Kuka Michel Foucault oli?
Michel Foucault
Michel (Paul-Michel) Foucault [mišel fuko] (15. lokakuuta 1926 Poitiers – 25. kesäkuuta 1984 Pariisi) oli ranskalainen filosofi ja ajatusjärjestelmien historian professori Collège de Francessa. Foucault tunnetaan ennen kaikkea tietoa, valtaa ja itsetekniikoita koskevasta ajattelustaan. Foucault'n kirjoituksilla on ollut suuri vaikutus useilla eri tutkimusaloilla, etenkin yhteiskuntatieteissä, historiantutkimuksessa ja tieteenhistoriassa.
Subjekti (filosofia)
Louis Althusserin, Michel Foucault'n ja Pierre Bourdieun kaltaiset ajattelijat pitävät subjektia sosiaalisena konstruktiona. Esimerkiksi Althusserin mukaan subjekti on ideologisten valtiokoneistojen muodostama rakennelma. Foucault'n mukaan subjekti on vallan sekä tarkkailu- ja rankaisukoneistojen tuote: tällä tavalla subjekti muodostuu esimerkiksi oppilaaksi, sotilaaksi, ”rikolliseksi” jne. Sana "subject" tarkoittaa etymologisesti alamaista. Sosiologisen kirjallisuuden suomennokset
Ensimmäinen Michel Foucault’n suomennos, "Tarkkailla ja rangaista", ilmestyi Otavalta 1980 (suom. Eevi Nivanka). Pierre Bourdieulta ja Roland Barthesilta on suomennettu kultakin kuusi teosta. Bruno Latourilta on käännetty "Emme ole koskaan olleet moderneja" (Risto Suikkanen 2006). Aikalaisdiagnostikoista on suomennettu esimerkiksi Ulrich Beckin, Anthony Giddensin ja Scott Lashin "Nykyajan jäljillä" (Leevi Lehto, Vastapaino 1995). Ympäristötieteiden historia
Michel Foucault väitti, että 1700-luvun lopussa itseriittoinen, lokerointiin perustuva luontokuva sortui yhtäkkisesti ja sen korvasi moderni näkemys luonnosta avoimena ja ennustamattomana järjestelmänä. Jotkut historioitsijat hyväksyvät Foucault'n väitteen, että klassinen kausi pysähtyi puolustamaan ajatusta staattisesta maailmankaikkeudesta muutoksen todisteita vastaan. Toiset historioitsijat eivät kuitenkaan hyväksy sitä, että aikaulottuvuuden ilmaantuminen luonnontieteisiin voitaisiin selittää näin helposti. Kaiken kaikkiaan valistuksen luontokuvassa saattoi olla perustava jännite: maailmaa muuttavia voimia haluttiin ymmärtää samalla, kun siihen haluttiin tuoda järjestys. Louise Michel
Louise Michel (29. toukokuuta 1830 – 10. tammikuuta 1905) oli ranskalainen opettaja ja anarkisti, joka vaikutti Pariisin kommuunissa. Hän luennoi sosialismista, eikä uskonut parlamentaariseen vaikuttamiseen vaan näyttäviin väkivaltaisiin tekoihin ja lietsoi luokkasotaa. Michel Verne
Michel Jean Pierre Verne (3. elokuuta 1861 – 5. maaliskuuta 1925) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli Jules Vernen poika. Diskurssi
1960-luvulla diskurssien tarkastelu tuli myös tieteen huomion kohteeksi. Diskurssiteoreetikoista kenties tunnetuin, ranskalainen Michel Foucault määritteli käsitteen pyykittämällä rajaa strukturaaliseen kielitieteeseen, jossa on olennaista jako kielijärjestelmään ("langue") ja yksittäisiin kielen puhuntoihin ("parole"). Foucaultin mukaan kielessä vaikuttaa näihin perusosiin palautumattomia sääntöjä, jotka ohjaavat merkitysten muotoutumista. Foucault sijoittikin diskurssin käsitteen kielijärjestelmän ja yksittäisten puhuntojen väliin. Tutkimuksen painopistealueeksi muodostui sen selvittäminen, miten ja miksi puhunnat vaihtelevat eri aikoina ja eri paikoissa. Michel Debré
Michel Debré (15. tammikuuta 1912 Pariisi – 12. elokuuta 1996 Montlouis-sur-Loire) oli ranskalainen poliitikko, ensimmäinen Ranskan viidennen tasavallan pääministeri. moninkertainen ministeri sekä keskeinen tasavallan perustuslain kirjoittaja. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. Théophile-Jules Pelouze
Théophile-Jules Pelouze (26. helmikuuta 1807 – 31. toukokuuta 1867) oli ranskalainen kemisti. Useat 1800-luvun loppupuolen kuuluisat kemistit ovat saaneet oppinsa Pelouzelta, joka kuului elinaikanaan Euroopan suurimpiin kemisteihin. Collége de Francessakin professorina toiminut Pelouze perusti 1850 yksityisen koulutuslaboratorion Pariisiin, missä mm. Alfred Nobel opiskeli vuoden ajan. Pelouze kuoli Pariisissa 1867. Jean Fouquet
Jean Fouquet tai Foucquet (noin 1420–1481) oli ranskalainen taidemaalari ja kirjamaalari. Fouquet kuului 1400-luvun ranskalaisen renessanssin suurimpiin mestareihin. Hänen oletetaan olevan miniatyyrimuotokuvien maalauksen keksijä. Jean Hyppolite
Jean Hyppolite (1907 Jonzac - 1968 Pariisi) oli ranskalainen filosofi ja Hegel-tutkija, joka tunnettiin Hegelin ja muiden saksalaisten filosofien puolestapuhujana. Hänen vaikutuspiiriinsä kuuluvat mm. Michel Foucault, Jacques Derrida, Gérard Granel, Etienne Balibar ja Gilles Deleuze. Philippe Quinault
Philippe Quinault (3. kesäkuuta 1635 – 26. marraskuuta 1688) oli ranskalainen dramaturgi ja libretisti. Quinaultin ensimmäinen näytelmä esitettiin jo hänen ollessaan kahdeksantoistavuotias. Vuonna 1670, seitsemäntoista näytelmän kirjoittamisen jälkeen, hänet valittiin Ranskan akatemiaan. Hän osallistui ensimmäisen Jean-Baptiste Lullyn säveltämän oopperan, "Psychén", kirjoittamiseen. Oopperan menestyttyä hän keskittyi librettojen kirjoittamiseen aina kuolemaansa asti, mikä oli sekä taloudellisesti kannattavaa että loi Quinault'lle suuren maineen uuden tyylin isänä. Albert Abraham Michelson
Ollessaan töissä Yhdysvaltain laivastossa Michelson alkoi suunnitella valonnopeuden mittaamista Léon Foucault’n mukaan nimetyllä Foucault’n menetelmällä. Varakkaan appensa ansiosta hän kykeni rakentamaan parempaan optiikkaan ja pitempään matkaan perustuvan koejärjestelyn kuin Focault itse aikoinaan. Simon Newcomb kiinnostui Michelsonin suunnittelemasta kokeesta. Michelson mittasi vuonna 1879 valonnopeudeksi 299 910±50 km/s. Mittaustensa jälkeen Michelson muutti Washingtoniin auttamaan Newcombia. Newcombin järjestämässä vastaavanlaisessa kokeessa valonnopeudeksi mitattiin 299 860±30 km/s, joka on hyvin lähellä Michelsonin aiemmin saamaa tulosta. Michelson jatkoi vielä tutkimuksia ja julkaisi vuonna 1883 valonnopeudeksi 299 853±60 km/s. Sanat ja asiat
Sanat ja asiat. Ihmistieteiden arkeologia () on Michel Foucault’n kirja vuodelta 1966. Teoksen on suomentanut Mika Määttänen ja julkaissut suomeksi Gaudeamus vuonna 2010. Jälkisanat on kirjoittanut Markku Koivusalo. Foucaultin heiluri (romaani)
Nimensä romaani on saanut samannimisestä fysikaalisesta laitteesta, jolla on tietty rooli juonessa.
