10 on Airbus Defence and Spacen valmistama satelliitti, joka rakentuu Eurostar E3000 -satelliittirungon ympärille. Satelliitti on suunniteltu 15 vuoden käyttöiälle ja on varustettu 55 K-kaistan transponderilla. SES-10 on varustettu sähköpropulsiojärjestelmällä, mutta sitä on tarkoitus käyttää vain asemanpitoon kiertoradalla. Satelliitti käyttää GTO-siirtoradalta lopulliselle geostationaariselle radalle siirtymiseen perinteisempää nesterakettimoottoria. Ajoaineilla tankatun satelliitin massa on 5 300 kilogrammaa laukaisuhetkellä. Satelliitin teho on 13 kilowattia. Kiertorata
Vuonna 1984 tohtori Robert Forward esitti version geostationaarisesta radasta, jossa satelliitti lentää noin 50 km pohjoiseen tai etelään ekvaattorin päällä. Tämä mahdollistaa paljon suuremman määrän tietoliikennesatelliitteja. Se onko tällainen rata stabiili häiriöiden, mm. aurinkotuuli, vaikuttaessa satelliittiin, on selvitelty vuonna 2010, mutta satelliitteja ei ole laukaistu tällaisille radoille. Sama yliopisto, University of Strathclyde's Advanced Space Concepts Laboratory, on pohtinut pohjois- ja etelänavan päällä pysyviä satelliittien kiertoratoja. Astra
Astra on SES-Astran televisiolähetyksiä välittävä satelliitti. Niistä ensimmäinen eli Astra 1A lähetettiin 11. joulukuuta 1988 geostationaariselle radalle sijainnille 19,2 astetta itään. Nykyään Astra 1A on poistunut käytöstä ja Astra 1 -asemapaikassa on useita satelliitteja joiden kautta lähetetään muun muassa digitv- ja HDTV -kanavia. Geostationaarinen kiertorata
Muita tietoliikennesatelliittien ratoja ovat mm. Molnija-radat. Eureka (Nunavut)
Näin kaukana pohjoisessa tietoliikenneyhteydet tuottavat ongelmia, ja esimerkiksi satelliittiantenni on suunnattava suoraan etelässä sijaitsevaan tietoliikennesatelliittiin vain muutaman asteen horisontin yläpuolelle. Muut satelliitit idässä ja lännessä jäävät horisontin alapuolelle, eikä yhteydenpito onnistu. CANDAC on rakentanut maailman pohjoisimman geostationaarisen satelliitin maa-aseman, josta käsin PEARL on internetin kautta yhteydessä muuhun maailmaan. Satelliittipaikannus
Satelliittipaikannus tarkoittaa paikanmääritystä paikallisen tai globaalin kattavuuden satelliittijärjestelmän avulla. Globaalista satelliittipaikannusjärjestelmästä käytetään lyhennettä GNSS ("Global Navigation Satellite System"). SSOT
SSOT eli Sistema satelital para Observación de la Tierra on Chilen ilmavoimien kaukokartoitussatelliitti. Sillä on tarkoitus ottaa kuvia kartoitukseen eri tarkoituksiin, esimerkiksi maatalouden hallintoon; metsätalouteen; vesi-, mineraali- ja öljyvarojen kartoitukseen; kasvinsuojeluun; katastrofivalmiuteen; kaupunkisuunnittelu jne. Se laukaistiin 17. joulukuuta 2011 Kourousta Sojuz-kantoraketilla. GeoEye
GeoEye on yhdysvaltalainen satelliittikaukokartoitusyritys. Yhtiön satelliittien nimi on GeoEye, joista ensimmäinen niin sanottu uuden sukupolven satelliitti on GeoEye 1 (rakennusvaiheessa vielä nimeltään OrbView 5), joka laukaistiin 6. syyskuuta 2008. Galileo (satelliittipaikannusjärjestelmä)
GIOVE A:n ja GIOVE B:n avulla ITUn Galileo-järjestelmälle antama radiotaajuusvaraus pysyi voimassa, kunnes varsinaiset Galileo-paikannussatelliitit saatiin taivaalle vuoden 2011 lopulla. Kaksi satelliittia ei riitä minkäänlaiseen paikantamiseen missään päin maapallolla. Niiden avulla on myös vaikea testata maanpäällisiä paikannuslaitteita esim. tuotekehityksessä. Satelliittitelevisio
Suuret lautasantennit vastaanottavat sekä koodattuja että koodaamattomia signaaleja, joita satelliitit maata kohti lähettävät. Lautasantennin tulee olla suunnattuna jotain tiettyä satelliittia kohti. On olemassa myös motorisoituja lautasantenneja, jotka kääntyvät aina haluttua satelliittia kohti, tämä mahdollistaa suuremman kanavavalikoiman. PSN-6
PSN-6 on indonesialaisen PT Pasifik Satelit Nusantaran (PSN) operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka on tarkoitus laukaista SpaceX:n Falcon 9 Full Thrust -raketilla vuoden 2017 aikana. Satelliitin on tarkoitus palvella Kaakkois-Aasian, Indonesian ja Hong Kongin alueen tietoliikennetarpeita. Sirius (satelliitti)
Sirius on SES-Siriuksen (aiemmin Nordic Satellite AB, NSAB) Pohjoismaihin ja Suomeen digitelevisiolähetyksiä välittävä satelliitti. Nykyiset satelliitit Sirius 2, Sirius 3 ja Sirius 4 sijaitsevat geostationaarisella positiossa 5° itään. LAGEOS
LAGEOS tai Laser Geodynamics Satellites on sarja tieteellisiä tutkimussatelliitteja, jotka on päällystetty takaisinheijastimilla sitä varten, että lasersäteen edestakaista matka-aikaa voidaan mitata. Tietoliikennesatelliitti
