Milloin kreationismi tuli Suomen kouluihin?
Kreationismin opetus kouluissa
1980-luvun alussa kreationismi voimistui Suomessakin. Päivälehtiin tuli kreationismia puolustavia yleisönosastokirjoituksia ja 1980-luvun lopulla helluntailaisten johdolla kirjoitetussa, kouluhallituksen pääjohtaja Erkki Aholle osoitetussa 14 220 nimen adressissa vaadittiin luomisopin opetusta Suomen kouluihin evoluutio-opetuksen rinnalle. Kreationismin opetus kouluissa
Helmikuussa 2006 tuli julkisuuteen, että kristillisissä kouluissa opetetaan kreationistista luomisoppia myös biologian tunneilla, muun muassa Helsingin Sanomissakin olleen oppilashaastattelun ja opetusministeri Antti Kalliomäen STT:n haastattelun ja Kotimaa-lehden mukaan. Tämä vaikutti osaltaan kristillisten koulujen lupa-anomusten hylkäämiseen helmikuussa 2006.
Kreationismin opetus kouluissa
Britanniassa "Truth in Science" -kreationistiryhmä lähetti vuonna 2006 kouluihin opetuspaketteja, jotka sisälsivät älykästä suunnittelua ja kreationismia tukevaa ja evoluution kyseenalaistavaa opetusmateriaalia, kuten DVD:itä ja muuta materiaalia. Britannian opetusministeri Jim Knight kuitenkin kielsi tiukasti niiden käytön toteamalla: "Älykäs suunnittelu ja kreationismi eivät ole hyväksyttyjä tieteellisiä teorioita, eikä niitä sisällytetä tieteen oppitunneille". Uskonnoton kasvatus
Suomessa perustettiin vuonna 1990 uskonnottomien nuorten aikuistumisleirejä järjestämään Prometheus-leirin tuki ry. Leiri käydään yleensä kahdeksannen tai yhdeksännen luokan jälkeen, 14–15-vuotiaana. Nimensä Prometheus-leiri on saanut kreikkalaisen jumaltaruston Prometheus-titaanilta, joka varasti tulen jumalilta ja antoi sen ihmisille. Leirin tavoitteena on rohkaista nuoria pohtimaan asioita, hahmottamaan ja kehittämään omaa elämänkatsomustaan, kunnioittamaan itseään ja muita sekä ottamaan vastuun itsestään ja maailmasta. Kreationismin historia
Vaikka kreationistit ovatkin pitäneet Yhdysvalloissa kovaa ääntä, he ovat hävinneen monet oikeusjutut korkeimmassa oikeudessa, koska oikeus on katsonut heidän vaatimuksensa perustuslain vastaisiksi. Mutta monissa osavaltioissa oli koulujen opetusohjelmissa 2000-luvulla mukana älykästä suunnittelua. Suomen kristillinen yhteiskoulu
Koulu on alun perin perustettu vuonna 1932 Toivonlinnan lähetysopistoksi. Välillä koulun nimi oli "Toivonlinnan kristillinen opisto". Vuosina 1946–1961 koulun rehtorina toimi biokemisti Henning Karström, joka oli ennen sotia ollut A. I. Virtasen läheisin työtoveri tämän Nobelin palkintoon johtaneissa rehututkimuksissa. Kreationismin historia
Älykkään suunnitelman teorian takia Yhdysvalloissa on taas joissain osavaltioissa päästetty evoluutioteorian kanssa kilpailevia ajatuksia koulujen opetukseen. Älykäs suunnittelu leviää internetissä ja muissa tiedotusvälineissä. Mutta Doverissa Pennsylvaniassa oikeus kumosi koululautakunnan päätöksen ottaa älykäs suunnittelu lukion opetukseen. Aarno Salosmaa
Salosmaa opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1959-1963 ja 1964-1965. Hän tuli tunnetuksi kubismista vaikutteita saaneena kollaasien ja akvarellien tekijänä, mutta ryhtyi myöhemmin tekemään niin sanottuja esineteoksia ja 1970-luvulla pieniä niukkavärisiä maalauksia, joissa on geometrisia linjoja sekä kirjaimia ja numeroita. Salosmaa oli myös videotaiteilija, hänen ensimmäinen julkinen videoteoksensa "Dance of the Swans" esitettiin 1999 ja 2000-luvulla hän keskittyi juuri videotaiteeseen. Didaktiikka
Vuonna 1852 Helsingin yliopisto sai kasvatus- ja opetusopin professuurin. Suomessa aloitettiin opettajien koulutus 1860-luvulla kansakoulunopettajaseminaareissa. Kansakoulun perustajana pidetään Uno Cygnaeusta, jonka kasvatusoppi tähtäsi kristilliseen siveellisyyteen ja joka korosti aktivoivaa ja havainnollista opetusta. Suomen taide
1970-luvulla nousi käsitetaide (Lauri Anttila ja J. O. Mallander ja kokeilevia taiteilijaryhmiä kuten Carolus Enckellin ympärille ryhmittynyt Elonkorjaajat ja Outi Heiskasen, Mirja Airaksen ja Hannu Väisäsen Bellini-akatemia. Samaan aikaa yhteiskunnallista realismia edustivat Rauni Liukko ja Inari Krohn. 1980-luvun maalauksellista ekspressionismia edustivat Leena Luostarinen ja Marjatta Tapiola. Pentti Kaskipuron oppilaista nousi kokonainden graafikkojen sukupolvi. Uudempia taidemuotoja olivat performance (Ilkka-Juhani Takalo-Eskola) , multimedia (Marita Liulia) ja video Eeva-Liisa Ahtiala. Answers in Genesis
Answers in Genesis (lyhennettynä AiG, ) on kansainvälinen kristillinen järjestö, joka on keskittynyt erityisesti Nuoren Maan kreationismiin: levittämään käsitystä, että Jumala loi maailman kuudessa päivässä alle 10 000 vuotta sitten. Järjestö on perustettu vuonna 1994. Sen näkyvin saavutus on 28. toukokuuta 2007 avattu Luomismuseo () Petersburgissa Kentuckyssa Yhdysvalloissa.
Järjestö on vuonna 2016 avannut myös Ark Encounter -teemapuiston noin 60 km päässä Williamstownissa Kentuckyssa. Puistossa on 510 jalkaa pitkä ja 85 jalkaa leveä (155×26 m) Nooan arkin malli. Kreationismin historia
Vuonna 1987 korkein oikeus kumosi Louisianan lain, joka vaati sekä kreationismin että evoluution kouluopetusta. Nyt tieteellisen kreationismin opetuksella ei ollut enää lain tukemaa asemaa Yhdysvalloissa. Nyt kreationismi uudistui siten, että alettiin puhua älykkäästä suunnittelusta, joka on kannattajiensa mielestä evoluutioteorian tieteellistä kritiikkiä. Älykkään suunnittelun nosti esiin Kalifornian yliopiston professorin teos "Darwin on Trial", joka oli vastaus erään johtavan englantilaisen evolutionistin Richard Dawkinsin teokseen "Sokea kelloseppä". Älykäs suunnittelu pyrki enenevissä määrän hakemaan evoluution vastaisia todisteita solujen ja eliöiden molekyylien maailmasta. Mutta älykäs suunnittelu julisti, ettei se ole kreationismia, eikä ottanut kantaa Maan ikään ja moneen muuhunkaan nuoren maan kreationistien suosimaan aiheeseen.