"Foucaultin heiluri" kertoo kirjakustantamo Garamondilla työskentelevistä ystävyksistä, jotka käsiinsä joutuneen Temppeliherroja käsittelevän käsikirjoituksen pohjalta keksivät käyttää hyväkseen kaikkea tietämystään kirjallisuudesta ja luovat omaksi huvikseen monimutkaisen salaliittoteorian koko keski- ja uuden ajan historiasta. Salaliittoteoriassa nidotaan yhteen monia Temppeliherroihin, Ruusuristiläisyyteen ja okkultismiin liittyviä myyttejä ja esitetään, että Temppeliherrat salaa suunnittelisivat maailmanvalloitusta. Tapahtumat riistäytyvät käsistä, kun jotkut tuntuvat ottavan teorian liian vakavasti. Diskurssi
Foucault tarkoitti diskurssi-käsitteellä kunkin aikakauden kielessä ilmenevää ymmärrystä todellisuudesta. Foucault'n mukaan ”diskurssit ovat käytäntöjä, jotka systemaattisesti muokkaavat puhuntansa kohteita”. Diskurssin sisäiset säännöt määrittävät, mitä jostakin aiheesta on mahdollista sanoa, miten siitä voidaan puhua. Diskurssit ovat tässä ajattelussa myös tieto-opillisia järjestelmiä, jotka sisältävät tietyt ontologiset käsitykset. Esimerkiksi länsimainen tiede tai jotkut oppijärjestelmät, kuten vaikkapa marxismi, voidaan nähdä omina diskursseinaan. Gustave Eiffel
Alexandre Gustave Eiffel [] (15. joulukuuta 1832, Dijon – 27. joulukuuta 1923, Pariisi) oli ranskalainen sillanrakennusinsinööri, joka tunnetaan Eiffel-tornin rakentajana. Torni rakennettiin Pariisin vuoden 1889 maailmannäyttelyn yhteyteen. Moderneista rakennusmateriaaleista ja rakenteista kiinnostunut Eiffel suunnitteli myös New Yorkin Vapaudenpatsaan tukirakenteet sekä useita siltoja ja muita rakennuksia. Émile Durkheim
David Émile Durkheim [emil dyʁkɛm] (15. huhtikuuta 1858 Épinal – 15. marraskuuta 1917 Pariisi) oli ranskalainen sosiologi ja antropologi. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen, jossa hänen isänsä, isoisänsä että hänen isoisoisänsä olivat olleet rabbeja. Hänet tunnetaan Auguste Comten ohella nykyaikaisen sosiologian perustajana, sillä suurelta osin hänen ansiostaan sosiologiasta tuli yliopistollinen oppiaine ja itsenäinen tieteenala. Hänellä oli Pariisissa ensimmäinen sosiologian professorin virka. Jean-Marc Ayrault
Jean-Marc Ayrault [ero] (s. 25. tammikuuta 1950 Maulévrier, Maine-et-Loire, Ranska) on ranskalainen vasemmistopoliitikko. Hän toimi Ranskan pääministerinä toukokuusta 2012 maaliskuuhun 2014. Ayrault erosi tehtävästä sosialistien paikallisvaaleissa kärsimän tappion vuoksi. Ayrault nimitettiin ulkoministeriksi helmikuussa 2016. Hän toimi tehtävässä toukokuuhun 2017 saakka. Michael Moorcock
Michael Moorcock (s. 18. joulukuuta 1939 Lontoo) on brittiläinen kirjailija. Moorcock tunnetaan ennen kaikkea fantasia- ja tieteiskirjailijana, mutta hän on kirjoittanut myös Itä-Euroopan ja Englannin historiaa tutkiskelevaa realistista proosaa. Moorcock on saanut uransa aikana suuren määrän kirjallisuuspalkintoja, näistä ensimmäisenä Nebula-palkinnon vuonna 1967 romaanistaan "Katso ihmistä!". Vuonna 2008 "The Times" asetti hänet sijalle 50 listatessaan Britannian merkittävimpiä sodanjälkeisiä kirjailijoita. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista. René Descartes
René Descartes (latinalaistettu muoto Renatus Cartesius; 31. maaliskuuta 1596 La Haye en Touraine – 11. helmikuuta 1650 Tukholma), oli huomattava ranskalainen filosofi, matemaatikko, kirjailija ja tutkija, jota on kutsuttu uuden ajan filosofian perustajaksi. Hän oli rationalisti, joka pyrki järjestelmällisesti epäilemään kaikkea mahdollista. Hänen tavoitteenaan oli löytää varma pohja varmalle tiedolle. Descartes perusti 1600-luvun mannermaisen rationalismin, jota myöhemmin edustivat Baruch Spinoza ja Gottfried Leibniz. Descartesin tunnetuin ajatus on "Cogito ergo sum" ("Ajattelen, siis olen"). Hänen ajatteluunsa yhdistetään kartesiolainen dualismi. Marcel Proust
Valentin-Louis-Georges-Eugène-Marcel Proust eli Marcel Proust (10. heinäkuuta 1871 Auteuil – 18. marraskuuta 1922 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä kirjallisista modernisteista. Hänen tunnetuin teoksensa on moniosainen romaani "Kadonnutta aikaa etsimässä" ("À la recherche du temps perdu"). Louis-Nicolas Davout
Louis-Nicolas d’Avout, d’Auerstädtin ensimmäinen herttua, d’Eckmühlin ensimmäinen ruhtinas (10. toukokuuta 1770 Annoux – 1. kesäkuuta 1823) oli ranskalainen sotilas ja Napoleonin marsalkka. Hän oli taitava sotapäällikkö, ja häntä kutsuttiinkin ”Rautamarsalkaksi”. Häntä pidetään Jean Lannesin ja André Massénan ohella yhtenä Napoleonin parhaista marsalkoista. André Gorz
André Gorz (helmikuu 1923 Wien, Itävalta – 22. syyskuuta 2007 Vosnon, Ranska), syntyjään Gerhart Hirsch ja kirjailijanimeltään Michel Bosquet, oli itävaltalais-ranskalainen yhteiskuntafilosofi ja toimittaja. Hän perusti vasemmistolaisen "Le Nouvel Observateur" -viikkolehden yhdessä Jean Danielin kanssa vuonna 1964. Gorz tuki toisen maailmansodan jälkeen Jean-Paul Sartren eksistentialistista marxismia, mutta heidän välinsä rikkoutuivat vuonna 1968, jonka jälkeen Gorz keskittyi poliittiseen ekologiaan. Hän oli myös perustulon puolestapuhuja. Raymond Roussel
Roussel oli omana elinaikanaan marginaalinen kirjailija, eivätkä läheskään kaikki kirjallisuudenhistoriat mainitse hänen nimeään. Sen sijaan surrealistit arvostivat häntä. Michel Foucault kirjoitti ensimmäisen kirjansa Rousselista. OuLiPo-ryhmä, Nouveau Roman –kirjailijat ja Tel Quelin jäsenet sen sijaan ovat jatkaneet Rousselin viitoittamalla tiellä. Joseph Caillaux
