Kuka oli Makedonian viimeinen hallitsija?
Makedonian valtakunta
Filippos V:n poika Perseus oli Makedonian viimeinen kuningas. Hän ryhtyi uuteen, kolmantena makedonialaissotana tunnettuun sotaan Roomaa vastaan vuonna 171 eaa. Alkumenestyksestä huolimatta Perseuksen armeija kukistettiin Pydnan taistelussa vuonna 168 eaa. ja kuningas vangittiin taistelun jälkeen. Roomalaisia taistelussa johti Aemilius Paullus. Perseus vietiin Roomaan, missä häntä esiteltiin riemusaatossa.
Belsassar
Belsassar (k. 539 eaa.) oli Babylonian viimeisen kuninkaan Nabunaidin poika ja kanssahallitsija. Hän menetti asemansa, kun Persian suurvallan perustaja Kyyros valloitti Babylonian. Nebukadnessar II esitetään Nabunaidin aikakirjoissa Belsassarin isoisänä, mutta tämä saattaa olla propagandaa Nabunaidin valta-aseman vahvistamiseksi, sillä Nabunaid ei kuulunut Babylonian kuninkaalliseen sukuhaaraan. Danielin kirjassa Belsassar esitetään virheellisesti Babylonian kuninkaana ja Nebukadnessarin poikana, joskin "poika" voidaan ymmärtää kuvaannollisesti miespuoliseksi jälkeläiseksi. Géza
Géza oli unkarilaisten päällikkö Árpádin pojanpoika. Unkarilaisissa historiallisissa lähteissä Géza on viimeinen Unkarin hallitsijoista, joihin viitataan Árpádin suorana jälkeläisenä. On mahdollista, että Árpádin muut jälkeläiset olivat saaneet surmansa ennen Gézan valtaannousua vuonna 972. Argeadien hallitsijasuku
Argeadien hallitsijasuku hallitsi antiikin Makedoniaa noin 700-luvulta eaa. 300-luvun eaa. loppuun saakka. Hallitsijasuvun merkittävimpiä jäseniä on Aleksanteri Suuri, joka hallitsi 336–323 eaa. Antipatros
Antipatroksen vanhimmasta pojasta Kassandroksesta tuli myös Makedonian hallitsija ja myöhemmin sen kuningas. Antigonos II
Antigonos II Gonatas (noin 319–239 eaa.) oli Makedonian kuningas 276–239 eaa. Hänen isänsä oli Demetrios I, Antigonos I:n poika. Makedonian valtakunta
Neljännen makedonialaissodan päätyttyä roomalaisten voittoon vuonna 148 eaa. Makedonia liitettiin lopulta Roomaan yhtenä provinssina nimellä "Macedonia", jolloin tetrarkiajaosta luovuttiin. Provinssin pääkaupunkina toimi Thessalonike. Myöhemmin Rooman tetrarkian aikana 200-luvun lopulta jaa. lähtien Thessalonike toimi yhtenä koko valtakunnan hallintokeskuksista. Aleksanteri I (Makedonia)
Aleksanteri I oli Makedonian kuningas 495–450 eaa. Hän oli Amyntas I:n poika. Makedonialaissodat
Toinen makedonialaissota käytiin 200 eaa. — 196 eaa. Rooma kukisti Makedonian täydellisesti. Odovakar
Odovakar (435–493) oli germaaniheimo herulien päällikkö. Hän syrjäytti Länsi-Rooman viimeisen keisarin Romulus Augustuluksen vuonna 476. Hän myös otti hengiltä keisarin isän Oresteen. Odovakar jäi Italiaan kuninkaaksi muodollisesti Itä-Rooman keisarin vasallina. Hän olisi voinut nimittää uuden keisarin nukkehallitsijakseen, mutta päätti kuitenkin palauttaa keisarin tunnusmerkit Itä-Roomaan. Odovakar kuoli, kun Teoderik Suuri valtasi hänen valtakuntansa ja tarinan mukaan syöksi juhlissa Odovakarin omaan miekkaansa. Makedonian valtakunta
Tässä vaiheessa alkoi kuitenkin konflikti laajenevan Rooman valtakunnan kanssa. Rooma halusi estää Makedonian vahvistumisen lännessä. Makedonian kuninkaaksi vuonna 221 eaa. noussut Filippos V solmi vuonna 215 eaa. Rooman-vastaisen liiton karthagolaisen Hannibalin kanssa. Ensimmäisessä makedonialaissodassa vuosina 215–205 eaa. Filippos vielä jossain määrin menestyi, mutta toisessa makedonialaissodassa vuosina 200–197 eaa. roomalaiset voittivat hänet, kun eräät Kreikan kaupungit olivat jääneet sodasta pois. Seuraavina vuosina Kreikan sisäiset levottomuudet ajoivat Filippoksen ahtaalle. Antipatros II
Antipatros II oli Makedonian kuningas vuosina 296–294 eaa. yhdessä veljensä Aleksanteri V:n kanssa. Hän oli kuningas Kassandroksen poika. Vuonna 294 eaa. Demetrios I syöksi Antipatroksen vallasta. Makedonian valtakunta
Todellinen valta oli aluksi Aleksanterin käskynhaltijaksi määräämällä Antipatroksella, joka määräsi seuraajakseen uskollisen sotapäällikkönsä Polyperkhonin. Antipatroksen kuoltua vuonna 319 eaa. hänen poikansa Kassandros nousi Polyperkhonia vastaan. Hän onnistui karkottamaan Polyperkhonin ja saamaan puolelleen Filippos III:n ja tämän puolison Eurydikeen kannatuksen. Polyperkhon kuitenkin liittoutui Olympiaan kanssa. He syrjäyttivät kuningasparin yhteisvoimin vuonna 317 eaa. ja hallitsivat alaikäisen Aleksanteri IV:n sijaishallitsijoina. Filippos III
Filippos III Arridaios (noin 352 eaa. – 25. joulukuuta 317 eaa.) oli Makedonian kuningas 10. kesäkuuta 323 eaa. – 25. joulukuuta 317 eaa. Hän oli Filippos II:n ja tämän thessalialaisen vaimon Filinnan poika, ja Aleksanteri Suuren velipuoli. Makedonian nimikiista
Makedonian nimikiista viittaa yli 20 vuotta jatkuneeseen kiistaan Kreikan ja Makedonian tasavallan välillä. Kreikka vastusti Makedonia-nimen käyttöä haluten varata nimen koskemaan ainoastaan Kreikan antiikin aikaista Makedonian valtakuntaa sekä maan nykyistä Makedonian maakuntaa. Kreikka ja Makedonian tasavalta pääsivät sopuun nimestä 12. kesäkuuta 2018. Sopimuksen mukaan Makedonian tasavallan uudeksi nimeksi tulee ”Pohjois-Makedonia” tai virallisesti ”Pohjois-Makedonian tasavalta”. Sopimus allekirjoitettiin 17. kesäkuuta 2018. Se hyväksyttiin Makedonian parlamentissa 11. tammikuuta 2019 ja Kreikan parlamentissa 25. tammikuuta 2019. Toinen Bulgarian valtakunta