Niinpä älykästä suunnittelua eli ID:tä alkoi pian julistaa molekyylibiologi Michael Behe, jonka mielestä esimerkiksi bakteerien siimarakenteet olivat palautumattoman monimutkaisia. Niinpä Behen mielestä elämää ei synnyttänyt kemiallinen evoluutio, vaikka muuten Behe uskoi evoluutioon. Behe ei maininnut jumalallista suunnittelua, mutta piti huomioita eliöiden mutkikkuudesta olennaisina tieteellisinä havaintoina. William Dembski julkaisi teoksensa "The Design Inference", jonka mukaan eliöiden synty kemiallisen evoluution kautta olisi niin epätodennäköistä, että se olisi käytännössä mahdotonta sattuman, lainalaisuuden tai näiden yhdistelmän takia. Dembskin teokseen kohdistunut tieteellinen kritiikki mainitsee muun muassa sen, ettei Dembski ota syntytodennäköisyyksiä laskiessaan huomioon solujen ja vastaavien jakautumista. Kreationismin opetus kouluissa
Joulukuussa 2002 Ohiossa sallittiin kreationistisen teorian opetus koulujen luonnontieteen opetuksen yhteydessä. Louisianan, Teksasin, Ohion, Oklahoman ja Alabaman osavaltiossa kreationistit ovat pyrkineet tuomaan esille kantaansa vaatimalla oppikirjoihin varoituksia evoluutioteorian mahdollisesta virheellisyydestä. Teksasissa määräys kumottiin 1990. Koulutus Suomessa
Uno Cygnaeus tunnetaan Suomessa kansakoulun isänä. Hän jätti 1857 senaatille esityksen kansakoulusta, ja hänen ehdotustensa mukaan 1866 annettiin kansakouluasetus. Asetuksessa säädettiin kunnan järjestämästä, kirkosta erillisestä kansakoululaitoksesta, joka perustui erityisesti sveitsiläisiin esikuviin. Kansakoulu oli nelivuotinen, ja sellaisen perustaminen oli kunnalle vapaaehtoista. Kirkollinen kiertokoulu elikin vielä vuosikymmeniä kansakoulun rinnalla. Vasta vuoden 1898 piirijakoasetus pakotti kunnat perustamaan kansakouluja kaikkiin alueensa asutuskeskuksiin. Kansakoulun käyminen tuli kuitenkin pakolliseksi vasta vuoden 1921 oppivelvollisuuslain myötä. Syrjäseuduille myönnettiin pitkät siirtymäajat. Lapin ja Raja-Karjalan kunnissa etäisimmät kylät saatiin kansakoulujärjestelmään vasta 1950-luvulla. Kaupungeissa yksityiset ”valmistavat koulut” kilpailivat alkuopetuksessa kansakoulun kanssa keski- ja yläluokan lapsista aina 1940-luvulle saakka. Kreationismi
Tunnettuja kreationismin julkisia arvostelijoita ovat muun muassa Eugenie Scott, Richard Dawkins ja Massimo Pigliucci Yhdysvalloissa National Center for Science Education on vastustanut kreationistien pyrkimyksiä kieltää koulujen evoluution opetus tai rajoittaa sitä. Klassismi
Klassismi eli uusklassismi (vanh. klassisismi, uuslat. "classicismus", ’luokka’) on barokin ja rokokoon jälkeen syntynyt taidesuuntaus, joka vaikutti 1700- ja 1800-luvuilla. Sillä tarkoitetaan yleensä Rooman ja antiikin klassisen Kreikan taiteen ja kirjallisuuden pitämistä esikuvana. Klassismi syntyi vastineeksi barokille, jonka muotojen koristeellisuudesta ja ylenpalttisuudesta haluttiin pyrkiä yksinkertaisuuteen, tasapainoon ja luonnollisuuteen. Kreationismin opetus kouluissa
Canterburyn arkkipiispa ja Englannin kirkon nykyinen johtaja tohtori Rowan Williams on myös ilmaissut kantansa, ettei kreationismia pitäisi opettaa kouluissa. Kreationismin opetus kouluissa
Viime aikoina on myös tullut ilmi julkisuuteen tavallisten opettajien ja tiedevalistajien suulla kertomuksia, että varsinkin Yhdysvaltojen eteläosissa niin sanotulla "raamattuvyöhykkeellä" evoluution opettaminen on aina ollut vaikeaa. Monet aikuiset ovat kertoneet, etteivät nuorena ole saaneet lainkaan evoluutio-opetusta kouluissa. Joskus vanhemmat, koululaiset ja jopa rehtorit ja kouluviranomaisetkin painostavat opettajia ja kouluja suorastaan jättämään evoluution opetusosuuden pois biologian kurssilta, vaikka se olisi säädetty osavaltion tiedeopetus-standardeissa. Lisäksi osa opettajista ohittaa oppikirjan evoluutio-kappaleen jo etukäteen pelätessään painostusta tai kiistoja. Tässä kohden usein puhutaan niin sanotusta e-sanasta (engl. "e-word"), jota monet käyttävät karttaessaan lausumasta "evoluutio"-sanaa ääneen muuallakin kuin kouluissa, koska kaihtavat uskovaisten voimakkaita reaktioita. Myös miljardeja tai miljoonia vuosia ei saa aina mainita tai pyydetään karttamaan, jos esimerkiksi dinosaurusten harrastaja tai tutkija on kutsuttu kouluille esitelmöimään. Kansakoulu
Ensimmäiset kansakoulut perustettiin Suomeen 1850-luvulla, perustajina olivat yleensä sivistyneet ja kaukonäköiset kartanonomistajat ja tehtailijat. 1800-luvun loppupuolella kansakoulujen perustaminen oli kuntien aktiivisuuden varassa, vaikka kouluihin olikin mahdollista saada valtionapua. Kouluja perustettiin melko laiskasti, sillä kansan keskuudessa katsottiin kirkollisen kiertokoulun riittävän tavallisen ihmisen sivistykseksi. Tuolloin nelivuotisen kansakoulun uskottiin opettavan lapset laiskoiksi ja totuttavan heidät kirjoihin ruumiillisen työn sijasta. Kaupungeissa kansakouluja perustettiin aktiivisemmin, sillä teollisuus tarvitsi lasku- ja lukutaitoisia kansalaisia eikä toimettomille lapsille ollut lapsityövoiman käytön vähentyessä parempaakaan käyttöä.
Vuonna 1898 valtiopäivät ja keisari hyväksyivät piirijakoasetuksen, jonka mukaan kaikki pitäjät oli jaettava koulupiireihin niin, että kenenkään koulumatka ei muodostuisi yli viiden kilometrin mittaiseksi. Kaikilla halukkailla oli oikeus päästä kansakouluun, mutta oppivelvollisuutta ei ollut. Tämä vauhditti koulujen perustamista. Tyypillisesti koulut muodostuivat kaksiluokkaisesta ala- ja samoin kaksiluokkaisesta yläkansakoulusta, vaikka syrjäseuduilla esiintyi myös pelkkiä lastenkouluja, joissa oli vain alakansakoulu. Alakansakoulun tehtävä oli tarjota alkuopetusta. Syrjäisimmillä seuduilla, erityisesti Lapissa ja Raja-Karjalassa, kansakouluja ei tarvinnut perustaa täysimittaisina, vaan opetus toteutettiin joko niin sanottuna supistettuna kansakouluna tai kiertokouluna. 1920-luku
1920-luvulla arkkitehtuurin vallitsevaksi suuntaukseksi tuli etenkin pohjoismaissa 1920-luvun klassismi, joka oli antiikin klassisia koristeaiheita niukalla tavalla soveltava rakennustyyli. Suomessa klassismia esiintyy erityisen voimakkaana asuinrakentamisessa sekä kivitaloissa että kiviarkkitehtuuria kansanomaisesti jäljittelevässä puuarkkitehtuurissa. Vuosikymmenen puolivälissä syntyi Art Deco, jota edustaa vuosina 1928–1930 New Yorkiin rakennettu Chrysler Building. Eräs vuosikymmenen tunnettuja arkkitehteja oli suomalainen Eliel Saarinen, joka vaikutti lähes koko 1920-luvun Yhdysvalloissa. Muotoilussa ja arkkitehtuurissa Jugend alkoi väistyä modernismin tieltä. Vuosina 1919–1933 toiminut taide- ja arkkitehtuurikoulu Bauhaus vaikutti voimakkaasti moderniin arkkitehtuuriin ja esinesuunnitteluun. Bauhaus edusti konstruktivismia, joka vaikutti myös maalaustaiteessa. 1920-1930-lukujen vaihteessa arkkitehtuurissa syntyi radikaali uudistusliike funktionalismi, jossa arkkitehtuuri syntyi tiloista, pinnoista ja aukotuksista ilman koristeita. Kulmakoulu
Koulun perustivat vuonna 1928 Ruusu-Risti ja sen jäsen Yrjö Eloniemi, joka halusi perustaa opetustyön teosofisen maailmankatsomuksen pohjalle. Opettajakunnan hän kokosi seuran jäsenistä. Eloniemi oli koulun rehtorina vuoteen 1961 ja myös omistajana ensimmäiset kolme vuotta, minkä jälkeen omistus siirtyi taloudellisten vaikeuksien voittamiseksi perustetulle Kulmakoulusäätiölle. Sen säädekirjan mukaan koulun tehtävä oli pyrkiä älyllisen kasvatuksen ohella kiinnittämään huomiota "siveellisen tahdon kasvattamiseen Vuorisaarnan hengessä". Säätiön hallituksen puheenjohtajana toimi Ruusu-Ristin perustaja Pekka Ervast. Koulurakennukseksi ostettiin valtioneuvos Claes Gripenbergin perikunnalta Bruno F. Granholmin 1899 suunnittelema "Kruununhaan linnana" tunnettu yksityistalo Meritullinkadun varrelta. Se muutettiin Jussi ja Toivo Paatelan suunnitelmien mukaan koulutaloksi, jolloin rakennusta muun muassa korotettiin kahdella kerroksella. Koulun opettajina oli useita taiteilijoita ja koulusta valmistui paljon tulevia näyttelijöitä ja taiteilijoita, mutta se ei ollut koulupiireissä arvostettu. Oppiaineena oli ""sielunelämän terveysoppi"", jota opetti mm. Lauri Pautola. Opettajina toimivat mm. veljekset Eino ja Sven Krohn. Suomen Akatemia
Esikuvina Suomen akatemialle olivat ulkomaiset akatemiat kuten Neuvostoliiton tiedeakatemia ja erityisesti Ranskassa 1700-luvulta saakka toiminut Institut de France. Aloite aiheutti eduskunnassa runsaasti kiistelyä. Varsinkin SKDL vastusti Akatemian perustamista, sillä puolueessa pelättiin akateemikoiksi nimitettävän ainoastaan vanhoja oikeistolaisia kulttuurin johtohahmoja, joita he pitivät Natsi-Saksan myötäilijöinä ja Neuvostoliiton vastustajina. Silloinen opetusministeri Eino Kilpi taas piti monia muita sivistystoimen hankkeita silloisissa oloissa kiireellisempinä. Eduskunta kuitenkin hyväksyi aloitteen ja laki vahvistettiin vuonna 1947. Aleksis Kiven koulu