Joseph Caillaux (30. maaliskuuta 1863 – 21./22. marraskuuta 1944) oli ranskalainen poliitikko ja merkittävä hahmo kolmannen tasavallan aikana. Hän oli radikaalipuolueen johtaja ja vuosina 1911–1912 pääministeri. Pääministeriaikanaan hän harjoitti sovinnollista politiikka Saksan suhteen. Hänen maltillinen politiikkansa auttoi rauhan ylläpitämisessä Marokon kriisin aikana 1911. Hän joutui kuitenkin painostuksen vuoksi eroamaan pääministerin tehtävästä. Hänen yleinen rauhanpyrkimyksiä korostava suhtautumisensa herätti niin paljon vastustusta, että hänet tuomittiin myöhemmin ensimmäisen maailmansodan jälkeen vankilaan, koska hänen katsottiin syyllistyneen "vahingon aiheuttamiseen valtion ulkoiselle turvallisuudelle". Panthéon
Fyysikko Léon Foucault hämmästytti vuonna 1851 yleisöä suorittamalla Panthéonissa kuuluisan kokeen, jossa hän todisti Maan pyörimisliikkeen 67 metriä pitkän Foucault’n heilurin avulla. Michel Aflaq
Michel Aflaq (1910 – 23. kesäkuuta 1989 Pariisi) oli syyrialainen filosofi, sosiologi ja nationalisti. Hän perusti Baath-puolueen yhdessä ystävänsä Salah al-Din al-Bitarin kanssa. Baath-puolueen iskulause on "Yhtenäisyys, vapaus, sosialismi". Lisäksi se kannattaa maallistumista. Frederik Pohl
Nuorena Pohl asui New Yorkissa, jossa hän kuului tieteiskirjallisuusfaneista koostuvaan "Futurians"-ryhmään. Ryhmän muihin jäseniin kuuluivat Donald Wollheim, John Michel, Cyril M. Kornbluth, Isaac Asimov, Damon Knight, James Blish ja Judith Merrill. Futurians-ryhmän jäsenten kantavana aatteena oli käsitys, että tieteiskirjallisuus voi toimia poliittisen muutoksen ja yhteiskunnallisen kritiikin välineenä. Michel Foucault
Foucault ei itse halunnut määritellä omaa asemaansa minkään filosofisen koulukunnan mukaan. Hän luonnehti itseään usein vain nietzscheläiseksi ja viimeisinä vuosinaan liitti ajattelunsa Immanuel Kantin aloittamaan ”kriittisen filosofian” perinteeseen. Katse
Katseen tekemiseen tunnetuksi filosofisena käsitteenä liittyy 1960-luvun postmodernistiseen teoriaan, jota edusti Michel Foucaultin valvova katse ja Jacques Lacanin peilikatse. Kriittiset teoreetikot kuten Cornel West näkevät "normatiivisen katseen" käsitteen eurooppakeskeisessä identiteetissä. Eurooppalainen (etnisesti valkoinen) katse alistaa Euroopan ulkopuoliset (etnisesti värilliset) kulttuurit "holhoavan" katseensa alle. Francisco Franco
Francisco Paulino Hermenegildo Teódulo Franco y Bahamonde (4. joulukuuta 1892 – 20. marraskuuta 1975) oli espanjalainen kenraali, joka toimi kansallismielisten armeijoiden ylipäällikkönä näiden voittoon päättyneessä Espanjan sisällissodassa ja sen jälkeen Espanjan diktaattorina 1939–1975. Hän johti 36 vuoden ajan äärioikeistolaista falangistihallitusta arvonimellä ”El Caudillo de España”. Espanjasta tuli demokraattinen Francon kuoltua. Léon Foucault
Foucault'n kraatteri Kuussa on nimetty hänen mukaansa. Philippe Buonarroti
Filippo Michele Buonarroti (; 11. marraskuuta 1761 Pisa, Toscanan suurherttuakunta – 17. syyskuuta 1837 Pariisi, Ranska) oli italialaissyntyinen ranskalainen vallankumouksellinen ja utopistinen sosialisti. Hän välitti 1820- ja 1830-luvuilla Babeufin aatemaailman vallankumouksellisten seuraavalle sukupolvelle ja vaikutti siten varhaisen kommunismin kehitykseen. François Furet
François Furet (27. maaliskuuta 1927 Pariisi – 12. heinäkuuta 1997 Toulouse) oli ranskalainen historioitsija ja Ranskan akatemian jäsen. Anti-Oidipus
Michel Foucault kirjoittaa esipuheessaan, että “"Anti-Oidipus" on opaskirja ei-fasistiseen elämään”. Siinä missä kapitalistinen yhteiskunta ohjelmoi meidät uskomaan, että halu on puutetta ja että ainoa tapa tyydyttää halumme on kuluttaa, "Anti-Oidipuksen" mukaan halu ei liity puutteeseen, toisin kuin freudilaisessa tai lacanilaisessa psykoanalyysissa. Halu on tuottava voima. ”Se ei ole teatteri, vaan tehdas.” Puutteen käsitteen vastustaminen on Deleuzen ja Guattarin tärkeimpiä freudilaisuuden ja marxilaisuuden kritiikkejä. Halu on todellista ja tuottavaa, mutta psykoanalyysi rajoittaa halun mielikuvitukseen ja fantasiaan. Deleuze ja Guattari eivät rajoita halua edes yksittäisen subjektin affektioihin, vaan se tulkitaan laajemmin (sitä voisi ehkä verrata Friedrich Nietzschen ”vallantahtoon” tai Baruch Spinozan "conatukseen"). Émile Roux
Pierre Paul Émile Roux (17. joulukuuta 1853 Confolens, Charente – 3. marraskuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen lääkäri, bakteriologi ja immunologi. Hän oli Lontoon Royal Societyn jäsen. Rouxille myönnettiin Copley-mitali vuonna 1917 työstä bakteriologian parissa ja pioneerityöstä lääketerapian saralla. Charles de Gaulle
Charles André Joseph Marie de Gaulle (; Ranskassa usein Général de Gaulle, 22. marraskuuta 1890 Lille, Nord – 9. marraskuuta 1970 Colombey-les-Deux-Églises, Haute-Marne) oli ranskalainen kenraali ja poliitikko. Hän johti Vapaata Ranskaa vuosina 1940–1944 ja Ranskan väliaikaista hallitusta vuosina 1944–1946 ja oli Ranskan viidennen tasavallan ensimmäinen presidentti vuosina 1959–1969. Hänen poliittista ideologiaansa kutsutaan gaullismiksi. Yleisesti hänet myös mielletään Ranskan vapauttajaksi toisessa maailmansodassa. Michel Foucault (kirja)
Michel Foucault () on Didier Eribonin vuonna 1989 julkaisema elämäkerta Michel Foucault'sta. Teoksen ovat suomentaneet Päivi Järvinen ja Pertti Hynynen ja sen on julkaissut suomeksi Vastapaino vuonna 1993. Michel Rocard