Asen II:n valtakauden jälkeen Bulgarian tilanne huononi. Kreikkalaiset saivat vallattua Konstantinopolin takaisin vuonna 1261, mutta samana vuonna madjaarit olivat jälleen valloittaneet Vidinin. Lisäksi maassa oli alkanut vaikuttaa hesykasmi, jonka jäsenet omistivat elämänsä rukoilulle ja eivät ottaneet osaa valtion menoihin. Seuraavalla vuosisadalla tilanne huononi edelleen, kun Bulgarian kilpailijoiksi ilmaantuivat ottomaanit ja serbit. Toivoa tilanteen helpottumisesta toi kuitenkin tsaari Mihail Shishman (1323–30), joka torjui serbien muodostaman uhan kuolemaansa saakka taistelussa lähellä Kiustendiliä. Viimeinen tehokkaaseen hallintaan kyennyt tsaari Ivan Alexander (1331–71) valtasi joitakin aiemmin menetettyjä alueita ja paransi taloudellisia oloja. Talouden parantuminen johtui kuitenkin osaltaan ottomaaneista, kun näiden vallattua alueita Egeanmereltä kauppareitit muuttuivat. Sodankäynnin takia jouduttiin toisaalta nostamaan verotusta. Aleksandre I
Aleksandre I (ალექსანდრე I დიდი) (1386-1445) oli yhdistyneen Georgian viimeinen kuningas. Hän hallitsi vuosina 1412-1442. Hän yritti palauttaa maataan jaloilleen Timur Lenkin hyökkäysten jälkeen, mutta ei saanut sitä elvytettyä entiseen loistoonsa. Vuonna 1442 Aleksandre luopui vallasta ja vetäytyi luostariin. Hän jakoi valtakuntansa kolmen poikansa kesken, ja antoi osille nimet Imereti, Kakheti ja Kartli. Imeretia säilyi itsenäisenä 1800-luvulle asti, kaksi muuta osaa yhdistyivät pian taas Georgiaksi. Makedonia
Maan suurin ulkomainen investoija on Kreikka, ja sitä seuraavat Kypros ja Bulgaria. Maan tuottoisimmat valtionyritykset myytiin jo yksityistämisen aikana, ja nyt on jäljellä useita tuottamattomia yrityksiä ja niiden uudelleenjärjestelyä. Makedonia on yrittänyt viime vuosina houkutella sijoittajia kunnianhimoisella ohjelmalla, johon kuuluu muun muassa yritysten alhainen verotus. Makedonian valtakunta
Aleksanterin seuraajista Kassandros hallitsi nyt Makedoniaa ja Kreikkaa, Antigonos Monofthalmos (”Silmäpuoli”) Vähää-Aasiaa, Lysimakhos Traakiaa, Ptolemaios Egyptiä ja Seleukos itäisiä satraappikuntia. Molossien hallitsema Epeiros oli Makedonian kanssa liitossa sukusiteen myötä. Varmistaakseen vallan säilymisen omassa suvussaan Kassandros meni vuonna 316 eaa. naimisiin Aleksanteri Suuren sisarpuolen Thessaloniken kanssa. Kassandros liittoutui vuoroin eri diadokkien, esimerkiksi Lysimakhoksen ja Seleukoksen, kanssa ja vakiinnutti asemansa Makedonian hallitsijana. Hän perusti Thessaloniken ja Kassandreian kaupungit ja nimesi itsensä kuninkaaksi vuonna 305 eaa. Makedonian valtakunta
Valtaistuimelle noustuaan Filippos päätti alistaa Kreikan kaupunkivaltiot Makedonian valtaan. Ensin hän karkotti maasta illyrialaiset ja paionialaiset, ja seuraavina vuosina hän valloitti suuren osan Traakiaa ja Pangaionvuoria. Filippoin alue vallattiin vuonna 356 eaa. Vuodesta 354 eaa. lähtien hän valtasi yhä uusia alueita, kunnes saapui vuonna 351 eaa. Bosporille. Vuosina 348–342 eaa. Filippos valloitti Khalkidiken, Thessalian ja Traakian ja liitti ne valtakuntaansa. Filippos sai Makedonialle johtoaseman myös Delfoin amfiktyoniliitossa, jonka kautta hän pääsi vaikuttamaan koko Kreikan asioihin. Nikolai II
Nikolai II (, 18. toukokuuta 1868 Pietari – 17. heinäkuuta 1918 Jekaterinburg) oli Venäjän keisari, Puolanmaan kuningas ja Suomen suuriruhtinas vuosina 1894–1917. Hän oli viimeinen hallitsija Romanovien hallitsijasuvussa, joka kaatui helmikuun vallankumouksessa 1917. Suomessa hänet tunnetaan helmikuun manifestin allekirjoittajana ja venäläistämistoimenpiteiden aloittajana. Hänen johdollaan Venäjä kärsi nöyryyttäviä tappioita muun muassa Venäjän–Japanin sodassa ja ensimmäisessä maailmansodassa. Rauhanomaisten mielenosoitusten raa’an tukahduttamisen sekä Venäjän-Japanin sodan ja ensimmäisen maailmansodan runsaiden venäläistappioiden vuoksi Nikolai tunnettiin vastustajiensa keskuudessa myös nimellä Nikolai Verinen. Myöhemmin Nikolai vaimoineen ja lapsineen teloitettiin Leninin käskystä Venäjän sisällissodan aikana. Nikolai II:n isä ja edeltäjä oli Aleksanteri III. Orestes (Makedonia)
Orestes (300-luvun eaa. alku) oli Makedonian kuningas 399 eaa. – noin 398/7 eaa. Orestes oli kuningas Arkhelaoksen ja erään Kleopatran poika. Antigonidien hallitsijasuku
Hallitsijasuku sai loppunsa Pydnan taistelussa vuonna 168 eaa. jonka jälkeen roomalaiset jakoivat Makedonian neljään autonomiseen tasavaltaan. Luettelo Makedonian kuninkaista
Makedonian kuninkailla oli yleensä useita vaimoja, ehkä siksi että tarjolla olisi aina ollut kruununperillisiä. Kuninkaan kuollessa hänen vanhimmalla aikuisella pojallaan oli yleensä etuoikeus kruunuun. Kuningas valittiin kuitenkin kansankokouksessa, johon osallistuivat asepalvelukseen kykenevät miespuoliset makedonialaiset. Kokous valitsi kuninkaan argeadien suvun keskuudesta. Jos kuninkaalla ei ollut täysi-ikäisiä poikia, valittiin kruununperilliselle yleensä holhooja (), joka myös toimi sijaishallitsijana kuninkaan sijasta. Sijaishallitsija oli yleensä kuninkaan sukulainen. Makedonian nimikiista
Sodan voittajavaltiot eivät kuitenkaan päässeet sopuun Turkilta vallattujen alueiden jakamisesta, minkä vuoksi jo vuonna 1913 syttyi toinen Balkanin sota. Se päättyi Bukarestin rauhaan, jossa alueet jaettiin Kreikan, Bulgarian ja Serbian sekä vuonna 1912 itsenäistyneen Albanian kesken. Kreikka sai tällöin sille nykyisin kuuluvan Makedonian, kun taas nykyisen Makedonian tasavallan alue liitettiin Serbiaan. Makedonian valtakunta
Varhaiselta ja keskiseltä pronssikaudelta noin 3100–1700 eaa. Makedonian alueelta on tehty suhteellisen vähän löytöjä. Myöhemmällä pronssikaudella noin 1700–1050 eaa. alue oli yhteydessä eteläisemmän Kreikan mykeneläiseen kulttuuriin.