Aleksis Kiven peruskoulun rakennuksen suunnitteli kaupunginarkkitehti Gunnar Taucher. Se oli sanomalehtien mukaan ”Suomen komein koulurakennus” ja valmistui 1. lokakuuta 1934. Koulu mainittiin pohjoismaiden suurimpana aina 1950-luvulle asti, ja enimmillään oppilasmäärä oli 1950-luvulla noin 2 500 oppilasta. Koska koulu aloitti toimintansa Aleksis Kiven satavuotisjuhlan aikoihin, sen nimeksi virallistui Aleksis Kiven kansakoulu. Aleksis Kiven Peruskoulu oli myös ensimmäinen Suomalainen koulu, jossa oppilaille oli oma suihku ja jossa tuettiin erityisvaikeuksia omaavia oppilaita. Lauri Santamäki
Santamäki oli opiskeluaikanaan mukana seminaarissa toimineessa Karjala-seurassa jonka muita tunnettuja jäseniä olivat Lauri Pihkala ja tuleva Teknillisen Korkeakoulun professori Ohto Oksala. Ryhmä julkaisi vuonna 1930 opetuksen tulevaisuutta Suomessa käsitelleen manifestin "Suur-Suomen koulu" jossa vastutettiin kaksikielisyyttä, internationalismia ja pasifismia. Julkaisuun kirjoittamassaan kansakoulun historianopetusta käsittelevässä laajassa ja sävyltään vahvasti aitosuomalaisessa artikkelissa Santamäki vähätteli Ruotsin vaikutusta Suomen historiaan. Hän esitti, että Suomen heimot muodostuivat vasta tulevan Suomen alueella eivätkä siirtyneet sinne valmiina yhteisöinä, jolloin kulttuuri muodostui täysin suomalaiseksi. Santamäen mielestä suomalaiset joutuivat kauppamatkoillaan Keski-Euroopassa kosketuksiin kristinuskon kanssa ja ristiretket Suomeen olivat ruotsalaisten luoma myytti. Rudolf Steiner
Vuonna 1919 Waldorf Astoria -tehtaaseen Stuttgartiin perustetusta ensimmäisestä Steinerin pedagogiikkaa käyttävästä koulusta alkoi mahdollisesti maailman suurimman yksityisen koulutusjärjestelmän kehittyminen. Maailmalla nämä koulut tunnetaan Waldorf-kouluina, mutta Suomessa niille on vakiintunut nimitys steinerkoulu. Suomessa on myös steinerpedagoginen Snellman-korkeakoulu. Snellman-korkeakoulussa voi opiskella muun muassa steinerkoulun luokanopettajaksi ja kuvaamataidon opettajaksi, steinerpäiväkodin varhaiskasvattajaksi sekä puhe- ja draamataiteilijaksi. Suomalainen tieteiskirjallisuus
Aikakauden sotaisuus heijastui 1940-luvun viihdekirjallisuudessa esimerkiksi ydinsodan uhkana. Pojille suunnatuissa seikkailusarjoissa näkyi tuolloin alkanut ufo-muoti. 1950-luvulla tieteiskirjallisuuden käsite tuli tunnetuksi, kun aikaisemmin oli ollut yksittäisiä kuvitelmia ja seikkailuja. 1950-luvulla ilmestyi suomeksi Ray Bradburyn "Marsin aikakirjat" ja Tammi julkaisi jonkin aikaa Raketti-käännösromaanisarjaa nuorille. Otava järjesti kirjoituskilpailun Seikkailuja tieteen maailmassa, jonka voitti Armas J. Pulla teoksella "Lentävä lautanen sieppasi pojat". Kilpailun tuloksena 1950-luvun lopulla ilmestyi runsaasti nuorten tieteisromaaneja. Vuonna 1955 ilmestyi "Mitä missä milloin" -kirjassa laaja ja asiantunteva lajityypin esittely aina antiikin kirjallisuudesta saakka. 1960-luvun alussa tieteisromaanien julkaisu tyrehtyi. Suomalainen tieteiskirjallisuus
Suomalainen tieteiskirjallisuus syntyi 1800-luvun lopulla. Varhaiset tieteiskertomukset olivat kuvitelmia tulevaisuudesta ja yhteiskunnallisia utopioita. Itsenäistymisen jälkeen ilmestyi useita teoksia, joiden voi sanoa edustavan Euroopassa 1800-luvun loppupuolelta asti yleistä tulevaisuuden sota -lajityyppiä. Sotakuvaukset olivat rauhanaatetta edustavia varoituksia kuten Konrad Lehtimäen "Ylös helvetistä" (1917) tai Suur-Suomi-aatteen mukaisia utopioita kuten Aarno Karimon "Kohtalon kolmas hetki" (1926). Muun muassa jännitysromaaneissa esiteltiin tulevaisuuden keksintöjä, aika- ja avaruusmatkoja, esimerkkeinä H. R. Hallin ja Marton Taigan teokset. 1940-luvulla ilmestyi Outsiderin viihteellisiä Atorox-seikkailuja. Robotti Atoroxin mukaan on myöhemmin nimetty suomalaisten tieteisnovellien palkinto. 1940-luvun lopulta alkaen tieteiskirjallisuus oli yleisimmin nuortenkirjallisuutta. Kreikan uskonnon historia
Kristinuskon joutuminen kosketuksiin kreikkalaisen filosofian kanssa ei ollut ongelmatonta. Koska kristinuskon ja Kreikan filosofisten suuntausten käsitteet ja kysymyksenasettelu eivät olleet suoraan yhteneviä, oli useita mahdollisia tapoja sovittaa kristillisyys olemassa oleviin ajattelumalleihin. Näitä tapoja edustavat eri kirkkoisät ja "harhaopettajat", joiden tärkeimpänä erona on se, hyväksyikö syntymässä ollut kristillinen kirkko kyseisen henkilön opetuksen. Tärkeimpiä "harhaoppeja", jotka syntyivät kristillisyyden varhaisvaiheessa, olivat manikealaisuus ja gnostilaisuus. Myöhemmin erityisen tärkeäksi nousi kysymys Kristuksen jumaluudesta. Kirkon kannasta erosivat tällöin homoousiaanit ja areiolaiset. Muista kristinopin uskonkappaleista syntyneissä riidoissa tärkeitä idän kirkon harhaoppeja olivat donatolaisuus 300-luvulla ja kuvainraastajuus eli ikonoklasmi 700–800-luvuilla. Kuvataide
Vuonna 1999 Suomen peruskoulujen oppiaineen nimi muuttui kuvaamataidosta kuvataiteeksi. Kuvaamataito-nimitys otettiin käyttöön 1950-luvun alussa. Sitä edelsi 1800-luvulta oppiaineen niminä olleet piirustus tai kuvaanto. Kouluneuvosto
Suomen oppikouluissa ja lukioissa oli vuosina 1973–1985 ylimpinä sisäisinä päätöksentekoeliminä lakisääteiset vaaleilla valittavat kouluneuvostot, joissa olivat edustettuina sekä oppilaat että opettajat. Jo hieman sitä ennen oli joihinkin kouluihin perustettu oma-aloitteisesti epävirallisia kouluneuvostoja. Neuvostojen perustamista ajoi 1960-luvun lopulta alkaen voimakkaasti radikaalien vasemmistolaisten johtama Teiniliitto, ja sen ajoivat läpi vuoden 1973 alusta kouluhallitusta johtanut Erkki Aho sekä opetusministerinä 1972–1975 toiminut Ulf Sundqvist, molemmat nuoria sosialidemokraatteja. Varovaisemmin vihreää valoa näytti myös presidentti Urho Kekkonen. Poliittinen oikeisto ja opettajien etujärjestöt arvostelivat kouludemokratiahankkeita ja vastustivat erityisesti niin sanottua ristiinäänestystä, jossa sekä oppilas- että opettajaedustajien vaalissa saisivat äänestää molemmat. Tällöin oppilaat pääsisivät (enemmistöllään) käytännössä valitsemaan neuvostoihin myös opettajien edustajat. Skolastiikka
Katolisessa kirkossa skolastiikka heräsi uudelleen henkiin 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alkupuolella. Tällöin skolastikoista tehtiin uudelleen tunnettuja, kuitenkin keskittyen lähinnä muutamiin skolastikkoihin ja heidän ajatteluunsa, erityisesti Tuomas Akvinolaiseen. Näin syntyi uustomismi, joka jatkaa alkuperäisen tomismin perinnettä. Tässä yhteydessä skolastisia menetelmiä käytetään teologisten ja metafyysisten asioiden käsittelyssä, mutta harvoin muilla alueilla. Creatures
The Creatures oli 1960-luvulla toiminut suomalainen rockyhtye. Yhtye perustettiin rautalankayhtyeenä vuonna 1962. Yhtyeen laulusolistina toimi vuodesta 1963 Kirka Babitzin tämän perheen muutettua Helsingin Maunulaan. Kirka oli ensimmäisellä Creatures-keikallaan syksyllä 1963 vasta 13-vuotias. Komppikitaristina toimi Aarto Henttonen. Yhtyeen muut jäsenet olivat soolokitaristi Matti Kaarna, basisti Olli Könönen ja rumpali Antero Ahola. Rumpaliksi tuli vuonna 1965 Remu Aaltonen. Yhtyeen varsinainen johtohahmo oli Olli Könönen, joka kokosi bändin ja järjesti myös kaikki keikat. Kun Kirka oli saanut hieman nimeä laulusolistina, alkoi yhtye esiintyä myös nimellä Kirka and The Creatures. Ben Klassen
Ben Klassen perusti vuonna 1973 uskonnollisen liikkeen nimeltä Church of The Creator, jonka nimi kehittyi myöhemmin muotoon Creativity Movement. Pyhäkoulu
Suomessa piispa Juhana Gezelius vanhempi (k. 1690) kehitti voimakkaasti kirkon kasvatuksellista puolta kansan valistamisessa. Hänen aloitteestaan syntyi kiertokoulutoiminta ja lukukinkerit sekä alettiin pitää katekismussaarnoja. Piispa antoi myös rippikouluun suuntaa antavia määräyksiä. Hänen vaikutuksensa kirkon kasvatustehtävien kehittäjänä ja suomalaisen opetustoiminnan aloittajana on suuri. Evoluutioteorian historia
Darwinin polveutumisoppi ja käsitys luonnonvalinnasta vakiintuivat jo 1900-luvun vaihteessa sekä yliopiston että koulujen biologian (luonnonhistorian) opetukseen Suomessa. Tämä oli paljolti J. A. Palménin, J. P. Norrlinin ja A. J. Melan vaikutusta. Darwinin valintaoppia kehityksen selittäjänä eivät tosin edes kaikki suomalaiset filosofit hyväksyneet vielä paljon myöhemminkään. Martti H. Haavio
Haavio kirjoitti useita kristilliseen koulukasvatukseen liittyviä kirjoja, muun muassa "Koulun uskonnonopetus" (1936), "Kansakoulun uskonnonopetuksen siveellinen kasvatustehtävä" (1941), "Koulun uskonnonopetuksen rakenne ja henki" (1941), "Opettajapersoonallisuus" (1948) ja "Opettaja kertoo" -sarja (1949–1966). Hän laati yhdessä Lempi Vermasvuoren kanssa "Meidän lasten uskontokirjan" (1952), jonka kuvittajana oli Martta Wendelin. "Meidän lasten uskontokirja" oli käytössä kansakoulun alaluokkien uskontokirjana 1970-luvulle asti. Didaktiikka
1910-luvulla lapsikeskeinen pedagogiikka – jossa oppimisen katsottiin perustuvan tutkimiseen ja oivaltamiseen - saapui Suomeen työkouluihin, mutta uudistus jäi hajanaiseksi. Alfred Salmela