Michel Louis Léon Rocard O.Q. (23. elokuuta 1930 – 2. heinäkuuta 2016) oli ranskalainen sosialistipoliitikko, pääministeri 1988–1991 ja Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1994. Michel Callon
Michel Callon on ranskalainen tieteen filosofi, historioitsija ja sosiologi. Hänet tunnetaan myös taloustieteilijänä ja insinöörinä. Callon toimii tutkijana Innovaatioiden sosiologian tutkimuskeskuksessa "(Centre de Sociologie de l’Innovation)" ja sosiologian professorina "(l'Ecole des Mines de Paris)". Hän valmistui insinööriksi vuonna 1967 ja taloustieteiden maisteriksi vuonna 1970. Callonin mielenkiinnon kohteitaan ovat mm. tutkimus- ja innovaatiopolitiikka, teknisen muutoksen taloudellisuus, innovaatioiden sosiologia ja hän toimii mm. seuraavissa toimitusneuvostoissa: "Research Policy", "Contemporary Sociology", "Science, Technology and Human Values". Jean-Louis Barrault
Jean-Louis Barrault (8. syyskuuta 1910 Le Vésinet, Yvelines, Ranska – 22. tammikuuta 1994) oli ranskalainen ohjaaja, näyttelijä ja miimikko. Hän kannatti totaalista teatteria, jonka ilmaisussa käytettiin kaikkia fyysisiä ja dramaattisia keinoja. Philippe Buonarroti
Buonarroti syntyi vanhaan toscanalaiseen aatelissukuun, johon oli kuulunut myös 1500-luvulla elänyt kuvanveistäjä Michelangelo Buonarroti. Hän opiskeli Pisan yliopistossa lakitiedettä ja kirjallisuutta, ja toimi vuodesta 1782 asianajajana Pisassa. Vuonna 1787 hän alkoi julkaista "Gazetta universale" -nimistä lehteä, jossa hän tuki ranskalaisen filosofi Jean-Jacques Rousseaun vallankumousoppeja. Tämän seurauksena viranomaiset karkottivat hänet Toscanasta. Vapaamuurareihin kuulunut Buonarroti sai aatteellisia vaikutteita myös Baijerin Illuminateilta. Jean Fouquet
Fouquet oli ensimmäinen ranskalainen taiteilija, joka matkusti Italiaan 1437 ja tutustui varhaisrenessanssin taiteeseen. Taitavien miniatyyrien ohella hän maalasi taulumaalauksia ja alttarilaitteita, kuten "Melunin diptyykin". Gilles Deleuze
Deleuzen teokset jakaantuvat kahteen ryhmään: ensimmäiseen kuuluvat uuden ajan filosofeja (Spinoza, Leibniz, Hume, Kant, Nietzsche, Bergson, Foucault), taiteilijoita (Francis Bacon) ja kirjailijoita (Marcel Proust, Franz Kafka) uudelleen lukevat analyysit, toiseen taas käsitteiden (esimerkiksi ero, merkitys/mieli, tapahtuma, skitsofrenia, elokuva, filosofia) ympärille sommitellut eklektis-filosofiset suurteokset, joista kuuluisa "Kapitalismi ja skitsofrenia" -sarja (1972–1980) on kirjoitettu Félix Guattarin kanssa. Tietyt teemat kuitenkin toistuvat ja muuntautuvat läpi Deleuzen tuotannon. Félix Houphouët-Boigny
Félix Houphouët-Boigny (1905–1993) oli Norsunluurannikon ensimmäinen presidentti. Hän oli alkujaan kylänsä päällikkö, joka työskenteli lääkärinä ja ammattiyhdistysjohtajana. Hän perusti 1945 Norsunluurannikon demokraattisen puolueen (PDCI), josta vuotta myöhemmin tuli osa Rassemblement démocratique africain -järjestöä (RDA). Hänet äänestettiin Ranskan parlamenttiin, ja hän kuului 1950-luvun lopulla myös de Gaullen hallitukseen. Maansa itsenäistyttyä 1960 hänestä tuli presidentti. Presidenttiys jatkui yli 30 vuotta Houphouët-Boignyn kuolemaan asti. Anarkismi
Ranskalainen Pierre-Joseph Proudhon oli ensimmäinen itseään anarkistiksi kutsunut filosofi ja poliitikko. Vuonna 1840 julkaistun "Qu'est-ce que la propriété?" (Mitä on omaisuus?) -teoksensa myötä häntä pidetään modernin anarkismin perustajana. Proudhon vastusti valtiota, järjestäytynyttä uskontoa sekä kapitalismia, ja hänen ajattelullaan oli suuri vaikutus myöhempien vuosikymmenten anarkisteihin. Ensimmäinen itseään libertaarina pitänyt filosofi oli ranskalainen anarko-kommunisti Joseph Déjacque. Muita ennen vuonna 1864 tapahtunutta kansainvälisen työväenliikkeen järjestäytymistä vaikuttaneita anarkistifilosofeja olivat muun muassa saksalainen Max Stirner ja ranskalainen Anselme Bellegarrigue. Félicien Marceau
Félicien Marceau (s. 16. syyskuuta 1913 Kortenberg, Belgia – 7. maaliskuuta 2012) oli ranskalainen kaunokirjailija ja esseisti. Gilles Deleuze
Deleuzen kirjojen "Différence et répétition" (1968) ja "Logique du sens" (1969) jälkeen Michel Foucault julisti, että ”kenties yhtenä päivänä tätä vuosisataa kutsutaan deleuzeläiseksi”. Deleuzen mielestä Foucault'n kommentti oli ”vain vitsi, jonka tarkoitus oli saada meistä pitävät ihmiset nauramaan ja muut raivostumaan”. Vankila
Rangaistuslaitosten historian on kirjoittanut Michel Foucault (1975). Teoksessaan "Tarkkailla ja rangaista" Foucault toteaa, että valta ei ole vain ”laki, joka sanoo ei”. Se vaatii toteutuakseen väkivaltakoneiston. Tähän koneistoon kuuluu olennaisena osana vankilalaitos siinä missä poliisi ja armeijakin. Valtakäsitys, joka perustuu kiellon, riiston ja alistamisen ajatuksille, ei kykene tarttumaan vallan muihin piirteisiin. Foucault’lle valta on ennen kaikkea tuottavaa; valta tuottaa ja muovaa todellisuutta ja meitä sen keskellä. Valta tuottaa tarpeidensa mukaisen totuuden ja todellisuuden: totuus on valtaa hyvin käytännöllisessä mielessä. Panoptikon on filosofi Jeremy Benthamin suunnittelma vankilatyyppi, joka on rakennettu niin, että vankeja voidaan seurata vähimmällä mahdollisella henkilökunnalla niin, että vanki ei huomaa, että häntä seurataan. Jacobus Johannes Fouché
Jacobus Johannes Fouché (6. kesäkuuta 1898 – 23. syyskuuta 1980) oli eteläafrikkalainen poliitikko. Fouché toimi maan valtiollisena presidenttinä vuodesta 1968 vuoteen 1975. Napoleon Hill