Makedonialaiset (etnonyyminä "Makedon", ja "Makedones", ) olivat kreikkalaisen mytologian mukaan saaneet nimensä eponyymiltä heerokseltaan. Toisen perinteen mukaan tämä oli Makednos, arkadialaisen Lykaonin poika, ja toisen perinteen mukaan Makedon, Magneen veli tai Aioloksen poika. Amyntas II
Amyntas II (lisänimeltään ”Pieni”, kuoli 394 eaa.) oli Makedonian kuningas vuosina 395–394 eaa. Amyntas oli Perdikkas II:n lapsenlapsi tämän pojan Menelaoksen kautta. Erään toisen tulkinnan mukaan Amyntas oli kuningas Arkhelaoksen poika.Borza 1992, s. 178 Swazimaa
Swazimaa on Afrikan viimeinen absoluuttinen monarkia. Sitä on hallinnut kuningas Mswati III vuodesta 1986. Hänen edeltäjänsä kuningas Sobhuza II lakkautti perustuslain vuonna 1973 ja kielsi kaikki puolueet. Vuonna 2006 voimaan astunut perustuslakiuudistus jätti puolueiden aseman epäselväksi. CIA määrittelee poliittisiksi yhdistyksiksi seuraavat: African United Democratic Party (AUDP), Imbokodvo National Movement (INM), Ngwane National Liberatory Congress (NNLC) ja People's United Democratic Movement (PUDEMO). Mystras
Bysantin viimeinen keisari Konstantinos XI Palaiologos oli ennen hallitsijaksi tuloaan Morean despootti. Hänet kruunattiin keisariksi Mystraksessa vuonna 1448. Morean viimeinen despootti oli Demetrios Palaiologos. Hänen aikanaan kaupunki antautui osmanien hallitsija Mehmed II:lle vuonna 1460. Vuonna 1464 Sigismondo Malatesta onnistui valloittamaan kaupungin, mutta ei linnoitusta. Venetsialaiset valtasivat kaupungin ja linnan vuonna 1687. Tämän jälkeen kaupunki kukoisti jälleen. Siellä oli noin 40 000 asukasta, mikä on huomattavasti enemmän kuin esimerkiksi nykypäivän Spártin kaupungissa. Mystras oli muun muassa paikallisen silkkiteollisuuden keskus. Amharat
Aksumin kuningaskunnan kultakauden päättyessä 400-luvulla amharoista tuli Etiopian ylänköjen johtava kansa. 600-luvulla islamin ruvettua leviämään amharat jäivät kristittyinä eristyksiin aina portugalilaisten saapumiseen asti 1500-luvulla. Etiopiaa hallitsivat vuosisatojen ajan kristityt hallitsijat, joista monet väittivät polveutuvansa kuningas Salomosta. Etiopia säilyi muslimi- ja eurooppalaisvalloittajilta itsenäisenä aina vuoteen 1935, jolloin Italia miehitti maan. Viimeinen Etiopian keisari Haile Selassie kukistui vallankumouksessa vuonna 1974. Viime aikoina Etiopiassa on ollut sisäisiä ristiriitoja maan eri kansallisuuksien kesken johtuen amharojen hallitsevasta asemasta. Tämä oli yksi syy, minkä takia Eritrea irrottautui Etiopiasta vuonna 1991. Makedonia
Ensimmäisen monipuoluevaalit pidettiin marras-joulukuussa 1990. Enemmistöön nousi nationalistinen puolue (VMRO), ja presidentiksi valittiin kommunistien Kiro Gligorov, joka toimi presidenttinä kaksi kautta. Makedoniassa juhlitaan virallisesti itsenäisyyspäivänä 8. syyskuuta, koska tuona päivänä vuonna 1991 makedonialaiset päättivät kansanäänestyksessä itsenäistymisestä – virallisesti maa kuitenkin julisti itsenäisyytensä vasta 17. syyskuuta. Naapurimaa Bulgaria tunnusti Makedonian itsenäisyyden ensimmäisenä. Bulgaria ei kuitenkaan tunnustanut Makedoniaa kansakuntana eikä Makedonian kieltä pitäen sitä osana bulgarian kieltä. Myös Slovenia, Kroatia, Turkki ja Filippiinit olivat ensimmäisten tunnustaneiden joukossa. Kreikka ei tunnustanut Makedonian itsenäisyyttä nimikiistan vuoksi. Venäjä tunnusti maan itsenäisyyden vuonna 1992 ja Yhdysvallat vuonna 1994. Vuoteen 1995 tultaessa Kiina ja useat EU-maat olivat tunnustaneet Makedonian itsenäisyyden. Eretria
Eretria sai joksikin aikaa demokraattisen hallinnon, mutta lopulta Makedonia nosti tyranniksi Kleitarkhoksen, joka hallitsi Makedonian alaisuudessa vuoteen 341 eaa. Khaironeian taistelun vuonna 338 eaa. jälkeen Eretria jäi kokonaan Makedonian vallan alle. Seuranneen sadan vuoden aikana kaupungin kukoistus jatkui. Se oli Euboian merkittävin ja hallitsi pääosaa saaren eteläosasta. Eretriassa toimi muun muassa sieltä kotoisin olleen Menedemoksen johtama eretrialainen filosofikoulukunta. Kaupungista oli kotoisin myös taidemaalari Filoksenos. Roomalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 198 eaa., minkä jälkeen se taantui, vaikkakin rakennettiin uudelleen. Lopullisesti Eretria tuhoutui Mithridateen sodissa 87–86 eaa., ja autioitui tämän jälkeen. Makedonia
Makedonia on etnisesti monimuotoinen valtio. Suurin väestöryhmä maassa on makedonialaiset, joita on noin 64 prosenttia koko väestöstä (noin 1 300 000 henkeä). Maassa asuu noin 500 000 albaania, eli 25 prosenttia väkiluvusta, suurimmaksi osaksi maan länsi- ja luoteisosissa. Pienempiä vähemmistöjä ovat turkkilaiset (78 000 tai 3,9 prosenttia), romanit (54 000 tai 2,7 prosenttia) ja serbit (36 000 tai 1,8 prosenttia). Jäljelle jäävään 2,5 prosenttiin väestöstä kuuluu monia pieniä vähemmistöjä, kuten aromanialaiset, bosniakit, kroaatit, egyptiläiset, kreikkalaiset ja bulgarialaiset. Toinen diadokkisota
Toinen diadokkisota käytiin vuosina 319–315 eaa. Aleksanteri Suuren seuraajien eli diadokkien välillä. Sodan jälkeen Kassandros oli kiistaton Makedonian hallitsija. Antigonos I taas hallitsi miltei kokonaan Aleksanteri Suuren valtakunnan itäosaa. Arkhelaos (Makedonia)
Arkhelaos oli Makedonian kuningas 413–399 eaa. Arkhelaos oli Perdikkas II:n poika. Makedonian valtakunta
Filippoksen kuoltua kuninkaaksi nousi tämän poika Aleksanteri Suuri, joka toimi kuninkaana 336–323 eaa. Hän teki Makedoniasta maailmanvallan, jossa vallitsi hellenistinen kulttuuri.
Aleksanteri varmisti ensin valtansa Kreikassa varmistamalla armeijansa ja liittolaistensa tuen. Theban kapinoidessa hän kukisti kapinan julmasti ja tuhosi kaupungin. Makedonian johtoon, käskynhaltijaksi poissaolonsa ajaksi, Aleksanteri asetti Antipatroksen. Nabis
Nabis (noin 250 eaa. - 192 eaa.) oli Spartan kuningas vuosina 206 eaa. - 192 eaa. Hän oli Spartan viimeinen kuningas. Hänen isänsä oli eräs Demaratos, joka ehkä kuului Eurypontidien sukuun, josta yksi Spartan kahdesta kuninkaasta yleensä valittiin. Nabis seurasi Makhanidasta, joka kuoli Mantineian taistelussa vuonna 207 eaa. Antipatros
Filippoksen salamurhan jälkeen hän asettui Aleksanterin puolelle. Kun Aleksanteri lähti valloittamaan Persiaa, Antipatros jäi Makedoniaan hallitsijaksi. Aleksanteri otti mukaansa parhaat joukkonsa ja Antipatroksella oli kova työ puolustaa Makedoniaa ja pitää Korintin liitto kasassa. Vuonna 332 eaa. Traakia kapinoi ja seuraavana vuonna Antipatros joutui taistelemaan Spartan kuningasta Agis III:a vastaan. Agis sai tukea persialaisilta ja oli palkannut Issoksen taistelusta selvinneet kreikkalaiset palkkasoturit. Antipatros kukisti spartalaiset Megalopoliksen taistelussa vuonna 330 eaa. (tai 331 eaa.). Miklós Geregye
Miklós Geregye () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi vuosien 1265–1270 aikana Transilvanian voivodina. Hän oli viimeinen voivodi, jonka Unkarin kuningas Béla IV nimitti. 
