Mikä on kellokortti?
Kellokortti
Kellokortti on laite, jolla työnantaja valvoo työtunteja työntekijän tekemien leimausten perusteella. Tavallisesti työntekijä leimaa korttinsa työpaikalle tullessaan ja sieltä pois tullessaan sekä pitäessään taukoja. "Työ ja terveys" -tutkimuksessa (2006) hieman yli puolet (55 %) suomalaisista palkansaajista ilmoitti, että omalla työpaikalla seurataan työajan käyttöä. Kellokortilla tai kulunvalvonnalla valvotaan tutkimuksen mukaan joka kolmatta työntekijää. Aiemmin kellokortit olivat mekaanisia, ja työntekijä leimasi kellokorttinsa käsin. Tieto- ja viestintäteknologian kehitys 1900-luvun viimeisinä vuosikymmeninä on kuitenkin tuonut tullessaan elektroniset valvontajärjestelmät digitaalisine leimauspäätteineen. Monissa nykyisissä kellokorttilaitteissa hyödynnetään matkapuhelimista tuttua tekniikkaa: laitteen sisällä on SIM-kortti, jonka avulla se toimii langattomasti GPRS-verkossa yhteydessä internetiin.
Shakki
Palvelimilla on myös kellot, joten pelaajat voivat sopia pelin ajastuksesta. On mahdollista pelata normaaleja pikapelejä, tai ajanotolla, joka koostuu lyhyehköstä perusajasta ja lisäajasta, jota saa sovitun määrän jokaisesta siirrosta (esimerkkinä 2+12, joka merkitsee 2 minuutin perusaikaa ja pelaaja saa lisäaikaa 12 sekuntia jokaisesta tekemästään siirrosta). Nämä pelimuodot, joita ei voi pelata analogisella shakkikellolla, ovat varsin suosittuja. Pelikortit
Yleisimmin käytössä on angloamerikkalainen korttipakka, johon kuuluu 52 korttia. Angloamerikkalaisessa korttipakassa ovat käytössä ranskalaiset "maat": mustat "pata" (♠) ja "risti" (♣) sekä punaiset "hertta" (♥) ja "ruutu" (♦). Jokaisessa maassa on 13 korttia. Maiden kuviot symboloivat keskiajan yhteiskuntahierarkiaa: pata eli keihäänkärki symboloi aatelia, hertta eli sydän papistoa, ruutu eli nuolenkärki porvaristoa ja sotilaita ja risti eli apila talonpoikia. Euroopassa on useita muita korttipakkoja (mm. saksalainen, sveitsiläinen, italialainen, espanjalainen ja Tarot-kortit), jotka poikkeavat angloamerikkalaisesta pakasta lähinnä eri maiden suhteen. Modulaarinen aritmetiikka
Nykyaikaisen lähestymis­tavan modulaariselle aritmetiikalle kehitti Carl Friedrich Gauss teoksessaan "Disquisitiones Arithmeticae", joka julkaistiin vuonna 1801.
Tutun esi­merkin modu­laari­sen aritme­tiikan käyttö­yhteydestä muodostavat kello­ajat. Kun käytetään 12 tunnin kello­aika­järjestelmää, johon tavalliset kellotaulut yhä perustuvat, kuusi tuntia kello 9:n jälkeen kello on 3. Tavallisessa yhteenlaskussa tosin saataisiin tulokseksi 9 + 6 = 15, mutta kello 12:n jälkeen kello­ajat alkavat uudestaan alusta, sillä vuorokausi on jaettu kahteen 12 tunnin jaksoon. Näin ollen tunnit noudattavat modu­laarista aritme­tiikkaa "modulo" 12. Nykyisin useimmissa maissa käytetään kuitenkin viralli­sesti 24 tunnin järjes­telmää, jossa kello­ajat alkavat uudestaan alusta vasta klo 24:n jälkeen. Jos kello on nyt 12, se on 3 tunnin kuluttua 15, mutta 21 tunnin kuluttua 9 seuraavana päivänä. Tällöin on siis kyseessä modu­laari­nen aritme­tiikka "modulo" 24. Työturvallisuuskortti
Työturvallisuuskortti on työpaikoilla työturvallisuuden edistämiseksi tarkoitettu koulutusohjelma, jossa läpäisyn merkkinä jaetaan erimuotoinen kortti. Kortin saa käytyään kurssin, joka sisältää tietoa työpaikan riskeistä ja työskentelystä riskien kanssa. Työturvallisuuskortti on julkishallinnon käsitteen mukaisesti yleisnimi, jolla viitataan yleisesti määrittelemättömän tahon pitämään työturvallisuuskoulutukseen, jonka suorittamisen merkkinä toimii muovinen tai virtuaalinen kortti. Tähtikartta
Tähtikarttaan liitetään koordinaatit ja kellonaika, jotka kertovat, missä kohtaa maapalloa tähtitaivas on kartan mukainen. Tähtikartan koordinaatit ovat yleensä rektaskensio ja deklinaatio. Ajokortti
Ajokortti on moottoriajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja. Ajokortti ei ole matkustusasiakirja eikä virallinen henkilötodistus. Kellokortti
Jos työntekijät pitävät kellokorttijärjestelmää osoituksena työnantajan joustamattomuudesta, se saattaa vähentää heidän yhteistyöhalukkuuttaan ja työmotivaatiotaan. On kuitenkin todettu, ettei valvonta sinänsä johda ristiriitoihin, vaan kyse on siitä, miten työaikaa seurataan, missä määrin henkilöstö pääsee osallistumaan valvontajärjestelmiä koskevaan päätöksentekoon ja kuinka avoimesti järjestelmän tarpeellisuus heille perustellaan. Lisäksi työajan valvonnan toteutuksessa tulisi kiinnittää huomiota organisaatiokulttuuriin: hyvin toimiva valvontajärjestelmä on räätälöity sitä käyttävän työpaikan tarpeisiin. Mobiilikortti
Mobiilikortti on kanta-asiakaskortin tai jäsenkortin korvaava ohjelma matkapuhelimessa. Kirkonkello
Kirkonkelloja soitetaan yleensä jumalanpalvelusten alkamisen merkiksi sekä myös esimerkiksi häiden tai hautajaisten merkiksi. Joissakin kirkoissa niitä soitetaan muutoinkin tasatunnein. Niitä saattaa olla useampiakin, niin että ne soittavat jotakin sävelmää. Esimerkiksi Helsingin Kallion kirkon seitsemän pronssikelloa soittavat joka päivä klo 12 ja 18 Jean Sibeliuksen kirkkoa varten säveltämää kellokoraalia. Tammisalon kirkko
Kirkon aarteena pidetään tummaäänistä kirkonkelloa, joka on valettu Pariisissa vuonna 1894. Kellon valoi monipuolinen kuvanveistäjä ja taiteilija Sigurd Wettenhovi-Aspa. Esikuvana oli italialaisen kellonvalajan tekemä kello. "Elämän ja kuoleman kello" -nimeä kantava kello oli alun perin tarkoitettu pariisilaiseen nunnaluostariin, mutta päätyi Pariisin maailmannäyttelyyn. Kello oli kaupan ja ostajiakin oli. Vapaaherra Yrjö-Sakari Yrjö-Koskinen havitteli kelloa Viipurin tuomiokirkkoon, mutta kello oli liian kallis. Se päätyi kuitenkin säilytettäväksi Ateneumiin. Helsingin seurakunnat ostivat kellon. Kun kirkon suunnitellut arkkitehti Silvennoinen oli tarkoitus siunata Tammisalon kirkossa vuonna 1967, kirkon tapulissa ei vielä ollut kelloa. Niinpä seurakuntayhtymä sijoitti Pariisista hankitun kellon Tammisalon kellotapuliin. Strasbourgin katedraali