Oliver Napoleon Hill (26. lokakuuta 1883 – 8. marraskuuta 1970) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan henkilökohtaiseen menestykseen opastavista itseopiskelukirjoistaan. Hänen tunnetuin teoksensa on "Think and Grow Rich (1937)", suom. "Ajattele oikein – menesty! (Enterio, 2007)". Hill väitti haastatelleensa yli 500:aa aikansa menestyneintä ihmistä, kuten Andrew Carnegie, Thomas Edison, Alexander Graham Bell, Henry Ford, John D. Rockefeller ja Theodore Roosevelt. Hill löysi heistä samat yhdistävät tekijät ja lainalaisuudet, jotka tekivät heistä kaikista menestyjiä. Hill korosti mielen voimaa: ihmisen on haluttava menestystä palavasti ja järkkymättömästi, ja alettava nähdä itsensä menestyjänä ilman epäilyksiä, jotta voi saavuttaa haluamansa. Antoine Arnauld
Antoine Arnauld (6. helmikuuta 1612 Pariisi – 6. elokuuta 1694 Bryssel) — "le grand" kuten aikalaiset kutsuivat häntä erotukseksi hänen isästään — oli ranskalainen katolinen teologi, filosofi ja matemaatikko. Gaston Bachelard
Gaston Bachelard (27. kesäkuuta 1884 – 16. lokakuuta 1962) oli ranskalainen filosofi, joka nousi arvostettuun asemaan Ranskan akatemiassa. Hänen merkittävimmät työnsä ovat tieteenfilosofian ja poetiikan alalla, lisäksi hän oli kiinnostunut muun muassa kuvittelukyvystä ja psykoanalyysista. Bachelard esitteli käsitteet ”epistemologinen este” ("obstacle épistémologique") ja ”epistemologinen halkeama” ("rupture épistémologique") tieteenfilosofiaan. Hän on vaikuttanut moniin ranskalaisiin filosofeihin 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, mukaan lukien Michel Foucault ja Louis Althusser. Hervé Guibert
Vuonna 1977 ranskalainen kustantaja Régine Deforges julkaisi hänen ensimmäisen teoksensa "La mort propagande". Koska nuori kirjailija ei halunnut menettää ainuttakaan tilaisuutta itsensä markkinoinnissa, hän lähetti kopiot teoksestaan Roland Barthesille ja Michel Foucaultille, koska uskoi olevansa pian Ranskan johtava gay-intellektuelli. Guibertin ystävyys ja kumppanuus tulivat erittäin tärkeiksi filosofi Foucault'lle. Postmoderni filosofia
Vaikka Derrida ja Foucault mainitaan usein postmoderneina filosofeina, molemmat ovat hylänneet useita toistensa näkemyksiä. Kuten Lyotard, he ovat skeptisiä absoluuttisten tai universaaleien totuusväittämien suhteen. Päinvastoin kuin Lyotard, Derrida ja Foucault ovat (tai vaikuttavat olevan) kuitenkin melko pessimistisiä kaikkien uusien kielipelien emansipatoorisista väitteistä. Tämän vuoksi heidät voisi luokitella ennemmin jälkistrukturalisteiksi kuin postmoderneiksi. Michel Serrault
Michel Serrault (24. tammikuuta 1928 – 29. heinäkuuta 2007) oli ranskalainen näyttelijä, joka esiintyi pitkälti yli sadassa elokuvassa. Niistä tunnetuimpiin lukeutuu "Hullujen häkki" ("La Cage aux Folles") vuodelta 1978. Tieteenfilosofia
Eräitä muita esimerkkejä ovat Kuhnin edelläkävijä Alexandre Koyré sekä Michel Foucaultin analyysi historiallisesta ja tieteellisestä ajattelusta teoksessa "Sanat ja asiat", ja hänen tutkimuksensa vallasta ja muista vaikuttimista ”tieteessä” hulluuden suhteen. Muita mannermaisia tieteenfilosofeja 1900-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta ovat ovat Jürgen Habermas (esim. "Wahrheit und Rechtfertigung", 1999), Carl Friedrich von Weizsäcker ("Die Einheit der Natur", 1971) ja Wolfgang Stegmüller ("Probleme und Resultate der Wissenschafttheorie und Analytischen Philosophie", 1973–1986). Pierre Hadot
Hadot tunnetaan muun muassa filosofian käsitteen analyysistään antiikin Kreikassa teoksessaan "Mitä on antiikin filosofia?" (1995). Hadot tunnisti ja analysoi antiikin filosofian "hengellisiä harjoituksia" (mikä edelsi Michel Foucault'n kiinnostusta näihin käytäntöihin hänen "Seksuaalisuuden historiansa" toisessa ja kolmannessa osassa). Hadot katsoi, että Sokrateen hahmo on avain filosofian alkuperäisen käsitteen löytämiseen. Sokraattista terapiaa luonnehti ennen kaikkea yhteys ihmisten välillä. Hadotin toistuva teema on, että filosofeja tulisi arvioida sen mukaan, miten he elävät elämäänsä, mitä he tekevät; ei sen perusteella, mitä he sanovat. Filosofia ilmenee keskustelussa, ei kirjoituksissa ja luennoissa; näin filosofia sellaisena kuin sitä opetetaan yliopistoissa on enimmäkseen vääristymä alkuperäisestä. Foucault
Foucault tarkoittaa seuraavia: Seksuaalisuuden historia
Seksuaalisuuden historia () on ranskalaisen filosofin ja tieteenhistorioitsijan Michael Foucaultin vuosina 1976–1984 kirjoittama ihmisen seksuaalisuutta käsittelevän tutkimuksen aloitus. Tutkimus jäi kesken hänen kuollessaan. Joseph Fouché
Fouchén isä oli merimies ja hän kaavailikin pojastaan merimiestä. Pojan fyysinen kunto ei kuitenkaan soveltunut tähän joten tämä kouluttautui virkamieheksi. Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen hän kuului jakobiiniklubiin, mutta onnistui välttämään giljotiinin hirmuvallan aikana. Napoleonin noustua ensimmäiseksi konsuliksi tuli Fouchésta poliisiministeri ja hän hoitikin tehtäviään erinomaisesti. Napoleon ei kuitenkaan pitänyt Fouchéa luotettavana ja yritti päästä tästä eroon myöntämällä eron sillä verukkeella, että "Fouché on tehnyt työnsä niin hyvin, ettei koko Ranskassa ole enää ainuttakaan rikollista". Napoleon kuitenkin tarvitsi Fouchéa ja jo kahden vuoden kuluttua tämä palasi virkaansa. Philippe Buonarroti