Miklós tuki kuningas Béla IV:tä hänen käydessään valtataistelua poikaansa Tapani V:sta vastaan. Tapani V:den tullessa kuninkaaksi 3. toukokuuta vuonna 1270 Miklós pakeni maasta ja pääsi Böömin kuningas Ottokar II Přemyslin suojelukseen. Miklós osallistui seuraavan vuonna sotaretkeen Unkaria vastaan Ottokar II:n joukoissa. Ottokarin ja Tapani V:n välisen rauhansopimuksen jälkeen loppuvuodesta 1271 Miklós palasi Unkariin, mutta sai takaisin vanhan aatelisasemansa vasta Tapani V:n kuoltua 6. elokuuta 1272. Hän toimi uudelleen Transilvanian voivodina 1272–1273. Perdikkas III
Perdikkas III oli Makedonian kuningas vuosina 364–359 eaa. veljensä Aleksanteri II:n jälkeen. Perdikkas oli Amyntas III ja Eurydiken poika. Kun Aloroksen Ptolemaios murhasi Aleksanterin Perdikkas oli vielä alaikäinen ja Ptolemaios hallitsi hänen sijaansa. Lopulta Perdikkas murhasi Ptolemaioksen ja otti vallan omiin käsiinsä. Luettelo Makedonian kuninkaista
Sijaishallitsijat ja valtionhoitajat Kumanovon taistelu (2015)
Makedonian albanialaisvähemmistö kapinoi vuonna 2001, mutta taistelut päättyivät Makedonian hallituksen annettua albanialaisille lisää oikeuksia. Makedonialaisten ja albanialaisten välit pysyivät kuitenkin kireinä. Albanialaiset muodostavat noin neljänneksen Makedonian väestöstä. Ennen Kumanovon taistelua maassa oli myös poliittinen kriisi, kun maan oppositio syytti hallitusta väärinkäytöksistä ja esimerkiksi salakuuntelusta. Makedonian poliisin mukaan huhtikuussa 2015 noin 40:n miehen joukko oli ylittänyt Kosovon rajan vallaten poliisiaseman Gosincen kylässä ja vaatien albanialaisvaltion perustamista. Korupedionin taistelu
Korupedionin taistelu käytiin vuonna 281 eaa. Se oli viimeinen niin sanottujen diadokkisotien, eli Aleksanteri Suuren seuraajien välisten sotien taistelu. Vastustajina olivat Makedonian kuningas Lysimakhos ja Persian kuningas Seleukos I. Lysimakhos oli hallinnut Traakiaa Ipsoksen taistelun jälkeen ja oli vähän aikaisemmin saanut hallintaansa myös Makedonian. Makedonian nimikiista
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Serbiasta tuli osa Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskuntaa, joka myöhemmin sai nimen Jugoslavia. Nykyisen Makedonian tasavallan alue kuului tällöin Etelä-Serbiaan Vardar Banovinan maakuntana. Toisessa maailmansodassa akselivallat valloittivat vuonna 1941 suurimman osan Jugoslaviaa. Akselivaltoihin liittyi myös Bulgaria, joka samana vuonna miehitti sekä osan nykyisen Makedonian tasavallan aluetta että Kreikan Makedonian. Kesäkuussa 1941 Bulgaria ja Italian Albania jakoivat nykyisen Makedonian tasavallan alueen keskenään. Makedonian maantiede
Makedonia sijaitsee Šar- ja Rhodope-vuorten välissä Vardar-joen laaksossa. Makedonian etelärajalla sijaitsee kolme suurta järveä, jotka raja leikkaa kahtia – Ohrid, Prespa ja Dojran. Maan alue on seismisesti aktiivista ja siellä on ollut useita tuhoisia maanjäristyksiä, viimeisin vuonna 1963, jolloin pääkaupunki Skopje vaurioitui pahoin.
Makedonian kymmenen korkeinta vuorta ovat:Makedonian ilmastoon kuuluvat kylmät talvet ja lämpimät kesät. Ylänköalueilla on talvisin pitkään lunta. Skopjen tilastot edustavat maan tyypillistä ilmastoa melko hyvin. Siellä on heinä- ja elokuun keskimääräinen päivän ylin lämpötila noin 30 astetta, ja keskimääräinen alin joulukuusta helmikuuhun pakkasen puolella. Filippos IV
Filippos IV (k. 297 eaa.) oli Makedonian kuningas lyhyen ajan vuonna 297 eaa. Hänen isänsä oli Kassandros, yksi Aleksanteri Suuren seuraajista, joka oli kaapannut vallan Makedoniassa. Filippos ei ehtinyt hallita kuin lyhyen ajan isänsä kuoleman jälkeen. Makedonian nimikiista
Ratkaisua pitkään jatkuneeseen kiistaan etsittiin uusin ponnistuksin vuodesta 2017 kesään 2018 saakka. Makedonian puolelta neuvotteluhalukkuutta lisäsi uuden Zoran Zaevin johtaman hallituksen halu edistää EU:n hakuprosessia sekä liittyä Natoon jo vuoden 2018 aikana. Kreikassa puolestaan Aléxis Tsíprasin hallitus oli ollut aiempia hallituksia halukkaampi edistämään sovintoa. Kreikkalaiset ehdottivat, että Makedonian tasavalta valitsisi nimeensä jonkun etuliitteen erotuksena Kreikan Makedoniasta, jolloin maan nimi voisi olla esimerkiksi ”Ylä-Makedonia”, ”Uusi Makedonia”, ”Pohjois-Makedonia”, ”Slavo-Makedonia” tai ”Vardarin Makedonia”. Adarnase I
Adarnase oli Iberian viimeisen kuninkaan Bakur III:n poika ja Kakhetin herttua (eristavi). Vuonna 627 hän auttoi Bysantin ja kasaarien armeijaa Tbilisin piirityksessä, joten Bysantin keisari Herakleios teki hänestä Iberian hallitsijan teloitettuaan sassanideja kannattaneen Stepanoz I:n. Joskus vuosien 637 ja 642 välillä (eli al-Qādisiyyahin taistelun jälkeen ja ennen Nihawāndin taistelua) hän liitti joukkonsa yhteen Albanian prinssi Džavanširin kanssa ja hyökkäsi Iranin varuskuntiin Albaniassa. 
600-luvun historioitsija Movses Kaghankatvatsin mukaan Adarnasella oli kolme bysanttilaista arvonimeä. Taidehistorioitsija Vakhtang Džobadzen mukaan hän oli sama henkilö kuin kunniakonsuli Adarnase (Adrnerse hypatos), joka mainitaan kaiverruksessa Džvarin luostarissa Mtskhetassa. Cyril Toumanoff kuitenkin väittää, että kaiverruksen Adrnerse tarkoittaa 600-luvun lopussa hallinnutta Adarnase II:ta. Hänen muut arvonimensä olivat todennäköisesti patricius ja mahdollisesti stratelates. Antigonos III
Antigonos III oli Makedonian kuningas vuosina 229–221 eaa. Hän oli Antigonos Gonatasin veljenpoika. Demetrios II:n kuoltua Antigonoksesta tuli Demetrioksen pojan Filippos V:n holhooja. Vuonna 227 eaa. Antigonos meni naimisiin Demetrioksen vaimon Fthian kanssa ja syrjäytti nuoren Filippoksen. Gabienen taistelu
Ilmeisesti Eumenes ei luottanut kaikkiin liittolaisiinsa. Jokin tapahtuma Makedoniassa oli saattanut horjuttaa Eumeneen asemaa. Makedonian kuningas ja Aleksanteri Suuren veli Filippos III murhattiin lokakuussa 317 eaa., mutta tämä tieto ei ole voinut ehtiä Gabieneen ennen taistelua, koska se olisi entisestään vahvistanut Eumeneen asemaa. Kesällä 317 eaa. Filippos III:n vaimo Eurydike oli riidellyt Makedonian valtionhoitajan Polyperkhonin kanssa ja lopulta syrjäyttänyt tämän ja nimittänyt Kassandroksen uudeksi valtionhoitajaksi. Luultavasti Eumeneen nimitys peruttiin samalla. On mahdollista, että itään oli saapunut tietoja Polyperkhonin syrjäyttämisestä ja poliittisesta sekasorrosta Makedoniassa. Eumenes ja hänen liittolaisensa olivat eristettyinä lännestä, koska Seleukos hallitsi Babyloniaa ja Susianaa. Aikaisemmin oli odotettu, että Polyperkhon olisi saapunut Makedoniasta kuninkaallisen armeijan kanssa kukistamaan Antigonosta. Nyt oli selvää, ettei näin tulisi käymään. Antigonidien hallitsijasuku