Kellotornissa on myös toinen akselinsa varassa heiluva kello (saksaksi "Zehnerglock", kello kymmenen kello). Matthieu Edelin vuonna 1786 valama kello painaa 2 450 kiloa ja on halkaisijaltaan 1,58 metriä. Aiemmin kello soi aamuisin ja iltaisin kaupunginporttien avautuessa ja sulkeutuessa sekä pimenemisen merkiksi. Nykyään traditiota pidetään yllä soittamalla kelloa joka päivä illalla kello kymmenen. Sitä ei pidä sekoittaa Grüsselhorn-torveen, jota soitettiin joka ilta ylhäältä katedraalista vuoteen 1790 saakka. Soitto kehotti juutalaisia poistumaan kaupungista, jossa heidän oli kiellettyä oleskella porttien sulkemisen jälkeen. Maksukortti
Maksukortti on tavallisesti valmistettu muovista. Sitä kutsutaan joskus ”muovirahaksi”. Ensimmäiset 1950-luvun Diners Club -luottokortit olivat kartonkia. Niillä oli tunnisteena asiakkaan allekirjoitus. Hiukan myöhemmin lisättiin luottokortin numero. Kartonkiset kortit eivät osoittautuneet kovin kestäviksi ja kun korttitiedot kopioitiin ostoskuiteille käsin, syntyi virheitä. Kartonkikortit korvattiinkin pian muovisilla. Ensimmäiset muoviluottokortit olivat 1958 julkaistu "BankAmericard" (Visan edeltäjä) ja American Express 1959. Kiinalainen horoskooppi
Tuntimerkki saadaan syntymähetken kiinalaisesta tunnista. Kiinalainen tunti "shichen" (時辰 shíchén) vastaa kahta länsimaista tuntia, joten vuorokaudessa on 12 tuntia. Standardiajan mukainen syntymäaika pitää muuttaa paikalliseksi ajaksi. Jos syntymän aikaan on ollut käytössä kesäaika, viralliseen syntymätuntiin pitää lisätä yksi tunti. Jos syntymähetki on lähellä kahden tunnin rajaa, on hyvä käyttää tunnin tarkistamiseen neljän pilarin laskentaohjelmaa, joka sisältää pituusastefunktion. Joskus tarkkuuden puute voi tuottaa myös virheellisen päivän, kuukauden ja vuoden, jos tunti on vuorokauden, kuukauden tai vuoden rajalla. Korttiluettelo
Korttiluettelo on korteista koostuva luettelo. Sen perimmäinen tavoite on auttaa löytämään teos kirjaston tietokannasta mahdollisimman nopeasti. Korttiluettelo korvasi kirjamuotoisen luettelon 1800-luvulla ja oli yleisessä käytössä mm. kirjastoissa ja toimistoissa 1900-luvun jälkipuoliskolle asti, minkä jälkeen sen korvasi sähköinen luettelo. Korttiluettelo otti ison askeleen tulevaisuuteen tiedonhallinnassa, sillä sen myötä tiedon järjestäminen muuttui huomattavasti aiempaa joustavammaksi. Kaksikymmentä minuuttia rakkautta
Chaplin on elokuvassa kulkuri, joka varastaa puistossa taskuvarkaalta kellon. Kulkuri antaa kellon taskuvarkaan tyttöystävälle, johon haluaa tehdä vaikutuksen. Kulkuri joutuu tämän takia yhteenottoihin kellon todellisen omistajan taskuvarkaan ja lain kanssa. Kello
Pieniä kelloja, kuten rannekelloja, kannetaan yleensä mukana. Julkisilla paikoilla on yleensä isompia, kiinteitä kelloja. Myös tietokoneissa ja matkapuhelimissa on kello. Aikamerkki
Aikamerkki on kellojen tarkistamiseen käytettävä signaali, joka ilmaisee oikean kellonajan. Aikamerkkejä on annettu eri tekniikoilla, esimerkiksi pudottamalla korkeasta tornista kauas näkyvä aikapallo määrätyllä kellonlyömällä. Nykyään aikamerkkejä lähetetään erityisesti radion välityksellä. Binäärikello
24 tunnin binäärikoodatuissa seksagesimaalikelloissa on 11 tai 17 aikaa näyttävää LED-valoa. Viisi LEDia näyttää tunnit, kuusi LEDiä minuutit ja toiset kuusi LEDiä sekunnit. Kuutta sekuntia näyttävää LEDiä ei tarvita 24 tunnin binäärikoodattuun seksagesimaalikelloon, jos siinä on 11 LED-valoa. Manuaaliset reikäkortit
Nykyään käytössä oleva Memo Magister on tavallaan neulakorttien tietokoneella käytettävä vastine, digitaalinen muistiinpanokortisto. Se on suunniteltu apuvälineeksi mm. tutkijoille ja kirjoittajille, jotka joutuvat tekemään laajoja muistiinpanoja. Tässä kortisto-ohjelmassa voit tehdä muistiinpanosi korttiin, koodata kortit, poimia niitä tietyin hakusanoin kokonaiskortistosta ja lajitella järjestykseen oman makunsa mukaan. Memo Magister- ohjelman lomakkeella (kortilla) on 18 kenttää, joihin voi kirjoittaa tekstiä. Haluamansa kortit voi myös tulostaa paperille tai tallentaa yhdeksi tekstitiedostoksi. Esimerkiksi tutkielmaa tehtäessä voi tietokoneen ruudulle hakea kyseiseen lukuun liittyvät muistiinpanokortit ja selata niitä ruudulla, aikaa säästyy ja paperitulosteen määrä vähenee. Aateliskalenteri
Aateliskalenteri on yleensä kirjan muotoon painettu matrikkeli, jossa kerrotaan ritari- ja aatelissukuihin kuuluvien henkilötiedot. Tunnettuja eurooppalaisia aateliskalentereita ovat esimerkiksi ruotsalainen "Sveriges ridderskap och adels kalender" (1854–), tanskalainen "Danmarks Adels Aarbog" (1884–) ja saksalainen "Genealogisches Handbuch des Adels" (1951–). Coloretto
Coloretto on Michael Schachtin kehittämä ja Abacusspielen julkaisema korttipeli. 77 kortin pakka sisältää 63 värillistä korttia, 3 jokerikorttia, 10 "+2"-korttia sekä yhden lopetuskortin. Värikortteja on seitsemää eri väriä ja niissä on kameleontin kuva. Pelin tarkoituksena on hankkia pisteitä keräämällä mahdollisimman paljon kolmea väriä ja erikoiskortteja. Ajastin
Perinteisiin ajastinpiireihin 8253 (PC:ssä) ja 8254 (AT:ssa) kellotuloihin on kytketty kiteestä vakio 1,193180 MHz taajuus. Taajuus on 1/4 alkuperäisen IBM PC:n kellotaajuudesta. Ajastin 0 on kytketty IRQ0-linjaan. Se aiheuttaa tavallisesti kellokeskeytyksen 18,2 kertaa sekunnissa. Ajastimen 0 Gate on kytketty pysyvästi ykköseksi. Nämä piirit ovat käteviä ajastimia omien keskeytysrutiinien ajastamiseen. Niitä voi käyttää myös tarkkaan ajanmittaukseen.