Buonarroti julkaisi vuonna 1828 Brysellissä Babeufin vuoden 1796 salaliittoa kuvanneen teoksen "Histoire de la Conspiration de l'égalité". Teos nostatti Euroopan vallankumouksellisten keskuudessa uuden kiinnostuksen Babeufin aatteita, kuten omaisuuden yhteisomistusta ja radikaalia egalitarismia kohtaan. ”Babouvismi” inspiroi vuonna 1848 esiin astunutta vallankumouksellisten sukupolvea, joka saattoi näin nähdä itsensä osana vuoden 1789 vallankumouksesta käynnistynyttä jatkumoa. Se vaikutti myös Ranskassa heinäkuun monarkian aikana syntyneeseen varhaiseen kommunismiin. Buonarrotin kirjan on sanottu tämän vuoksi olleen jopa yksi 1800-luvun vaikutusvaltaisimpia poliittisia teoksia. Yli puolen vuosisadan ajan se oli myös tärkein ja lähes ainoa Babeufia käsitellyt lähdeteos. Nicolas Gigault
Nicolas Gigault (1627 – 20. elokuuta 1707) oli ranskalainen urkuri ja barokkisäveltäjä. Julian Reid
Reidin tutkimusalueita ovat etenkin sotaan ja turvallisuuteen liittyvät poliittiset ja filosofiset kysymykset erityisesti Michel Foucault'n kirjoituksien kautta tarkasteltuna. Focault on jatkuvasti esillä myös hänen opetuksessaan. Émile Borel
Félix Édouard Justin Émile Borel (7. tammikuuta 1871 – 3. helmikuuta 1956) oli ranskalainen matemaatikko ja poliitikko. Matemaatikkona hänet tunnetaan perustavasta työstään mittateorian ja toden­näköisyys­laskennan alalla. Noam Chomsky
Chomskyn arvoasema analyyttisessa filosofiassa jatkoi kasvamistaan; vuonna 1971 hän piti Bertrand Russell Memorial Lectures -luennon Cambridgen yliopistossa, joka julkaistiin teoksena ”Problems of Knowledge and Freedom"”" myöhemmin samana vuonna. Hän piti myös Whidden Lectures -luennon McMasterin yliopistossa, Huizinga Lecture -luennon Leidenin yliopistossa Alankomaissa, Woodbridge Lectures -luennon Kolumbian yliopistossa ja Kant Lectures -luennon Stanfordin yliopistossa. Vuonna 1971 hän osallistui televisioituun väittelyyn nimeltä ”Human Nature: Justice versus Power”, ranskalaisen filosofin Michel Foucaultin kanssa Alankomaiden televisiossa. Vaikka Chomsky oli pitkälti samaa mieltä Foucaultin ajatusten kanssa, hän oli kriittinen postmodernismia ja yleisesti ranskalaista filosofiaa kohtaan. Hän uskoi, että ranskalaiset postmodernistiset vasemmistofilosofit käyttivät hämärtävää kieltä, joka ei juurikaan tukenut työväenluokkaa. Hän myös sätti monisanaisesti Ranskaa siitä, että heillä oli ”erittäin nurkkapatrioottinen ja sivistymätön kulttuuri”. Chomsky jatkoi myös kielitieteellisten teoksien julkaisemista; "Studies on Semantics in Generative Grammar (1972)", laajennettu painos "Language and Mind (1972)" ja "Reflections on Language (1975)". Jean Barraqué
Barraquélla ja Michel Foucault'lla oli rakkaussuhde 1950-luvulla. Barraquén sarjallisuus perustuu sävelrivien vähittäiseen muunteluun uusiksi sävelriveiksi läpi teoksen. Tätä tekniikkaa hän nimitti ”lisääntyviksi sarjoiksi”. Harry Halbreichin mukaan ”kammottava epätoivo” leimaa Barraquén tuotantoa, joka on täysin ”kuoleman suuren varjon” hallitsema. Michel Déon
Michel Déon (4. elokuuta 1919 Pariisi – 28. joulukuuta 2016 Galway, Irlanti) oli ranskalainen kirjailija ja Ranskan akatemian jäsen. Philibert Louis Debucourt
Philibert Louis Debucourt (1755–1832) oli ranskalainen kuparinpiirtäjä, taidemaalari ja graafikko, jota Janinet'n ohella pidetään värillisen kuparinpiirrännän etevimpänä edustajana. Hän tuotti vaikuttavaa väritehoa humoristisissa akvatintasyövytyksissään, jotka kuvaavat hienoston elämää ja joista osassa hän käytti jopa yhdeksää väriä. Hän oli arvioiden mukaan havainnoissaan terävä mutta myötätuntoinen ihmiskuvaaja. Seksuaalisuuden historia
Foucault painottaa kirjassaan ruumista, ja näin myös seksuaalisuutta, vallankäytön välineenä. Georges Bidault
Georges Augustin Bidault (5. lokakuuta 1899 Moulins – 27. tammikuuta 1983 Cambo-les-Bains) oli ranskalainen kristillisdemokraattinen poliitikko, joka toimi toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeessä sekä kahdesti Ranskan pääministerinä vuosina 1946 ja 1949–1950. Algerian sodan aikana Bidault ryhtyi yhteistyöhön Charles de Gaullen politiikkaa vastustaneen maanalaisen OAS-järjestön kanssa ja joutui lähtemään maanpakoon. Friedrich Pollock
Friedrich Pollock (22. toukokuuta 1894 Freiburg – 16. joulukuuta 1970 Montagnola, Ticino, Sveitsi) oli marxilaisuuteen suuntautunut taloustieteilijä ja filosofi. Pollock syntyi työläisperheeseen Freiburgiin Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa ja kuoli Ticinossa Sveitsissä. Sukupuolitutkimus
Sosiaalinen konstruktionismi korostaa sukupuolirooleihin kasvamista. Aihetta on käsitellyt erityisesti filosofi Michel Foucault. Hänen mukaansa seksuaalisuuden ilmentymät ovat kulttuurin tuotteita, joiden merkitys on peräisin yhteiskunnallisista diskursseista. Myös muut konstruktionistit ovat korostaneet yhteiskunnan seksuaalisuutta arvottavaa vaikutusta. Sukupuolten väliset psykologiset erot eivät käsityksen mukaan ole biologisesta sukupuolesta riippuvia. Historiallisesti miesten ja naisten työnjako on määräytynyt taloudellisten ja yhteiskunnallisten syiden sekä fyysisten ominaisuuksien perusteella. Sukupuoliroolit, naisellinen ja miehinen käytös, ovat syntyneet työnjaon seurauksena. Hovinaiset
Henkilöitä ei yhdistä poseeraus tai suhde toisiinsa, vaan katsoja, joka näkee tapahtuman kohdasta, jossa kuninkaallinen pari peilin perusteella seisoisi. Katsojasta tulee tavallaan osa kokonaisuutta.
