Milloin Turkki perustettiin?
Turkin itsenäisyyssota
Kemalin voitto itsenäisyyssodassa pelasti Turkin itsenäisyyden, ja Sèvresin sopimus korvattiin Lausannen sopimuksella, jossa Turkki sai takaisin koko Anatolian ja Itä-Traakian kreikkalaisilta. Sen sijaan Turkille ennen ensimmäistä maailmansotaa kuuluneet Syyria, Irak ja Palestiina jäivät Ison-Britannian ja Ranskan hallintaan Kansainliiton mandaattialueina. Turkin tasavalta perustettiin 29. lokakuuta 1923, ja Kemalista tuli sen ensimmäinen presidentti. Sodan jälkeen Vähän-Aasian länsirannikolla asunut kreikkalaisväestö joutui lähes kokonaisuudessaan poistumaan maasta, kun väestöryhmien suhteet kärjistyivät. Vihan taustalla oli kreikkalaisten keskuuteen 1800-luvulla levinnyt megáli idéa -aate, jonka mukaan Turkin kreikkalaisalueet tulisi liittää Kreikkaan. Turkki
Turkki on presidentillinen demokratia. Sen jälkeen kun tasavalta perustettiin vuonna 1923 maa on kehittänyt vahvan sekularistisen perinteen. Turkin perustuslaki asettaa perusteet lainsäädännölle Turkissa. Se määrittelee maan hallinnon pääperiaatteet ja tekee Turkista keskitetyn yhtenäisvaltion. Nykyinen perustuslaki on ratifioitu kansanäänestyksellä vuonna 1982, ja siihen on tehty viime vuosina lukuisia lisäyksiä.
Turkin historia
Kun Turkki oli osallistunut Yhdistyneiden kansakuntien joukkojen kanssa Korean sotaan, maa liittyi vuonna 1952 NATO:on. Maasta tuli Välimerellä suojamuuri Neuvostoliittoa vastaan. Läheinen liitoutuminen Yhdysvaltojen kanssa aiheutti kuitenkin protestointia turkkilaisten keskuudessa. Kuuban ohjuskriisin ratkaisuneuvotteluissa 1962–1963 Yhdysvallat lupasi Neuvostoliitolle, että se poistaa Turkista Jupiter-ohjuksensa. Turkille luvattiin, että tilalle tulee sukellusveneisiin sijoitettuja Polaris-ohjuksia. Turkki paheksui silti sitä, että supervallat sopivat asian kuulematta Turkkia. 1920-luku
Maailmansodan jälkeinen myrskyisä vaihe alkoi laantua Euroopassa vuosien 1921–1922 aikana. Tästä oli kuitenkin poikkeuksena Italia, jossa fasismin nousu johti Mussolinin valtaan tuloon. Espanja kävi sotaa Marokon Rifissä vuosina 1921–1926. Turkin tasavalta perustettiin 29. lokakuuta 1923 ja Kemal Atatürkista tuli sen ensimmäinen presidentti. Kreikka ja Turkki suorittivat 1923 Lausannen sopimuksen nojalla väestönvaihdon, jossa noin 1,1 miljoonaa ortodoksia muutti Turkista Kreikkaan ja noin 400 000 muslimia muutti Kreikasta Turkkiin. Turkmenistan
Turkmenistan liitettiin Venäjän keisarikuntaan vuosien 1865 ja 1885 välillä. Alueesta muodostettiin Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta vuonna 1924, ja se liittyi Neuvostoliittoon seuraavana vuonna. Neuvostoaikana turkmeenit luopuivat paimentolaiselämästä, ja paikallisia tapoja ja kulttuuria yritettiin muuttaa yleisneuvostoliittolaisempaan suuntaan. Teollistuminen alkoi, ja paljon venäläisiä muutti alueen kaupunkeihin. Neuvostoliiton hajotessa Turkmenistan itsenäistyi 27. lokakuuta 1991. Ankara
Ankara oli pieni maaseutukaupunki kun se vuonna 1923 valittiin Turkin tasavallan pääkaupungiksi. Sen jälkeen kaupungin kasvu on kuitenkin ollut huimaa ja se on nykyään Turkin toiseksi suurin kaupunki heti Istanbulin jälkeen. Pääkaupungiksi valinnan jälkeen Ankara oli suunniteltu rakennettavaksi puolen miljoonan asukkaan kaupungiksi. Kaupunki kasvoi suunnitellusti 1920-luvulta 1940-luvulle, mutta 1950-luvulta lähtien kaupungin kasvu on ollut suunniteltua nopeampaa. Nopea kasvu johtui Turkin nopeasta kaupungistumista, kun maaseutuväestö lähti kaupunkeihin etsimään parempia elinoloja. Tällöin kaupunkiin rakennettiin runsaasti laittomia asumuksia (turks. "gecekondu"). Viime vuosikymmeninä Ankarassa on kuitenkin ollut valtavia julkisia rakennusprojekteja, jotka ovat korvanneet laittomia asumuksia.Ankarassa on uudenaikaisia osto- ja liikekeskuksia. Kreikan historia
Venizélos hävisi yllättäen vaalit marraskuussa 1920, ja samoihin aikoihin kuningas Aleksanteri kuoli. Pian tämän jälkeen kuningas Konstantin I kutsuttiin takaisin. Vuonna 1919 syttyi sota Turkkia vastaan, jota turkkilaiset kutsuvat Turkin itsenäisyys­sodaksi. Vähä-Aasiassa Kreikka teki suurhyökkäyksen kohti Ankaraa, mutta kärsi vuonna 1922 musertavan tappion, minkä johdosta Konstantin I:n täytyi uudelleen luopua vallasta. Sodassa molemmat osapuolet syyllistyivät joukkomurhiin. Turku 1200-luvulla
Vanhentuneen teorian mukaan Turussa olisi ollut jo 1200-luvulla saksalaisten kauppiaiden muodostamaa asutusta, joka olisi vuosisadan lopulla saanut kaupunkioikeudet. Tähän asutukseen olisi kuulunut myös Unikankareen kummulla ollut puukirkko, jonka tilalle Tuomiokirkko olisi rakennettu. Vanhan käsityksen mukaan asutus olisi myös ensin syntynyt Unikankareen ympärille, mistä se olisi 1300-luvulla levinnyt Suurtorin alueelle. Turkin autoteollisuus
Turkin auto- ja autotarviketeollisuus aloitti toimintansa 1950-luvulla, kun haluttiin korvata tuontia kotimaisella valmistuksella. Vuotta 1954 voi pitää Turkin autoteollisuuden alkuna, sillä silloin Türk Willys Overland Limited aloitti jeeppien kokoonpanon. Vuonna 1955 Turkissa aloitettiin kuorma-autojen ja 1963 linja-autojen kokoaminen. Turkish Airlines
Turkish Airlines () on vuonna 1933 perustettu Turkin kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimii Atatürkin kansainvälinen lentoasema Istanbulissa. Turkish Airlines on Manchester Unitedin, FC Barcelonan ja Helsingin IFK:n sponsori. Kyproksen historia
Turkin miehittämä Pohjois-Kypros julistautui itsenäiseksi vuonna 1975, ja sen johtoon valittiin Rauf Denktaş. Alueelta karkotettiin 200 000 kyproksenkreikkalaista, ja tasavallan alueelta pakeni puolestaan 80 000 kyproksenturkkilaista pohjoiseen. Vuonna 1983 perustettiin Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta, jonka vain Turkki on tunnustanut. Kreikan–Turkin sota (1919–1922)
Turkkilaiset käynnistivät vasta 26. elokuuta 1922 vastahyökkäyksen, joka on tullut tunnetuksi ”Suurena hyökkäyksenä” (). Tällöin Kemalin sotajoukot voittivat Kreikan Afyonkarahisarissa. Kreikan armeija kärsi ratkaisevan tappion 30. elokuuta Dumlupınarin taistelussa, jossa puolet sen sotilaista vangittiin tai surmattiin, ja se menetti kaiken varustuksensa. Tätä päivää vietetään Turkissa kansallisena juhlapäivänä, Voiton päivänä, ja Kütahyan pelastumisen päivänä. Dumlupınarin taistelussa turkkilaiset vangitsivat kreikkalaiset kenraalit Trikoupisin ja Dionisin. Kenraali Trikoupis sai vasta vangittuna tietää, että hänet oli vastikään nimitetty ylipäälliköksi kenraali Hatzienestisin tilalle. Syyskuun 1. päivänä Mustafa Kemal antoi Turkin armeijalle kuuluisan käskyn: ”Armeijat, seuraava tavoitteenne on Välimeri. Eteenpäin!” Enver pašša
Turkkilainen nationalismi nousi esille, kun maa joutui maailmansodan rauhansopimuksessa luovuttamaan alueita Kreikalle. Syttyi vuosina 1919–1923 käyty Turkin itsenäisyyssota, jonka tuloksena ottomaanivalta päättyi. Turkki muuttui tasavallaksi sodassa suosituksi tulleen upseeri Kemal Atatürkin johtamana vuonna 1923. Enver pašša joutui pakenemaan maasta. Kurdistanin työväenpuolue
Kurdit olettivat, että he saavat oman itsenäisen valtion ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun eurooppalaiset piirsivät Lähi-Idän uudet rajat mutta Turkin johtaja Kemal Atatürk otti suurimman osan alueesta hallintaansa ja aloitti joukkoteloituksia kurdien asuttamilla alueilla. Kesäkuussa 1934 hyväksytty laki 2510 jakoi Turkin alueet kolmeen ryhmään: ”(1) alueisiin, jotka varataan turkkilaisen kulttuurien omaavien henkilöiden asuinalueeksi; (2) alueisiin, joille ei-turkkilaista kulttuuria edustavat ihmiset voidaan siirtää sopeuttamiseksi turkkilaiseen kulttuuriin; (3) täydellisesti evakuoitaviin alueisiin.” Kurdikulttuuria ryhdyttiin turkkilaistamaan, eikä kurdien olemassaoloa tunnustettu. Vuonna 1936 armeija valtasi Dersimin kurdialueen ja murhasi 40 000 ihmistä. Turkin hallitus kutsui kurdeja pitkään "vuoristoturkkilaisiksi". Kurdien alue oli vuoteen 1966 asti suljettua sotilasaluetta.