Yleisesti käytetty analoginen ajastinpiiri on "555". Sen avulla voidan toteuttaa yksinkertaisia ajastimia, joiden toiminta-aika riippuu piiriin liitettyjen kondensaattorien ja vastusten arvoista. Oskillaattori
Oskillaattori on yleisnimitys kaikille jaksollisesti värähteleville järjestelmille. Esimerkiksi jouseen kiinnitetty massallinen kappale tai kellon heiluri ovat oskillaattoreita. Maailmankaikkeudessa on monenlaisia oskillaattoreita, esimerkiksi sykkiviä tähtiä ja jaksollisia ilmastonmuutoksia. Oskillaattorissa on aina viiveen aiheuttava elementti, joka määrää oskillaattorin värähtelytaajuuden. Prahan astronominen kello
Astronominen kello on raatihuoneen eteläseinässä ja siinä on kolme osaa: astronominen kartta, josta näkyy kuun ja auringon asento taivaalla ja muita astronomisia tietoja, sen yläpuolella ”Apostolien kävely” eli apostoleja esittävä kerran tunnissa pyörivä kellopeli sekä alimpana kalenteri, jonka yläreunassa nuoli osoittaa kuluvan päivän, kuukauden ja eläinradan symbolin. Kolikko
Kolikko on pieni, litteä, (usein) kovasta metallista tai muovista lyömällä valmistettu litteä kiekko, jota käytetään pääsääntöisesti maksuvälineenä, käteisenä rahana. Kolikot julkaisee usein jokin virallinen taho, kuten valtio, hallitsija tai hallitus. Lyöjätahon tunnukset esiintyvät kolikossa sen tunnuspuolella. Arvopuolella kerrotaan kolikon nimellisarvo. Kolikko on nykyisistä maksuvälineistä vanhin. Rannekello
Rannekello on ajan mittaamiseen tarkoitettu laite, kello, jota pidetään ranteessa. Erityiset käyntitarkkuudelle asetetut kriteerit täyttävää kelloa kutsutaan kronometriksi. Luottokortti
Ensimmäiset luottokorteiksi luettavat maksuvälineet laskettiin liikkeelle Yhdysvalloissa 1800-luvun lopussa. Liikkeellelaskijana oli "Hotel Credit Letter Company" -hotelliketju tarkoituksena tarjota hotellipalveluita vakituisille asiakkailleen. Yhdysvalloissa otettiin 1920-luvulla käyttöön eri kortteja varsinkin polttoaineen myyntiin. Nykymallinen maksukortti syntyi Yhdysvalloissa 1950-luvun alussa, kun Diners Club -kortti tuli markkinoille. 1958 lanseerattiin American Express ja "Carte Blanche". Näihin kortteihin ei vielä liittynyt luotto-ominaisuutta. Luotto-ominaisuuden sisältävät varsinaiset yleisluottokortit tulivat markkinoille hiukan myöhemmin. Niistä ensimmäinen oli Visa-korttia edeltänyt "BankAmericard". Vuonna 1964 perustettiin Ruotsissa Eurocard. Se liittoutui pian vuonna 1966 perustetun "Master Chargen" kanssa, josta myöhemmin tuli Mastercard. Ajotietokone (polkupyörä)
Ajotietokone voi sisältää myös kellon, sekuntikellon ja niin sanotun selaustoiminnon, joka vaihtaa automaattisesti eri toimintatilojen välillä (kokonaismatka > keskinopeus > huippunopeus jne.) muutaman sekunnin välein. Myös muun muassa autoista löytyy ajotietokone, mutta kyseinen laite on huomattavasti monimutkaisempi kuin polkupyörissä käytettävät mittarit. 24 tunnin kello
24 tunnin kello on tapa ajan esittämiseen, jossa vuorokauden tunnit on numeroitu arvoilla 0–23 keskiyöstä alkaen. 24 tunnin kello on maailman yleisimmin käytetty ajan esitysmuoto. Shakkikello
Shakkikello on kello, jolla mitataan lautapeleissä kuten shakissa tai gossa käytettyä peliaikaa. Shakkikelloja on "mekaanisia" ja "analogisia", jotka vedetään käsin, sekä paristoilla tai verkkovirralla toimivia "digitaalisia" kelloja. Myös älypuhelimiin saa shakkikellosovelluksia. Korttipeli
Korttipeli on pelikorteilla pelattava peli. Vaikka korttipelejä voidaan pelata lähes millaisilla korteilla tahansa, Euroopassa yleisimmin käytetään 52-korttista pakkaa. Näillä korteilla voi pelata sadoittain erilaisia pelejä. Korttipakkoja on kuitenkin monia erilaisia, kuten tarot- ja Uno-kortit. Lisäksi on olemassa keräilyyn perustuvia korttipelejä, kuten . Korttipelejä pelataan myös uhkapeleinä. Yleisin rahapeleistä on pokeri. Digitaalikello
Digitaalikello eli numeronäyttökello on kello, joka näyttää ajan vaihtuvina numeroina, erotukseksi analogisesta kellosta, joka näyttää ajan esimerkiksi viisareilla. 24 tunnin kello
Ennen itsenäisyyttä Suomessa käytettin 12-tuntista kellonajan merkintää lisukkeilla ap. (aamupäivä) ja ip. (iltapäivä), joskus e.p.p. ja j.p.p. (ennen ja jälkeen puolen päivän). Ruotsiksi nimitykset olivat f.m. ja e.m.. Siirtymä 24-tuntiseen kelloon tapahtui 1920-30-luvuilla. Esimerkiksi rautateiden aikataulut siirtyivät käyttämään 24-tuntista esitystapaa 15. toukokuuta 1928. Kellohattu
Kellohattu on soittokellon muotoinen hattu, joka oli suosituimmillaan 1920-luvulla. Sen englanninkielinen nimitys on "the cloche hat"; "cloche" on ranskaa ja tarkoittaa kelloa. Kellohatut valmistettiin yleisimmin huovasta, jolloin niistä tuli helpommin pään muotoon mukautuvia. Hattu oli suunniteltu varjostamaan otsaa, jolloin sen käyttäjän silmät jäivät vain vähän lierin alapuolelle. Shakkikello
Pelin säännöistä ja pelitilanteesta riippuen pelaaja yleensä häviää, jos hänen kellostaan loppuu aika ennen vastustajaa. Ajan loppumista havainnollistaa analogisissa kelloissa usein punainen merkkilippu, joka putoaa ala-asentoon minuuttiosoittimen saavuttaessa kello kahdentoista. Digitaalikellon taulu näyttää ajan loppuessa peliaikavalinnasta riippuen joko lukemaa 0:00 tai näyttöön ilmestyy merkkilippu. Pelikortit
Jokaiseen korttiin on merkitty sen arvo ja maa, johon se kuuluu. Kortit, joiden numeroarvo on 2–10, on merkitty ao. luvulla. Korttia, jonka numeroarvo on 11 kutsutaan nimellä "sotilas" tai "jätkä", ja siinä on luvun sijasta kirjain J (), Kn () tai V (). Korttia, jonka numeroarvo on 12 kutsutaan nimellä "akka", "kuningatar" tai "rouva", ja siinä luvun paikalla on Q ("Queen", engl.) tai D ("Dame", ransk.). Korttia, jonka numeroarvo on 13 kutsutaan nimellä "kurko", " kunkku" tai "kuningas", ja sen luvun tilalla on K (engl. "King") tai R (ransk. "Roi"). Kortteja 11–13 kutsutaan "kuvakorteiksi". "Ässä" on kortti, joka on merkitty A-kirjaimella (, ransk. "As"). Ässän arvo on joko 1 tai 14 pelistä riippuen. Villi kortti (televisiosarja)
Villin kortin jalkapalloetkot on 15 minuuttia kestävä lähetys, jonka tarkoitus on virittää tunnelma valmiiksi heti ohjelman jälkeen alkavaan Mestareiden liigan otteluun. Etkojen lopussa on aina
Kalle ennustaa-osio, jossa kilpikonna Kalle tai vaihtoehtoisesti Kalle Palander, joka ennustaa
illan ottelun tuloksen. Jalkapalloetkoissa on poikkeuksellisesti kuuden sijasta neljä panelistia,
kaikki vakiopanelisteja. Tiimalasi
Tiimalasi, muilta nimityksiltään tuntilasi tai hiekkakello, on aiemmin ajan mittaamiseen käytetty väline. Se on keskeltä ohueksi kuristettu lasiastia, jonka sisällä on hienoa hiekkaa. Hiekka valuu tiimalasin kupista toiseen tietyssä ajassa. Kun hiekka on valunut kokonaan tiimalasin läpi, laite voidaan kääntää ympäri ja mitata näin tietyn pituisia ajanjaksoja. Aikavyöhyke
Aikavyöhykkeet on määritelty suhteellisina "nollameridiaaniin", joka kulkee Greenwichin kuninkaallisen observatorion läpi Lontoossa, Britanniassa. Tästä aikavyöhykkeestä käytetään tunnusta UTC (aikaisemmin GMT). Esimerkiksi Suomi on normaaliaikaan kaksi tuntia nollameridiaanin aikaa edellä, joten Suomen aikavyöhyke on "UTC+2" ja kesäaikaan "UTC+3". Shakkikello