Kansalaiskoulu oli kansakoulun jatko-opetuksen perustalle rakennettu koulumuoto, jossa opetettiin käytännöllisiä oppiaineita teoreettisen opetuksen rinnalla. Tämäkin koulumuoto virallistui vuoden 1957 kansakoululain myötä. Vuonna 1962 alkujaan kaksivuotiseen kansalaiskouluun lisättiin kolmas luokka, jolloin Suomeen oli luotu 9-vuotinen kunnallinen koulujärjestelmä. Salmela osallistui myös peruskoulukomitean työhön, mutta jätti eriävän mielipiteen mietintöön, sillä hänen mielestään oppilaalle ei peruskoulujärjestelmässä jätetty riittävästi valinnaisuutta oppiaineiden suhteen. Erityisesti käytännöllisen oppiaineksen vähäisyys oli Salmelasta ongelmallista. Sortavalan seminaari
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Suomeen rantautuneet uudet pedagogiset virtaukset, kuten sosiaalipedagogiikka, lapsikeskeisyys ja toiminnallisuuden periaate asettuivat vähitellen herbartilaisuuden rinnalle.   Erityisesti Sortavalan seminaaria aina lakkautusuhan alle saakka rasittanut toinen sortokausi hidasti opetusohjelman uudistuksia , mutta Suomen itsenäistyminen ja seminaarien muuttuminen jo v. 1916 viisivuotisiksi antoi niille edellytykset. Uutta viisivuotisen seminaarin opetussuunnitelmaa alettiin toteuttaa jo syksyllä v. 1917 Septem-ryhmä
Septem-ryhmä on puhtaaseen väritaiteeseen pyrkinyt vuonna 1912 perustettu taiteilijaryhmä, joka toi impressionismin aatteet Suomeen. Ryhmään kuuluivat muun muassa A.W. Finch, Magnus Enckell, Yrjö Ollila, Mikko Oinonen ja Verner Thomé . Ryhmä sai vaikutteensa varsinkin Ranskan väritaiteesta. Mirosław Orzechowski
Mirosław Orzechowski (s. 28. syyskuuta 1957 Łódź, Puola) on puolalainen poliitikko. Hän kuuluu konservatiiviseen ja kansallismieliseen, kristillistä oikeistoa edustavaan Puolalaisten perheiden liitto -puolueeseen. Hän on maansa entinen varaopetusministeri. Hän pitää evoluutioteoriaa valheena ja vaatii kreationismin opetusta kouluihin. Hän myös vaatii homoseksuaaleiksi tunnustautuvien opettajien erottamista viroistaan. Hänen mukaansa homoseksuaalisuus on sairaus, jonka ”propagandistinen mainonta” kouluissa tulisi kieltää. Kreationismin historia
Keskiajan lopulla Euroopassa uskottiin yleisesti että Jumala oli luonut maailman Edenin puutarhassa viikon aikana. Uuden ajan löydöt kuten fossiilit herättivät kysymyksiä, joihin vanhat käsitykset eivät kyenneet enää vastaamaan. Evoluutioteorian historia
Suomessa evoluutioteoriaa esiteltiin ensimmäistä kertaa Suomen Tiedeseuran 25-vuotisjuhlakokouksessa vuonna 1864. Eläintieteen professori Fredrik Wilhelm Mäklin ei osannut antaa arvoa evoluutioteorialle, ja "Tiedeseuran ystävät" laativat vastalauseen "Helsingfors Dagbladiin". Adolf Erik Nordenskiöld kirjoitti Darwinin teorian puolesta "Litterär Tidskriftissä". Suomen kielellä darwinismia esitteli ensimmäisenä A. J. Mela Savo-karjalaisen osakunnan vuosijuhlassa helmikuussa 1872 pitämässään esitelmässä ”Ihmisen synty”. Kreationismin opetus kouluissa
Neuvostoliittolaisen Sputnikin laukaisu 1957 järkytti yhdysvaltalaiset 1960-luvulla panostamaan tehokkaammin tieteeseen ja sen laadukkaaseen opetukseen. Evoluutioteorian opetusta vastustavia lakeja kumottiin, koska ne asettivat uskonnollisia rajoituksia akateemiselle vapaudelle ja opetukselle. Luomiseen uskovien piirien vastustuksen herätti tilanne, että kouluun tuotiin evoluution opetus, muttei uskonnonopetusta. Yhdysvalloissa valtio on erotettu kirkosta eikä valtion julkiseen opetukseen kuulu uskonnon tunteja, kuten Suomessa. Reaktiona tälle Yhdysvalloissa syntyi uusi liike, joka pyrki tieteen keinoin osoittamaan evoluution virheelliseksi, jolloin heidän mukaansa jäljelle jäisi ainoastaan luomisoppi. Yhdeksi keskeisimmistä lähtölaukauksista tässä osoittautui "nuoren maan kreationismia" ja Nooan tulvaa puolustava Morrisin ja Whitcombin kirja "The Genesis Flood" (1961), josta lähtivät liikkeelle nykyaikaisen kreationismin suuntaukset. Pian tämän jälkeen Morris ja Gish perustivat Institute for Creation Research (ICR) -järjestön. Kreationistisia suuntauksia on syntynyt useita muitakin, myös niin sanottuja "vanhan maan" hyväksyviä suuntauksia. Suomen arkkitehtuuri
Uusrenessanssi saapui Suomeen yleiseurooppalaisena muotivirtauksena. Se oli vastareaktio klassismille, jonka ankaran pelkistettyihin ulkoasuihin alettiin jo kyllästyä. Uhkeimmillaan uusrenessanssi oli liiketaloissa ja kaupunkien asuinrakennuksissa. Uusrenessanssi käynnistyi Suomessa hiljalleen, mutta 1860-luvulla se alkoi saada mahtipontisempia sävyjä. Axel Hampus Dahlströmin 1868 suunnittelema Ylioppilastalo edustaa uusrenessanssin kukoistuskauden barokkipiirteitä. Ylioppilastalon rakennustöitä johti nuori Theodor Höijer, jonka omat persoonallisimmat työt ovat erityisesti Helsinkiin suunniteltuja uusrenessanssitaloja. Uusrenessanssikaudella Helsingin ulkopuolelle ei ehtinyt syntyä tyylistä todistavia kokonaisuuksia. Parhaimmat esimerkit löytyvät puistoihin ja torien tai rantakadun yhteyteen sijoitetuista rakennuksista, joista erityisen tunnettu on Frans Sjöström. Kreationismin opetus kouluissa
Helmikuussa 2008 Floridan opetuslautakunta omaksui uudet tiedestandardit, jotka erityisesti vaativat "tieteellisen evoluutioteorian opetusta". Aiemmat standardit olivat välttäneet mainitsemasta evoluutiota käyttäen sen sijalla sanontaa "muutos ajan myötä". Kriittinen korkeakoulu
Kriittisen Korkeakoulun alku ajoittuu vuoteen 1968 kun silloinen Suomen Teiniliiton kuraattori, Reijo Wilenius, sittemmin Jyväskylän yliopiston filosofian professorina vuosina 1973–1992 toiminut ja Steiner-koulun puolestapuhuja, esitti Erkki Tuomiojalle ja Risto Volaselle keskustelufoorumin perustamista, "”-- koska Suomessa on kansalaiskeskustelua liian vähän. Ylhäällä päätetään asioista eivätkä kansalaiset pääse keskustelemaan”". Korkeakoulun pääsihteerinä aloitti vuonna 1971 sosiaalipedagogi, SDP:n kansanedustaja Antti-Veikko Perheentupa (1930–2007). Korkeakoulun johtokunnassa on toiminnut monia kulttuurin vaikuttajia, kuten Henri Broms. Vuonna 1994 pidettiin Inhimillisen kasvun seminaari, INKA Martti Tuomolan johdolla, jonka kokemusten pohjalta syntyi vuonna 1980 Snellman-korkeakoulu, jossa kokopäiväiseen opiskeluun sovellettiin INKAn kokemuksia. Professori Erkki Lähde toimi Kriittisen korkeakoulun johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1992. Koulu sai uudet tilat vuonna 2000 ja toiminnanjohtajana aloitti Tuomas Nevanlinna. Integratiivinen nationalismi
Suomeen orgaanisen yhteiskuntakäsityksen ja integratiivisen nationalismin toi kuitenkin alun perin Yrjö Ruutu, kansallismielinen sosialisti ja myös jääkäriliikkeen isänä ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun perustajana tunnettu sosiaalinen ajattelija. Vaikka Ruutu ei ollut Akateemisen Karjalaseuran jäsen, hän vaikutti voimakkaasti AKS:n ajatteluun Niilo Kärjen kautta. Kreationismin historia
Nykyisen tyyppinen evoluutioteoria levisi laajempaan tietoisuuteen, kun englantilainen Charles Darwin julkaisi vuonna 1859 kirjan "Lajien synty", jonka mukaan eliölajit ovat kehittyneet muista lajeista ja ihmisellä ja apinalla on yhteinen kantaisä. Lisäksi Darwin piti mahdollisena, että elämä on syntynyt itsestään kemiallisen evoluution kautta. Darwin kohtasi heti vastustusta kristillisiltä tahoilta, joiden mukaan maailma, eläimet ja ihmiset ovat Jumalan luomia. Darwin ei pitänyt silloisten kreationistien väitteitä evoluutiota vastaan vakavana uhkana evoluutioteorialleen, vaikka valittikin puuttuvista välimuodoista eri lajien välillä. Evoluutioteoria levisi Yhdysvaltain kouluopetukseen noin 20 vuodessa sen jälkeen, kun Darwinin "Lajien synty" julkaistiin. Alussa evoluutiota opetettiin lähinnä yliopistoissa ja muissa oppilaitoksissa, joihin tavallisella kansalla ei ollut asiaa. Suomen kirjallisuus
1700-luvulla henkisessä elämässä tapahtui valistusajan myötä jyrkkä muutos. Tieteet, erityisesti filosofia, vapautuivat kirkon holhouksesta. Varsinainen uudistus tapahtui luonnontieteiden alalla, jossa Carl von Linnén vaikutus ulottui Suomeenkin. Hänen kannattajiaan olivat luonnontieteilijöinä muun muassa Johan Browallius ja K. F. Mennander. Kreationismin opetus kouluissa
Huhtikuussa 2012 Tennesseessä hyväksyttiin laki, joka suojaa "opettajia jotka tutustuvat evoluution ja ilmastonmuutoksen tieteellisiin vahvuuksiin ja heikkouksiin". Tiedekasvatuksen puolestapuhujat valittavat, että laki antaa kreationismille ja ilmastonmuutosdenialismille tilaisuuden astua USA:n koululuokkiin. Inkeri Vikainen
Sota-aikana Laurinen oli monissa tehtävissä, mm. opettajien kouluttajana Inkerinmaalla. Jyväskylässä hänen esimiehekseen tuli modernia kasvatuspsykologiaa ja kasvatussosiologiaa edustava Matti Koskenniemi. Siirtyminen Jyväskylään oli merkinnyt samalla Lauriselle siirtymistä moderniin kasvatustieteeseen. Herbartilaisuus opettajajohtoisine ja -keskeisine menetelmineen oli väistymässä uusien kasvatusfilosofisten näkemyksien tieltä. Reformipedagogiset ideat, jotka korostavat lapsen yksilöllisyyttä ja valinnanvapautta olivat saapuneet Suomeen ensiksi Koskenniemen mukana Jyväskylään.