Tietoliikennesatelliitti on satelliitti, joka välittää radiolinkillä tietoa avaruuden kautta maa-aseman ja vastaanottimien välillä. Kiertorata
Pääosa GEO-radan tietoliikennesatelliiteista välittää puheluita ym. signaalia tai televisio-ohjelmia joko valtamerien yli tai alueellisesti. Esimerkiksi Suomelle GEO-satelliitit ovat hankalia, koska vastaanottimen antenni on suunnattava kohti satelliittia maan pinnan suhteen liki horisontaalisesti, jolloin muun muassa maasto, puut jne. rajoittavat sen sijoittamista. Satelliittitelevisio
Ensimmäiset satelliittijärjestelmät käyttivät C-band-radiotaajuutta, joka toimi 3,4–7 GHz:n taajuuksilla. Nykyaikaiset digisatelliitit lähettävät signaalinsa ”KU frequency rangella”, 12–14 GHz. KU on vain nimitys, joka on annettu kyseiselle taajuusalueelle (KU-taajuuksilla lähetetään vain Euroopassa). Satelliittipuhelin
Satelliittiverkko on toteutettu yleensä kolmijakoisesti: avaruusosasta, maa-asemista ja liikkuvista asemista eli puhelimista. Avaruusosan satelliitit kommunikoivat keskenään ja maa-asemiin radiosignaalilla. Puhelimen ja satelliitin välimatkan ongelmana on voimakas vaimennus. Luotettava yhteys vaatii esteettömän näköyhteyden satelliitin ja puhelimen välille. JCSAT-2B
JCSAT-2B on sijoitettu kiertoradalla segmentille 154° itäistä pituutta, josta se palvelee Aasian ja Tyynenmeren alueen kasvavaa tietoliikennettä. Satelliitti tuo alueelle uutta siirtokapasiteettia, minkä lisäksi se korvaa käytöstä poistuvan, maaliskuussa 2002 laukaistun JCSAT-2A-tietoliikennesatelliitin, joka tunnettiin aiemmin nimellä JCSAT-8. Satelliittipuhelin
Satelliittipuhelinverkot käyttävät matalalla kiertäviä LEO-satelliitteja (Iridium, Globalstar) tai geostationaarisia satelliitteja (Thurya, Inmarsat). LEO-satelliitit tukevat suurta käyttäjämäärää, mutta järjestelmä on erittäin kallis. Mitä lähemmäs puhelin lähettää signaalia, sitä pienempää lähetystehoa tarvitaan ja sitä pienempi on signaaliviive. Geostationaarisia satelliitteja käyttävät järjestelmät vaativat täydellisen näkyvyyden satelliittiin, kun taasen LEO-satelliitteja käyttävät järjestelmät sietävät esimerkiksi puiden aiheuttamia esteitä. GSLV
GSLV () on intialainen keskiraskas kantoraketti, jolla laukaistaan parin tonnin painoinen satelliitti geosynkroniselle kiertoradalle tai viisi tonnia hyötykuormaa matalalle kiertoradalle. GOCE
GOCE oli ESA:n kaukokartoitussatelliitti, jolla mitataan maan painovoimaa ja valtamerien merivirtauksia. Nimi on akronyymi sanoista "Gravity Field and Steady-State Ocean Circulation Explorer". Geostatistiikka
Geostatistiikka (, , ) on tilastotieteeseen kuuluva, alkujaan kaivosteollisuudessa malminarviointiin kehitetty, ja pitkälle kehittynyt tilastollinen analysointimenetelmä, jolla mahdollistetaan avaruudellisesti (myös aika-avaruus) levittäytyneen otoksen hyödyntämistä tilastollisessa analyysissä. Geostatistiikan sovellusalueita ovat esimerkiksi kaivosteollisuus, öljygeologia, maaperätiede, hydrologia, geohydrologia, meteorologia, geokemia, maantiede, metsänhoito, ekologia, populaatiogenetiikka ja maanviljely. Se tarvitsee pohjakseen paikkatietojärjestelmän ja tutkittavilla suureilla on oltava merkittävä spatiaalinen autokorrelaatio, jotta tilaan levittäytyneen suureen sijaintitietoa voidaan hyödyntää tehokkaasti. SES-8
SES-8 on sijoitettu kiertoradalla segmentille 95° itäistä pituutta, josta se palvelee Aasian ja Tyynenmeren alueiden kasvavaa tietoliikennettä. Satelliitti jakaa kiertoratasegmenttinsä SES:n vanhemman NSS-6-satelliitin kanssa. SES-8:aa käytetään DTH-lähetyksiin sekä VSAT- ja laajakaistayhteyden lähettämiseen. Satelliitin palvelualueeseen kuuluvat pääasiassa suurimman kasvun alueet Etelä-Aasiassa ja Indokiinassa.SES-8 laukaistiin seitsemännellä Falcon 9 -raketilla, ja laukaisu oli päivitetyn v1.1-version toinen ja ensimmäinen geostationaariselle radalle. Lennon luonteen vuoksi SES maksoi siitä merkittävästi alennetun hinnan. Tilaushetkellä vuonna 2011 satelliitti oli tarkoitus laukaista vuoden 2013 alulla. Galileo (satelliittipaikannusjärjestelmä)
Ensimmäiset tämän Full Operational Constellation eli FOC-sarjan satelliitit laukaistaan vuoden 2012 puolivälissä ja sen jälkeen kaksi satelliittia joka kolmas kuukausi. Vuoden 2010 alussa EU päätti ostaa kymmenen venäläistä Sojuz-kantorakettia Galileo-satelliittien laukaisuun. Galileon laukaisuissa on ehto, että ne pitää laukaista avaruuteen EU:n alueelta, eli käytännössä Kourousta. Arianespace solmi tammikuussa 2012 ESAn kanssa sopimuksen myös Ariane 5 -raketin käytöstä Galileo-satelliitien laukaisussa. Sterh