Digitaaliset kellot voidaan ohjelmoida esimerkiksi antamaan jokaisesta siirrosta lisäaikaa (esimerkiksi Fischer-ajanotossa tai Bronstein-ajanotossa), tai lisäämään pelaajille aikaa tietyn ajan tai siirtomäärän jälkeen. Analogista kelloa voidaan yleensä vain kääntää eteen- ja taaksepäin. Oskillaattori
Oskillaattori on tärkeä piiri muun muassa radiojärjestelmän osissa ja digitaalitekniikkaa sisältävissä laitteissa. Radiotekniikassa paikallisoskillaattoria käytetään taajuussekoittimessa siirtämään signaali halutulle radio- tai välitaajuudelle. Tietokoneessa kello-oskillaatori voi värähdellä usean GHz taajuudella, mikä määrää suorittimen kellotaajuuden. Verokortti
Verokortti on asiapaperi, jonka tietojen mukaan palkanmaksaja toimittaa palkasta ennakonpidätyksen verottajalle. Kellopeli
Kellopelin ääni on kirkas ja kuuluu helposti suurenkin orkesterin läpi. Useimmiten kellopeliä käytetäänkin melodian korostamiseen tai sointujen tai lopukkeiden täydentämiseen. Lyyran muotoisia kellopelejä () käytetään usein sotilasorkestereiden melodiasoittimena. Avain
Avainkortit ovat tavallisesti magneettijuovalla varustettuja luottokortin kokoisia avaimia, jotka ovat yksilöitävyytensä ansiosta kulunvalvontaan sopivia. Tällainen avain onkin yleensä liitetty kulunvalvontajärjestelmään. Avainkortteja on käytössä mm. kuntosaleilla, hotelleissa ja risteilyaluksilla. Magneettijuovallinen avainkortti luetaan lukijassa samoin kuin Wiegand-avain (ns. laku). Kronometri
Nykyään kronometriksi voidaan kutsua kelloa (sen tyyppiin katsomatta), jonka koneisto on läpäissyt puolueettoman sveitsiläisen laitoksen Contrôle Officiel Suisse des Chronomètresin (COSC) testin. Testaamatonta kelloa ei voida kutsua kronometriksi, vaikka koneisto ylittäisikin vaatimukset. Kerran annettu sertifikaatti on ikuinen, eli kelloa voidaan edelleen sanoa kronometriksi, vaikka se jostakin syystä ei enää täyttäisikään asetettuja vaatimuksia. Kellokortti
Elektroninen kellokorttilaite on monitoiminen: erillistä kulunvalvontajärjestelmää ei tarvita, sillä työntekijöiden kellokortilla tekemät leimaukset näkyvät internet-selaimella käytettävässä järjestelmässä reaaliaikaisesti. Tietoa työntekijöiden liikkeistä tarvitsevat esimiesten lisäksi esimerkiksi aulapalvelussa ja puhelinvaihteessa työskentelevät. Kellokorttileimaukset myös antavat luotettavampaa tietoa toteutuneista työtunneista kuin työntekijöiden käsin tekemät kirjaukset, joiden oikeellisuuden valvonta on käytännössä lähes mahdotonta. Lisäksi ne voivat edistää työntekijöiden välistä tasa-arvoa ohjaamalla koko henkilöstöä noudattamaan työaikoja. Kellopeli
Kellopeliä käytetään muun muassa Paul Dukasin teoksessa "Noidan oppipoika". Vartijakortti
Vartijakortti on nykyisin luottokortin kokoinen, sinertävänpunainen ja Setecin valmistama. Aiemmin käytössä olleita A6-kokoisia kortteja ei enää ole käytössä, koska niiden voimassaolo päättyi viiden vuoden kuluttua uuden lain voimaan astumisesta eli lokakuussa 2007. Big Ben
Kellotornissa olevat neljä kellotaulua ovat valurautaisia ja seitsemän metriä korkeita. Jokaisessa kellotaulussa on 312 palaa himmeää lasia. Tuntiviisari on asemetallia, ja sen pituus on 2,7 metriä ja paino 300 kilogrammaa. Minuuttiviisari on kuparia, ja sen pituus on 4,2 metriä ja paino 100 kilogrammaa. Kellotaulut ovat Britannian suurimmat.
Kellon mekanismi perustuu painovoimaan ja muodostuu kolmesta koneistosta: kellotaulut, varttikellot ja iso kello. Koneistot on liitetty riippupainoihin, jotka riippuvat alapuolella teräsvaijereissa. Kun paino putoaa, sylinterit kääntyvät, mikä johtaa viisareiden ja kellojen liikkumiseen. Valurautaisen mekanismin paino on 10 tonnia ja mitoiltaan se on 4,7 metriä pitkä ja 1,4 metriä leveä. Heilurin pituus on 4,4 metriä ja paino 310 kilogrammaa. Kelloa säädetään lisäämällä vanha pennyn kolikko heilurin yläosassa olevalle reunukselle tai ottamalla sieltä kolikko pois. Tämä muuttaa heilurin painopistettä siten, että yhden kolikon vaikutus on 0,4 sekuntia vuorokaudessa. Kello täytyy vetää käsin kolme kertaa viikossa. Toimenpide vie yli tunnin, koska sitä ei voi tehdä kellon soidessa. Kellon suunnitteli lakimies, parlamentin jäsen ja amatöörikelloseppä Edmund Beckett Denison, joka sai apua kuninkaalliselta tähtitieteilijältä George Biddell Airylta. Kellon rakensi Edward Dent.Alkuvuonna 2017 alkoi arviolta kolme vuotta kestävä mittava kunnostustyö, jolloin torni kelloineen korjataan. Torniin rakennetaan hissi ja wc-tilat. Kellon mekanismi pysäytetään kunnostustöissä useiden kuukausien ajaksi, mikä on Big Benin historian pisin tauko. Edellinen suurempi korjaus tehtiin vuosina 1983–1985. Clash Royale
"Clash Royale" on tornipuolustuspeli, jossa pelaaja kerää ja kehittää erilaisia "Clash of Clans" -pelimaailman hahmoihin perustuvia kortteja. Korteilla taistellaan eri areenoilla muita pelaajia vastaan. Jokainen kortti on yksilöllinen ja niitä voi olla taistelupakassa ("Battle Deck") vain 8 kappaletta kerrallaan. Korttien avulla laitetaan erilaisia joukkoja, rakennuksia tai taikoja taisteluareenalle. Korttien käyttäminen maksaa 1–10 eliksiiriä ("Elixir") kortista riippuen ja yksi eliksiiri kertyy ensimmäisten kahden minuutin aikana 2,8 sekunnissa ja sen jälkeen 1,4 sekunnissa. Eliksiiriä voi olla korkeintaan 10 kerrallaan. Sukeltajankello
Sukeltajankellon kellotaulut ovat itsevalaisevia. Kellossa on myös niin sanottu "aikakehä", jaoteltu rengas, joka pyörii vastapäivään. Aikakehällä ilmaistaan pintaantuloaika. Koska kehä pyörii vain vastapäivään, ei sukellusaika voi ylittyä vaikka kehä pyörisi tahattomasti. Korttipeli
Korttipelillä tarkoitetaan peliä, jota pelataan yhdellä tai useammalla korttipakalla. Korttipelillä viitataan Suomessa usein ranskalais-englantilaisella 52 kortin pakalla pelattaviin peleihin. Korttipakkoja on kuitenkin monia erilaisia, vaikka monet eurooppalaiset pakat eroavat toisistaan lähinnä kuvitukseltaan. Tarot-kortit ovat hieman erilaisia, mutta nekin perustuvat perinteisiin pelikortteihin. Kelloseppä
Kelloseppä on käsityöläinen ja horologi, joka valmistaa ja korjaa kelloja. Nykyajan kelloseppä todennäköisemmin korjaa ranne-, seinä- ja taskukelloja kuin valmistaa niitä alusta alkaen. Taitava kelloseppä osaa valmistaa kellon osia. Ruth Belville
1800-luvulla harvoilla oli tarkkoja kelloja, jotka pysyivät kauan oikeassa ajassa ja täsmällistä oikeata aikaa oli erittäin hankala saada. Parhaimmillaan kellon poikkeamat oikeasta ajasta olivat useita minuutteja. Täsmällisen kellonajan sai haettua vain tähtitieteilijöiltä Greenwichin observatoriosta. Monet ihmiset, erityisesti kellosepät, tarvitsivat täsmällistä aikaa ja jatkuva vieraileminen observatoriolla oli rasittavaa, joten observatorio alkoi vuonna 1836 toimittaa tilauksesta ajantarkastuspalvelua. Muita tilauspalvelun tarvitsijoita olivat suuret yritykset, pankit ja varakkaat kodit. Teollinen vallankumous