Kansakoulujen opetussuunnitelmakomitea ryhtyi Koskenniemen johdolla 1946 tutkimaan laatimiensa tuntijakojen soveltumista valmisteilla ollutta opetussuunnitelmaa varten. Laurinen sai tehtäväkseen äidinkielen alueen tutkimuksen. Halukkaita ilmoittautui 104 opettajaa luokkineen. Suurin osa oli kokeilussa kaksi vuotta. Oppilaita oli mukana lähes 3000. Tarkempia tietoja kokeilusta on vuoden 1952 opetussuunnitelmakomitean mietinnössä. Äidinkielen osuuteen liittyvät kysymykset ja tehtävät olivat pääasiassa Laurisen laatimia. Ne olivat tuon ajan tehtäviksi monipuoliset ja kielen taitoja eri tahoilta tarkastelevia. Aineiston pohjalta syntyi vuoden 1950 ja 1952 opetussuunnitelmien lisäksi Inkeri Laurisen oma väitöskirja: Lausetajun kehityksestä suomenkielisen kansakoulun kirjoituksenopetuksen tulosten valossa (Laurinen 1955). Michael Reiss
Vuosina 2006–2008 Reiss toimi Royal Societyn opetusjohtajana. Hän joutui eroamaan esitettyään kannan, jonka mukaan evoluutiota tulisi opettaa myös kreationismiin uskovien oppilaiden kanssa keskustellen. Hänen mukaansa evoluutiosta kertova opettaja tekee oppimisen mahdottomaksi, jos oppilaan kanssa ei keskustella asiasta. Hän kuitenkin itse myönsi, että kreationismilta puuttuu tieteellinen pohja. Hänen katsottiin joka tapauksessa tehneen liian suuri myönnytys. Iranilainen filosofia
Illuminationismi oli islamilaisen filosofian koulukunta, jonka perusti Shahab al-Din Suhrawardi 1100-luvulla. Koulukunnan ajattelu oli yhdistelmä Avicennan filosofiaa ja muinaista iranilaista ajattelua, sekä Suhrawardin omia ajatuksia. Illuminationismin on usein nähty saaneen vaikutteita uusplatonismista. 1100-luvun renessanssi
1100-luvulla kehittyi uusi oppimisen menetelmä nimeltä skolastiikka. Se syntyi, kun Aristoteleen teokset löydettiin uudelleen juutalaisten ja islamilaisten filosofien, kuten Maimonideen, Avicennan ja Averroksen, ja heiltä vaikutteita saaneiden kristittyjen teologien, kuten Albert Suuren, Bonaventuran ja Pierre Abélardin välityksellä. Skolastikot uskoivat empirismiin ja katolisen kirkon oppien tukemiseen maallisella tutkimuksella, järkeilyllä ja logiikalla. He vastustivat kristillistä mystisismiä ja platonilais-augustinuslaista dualistista oppia sielusta ja näkemystä, jonka mukaan maailma olisi luontojaan paha. Aristotelismi
Skolastinen aristotelismi syntyi, kun varhaiset islamilaiset, juutalaiset ja myöhemmin kristityt filosofit omaksuivat Aristoteleen ajattelun. Tunnetuimpia keskiajan aristoteelisia filosofeja ovat Averroes, Maimonides ja Tuomas Akvinolainen. Averroismi oli eräs oppisuunta, joka pyrki yhdistämään aristoteelista ajattelua islamin ja kristinuskon oppeihin. Sen mukaan oli olemassa yksi totuus, mutta sen saavuttamiseen kaksi tietä. Tuomas sen sijaan katsoi, että kristinuskon ilmoitus täydentää Aristoteleen opetukset ja tekee ne täydelliseksi. Katolinen kirkko otti Tuomaalle ominaisen eli tomistisen ajattelun uudelleen käyttöön 1870-luvulta alkaen (uustomismi). Barbizonin koulu
Koulua pidetään impressionismin edelläkävijänä. Suomessa Barbizonin koulu vaikutti kansallisromantiikkaan. Uskonnottomuus Suomessa
Suomessa valistusaate vaikutti lähinnä sivistyneistön keskuudessa. 1800-luvun lopulla Suomeen tuli darvinismi. 
Suomessa 1800-luvun lopulla uskonnotonta materialismia filosofiassa edusti yksinään Wilhelm Bolin, Spinozan ajattelusta väitellyt Ludwig Feuerbachin ystävä, joka toimi Helsingin yliopiston kirjastonhoitajana. Bolin kuului Suomessa tuhkauslaitostoiminnan alkuunpanijoihin. Naturalistinen kehitysoppi innoitti Suomessa jo 1880-luvulta lähtien muun muassa Hjalmar Neiglickia ja Edvard Westermarckia. Kreationismin opetus kouluissa
Koska Yhdysvalloissa julkisten koulujen oppitunneilla ei saa opettaa varsinkaan minkään tietyn kirkkokunnan uskontoa ja koska oikeusasteet ovat torjuneet pyrkimyksiä tuoda uskonnollisia oppeja kouluihin, ovat kreationistit pyrkineet muuttamaan järjestöjensä oppikirjoja tieteellisemmältä näyttävään suuntaan välttäen samalla mainitsemasta esimerkiksi Jumalaa ja Raamattua nimeltä. Yhdysvalloissa kreationismia ovat pyrkineet tuomaan kouluihin lähinnä republikaanipuolue ja uskonnollinen oikeisto. Esimerkiksi Texasin republikaanien puolueohjelmaan on kirjattu vaatimus opettaa kouluissa älykästä suunnittelua. Älykäs suunnittelu
Modernissa muodossaan älykkään suunnittelun ajatus esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1984 kirjassa "The Mystery of Life’s Origin". Nykyinen sanojen ”intelligent design” käyttö käsitteenä, jolla haluttiin viitata tutkimusalueeseen, alkoi kirjassa "Of Pandas and People" (1989). Tämä tapahtui sen jälkeen kun Yhdysvaltain korkein oikeus päätti tapauksessa "Edwards v. Aguillard" (1987) että "tieteellinen kreationismi" julkisten koulujen opetussuunnitelmassa on perustuslain vastaista. Kreationismin opetus kouluissa
Elokuussa 2006 Kansasin osavaltiossa maltilliset republikaanit ottivat johto-aseman ja helmikuussa 2007 Kansasin osavaltion opetussuunnitelmasta poistettiin viittaukset älykkääseen suunnitteluun. Suomalainen lastenkirjallisuus
Muutenkin aika oli otollista, sillä 1800-luvulla alkoi tapahtua eriytymistä sisällön perusteella, jolloin ensi-ilmestyksensä kokivat mm. myös romaanit, kertomukset, huvilukemistot, lastenlehdet sekä kuvakirjat. Valistuksen henki puolestaan näkyi lapsillekin suunnatussa kirjallisuudessa, sillä sen avulla haluttiin korostaa järjen ja tiedon voittoa taikauskosta ja tietämättömyydestä. Toisaalta kirjoissa nostettiin ihanteiksi rehellisyys, vaatimattomuus sekä ehdoton kuuliaisuus vanhempia kohtaan. Albert Lilius
Lilius piti kasvatustieteen tehtävänä koko kasvatuksen kattavan teorian kehittämistä. Lilius kotiutti Suomeen eurooppalaisen lasten- ja nuortenpsykologian uusia virtauksia ja toi suomalaiseen kasvatustieteeseen empiirisen tutkimustavan. Ajattelultaan hän edusti positivismia. Albert Liliuksen oppilaat omaksuivat empiirisen tutkimusmenetelmän, ja he tekivät psykometrisiä mittauksia lasten parissa. Kasvatustiede kääntyi 1930-luvulle humanistiseen suuntaan, mutta Liliuksen luoma empiirinen suuntaus nousi jälleen 1960-luvulla. Liliuksen merkittävin oppilas oli Karl Bruhn, josta tuli Helsingin yliopiston kasvatustieteen professori Liliuksen luovuttua virasta. Kreationismin opetus kouluissa
Tammikuussa 2004 Georgian osavaltion superintendentti Cathy Cox pyrki poistamaan 'evoluutio'-sanan osavaltion kurssisuunnitelmista. Kun tästä nousi arvostelumyrsky, myös entinen presidentti Jimmy Carter jyrähti evoluutio-opetuksen puolesta, minkä seurauksena Cox joutui perumaan ehdotuksena ja palauttamaan 'evoluutio'-sanan oppitunneille. Äidinkielen opetuksen historia
Nikolai I oli asialle myötämielinen jo 1841, jolloin suomen kieli tuli oppiaineeksi poikakouluihin Haminaan ja Viipuriin. Suomen kielen avulla hän sai poistetuksi ruotsin
liiallista arvostusta ja lisätyksi myös venäjän kielen tunteja. Suomessa senaatti hyväksyi Gymnaasi- ja koulujärjestyksen vuonna 1843. Siinä oli suomen kielelle kaksi viikkotuntia
yläalkeiskoulussa ja lukiossa. Suomen kieltä opiskeltiin vieraana kielenä, sillä tunneilla käännettiin Kalevalaa ruotsiksi. Kieliopit olivat ruotsiksi ja saksaksi. Suomalainen lastenkirjallisuus
Suomessa oli 1800-luvun puoliväliin mennessä ilmestynyt siis jonkin verran enimmäkseen ruotsinkielisiä uskonnollis-moraalisia lastenkirjoja, joiden kohdeyleisönä olivat sivistyneistön lapset. Paremmin lapset huomioivan, varsinaisen lastenkirjallisuuden synty ajoittuu juuri 1800-luvulle, Topeliuksen ja voimistuneen suomalaisuusaatteen ajalle, jolloin syttyi into kerätä ja tallentaa suomalaisia kansanrunoja sekä –satuja. Lasten ja nuorten kuvataidekoulu
Lasten ja nuorten kuvataidekoulut järjestelmänä perustettiin 1980-luvulla. Lähtökohtana oli ajatus kokeilla lasten tavoitteellista ja pitkäjännitteistä kuvataiteen opetusta. Idean esikuvana olivat musiikkioppilaitokset. Kuvataidekouluille näytti olevan tilausta, joten samantyyppistä toimintaa ryhdyttiin järjestämään samanaikaisesti eri puolilla maata. Kuvataidekouluja ei perustettu viranomaispäätöksellä tai ylhäältä päin, vaan niiden takana oli joukko aktiivisia henkilöitä, kuten lasten vanhempia, taiteilijoita ja muita taideopetuksen tarjonnasta kiinnostuneita. Alkuvuosina 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa kouluja syntyi yhtä aikaa Kauniaisissa, Helsingissä, Espoossa, Joensuussa, Kajaanissa, Oulussa ja Hyvinkäällä. Uskontokritiikki
Suomessa Naturalistinen kehitysoppi innoitti 1880-luvulta alkaen muun muassa Edvard Westermarckia. Työväenliike omaksui Suomessa marxilaisen uskontokritiikin ohjelman haasteena luterilaiselle valtionkirkolle. Vaatimus valtion ja kirkon erottamisesta ei kuitenkaan toteutunut.. Vapaa-ajattelun ja uskontokritiikin ohjelmaa on Suomessa toteuttanut Vapaa-ajattelijain liitto. 1920-luvun klassisismi