Antigonidien hallitsijasuku oli makedonialainen kuningassuku, jonka perusti Aleksanteri Suuren kenraali Antigonos Monofthalmos. Antigonos hallitsi aluksi Vähässä-Aasiassa, mutta muut ns. diadokit kukistivat hänet Ipsoksen taistelussa vuonna 301 eaa. Antigonoksen poika Demetrios I Poliorketes selvisi taistelusta elossa. Hän sai vallattua Makedonian muutamaa vuotta myöhemmin. Demetrios syöstiin kuitenkin vallasta ja hän kuoli vankilassa. Sekavahkon kauden jälkeen kuninkaaksi nousi Demetrioksen poika Antigonos II Gonatas. Ptolemaios Keraunos
Ptolemaios Keraunos ("Salama") (? – 279 eaa.) oli Makedonian kuningas 281–279 eaa. Hän oli Egyptin faarao Ptolemaios I:n ja tämän kolmannen vaimon Eurydiken, Antipatroksen tyttären, poika. Paionia
Paionialaisia hallitsivat aluksi kuninkaat. Makedonian kuningas Filippos II kukisti paionialaiset 300-luvulla eaa. ja liitti Paionian Makedonian alaisuuteen. Paionialaiset saivat pitää vanhan hallintotapansa. Aleksanteri Suuren aikaan agrianeja hallitsi kuningas Langaros, joka lähetti Aleksanterin avuksi joukon kevytaseisia sotilaita, jotka olivat erityisen taitavia vuoristoisessa maastossa käytävässä sodankäynnissä. Aleksanteri Suuri
Aleksanteri Suuri eli Aleksanteri III (; noin 20. heinäkuuta 356 eaa.–10. kesäkuuta 323 eaa.) oli Makedonian kuningas 336–323 eaa. Hän oli antiikin merkittävimpiä sotapäälliköitä; hän valloitti muun muassa Egyptin ja Persian valtakunnan ja eteni aina Intiaan asti. Kroatian historia
Ladislauksen seuraaja Kálmán jatkoi edeltäjänsä pyrkimyksiä liittää Kroatia Unkariin. Hän kukistikin 1097 kilpailijansa Petar Svačićin ja otti vallan viimeiseltä kroaattikuninkaalta. Kálmán määräsi 1102 "pacta conventa" -sopimuksen, jonka mukaan Unkari ja Kroatia olivat erilliset entiteetit yhteisen Unkarin kruunun alaisuudessa. Vaikka Kroatian johtoon asatettiin oma varakuninkaansa ("ban") ja se sai oman parlamenttinsa, unkarilaiset jättivät kroatialaisaatelin sivurooliin. Kálmán vakuutti 1107 dalmatilaiset aateliset liittämään rannikkoalueet Venetsialta Unkarille. Kálmánin kuoleman jälkeen 1116 Venetsia hyökkäsi Biogradiin ja Lošinjin, Pagin, Rabin ja Krkin saarille. Zadarista oli tullut Dalmatian merkittävin kaupunki, ja se pystyi vielä 1190-luvulla vastustamaan venetsialaisten valtausyrityksiä. Venetsian doge maksoi 1202 neljännen ristiretken sotilaille, jotka paavi Innocentius III:n vastustuksesta huolimatta piirittivät Zadarin ja valtasivat sen. Pydnan taistelu
Pydnan taistelu käytiin Rooman tasavallan ja Makedonian valtakunnan välillä 22. kesäkuuta 168 eaa. Taistelussa Lucius Aemilius Paulluksen johtama Rooman armeija voitti kuningas Perseuksen komentaman makedonialaisarmeijan. Sen tuloksena kolmas makedonialaissota päättyi, ja Makedonia sekä myöhemmin koko Kreikka päätyivät roomalaisten haltuun. Perdikkas II
Perdikkas II oli Makedonian kuningas noin 454–413 eaa. Hänen isänsä oli Aleksanteri I. Perdikkas oli kuningas peloponnesolaissodan aikana. Sodan eri vaiheiden aikana hän oli liitossa niin Ateenan kun Spartankin kanssa. Perdikkaan tärkein tavoite oli kuitenkin Makedonian olojen vakiinnuttaminen. Makedonian valtakunta
Makedonian valtakunta (, ) oli antiikin aikainen helleeninen valtakunta, jonka ydinaluetta oli nykyisen Kreikan pohjoisosa eli Makedonia. Valtakunnan pääkaupunki oli alun perin Aigai ja myöhemmin Pella. Makedonialaissodat
Kolmas makedonialaissota käytiin 171 eaa. — 168 eaa. Filippoksen kuoltua hänen poikansa Perseus yritti nousta roomalaisia vastaan. Sodan jälkeen Makedonia jaettiin neljään pienempään Rooman hallintaan kuuluvaan alueeseen. Babylonia
Babylonian viimeinen kuningas oli haaveellisuuteen taipuvainen Nabu-na'id (Nabonidus) vuosina 556–539 eaa., jonka puolesta valtaa piti hänen varakuninkaansa Belsharutsur, jota Raamatussa sanotaan Belsassariksi. Akemenidi Kyyros II Suuren johtama Persia oli alkanut hiljalleen vallata Babylonin alueita tämän viimeisinä elinvuosina. Koska Nabunaid hylkäsi vanhat jumalat kuten Mardukin ja ryhtyi palvomaan Kuun jumalaa, papisto liittoutui Persian suurkuninkaan kanssa, joka valtasi Babylonian noin kuukauden taistelun jälkeen, joka käytiin Opisissa. Sippar ja Babylon antautuivat taisteluitta. Kyyros II oli hankkinut vallan Meediassa 549–546 eaa. ja julistautunut Persian kuninkaaksi. Babylonialaiset yrittivät kaapata vallan kaksi kertaa ennen Dareios I:n valtaan tuloa 522–521. Suuri väestökeskus Babylon kapinoi vielä Persian mahtia vastaan 521–514 eaa., esimerkiksi vielä kerran 482 eaa. Kserkses I:n aikana. Babylon oli merkittävä vielä Aleksanteri Suuren aikana, se oli kaupunki, jossa tämä kuoli 323 eaa. Babylonia hävitettiin näissä kapinoissa, ja se lakkasi olemasta asuttu vasta seleukidien aikoihin. Seleukos sai Babylonin kaupungin valtaansa 321 eaa., ja sen jälkeen kaupunki kreikkalaistui elintavoiltaan. Noin 64 eaa. Eufratista tuli Rooman valtakunnan ja Parthian raja, ja kauppatiet siirtyivät pois Eufratin laaksosta, ja kaupungista tuli merkityksetön. Kreikkalaisen historioitsija Strabonin käydessä kaupungissa ajanlaskun alun aikoihin kaupunki oli lähes autio. Ptolemaios Aloroslainen
Ptolemaios Aloroslainen (kuoli 365 eaa.) oli makedonialainen ylimys. Hän oli Makedonian hallitsija ja ehkä kuningas vuosina 367–365 eaa. Olympiodoros nuorempi
Olympiodoros oli viimeinen pakanallinen oppinut, joka piti yllä platonilaista perinnettä Aleksandriassa (katso Aleksandrian koulukunta). Hänen kuoltuaan koulukunta siirtyi kristityille aristoteelikoille ja siirrettiin lopulta Konstantinopoliin. Olympiodoros itse vältti vainot, joista monet hänen aikalaisena (esimerkiksi Hierokles Aleksandrialainen) kärsivät, mahdollisesti koska Aleksandrian koulukunta ei juurikaan osallistunut politiikkaan (kuten keisari Julianus Luopion hankkeeseen palauttaa mithralainen kultti), sekä mahdollisesti siksi, että se oli opillisempi ja vähemmän uskonnollinen kuin Ateenan Akatemia. Sosthenes