Mekaanisia kelloja oli alettu rakentaa jo keskiajalla ja 1600-luvulla kaikissa suuremmissa taajamissa alkoi olla kaupungintalon tai kirkon tornissa kello, jonka avulla paikkakunnan aika ilmoitettiin kellonsoitolla. Kello ilmoitti markkinoiden avaamisesta, mutta sen tavoite oli myös saada ihmiset ajoissa levolle ja nousemaan aikaisin töihin ja velvollisuuksiin. 1660-luvulta alkaen alkoivat kaappikellot yleistyä kodeissa. 1700-luvun alusta alkoi tulla tavalliseksi kellosepille ostaa Birminghamista valmiita kellon osia kaappikellojen rakentamiseksi. Taskukellojen valmistus yleistyi 1700-luvulla ja keskittyi muutamille paikkakunnille, kuten Lontooseen, Coventryyn, Prescotiin ja Liverpooliin. Vuosittaisen valmistusmäärän on arveltu olleen huippuvuonna 1796 noin 120 000–190 000 kelloa. Kellot olivat suhteellisen kalliita, mutta köyhempikin saattoi sellaisen parempana hetkenä ostaa, koska kellojen arvo säilyi ja niitä voitiin pantata. Kelloseppien taitavuutta pidetään ratkaisevan tärkeänä koneiden kehittämiselle, rakentamiselle ja käynnissäpitämiselle teollistumisen varhaisessa vaiheessa. Vuosina 1797–1798 Englannissa oli voimassa kellovero, jossa kellojen omistajien piti maksaa veroa kelloistaan. Veron vuoksi on olemassa veroviranomaisten arvioita veron tuotosta ja samalla kellojen määrästä: hopea- ja metallikelloja 800 000, kultakelloja 400 000 ja kaappikelloja 1 200 000 kappaletta. Vero osoittautui mahdottomaksi toteuttaa ja sillä oli hyvin haitallinen vaikutus Englannin kellotuotantoon. Ranskalaiset ja sveitsiläiset kellojen valmistajat saivat markkinoilla etuaseman. New Earth Time
NET ajanmittaustapana vastaa 24 tunnin kelloaikajärjestelmää.
Kellotaulu on jaettu 360 asteeseen. Esimerkiksi keskipäivän aikaan eli 180°0'0" NET tuntiviisari osoittaa suoraan alas muodostaen
180 asteen kulman ylhäältä keskiyön kohdasta (0°) mitattuna. Päivä kestää yhden täyden kierroksen. Viisari
Kellossa viisari on kellotaulun olennainen osa, jolla ilmoitetaan kellonaika. Viisareita on useita erilaisia, kuten tunti-, minuutti- ja sekuntiviisari sekä herätyskelloissa herätysviisari. Viisarit pyritään saamaan paremmin toisistaan erottuviksi tekemällä ne eripaksuisiksi ja -pituisiksi. Tavallisesti viisarit on kiinnitetty kellotaulun keskelle samankeskeisesti kukin omaan akseliinsa. Kello (kaupunginosa)
Kello on Oulun kaupunginosa Kellon suuralueella entisen Haukiputaan kunnan alueella Pohjois-Pohjanmaalla. Kaupunginosa muodostettiin 1. tammikuuta 2013 kuntaliitoksen myötä. Swatch Internet Time
Swatch Internet Time (tai beat time) on kymmenlukuihin perustuva ajanmittausjärjestelmä, jonka kelloistaan tunnettu Swatch-yritys esitteli vuonna 1998 osana "Beat"-rannekellojensa markkinointikampanjaa. Ostokortti
Ostokortti on asiakirja, jota on käytettävä tavaroita ostettaessa silloin, kun niitä ei ole saatavissa riittävästi ja ne on määrätty säännöstelyn alaisiksi. Näin pyritään takaamaan tavaroiden riittävyys kaikille kansalaisille. Yleisimmin ostokortteja käytetään sota-aikana ja sodan jälkeisenä pula-aikana. Tällaisen säännöstelyn alaisina, "kortilla", ovat useimmiten elintarvikkeet sekä kahvin kaltaiset ylellisyystarvikkeet. Kortissa on määritelty tietynsuuruinen annos, jonka tavaraa saa ostaa korttia vastaan tai korttiin on merkitty tietty pistearvo, jonka voi käyttää säännöstelyn alaisiin ostoksiin. Stift Heiligenkreuz
Tavallisten kirkonkellojen lisäksi Heligenkreuzissa sijaitsee Itävallan ainoa "carillon" eli tornikellopeli, jossa 43 kelloa voidaan soittaa koskettimien avulla. Carillonilla soitetaan läpi vuoden kerran tunnissa 10 minuuttia ennen tasatunnin lyöntiä jotain liturgisen kauteen (adventti, pääsiäinen, mariaaninen toukokuu jne.) sopivaa virttä. Carillonilla soitetaan konsertti joka vuosi elokuun ensimmäisenä viikonloppuna. Heilurikello
Heilurin toimintaperiaatten keksi Galileo Galilei, tarinan mukaan opiskeluaikoinaan Pisassa vuonna 1582. Galileo oivalsi, että heilurista saataisiin mekaaniseen kelloon hyvä käynninsäädin, sillä sen liike oli säännöllinen. Ensimmäisen heilurikellon suunnitteli ja rakennutti Galileon työn pohjalta vuonna 1657 Christiaan Huygens. Hänen heilurikellonsa oli tarkin kello, joka siihen asti oli nähty, ja sen tarkkus oli luultavasti yksi minuutti päivässä. Ensimmäisen ankkurikäynnillä käyvän kellon teki Joseph Knibbin vuonna 1670. Ankkurikellossa on ankkuria muistuttavia varsia, jotka mahdollistavat huomattavasti aiempaa pienemmän heilurin heilahduksen. Siihen asti heiluri oli heilahtanut 90 astetta, mutta nyt heilahdus saatiin pienennettyä 12 asteeseen, mikä teki mahdolliseksi pitkän heilurin mahduttamisen kaappikellon sisään. Matkakortti
Matkakortti otettiin pääkaupunkiseudulla käyttöön vuonna 2001. Kortti korvasi Helsingin, Espoon, Vantaan ja Kauniaisten joukkoliikenteen pahviset matkaliput. Kerava liittyi HSL:n matkakorttialueeseen vuoden 2006 alussa kausilippujen osalta. Kirkkonummi liittyi järjestelmään vuoden 2007 alussa junaliikenteen ja Pohjolan Liikenteen linja-autojen osalta. Kortinlukijoita on pääkaupunkiseudulla yhteensä noin 3300. Kortin luku ja mahdollinen kirjoitus korttiin tapahtuu langattomasti radiotaajuudella. Matkakortti toimii RFID-tekniikalla. Matka maksetaan näyttämällä korttia lukijalaitteelle liikennevälineeseen noustessa. Arvolipun ostaminen vanhalla lukijalaitteella tapahtuu näyttämällä korttia lukijalaitteelle ja painamalla samalla numeronäppäintä. Kausilippua eli aikaa käytettäessä korttia pelkästään näytetään lukijalaitteelle. Kun järjestelmä oli uusi, matkakorttirekisterin yksityisyydensuojasta oltiin huolissaan. Uudella laitteella valitaan ensin lipputyyppi ja vasta sitten näytetään korttia lukijalle. Postikortti
Postikortti on pahvinen, usein A6-kokoinen eli 105 × 148 millimetrin kokoinen kortti, jolla voi lähettää lyhyen tervehdyksen postissa yleensä ilman kirjekuorta; tällöin viesti on muiden nähtävillä. Postikortin laajempaan määritelmään kuuluvat myös kaksiosaiset kortit, joihin viesti kirjoitetaan kortin sisälle ja jotka lähetetään kirjekuoressa. Yleensä postikortit ovat suorakulmion muotoisia, mutta muitakin muotoja on. Urkuklaveeri
Urkuklaveeri eli klaviorganum (engl. "claviorgan"; ital. "claviorgano"; lat. "claviorganum"; ransk. "clavecin organisé"; saks. "Orgelklavier") on yksi- tai useampisormioinen kosketinsoitin, jossa on yhdistetty urkusoitin, yleensä positiiviurut, ja jokin kielikosketinsoitin, yleensä cembalo. Urkuklaveerin erityisiä muunnoksia ovat urkuklavikordi (engl. "organized clavichord") ja urkupiano (engl. "organized piano", "organized piano forte"; ransk. "piano carré organisée"). Näistä edellisessä urkuihin on liitetty klavikordi ja jälkimmäisessä piano. Urkuklaveerin urkuina voi positiiviurkujen sijaan olla ainakin pienikokoisimmissa soittimissa regaaliurut. Swatch Internet Time
Tuntien ja minuuttien sijaan tähtitieteellinen vuorokausi (yksi maapallon pyörähdys) on jaettu tuhanteen osaan, jotka on nimetty ".beateiksi". Jokainen .beat vastaa yhtä Ranskan vallankumouksen aikaan käytettyä kymmenlukuun perustuvaa minuuttia ja kestää tavanomaisen ajanmittauksen yksikköinä ilmaistuna 86,4 sekuntia. Aika merkitään kolminumeroisina lukuina eli esimerkiksi @248 tarkoittaa ajanhetkeä, jolloin ollaan menty 248 .beatia eteenpäin keskiyöstä eli päivästä on kulunut 248 tuhannesosaa (tavanomaisessa ajanlaskussa viisi tuntia ja 57 minuuttia). Seiko
Seikon toiminta alkoi vuonna 1881, jolloin Kintarō Hattori avasi kello- ja jalokivikaupan nimellä K. Hattori () Ginzan alueella Tokiossa. Vuonna 1892 hän alkoi tuottaa Seikosha-nimisiä kelloja.
