Onko todettu eläimien harrastavan itsetyydytystä?
Eläinten seksuaalisuus
Tutkiessa eläinten seksuaalisuutta (etenkin kädellisten eläinten) havaitaan, että ala kehittyy nopeasti. Tutkimusta tehdään siksi että saataisiin kumottua käsite, jonka mukaan vain ihminen ja muutama eläinlaji voivat suorittaa seksuaalisia toimintoja muulloinkin kuin halutessaan lisääntyä. Monet lajit, joiden aikaisemmin uskottiin olevan yksiavioisia, on todettu moniavioisiksi. Moni eläinlaji kykenee myös masturboimaan ja käyttämään masturbointiin erilaisia apuvälineitä. Moni eläinlaji myös pyrkii antamaan ja saamaan seksuaalista stimulaatiota toisten eläinten kanssa ilman että toiminnan tarkoituksena on lisääntyminen. Homoseksuaalista käyttäytymistä on havaittu 1 500 eri eläinlajin keskuudessa.
Omatunto
Omantunnon alkuperästä Charles Darwinin väite oli se, että korkeammat eläimet ilmentävät merkkejä omastatunnosta, joista ihmisen omatunto on kehittynein. Hänen mukaansa myös mikä tahansa sosiaalinen eläin, jonka älyllisyys kehittyisi riittävästi, omaksuisi väistämättä
moraalin tai omantunnon. Märehtijät
Märehtijät ovat kasvinsyöjiä, joiden ruoansulatuksen erityispiirteenä on, että ne pystyvät etumahojensa mikrobitoiminnan avulla hyödyntämään runsaskuituista, muuten heikosti sulavaa ravintoa sekä huonolaatuista valkuaista tai jopa aminohappoja yksinkertaisempia typpiyhdisteitä valkuaisen lähteenä. Ihmisen kotieläimistä nauta, lammas ja vuohi ovat märehtijöitä. Märehtimällä ravintonsa sulattavia nisäkkäitä on myös märehtijöiden taksonomisen alalahkon ulkopuolella; niitä ovat muiden muassa kengurut ja kamelieläimet. Bioluminesenssi
Bioluminesenssi on biologista valotuotantoa. Se on kemiluminesenssin erikoistapaus, jota ilmenee elävillä organismeilla. Bioluminoivia ovat varsinkin monet syvänmeren eliöt, mutta myös esimerkiksi eräät käävät. Suomessa kiiltomadot, pohjanmesisieni sekä jotkin homeet voivat hohtaa pimeässä. Itämeressä pikkumaneetti kuuluu itsevalaiseviin eläimiin. Nälkiintyminen
Vapaaehtoista nälkiintymistä on joskus käytetty viihteenä. Nälkäperformanssit olivat suosittuja 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa. Yhdysvaltalainen taikuri David Blaine näännytti itseään julkisesti 44 päivän ajan vuonna 2003 Lontoossa Thamesjoen yläpuolella riippuneessa läpinäkyvässä laatikossa. Luomueläintuotanto
Lammas ja vuohi ovat ekologisia kotieläimiä, sillä ne ovat pienikokoisia ja eivät kovin vaativia laidunmaiden suhteen. Esimerkiksi vuohi pystyy käyttämään ravinnokseen myös pensaiden ja kaadettujen puiden lehtiä. Pääsääntöisesti lampaat syövät nurmea ja vuohet kaikkiruokaisesti hieman korkeampaa kasvistoa. Vuohia voidaan käyttää laitumien parantamiseen, sillä ne syövät pois sellaisia kasveja, mitä lampaat ja naudat välttävät ja antavat siten levitä. Lampaita ja vuohia voidaan laiduntaa viljelyyn sopimattomilla alueilla, esimerkiksi saarilla ja kivikkoisilla tai korkeuseroiltaan vaihtelevilla alueilla. Lampaat ja vuohet tuottavat kuitenkin merkittävästi kasvihuonekaasu metaania ja molempien ylilaidunnus voi aiheuttaa eroosiota. Tieteen etiikka