Vuonna 1978 Abdullah Öcalan perusti opiskelutoveriensa kanssa Kurdistanin työväenpuolue PKK:n ja 1980-luvulla alkoi kurdien aseellinen 'kansannousu' Öcalanin johdolla. PKK:n toimintaan ovat kuuluneet sissi-iskut Turkin armeijaa vastaan ja konfliktissa on kuollut yli 50 000 ihmistä. PKK järjesti vuodesta 1978 sissi-iskuja, sabotaasia, väijytyksiä, mellakoita ja mielenoituksia Turkkia vastaan. PKK toimi myös niitä kurdeja vastaan jotka eivät suostuneet toimimaan sen kanssa yhteistyössä, tai tukivat hallitusta. Turkki
Turkin kurdit ovat vaatineet laajempia oikeuksia koko tasavallan ajan. Tämä on johtanut vuosikymmenten aikana aseellisiin konflikteihin Turkin viranomaisten ja kurdiaktivistien välillä. Konflikti on aiheuttanut kärsimyksiä myös kurdisiviileille ja sivullisille turkkilaisille. Vuosina 1984 - 1999 lähtien kurdiseparatistien PKK kävi avointa sotaa Turkin hallituksen kanssa, ja konflikti jatkui kurdien tekeminä terrori-iskuina jälleen vuodesta 2004 alkaen. Maaliskuussa 2013 solmittiin tulitauko. Tellu Turkka
Soolo Türki
Türki (1000-luvulta lähtien "türkčä" tai "türk tili", myöhemmin "türkī") on eräiden turkkilaisten kansojen historiallisista kirjakielistä käytetty nimitys. Niiden perustana on tšagatain kieli, johon sulautui paikallisten turkkilaisten kielten aineksia. Turkki
Alueen ensimmäisen merkittävän valtakunnan muodostivat heettiläiset, 1700–1200-luvuilla ennen ajanlaskun alkua. Myöhemmin hallitsivat fryygialaiset, indoeurooppalainen kansa, kunnes kimmerialaiset tuhosivat heidän valtakuntansa 600-luvulla eaa. Fryygiaa seuraavista valtiosta voimakkaimpia olivat Lyydia, Kaaria ja Lyykia. Lyydialaiset ja lyykialaiset puhuivat indoeurooppalaisia kieliä, mutta molempiin kieliin oli sulautunut ei-indoeurooppalaisia elementtejä ennen heettiläis- ja helleenikausia. Osmanien valtakunta
Balkanin kapina Turkkia vastaan alkoi 1874 ja johti siihen, että Venäjä hyökkäsi Turkin alueelle keväällä 1877. Venäläiset valtasivat 1878 Bulgariassa sijaitsevan Šipkan solan ja pääsivät lopulta noin kymmenen kilometrin päähän Turkin silloisesta pääkaupungista Konstantinopolista eli nykyisestä Istanbulista. Turkmeenin kieli
Varsinainen turkmeenin kirjakieli syntyi 1920- ja 1930-luvuilla. Vuonna 1928 siirryttiin Neuvostoliiton turkkilaisten kansojen yhteiseen latinalaiseen kirjaimistoon (ns. uusi kirjaimisto) ja vuonna 1940 kyrilliseen aakkostoon, jota oli täydennetty lisämerkeillä ә, ө, ү, җ ja ң. 1990-luvulla Turkmenistanissa siirryttiin jälleen latinalaiseen kirjaimistoon. Afganistanissa, Iranissa ja Irakissa käytetään edelleen arabialaista kirjoitusjärjestelmää. Kirjakielen katsotaan perustuvan teke-ryhmän ahalin murteeseen. Türkmenabat
Tällä paikaa oli Silkkitien pysähdyspaikka nimeltä Amul, kunnes mongolit tuhosivat sen vuonna 1221. Çärjew perustettiin venäläiseksi sotilastukikohdaksi vuonna 1886. Pian tämän jälkeen valmistui Trans-Kaspian rautatie ja kaupungista tuli tärkeä rautatieristeys. Vuosina 1924–1927 sen nimenä oli lyhyen aikaa "Leninsk" ja vuonna 1999 kaupunki sai nykyisen nimensä. Turkkilainen keittiö
Turkkilainen keittiö hyödyntää monipuolisesti Turkin Välimeren-rannikon viljavien maanviljelysmaiden, maan keskiosien karujen lampaan- ja karjanhoitoalueiden sekä maata kolmelta suunnalta ympäröivien merien antimia. Turkin ruokakulttuurissa on aasialainen leima, mutta sen ruokaperinne on samalla ainutlaatuinen. Turkkilaisen keittiön kolme perusraaka-ainetta ovat ohueksi kaulittu filo-taikina ("yufka"), keitetyistä jyvistä valmistettu kuiva ja rouhittu vehnä eli "bulgur" sekä riisi. Turkestanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Turkestanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Turkestanin ASNT) oli Neuvostoliiton varhainen hallintoalue Keski-Aasiassa. Se muodostettiin 30. huhtikuuta 1918 Venäjän keisarikuntaan kuuluneesta Turkestanin aluepiiristä. Turkestanin ASNT:n asukasluku oli noin 5 miljoonaa ja sen pääkaupunki oli Taškent. Turkin ja Euroopan unionin suhteet
Turkki on hyväksytty EU-jäsenehdokkaaksi Helsingin huippukokouksessa 1999, ja jäsenyysneuvottelut alkoivat 3. elokuuta 2005. EU:n silloinen puheenjohtajamaa Itävalta vastusti neuvottelujen aloittamista viimeiseen asti, mutta myöntyi kun samalla päätettiin aloittaa jäsenyysneuvottelut myös Kroatian kanssa. Turkin jäsenyysneuvottelut tulevat kestämään pitkään, ja ennen niiden päättymistä Kyproksen tilanteeseen tulee löytyä ratkaisu. Turkin historia
Seldžukkien dynastia oli Oğuz-turkkilaisten Kınık-heimon haara, joka 800-luvulla eli islamilaisen maailman reunalla, Kaspianmeren ja Araljärven pohjoispuolella Oğuz-liiton Yabghun suurkaanikunnassa. 900-luvulta alkaen seldžukit muuttivat kotialueeltaan Anatolian itäosiin. Turkki
Osmanien valtakunta oli 623-vuotisen historiansa aikana vuorovaikutuksessa niin itäiseen kuin läntiseenkin maailmaan. 1500- ja 1600-luvuilla se kuului maailman voimakkaampiin poliittisiin entiteetteihin, ja joutui usein törmäyskurssille Itä-Euroopan valtioiden kanssa hankkiessaan tasaisesti lisää alueita Balkanilta ja Puola-Liettuan eteläosista. Kalifi
Vuonna 1923 Turkki muutettiin tasavallaksi. Abdul Mejid II:lla säilyi tämän jälkeen vielä kalifin, mutta ei enää sulttaanin arvo, eikä hänellä ollut valtiollista valtaa. Kemal Atatürk kuitenkin lakkautti kalifaatin 3. maaliskuuta 1924. Turkin historia
Kreikassa riemuittiin, että on syntynyt ”uusi Kreikka kahdelle mantereelle ja viiden meren rannoille”. Alueensa laajentamiseksi Kreikka aloitti hyökkäyksen Turkkia vastaan Smyrnassa. Tilanne muuttui kuitenkin nopeasti Turkin itsenäisyyssodan sytyttyä toukokuussa 1919, sillä se menestyi taisteluissa Kreikkaa paremmin. Kolme vuotta myöhemmin Kreikka evakuoi armeijansa Smyrnasta, ja Turkki aloitti syyskuussa 1922 kaupungin ryöstämisen ja kristityn väestön surmaamisen, joka vaati 30 000 ihmisen hengen. Lausannen rauhansopimus 1923 palautti Turkille ne alueet, jotka Sèvresin rauhassa olivat joutuneet Kreikalle. Näillä seuduilla vanhastaan asunut kreikkalaisväestö joutui suurimmaksi osaksi Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa: Kreikasta Turkkiin siirtyi 400 000 muslimia ja Vähästä-Aasiasta Kreikkaan lähes 1,1 miljoonaa kristittyä. Turkkilaiset kansat
Turkkilaiset kansat (myös "turkkilais-tataarilaiset kansat") on yleisnimitys turkkilaisia kieliä puhuville etnisille ryhmille, joilla on myös eriasteisia kulttuurillisia ja historiallisia yhtäläisyyksiä. Turkkilaisten kansojen asuma-alue muodostaa ketjun itäiseltä Välimereltä Itä-Euroopan sekä Keski-Aasian kautta aina pohjoiseen Siperiaan saakka. Turkkilaiset kielet ovat lähtöisin suppealta alueelta Keski-Aasiasta, josta ne levisivät laajalle alueelle varhaiselta keskiajalta alkaen. Çaykur
Çaykur (, vapaa suomennos: "teeyritysten yleishallinto") on Turkin valtion omistama teealan konserniyritys, joka luotiin alkujaan vuonna 1973 Turkin teetuotantoa valvovaksi viranomaiseksi. Vilhelm Thomsen