Ensimmäiset Seiko-nimiset kellot tulivat markkinoille vuonna 1924. Seiko toi markkinoille maailman ensimmäisen kvartsikellon, Astronin, vuonna 1969. Vuonna 1985 Orient Watches ja Seiko perustivat yhteisen tehtaan. Omistusjärjestelyjen yhteydessä Seiko loi eri aloille erikoistuneita tytäryhtiöitä, kuten Seiko Watch Corporationin ja Seiko Clock Inc.:in, vuonna 2001, ja emoyhtiöstä tuli tuolloin holding-yhtiö. Se nimettiin Seiko Holdings Corporationiksi 1. heinäkuuta 2007. Christian Marclay
Marclayn tunnetuimpiin teoksiin kuuluu 24 tuntia pitkä videomontaasi "The Clock" (2010). Se on koostettu tuhansista elokuvakatkelmista, jotka tavalla tai toisella viittaavat kellonaikaan. Elokuvat edustavat eri aikakausia ja genrejä: joukossa on mykkäelokuvan klassikoita, Hollywood-hittejä ja suurelle yleisölle tuntemattomiksi jääneitä teoksia. Monissa otoksissa näkyy kello, ja ne on leikattu kellonajan mukaiseen järjestykseen niin, että elokuvassa käydään läpi koko vuorokausi. Kun Marclayn teos on esillä museossa, galleriassa tai tapahtumassa, se synkronoidaan paikalliseen aikaan. "The Clock" oli esillä Venetsian biennaalissa vuonna 2011, missä se palkittiin Kultainen leijona -palkinnolla. Jens Olsenin maailmankello
Vasemmanpuoleisin kellotaulu osoittaa paikallis­ajan millä tahansa paikka­kunnalla Maapallolla. Tämän oikealla puolella oleva kello­taulu osoittaa auringon nousu- ja lasku­ajat sekä virallisen ajan että paikallisen keski­aurinko­ajan mukaan. Näytöllä on kaarevat valkoiset ja mustat osat, joiden peittämä alue vaihtelee vuoro­kauden valoisan ajan kulloisenkin pituuden mukaan. Sisäinen kello
Elimistön fysiologiset vuorokausirytmit säätelevät erilaisia toimintoja kehon lämpötilasta liikkumiskykyyn, mielialaan ja aivotoimintaan. Keskuskello säätelee myös immuunijärjestelmän ja hormonierityksen vuorokautisia vaihteluita. Sisäinen kello säätelee myös sydämen ja maksan toimintaa sekä solujen energiantuotantoa. Keskuskello säätelee lisäksi mielialaa. Sisäisen kellon ja elämän epätahti on terveydelle merkittävä vaaratekijä. Kellokortti
Kellokortit auttavat myös laskutuksen ja palkanlaskennan automatisoinnissa sekä työnantajan lakisääteisten velvoitteiden täyttämisessä: Kellokorttilaitteeseen tallentuvat tiedot varmistavat, että kaikki eri projekteihin käytetyt työtunnit tulevat laskutettua asiakkailta. Esimiehen ei tarvitse erikseen hyväksyä työtunteja palkanmaksun perusteeksi ja työaikakirjanpitoon löytyvät aina työaikalain edellyttämät tiedot. Tämä säästää aikaa erityisesti vuorotyötä tekevissä organisaatioissa. Leimauslaitteeseen tallentuneet tiedot saa myös siirrettyä suoraan palkanlaskentaan. Kehittyneimpiin ohjelmistoihin sisältyy automaattinen TES-tulkinta, joka laskee työtunnit suoraan työehtosopimusten mukaisiksi palkoiksi. Velkakello
Velkakello on mittari, joka pyrkii näyttämään jonkun valtion velan reaaliajassa. Velkakellolla pyritään havainnollistamaan esimerkiksi velan kasvunopeutta. Velkakello voi olla virtuaalinen internet-sivu tai fyysinen mittari, kuten Yhdysvaltojen valtionvelkaa kuvaava velkakello Manhattanin Times Squarella New Yorkissa. Suomessa ideaa on kehitellyt toimittaja Mika Mäkeläinen, joka perusti kansalaishanke Velkakello.fi:n, virtuaalisen Suomen valtiovelkaa kuvaavan nettisivuston. Binäärikello
Nämä kellot käyttävät kuutta LED-saraketta edustaen nollia ja ykkösiä. Kukin pylväs edustaa yhtä desimaalilukua binäärikoodisena desimaalina (BCD). Pohjarivin jokainen sarake edustaa numeroa 1 (tai 2^0), kun taas jokainen rivi yläpuolella edustaa suurempia kahden potensseja 2^3:een (tai 8:aan) asti. Kellolasi
Kellolasi on laboratoriotarvike, jota käytetään yleensä haihdutusastiana tai dekantterilasien peittämiseen. Kantena käytettäessä kellolasi ei sulje astiaa ilmatiiviisti, vaan sen tarkoituksena on estää muun muassa pölyn tai roskien joutuminen keitinlasiin. Sitä voidaan käyttää myös alustana pieniä määriä kiinteitä aineita käsiteltäessä, esimerkiksi punnituksen yhteydessä. Aurinkokello
Aurinkokello on ajanmittausväline, joka perustuu auringonvaloon ja Auringon sijaintiin taivaalla. Useimmissa aurinkokelloissa osoitin luo varjon alustaan, josta kellonaika voidaan lukea. Kello
Ensimmäinen käyttöön otettu ajan mittari oli maahan pystytetty keppi, jonka avulla ihmiset saattoivat päätellä varsin tarkasti, kuinka suuri osa päivästä oli kulunut ja paljonko oli vielä jäljellä ennen auringonlaskua. Tikku heitti maahan varjon, joka liikkui sitä mukaa kuin Aurinko taivaalla. Tästä alkeellisesta ajanmittarista kehitettiin noin 3500 eaa. aurinkokello, joka oli ensimmäinen varsinainen kellotyyppi. Siinäkin oli uloke, jonka varjo liikkui auringon mukaan pyöreällä, kahteentoista sektoriin jaetulla alustalla. Nämä sektorit vastasivat päivän kahtatoista tuntia, joskaan tuohon aikaan tunti ei ollut vielä vakiintunut käsite. Tämän vuoksi päivän, ja niin ollen myös tuntien, pituus vaihteli muun muassa vuodenaikojen mukaan. Aurinkokello oli pitkään hallitseva ajanmittari, mutta siitä tekee epäkäytännöllisen se, että sen toimivuus on kiinteästi sidottu Auringon valoon. Jos taivas on pilvinen tai on yö, ei aurinkokelloa voi käyttää, koska Auringon valo ei heitä varjoa. Kvartsikello
Kideoskillaattorissa kvartsikide värähtelee sen rakenteen määräämällä vakiotaajuudella. Mikropiiri laskee värähtelyt ja päivittää kellon näyttämää aikaa kerran sekunnissa. Analogianäyttöisessä kellossa pieni askelmoottori kääntää viisarikoneistoa. Numeronäyttöisessä eli digitaalisessa kvartsikellossa ei ole lainkaan liikkuvia osia, vaan mikropiiriin on yhdistetty numeronäyttö. Tavallisimmin pieni nestekidenäyttö esittää ajan suoraan numeroina. Tunti