Koe-eläinten käyttö tieteellisissä tutkimuksissa on eettinen ongelma siksi, että aina ei ole selvää, onko eläimille aiheutettu kärsimys tutkimuksessa tuotetun tiedon arvoista. Tätä pyritään varmistamaan tiukalla lainsäädännöllä ja lupamenettelyllä. Suomessa käytettiin vuosina 2009-2011 noin 100 000 eläintä vuodessa eläinkokeisiin pois lukien kalat. Eniten huomiota maailmalla ovat saaneet kosmetiikkateollisuuden tekemät eläinkokeet, joissa tämä eettinen kysymys kärjistyy. Tosin teollisuus itse ei halua tehdä eläinkokeita, vaan terveysviranomaiset vaativat niitä tuotteiden turvallisuuden takia. Eläinkokeisiin kielteisesti suhtautuva eetikko voi myös esittää kannan, jossa eläimet nähdään itseisarvoisina olioina, joilla on joukko oikeuksia, ja siten kyseenalaistetaan ylipäänsä eläinten käyttö tutkimuksen välineinä. Tosin näin ajateltaessa kyseenalaistetaan samalla kaikki muukin eläinten käyttö niitä alistavina, jopa lemmikkieläinten pito. Aristoteleen biologia
Yleensä Aristoteleen biologisiin kirjoituksiin luetaan ainakin "Eläinoppi", "Eläinten osista", "Eläinten liikkeestä", "Eläinten kehittymisestä", "Eläinten syntymisestä" ja "Kasveista", sekä useat "Pieniin tutkielmiin" kuuluvat kirjoitukset, ennen kaikkea "Elämän pituudesta ja lyhyydestä", "Elämästä ja kuolemasta" ja "Hengittämisestä". Näiden lisäksi myös suuri osa psykologian alan teoksista, merkittävimpänä "Sielusta", voidaan lukea myös biologian alaan. Lisäksi useat Aristoteleen kadonneista teoksista käsittelivät biologiaa. Näistä teoksista tunnetaan ainoastaan niiden nimiä, kuten Diogenes Laertioksen mainitsemat "Leikkelyitä", joka käsitteli oletettavasti anatomiaa, "Hedelmättömyydestä", "Yhdistetyistä eläimistä" ja "Kirjoitus fysiognomiasta". Itsetyydytys
Englantilainen John Marten julkaisi vuonna 1712 anonyymisti kirjan, jossa hän väitti, että raamatussa esiintyvällä "Onanin synnillä" olisi tarkoitettu masturbointia. Marten väitti masturbointihalua sairaudeksi, joka oli parannettavissa hänen kehittämällään lääkkeellä. Pian tämän jälkeen lääkärikunta omaksui näkemyksen, jonka mukaan masturbointi aiheuttaisi monelaisia sairauksia, vammoja ja luonnevikoja. Yksimahaiset
Yksimahaiset on yleisnimitys eläimille, joiden ruoansulatuskanavaan kuuluu vain yksi maha, eikä etumahoja ole kuten märehtijöillä. Ruoansulatuksen ja ravintoaineiden imeytymisen pääpaino on yksimahaisilla eläimillä ohutsuolessa. Yksimahaiset ei ole taksonominen ryhmä, vaan ruoansulatuksen pääpiirteisiin perustuva nimitys. Jaottelulla yksimahaisiin ja märehtijöihin on merkitystä erityisesti kotieläinten ruokinnassa. Yksimahaisia ovat nisäkkäistä mm. kädelliset kuten ihminen, petoeläimet, siat, hevoset sekä jyrsijät ja jäniseläimet. Linnut luetaan ruoansulatusjärjestelmiä koskevassa jaottelussa yksimahaisiin, vaikka niillä on kaksi mahaa, rauhasmaha ja lihasmaha. Märehtijät ovat kaikki kasvinsyöjiä, mutta yksimahaisissa on ravinnonkäytöltään erityyppisiä