Kuka katsoo ja ketä onkin kysymys, jota usein pohditaan Hovinaisten innoittamana. Muiden muassa Michel Foucault on analysoinut maalauksessa kuvattujen henkilöiden katseita ja katsottuna olemista. Foucault’n mukaan useimmat henkilöistä katsovat jotakin, mikä on heidän ja katsojan välissä. He ovat kääntyneet katsomaan jotakin, joka vastaavasti katsoo heitä. Osa henkilöistä katsoo kuitenkin toisiaan, kuten hovinaiset prinsessa Margareetaa. Sébastien Foucan
Sébastien Foucan (s. 24. toukokuuta 1974 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä, jonka sukujuuret ovat Guadeloupesta. Hän on yksi free runningin kehittäjistä yhdessä ystävänsä David Bellen kanssa. Hän on saanut vaikutteita parkourista ja häntä yleisesti ottaen pidetään "toisen sukupolven" parkourin perustajana David Bellen ohella. Michel Butor
Michel Butor (14. syyskuuta 1926 Mons-en-Barœul, Ranska – 24. elokuuta 2016 Contamine-sur-Arve, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja esseisti. Hän aloitti kirjallisuudessa nouveau roman -tradition. Tunnetuin hänen kirjoistaan on "La Modification", 1957. Se on kirjoitettu kokonaan yksikön toisessa persoonassa. Suomennos "Tänä yönä nukut levottomasti" ilmestyi 1967. François-Noël Babeuf
François-Noël Émile Babeuf [babö'f] (23. marraskuuta 1760 Saint-Quentin – 27. toukokuuta 1797 Vendôme), eli Gracchus Babeuf, oli ranskalainen vallankumousmies, siviiliammatiltaan maanmittari. Hän käytti Gracchus-nimeä roomalaisten 100-luvulla eaa. eläneiden köyhälistön etua ajaneiden Gracchuksen veljesten mukaan. Gustave Flaubert
Gustave Flaubert (12. joulukuuta 1821 Rouen – 8. toukokuuta 1880 Croisset) oli ranskalainen, realistisen suunnan kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti vuonna 1857 ilmestyneestä romaanista "Madame Bovary" (suom. "Rouva Bovary", 1994). Foucault’n heiluri
Foucault’n heiluri [] on heiluri, jolla voidaan osoittaa maapallon pyörimisliike akselinsa ympäri. Nimensä se on saanut keksijänsä, ranskalaisen fyysikon Léon Foucault’n mukaan. Georges Rouault
Georges Henri Rouault (27. toukokuuta 1871 Pariisi – 13. helmikuuta 1958 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän oli tyyliltään ekspressionisti ja fauvisti. Port-Royalin logiikka
1900-luvulla teosta tutki tutki erityisesti Louis Marin ("La Critique du discours", Éditions de Minuit, 1975). Michel Foucault katsoi teoksessaan "Sanat ja asiat" ("Les Mots et les choses", 1966), että "Port-Royalin logiikka" oli yksi nykyaikaisen "épistémèn" perustuksia. René Antoine Ferchault de Réaumur
René Antoine Ferchault de Réaumur [reomy:r'] (28. helmikuuta 1683 La Rochelle – 17. lokakuuta 1757 Saint-Julien-du-Terroux) oli ranskalainen matemaatikko, fyysikko ja biologi, jota kiinnostivat monet tieteenalat, erityisesti entomologia (hyönteistiede). Pieni kirja suurista hyveistä
Comte-Sponvillen ajattelussa voi nähdä yhtymäkohtia muun muassa Michel Foucault’n ja Gilles Deleuzen ajatuksiin. Eniten häneen ovat kuitenkin vaikuttaneet vanhan ajan ajattelijat, erityisesti Aristoteles, Baruch Spinoza ja Michel de Montaigne. Comte-Sponville on ateisti ja materialisti, ja tässä hänen esikuviaan ovat Aristoteles, Lucretius ja Spinoza. Comte-Sponvillen mukaan ihmisen minä on hänen ruumiinsa, ja ihmisen mieli on hänen muistinsa, historiansa. Comte-Sponvillen mukaan ihminen on osa luontoa, ja ihmisellä on moraalisia velvollisuuksia sitä kohtaan. Michel Serrault
Serrault tuli tunnetuksi myös teatterista. Hän voitti parhaan miesnäyttelijän César-palkinnon vuosina 1979, 1982 ja 1996. Hän jatkoi uraansa näyttelijänä 2000-luvulle saakka. Hänellä oli vaimonsa Nitan kanssa lapset Nathalie ja Caroline; Nathaliesta tuli näyttelijä, mutta Caroline kuoli liikenneonnettomuudessa vuonna 1977. Tiedon arkeologia
Tiedon arkeologia ("L’archéologie du savoir") on filosofi Michel Foucault’n kirja vuodelta 1969. Teoksen on suomentanut Tapani Kilpeläinen ja julkaissut suomeksi Vastapaino vuonna 2005. Élisée Reclus
Jean Jacques Élisée Reclus (15. maaliskuuta 1830 Sainte-Foy-la-Grande, Ranska – 4. huhtikuuta 1905 Torhout, Belgia) oli ranskalainen maantieteilijä ja anarkisti. Häntä pidetään yhdysvaltalaisen Henry David Thoreaun ohella varhaisimpana ekoanarkistina. Reclus’n maantieteellinen pääteos on 19-osainen "La Nouvelle Géographie universelle, la terre et les hommes", jota hän kirjoitti lähes 20 vuoden ajan. Reclus sai teoksesta Ranskan maantieteellisen seuran Société de géographien palkinnon vuonna 1892. Gilles Deleuze
Deleuze opetti Vincennesissä vuoteen 1987 asti, jolloin jäi eläkkeelle. Viimeisinä vuosinaan Deleuze julkaisi vielä teokset Foucault’sta ja Leibnizista sekä yhdessä Guattarin kanssa metafilosofisen teoksen "Mitä filosofia on?" Nicolas Fouquet
Nicolas Fouquet tai Foucquet (27. tammikuuta 1615 Pariisi – 3. huhtikuuta 1680 Pignerol), Melunin ja Vaux’n varakreivi ja Belle-Islen markiisi oli ranskalainen valtiomies. Hän oli Ludvig XIV:n valtiontalouden yli-intendentti, kirjailijoiden ja taiteilijoiden suojelija. Hän joutui kuitenkin nuoren monarkin epäsuosioon vuonna 1661 ja tuli vangituksi, jossa kuoli epäselvissä olosuhteissa.