Sterh-satelliitit korvaavat Neuvostoliiton ja Venäjän Nadežda-satelliitit. Toisin kuin Nadežda-satelliitit, Sterh-satelliitit eivät lähetä paikannussignaalia, jonka tehtävän ovat ottaneet GLONASS-paikannussatelliitit. Tämän takia satelliitit ovat edeltäjiään paljon pienempiä ja ne laukaistaan kantorakettien lisähyötykuormina. Radio Aurora Explorer
RAX on "Ground-to-Space Bistatic Radar Experiment" eli RAX-satelliitti vastaanottaa maanpäällisten tutkien lähetystä, johon vaikuttaa ionosfäärin "avaruussää". Navigointi
GPS-järjestelmä on nykyisin käytetyin navigointimenetelmä. Se on maailmanlaajuisesti käytettävissä, tosiaikainen ja passiivinen. Vastaavat järjestelmät ovat GLONASS (Venäjä) ja Galileo (EU, vasta suunnitteilla). Satelliittipaikannus vaatii mm. merenkulussa korjaustietoja maa-asemilta, Suomessa Merenkulkulaitos ylläpitää differentiaali-GPS-verkostoa suurten satamakaupunkien luona. COSPAS-SARSAT
Matalalla lentävät satelliitit (LEO) määrittävät lähettimen sijainnin doppler-ilmiön ja oman liikenopeutensa avulla. Geostationääriset satelliitit käyttävät joko lähettimen omaa paikannustietoa tai LEO-satelliitin viiveellä laskemaa paikkatietoa. Ariane 5
Ariane 5 Generic (G) on raketin alkuperäisen version nimi. Sillä voitiin laukaista 6200 kg painava satelliitti geostationaariselle siirtoradalle (GTO). Syncom
Syncom 3 oli ensimmäinen aidosti geostationaarinen tietoliikennesatelliitti. Se laukaistiin 14. elokuuta 1964 Delta-kantoraketilla. Se välitti Yhdysvaltoihin Tokion olympialaisten TV-kuvaa, joka oli ensimmäinen Tyynen valtameren ylittänyt suora TV-lähetys. Digitaalitelevisio
Digitaalitelevisiolähetyksiä lähetetään sekä maanpäällisessä antenniverkossa, kaapeliverkossa että satelliittien kautta. 
Maanpäällisten digitaalilähetyksen standardeja ovat ATSC (Pohjois-Amerikka), ISDB-T (Japani) ja DVB-T (Eurooppa, Etelä-Amerikka ja Australia) sekä DMB-T/H (Kiina). Satelliittilähetykset vastaanotetaan lautasantennilla ja satelliittivastaanottimella. Satelliittilähetykset perustuvat MPEG- ja DVB-S-standardeihin. Digitaalisissa kaapelilähetyksissä käytettävät standardit ovat Euroopassa DVB-C, Pohjois-Amerikassa ATSC ja Japanissa sekä Brasiliassa ISDB-C. Eutelsat
Eutelsat W -sarjan satelliitteja (7°E, 10°E, 16°E, 21,6°E, 36°E ja 70,5°E) käytetään televisiokanavien lähettämisen lisäksi muuhun tiedonvälitykseen (internet-gatewayt, uutisvälitys tietotoimistoille, EBU). Näistä 36°E on käytössä erityisesti Venäjälle ja 70,5°E Lähi-itään. Useimmissa satelliiteissa on lisäksi suunnattavia lähetyskeiloja joita on kohdistettu tällä hetkellä mm. Madagaskarille, Turkkiin ja Länsi-Afrikkaan. Feng-Yun
Feng-Yun on Kiinan kansantasavallan sääsatelliitti, jollaisia on ollut käytössä vuodesta 1988. Ne kiertävät Maata polaariradalla tai geosynkronisella radalla. 
FY-1-sarjan satelliitit kiertävät polaariradalla ja FY-2-sarjan GEO-radalla. FY-3-sarja kiertää aurinkosynkronisella radalla. FY-4-sarja on GEO-radalla. Satelliitteja laukaistaan luultavasti lisää ennen vuoden 2008 Pekingin olympialaisia. Seuraava FY-4-satelliitti laukaistaan vuonna 2013 . GeoSentric
1990-luvun lopulta alkaen Benefon erikoistui matkapuhelimiin, joissa on satelliittipaikannin. Benefon määritteli itsensä GSM/GPS-mobiilitelematiikkapäätelaitteiden ja -ratkaisujen kehittäjäksi. Vuoden 2000 aikana Benefon alkoi kehittää kaikki tuotteensa telematiikkainstrumenteiksi. Tällöin tuli myyntiin Benefon Track, joka sekin oli lajissaan ensimmäinen maailmassa. Nämä Benefonin valmistamat laitteet huomioitiin etenkin Yhdysvalloissa, jossa Benefon Track Pro NT 2.0 oli hyvin esillä vuonna 2004. Jo aiemmin tieto Benefonin telematiikkatuotteista liittyen muun muassa henkilökohtaiseen turvallisuuteen huomioitiin Yhdysvaltain tietoliikenneviranomaisen FCC:n raportissa vuonna 2001 syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen. Beidou
BeiDou 2- eli Compass-järjestelmä koostuu lopulta 35 satelliitista. Näistä viisi on geostationaarisella radalla ja loput matalammilla radoilla noin 21 000 kilometrin korkeudessa, jossa niiden kiertoaika maapallon ympäri on 12 tuntia. Ilmaisen palvelun lisäksi siinä on julkisen reguloidun palvelun moodi. Ilmaisen palvelun tarkkuus on maksimissaan kymmenen metriä. Länsimaissa BeiDou-nimeä käytetään ennen vuotta 2008 laukaistuista kiinalaisista paikannussatelliiteista, kun taas sen jälkeisistä käytetään Compass-nimeä. Kiinalaisissa Compass-vastaanottimissa on kyky tekstiviestien välitykseen (ilmeisesti maanpäällistä reittiä pitkin eikä satelliittitietoliikenteellä).