eläimiä absoluuttisista kasvinsyöjistä (esim. hevonen) sekaravinnon käyttäjien (esim. sika, ihminen) kautta lihansyöjiin. Petoeläinten ruoansulatuskanava on suhteellisen lyhyt, eikä siinä ole lainkaan sopeutumia kuitupitoisen ravinnon hyödyntämiseen. Sen sijaan esimerkiski hevoset pystyvät hyödyntämään kuitupitoistakin kasviravintoa lähes märehtijöiden veroisesti, koska niillä tapahtuu ruoansulatuskanavan loppuosassa samantapaista kasvikuituja hajottavaa bakteeritoimintaa kuin märehtijöiden etumahoissa. Eläinten käyttäytyminen
Vain kaikkein pisimmälle kehittyneimmillä lajeilla voidaan havaita merkkejä varsinaisesta älykkyydestä, jota vaaditaan siihen, että eläin toimisi mielekkäällä tavalla uudessa tilanteessa. Esimerkiksi oranki, joka havaitsee katossa roikkuvan banaanin mutta ei siihen muuten yllä, osaa pinota laatikoista telineen jonka päälle kipuamalla yltää saamaan banaanin itselleen. Simpanssit käyttävät luonnonoloissa monenlaisia työkaluja, kuten onkivat korsien avulla termiittejä pesistä ja valmistavat lehtiä pureskelemalla "sieniä", joihin imevät juomavettä paikoista, joista sen saaminen muuten ei onnistuisi. Tällaista "oivalluskykyä" esiintyy vain hyvin harvoilla eläinlajeilla, ihmisen lisäksi muissa kädellisissä, valaissa sekä joissakin linnuissa, lähinnä varislinnuissa ja papukaijoissa. Itsetuhoisuus
Itsetuhoisuus on itsensä tahallista vahingoittamista tai halua vahingoittaa itseään. Itsetuhoisuutta esiintyy usein erilaisten mielenterveysongelmien, esimerkiksi masennuksen, ahdistuneisuushäiriöiden, kaksisuuntaisen mielialahäiriön ja psykoosisairauksien, yhteydessä. Psykoosisairauksissa itsetuhoisuus liittyy usein psykooseihin, joissa esimerkiksi potilas saattaa kuulla ääniä, jotka kehottavat häntä vahingoittamaan itseään. Usein muissa tapauksissa itsetuhoisuus liittyy hankalaan tilanteeseen, johon henkilö saattaa hakea ratkaisua/mielihyvää itseään vahingoittamalla. Itsetuhoisuus saattaa olla myös avunhuuto, jolla henkilö yrittää saada huomiota ja täten apua ongelmaansa. On kuitenkin näyttöä siitä, että itsetuhoisuudella, joka on oire psyykkisistä vaikeuksista, ei välttämättä ole selkeää kommunikatiivista merkitystä. Biseksuaalisuus
Ihmisen biseksuaalisuudelle on saatu vahvistusta ihmisen läheisimmän sukulaislajin bonobon eli kääpiösimpanssin seksuaalikäyttäytymisestä. Lähes kaikki bonobot ovat biseksuaalisia ja noin 75 prosenttia bonoboiden harjoittamasta seksistä ei liity lisääntymiseen. Älykkäistä nisäkäslajeista delfiini on kykeneväinen biseksuaalisuuteen. Toisenvaraisuus
Toisenvaraisuus eli heterotrofisuus ("heterone" ’toinen’, "trophe" ’ravinto’) tarkoittaa sitä, että eliö ei pysty itse tuottamaan tarvitsemaansa energiaa vaan joutuu hankkimaan ravintonsa muulla tavalla. Heterotrofisia ovat eläimet, sienet ja monet bakteerit. Heterotrofisuuden vastakohta on omavaraisuus eli autotrofisuus. Autotrofisia ovat muun muassa kasvit ja kemosynteesin avulla energiaa tuottavat arkit. Evoluutiopsykologia