Teoksessaan "The Relations between Ancient Russia and Scandinavia and the Origin of the Russian State" (1877, käännetty monille kielille) hän selvitti ongelman Venäjän valtakunnan perustajien kansallisuudesta. Maineikkain on hänen keksintöjänsä vuodesta 1893 muinaisturkkilaisten kivikirjoitusten selitykseksi. Hän esittää sen teoksessaan "Inscriptions de l'Orkhon déchiffr+ees" (1896. Muinaisturkkilaisuuden tutkimukseen kuuluu myös teos "Turcica" (1916). Turkin lippu
Turkin lippu (, tarkoittaa kuuta ja tähteä) on Turkin kansallislippu. Sen mittasuhteet ovat 2:3. Se pohjautuu Osmanien lippuun. Turkin lippu nykyisessä muodossaan otettiin käytöön 5. kesäkuuta 1936. Lipun tähti ja puolikuu ovat islaminuskon tyypillisiä symboleja. Lipussa esiintyvä tähti oli alun perin vuonna 1793 kahdeksansakarainen, mutta vuosien saatossa se on muuttunut viisisakaraiseksi. Lippu muistuttaa suuresti Tunisian lippua. Ankara
Kemal Atatürk, Turkin itsenäisyystaistelun johtaja ja kansallissankari, piti päämajaansa Ankarassa vuodesta 1919. Kun Turkista tuli itsenäinen tasavalta vuonna 1923 Atatürk siirsi maan pääkaupungin Istanbulista Ankaraan suojatakseen sitä ulkomaalaisten valloituksilta. Atatürkin mausoleumi "Anıt Kabir" on Ankaran tärkeimpiä nähtävyyksiä. Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta
Turkmenistanin SNT:n edeltäjä oli 7. elokuuta 1921 Turkestanin ASNT:n yhteyteen perustettu Turkmeenien alue. Turkmenistanin SNT perustettiin syksyllä 1924 Turkmeenien alueesta sekä osista Buharan ja Horezmin sosialistisia neuvostotasavaltoja. Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta liittyi Neuvostoliittoon 13. toukokuuta 1925. Kursk
Kaupungin tienoilla tiedetään olleen asutusta jo 300–400-luvulla eaa. Ensimmäinen kirjoitettu maininta on vuodelta 1032. Batu-kaani tuhosi kaupungin noin 1237. Kursk liitettiin yhdistyneeseen Venäjän valtakuntaan 1508 ja rakennettiin linnoitukseksi suojaksi tataareja vastaan. Uzbekistan
1300-luvulla Timur Lenk voitti mongolit ja perusti oman valtakuntansa. Hänen valloitusretkensä ulottuivat Lähi-itään saakka. Hän voitti osmanien keisari Bayezidin 1402 ja vei hänet vangiksi. Myöhemmin muodostui kaupunkivaltioita, joilla on läheiset suhteet Persiaan. Turkki
Valtakunta kuitenkin heikkeni 1800-luvulla, ja sen alue pieneni. Ensin siitä itsenäistyi Kreikka, myöhemmin Romania, Bulgaria ja Serbia, ja lisäksi se menetti Pohjois-Afrikassa sijainneet alueensa eurooppalaisille siirtomaavalloille. Myös Venäjä kävi monta sotaa Turkkia vastaan ja tavoitteli Konstantinopolinkin valloitusta. Turkkia nimitettiinkin Euroopan sairaaksi mieheksi. Vuosina 1912-1913 käydyissä Balkanin sodissa Turkki menetti suurimman osan jäljellä olleistakin Euroopan-puoleisista alueista Kreikalle, Bulgarialle ja Serbialle, ja samalla myös Albania itsenäistyi. Vuosia kestäneen taantumisen jälkeen osmanien valtakunta liittyi ensimmäiseen maailmansotaan osmanien-Saksan liiton kautta vuonna 1914 – sotaan, jonka se lopulta hävisi. Sodan jälkeen voitokkaat ympärysvallat alkoivat jakaa osmanien valtakuntaa Sèvresin sopimuksen kautta. Vuosina 1915–1917 Osmanien valtakunnan hallitus tappoi ja pakkosiirsi sadoista tuhansista yli miljoonaan armenialaista armenialaisten kansanmurhassa sekä lukuisia assyrialaisia assyrialaisten kansanmurhassa. Turkki
Vuonna 2014 Turkin väkiluku oli noin 81,6 miljoonaa ja väestönkasvu 1,12 prosenttia vuodessa. Turkin väestö on suhteellisen nuorta, sillä 25,5 prosenttia kuuluu 0–14-vuotiaiden ikäryhmään. Hallituksen vuonna 2005 julkaisemien tilastojen mukaan elinajanodote on miehille 68,9 vuotta, naisille 73,8 vuotta ja molemmille sukupuolille keskimäärin 71,3 vuotta. Turku
Kaupungin arvioidaan syntyneen 1200-luvulla, mikä tekee siitä Suomen vanhimman kaupungin. Vuosi 1229 mainitaan usein perustamisvuotena. Turku oli pitkään Suomen merkittävin asutuskeskus, maan ensimmäinen pääkaupunki 1809–1812, ja 1840-luvulle saakka myös Suomen suurin kaupunki. Turku on yhä alueensa paikallishallinnollinen, taloudellinen ja kulttuurinen keskus. Kaupunki on Lounais-Suomen aluehallintoviraston päätoimipaikka ja Varsinais-Suomen maakunnan pääkaupunki. Turussa sijaitsee lisäksi Suomen arkkipiispanistuin. Useat valtion virastot siirrettiin Helsinkiin 1810-luvun alkupuolella, mutta piispanistuin jäi Turkuun. Yliopisto siirrettiin uuteen pääkaupunkiin Turun palon jälkeen. Türi
Ensimmäinen maininta Türistä on vuodelta 1347. Kirkonkylä alkoi kasvaa 1900-luvun vaihteessa, kun Türiin perustettiin sellutehdas ja Tallinnan ja Viljandin välinen rautatie valmistui. Türi sai kaupunkioikeudet 2. heinäkuuta 1926, ja kaupunkiin perustettiin radioasema 1937. Kesällä 1941 suurin osa kaupungista tuhoutui sodassa. Turkki
Turkin Eurooppaan kuuluva alue maan luoteisosassa, Itä-Traakia, rajoittuu Kreikkaan ja Bulgariaan. Maan Aasiaan kuuluva osa, Anatolia (myös Vähä-Aasia), koostuu korkeasta keskusylängöstä kapeine rannikkokaistaleineen. Alue sijaitsee Köroğlun ja Itä-Mustanmeren vuoristojen sekä eteläisten Taurusvuorten välissä. Itä-Turkin pinnanmuodostus on vuoristoisempi, ja alueella saa alkunsa useita jokia, kuten Eufrat, Tigris ja Araks. Itä-Turkissa sijaitsevat myös suuri Vanjärvi ja Turkin korkein vuorenhuippu, 5 165 metriin kohoava Ararat. Turkin historia
2005 aloitettiin neuvottelut Euroopan unionin kanssa. Azerit
1000-luvun puolessavälissä seldžukkidynastia kaatoi arabihallinnon ja perusti valtakunnan, joka käsitti suurimman osan Etu-Aasiasta. Seldžukkikausi merkitsi oğuz-turkkilaisten nomadien saapumista alueelle ja siten Azerbaidžanin turkkilaistumisen alkamista, kun turkkilainen kieli korvasi aiemmat kaukasialaiset ja iranilaiset kielet. Osmanien valtakunta
Osmani oli keinotekoinen hovin ja virkakoneiston käyttämä kieli, jota kirjoitettiin arabialaisin kirjaimin. Vuonna 1928 Turkin tasavallassa otettiin käyttöön Istanbulin alueella käytettyyn puhekieleen pohjaava nykyturkki. Siitä seurasi mm. seuraavia muutoksia: kirjaimisto vaihdettiin latinalaiseksi ja kieltä puhdistettiin arabialaisista ja persialaisista vaikutteista (joidenkin arvioiden mukaan jopa kaksi kolmasosaa osmanin sanastosta oli lainaa näistä kielistä – myös vaikutus kielioppiin oli suuri), sekä luotiin runsaasti uudissanoja. Kielitieteessä sana "osmani" kielen nimenä tarkoittaa osmanivaltiossa käytettyä turkin kieltä, erotukseksi myöhemmästä turkin kielestä tai muista turkkilaisista kielistä. Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta
Käytännössä kiista saaren hallintomuodosta ja turkkilaisen vähemmistön oikeuksista juontaa kuitenkin juurensa jo 1960-luvun alkuun, jolloin saari itsenäistyi Britannian vallasta. Saaren kreikkalaisväestön kansallismieliset piirit eivät hyväksyneet Kyproksen turkkilaisvähemmistölle perustuslaissa annettuja oikeuksia ja kampanjoivat Kreikkaan liittymisen puolesta. Perustuslakikriisi johti myös väkivaltaisuuksiin kreikkalaisten hyökätessä turkkilaiskyliin ja murhaamalla jouluna 1963 satoja turkkilaissiviilejä. Tapahtuman seurauksena YK lähetti rauhanturvajoukkonsa (UNFICYP) Kyprokselle maaliskuussa 1964. Joukot ovat Kyproksella edelleen tänäkin päivänä. Suomi osallistui rauhanturvaoperaatioon vuosina 1964–2005.