1920-luvun (uus)klassismi eli lyhyemmin 20-luvun klassisismi on etenkin Pohjoismaissa 1920-luvulla vaikuttanut arkkitehtuurin tyylisuunta. Se seurasi jugendtyyliä ja edelsi funktionalismia. 20-luvun klassisismi oli ensimmäinen itsenäisessä Suomessa vallinnut arkkitehtuurin tyylisuunta. Kreationismin opetus kouluissa
Marraskuussa 2007 Texasin opetusviraston (TEA) tiede-opetussuunnittelun johtaja Christine Comer pakotettiin eroamaan, koska hän oli lähettänyt sähköpostitiedotteen ilmoittaakseen ID-kielteisen Barbara Forrestin puheesta. Pyhäkoulu
Ensimmäiset pyhäkoulut olivat katolisia. Jo 1500-luvulla Rooman ja Englannin kirkoissa piispat antoivat määräyksiä lasten opettamisesta sunnuntaisin. Uskonpuhdistuksen aikana Luther, Calvin ja Zwingli korostivat lasten opetuksen tärkeyttä. Luther kirjoitti Vähäkatekismuksen (1529) koko perhettä ajatellen. Sunnuntai-iltapäivisin uskonpuhdistuksen aikaan alettiin Saksassa pitää lasten jumalanpalveluksia, joihin kuului saarna, kuulustelu ja kehotuksia sekä rukousta. Lastensaarna määrättiin pappien velvollisuudeksi eräässä saksalaisessa kirkkojärjestyksessä vuodelta 1532 kaikissa maa- ja kaupunkiseurakunnissa. Myöhemmissä kirkkojärjestyksissä korostettiin vielä voimakkaammin lapsille pidettävien jumalanpalvelusten tärkeyttä. Kreationismin historia
Kreationismilla tarkoitetaan yleensä niin sanottua tieteellistä kreationismia, joka syntyi vastavetona Charles Darwinin 1860-luvulla esittämälle evoluutioteorialle. Kreationismin historiaa luonnehtiikin väittely evolutionististen tahojen kanssa. Mutta myös eri kreationistiorganisaatiolla on mielipide-eroja. Nämä koskevat lähinnä tieteellisiä, ei Raamattuun liittyviä kysymyksiä. Erityisen vahva kreationismin asema on Yhdysvalloissa, jossa kouluissa ei saa opettaa uskontoa ja evoluutioteorian vastustus on muutenkin laajempaa kuin Euroopassa. Yhdysvalloissa kreationistit ovat yrittäneet saada kreationismin tai evoluutiolle vaihtoehtoisen älykkään suunnittelun teorian opetuksen kouluihin, mutta eivät ole yrityksessään onnistuneet.. Nykyään kreationismi on enenevässä määrin vanhaa maata kannattavaa uuskreationismia, lähinnä oppia älykkäästä suunnittelua. Suomeen kreationismi rantautui 1980-luvun alussa. Suomessa kreationismia levittävät lähinnä muutamat vapaakirkolliset tahot. 2000-luvulla on ollut merkkejä kreationismin ja älykkään suunnittelun liikkeen laajemmasta aktivoitumisesta myös Euroopassa. Uskonto Suomessa
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon sisällä toimii useita herätysliikkeitä. Näistä jo 1700–1800-luvuilla ovat syntyneet rukoilevaisuus, herännäisyys, evankelisuus ja lestadiolaisuus. Näistä lestadiolaisuus on jakautunut neljään päähaaraan: vanhoillislestadiolaisuus, esikoislestadiolaisuus, uusheräys ja rauhansanalaisuus. Näiden vanhojen herätysliikkeiden lisäksi syntyi 1900-luvulla viidesläisyys, johon luetaan kuuluviksi Suomen Raamattuopisto, Kansanlähetys ja Kansan Raamattuseura. Lisäksi kirkon sisällä on vaikuttanut 1960- ja 1970-luvuilla Suomeen kantautunut karismaattinen liike. Kristinuskon historia
Yksi merkittävimpiä 1900-luvun kristillisyyden kehityssuuntia on ollut helluntaiherätyksen nousu. Vaikka sen juuret ovatkin syntyneet jo ennen vuotta 1900, sen katsotaan varsinaisesti syntyneen 1900-luvun alussa. Liikkeen leviämiseen liittyi niin sanottuja ensimmäisen kristillisen helluntain tyyppisiä ihmeitä. Myöhemmin helluntailaisuus synnytti karismaattisen liikkeen olemassa olevien kirkollisten instituutioiden sisälle, ja se jatkaa merkittävänä voimana länsimaisessa kristillisyydessä. Karismaattisuutta on esiintynyt niin katolisessa kuin esimerkiksi luterilaisessa kirkossakin.
Yksi 1900-luvulla noussut liike on ollut kristillinen anarkismi, joka hylkää kirkot ja kaikki muut uskonnolliset auktoriteetit paitsi Jumalan. Kristillinen anarkismi uskoo myös täydelliseen väkivallattomuuteen. Liikkeen syntyyn vaikutti Leo Tolstoin vuonna 1894 julkaistu kirja "Jumalan valtakunta on keskellänne". Opetustaulu
Suomessa opetustaulut alkoivat yleistyä kansakoululaitoksen kehittymisen myötä 1800-luvun lopulla. Uno Cygnaeus oli nähnyt ulkomailla käytettävän havaintovälineitä opetuksessa ja hänen aloitteestaan suomalaisiin kouluihin hankittiin opetustaulujen lisäksi karttoja, täytettyjä lintuja ja maapallon pienoismalleja. Helmi Krohn
Helmi Krohnin elämäntyöstä merkittävä osa liittyi spritualismin edistämiseen. Krohn teki spiritualismia tunnetuksi Suomessa kääntämällä alan englanninkielistä kirjallisuutta, perusti Suomen Spiritualistisen seuran 1946 ja toimi meediona. Krohn halusi käyttää termiä spiritualismi eikä spiritismi, koska koki että se oli saanut Suomessa negatiivisen kaiun ja liittyi alhaisiin henkiyhteyksiin. Spiritualismi piti Krohnin käsityksen mukaan sisällään kanavoinnin, selvänäkemisen ja aineellistumisen. Helmi Krohn oli saanut vaikutteita maailmankatsomukseensa teosofiasta: Hän uskoi, että Jeesus oli ihminen, joka oli käynyt hakemassa oppia idästä ja oli samalla tavalla täydellinen kuin esimerkiksi Buddha.Helmi Krohnin kanavoimia teoksia Kristinuskon historia Suomessa
Varsinaisesti uskonpuhdistuksen laittoi käyntiin Wittenbergin yliopistosta valmistunut pappispolvi, joka oli lähtenyt opiskelemaan 1530-luvulla. Tähän pappissukupolveen kuuluivat muun muassa Suomen uskonpuhdistuksen keskeisimmät hahmot Mikael Agricola ja Paavali Juusten. Uskonpuhdistuksen keskeisimpiä periaatteita oli kristinuskon opettaminen kansan kielellä ja näin Mikael Agricola loi kirjoitetun suomen kielen – Agricolaa kutsutaan suomen kielen isäksi. Kreationismin opetus kouluissa
Suomen evankelis-luterilaisen valtionkirkon mukaan luomisusko ei ole ristiriidassa evoluution kanssa, sillä luomisusko on uskonnollinen tulkinta ja evoluutio luonnontieteellinen selitysmalli. Arkkipiispa Jukka Paarma on sanonut Oulun kirkkopäivillä 2005 pitämässään saarnassaan: "Kun lähestymme luomiskertomuksen sanomaa, huomaamme, ettei Raamattu ole luonnontieteellisten tosiasioiden hakuteos." Kreationismin opetus kouluissa
Syyskuussa 2004 Serbian opetusministeri Ljiljana Colić sai suurta julkista huomiota vaatimalla kouluja lopettamaan evoluution opetuksen, jollei myös "vanhatestamentillista" (”Nuoren Maan”) kreationismia oteta oppiaineeksi evoluutioteorian rinnalle. Tieteenharjoittajat, opettajat ja lasten vanhemmat nostivat arvostelumyrskyn. Pääministeri Vojislav Koštunica kutsui opetusministerin puhutteluun, hallitus kumosi ”evoluutio-kiellon” ja Colić erosi. Ateismin historia
Suomessa naturalistinen evoluutioteoria innoitti Suomessa 1880-luvulta lähtien muun muassa tutkija Edvard Westermarckia. Työväenliike omaksui Suomessa marxilaisen ateismin ohjelman, koska se piti uskontoa aatteena, jolla sorretut saadaan tyytymään huonoon yhteiskunnalliseen asemaansa. Kristillinen työväenliike ja diakonia-aate vaikutti toisaalta työväenliikkeen ja kirkon suhteita lähentävästi. Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen vuoden 1903 Forssan ohjelmassa todettiin: ”Uskonto on julistettava yksityisasiaksi. Kirkko on erotettava valtiosta ja kirkolliset sekä uskonnolliset yhdyskunnat katsottava yksityisiksi yhdistyksiksi, jotka itse järjestävät sisälliset asiansa. Uskonnonopetus on poistettava kouluista.” Tämä kuitenkin korosti uskonnon jättämistä valtiollisen toiminnan ulkopuolelle yksityisasiaksi, eikä mukaillut bolsevistista tai marxilaista ateismia. Ylioppilasyhdistys Prometheuksen toimintaan (1905–14) osallistuivat muun muassa Edvard Westermarck, Rafael Karsten, Rolf Lagerborg, Knut Tallqvist, Wilhelm Bolin, Yrjö Hirn, Georg Schauman, Hjalmar Magnus Eklund, Harry Federley, Alma Söderhjelm, Gunnar Castrén, K. H. Wiik, Viktor Heikel ja Ernst Lampén. Yhdistys vaati kirkon ja valtion eroa sekä tunnustuksellisen uskonnonopetuksen poistamista kouluista. Kuvataide (oppiaine)
Kuvataide on osa koulujen taidekasvatusta. Vuonna 1999 Suomen peruskoulujen oppiaineen nimi muuttui kuvaamataidosta kuvataiteeksi. Kuvaamataito-nimitys otettiin käyttöön 1950-luvun alussa. Sitä edelsi 1800-luvulta oppiaineen niminä olleet piirustus tai kuvaanto. Rehtorit
Rehtorit on vuonna 1995 perustettu punkrock-powerpop-ramopunk-yhtye. Ensimmäisessä kokoonpanossa oli kolme Ne Luumäet -yhtyeen soittajaa: Kaide, Finski ja Heko Luumäki. Bassoa soitti Stindy-boy ja laulusta vastasi Rehtori Pajunen. Rehtorit levytti tällä kokoonpanolla Poko Rekordsille singlen "Frankenstein" ja yhtyeen ensimmäisen CD:n "Millionääri". CD:n jälkeen laulamaan tuli Janne. Hänen kanssaan Rehtorit levytti singlet "Born to lose" ja "Mä hyppään järveen!". "Born to lose" -singlen mukana tuli Suomen ensimmäinen 3D-video. Se nousi parhaimmillaan singlelistan sijalle 19. Yhtenäiskoulu