Yliopistoissa opetettavana tieteenhaarana evoluutiopsykologia muodostui vasta oikeastaan 1930-luvulla ns. biologian modernin synteesin jälkeen. Samaan aikaan Nikolaas Tinbergen, Konrad Lorenz ja Karl von Frisch tekivät Nobel-palkittua eläinkäytöstutkimustaan. Myöhemmin 1960–70-luvulla käytiin paljon keskustelua eläinten sosiaalisen käytöksen biologisesta taustasta. Tällöin julkaistiin mm. William D. Hamiltonin, Triversin ja E. O. Wilsonin klassikot. Näitä teorioita usein kutsutaan nimellä "sosiobiologia" ja niiden ajatellaan edeltäneen varsinaisia evoluutiopsykologisia teorioita, joita edustaa esimerkiksi antropologi Leda Cosmideksen ja psykologi John Toobyn klassikko "Adapted Mind" (1992). Lasten seksuaalisuus
Heti kun lasten sosiaalinen kanssakäyminen alkaa yleistyä, seksuaalinen tyydytys leviää vertaisryhmään (samanikäisiin). Lastenvälinen seksuaalinen kanssakäyminen on yleistä päiväkodeissa. Motivaationa on useimmiten seksuaalinen tyydytys toisten kehon tutkimisen jäädessä usein vähemmälle. Lapset usein menettävät mielenkiintonsa "leikkiin" tyydytettyään itsensä. Noin puolessa havaituista tapauksista kanssakäymisen kumppani oli samaa sukupuolta, mikä joidenkin tulkintojen mukaan viittaisi siihen, ettei ensisijainen vaikutin ole toisen kehon tutkiminen. Peilitesti
Peilitestiä on kritisoitu sittemmin puutteelliseksi, koska minäkäsityksen on havaittu olevan vahvasti kulttuurisidonnainen, ja testin toimivan erityisesti länsimaisilla lapsilla. Osaa testatuista yksilöistä kasvoihin sijoitettu merkintä ei ilmeisesti häirinnyt tai kiinnostanut niin, että olisivat esimerkiksi koskettaneet sitä useasti tai yrittäneet poistaa sitä, joka testissä on merkityksellistä. Läheskään kaikki lapsista (ja eläimistä), joilla katsotaan jo olevan käsitys itsestään yksilöinä, eivät läpäise koetta. Esimerkiksi Fidžillä ja Keniassa monet kuusivuotiatkaan lapset eivät läpäise testiä. Testin toimivuutta on epäilty myös joillain eläinlajeilla kuten koirilla, joilla haju ja kuulo ovat tärkeitä aisteja, mutta näkö ei ole välttämättä yhtä keskeisessä asemassa. Itsesytyntä
Eläimiin kohdistuneita itsesytyntätapauksia ei tunneta. Domestikaatio
Koira kesytettiin ehkä jääkauden loppuvaiheessa noin 15 000 eaa., ja se lienee kesytetty monta eri kertaa monessa eri paikassa. Uusimpien teorioiden mukaan koira kesyyntyi sudesta kun se alkoi syödä jätteitä ihmisten jättämistä kasoista. Vasta noin 10 000–8000 eaa. alettiin kesyttää maatalouden kotieläimiä Lähi-idässä ja muualla Aasiassa. Hevonen kesytettiin mahdollisesti jo 4000 eaa., mutta täysin varmasti 2000 eaa. Ukrainan aroilla. Viljan viljely alkoi joskus 11 000–8500 eaa. Lähi-idässä. Seksuaalisuus
Eläimillä sukupuolista käyttäytymistä esiintyy lähinnä vain silloin kun hedelmöitys on mahdollista, ja eläinten kosiskelu- ja parittelutoiminnot ovat vaistonvaraisia ja kiinteästi lajisidonnaisia. Ihmisten elämässä seksuaalisuudella ja sukupuolisuhteilla on tuntuvasti suurempi merkitys. Ihmisen lisäksi lähin ihmisen sukulainen bonobo sekä delfiini harrastavat seksiä sen nautinnollisuuden vuoksi. Vesinokkaeläin