Yhden satelliitin massa on 2 200 kilogrammaa. Kiertorata
Ratatason kaltevuus on likimain nolla, jolloin satelliitti pysyy saman maantieteellisen, ekvaattorilla olevan paikan yläpuolella. Käytännössä satelliittien radoissa esiintyy pieniä epäsäännöllisyyksiä ja satelliitit piirtävät taivaalle pientä kahdeksikkoa, jonka korkeus (asteina) on sama kuin inklinaatio. Geostationaarinen rata (Geostationary Orbit) kun satelliitin inklinaatio ja eksentrisyys ovat kumpikin nolla. Tällöin satelliitti on näennäisesti liikkumaton. Luettelo Suomen avaruustoiminnasta
MTG on ESAn kehittämä EUMETSATin kolmannen sukupolven geostationaarisen radan sääsatelliitti. Space Systems Finland toteuttaa sen intrumenttien ohjelmistoja eli "Instrument Control Unit"in ohjelmistot, jotka kontrolloivat seuraavia mittalaitteita: Flexible Combined Imager (FCI) ja Infra-Red Sounder (IRS)). Yritys toteuttaa myös MTG-satelliitin Sentinel-4-intrumentin datankäsittely ohjelmiston "L1bPP". EGNOS
EGNOS (European Geostationary Navigation Overlay Service) on eurooppalainen satelliittipaikannusjärjestelmä, joka täydentää nykyistä GPS-jäjestelmää ja GLONASS-järjestelmää Euroopan alueella. EGNOS-järjestelmä tarkentaa myöhemmin eurooppalaista Galileo-satelliittipaikannusjärjestelmää. Glonass
Jokaisella signaalia käyttäjän vastaanottimeen lähettävällä satelliitilla on eri lähetystaajuus (toisin kuin GPS-järjestelmässä). Vastakkaisella puolella maapalloa olevilla satelliiteilla voi olla sama taajuus, mutta ne eivät lähetä samanaikaisesti samaan vastaanottimeen. Viime vuosina Glonass-järjestelmän ylläpitäjät ovat tällä tavalla systemaattisesti pienentäneet järjestelmän käyttämää kokonaistaajuuskaistaleveyttä, lähinnä radioastronomien toivomuksesta. GPS:n kaltaiseen CDMA-taajuusjakoon siirryttäneen tulevissa Glonass-sukupolvissa. Kaukokartoitussatelliitti
Muihin kaukokartoitussatelliitteihin kuuluvat sääsatelliitit, jotka ovat nk. operatiivisia satelliitteja - ts. näitä satelliitteja on riittävä määrä likimain jatkuvaan tietyn alueen tai koko maapallon sään seurantaan. GMES
Sentinel 4 ei ole satelliitti, vaan se on EUMETSATin MTG Sounder-sääsatelliitin laite, joka mittaa ilmakehän kemiaa geosynkroniselta kiertoradalta. Sen pääurakoitsija on Astrium GmbH, joka toteuttaa laitteet 150 miljoonan euron hintaan. GIOVE-A
GIOVE A, aiemmin GSTB-V2/A, on brittiläisen Surrey Satellite Technology-yhtiön (SSTL) kehittämä satelliitti. Se on toinen Galileo-navigaatiosatelliittijärjestelmän testisatelliteista. Satelliitin nimi on sekä lyhenne sanoista "Galileo In-Orbit Validation Element" että viittaus Galileo Galilein tekemään Jupiterin (italiaksi "Giove") tutkimukseen. Satelliitti
Satelliitin korkeus maanpinnasta saattaa olla hyvinkin suuri. Kun matalimmat radat ovat vain parin sadan kilometrin korkeudella, voivat etäämmällä kiertävät satelliitit olla jopa useiden tuhansien kilometrien etäisyydellä. Geostationaarisen satelliitin radan etäisyys Maasta on noin 35 800 km.