Ensimmäinen suomalainen yhtenäiskoulu oli Helsingin Käpylässä sijaitseva 12-vuotinen Helsingin yhtenäiskoulu (nyk. Yhtenäiskoulu), jonka perusti vuonna 1956 Touko Voutilaisen johdolla joukko silloista suomalaista rinnakkaiskoulujärjestelmää yhtenäiskoulun suuntaan uudistamaan pyrkineitä filosofian, koulupolitiikan ja kulttuurin harrastajia. Koulun ensimmäisenä rehtorina toimineen Touko Voutilaisen lisäksi koulua ylläpitäneessä Yhtenäiskouluyhdistyksessä toimivat mm. sittemmin Yhtenäiskoulun opettajina olleet Simo Sivenius, arkkitehti Keijo Petäjä, taiteilija Juhana Blomstedt, säveltäjä Kari Rydman, Eino Virtanen ja Sirkka Vilenius sekä myöhemmin suomalaisessa tiede- ja kulttuurielämässä vahvasti vaikuttaneet yhteiskuntatieteiden metodologian professori Yrjö Ahmavaara, sosiaalipsykologian professori Kullervo Rainio, kirjailija Lassi Nummi, psykologian professori Arvo Lehtovaara ja rakennustaiteen museon perustaja Kyösti Ålander. Ympäristötieteiden historia
Epikuroksen (342–271 eaa.) kehittämä atomismi valoi perustan sille ateistiselle filosofialle, joka oli merkittävä vaihtoehto yleisimmin hyväksytylle maailmankuvalle. Epikurolainen ajattelu säilyi pitkälti Lucretiuksen ansiosta, sillä tämä sisällytti sen teokseensa "Maailmankaikkeudesta". Lucretius seurasi Epikurosta kuvatessaan varhaisimpien eläimien syntyneen Maan spontaanin luomisen kaudella. Lucretius spekuloi kuitenkin, että aikaisemmin eläimet saattoivat syntyä suoraan maasta: Suomen taide
Abstrakti taide ja modernismin monet suunnat tulivat Suomeen 1950-luvulla. Maalaustaiteessa uutta murrosta edustivat Prisma-ryhmän Gösta Diehl, Yngve Bäck, Unto Pusa ja Sam Vanni. Kuvanveistossa uudet virtaukset alkoivat vaikuttaa 1960-luvulla, jolloin uudentyyppisillä veistoksilla nousivat esiin Eila Hiltunen, Kauko Räsänen ja pitkään realistisia veistoksia tehnyt Aimo Tukiainen. Myöhemmin abstrakteja veistoksia tekivät myös Kain Tapper, Mauno Hartman, Laila Pullinen ja Raimo Utriainen. Charles Darwin
Darwinin teoria herätti vastustusta etenkin uskonnollisissa piireissä paitsi Britanniassa niin myös ympäri maailmaa. Esimerkiksi Suomessa aiheesta keskusteltiin jo vuonna 1861. Kaikissa uskonnollisissa piireissä evoluutioteoriaa tai luonnonvalintateoriaa ei hyväksytä vieläkään, mutta esimerkiksi katolisen kirkon entinen paavi Johannes Paavali II ilmoitti vuonna 1996 hyväksyvänsä evoluutioteorian pääpiirteissään selittävänä tekijänä elämän muodostumiselle Maahan. Peruskoulu Suomessa
1950-luvun lopulla alkoi komiteatyö, joka tuotti lopputuloksenaan lainsäädännön yhtenäiskouluajatukseen perustuvaan peruskoulujärjestelmään siirtymisestä. 1960-luvun alkupuolella eduskunnalta tuli aloite yhtenäiskoulun perustamiselle. Yhtenäiskoulun oli tarkoitus vastata kansakoulua paremmin yhteiskunnan tarpeisiin ja sen avulla haluttiin kohottaa kansalaisten yleissivistyksen tasoa. Vuonna 1964 yhtenäiskoulua nimitettiin ensimmäisen kerran peruskouluksi ja sen perustamista varten muodostettiin peruskoulukomitea. Keskeisimpänä mallina uudistuksessa oli Ruotsi, mutta vaikutteita otettiin eri puolilta Eurooppaa. Komiteatyön tärkeimmät vaiheet olivat:Peruskoulua koskien on 1960-luvun loppupuolelta lähtien käynnistynyt neljä uudistuksellista suuntausta suunnilleen samanaikaisesti. Näitä suuntauksia ovat: Oppilaan yksilöllistyminen nousi ensimmäisen kerran esille peruskoulun opetussuunnitelmissa yksilön hyvän noustessa yhteisön hyvän edelle. Uusien opetussuunnitelmien myötä myös opettajien ammatti muuttui ryhmäkeskeisestä yksilökeskeiseksi. Tämä vaikutti ammatti-identiteettien selkiytymiseen, sillä yksilöllistymisen myötä opettajan rooli koulun uudistajana siirtyi virkamiehille ja tutkijoille. Opettajankoulutuksen tieteenalaistumisella tarkoitetaan muutoksia ammatillisissa tietojärjestelmissä. 1967 vuodesta eteenpäin kasvatustieteet nousivat opettajien tietoperustan pohjaksi. 1990-luvulta lähtien taas opettajankoulutuksien päärooliin nousivat didaktiikka ja filosofia. Didaktiikka ja filosofia hallitsevat asiantuntijapuheita edelleen. Uskonnottomuus Suomessa
Johtavia ateistisia vapaa-ajattelijoita ovat olleet V. T. Aaltonen, Väinö Voipio, Erkki Hartikainen ja Kari Saari. 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa liiton pääsihteeri Erkki Hartikaisen tavoitteena oli saada Suomen kouluihin oma oppiaine uskonnottomille. Hartikainen teki vuonna 1978 kantelun Yhdistyneitten Kansakuntien ihmisoikeuskomitealle uskontojen historian ja siveysopin peruskoulun opetussuunnitelmasta Suomessa. Kantelu ratkesi 1981 ja Suomeen saatiin elämänkatsomustieto kouluihin oppiaineeksi. Vuodesta 1985 Hartikainen on johtanut Suomen ateistiyhdistystä, joka perustettiin tämän mukaan varajärjestöksi siltä varalta, että muut järjestöt luopuvat ateistien ihmisoikeuksien puolustamisesta. Uskonnoton tapakulttuuri Suomessa
Vuonna 1990 perustettiin uskonnottomien nuorten aikuistumisleirejä järjestämään Prometheus-leirin tuki ry. Leiri käydään yleensä kahdeksannen tai yhdeksännen luokan jälkeen, 14–15-vuotiaana. Vuonna 2008 leirin kävi lähes 1000 nuorta eli noin 1,5 % ikäluokasta. Nimensä Prometheus-leiri on saanut kreikkalaisen jumaltaruston Prometheus-titaanilta, joka varasti tulen jumalilta ja antoi sen ihmisille. Leirin tavoitteena on rohkaista nuoria pohtimaan asioita, hahmottamaan ja kehittämään omaa elämänkatsomustaan, kunnioittamaan itseään ja muita sekä ottamaan vastuun itsestään ja maailmasta. Leirin lopuksi järjestetään juhla, johon leiriläisten perheenjäsenet voivat osallistua. Juhlassa leiriläiset saavat päähänsä tuoreista oksista tai kukista tehdyn seppeleen ja kaulaansa hopeisen Prometheus-korun, jonka taakse on kaiverrettu leiriläisen nimi, leiripaikka ja leirin päättymispäivä. Perhejuhlassa saatetaan esimerkiksi sytyttää ystävyyden kynttilät, soittaa juhlan päähenkilön mielimusiikkia ja pitää puheita siinä suhteessa kuin nuori haluaa. Konstruktivismi (taide)
Suomessa konstruktivistinen taide tuli suosioon informalismin jälkeen 1960-luvulla, samanaikaisesti minimalismin ja muiden geometristen suuntausten alkaessa vaikuttaa, ja se kukoisti varsinkin 1970-luvulla. Kreationismin historia
He onnistuivatkin saamaan moniin kouluihin voimaan tasapainoista lähestymistapaa tukevia ohjeita. "Scientific Creationism "-kirjasta julkaistiin kristillinen ja ei-kristillinen versio. Vuonna 1981 Arkansasissa alkoi Scopes 2 -oikeudenkäynti, jossa tuomari totesi kreationismin uskonnoksi, ja sen opetuksen lain vastaiseksi. Tämän jälkeen kreationismin asema heikkeni kouluissa, mutta väittely jatkui julkisuudessa. Impressionismi
Suomessa ei impressionismista syntynyt taidesuuntausta 1870- ja 1880-luvuilla. Suomessa elettiin naturalismin ja realismin aikaa, eikä impressionismi sopinut kansan kuvaamiseen. Varhaisten maisemaimpressionistien työt olivat Suomessa poikkeuksia ja herättivät hämmennystä tai välinpitämättömyyttä. Impressionismin kotikaupungista Pariisista tuli kylläkin suomalaisten taiteilijoiden tärkein opiskelupaikka 1880-luvulla, mutta silloin impressionismi taidesuuntauksena oli jo osittain sulautumassa muuhun taiteeseen. Tyylillä oli kuitenkin vaikutuksensa suomalaiseen taiteeseen. Berndt Lindholm, Victor Westerholm ja Torsten Wasastjerna paneutuivat impressionismin valo- ja värioppeihin, ja heitä kiinnostivat impressionistien tapaan maisemat ja kaupunkinäkymät. Elin Danielson ja Hanna Rönnberg keskittyivät 1880-luvulla ulkomaalaukseen. 1900-luvun alussa nuori suomalainen taiteilijapolvi innostui neoimpressionismista, ja heidän taiteensa perustaksi tulivat uusimpressionismin väriteoriat ja puhtaan paletin väri-ilmaisu. Monet'n maalaukseen sisältyvät abstraktin taiteen mahdollisuudet tajusi ensimmäisenä Suomessa Ellen Thesleff. Kristinuskon historia
Areiolaisuus oli kristinuskon munkki Areioksen 300-luvulla perustama oppisuuntaus antiikin aikana. Areiolaiset eivät uskoneet Jumalan kolminaisuuteen siten, kuin katolinen kirkko. Areiolaisten mukaan Kristus on Jumalan ensimmäinen luomus, eikä "Isästä iankaikkisuudessa syntynyt". Nikean ensimmäisessä kirkolliskokouksessa vuonna 325 Areioksen oppi hylättiin ja selitettiin Kristuksen olevan syntyneen, ei luodun, ja Isän kanssa samaa olemusta. Koulutus Suomessa
Suomeen koulut tulivat keskiajalla kirkon mukana. Suomen ensimmäiset koulut olivat Turussa. Turun tuomiokirkon yhteydessä annettiin koulutusta tuleville papeille 1200-luvulla perustetussa katedraalikoulussa, minkä lisäksi kaupungissa oli dominikaanien ylläpitämä luostarikoulu. Ensimmäinen lukio perustettiin Turkuun 1630. Suomen ensimmäinen yliopisto oli Kuninkaallinen Turun akatemia, joka perustettiin 1640.