Vesinokkaeläintä sanotaan joskus todisteeksi siitä, että Jumalalla on huumorintajua. Lausahdus on esimerkiksi "Dogma"-elokuvassa. Vesinokkaeläimen nähtyään Charles Darwin kirjoitti 1836 päiväkirjaansa, että epäuskoinen voisi epäillä Maan eliöiden olevan kahden eri Luojan luomuksia. Vesinokkaeläin on ainutlaatuisuutensa vuoksi suosittu monien etenkin australialaisten yritysten, järjestöjen ja tapahtumien tunnuksena. Se on Australian Uuden Etelä-Walesin osavaltion kansalliseläin. Vesinokkaeläin ″Syd” oli yksi Sydneyn kesäolympialaisten 2000 kolmesta maskotista. Applen Darwin BSD -käyttöjärjestelmän maskotti on vesinokkaeläin Hexley. Kuvitteellisia vesinokkaeläimiä esiintyy myös television piirrossarjoissa, kuten Väpä "Vili Vilperissä" ja Nokkaeläin Perry "Finias ja Ferbissä". Insesti
Vankeudessa pidetyistä eläimistä tiedetään, että ensimmäisen asteen insesti lisää poikasten kuolleisuutta 30 %. Luonnon kovemmissa olosuhteissa ilmeisesti enemmän. Kädellisillä ei sisäsiittoisuutta juuri esiinny, koska lähisukulaiset eivät elä samassa laumassa ja jos elävät, eivät yleensä parittele keskenään. Simpansseilla esiintyy ”harjoitteluseksiä”, paritteluja sisarten ja äidinkin kanssa, mutta tämä loppuu viimeistään seitsemän vuoden iässä, jolloin simpanssin poikanen voi saada siemensyöksyn. Insestikielto ei kädellisillä ole täydellinen, siitä tapahtuu aina välillä poikkeuksia. Tiibetin autonominen alue
Tiibetin autonomisen alueen vallitseva elinkeino on maanviljely omiin tarpeisiin. Maanviljelyä voidaan harjoittaa vain jokilaaksoissa, minkä vuoksi maatalouden painopiste on karjataloudessa. Tärkeimmät kotieläimet ovat jakki, lammas, vuohi ja hevonen. Homoseksuaalisuus
Tutkimuksissa on havaittu ympäristömyrkkynä esiintyvän metyylielohopean aiheuttavan iibislinnuissa homoseksuaalista käytöstä. Elohopea muuttaa koiraiden sukupuolihormonien, testosteronin ja estradiolin tasoja. Itsesytyntä
Itsesytyntä (spontaani itsesyttyminen) on oletettu ilmiö, jossa ihminen syttyy palamaan ilman mitään näkyvää syytä. Itsesytyntää on tarjottu esimerkiksi paranormaalista ilmiöstä, jota tiede ei pysty selittämään. Itsesytyntänä pidettyjä tapauksia tunnetaan lukuisia. Seksuaalisuus
Seksuaalisuus on eläimen käyttäytymismuoto, joka aiheuttaa siinä seksuaalisen halun ja ohjaa sitä parittelemaan. Seksuaalisen halun tyydyttäminen tuottaa eläimelle nautintoa silloinkin, kun seksuaalisuus on lajilla synnynnäisesti ohjautuvaa. Eläinkunta
Vaihtolämpöisillä eläimillä, kuten matelijoilla, sammakoilla ja kaloilla on kuitenkin kehittynyt erilaisia keinoja, joiden avulla ne voivat kohottaa ruumiinlämpötilaa ympäristöä korkeammalle. Esimerkiksi merileguaani paistattelee päivää ruumiinlämpötilan kohottamiseksi. Päivän paistattelu voi olla kuitenkin liian vaarallista, sillä pedot voivat tällöin uhata niitä. Eloonjäämisen parantamiseksi eräällä liskolajilla on erityinen lämpöä keräävä elin päässä, jolloin se voi kaivautua kaulaansa myöten maahan ja jättää vain päänsä maanpinnalle. Tämä elin siirtää lämmön lopulta verenkierron avulla koko elimistöön. Tämän on myös syy sille, että vaihtolämpöiset ovat aktiivisia päivisin tai vain silloin kun aurinko lämmittää ilmaa tarpeeksi, ja siksi niitä ei elä kovin pohjoisilla alueilla (missä nisäkkäät ja linnut taas pärjäävät). Eläintenpalvonta