Satelliittien tarjoamia palveluita JCSAT-2B
JCSAT-2B (aiemmin JCSAT-14) on japanilaisen JSAT Corporationin operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin 6. toukokuuta 2016 SpaceX:n Falcon 9 Full Thrust -raketilla. Satelliitti palvelee Aasian ja Tyynenmeren alueen kasvavaa tietoliikennettä ja korvaa vuonna 2002 laukaistun JCSAT-2A:n. Glonass
Jokaisella satelliitilla on oma radiotaajuus. Satelliittien lähettämää signaalia ei ole salattu eikä siihen ole lisätty keinotekoisia virheitä. Satelliittien toiminta-ajat ovat huomattavasti GPS-satelliitteja lyhyempiä. Ensimmäisten satelliittien suunniteltu toiminta-aika oli vain yksi vuosi. Nykyiset satelliitit toimivat 5–7 vuotta. MyGeoTrust
Strateginen teknologiaprojekti pyrkii haastamaan mobiilin paikkatietodatan markkinoita 96 prosentin markkinaosuudella hallitsevien Googlen ja Applen laajojen lisenssiehtojen hyväksymiseen pohjautuvan lähestymisen, jossa mobiililaitteiden käyttäjät eivät tiedä mille tahoille heidän sijaintitietojaan välitetään. Geokätköily
Groundspeak sallii myös Maan ulkopuoliset kätköt, esimerkiksi Kuussa tai Marsissa, vaikkakin koordinaatit ovat tällä hetkellä Maahan sidottuja. Tämän takia International Space Stationilla sijaitseva kätkö, GC1BE91, käyttää sijaintinaan Venäjän laukaisualustaa. Satelliittien havaitseminen
Mitä etäämmälle Maasta mennään, sitä kauemmin satelliitilta kuluu aikaa Maan kiertämiseen. Noin 36 000 kilometrin korkeudessa on geostationaarinen kiertorata jossa satelliitin kiertoaika on sama kuin Maan pyörähdysaika. Satelliitti siis pysyy paikoillaan Maahan nähden. Tällaiset radat ovat hyödyllisiä tietoliikennetarkoituksiin ja sääsatelliiteille. WAAS
Sen eurooppalainen vastine on EGNOS. Kumpikin järjestelmä mittaa alueellisilla maa-asemilla (WAASin kohdalla ne sijaitsevat Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Meksikossa ja EGNOSin kohdalla EU-alueella) GPS:n antaman paikannustarkkuuden, maa-asemien tieto paikannuksen epätarkkuudesta maa-asemilla välitetään lentokoneille lähettämällä korjaustieto WAAS-keskusasemalta muutamille geostationaarisille tietoliikennesatelliiteille, jotka lähettävät tiedon lentokoneille. Täten WAASin käyttö vaatii paikantimen, joka pystyy vastaanottamaan tietoliikennesatelliitin lähetyksen. WAAS-vastaanottimia on käytössä myös veneilyssä. METOP
Tamperelainen Patria valmisti satelliittien GOME-instrumentin elektroniikkayksikön. Espoolainen Space Systems Finland (SSF) teki satelliittisarjan telemetrian ja telekomentojen käsittelyohjelmistot, jotka ovat keskeinen osa satelliitin toiminnan ohjausta. SSF toteutti otsonidatan myös analysoinnin ohjelmistoja EUMETSATin (ja Ilmatieteen laitoksen) EUMETSATin nk. otsoni-SAF-keskukselle, joka sijaitsee Tähtelässä Sodankylässä.MeTOPin instrumentit eli mittaavat laitteet (sekä englanninkieliset lyhenteiden alkuperäisnimet): Disaster Monitoring Constellation
Satelliitit TerreStar
Yhdysvaltain TerreStar Networks ja muutama muu yhtiö sai Yhdysvaltain liittovaltion FCC:n tarjoukilvassa lisenssin satelliittitietoliikennepalveluun, jossa päätelaitteet kommunikoivat sekä maanpäällisen 3G-verkon tutkiasemien että tietoliikennesatelliittien transpondereiden kautta. Oululainen Elektrobit suunnitteli tämän IP-pohjaisen 4G-tietoliikennejärjestelmän päätelaitteet. Keväällä 2010 Herbinger-rahoitusyhtiö sopi konfliktinsa Inmarsatin kanssa. Harbingerin lupaus panostaa TerreStarin kehittämiseen oli Yhdysvaltain liittovaltion FFC:n ehto sille, että Harbinger sai maaliskuussa 2010 ostaa TerreStarin. Vaatimukseen kuului, että verkko kehitetään niin nopeasti, että 100 miljoonaa yhdysvaltalaista olisi sen piirissä vuoteen 2013 mennessä ja 260 miljoonaa tammikuussa 2016. Geostationaarinen siirtorata
Geostationaarinen siirtorata (, lyhenne GTO) on Hohmannin siirtorata Maasta sen geostationaariselle kiertoradalle. GTO:n perigeum on matalan Maan kiertoradan (LEO) korkeudella ja apogeum geostanionaarisen kiertoradan korkeudella 42,164 km. Laukaistaessa satelliitteja geostationaariselle kiertoradalle Maasta kantoraketti laukaisee satelliitin ainoastaan siirtoradalle. Satelliitti itse huolehtii sitten siirtymisen siirtoradalla halutulle kiertoradalle. Astrosat
Astrosat on intialainen astronomia-satelliitti. Se laukaistiin 28. syyskuuta 2015 ja sen on tarkoitus toimia noin viisi vuotta. Kyseessä on Intian ensimmäinen tähtitieteeseen eli astronomiaan keskittyvä satelliitti. Se havainnoi taivasta näkyvän valon, ultravioletin ja röntgensäteilyn aallonpituuksilla. GeoEye