Kansanopetus oli 1800-luvun puoleen väliin kirkon hallinnassa. Periaatteessa kaikilla vanhemmilla oli velvollisuus opettaa lapsensa lukemaan ja tuntemaan kristinopin alkeet. Tätä valvottiin 1600-luvun lopulta alkaen kinkereillä, joilla papisto kuulusteli lasten ja aikuisten kristinopin tuntemista. Vanhempien työtä autettiin kuitenkin kirkon järjestämässä kiertokoulussa, jossa opettaja siirtyi opetuspaikasta toiseen useaan kertaan vuoden aikana. Kiertävä opettaja mahdollisti oppilaille alkeellisen opiskelumahdollisuuden, kun omalla kylällä tai paikkakunnalla ei ollut mahdollisuutta saada kansakouluopetusta. Koulukoti
Suomen ensimmäinen koulukoti (tuolloin kasvatuslaitos), Kylliälän laitos, perustettiin vuonna 1829 Viipurin lähelle. Kasvatuslaitosten laajempi perustaminen tapahtui kuitenkin 1800-luvun lopulla ja valtio perusti ensimmäisen kasvatuslaitosten vasta vuonna 1891. Kaupungistumisen ja teollistumisen myötä kasvaneet yhteiskunnalliset ongelmat loivat perustan laitoksille. Laitoksiin sijoitettiin tuomioistuinten päätöksillä 7–14-vuotiaita lapsia ja laitokset toimivat vankeinhoitohallituksen alaisina. Laitokset olivatkin oikeastaan rikoksia tehneiden lasten pakkohoitolaitoksia ja koulukotityö profiloitui pahantapaisten lasten kasvatustyöksi. Kreationismin opetus kouluissa
Maailmanlaajuista huomiota sai 11. elokuuta 1999 Kansasin osavaltio, jossa kreationistit onnistuivat rajoittamaan evoluution opetusta kouluissa. Viittaukset aurinkokunnan syntyyn, luonnonvalintaan ja evoluutioon poistettiin osavaltion virallisista opetussuunnitelmista. Elokuun 2000 vaaleissa kansasilaiset osoittivat tukensa myös evoluution opetuksen puolesta, ja helmikuussa 2001 evoluutioteoria palautettiin virallisesti kansasilaisten koulujen oppitunneille. Käännössarjakuva Suomessa
Ensimmäinen todellinen suomenkielinen sarjakuvajulkaisu on "Amerikkalainen kuvakirja" vuodelta 1904. Osakeyhtiö Minervan julkaisemassa 20-sivuisessa kirjasessa nähtiin ensi kerran yhdysvaltalaisia sanomalehtisarjakuvia Suomessa. Nimettömistä ja ilman tekijätietoja julkaistuista sarjoista nykyisin tunnetuin on "Kissalan pojat". 1910–1930-luvuilla Suomessa ilmestyi lehdissä satunnaisesti eri sarjoja. Vuonna 1929 "Uudessa Suomessa" alkoi ilmestyä "Bonzo", "Helsingin Sanomissa" "Felix Kissa" ja sanomalehti "Karjalassa" "Matti Mainio ja Jussi Juonio". George McManusin "Vihtori ja Klaara" aloitti "Uudessa Suomessa" 1930. "Mikki Hiiri" ilmestyi lyhyen aikaa "Aamulehdessä" vuonna 1930 ja myöhemmin "Helsingin Sanomissa". Pian suomalaisissa sanoma- ja aikakauslehdissä ilmestyi kymmenittäin amerikkalaisia sarjakuvia. Suosituimpia sarjoja ryhdyttiin 1930-luvulla kokoamaan myös omiksi julkaisuikseen, jotka enteilivät Yhdysvalloissa keksittyä sarjakuvalehtimuotoa. "Vihtori ja Klaara" -sarjoista koottiin useita albumeja, "Karjala" julkaisi kolme "Pikku Anni" -kokoelmaa ("Little Annie Rooney"). "Suomen Sosialidemokraatti" julkaisi "Helmi ja Heikki" -albumin 1936. Aikakauslehdissä ilmestyneestä Alex Raymondin jatkuvajuonisesta sarjasta "Iskevä Salama" (Flash Gordon) julkaistiin albumillinen seikkailuja 1938. Antiikin tiede
Mystiset ja uskonnolliset kultit saivat entistä enemmän kannattajia ajanlaskun alun tienoilla, mikä vähensi tieteiden tarvetta metafyysisiin pohdintoihin. Laajasti levinneitä kultteja olivat kreikkalaisen hedelmällisyyden jumalan Demeterin, persialaisen valonjumalan Mithraksen ja egyptiläisen Isiksen ympärille muodostuneet kultit sekä juutalaisuuden uudistusliikkeenä alkunsa saanut kristinusko. Kristinuskon levittyä Rooman valtakunnassa ja vakiinnutettua asemansa 300-luvulla, se osoitti hyväksymättömyytensä pakanauskontojen ohella myös tiedettä kohtaan. Tulevina aikoina ajan oppineet elivät enenevässä määrin kirkon palveluksessa. Aleksandrian kirjaston osia tuhoutui pitkin roomalaisaikakautta. Syinä olivat roomalaisten Aleksandrian valloitus 200-luvun lopulla takaisin palmyralaisilta, myöhäisantiikin levottomuudet ja pakanallisten temppelien tuhottavaksi määrääminen. Rooman kahtiajaon myötä syntyi Länsi- ja Itä-Rooma eli Bysantti. Valtakunnan itäosat olivat aina olleet aina länttä edistyneempiä tieteen saralla ja siksi kreikkalaisen tieteen perintö säilyi jatkuvampana siellä kuin missään muualla Roomaa. Tästä huolimatta kristinuskolla oli osansa Bysantissakin heikentämässä tieteen asemaa. Justinianus I sulki vuonna 529 Platonin Akatemian, sillä kristinuskon tultua valtionuskonnoksi filosofiaa oli alettu pitää turhana ja suorastaan haitallisena. Kasvatuspsykologia
Suomessa oli 1800-luvun lopulla vallalla herbartilainen kasvatusfilosofia, joka perustui vahvasti etiikkaan ja psykologiaan. Helsingin yliopistossa kasvatustieteen professorina toiminut Mikael Soininen toi herbartilaisuutta vahvasti suomalaiseen pedagogiikkaan. Soininen tutki erityisesti opetusmetodeja ja opetuksen suunnittelua. Paavo Virkkunen nosti keskeiseksi ajatukseksi apperseption eli uuden kokemuksen tai tiedon sulauttamisen yksilön omaksi kokemukseksi. Muita suomalaiseen herbartilaisuuteen vaikuttaneita henkilöitä olivat Thiodolf Rein ja Waldemar Ruin. Ateismi
Vuonna 1945 uskonnottomien järjestöksi perustettiin Vapaa-ajattelijain liitto. Liiton puheenjohtajina ovat toimineet muun muassa V. T. Aaltonen ja Väinö Voipio. 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa liiton pääsihteeri Erkki Hartikaisen tavoitteena oli saada Suomen kouluihin oma oppiaine uskonnottomille. Hartikainen teki vuonna 1978 kantelun Yhdistyneitten Kansakuntien ihmisoikeuskomitealle peruskoulun opetussuunnitelmasta Suomessa. Kantelu ratkesi 1981 ja Suomeen saatiin elämänkatsomustieto kouluihin oppiaineeksi. Lasten ja nuorten kuvataidekoulu
Lasten ja nuorten kuvataidekoulu tai joskus lyhyesti vain kuvataidekoulu on suomalainen tavoitteellista ja etenevää vapaaehtoista kuvataideopetusta antava oppilaitos. Lasten ja nuorten kuvataidekouluja alettiin perustaa 1970- ja 1980-luvun taitteessa. Opetus on yleissivistävää. Sensuuri Suomessa
Alun perin sensuurilla valvottiin tieteenteon rajoja. Keskeistä oli Raamatun ja tunnustettujen auktoriteettien oppien noudattaminen. 1600-luvulla kartesiolaisuus ja muut uudet ajatussuuntaukset haastoivat vanhat auktoriteetit ja kiistatapauksia alkoi esiintyä toistuvasti. Ruotsin kuningas lähetti vuonna 1689 akatemioihin kiertokirjeen, jossa hän teroitti oppineiden mieliin Raamatun filosofisen arvostelun epäsuotavuutta.