Vuonna 1971 EOKA B:n johtohahmot Geórgios Grívas ja Níkos Sampsón olivat kääntyneet presidentti Makariosta vastaan. Kun Kreikassa valtaa pitävä sotilasjuntta julisti saaren osaksi Kreikkaa, Turkki pyysi Yhdistyneeltä kuningaskunnalta apua tilanteeseen vuoden 1960 perustuslain liitteenä olevan takaajavaltioiden (Kreikka, Turkki, Yhdistynyt kuningaskunta) välisen turvallisuussopimuksen nojalla. Turvallisuussopimus nimittäin kielsi Kyprosta liittymästä osaksi mitään valtiota tai yhteisöä ilman kaikkien takaajamaiden hyväksyntää. Yhdistynyt kuningaskunta kuitenkin kieltäytyi puuttumasta Kreikan sotilasjuntan ja EOKA:n toimiin Kyproksella, täten noudattamatta Kyproksen perustuslakiin sisällytettyjä oletuksia. Turkin pääministeri Bülent Ecevitin palattua Lontoon neuvottelumatkalta Turkki aloitti sotilaallisen operaationsa 20. heinäkuuta 1974 nousemalla maihin Kyproksen pohjoisosista, Girnen kaupungin läheltä. Muutamassa päivässä Turkin joukot olivat vallanneet 37 prosenttia saaresta. Diyarbakır
Osmanit tekivät Diyarbakırista maakunnan pääkaupungin vuonna 1515 ja myönsivät paikallisille kurdeille suuren autonomian. Osmanien valtakunnan aikana kaupunki kukoisti taas ja sen kautta kulki silkkiä ja mausteita Eurooppaan kuljettaneita kauppareittejä. Alueella tuotettiin myös lampaita, viljaa ja viinirypäleitä. 1800-luvun loppupuolella eurooppalaiset höyrylaivat alkoivat tuoda ja viedä tavaraa Mustallamerellä ja kasvaneen kysynnän takia Diyarbakıriin perustettiin useita silkkikutomoita. Kaupungissa alkoivat vaikuttaa myös poliittiset liikkeet. Kurdit olivat menettäneet autonomiansa, mutta kaupungista tuli silti kurdilaisen kansallismielisyyden keskus 1800-luvun lopulla. Toisaalta kaupungissa syntyi myös Ziya Gökalp, joka oli yksi nuorturkkilaisten pääideologeista. Nuorturkkilaisuuteen liittyi ajatus valtakunnan turkkilaistamisesta ja tämä liike vaikutti osaltaan kurdien sotilaallistumiseen. Osmanien valtakunta hajosi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, jolloin kurdikysymys nousi päivänpolitiikkaan. Turun historia
Turun tuomiokirkko vihittiin käyttöön kesäkuussa 1300. On tosin epäselvää, missä määrin nykyisen kivi- ja tiilikirkon osia kuului tällöin vihittyyn rakennukseen, joka joidenkin tutkijoiden mielestä saattoi olla puuta. Turun kaupungin perustamisesta ei ole säilynyt varsinaista perustamiskirjaa, jossa kaupungille myönnettäisiin kaupunkioikeudet. Turun pormestareista, raadista ja raadinkokouksista on olemassa varmat todisteet vuodelta 1324. Turusta kaupunkina on maininta jo vuodelta 1309. Myös arkeologiset havainnot osoittavat, että kaupunkimainen asutus syntyi Turkuun 1300-luvun alussa. Turkki
Turkki (), virallisesti Turkin tasavalta (), on euraasialainen valtio, joka ulottuu Anatolian niemimaalta Lounais-Aasiasta Balkanin alueelle Kaakkois-Eurooppaan. Turkilla on kahdeksan naapurimaata: Bulgaria luoteessa, Kreikka lännessä, Georgia koillisessa, Armenia, Iran sekä Azerbaidžanin Nahitševanin eksklaavi idässä ja Irak sekä Syyria kaakossa. Lisäksi Turkki rajautuu Mustaanmereen pohjoisessa, Aigeianmereen lännessä ja Välimereen etelässä. Turkin alueella sijaitsee myös Marmaranmeri, jonka kautta kulkee Euroopan ja Aasian välinen raja, joten valtiolla on aluetta kahdella mantereella. Istanbul
Osmanit eivät varsinaisesti muuttaneet kaupungin nimeä, vaan käyttivät nimiä "Konstantiniye" (Konstantinopolin turkkilainen muoto) ja "Stanbulin" rinnakkain aina valtakunnan kukistumiseen asti vuonna 1923. Kun Turkista tuli tasavalta vuonna 1923, siirsi maan ensimmäinen presidentti Mustafa Kemal Atatürk pääkaupungin Ankaraan. Vuonna 1955 Turkin hallitus järjesti Istanbulin kreikkalaisten vainon ja omaisuuden tuhoamisen syyskuun 6. ja 7. päivän välisenä yönä, jonka seurauksena valtaosa kaupungin kreikkalaisista muutti kaupungista. Turkki
Turkin poliittiset, taloudelliset ja sotilaalliset suhteet ovat suuntautuneet länteen tasavallan perustamisesta lähtien. Turkki otti toisen maailmansodan jälkeen atlantistisen kannan moniin alueellisiin ja kansainvälisiin tapahtumiin, kun maa oli osallistunut sodan aikana Kairon toiseen konferenssiin, osallistunut Korean sotaan ja myöhemmin liittynyt NATO:on vuonna 1952. Kylmän sodan aikana maa oli osa länsiblokkia Neuvostoliiton johtamaa itäblokkia vastaan. Turkkiin sijoitetut NATO:n ohjukset saivat Neuvostoliiton sijoittamaan ohjuksia Kuubaan ja laukaisivat Kuuban kriisin. Berliinin muurin murtumisen jälkeen Turkki on osallistunut useisiin NATO:n johtamiin rauhanturvaoperaatioihin. Monien historiallisten ja kulttuuristen syiden vuoksi tämä on johtanut toisistaan eroaviin suuntauksiin maan ulkopolitiikassa. Turkki on ainoa Islamilaisen konferenssin jäsen, joka kuuluu samaan aikaan NATO:on, ja sen suhteet Israeliin ovat yksi Lähi-idän merkittävimmistä yhteistyösuhteista. İstiklâl Marşı
İstiklâl Marşı ("Itsenäisyysmarssi") on Turkin kansallislaulu. Se on otettu virallisesti käyttöön 12. maaliskuuta 1921. Turkin muututtua Kemal Atatürkin johtamaksi maalliseksi valtioksi ja tasavallaksi maassa julistettiin kilpailu uuden, maan muuttunutta tilannetta kuvaavan kansallislaulun löytämiseksi. Kilpailuun tuli kokonaista 724 runoa, joista Turkin kansalliskokous valitsi yksimielisesti voittajaksi runoilija Mehmet Akif Ersoyn isänmaallisen runon "Korkma, sönmez bu şafaklarda " ("Älä pelkää, punalippu liehuu"). Runo tuo voimakkaasti esille turkkilaisten vapaudenkaipuun, mutta myös heidän uuden identiteetin etsimisensä. Turkki
Turkin musiikki ja kirjallisuus ovat hyviä esimerkkejä eri kulttuurivaikutteiden sekoituksista. Osmanien valtakunnan sekä islamilaisen maailman ja Euroopan välisen vuorovaikutuksen seurauksena useat eri musiikin lajit ovat suosittuja Turkissa, "arabeskista" hip hop -musiikkiin. Modernissa turkkilaisessa musiikissa onkin vaikutteita paitsi keskiaasialaisista ja islamilaisista myös eurooppalaisista perinteistä. Turkki on yksi Eurovision laulukilpailujen menestyneimpiä maita, jotka se on voittanut vuonna 2003. Turkki
Valtion nimi turkin kielellä, "Türkiye", voidaan jakaa kahteen sanaan, joista alkuosa "türk" tarkoittaa osmanin kielellä "vahvaa" ja viittaa yleensä joko Turkin asukkaisiin, turkkilaisiin tai turkkilaisten kansojen jäseniin. Jälkimmäinen osa "-iye" on omistukseen tai sukulaisuuteen viittaava abstrakti suffiksi. "Türk" on myöhäisempi muoto sanasta ""tu-kin"", joka on kiinalaisten jo vuonna 177 eaa. antama nimitys Keski-Aasian Altaivuoriston eteläpuolella asuville kansoille. Termiä "Türk" tai "Türük" käytettiin ensimmäisen kerran kansan omana nimenä gökturkkilaisten Orkhon-kirjoituksissa Keski-Aasiassa. Suomen kieleen sana "Turkki" on lainautunut saksasta ruotsin kielen kautta, ja sitä on käytetty ensimmäisen kerran jo 1500-luvulla Mikael Agricolan rukouskirjassa. Turkin historia
Anatoliasta on löydetty hyvin vanhaa paikoillaan ollutta metsästäjä-keräilijöiden asutusta ajalta noin 9000 eaa., jolloin rakennettiin vanhin tunnettu kivitemppeli – pyöreä kivipilarien kannattama rakennelma. Rumin sulttaanikunta
Rumin sulttaanikunta ( eli "Anatolian seldžukkivaltio" tai eli "Turkin seldžukkivaltio") oli lyhytikäinen seldžukkien turkkilaisvaltio 1100–1200-luvuilla Vähässä-Aasiassa. Se syntyi Bysantin menettämälle alueelle, jonka Bysantti onnistui myöhemmin osittain valtaamaan takaisin. "Rum"-sana viittaa Roomaan eli Bysanttiin. Seldžukit
1200-luvulla seldžukkien suurvaltakunnasta oli jäljellä enää Rūmin sulttaanikunta. Samaan aikaan valtion sivistystaso oli kuitenkin huipussaan ja se laajeni etelään Antalyan ja Sinopen alueille sekä pohjoisessa Trapezuntin maakuntaan. Heimo oli kehittänyt omaperäisen sotilasperinteen ja sen taiteellinen lahjakkuus kukoisti. Seldžukit jättivät huomattavan jäljen Turkin arkkitehtuuriin, erityisesti Konyan kaupunkiin. Tyylisuunta muistuttaa telttaa kahdeksan- tai kymmenkulmaisine rakenteineen, mutta puukaiverruksiin perustuvassa koristelussa on päästy pitkälle, ja samaa sovellettiin stukko- ja kivityössä. Sisäosissa käytettiin sinisävyisiä fajanssikaakeleita, joista myöhemmin kehittyi turkkilainen kaakelikoristelu. Moskeijoissa käytettiin kaakeliin maalattuja tai marmoriin kaiverrettuja Koraanin lauseita. Elinkeinoelämän vilkastuminen oli huomattavaa, sillä valtakunta rohkaisi viljelijöitä maataloustuotteiden kauppaamiseen. Turkin kielestä tuli 1400-luvulle mennessä koko Anatolian hallitseva kieli. Konyasta on lähtöisin myös derviššien tanssikulttuuri. Kreikan–Turkin sota (1919–1922)
Kreikan–Turkin sota 1919–1922 käytiin Kreikan ja Turkin kansallisen liikkeen välillä ensimmäisen maailman­sodan jälkeen, toukokuusta 1919 lokakuuhun 1922, kun Osmanien valta­kunnan alueita suunniteltiin jaettavaksi maailman­sodan voittaja­valtioiden kesken. Turkissa sota tunnetaan Turkin itsenäisyys­sodan länsirintamana (, ), Kreikassa sen sijaan Vähän-Aasian sotaretkenä () tai Vähän-Aasian katastrofina (). Turkki Turkvision laulukilpailussa
Turkki osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun maan kaupungissa Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin bändi nimeltä Manerva kappaleella "Sen, Ben, Biz". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Manerva pääsi jatkoon ja sijoittui finaalissa kuudenneksi 187 pisteellä. Turkkilainen sauna
Turkkilainen sauna eli "hamam" () on Lähi-idän alueelta lähtöisin oleva höyrysauna. Nykyään hamam tunnetaan epävirallisesti turkkilaisena saunana. Turkkilaisessa saunassa ei ole kiuasta, eikä siellä ole erityisen kuuma, mutta siellä oleva ilma on varsin kosteaa ja höyryistä. Saunan lämmittämiseen käytetään yleensä puuta tai hiiltä. Turkkilainen sauna oli merkittävässä asemassa Osmanien valtakunnan kulttuurissa. Istanbulin historiallisia hamameja ovat Ağa, Büyük, Galatasaray, Çardaklı ja Sofular.