Vuoden 2010 maaliskuussa GeoEye-yritys valitsi toisen GeoEye-satelliittinsa valmistajaksi Lockheed Martinin. Samaan aikaan General Dynamics myi yksikönsä, joka kehitti ensimmäisen GeoEye-satelliitin, Orbital Sciences Corporation-yhtiölle. Satelliitti maksaa 60% enemmän kuin edellinen satelliitti eli noin 800 miljoonaa dollaria. NGA rahoittaa suuren osan - noin 340 miljoonaa dollaria - satelliitin rakentamisesta ja myöhemmin NGA ostaa EnhancedView-sopimuksen perusteella miljardeilla dollareilla kuva-aineistoa, joka on kerätty tällä satelliitilla. EGNOS
Järjestelmä koostuu kolmesta geostationäärisatelliitista sekä maa-asemien verkosta. Järjestelmän maa-asemat seuraavat GPS- ja GLONASS-paikannussignaalien tarkkuutta. Ne välittävät tiedon signaalin laadusta, luotettavuudesta (ns. eheys) ja tarkkuudesta yhteensopiviin vastaanottimiin (Vrt. DGPS) tietoliikennesatelliittien linkittämänä. EGNOS-avusteisen satelliittipaikannuksen suunniteltu tarkkuus on alle seitsemän metriä. Käytännössä päästäneen alle metrin tarkkuuteen. Aurinkomyrsky
Aurinkomyskyjen aikana erityisesti korkealla, kuten geostationaarisella radalla maata kiertävät satelliitit ovat alttiita vahingoittumiselle. Satelliitti voi varautua sähköisesti ja näin syntyneiden suurien varauserojen tasoittuminen voi vaurioittaa satelliitin elektronisia komponentteja. Suurienergiset hiukkaset voivat myös läpäistä satelliitin kuoren ja siten vahingoittaa komponentteja suoraan. Meteosat Second Generation
MSG-1-satelliitti toimii geostationaarisella radalla paikalla 3.5°W ja jonka inklinaatio on 0.71° EarthCARE
EarthCARE (Earth Clouds, Aerosols and Radiation Explorer) on Euroopan avaruusjärjestön kaukokartoitussatelliitti, jonka suunnittelu- ja rakennusvaihe alkoi vuoden 2009 alussa. ESA on ilmoittanut, että satelliitti laukaistaan elokuussa 2019. Se on ESAn 1990-luvulla aloittaman Living Planet -ohjelman Earth Explorer -satelliitti. Satelliitti tutkii maan lämpösäteilyn tasapainoa. Se mittaa pysty- ja vaakasuunnassa pilvien ja ilmakehän aerosolien jakaumaa. SICRAL
SICRAL 1 toimii samanaikaisesti SHF, EHF ja UHF taajuuskaistoilla. SICRAL 1B:n urakka solmittiin vuonna 2006. Satelliitit perustuvat Italsatin GeoBus-runkoon. Satelliitin massa on 2600 kg. Se toimii GEO-radalla. Elektro (GOMS)
Elektro eli GOMS on perhe venäläisiä geostationaarisen kiertoradan sääsatelliitteja. 
Elektro eli GOMS () on kolmiakselistabiloitu sääsatelliitti. Sillä on kolmikanavainen kuvaava radiometri. Se mittaa myös kiertoradan sätelytasoa. Se on Venäjän Planeta-C-sääsatelliittijärjestelmän avaruussegmentti. Satelliitin suunniteltu toiminta-aika oli vain kolme vuotta eli se oli testisatelliitti. SES-9
SES-9 on luxemburgilaisen SES:n operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin 4. maaliskuuta 2016 SpaceX:n Falcon 9 Full Thrust -raketilla. Satelliittia voidaan käyttää DTH-lähetyksiin ja laajakaistayhteyden lähettämiseen sekä mobiiliverkkojen ja Internetin runkoverkon välisenä backhaul-yhtetytenä. SES-9:n palvelualueeseen kuuluvat Kaakkois-Afrikka, Lähi-itä, Etelä- ja Itä-Aasia sekä osia Oseaniasta. INTEGRAL
Satelliitti on tyypiltään avaruusteleskooppi, mutta se tutkii maailmankaikkeutta sähkömagneettisen spektrin voimakkaimpien säteiden avulla toisin kuin esimerkiksi NASAn Hubble. INTEGRALin havaintokohteina ovat galaksit, oletetut mustat aukot, supernovat ja muut tähtitieteen nk. äärimmäiset kohteet. Se on ESAn COS-B-satelliitin ja NASA:n Compton GRO-satelliitin seuraaja. Sen tarkoitus on tehdä kartta maailmankaikkeuden gammasäteilyn lähteistä. Satelliittipuhelin
Satelliittipuhelimia on erilaisia järjestelmiä, jotka ovat aloittaneet toimintansa eri aikaan. Näitä ovat mm: 1982 Inmarsat-A, 1988 Inmarsat-C, 1998 Iridium, 2000 Thuraya, 2001(?) GlobalStar. Inmarsatilla on lukuisa määrä erilaisia päätteitä uusimpina BGAN ja FleetBroadband, joissa datanopeudet jo liki 500kb/s. Hyvin elliptinen kiertorata
Hyvin elliptinen kiertorata ("Highly Elliptical Orbit", HEO) on satelliittien kiertorata esimerkiksi Maan ympäri, jossa perigeum on matala ja apogeum on hyvin korkea. Apogeumin luona satellitti liikkuu ja muuttaa asentoaan hitaasti kiintotähtien ja Maan suhteen. Siksi se soveltuu tietoliikenteeseen ja esimerkiksi röntgentähtitieteeseen. Satelliittitelevisio
Koska satelliitit ovat pitkän matkan päässä avaruudessa, ”line of sightilla” on huomattavan paljon potentiaalisia asiakkaita. TV-satelliitit ovat geostationaarisella radalla, eli ne pysyvät paikallaan suhteessa maan liikkeisiin. Satelliitit liikkuvat oikeasti 11 052 km/h, mutta maasta käsin katsottuna ne näyttävät pysyvän paikallaan, sillä ko. nopeudella ne kiertävät pallon 24 tunnissa. Tästä aiheutuu se, että satelliittivastaanotin täytyy suunnata vain kerran, jonka jälkeen signaali on aina käytössä ja yhtä terävänä kuin ensimmäisen suuntauksen jälkeen.