Sosthenes oli Makedonian hallitsija vuosina 279–277 eaa. Ennen Sosthenesta hallitsivat Ptolemaios Keraunos, joka kaatui taistelussa kelttejä vastaan. Ptolemaioksen jälkeen hallitsivat lyhyen ajan Meleagros ja Antipatros Etesias. Sosthenes valittiin kuninkaaksi sen jälkeen kun hän oli kukistanut keltit taistelussa. Hän ei kuitenkaan suostunut käyttämään kuninkaan titteliä. Hänen ansiostaan Makedonia ei vajonnut täydelliseen sekasortoon kelttien hyökkäyksen aikana. Sosthenes hallitsi kahden vuoden ajan, jonka jälkeen hän kuoli. Mansaari
1200-luvulla Mansaaren hallitsijat hakivat turvaa Norjan hallitsijoista turvatakseen riippumattomuutensa vahvoilta naapureiltaan. Saaren viimeinen kuningas oli Magnus II, jonka kuoleman jälkeen vuonna 1265 saari joutui Norjan ja Skotlannin kiistakapulaksi. Skotlanti sai saaren pysyvästi haltuunsa vuonna 1275 mutta säilytti sen itsehallinnon. Vuonna 1333 saari siirtyi Englannin kuninkaiden käsiin. He nimittivät saaren hallitsijoiksi ylimyksiä, jotka kutsuivat itseään Mansaaren kuninkaiksi ja myöhemmin herroiksi. Ivan Mihailov
Ivan Mihailov (), tunnettiin myös nimellä Vantšo Mihailov (Ванчо Михайлов), (26. elokuuta 1896 Novo Selo, Makedonia Ottomaanien valtakunta – 5. syyskuuta 1990 Rooma, Italia) oli bulgarialainen vallankumouksellinen, Makedonian vallankumousliikkeen (VMRO) johtaja vuodesta 1924. Arkhelaos (Makedonia)
Arkhelaoksen astuessa valtaan Ateena oli juuri kokenut tappion Sisilian sotaretkellä. Ateena tarvitsi uuden laivaston, ja Makedonia oli ainoa paikka josta sellaisen voisi hankkia. Arkhelaos halusi vahvistaa ja uudelleen organisoida Makedonian valtion ja ateenalaiset olivat valmiita auttamaan häntä tässä. Ateenalaiset auttoivat Arkhelaosta Pydnan piirityksessä. Pydna oli tuolloin itsenäinen kreikkalainen kaupunki keskellä Makedoniaa. Ateenalaisten avulla kaupunki vallattiin, siirrettiin jonkin matkaa sisämaahan ja perustettiin uudelleen makedonialaisena kaupunkina. Kolmas makedonialaissota
Kolmas makedonialaissota, joskus myös kolmas Makedonian sota, käytiin Rooman tasavallan ja Makedonian valtakunnan välillä vuosina 171–168 eaa. Se oli nimensä mukaisesti kolmas Makedonian ja Rooman välisistä sodista. Makedonian kuningas Filippos V:n kuoleman jälkeen vuonna 179 eaa. valtaan oli noussut hänen poikansa Perseus, joka alkoi pian laajentaa vaikutusvaltaansa kreikkalaisessa maailmassa. Perseuksen toimet nostivat kuitenkin roomalaisten epäilykset häntä kohtaan, ja lopulta he julistivat sodan Makedonialle vuonna 171 eaa. Vaikka Perseus ei ollut sotilaallisesti kovinkaan lahjakas, hän onnistui torjumaan roomalaiset kolmen vuoden ajan. Konsuli Lucius Aemilius Paulluksen joukot löivät lopulta Perseuksen Pydnan taistelussa 22. kesäkuuta 168 eaa. Perseus vangittiin ja vietiin Roomaan ja Makedonian kuningaskunta lakkautettiin. Makedonia jaettiin neljään tasavaltaan, ja koko Kreikan niemimaa joutui Rooman vaikutusvallan alaisuuteen. Makedoniasta tehtiin lopulta Rooman provinssi 20 vuotta myöhemmin. Filippos V
Filippos V (, 238–179 eaa.) oli Makedonian kuningas 221–179 eaa. Hän oli Demetrios II:n poika ja kuului Antigonidien hallitsijasukuun. Isänsä kuollessa vuonna 230/229 eaa. Filippos oli vain yhdeksän vanha. Hänen serkkunsa Antigonos Doson toimi maan hallitsijana aina kuolemaansa asti vuonna 221/220 eaa. Filippos oli tällöin 18-vuotias. Tänään Makedonian yllä
Денес над Македонија (”Tänään Makedonian yllä”) on Makedonian kansallislaulu. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Vlado Maleski vuonna 1943 tai 1944. Toisen maailmansodan jälkeen, kun Makedoniasta tuli yksi uuden Jugoslavian osatasavalloista, laulusta tuli sen kansallislaulu. Kun Makedonia itsenäistyi Jugoslavian hajoamisen jälkeen 1991, tuli laulusta Makedonian tasavallan kansallislaulu. Kolmas makedonialaissota
Vaikka Makedonia oli nyt roomalaisten hallussa, vihollisuudet eivät loppuneet. Vuonna 150 eaa. alkoi neljäs makedonialaissota, kun muuan Andriskos yritti perustaa Makedonian kuningaskunnan uudelleen. Hän nousi kuninkaaksi nimellä "Filippos VI" ja väitti olevansa Perseuksen poika. Mutta makedonialaiset hävisivät roomalaisille jälleen kerran, minkä jälkeen tasavallat lopetettiin ja Makedoniasta tuli Rooman laajenevan valtakunnan ensimmäinen provinssi.Antiikin ajan historioitsijoista muun muassa Livius kertoo sodasta yksityiskohtaisesti kirjoissaan 42–44. Liviuksen lähteenä toimi Polybioksen kuvaukset. Myös Dio Cassius ja Appianos kertovat sodan tapahtumista. Antipatroksen hallitsijasuku
Antipatroksen hallitsijasuku tai Kassandroksen hallitsijasuku oli antiikin Makedoniaa hallinnut suku. Sen kantaisä oli Aleksanteri Suuren aikana hallitsijana toiminut Antipatros. Antipatroksen poika Kassandros toimi isänsä jälkeen myös Makedonian hallitsijana ennen kuin hän murhasi kuningas Aleksanteri IV:n ja julisti itsensä kuninkaaksi vuonna 306 eaa. Hallitsijasuku hallitsi vuoteen 294 eaa. asti, jolloin Demetrios I syrjäytti Kassandroksen pojat ja valtasi Makedonian. Hallitsijasuku teki paluun vuonna 279 eaa., kun Antipatros II hallitsi 45 päivän ajan. Amyntas IV
Amyntas IV oli Makedonian nimellinen kuningas vuonna 359 eaa. Hän oli Perdikkas III:n poika, mutta oli isänsä kuollessa liian nuori hallitsemaan. Perdikkaan nuoremmasta veljestä Filippoksesta tuli Amyntaan holhooja ja Makedonian hallitsija. Jo samana vuonna Filippos julisti itsensä kuninkaaksi. Amyntas murhattiin Aleksanteri Suuren noustessa valtaan vuonna 336 eaa. Polyperkhon
Polyperkhonin vallassa ei ollut enää jäljellä kuin osia Peloponnesoksesta, mutta hän pystyi vielä väittämään olevansa virallisesti Makedonian hallitsija. Polyperkhonin myöhempiä vaiheita ei tunneta. Makedonian valtakunta
Filippos oli nyt koko Kreikan kiistaton hallitsija, ja maa oli yhdistetty ensimmäisen kerran historiansa aikana. Filippos halusi kuitenkin ulottaa valtansa paljon laajemmalle, ja suunnitteli Persian kukistamista. Vuonna 337 eaa. suuri makedonialaisten ja kreikkalaisten armeija ylitti Hellespontoksen Vähän-Aasian puolelle. Filippos kuitenkin murhattiin sotavalmistelujen aikana tyttärensä häissä vuonna 336 eaa. Makedonian konflikti