__notoc__
Turkkilaisessa saunassa yhdistyvät roomalainen thermae-kylpylä ja bysanttilainen arkkitehtuuri sekä turkkilais-islamilainen kylpemisperinne. Aikoinaan jo arabit olivat rakentaneet omanlaisiaan versioita kreikkalais-roomalaisista kylpyhuoneista. Osmanien valtakunnassa turkkilaiset saunat olivat usein moskeijojen yhteydessä. Ehkä tunnetuin esimerkki on Istanbulissa sijaitseva, vuonna 1584 rakennettu "Çemberlitaş Hamamı". Tyypillisessä turkkilaisessa saunassa on kolme huonetta: kuuma ("sıcaklık"), lämmin ("tepidarium") ja viileä huone ("soğukluk"). Bulgarian turkkilaiset
Turkkilaisia kansoja, kuten bulgaareja, tataareja ja kumaaneja muutti nykyisen Bulgarian alueelle jo ennen Ottomaanien Bulgarian valloitusta. Maan nykyiset turkkilaiset polveutuvat kuitenkin enimmäkseen Ottomaanien valtakunnan aikana 1400-luvulta 1500-luvulle Anatoliasta etenkin Dobrudžan, Traakian ja Makedonian alueille muuttaneista turkkilaisista. Heidän määränsä kasvoi ottomaanien kaudella jatkuneen muuttoaallon, korkeamman syntyvyyden ja paikallisen väestön heihin sulautumisen johdosta. Ennen Bulgarian itsenäistymistä vuonna 1878 he muodostivat noin 35 % Bulgarian väestöstä. Ennen Turkin sotaa vuosina 1877–1878 heitä oli Makedonia ja Dobruja mukaan luettuna noin 1,6 miljoonaa. Sodan kuluessa heistä kuitenkin noin puolet kuoli tai karkotettiin alueelta. Sodan jälkeenkin heitä muutti pois sekä Bulgarian että ottomaanien kannustuksen seurauksena. Balkanin sotien ja ensimmäisen maailmansodan rajojen muutoksien seurauksena heidän määränsä tippui edelleen noin 10 %:in koko väestöstä. Turkin historia
Kreikka pyrki hyötymään Turkin sekavasta tilanteesta. Versaillesissa käydyissä ensimmäisen maailmansodan rauhanneuvotteluissa kreikkalaisilla oli suuria aluevaatimuksia, varsinkin niistä Turkin alueista, joiden väestö oli kreikkalaista. Se saikin Sèvresin rauhassa Smyrnan (nyk. İzmirin) seudun, Egeanmeren saaria ja Itä-Traakian. Turkki menetti myös maan arabiankielisiä itäosia, jotka annettiin Britannian ja Ranskan mandaattialueiksi. Turkin historia
Valtakunta kuitenkin heikkeni 1800-luvulla, ja sen alue pieneni. Ensin siitä itsenäistyi Kreikka, myöhemmin Romania, Bulgaria ja Serbia, ja lisäksi se menetti Pohjois-Afrikassa sijainneet alueensa eurooppalaisille siirtomaavalloille. Myös Venäjä kävi monta sotaa Turkkia vastaan ja tavoitteli Konstantinopolinkin valloitusta. Turkkia nimitettiinkin Euroopan sairaaksi mieheksi. Kyproksen turkkilaiset
Kyproksen turkkilaisten historia ulottuu vuoteen 1571, jolloin Ottomaanien valtakunta valloitti Kyproksen sitä aiemmin hallinneelta Venetsialta. Valloituksen jälkeen saaren noin 200 000:n ortodoksisen asukkaan joukkoon muutti noin 65 000 muslimia. Ottomaanien valtakausi päättyi kun saari ensin vuokrattiin Britannialle vuonna 1878 ja liitettiin siihen kokonaan vuonna 1914. Kruununsiirtomaa siitä tuli vuonna 1925. Brittien valtakaudella Kyproksen turkkilaisten sosiaalinen ja taloudellinen asema yhteiskunnassa heikkeni, mikä puolestaan johti suureen muuttoaaltoon pois saarelta. Turkki
Inflaation hillitsemiseksi ponnisteltiin 2000-luvun alussa. Talousuudistusten vakiinnuttamiseksi ja epävakaan talouden perinnön poispyyhkimiseksi maassa laskettiin liikkeelle uusi rahayksikkö. 1. tammikuuta 2005 Turkin liiran korvasi Uusi Turkin liira, kun vanhasta rahasta pudotettiin pois kuusi nollaa (1 UTL=1 000 000 TL). Jatkuvien talousuudistusten seurauksena inflaatio on laskenut 7,6 prosenttiin vuonna 2013, ja työttömyysaste 9,3 prosenttiin. Kun Turkin bruttokansantuote oli 15 300 dollaria henkeä kohti vuonna 2013 maa sijoittui maailmassa BKT:n mukaan laskettuna sijalle 69. Yksi Turkin suurimmista talousongelmista on varallisuuden epätasainen jakautuminen. Vuonna 2008 arvioitiin, että vauraimmalla 10 prosentilla väestöstä oli käytettävissään 30 prosenttia kotitalouksien käyttövaroista, kun taas köyhimmällä 10 prosentilla vain 2 prosenttia. Turkin vaakuna
Tähti ja puolikuoro säilyvät 1800-luvun ottomaaniliikkeestä, ja se on saanut asemansa de facto kansallisena tunnuksena ottomaanien vaakun poistamisen jälkeen vuonna 1922. Se oli käytetty kansallisissa henkilökortteissa 1930-luvulla (sarvet puolikuun puolelta vasemmalle sijasta nykyään yleisempi suunta oikealle). Toinen teollinen vallankumous
Osmanien valtakunnalla oli 1800-luvun alussa hallussaan laajoilla alueita Balkanilla, mutta se ajettiin vuosisadan aikana pois alueelta niin, että sille jäi Eurooppaan vain pieni alue Istanbulin ympärillä. Osmanien valtakunnan ongelmana oli, että sen hallitsemilla alueilla Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä paikalliset eliitit valtasivat jalansijaa hallinnossa ja valtion yhtenäisyys alkoi hajota. Lainsäädäntöä ei saatu kehitetty tukemaan teollistumista. Esimerkiksi 1900-luvun alussa Euroopassa vain Osmanien valtakunnassa ja Venäjällä tarvittiin valtion lupa osakeyhtiön perustamiseen. Euroopan lähialueena Osmanien valtakunnan eräät osat kuten Beirutin ympäristö vaurastui Euroopan taloudellisen kasvun mukana. Osmanit veivät Eurooppaan maataloustuotteita kuten silkkiä, puuvillaa ja tupakkaa. Valtio pysyi koossa Brittien tuella ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen Lähi-idän alueet jaettiin Ranskan ja Britannian kesken. Turkin modernisaation toteutti sitten Kemal Atatürkin johtama hallinto 1920-luvulla. Koulutus Turussa
Turkuun perustettiin vuonna 1249 Pyhän Olavin dominikaaniluostari. Dominikaaniveljeskunnissa tieteellä ja koulutuksella oli vahva jalansija ja luostarilla oli oma koulunsa. Turkki
Anatolian rannikolle asettui asumaan samoihin aikoihin joonialaisia. Rannikkoalue nimettiin myöhemmin Jooniaksi. Persialainen akemenidien valtakunta valloitti koko alueen 500- ja 400-luvuilla eaa. ja se joutui myöhemmin Aleksanteri Suuren haltuun vuonna 334 eaa. Anatolia jaettiin tämän jälkeen useisiin pieniin hellenistisiin kuningaskuntiin, joihin kuuluivat Bithynia, Kappadokia, Pergamon ja Pontos. Kuningaskunnat joutuivat Rooman haltuun vuoteen 50 eaa. mennessä. Vuonna 330 Rooman keisari Konstantinus Suuri valitsi Byzantionin Rooman valtakunnan uudeksi pääkaupungiksi ja nimesi sen uudelleen Konstantinopoliksi (nykyisin İstanbul). Länsi-Rooman sortumisen jälkeen kaupungista tuli Itä-Rooman eli Bysantin valtakunnan keskus. Uiguurivaltakunta
Uiguurit ilmaantuivat historiaan kiinalaisessa historiankirjoituksessa yhtenä ilmeisesti turkkilaista kieltä puhuneena heimona, joka johti yhdeksän heimon muodostamaa liittoumaa. Uiguurien heimo jakautui puolestaan kymmeneen klaaniin, joista johtava oli "Yahlaqar". Uiguurit kuuluivat Turkkilaisten valtakuntien alamaisuuteen, joista ensimmäinen oli olemassa vuosina 552–630 ja toinen vuosina 682–742. He kukistivat Turkkilaisen valtakunnan muiden heimojen tuella ja nostattivat oman johtajansa Qulligh Boylan vallankahvaan vuonna 744. Valtakunnan pääkaupungiksi tuli Ordu-Baligh, joka sijaitsi entisen Turkkilaisen valtakunnan keskusalueella Mongoliassa. Yeni Türkü