Nykyään on käytössä Direct Broadcast Satellite, DBS. DBS:llä käsitetään yleensä joko kaupallisia tai ilmaisia analogi- ja digitv-kanavia. ”DBS-palvelu” sisältää useita eri kanavia samassa paketissa, tieto lähetetään yhdeltä satelliitilta tiettyyn maahan. Näin jokainen maa voi itse päättää rahastetaanko kanavista vai jaetaanko ne ilmaiseksi. Saksa on nykyään selkeä ykkönen ilmaiskanavien jakelijana, tarjoten noin 40 analogista ja 100 digitaalista kanavaa ilmaiseksi SES Astra 1 – satelliitilta. Radioastron
RadioAstron on Venäjän avaruusjärjestön tiedesatelliitti, joka laukaistiin 18. heinäkuuta 2011 Zenit-2 (Fregat-SB-ylävaihe) kantoraketilla Baikonurista. Satelliitti tekee VLBI-radioastronomisia mittauksia. Sen läpimitaltaan kymmenmetrinen antenni avattiin heinäkuussa 2011. Tietoliikennesatelliitti
Yhdysvallat kehitti 1950-luvun lopussa Echo-koesatelliitteja, jotka olivat suuria metallipintaisia paineistettuja palloja. Ne toimivat passiivisina heijastimina: niihin suunnatusta radiosäteilystä osa heijastui takaisin niin että se voitiin vastaanottaa toisaalla. Eisenhowerin presidenttikaudella SCORE-satelliitilla lähetettiin Eisenhowerin nauhoitettu puhe Eurooppaan. Nämä koesatelliitit lensivät matalilla kiertoradoilla. Satelliittipaikannus
Reaaliaikainen kinemaattinen mittaus on käytetyin GPS-mittausmenetelmä maanmittauksessa. Se perustuu toisen GPS-vastaanottimen käyttöön ensimmäisen vastaanottimen kanssa. Koska toisen GPS-vastaanottimen paikka on tarkasti tiedossa, voi ensimmäinen vastaanotin verrata satelliiteista saamaansa tietoa varmasti tunnetun toisen vastaanottimen paikkaan, jolloin mittaustarkkuus voi parantua senttimetreihin. Reaaliaikainen kinemaattinen mittaus
Reaaliaikainen kinemaattinen mittaus (Real Time Kinematic, RTK) on etenkin maanmittauksessa käytettävä GPS-satelliittipaikannuksen mittausmenetelmä, jossa tehdään paikannussatelliitin kantoaallon vaihetta ja mittaustukiasemaa hyväksi käyttäen tarkkuusmittauksia. GSAT
Satelliitin oli tarkoitus kuljettaa L1 ja L5 taajuuskaistoilla lähettävät satelliittipaikannushyötykuormat Intian alueen GAGAN-paikannusjärjestelmää varten. Satelliitti oli myös lämpö- ja rakennesuunnittelun testialusta. Sen paino on 2 180 kg ja sen sähköteho on 276 W. Sen jännite on 70 V, kun usein satelliiteissa käytetään 28 Voltin jännitetä. Suomi 100 (satelliitti)
Satelliitin päähyötykuormana on VHF/UHF -kaistoilla toimiva radiovastaanotin ja näkyvän valon alueella toimiva kameralaitteisto. Radiota käytetään maapallon lähiavaruuden sähkömagneettisten ilmiöiden (ns. avaruussään) tutkimiseen. Kameralaitteisto tukee avaruussäähavaintoja, mutta pystyy myös kuvaamaan maisemia satelliitin ympärillä sekä maapallon pintaa. Paikantamisjärjestelmät
Nykyisin merkittävimmät elektroniset paikantamisjärjestelmät ovat globaaleja ja satelliitteihin perustuvia. Näitä ovat amerikkalainen GPS, venäläinen Glonass ja tulossa oleva eurooppalainen Galileo. Five hundred meter Aperture Spherical Telescope
Five-hundred-meter Aperture Spherical Telescope eli FAST () on syyskuussa 2016 käyttöön otettu maailman suurin radioteleskooppi. Se on rakennettu laaksoon Kiinan Guizhoun maakunnan Qiannanin buyien ja miaojen autonomisen prefektuurin Pingtangin piirikuntaan. Radioteleskooppi sijaitsee maanteitse vajaa 50 kilometriä Luodianin kaupungista pohjoiskoilliseen ja linnuntietä noin 110 kilometriä maakuntakeskus Guiyangista etelään. IRNSS
Kolme satelliittia toimii geostationaarisella kiertoradalla, loput 29 asteen inklinaation omaavalla radalla. Kaikki satelliitit ovat jatkuvasti Intiassa olevan maa-asemaverkoston kuuluvuusalueella. Atomikellot sijoitetaan satelliitteihin. Paikannussignaali lähetetään S-taajuuskaistalla (2-4 GHz). Satelliitit olisivat tietoliikennesatelliittien kaltaisia - paino 1300 kg ja sähköteho 1400 W. Paikannustarkkuus Intiassa olisi parempi kuin 20 metriä. GeoEye
Satelliitin valmistivat General Dynamics ostama Spectrum Astro (nykyinen General Dynamics Advanced Information systems eli GD-AIS), jo 1950-luvulla vakoilukameroista kunnostautunut Kodak/ITT Industries. Satelliitti laukaistaan Boeingin Delta I I-kantoraketilla. Maasegmentin kehittivät IBM ja kanadalainen McDonald Dettwiler and Associates. A-GPS
Assisted GPS (lyhyesti A-GPS) eli avustettu satelliittipaikannus on matkapuhelimia ja muita matkapuhelimen sisältämiä paikanninlaitteita varten kehitetty GPS-versio, jossa laitteen GPS paikanninta avustetaan matkapuhelinverkon kautta saatavalla tiedolla. A-GPS voi saada avusteen myös esimerkiksi kiihtyvyysantureilta tai lasergyroskoopilta. GMES