Makedonian konfliktiksi kutsutaan vuoden 2001 aikana tapahtuneita aseellisia yhteenottoja Makedoniassa. Konflikti on osa Jugoslavian hajoamissotia, vaikka se puhkesi vuosia Makedonian itsenäistymisen jälkeen, vasta Kosovon sodan jälkimainigeissa. Konflikti albaanitaistelijoiden ja Makedonian hallituksen välillä maan pohjois- ja länsiosissa päättyi NATO:n rauhanturvaajien väliintuloon. Kapinalliset saivat tukea NATO:n hallitseman Kosovon albaaneilta ja Kosovon ja Serbian välisen demilitarisoidun alueen sisseiltä. Taistelut keskittyivät toiseksi suurimman kaupungin, Tetovon ympäristöön. NATO-joukot pysyivät maassa 18 kuukautta. Makedonia lupasi samalla antaa albaanivähemmistölle enemmän poliittisia ja kulttuurisia oikeuksia. Makedonialaissodat
Ensimmäinen makedonialaissota käytiin vuosina 215 eaa. — 205 eaa. Makedonian kuningas Filippos V hyökkäsi Rooman liittolaisia vastaan toisen puunilaissodan aikana. Sota loppui Rooman kannalta epätavallisesti koska Filipposta ei kukistettu lopullisesti ja hän sai pitää suuren osan valtaamistaan alueista. Damaskios
Damaskios (s. noin 480) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hänen katsotaan olleen viimeinen uusplatonikko ja Platonin akatemian johtaja, ja siten viimeinen antiikin kreikkalaisten filosofien pitkässä ketjussa. Stanislaus II Poniatowski
Stanislaus II August Poniatowski (alkuperäinen nimi: "Stanisław Antoni" (myöh. "August") "Poniatowski", 17. tammikuuta 1732 Wołczyn – 12. helmikuuta 1798 Pietari, Venäjä) oli Puolan viimeinen kuningas vuosina 1764–1795. Severus Alexander
Severus Alexander pyrki politiikassaan uudistuksiin mutta hänen hallituskautensa koki suuria sisäisiä ja ulkoisia ongelmia. Valtakunta olisi tarvinnut vahvan johtajan mutta nuori Alexander oli hallitsemisessa avuton ja epäröivä. Hän oli äitinsä Julia Mamaean vallan alla, mutta myös tältä puuttui päättäväisyyttä ja kyvykkyyttä. Alexanderin valtakausi meni kohtuullisesti, kunnes hän lähti itään sotaretkelle persialaisia vastaan. Sota päättyi ratkaisemattomana molempien puolten kärsiessä suuria tappioita. Seuraavaksi hän lähti sotaretkelle Germaniaan, missä hänet murhattiin sotajoukkojen kapinassa. Sotilaat nostivat keskuudestaan keisariksi Maximinus Thraxin. Severus Alexander oli viimeinen Severusten hallitsijasuvun keisari. Makedonian valtakunta
Antigonoksesta alkunsa saanut Antigonidien hallitsijasuku onnistui Antigonoksen pojan Demetrioksen johdolla viimein alistamaan valtaansa Makedonian ja koko muun Kreikan. Myöhemmissä taisteluissa Seleukos kuitenkin sai Demetrioksen vangituksi, ja tämä kuoli vuonna 283 eaa. Pausanias (Makedonia)
Pausanias oli Makedonian kuningas noin vuonna 394 eaa. Pausaniaan isä oli kuningas Aeropos II, joka puolestaan oli Perdikkas II:n poika. Meleagros (Makedonia)
Meleagros oli Makedonian kuningas noin tammikuusta maaliskuuhun vuonna 279 eaa. Hänen isänsä oli Egyptin faarao Ptolemaios I ja hänen äitinsä oli luultavasti tämän vaimo Eurydike. Aleksanteri I (Serbia)
Aleksanteri oli Serbian ruhtinaana ja sittemmin kuninkaana toimineen Milan I:n ainoa lapsi. Vanhempiensa eroprosessin yhteydessä hän oli 1886–1888 äitinsä Natalja Obrenovićin hoivissa, mutta hänet palautettiin sen jälkeen oikeuden määräyksellä isälleen. Kuningas Milan luopui kruunusta alaikäisen poikansa hyväksi 6. maaliskuuta 1889 ja nimitti holhoojahallituksen johtamaan maata. Aleksanteri hajotti holhoojahallituksen 13. huhtikuuta 1893. Valtaan tultuaan hän vieraannutti nopeasti useimmat kannattajansa syrjäyttämällä suositun radikaalipuolueen hallituksesta, kumoamalla vuonna 1894 viisi vuotta aiemmin säädetyn liberaalin perustuslain ja palauttamalla vanhoillisemman vuoden 1869 perustuslain sekä kutsumalla vuonna 1897 ulkomaille vetäytyneen isänsä takaisin Serbiaan asevoimien komentajaksi. Hän myös rajoitti lehdistön- ja yhdistymisvapautta vaientaakseen itseensä kohdistuneen arvostelun. Nämä toimet lisääntyivät Milaniin 1899 kohdistetun epäonnistuneen murhayrityksen jälkeen. Nikola I
Nikola I Petrović-Njegoš (Краљ Никола I Петровић Његош) (7. lokakuuta 1841 Njegoš, Montenegro – 2. maaliskuuta 1921 Antibes, Ranska) oli Montenegron ruhtinas vuosina 1860–1910 ja kuningas 1910–1918. Hänen valtakaudellaan Montenegro sai itsenäisyydelleen kansainvälisen tunnustuksen vuonna 1878. Ensimmäisen maailmansodan aikana se kuitenkin miehitettiin, jolloin Nikolan oli lähdettävä maanpakoon. Hän oli Petrović-Njegošin suvun viimeinen hallitsija. Nikola I sai lempinimen Euroopan appiukko, kun hänen tyttärensä naitettiin eri maiden hoveihin. Bulgarian historia
Toisen maailmansodan alussa Bulgaria oli jälleen puolueeton, mutta Saksa houkutteli valtion puolelleen luvattuaan vanhojen alueiden palutusta. Vuonna 1940 Romania pakotettiin luovuttamaan Dobrudža ja sodan aikana Bulgaria valloitti Makedonian ja Kreikan Länsi-Traakian saavuttaen yhteyden Aigeianmerelle. Kuningas Boris kuoli äkillisesti vuonna 1943. Valtaistuimelle astui hänen kuusivuotias poikansa nimellä Simeon II kolmen sijaishallitsijan kanssa, joista valta oli pääministeri Bogdan Filovilla. Perseus (Makedonia)
Perseus (noin 212–166 eaa.) oli Makedonian kuningas vuosina 179–168 eaa. Hänen isänsä oli Filippos V ja hän kuului Antigonidien hallitsijasukuun. Perseuksesta tuli Makedonian viimeinen kuningas. Roomalaisten kukistettua hänet Makedonia jaettiin neljään autonomiseen tasavaltaan ja sittemmin siitä tehtiin Rooman provinssi. Mstislav
Mstislavin elämä oli jatkuvaa sodankäyntiä. Hän taisteli kumaaneja (1093, 1107, 1111, 1129), virolaisia (1111, 1113, 1116, 1130), liettualaisia (1131) ja Polotskin ruhtinaskuntaa vastaan (1127, 1129). Vuonna 1096 Mstislav löi setänsä Oleg Tšernigovin Kolokša-joella, mistä alkoi vuosisatojen vihanpito sukuhaarojen välillä. Mstislav oli viimeinen yhtenäisen Kiovan Rusin hallitsija, sillä hänen kuolemansa jälkeen valtakunta hajaantui. Johannes IV Laskaris
Kun Mikael valtasi takaisin Konstantinopolin vuonna 1261, käski hän sokaista Johanneksen jottei hän enää pystyisi hallitsemaan. Johannes vangittiin linnaan joka sijaitsi Marmaranmeren rannalla. Hän kuoli vuonna 1305. Johannes IV Laskaris oli viimeinen Laskaris-suvun keisareista. Kassandros
Kassandros (noin 350–297 eaa.), oli Makedonian kuningas vuosina 302–297 eaa. Hän oli Makedonian hallitsijan Antipatroksen poika. Epameinondas