Mekaanisissa kelloissa käytettiin aluksi 24 tunnin kellotaulua, mutta 1500-luvulla vakiintui käyttöön 12-tuntinen, jolloin tuntiviisari tekee kaksi kierrosta vuorokaudessa. Tämän mukaisesti kelloajoista alettiin käyttää numeroita siten, että tuntien numerointi alkaa keskiyön jälkeen 1:stä, kunnes keskipäivällä on kello 12, ja sen jälkeen uudestaan 1:stä, kunnes keskiyöllä on jälleen kello 12. Tarvittaessa aamu- ja iltapäivän tunnit erotettiin toisistaan käyttämällä kelloajan yhteydessä sopivia lyhenteitä, suomessa tavallisimmin "ap" (aamupäivällä) tai "ip" (iltapäivällä), joskus myös "epp" (ennen puoltapäivää) tai "jpp" (jälkeen puolenpäivän). Monissa maissa on käytetty latinaan perustuvia lyhenteitä "AM" ("ante meridiem", ennen puoltapäivää) ja "PM" ("post meridiem", jälkeen puolenpäivän). Tekniikan historia
Kaukomatkojen alettua tarvittiin menetelmä aluksen paikan määrittämiseen aavalla merellä. Gerhardus Mercator oli 1569 kehittänyt karttaprojektion, jossa olivat pituus- ja leveysasteet oikeassa kulmassa ja joka siten hyödyllinen navigoinnissa. Leveysaste opittiin mittaamaan 1600-luvulla Pohjantähden korkeuskulman avulla, mutta keskiajalla kehitetyt meriastrolabiin ja jaakobinsauvaan perustuneet kulmamittausmenetelmät olivat liian epätarkkoja. Paikannuksen tärkeyden vuoksi Englannin hallitus perusti erityisen komitean palkitsemaan ongelman ratkaisun kehittäjiä. Englantilainen matemaatikko John Hadley (1682–1744) kehitti vuonna 1731 peilioktantin, josta sitten kehittyi sekstantti. Tarkan kulmanmittauksen lisäksi tarvittiin tarkka kello mittauspaikan ja nollameridiaanin aikojen vertaamiseen. Englantilainen kelloseppä John Harrison (1693–1776) esitteli ensimmäisen kronometrinsa, kellon joka toimii myös merenkäynnissä. Se oli niin lupaava, että hän sai palkinnon laitteensa kehittämiseen. Kuitenkin vasta 1761 hän sai valmiiksi riittävän luotettavan kellon. Tähtitieteellinen navigointi on yhä vielä merenkulun perusta. Citizen Watch
Perinteisten analogisten kellojen ohella toinen tunnettu Citizenin kellotyyppi on Ana-Digi, joissa on analogisen osoitinnäytön alapuolella pieni digitaalinen näyttö. Alkuperäisessä Ana-Digissä digitaalinen näyttö oli isompi, ja pienempi analoginäyttö sijaitsikin alapuolella. Citizen käänsi nämä toisinpäin huomattuaan osoitinnäytön paremman käytännöllisyyden (esimerkiksi auringonvalossa). Digitaalinäytössä on monia toimintoja kellonajan näyttämisen lisäksi, esim. päivämäärä, herätys, sekä sekuntikello. Kellotaulun sisällä digitaalinäytön yläpuolella on pieniä polttimoita, joilla näytön voi valaista pimeässä. Joidenkin lähteiden mukaan se on ainakin jollain aikavälillä suomen myydyin ja suosituin kello. Verokortti
Verohallinto toimittaa verokortin vuosittain automaattisesti kaikille yli 15-vuotiaille suomalaisille. Ehdotettua veroprosenttia voi vuoden aikana muuttaa itse. Vuonna 2013 yli 63 prosenttia kaikista verokorttimuutoksista tehtiin verkossa. Verokortti annetaan erikseen pää- ja sivutoimea varten. Kortissa on useimmiten kaksi prosenttilukua, perus- ja lisäprosentti. Kortissa on tuloraja, jonka ylittävät tulot verotetaan lisäprosentilla. Äänikortti
Äänikortti on tietokoneen lisäkortti, joka on tarkoitettu äänisignaalin tuottamiseen ja usein myös lukemiseen äänisisääntulon kautta. Pokémon (pelisarja)
Näissä peleissä oli myös pelaajalla uusi väline, Pokégear, laite joka sisälsi puhelimen, radion, kartan, ja pelin kellon. Puheluominaisuutta käytettiin soittaessa pelihahmolle. Radio-ominaisuudessa oli monia erilaisia puolia, esimerkiksi yhdellä radiokanavalla kerrotaan, mistä ja milloin tiettyjä Pokémoneja voi saada. Pelin kellossa näkyi kellonaika ja viikonpäivä. Kello
Viime vuosikymmeninä on tullut käyttöön myös radiosignaalista oikean ajan vastaanottavia kelloja. Atomikellosta voidaan lähettää pitkäaaltolähetyksenä hyvin tarkka aika ja päiväys, joka auttaa kvartsikelloa pysymään vielä tarkemmin ajassa. Tällöin myös kesä- ja talviajan muutos asettuu kelloon automaattisesti. Euroopassa yleinen standardi on Saksan Mainflingenistä lähetettävä DCF77-signaali. Asema aloitti ajan lähetyksen vuonna 1973. Myös satelliittipaikannus toimii ajan määrittäjänä, sillä paikantamiseen tarvitaan satelliiteissa tarkka aika, jota ne lähettävät myös paikannuslaitteisiin. Kellopeli
Kellopeli () kuuluu kromaattisiin lyömäsoittimiin. Kellopelin kielet ovat metallista, ja niitä lyödään useimmiten metallisilla tai kovilla muovisilla malleteilla (kapuloilla). Kellopelin ääniala vaihtelee kahdesta kolmeen oktaaviin. Kielet voivat olla järjestetty samalla tavalla kuin pianon koskettimet (ylennetyt ja alennetut äänet ovat erillään ”valkoisista” koskettimista). Yksiriviseen kellopeliin on saatavissa erilliset ylennys- ja alennuspalat. Nimitystä kellopeli käytetään joskus myös carillonista eli tornikellopelistä. Ystävänpäiväkortti
Ystävänpäiväkortti on postikortti, joka lähetetään ystävälle ystävänpäivänä. Niiden historia ulottuu 1400-luvulle asti. Ystävänpäiväkorit olivat aluksi suosittuja erityisesti Englannissa, jossa sijaitsevassa British Museumissa historian tiettävästi ensimmäinen ystävänpäiväkortti on näytteillä. 1800-luvulla ystävänpäiväkortteja alettiin valmistaa tehtaissa ja vuosisadan lopussa niitä valmistettiin pääasiassa koneiden avulla. Vuonna 1850 yhdysvaltalainen taiteilija "Esther Howland" alkoi markkinoida ystävänpäiväkortteja myös Yhdysvaltoihin. 1900-luvulla yhdysvaltalainen postikorttiyhtiö "Norcross" alkoi yhtenä ensimmäisistä yrityksistä valmistaa ystävänpäiväkortteja. Kaikki vuoden juhlapyhät mukaan lukien yhdysvaltalaiset lähettävät eniten postikortteja toisilleen juuri ystävänpäivänä. Pankkikortti
Pankkikortti (myös käteiskortti tai debit-kortti) on muovista valmistettu maksukortti ja käteiseen verrattava maksuväline. Pankkikortilla voi tavallisesti maksaa ostoksia ja nostaa rahaa pankkiautomaatista. Maksu peritään kortinhaltijan tililtä useimmiten muutamassa päivässä. Aika