Yeni Türkü on turkkilainen pop-yhtye. Se perustettiin Ankarassa vuonna 1978. Sen ensimmäinen albumi ilmestyi seuraavana vuonna. Yhtye on konsertoinut paitsi Turkissa myös eri puolilla Eurooppaa ja muun muassa Kanadassa. Turkin historia
Suurimman osan nykyisestä Turkista muodostava Anatolian niemimaa (joka tunnetaan myös nimellä Vähä-Aasia) on yksi maailman vanhimmista jatkuvasti asutetuista alueista, sillä se sijaitsee Aasian ja Euroopan risteyskohdassa. 
Kaakkois- ja Etelä-Turkissa oli kivikaudella varhaiseen maanviljelyn ja karjanhoidon keksimiseen ja leviämiseen liittyviä niin sanottuja neoliittisia kyliä, joista Çatal Hüyük (keraaminen neoliittinen) oli huomattavan suuri. Muita arkeologien löytämiä varhaisia maanviljelykyliä olivat Çayönü (esikeraaminen neoliittinen A–keraaminen neoliittinen), Nevali Cori (esikeraaminen neoliittinen B), Hacilar (keraaminen neoliittinen), Göbekli Tepe (esikeraaminen neoliittinen A) ja Mersin, jotka kuulunevat maailman vanhimpien ihmisasutuskeskusten joukkoon. Asutus Troijassa alkoi neoliittikaudella ja jatkui rautakaudelle. Kirjoitetun historian aikana anatolialaiset ovat puhuneet indoeurooppalaisia, seemiläisiä, eteläkaukasialaisia ja turkkilaisia kieliä sekä lisäksi useita alkuperältään tuntemattomia kieliä. Indoeurooppalaisten heetin ja luuvin kielten vanhuuden perusteella jotkut tutkijat ovat esittäneet Anatoliaa indoeurooppalaisen kielikunnan hypoteettiseksi alkukodiksi. Osmaninturkki
Osmaninturkkia kirjoitettiin arabialaisella kirjaimistolla, ja siinä oli niin paljon arabialaisia, kreikkalaisia ja persialaisia lainasanoja, että tavallisen kansalaisen oli vaikea ymmärtää sitä. Vuonna 1928, Turkin tasavallan perustamisen myötä (1923), vaihdettiin käyttöön latinalaiset aakkoset, ja lainasanoista pyrittiin eroon; tosin niitä on edelleen paljon arkisanastossa. Turku 1200-luvulla
1200-luvulla Turun alueelle syntyi kaupunkiasutus, joka oli lajissaan Suomen ensimmäinen. Aluksi asutus sijaitsi piispanistuimen luona Koroisissa, mutta mahdollisesti jo vuosisadan loppupuolella tai viimeistään 1300-luvun alussa perustettiin Turun kaupunki Aurajoen alajuoksulle. Sana "turku" tulee yleisesti hyväksytyn teorian mukaan muinaisvenäjän sanasta "tǔrgǔ", joka tarkoittaa ”toria”. Nykyistä Turkua alettiin kenties sanoa ”Suomen Turuksi” erotukseksi muista markkinapaikoista eli ”turuista”, joita muinoin ehkä sijaitsi pitkin Suomen rannikkoa. Meskhetinturkkilaiset
Turkkilaisia heimoja alkoi muuttaa Etelä-Kaukasiaan 1000-luvulla ja varsinkin 1200–1300-luvuilla. Meskhetissä heihin sulautui osa alkuperäisväestöstä. 1800-luvun alussa turkkilaiset muodostivat vähemmistön alueen asukkaista, mutta vuosisadan loppuun mennessä huomattava osa muslimeiksi kääntyneistä georgialaisista oli sulautunut heihin kielellisesti. Vuoteen 1926 saakka kouluopetus tapahtui turkiksi ja myöhemmin azeriksi. Vuonna 1937, kun kouluopetus siirrettiin georgian kielelle, suurin osa muslimeista ei enää ymmärtänyt sitä. Mytilíni
Mytilene tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1401. Vuonna 1462 valta kaupungissa ja saarella siirtyi turkkilaisille. Nämä kunnostivat linnan vuonna 1677. Vuonna 1771 Venäjän laivasto ampui turkkilaisia Mytilínin satamassa. Kansallismielinen Filikí Etaireía aloitti toimintansa kaupungissa vuonna 1817. Vuonna 1905 kaupunki oli kansainvälisessä laivastosaarrossa turkkilaisten painostamiseksi. Turkkilaisvalta kesti vuoteen 1912 saakka. Kaupungista ja saaresta tuli osa Kreikkaa vuonna 1913. Vuoden 1922 jälkeen kaupunki kasvoi voimakkaasti, kun sinne muutti paljon evakkoja Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena. Nykyisin kaupunki tunnetaan nykykreikkalaisessa nimimuodossa "Mytilíni". Suomen keskiaikaiset kaupungit
Suomen vanhimman kaupungin Turun tarkkaa perustamisvuotta ei tiedetä, koska kaupunkioikeudet myöntävä asiakirja ei ole säilynyt. Yhtenä perustamisajankohtana pidetään vuotta 1229, jolloin piispanistuin siirrettiin Nousiaisista Turun Koroisiin. Varsinaisesti kaupunki alkoi kuitenkin kehittymään vasta 1280-luvun jälkeen, kun Turun tuomiokirkkoa alettiin rakentamaan. Samaan aikaan perustettiin myös Turun linna. Vuonna 1318 novgorodilaiset polttivat linnaa lukuun ottamatta koko kaupungin. Pähkinäsaaren rauhan jälkeen Turusta muodostui Ruotsin valtakunnan itäisen osan epävirallinen pääkaupunki, joka oli koko nykyisen Suomen alueen kirkollinen, hallinnollinen ja taloudellinen keskus. Kaupungissa sijaitsi muun muassa dominikaaniluostari sekä katedraalikoulu, lisäksi Turussa toimivat Suomen ainoat laamannit ja 1400-luvulla kaupungissa kokoontui maan korkeinta tuomiovaltaa käyttävä tuomioistuin, Turun maaoikeus. Turkki
Turkilla on erittäin monipuolinen kulttuuri, joka on sekoitus Oğuz-turkkilaisia, osmanien valtakunnan aikaisia, länsimaisia sekä islamilaisia kulttuureja ja perinteitä. Kun Turkki oli muuntautunut onnistuneesti uskontoon pohjaavasta osmanien valtakunnasta moderniksi kansallisvaltioksi, joka noudattaa tiukkaa uskonnon ja valtion välistä erottelua, taiteelliset ilmaisutavat monipuolistuivat ja lisääntyivät. Tasavallan alkuvuosina valtio investoi suuria summia korkeakulttuuriin, kuten museoihin, teattereihin ja arkkitehtuuriin. Erilaisilla historiallisilla tekijöillä on merkittävä rooli modernin turkkilaisen identiteetin määrittelyssä. Turkkilainen kulttuuri on muodostunut paitsi yrityksestä olla "moderni" ja länsimaalainen, myös tarpeesta pitää yllä perinteisiä uskonnollisia ja historiallisia arvoja. Turkki
Suurimman osan tasavallan aikaisesta historiastaan Turkki on noudattanut näennäisesti valtiojohtoista talouspolitiikkaa. Valtio on säädellyt tiukasti yksityistä sektoria, ulkomaankauppaa ja suoria ulkomaisia investointeja. 1980-luvulla Turkki kuitenkin aloitti pääministeri Turgut Özalin johdolla sarjan talousuudistuksia, joiden tarkoituksena oli siirtyä eristyneestä, valtiojohtoisesta järjestelmästä yksityissektoria suosivampaan markkinatalouteen. Uudistukset johtivat nopeaan talouskasvuun, jonka kuitenkin keskeyttivät lamat ja taloudelliset kriisit vuosina 1994, 1999 (samana vuonna tapahtuneen maanjäristyksen jälkeen) ja 2001. Vuosina 1981–2003 maan vuotuinen talouskasvu oli keskimäärin neljä prosenttia. Uusien reformien puute, suuri ja kasvava julkisen sektorin vaje sekä laajamittainen korruptio johtivat korkeaan inflaatioon, heikkoon pankkisektoriin ja makrotalouden kasvaneeseen volatiilisuuteen.