Nicolas Fouquet oli Pariisin parlamentin ja kardinaali Richelieun neuvonantajan ja "Compagnie des îles d’Amerique" -yhtiön osakkaan François Fouquet’n poika. Perhe oli saanut perusvarallisuutensa verkakaupalla ennen sen jäsenten hakeutumista tuomioistuimen virkoihin. Myöhemmin Fouquet’n klaani uskotteli perheen olevan aatelinen, mutta tästä asiasta ei ole olemassa minkäänlaista näyttöä. Suvun vaakunassa on pystyasennossa oleva hopeinen orava punaisella alustalla ja vaakunan vaalilause on «"Quo non ascendet ?"» (suom. Mihin hän ei ylettäisi?). Tosiasiassa «foucquet» tarkoittaa eräässä läntisellä Angevin-seudulla puhutussa murteessa oravaa. Fizeaun–Foucault’n koe
Fizeau–Foucault koe on ranskalaisten fyysikoiden Hippolyte Fizeaun ja Léon Foucaultin vuonna 1850 suunnittelema koejärjestely, jolla he mittasivat valonnopeutta. Laitteisto koostui valonlähteestä, josta tuleva valo heijastui pyörivästä peilistä kohti paikallaan olevaa peiliä, joka oli noin 35 kilometrin etäisyydellä. Pyörivä peili ehti kiertyä valon kulkiessa siitä paikallaan olevaan peiliin ja takaisin. Tämän vuoksi valo heijastui takaisin hieman eri kohtaan kuin mistä se oli alun perin tullut. Jos peilien välinen etäisyys on "h", aika ensimmäisen ja toisen pyörivästä peilistä tapahtuvan heijastumisen välillä on: Michel Rolle
Michel Rolle () oli ranskalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan differentiaalilaskentaan liittyvästä Rollen lauseesta. Rolle toimi Ranskan tiedeakatemian palkattuna jäsenenä, tutkimusaloinaan geometria ja algebra. Hän julkaisi tutkimuksensa lähinnä artikkelimuodossa akatemian "Mémoires"-aikakausjulkaisuissa. Algebrasta Rolle kirjoitti myös kaksi kirjaa. Albert Camus
Albert Camus () (7. marraskuuta 1913 Mondovi, Ranskan Algeria – 4. tammikuuta 1960 Villeblevin, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, lehtimies ja filosofi sekä yksi eksistentialismin ja absurdismin johtohahmoista. François Migault
François Migault (4. joulukuuta 1944 Le Mans – 29. tammikuuta 2012) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 16 Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1972 ja 1974–1975. Hän oli parhaimmillaan 14. vuoden 1974 Ranskan GP:ssä. Hän ei koskaan kilpaillut kunnollisella autolla ja hänen tuloksensa jäivät laihoiksi. Migault kilpaili myös Formula 2 -sarjassa vuonna 1975 Osellalla saavuttaen yhden pisteen. Migault on kilpaillut Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 1971–2001. Charles de Foucauld
Charles Eugène de Foucauld (15. syyskuuta 1858 Strasbourg, Ranskan keisarikunta – 1. joulukuuta 1916 Tamanrasset, Ranskan Algeria) oli katolinen uskonnollinen hahmo ja pappi, joka eli tuaregien parissa Algeriassa. Hänet murhattiin vuonna 1916 tuaregien suojaamiseksi rakennuttamansa linnakkeen portilla. Katolinen kirkko pitää häntä marttyyrinä, ja hänet julistettiin autuaaksi vuonna 2005. Fysiikan historia
Filosofi Francis Bacon tunnetaan tieteellisen menetelmän luojana yhdessä René Descartesin kanssa. Bacon ei varsinaisesti ollut fyysikko, mutta hän oli tieteellisen ajattelun voimakas tukija. Baconin ihanteena oli mehiläinen, joka kokoaa materiaalia muurahaisen tavoin, muttei jätä työtään kesken vaan tekee keräämästään päätelmiä oman järkensä valossa. Tällä Bacon kuvasi luonnontieteen kehittymistä. Yksittäisestä tapauksesta luodaan lainalaisuus, jonka kuuluu kuvata ilmiötä mahdollisimman laajasti. Bacon oli ”tieteen ilosanoman” levittäjä ja hänen tunnuslauseensa oli ”tieto on valtaa”. Tiede ei ollut arvokasta vain siksi, että sen avulla päästiin selville totuudesta. ”Tieto, joka pyrkii vain mielihyvään, on kuin kurtisaani, joka on olemassa nautintoja varten, muttei tuota hedelmää eikä lisäänny.” Baconin mielestä tieteellistä tutkimusta on käytettävä ihmiskunnan hyväksi kaikin keinoin. Hän oli tietyllä tavalla aikaansa edellä, sillä vasta 1800-luvulla luonnontieteelliseen tutkimuksen tuloksia alettiin soveltaa teollisuuteen ja elinkeinoelämään. Léon Foucault
Foucault on myös kehittänyt testin, jota tähtitieteen harrastajat käyttävät kaukoputken peilin testaukseen. Postmoderni filosofia
Vaikutusvaltaisimpia varhaisia postmoderneja filosofeja olivat Michel Foucault, Jean-François Lyotard ja Jacques Derrida. Foucault lähestyi postmodernia filosofiaa historiallisesta näkökulmasta, rakentaen strukturalismille, mutta samalla hylkäämällä strukturalismin palauttamalla historian länsimaiseen ajatteluun ja horjuttamalla samalla sen filosofisten rakenteiden vakautta. Hän myös tutki, kuinka tietoa määritellään ja muutetaan "voimaa" käyttämällä. Michel Foucault
Yhdysvaltojen Ranskaan verrattuna avoimet homo- ja s/m-alakulttuurit innoittivat häntä. Michel Foucault kuoli 25. kesäkuuta 1984 aidsin aiheuttamiin neurologisiin komplikaatioihin. Kirjallisuuden laji
Formalisteja kritisoivat jo Mihail Bahtinin piirin jäsenet. He pitivät kieltä ja kirjallisuutta osiana sosiaalisia käytäntöjä, ja heidän mukaansa lajien kehityksen tutkimisessa pitäisi ottaa huomioon sekä ulkoiset että sisäiset tekijät. Bahtinin lisäksi Michael Foucalt’n diskurssianalyysi on antanut kulttuurihistoriallista näkökulmaa laji ja niiden historioiden tutkimiseen. Tiedekritiikki
Michel Foucault'n (1926–1984) mukaan tiede ja valta kytkeytyvät aina toisiinsa, ja tämän vuoksi tieteen tuloksetkin heijastelevat yhteiskunnan valtasuhteita. Hän viittaa erityisesti Friedrich Nietzscheen ja kuvaa tieteen kenttää taistelukentäksi. Tieteen ja ei-tieteen eli rajanvedon tunnusmerkkien määrittäminen ja jonkin tiedon julistaminen totuudeksi ovat valtakysymyksiä. Hyperteksti
Usein hyperteksti yhdistetään postmoderniin liikkeeseen ja pohjautuu vahvasti Michael Foucault'n, Jean-François Lyotardin, Jacques Derridan, Gilles Deleuzen ja Félix Guattarin filosofioihin.