Varhaisia kelloja ovat esimerkiksi aurinkokello, vesikello, tiimalasi ja kynttiläkello. Aurinkokello näyttää ajan Auringon luomasta varjosta silloin kun Aurinko paistaa. Vesikellossa vesi valuu astian reiästä ulos tietyssä ajassa, tiimalasissa hiekka. Kynttiläkellossa ajan kulumisen näkee palavan kynttilän korkeudesta. Kello
Kirkkojen tornikellot alkoivat yleistyä Euroopassa vasta, kun vuonna 1280 kehitettiin Bedfordshiressä Englannissa ensimmäinen kello, joka toimi painovoiman avulla. Kello sisälsi hammasrattaan ja painon ja parhaimmillaan se heitti oikeasta ajasta vain noin 15 minuuttia yhden vuorokauden aikana. 1400-luvulla yleistyivät jousivetoiset ja siirrettävät kellot ja 1500-luvun alussa alkoi ilmestyä myös taskukelloja. Pyhän Markuksen kellotorni
Venetsian kellotorneja käytettiin alun perin majakkoina ja tulipalojen torjunnassa. Torneihin ei useinkaan päästetty ulkomaalaisia, jotta he eivät voisi vakoilla kaupunkivaltion satamien toimintaa tai puolustusta. Varakkaat kaupunkilaiset sen sijaan saattoivat kilpailla sillä kuka pystyy ratsastamaan kellotornin huipulle. Vuonna 1609 Galileo Galilei demonstroi kehittämänsä kaukoputken toimintaa Pyhän Markuksen tornissa. Tornin viidellä kellolla oli tasavallan aikana kullakin oma tehtävänsä. Esimerkiksi "marangona"-kello ilmoitti työpäivän alkamisen ja loppumisen, kun taas "malefigo"-kello ilmoitti mestauksesta. Nykyisin kaikki viisi kelloa soivat tasatunnein. Kellokortti
Kellokorttien ja muiden työajanseurantajärjestelmien historia juontaa juurensa Euroopassa 1700- ja 1800-luvun taitteessa tapahtuneesta teollisesta vallankumouksesta, jonka myötä työnteosta tuli aiempaa organisoidumpaa. Työn seuranta ja kontrolli vahvistuivat edelleen 1900-luvun alkupuolella. Tuolloin jalansijaa sai tieteellisen liikkeenjohdon oppi, joka perustui muun muassa Frederick Winslow Taylorin ajatuksiin tarkasta mittaamisesta ja seurannasta työn tehostamisen välineenä. Taylorismiksi kutsuttu oppi tähtäsi entistä tuottavampaan työhön keinoinaan työvaiheiden tarkka määritteleminen ja työajan valvominen. Kello (elokuva)
Marita valittaa, että hänen äitinsä haluaa edelleen kontrolloida hänen elämäänsä. Lauri puolestaan tilittää omaa elämäänsä, ja kertoo pettyneensä avioliittoonsa ja lapsiinsa. Ammatiltaan mies on sosiologi ja käyttää perheestä termiä "kulutusyksikkö". Kulttuuri on hänen mielestään "viettienergian tuhoamista". Maritaa alkaa jurppia Laurin tapa siteerata kuuluisia ajattelijoita; hänen mielestään Lauri yrittää vain peittää sen, että tämä tuli Maritan luo ensisijaisesti seksin takia. Lauri ja Marita suorittavat noin 20 sekuntia kestävän aktin sohvalla. Sen jälkeen avautumiset ja tilitykset jatkuvat. Heilurikello (tähdistö)
Heilurikello (lat. "Horologium, Horologii, Hor") on tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla. Tämä pieni ja himmeätähtinen 
tähdistö ei näy Suomessa. Eräällä heilurikellon tähdistä, Iota Horologiilla, on eksoplaneetta. Alfa Horologiin, kirkkaimman tähden kirkkaus on vain 3,85. Atomikello
Atomikello on kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen. Ne ovat kaikkein tarkimpia kelloja. Maailman tarkin atomikello edistää tai jätättää sekunnin vain kerran 300 miljoonassa vuodessa. Ensimmäiset atomikellot olivat masereihin kytkettyjä laitteita. Nykyiset atomikellot perustuvat modernimpaan fysiikkaan kuten kylmiin atomeihin ja atomiryppäisiin. Atomikellojen aikavirhe on noin sekunnin miljardisosa vuorokaudessa. Atomikellot eivät ole radioaktiivisia. Vuorokausi
Kalenterivuorokausi on lähes yhtä pitkä kuin keskiaurinkovuorokausi. Edes keskiaurinkovuorokauden pituus ei kuitenkaan pysy tarkkaan vakiona, minkä vuoksi sekunti on nykyisin määritelty Maan pyörimisliikkeestä riippumattomalla tavalla. Koordinoitu yleisaika (UTC) on sekunnin määritelmään perustuva yleinen aika-asteikko, johon nähden eri aikavyöhykkeiden ajat ovat täysiä tunteja edellä tai jäljessä. Koordinoitu yleisaika säädetään tarvittaessa karkaussekuntien avulla vastaamaan aina sekunnin tarkkuudella nollameridiaanin eli Greenwichin meridiaanin keskiaurinkoaikaa. Vartija
Aiemmin kelloissa oli päivittäin vaihdettava paperikiekko, johon kello merkitsi avaimen käyttöajat, mutta sittemmin käyttöön otettiin pitempiä ajanjaksoja rekisteröivä kello jossa merkinnät tulivat erilliselle paperinauhalle. Nykyään käytössä on pääasiassa tietokonepohjaisia laitteita, joilla luetaan entisten avainten paikalle sijoitettuja viivakoodeja tai magneettisia merkkejä. Shakkikello
Shakkikellossa on kaksi kellotaulua, yksi kummankin pelaajan jäljellä olevaa peliaikaa ilmoittamaan, sekä painonupit. Analogisissa kelloissa on viisarinäyttö ja digitaalikelloissa yleensä numeronäyttö. Digitaalikelloissa on painikkeet, joilla peliaika voidaan valita ennen pelin alkua ja lisätä mahdollinen lisäaika pelin aikana. Analogisissa kelloissa on takana kierrettävät säätimet, joilla viisareita voi liikuttaa, sekä vetoruuvit. Japanilainen kello
Japanilainen kello () on perinteistä japanilaista aikaa näyttävä mekaaninen kello. Kellon toivat Japaniin joko hollantilaiset jesuiitat tai kauppiaat 1500-luvulla. Kellot olivat joko messingistä tai raudasta valmistettuja lyhtykelloja . Tokugawa Ieyasulla oli eurooppalaisvalmisteinen lyhtykello. Käsikello
Käsikello on kellosoitin, joka on tehty kuten pieni kirkonkello, johon on lisätty käsikahva. GPS
Lauseketta kutsutaan "pseudoetäisyydeksi" koska siinä on tuntemattomia kellovirheitä. Satelliittikello on erittäin tarkka atomikello. Vastaanottimen kello on yleensä halpa kvartsikello, joka on tarkka vain lyhyellä aikavälillä eikä sen aikatietoa voi käyttää navigaatioratkaisussa.