Epameinondas (, noin 418 eaa.–362 eaa.) oli thebalainen sotapäällikkö ja valtiomies, jonka johdolla Theba irtautui Spartan vallasta. Epameinondaan johtama Theban armeija kukisti Spartan armeijan Leuktran taistelussa, minkä jälkeen Theba nousi vähäksi aikaa Kreikassa johtoasemaan. Epameinondas muutti myös Kreikan poliittista karttaa vapauttamalla Spartan alaisuudessa olleen Messenian, jonka heloottiväestö oli elänyt Spartan orjuudessa lähes 200 vuotta. Epameinondaan kuoleman jälkeen Theba menetti kuitenkin valta-asemansa ja joutui 300-luvun eaa. lopulla Makedonian vallan alle. Andriskos
Andriskoksen onnistui kuitenkin paeta ja hän palasi Makedoniaan mukanaan suuri joukko traakialaisia kannattajiansa. Lyötyään preettori Publius Juventiuksen vuonna 149 eaa. Andriskos julistautui kuninkaaksi. Hän valtasi Thessalian ja liittoutui Karthagon kanssa. Tästä alkoi neljäs makedonialaissota. Quintus Caecilius Metelluksen johtama armeija kukisti Andriskoksen vuonna 148 eaa. ja tämä joutui pakenemaan Traakiaan. Paikallinen hallitsija luovutti kuitenkin Andriskoksen roomalaisille. Antipatros
Antipatros Iolaoksen poika (399/398 eaa. - 319 eaa.) oli makedonialainen sotilas ja Makedonian hallitsija vuosina 334–323 eaa. ja uudelleen vuosina 321–319 eaa. Hän hallitsi Makedoniaa Aleksanteri Suuren ollessa valloittamassa Persiaa. Hän oli yksi Aleksanteri Suuren seuraajista eli diadokeista. Antipatroksen poika Kassandros hallitsi Makedonian kuninkaana vuosina 306–297 eaa. Mahmud II
Mahmud II:n hallinnon aika oli vaikea ja hänen aikanaan Osmanien valtakunta menetti Bessarabian Venäjän–Turkin sodassa 1806–1812, Serbian ja Kreikan Kreikan vapaussodassa 1821–1829 sekä Syyrian ja Palestiinan hallinnon Egyptille 1830-luvulla. Tappioista huolimatta Mahmud II oli yksi osmanien merkittävistä hallitsijoista, koska hän käynnisti valta-aikanaan useita merkittäviä hallinnollisia ja sotilaallisia uudistuksia. Yksi tärkeistä oli valtavaksi ja korruptoituneeksi valtionsisäiseksi voimaksi kasvaneen henkivartiokaartin janitsaarien lakkauttaminen. Huomattuaan Mahmudin rakentavan uutta armeijaa, johon hän palkkasi mm. eurooppalaisia kiväärimiehiä janitsaarit nousivat kapinaan. Mahmud kukisti kapinan verisesti ja tuhansia janitsaareja teloitettiin. Koska entinen kaarti oli erittäin epäsuosittu kapinan kukistamista kutsutaan nimellä onnellinen sattuma. Filokrateen rauha
Filokrateen rauha rauha solmittiin vuonna 346 eaa. Ateenan ja Makedonian välillä. Filokrates oli ateenalainen poliitikko joka osallistui rauhansopimuksen neuvotteluihin. Rauha lopetti Ateenan ja Makedonian sodan. Filippos V
Filippoksen hallituskauden aikana Makedonia taisteli Rooman valtakunnan kanssa Balkanin niemimaan herruudesta. Kynoskefalain taistelussa vuonna 197 eaa. roomalaiset kukistivat Filippoksen joukot perusteellisesti. Kodros
Kodros oli Ateenan viimeinen tarunomainen kuningas. Hän hallitsi noin vuosina 1089 - 1068 eaa. Tarun mukaan hän uhrasi henkensä pelastaakseen Attikan joutumasta sinne hyökänneiden doorilaisten valtaan. Argaios I
Argaios I () oli antiikin Makedonian kuningas noin 678–640 eaa. Herodotos kertoo että Argaioksen isä oli Perdikkas I ja että Argaiosta seurasi kuninkaana hänen poikansa Filippos I. Junianus Justinus kertoo lisäksi että Argaios hallitsi maltillisesti ja että hänen alamaisensa rakastivat häntä. Jakobiinit
Viimeiset jakobiinit nähtiin kuningas Ludvig Filipin aikakaudella, mutta ryhmittymä oli enää kalpea haamu entisestään. Viimeisen kuninkaan vapaamielinen ja ainakin näennäisesti demokraattinen hallintotapa – jonka näkyvimmät merkit olivat että hallitsija liikkui kaduilla ilman saattajia, pukeutuneena kuin kuka tahansa varakas mies ja vaati, että häntä puhutellaan nimikkeellä "kansalainen kuningas" ja yksikön kolmannessa persoonassa ("voisiko kansalainen kuningas"), ei ikimaailmassa entisajan epiteetillä "Teidän Majesteettinne" ja monikon toisessa persoonassa eli kuninkaallisessa "Te" -muodossa – vei tosiasiassa puhdin jakobiinien jo ajastaan jääneeltä aatteelta; heidän nimikkeensä oli aivan liian pahasti viattoman veren tahrima, että sen alle hautautui heidän varsinainen sinänsä yhä yleisemmin kannatettu tasavaltalaisuutensa. Vergina
Aigai oli Makedonian valtakunnan pääkaupunki, ja siellä sijaitsi hovin kuninkaallinen palatsi. Tämä teki kaupungista seudun merkittävimmän keskuksen geometrisen kauden lopulla, arkaaisella kaudella ja edelleen klassisen kauden ensimmäisellä puoliskolla, eli noin ajalla 800–400 eaa. Aigailla oli merkittäviä kauppasuhteita ja kulttuurisia yhteyksiä merkittäviin kreikkalaisiin keskuksiin, kuten Ateenaan, Samokselle ja Korinttiin. Kuningas Arkhelaos toi hoviinsa taiteilijoita, runoilijoita ja filosofeja ympäri Kreikkaa 400-luvun eaa. lopulla. Muun muassa Euripides kirjoitti viimeiset tragediansa Aigaissa. Makedonia
Maa vältti väkivaltaisuudet Jugoslavian hajotessa, mutta etniset kiistat veivät sen sisällissodan partaalle kymmenen vuotta myöhemmin. Sen noin kahdesta miljoonasta asukkaasta 65 prosenttia puhuu makedoniaa, neljännes albaniaa. Makedonian tasavalta kattaa vain osan muinaisaikaisen Makedonian valtakunnan alueesta, josta suuri osa kuuluu Kreikan Makedonian maakuntaan. Tämän vuoksi Kreikka ei ole hyväksynyt Makedonia-nimen käyttöä, ja kiista valtion yleisesti hyväksytystä nimestä on kestänyt vuosikymmeniä. Tämä on vaikeuttanut Makedonian pyrkimyksiä päästä Naton ja EU:n jäseneksi. Kreikka ja Makedonia pääsivät sopuun maan nimestä kesäkuussa 2018. Sopimuksen mukaan maan nimeksi tulee Pohjois-Makedonia (Северна Македонија, "Severna Makedonija") tai virallisesti Pohjois-Makedonian tasavalta (Република Северна Македонија, "Republika Severna Makedonija"). Sekä Makedonia että Kreikka ovat tammikuussa 2019 hyväksyneet tehdyn sopimuksen nimenmuutoksesta. Nimenmuutos astuu voimaan erilaisten muodollisuuksien jälkeen arviolta 8. helmikuuta 2019 mennessä. Titus Quinctius Flamininus
Kun Flamininus oli prokonsulina vuonna 197, hän lähti Thessaliaan, Kreikkaan taistelemaan Makedonian kuningasta Filippos V:tä vastaan. Flamininuksen joukot voittivat Filippoksen armeijan ratkaisevassa Kynoskefalain taistelussa ja päättivät näin toisen makedonialaissodan. Vuoden 196 eaa. Isthmian kisoissa Flamininus julisti kaikki Kreikan valtiot vapaaksi Makedonian vallasta. Kaksi vuotta myöhemmin Flamininus palasi Roomaan, missä hän vietti suuren triumfin. Tämän jälkeen hän toimi vielä useissa viroissa, muun muassa kensorina 189 eaa.