Vuoden 2001 talouskriisistä ja tuon ajan talousministerin Kemal Dervişin aloittamista uudistuksista lähtien Turkin inflaatio on pudonnut yksinumeroisiin lukuihin. Investoijien luottamus ja ulkomaiset investoinnit ovat kohonneet, ja työttömyys vähentynyt. Turkki on asteittain avannut markkinoitaan talousuudistusten kautta vähentämällä valtion valvontaa ulkomaankaupassa ja investoinneissa. Julkisessa omistuksessa olevien yhtiöiden yksityistäminen sekä useiden alojen avaaminen yksityiselle ja ulkomaiselle kilpailulle on jatkunut poliittisen keskustelun siivittämänä. Kemal Atatürk
Mustafa Kemal Atatürk (19. toukokuuta 1881 – 10. marraskuuta 1938) oli Osmanien valtakunnan kenraali ja turkkilainen valtiomies, Turkin tasavallan perustaja ja ensimmäinen presidentti. Turkki
Ympärysvaltojen miehitykset İstanbulissa ja İzmirissä ensimmäisen maailmansodan jälkiselvittelyjen aikana vaikuttivat Turkin kansallisliikkeen syntyyn. Mustafa Kemal Paššan, Gallipolin taistelussa kunnostautuneen sotilaskomentajan, johdolla käytiin Turkin itsenäisyyssota, jonka tarkoituksena oli Sèvresin sopimuksen ehtojen kumoaminen. 18. syyskuuta 1922 mennessä miehitysarmeijat oli karkotettu, ja maahan syntyi uusi turkkilainen valtio. 1. marraskuuta 1922 vastaperustettu parlamentti lakkautti muodollisesti sultanaatin ja lopetti samalla osmanien valtakunnan 623 vuoden mittaisen valtakauden. Lausannen sopimus vuonna 1923 johti vastamuodostetun "Turkin tasavallan" suvereenisuuden tunnustamiseen osmanien valtakunnan seuraajavaltiona. Tasavalta julistettiin virallisesti syntyneeksi 29. lokakuuta 1923 uudessa pääkaupungissa Ankarassa. Osmanien valtakunta
Osmanien valtakunta ( دولتِ عَليه عُثمانيه, "Devlet-i Âliye-i Osmâniyye", ; myös Osmanivaltio, Osmanien imperiumi, Ottomaanien valtakunta, Turkin sulttaanikunta) oli vuodesta 1299 vuoteen 1923 olemassa ollut imperiumi. Osmanit eli ottomaanit olivat muslimeja, mutta valtakuntaan kuului monia kansoja, jotka saivat säilyttää oman kulttuurinsa ja uskontonsa. Valtakunnan hajottua siitä muodostettiin nykyinen Turkin tasavalta. Turkki
Koulutus on Turkissa pakollista ja ilmaista 6–15-vuotiaaksi saakka. Lukutaitoaste on miehillä 95,3 prosenttia ja naisilla 79,6 prosenttia. Keskiarvo on 87,4 prosenttia. Alhainen luku johtuu osittain maan arabien ja kurdien asuttamissa kaakkoisissa maakunnissa vallitsevista naisiin kohdistuvista asenteista. Koulujärjestelmään kuuluu 6–14-vuotiaiden peruskoulutus sekä vähintään kolmivuotinen toisen asteen koulutus. Yliopistoon haku Turkissa tapahtuu kolmituntisessa 180 kysymyksen "Ögrenci Seçme Sınavı" -monivalintakokeessa (ÖSS).
Turkin perustuslain artikkeli 66 määrittelee "turkkilaiseksi" jokaisen, joka on "sitoutunut Turkin valtioon kansalaisuuden siteen kautta"; siispä termin "turkkilainen" käyttö lakitekstissä eroaa sen etnisestä määritelmästä. Enemmistö Turkin väestöstä on kuitenkin etnisesti turkkilaisia. Muita suuria etnisiä ryhmiä ovat kurdit, tšerkessit, romanit, arabit ja kolme virallisesti tunnustettua vähemmistöä (Lausannen sopimuksen mukaan): kreikkalaiset, armenialaiset ja juutalaiset. Suurin ei-turkkilainen etninen ryhmä on kurdit, jotka ovat perinteisesti asuneet maan kaakkoisosassa. Vähemmistöillä ei kolmea virallista vähemmistöä lukuun ottamatta ole minkäänlaisia erikoisoikeuksia. Vaikka termi "vähemmistö" onkin Turkissa arkaluontoinen, assimilaation aste eri virallisten vähemmistöjen ulkopuolisten etnisten ryhmien keskuudessa on korkea. Turkin kantaväestön keskuudesta voidaan löytää eroja myös väestön erilaisten turkkilaisten (kansojen) alkuperien perusteella. Luotettavaa tietoa maan tarkasta etnisestä jakaumasta ei ole tarjolla, sillä Turkin väestönlaskennoissa ei luokitella ihmisiä etnisyyden mukaan. Turkin kieli
Turkissa kielenhuollosta vastaa Türk Dil Kurumu ("Turkin kieliyhdistys"), jonka Kemal Atatürk perusti vuonna 1932 nimellä Türk Dili Tetkik Cemiyeti ("Turkin kielen tutkimuksen yhdistys"). Türk Dil Kurumuun vaikutti puhdaskielisyyden aate, ja yksi sen ensisijaisimmista toimista oli persiasta ja arabiasta lainattujen sanojen ja kielioppirakenteiden korvaaminen turkkilaisilla vastineilla, mikä yhdessä vuonna 1928 julkaistun turkkilaisen aakkoston ohessa muovasi turkista sellaisen kuin se on nykyään. Türk Dil Kurumusta tuli itsenäinen elin vuonna 1951, kun vaatimus siitä, että opetusministeriön pitäisi johtaa sitä, poistui. Tämä asema säilyi elokuuhun 1983, jolloin se jälleen kytkettiin hallitukseen vuoden 1980 vallankaappauksen seurauksena. Turkestan
Länsi-Turkestan joutui 1860-luvulla Venäjän vallan alle. Venäjän vallankumouksen jälkeen vuonna 1918 alueelle muodostettiin Turkestanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta, joka myöhemmin jaettiin pienempiin hallintoyksiköihin. Kemal Atatürk
Turkin tasavalta perustettiin 29. lokakuuta 1923, ja Kemalista tuli sen ensimmäinen presidentti. Tasavalta oli periaatteessa demokraattinen, mutta Kemal hallitsi sitä lempeän diktatoriaalisesti. Yritykset monipuoluejärjestelmän luomiseksi lopetettiin alkuunsa, ja islamistien kapinat nitistettiin. Kemal ihaili joitain Neuvostoliiton ja fasistisen Italian piirteitä, mutta yksityisomistus säilytettiin, eikä poliittisia vastustajia kohdannut yleensä maakuntiin karkotusta rankempi kohtalo. Ankara
Rooman ja Bysantin jälkeen kaupunki on pysynyt turkkilaiskansojen hallinnassa. Siitä tuli uuden Turkin pääkaupunki vuonna 1923, kun Kemal Atatürk siirsi hallintonsa sinne länsivaltojen pelossa. Luettelo osmanien Euroopassa käymistä sodissa
Osmanien valtakunta (nykyinen Turkki) kävi Euroopassa useita sotia aina 1300-luvulta vuonna 1918 tapahtuneeseen hajoamiseensa asti. Luettelosta on jätetty pois Osmanien valtakunnan sisällissodat. Istanbul
Istanbul (, vuosina 667 eaa. – n. 330 jaa. "Byzantion", vuosina n. 330–1930 "Konstantinopoli", virallisesti nimen muutti vasta Mustafa Kemal Atatürk v. 1930) on Turkin väestöltään suurin kaupunki (yli 13,6 milj. asukasta), ja maan kulttuurin, viestinnän, viihteen ja talouden keskus. Se sijaitsee maan luoteisosassa Marmaranmeren pohjukassa Bosporinsalmen molemmin puolin, pohjoisessa kaupunki ulottuu Mustallemerelle. Kaupunki ulottuu sekä Euroopan että Aasian puolelle. Istanbul oli Osmanien valtakunnan (1290–1923) pääkaupunki vuodesta 1453 alkaen. Kaupungin historialliset alueet on lisätty UNESCOn Maailman kulttuuriperinnön listaan vuonna 1985. Turkin historia
Pitkään neoliittiselta kaudella asutusta Çayönüsta (Cayönü Tepesi) 7200–6600 eaa. on löydetty merkkejä varhaisesta sian kesyttämisestä ja monia varhaisia viljakasveja on jäljitetty Cayonun läheistyyteen. Turkin historia
Oikeisto- ja vasemmistoryhmien välisistä kahnauksista johtunut poliittinen epävakaus 1960–1980-luvuilla synnytti useita vallankaappauksia vuosina 1960, 1971, 1980. Lisäksi islamistinen pääministeri Necmettin Erbakan pakotettiin eroamaan "postmodernissa vallankaappauksessa" vuonna 1997. Turkin talouden 1980-luvulla alkanut vapautuminen muutti maan näkymiä; seuraavia vuosikymmeniä leimasivat peräkkäiset voimakkaan talouskasvun kaudet ja kriisit. Turkin historia
Osmanien valtakunta oli 623-vuotisen historiansa aikana vuorovaikutuksessa niin itäiseen kuin läntiseenkin maailmaan. 1500- ja 1600-luvuilla se kuului maailman voimakkaampiin poliittisiin entiteetteihin, ja joutui usein törmäyskurssille Itä-Euroopan valtioiden kanssa hankkiessaan tasaisesti lisää alueita Balkanilta ja Puola-Liettuan eteläosista. Osmanien valtakunta
Turkin itsenäisyyssota käytiin vuosina 1919–1923 ensimmäisen maailmansodan jälkinäytöksenä. Se johti nykyisen Turkin tasavallan syntymiseen 29. lokakuuta 1923 presidentiksi nousseen Kemal Atatürkin johtamana. Osmanien valtakunnan historian katsotaan päättyneen tähän. Turun historia
Paavi Gregorius IX:n vuonna 1229 myöntämän luvan mukaisesti piispanistuin siirrettiin Nousiaisista Koroisiin, joka sijaitsee lähellä Turun nykyistä keskustaa. Mikään ei viittaa siihen, että varsinaista Turun kaupunkia olisi vielä tässä vaiheessa ollut olemassa. Arkeologi Markus Hiekkanen on arvellut, että kaupunki perustettiin kuninkaan, piispan ja vuonna 1249 perustetun dominikaanikonventin yhteisestä aloitteesta. Perustamisvuotta ei kuitenkaan tiedetä, koska mitään aiheeseen liittyvää asiakirjaa ei ole säilynyt. Arkeologiset kaivaukset Tuomiokirkon ympärillä ovat osoittaneet, että harvalukuiset varhaisimmat rakennukset ovat 1200-luvun lopulta ja vasta 1300-luvun ensimmäiset vuodet olivat voimakkaan rakentamisen aikaa.