Eräässä mielessä se korvaa NASAn Landsatin ja jatkaa CNESin SPOT-satelliittien sarjaa. Satelliitti kuvaa maanpintaa 13 kanavalla (multispektraalikuvaus). Sen kuvauksen epätarkkuus on 10, 20 ja 60 metriä riippuen kuvausmoodista. Kohteina kaupungit, metsät, pellot jne. Kahdella satelliitilla sama paikka kuvataan joka kuudes päivä. Tietoliikennesatelliitti
Tietoliikennesatelliiteilla on ainakin kaksi rajallista resurssia: fyysinen sijainti geostationaarisella radalla (264 000 km pitkä rengas 36 000 km päiväntasaajan yläpuolella) ja satelliittien käyttämät lähetys- ja vastaanottotaajuudet (uplink, downlink). Kansainvälinen telealan unioni ITU jakaa taajuudet ja fyysisestä asemasta käydään eri maiden välillä kauppaa. Transit
Transit-satelliitit World Geodetic System
World Geodetic System (WGS, suomeksi epävirallisesti Maailman geodeettinen järjestelmä) on geodesiassa ja paikannuksessa käytetty datumi. Viimeisin määritys on WGS84. Järjestelmää käytetään mm. Web-karttapalveluissa ja satelliittipaikannuslaitteissa. Lisäksi muun muassa Suomen hätäkeskus käyttää järjestelmää paikantaakseen soittajan, joka voi olla esimerkiksi palvelukoira tai pieni lapsi tai muu sellainen joka ei osaa kertoa sijaintiaan itse. ERS
ERS ("European Remote Sensing Satellite") on kaksi Euroopan avaruusjärjestön (ESA) toteuttamaa kaukokartoitussatelliittia. Niiden toteutusperiaatteet on lainattu Ranskan SPOT-kaukokartoitussatelliittiohjelmasta. Satelliittien tarkoituksena on merien (mm. aallot, veden syvyys), napajäiden, maaekologian, geologian, metsien, ilmakehän tutkimus. Tietoliikennesatelliitti
Slovenialainen Herman Potočnik laski geostationaarisen kiertoradan vuonna 1928, mutta vasta englantilainen tieteiskirjailija Arthur C. Clarke sai geostationaarisella kiertoradalla toimivan tietoliikennesatelliitin perusidean julkisuuteen. Tämän hän teki toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 työskenneltyään sodan ajan Britannian tutkajärjestelmien kehittämisessä. Clarke esitti, että kolme sopivaan kohtaan kiertoradalle sijoitettua satelliittia riittää maailmanlaajuiseen kommunikaatioon. Clarken kirjoitukset perustuivat osin myös venäläisen Konstantin Tsiolkovskin kirjoituksiin 1880-luvun lopulta 1920-luvun alkuun. GOCE
Satelliitissa on kolme instrumenttia, joista tärkein on "Electrostatic Gravity Gradiometer" (EGG). Tämä instrumentti mittaa painovoimagradienttia satelliitin paikalla avaruudessa. Mittauksista voidaan monimutkaisen inversiomenetelmän avulla rekonstruoida Maan painovoimakenttä. Tämän kentän eräs tasa-arvopinta taas on geoidi, joka pitäisi olla sama kuin keskimerenpinta, mutta muun muassa merivirtausten vuoksi näin ei ole. Pintojen välinen poikkeama on metrin luokkaa oleva. Meritopografia mahdollistaa merivirtausten mallittamisen. SES-8
SES-8 on Orbital Sciencesin valmistama satelliitti, joka rakentuu yhtiön GEOStar-2.4-satelliittirungon ympärille. Satelliitti on kuudes Orbital Sciencesin SES:lle valmistama satelliitti, joka käyttää kyseistä runkoa. Satelliitti on varustettu 33:lla K-kaistan transponderilla. Beidou
Beidou-satelliittijärjestelmän syntyhistoria johtaa 1980-luvulle. Vuonna 1983 Chen Fangyun 
ehdotti geostationaaristen satelliittien hyödyntämistä navigointitarkoituksiin. Ideaa kokeiltiin muutamia vuosia myöhemmin vuonna 1989 kahden kiinalaisen geostationaarisen DFH-2 -satelliitin avulla. Lopulta Beidou-järjestelmään päätettiin hyödyntää kiinalaisen DHF-3 -sarjan tietoliikennesatelliittien rakennetta. Satelliittipaikannus
Seuraavan sukupolven Yhdysvalloissa toteutettu navigaatiosatelliittijärjestelmä oli kokeellinen Timation, joka tuli sotilaallisen käytön lisäksi jo mm. huviveneilyn käyttöön. 1980-luvulla kehitetyt Yhdysvaltojen GPS ja Neuvostoliiton GLONASS toivat satelliittipaikannuksen laajaan käyttöön. Venäjän GLONASS on edelleen lähinnä julkisen sektorin käytössä Venäjällä ja merenkulun käytössä globaalisti GPS:ää tukevana paikantimena. GPS:n käyttö on laajentunut liikenteestä matkapuhelimiin ja on selvä markkinajohtaja maailmassa. Telstar
AT&T rakensi satelliitin maa-aseman Andoveriin, Maineen. Ranskan Pleumeur-Bodoussa oli sen kopio, ja Englannissa Goonhilly Downsissa kolmas maa-asema. Satelliitti asettui matalalle kiertoradalle, kiersi maapallon kahden ja puolen tunnin aikana. Sen sijainti salli mannertenvälisen tiedonsiirron 20 minuutin ajan joka kierroksella. Satelliitti pystyi välittämään yhtä mustavalkoista televisiokanavaa ja 600 puhelua.