Maan noustessa Aurajoki madaltui ja kaupankäynti siirtyi nykyisen Turun vanhan keskustan paikalle. Piispanistuin ja tuomiokirkko oli järkevää siirtää tällöin lähemmäksi muuta asutusta. Tuomiokirkon rakentaminen nykyiselle paikalleen aloitettiin 1280-luvulla ja se vihittiin käyttöönsä kesäkuussa v. 1300. Pyhälle Olaville pyhitetty dominikaaniluostari oli perustettu Turkuun jo vuonna 1249 ja ilmeisesti kaupungissa oli myös Pyhän Annan nunnaluostari. Turun linna perustettiin 1200-luvun lopulla ruotsalaisten vallan tukikohdaksi lounaiselle rannikolle. Turkki
"Pääartikkeli: Osmanien valtakunta"
Seldžukkien dynastia oli Oğuz-turkkilaisten Kınık-heimon haara, joka 800-luvulla eli islamilaisen maailman reunalla, Kaspianmeren ja Araljärven pohjoispuolella Oğuz-liiton Yabghun suurkaanikunnassa. 900-luvulta alkaen seldžukit muuttivat kotialueeltaan Anatolian itäosiin. Venäjän–Turkin sota (1768–1774)
Katariinan noustua valtaan aloitettiin Venäjällä voimakas propaganda Balkanin kansojen vapauttamiseksi ja vapaan merenkulun luomiseksi. Osmanien valtakunta oli huolestunut Venäjän vaikutusvallan kasvusta ja valtiontalouden mahdollisista tullitulojen menetyksestä, jos kauppaväylät vapautuisivat. Turkki esitti Ranskan ja Itävallan tukemana vaatimuksen, että Venäjän pitäisi vetää joukkonsa pois Puolasta. Kun Venäjä ei tähän suostunut, Turkki julisti sille sodan 6. lokakuuta 1768 ja otti Venäjän Turkin-lähetystön henkilökunnan vangiksi. Turkka
Turkka on suomalainen miehen etunimi. Turkan nimipäivä on 8. heinäkuuta jolloin on myös Turon nimipäivä. Nimi on ollut käytössä jo 1400-luvulla ja on syntynyt muunnoksena joko ruotsalaisista "Tor" -alkuisista nimistä tai mahdollisesti nimestä Tuure, mutta sekä Tor-alkuiset nimet että Tuure johtuvat muinaisskandinaavisesta jumalan nimestä Thor. Venetsian–Turkin sota (1463–1479)
Toinen Venetsian–Turkin sota käytiin Venetsian tasavallan ja sen liittolaisten sekä Osmanien valtakunnan välillä 1463-1479. Sota käytiin kymmenen vuotta sen jälkeen, kun osmanit olivat vallanneet Konstantinopolin ja loput Bysantin valtakunnasta ja se merkitsi Venetsialle useita aluemenetyksiä Albaniassa ja Kreikassa. Tärkeimpiä näistä oli Euboian saari, joka oli kuulunut Venetsian alueisiin vuosisatojen ajan. Sodan aikana osmanit kasvattivat ja kehittivät laivastoaan, josta tuli kilpailukykyinen haastaja Aigeianmerellä sekä venetsialaisille että Johanniittain ritarikunnalle. Sodan lopulla Venetsia onnistui kuitenkin paikkaamaan tappioitaan hankkimalla valta-aseman Kyproksen kuningaskunnassa. Unkarin–Turkin sota (1437–1438)
Unkarin–Turkin sota käytiin vuosina 1437–1438 Unkarin ja osmanien valtakunnan välillä. Sodassa unkarilaiset torjuivat osmanien etenemisen syvemmälle Eurooppaan. Kyproksen tasavalta
Kyproksen tasavalta itsenäistyi vuonna 1960 Britannian alaisuudesta kompromissina. Saaren kreikkalais­väestö olisi halunnut saaren liittyvän Kreikkaan ("énosis") ja turkkilais­väestö siirtomaavallan jatkumista, joten kompromissiksi perustettiin uusi valtio.
Maa ajautui kuitenkin sisällissotaan vuonna 1963, ja tilanne rauhoittui vasta YK:n johdolla 1964 aselevossa, jota valvomaan YK asetti kansainväliset UNFICYP-rauhanturvajoukot.
Turkki miehitti Kyproksen pohjoisosan vuonna 1974 Kreikan sotilashallituksen tukeman vallankaappauksen jälkeen estääkseen Kyproksen liittämisen Kreikkaan. Turkin miehittämät alueet julistautuivat itsenäiseksi vuonna 1975. YK.n johdolla sovittiin ”väestönvaihto-ohjelmasta”, joka lupasi kreikkalaistaustaisille oikeuden jäädä pohjoiseen tai muuttaa pois, ja vastaavasti eteläosan turkkilaisille oikeuden muuttaa pohjoiseen omaisuutensa kanssa. Tämän sopimuksen nojalla 196 000 kreikkalaistaustaista kyproslaista muutti saaren eteläosaan ja turkkilaistaustaista pohjoiseen. Seuraavan 20 vuoden aikana saaren pohjoisosaan muutti vielä turkkilaista. Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta perustettiin vuonna 1983. Ainoastaan Turkki on tunnustanut tämän turkkilaishallinnon, jonka alueelle on muuttanut noin siirtolaista Turkista. Kyproksen tasavalta, joka hallitsee eteläistä 2/3:aa saaresta, on sen sijaan kansainvälisesti tunnustettu. Nuorturkkilaiset
Nuorturkkilaiset (turkiksi: Jön Türkler (mon.), ranskan sanoista "Jeunes Turcs", Arabiaksi: تركيا الفتاة) oli turkkilaisten uudistusryhmien liittouma, joka pyrki uudistamaan osmanien valtakunnan hallintoa. Liike sai aikaan toisen perustuslaillisen ajan käynnistämällä nuorturkkilaisten vallankumouksen sulttaani Abdul Hamid II:n monarkiaa vastaan. Liike syntyi kadettien keskuudessa vuonna 1889 ja levisi laajemmalle. Kun Yhtenäisyyden ja edistyksen komitea (CUP) virallisesti perustettiin 1906, suurin osa nuorturkkilaisista liittyi siihen. Osmanien valtakunnan loppuvaiheissa nuorturkkilaisten piirissä älyllinen, poliittinen ja taide-elämä muodostui hyvin monipuoliseksi. Turkin itsenäisyyssota
Turkkilaisten kansallistunne nousi Kreikan miehitettyä Smyrnan (nyk. İzmir) toukokuussa 1919. Kaupunki ympäristöineen oli määrätty Kreikalle Sèvresin rauhansopimuksessa, jonka sulttaani oli hyväksynyt ympärysvaltojen painostuksesta, mutta jota parlamentti ei ikinä ratifioinut. Sodan lopuksi osmanien hallitus oli täysin romahtanut, ja rauhansopimuksella suurin osa maata jaettiin voittajavaltojen kesken. Turkin kieli
Varhaisin tunnettu turkin kirjoitusjärjestelmä on Orkhon-kirjoitus. Turkkilaisia kieliä on kirjoitettu useilla eri kirjaimistoilla, kuten kyrillisillä, arabialaisilla, latinalaisilla ja joillakin muilla aasialaisilla kirjaimistoilla.