Yleisimpiä palvottuja eläimiä ovat hevonen, jänis, karhu, kettu, kissa, kobra, kotka, lehmä, susi ja tiikeri. Oma artikkeli on karhunpalvonnasta ja käärmeenpalvonnasta. Eläintenpalvonnassa kuolleita eläimiä saatetaan haudata uskonnollisin menoin tai pyhistä eläimistä tehdään kuvia, joiden uskotaan auttavan tai suojelevan. Magian muotoa, jossa käytetään välineenä eläintä, ihmistä tai jumalaa esittävää tai symboloivaa kuvaa, nimitetään kuvataikuudeksi. Aristoteles
Aristoteleen etiikan keskiössä olivat hyveet ja oikea toiminta. Hänen mukaansa yksilön tulee käyttäytyä jatkuvasti hyveellisesti ja kehittää hyveitä sen sijaan että hän tekisi vain yksittäisiä hyviä tekoja. Aristoteles totesi, että kaiken inhimillisen pyrkimyksen lopullisena päämääränä on "eudaimonia", onnellisuus, kukoistus tai ehkä tarkemmin hyvä elämä. Tämä on jotain sellaista, jota tavoitellaan sen itsensä vuoksi eikä jonkin muun saavuttamiseksi. Aristoteleen toisena lähtökohtana oli periaate, jonka mukaan jokaisen toimivan olennon korkein hyvä on hänen mahdollisuuksiensa täysi kehittyminen, teleologinen päämäärähakuisuus. Ihmiseen sovellettuna onnellisuus syntyy mielen korkeimmanasteisesta toiminnasta, kyvystä ajatella, sillä ihmisen erottaa eläimestä nimenomaan järki. Hyvä elämä koostuu näin tämän kyvyn käyttämisestä yhdessä hyveellisen toiminnan kanssa. Eläinkoe
Varhaiset eläinkokeet avasivat tien tieteelliselle käsitykselle ihmiselimistön toiminnasta aikaisempien taikauskoisten käsitysten sijaan, ja niistä alkoi ymmärrykseen pohjautuva sairauksien hoito ja lääkkeiden käyttö. Nämä eläinkokeet tehtiin kuitenkin aikana, jolloin enempää anestesiaa kuin kivunlievitystäkään ei tunnettu. Tältä ajalta periytyy ennen muuta Englannissa käytetty sana vivisektio eli elävältä leikkaaminen. Tuon ajan tutkimusselostukset ovatkin karua luettavaa, eikä sellaista missään sivistysvaltiossa enää hyväksyttäisi. Englannissa säädettiinkin vuonna 1876 eläimiin kohdistetun julmuuden kieltävä laki (Cruelty to Animals Act, 1876). Toisaalta samaan aikaan myös kaikki ihmisen leikkaukset, esim. amputaatiot tehtiin ilman anestesiaa ja kivunlievitystä. Ainoa yleisesti käytetty kivunlievitys oli viinaryyppy.
1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa eläinkokeet tulivat tärkeäksi osaksi nykylääketieteen kehitystä. Fysiologiasta voidaan mainita esim. Pavlovin käyttäytymiskokeet koirilla, josta alettiin ymmärtämään refleksien suuri merkitys. Myöhemmin mm. antibioottien kehitys perustui suurelta osalta jyrsijöillä tehtyihin tutkimukseen, mm. Alexander Fleming osoitti penisilliinin tehoavan jyrsijöiden infektioihin. Koe-eläinten käyttö lääkkeiden ja kemikaalien turvallisuuden osoittamiseksi lisääntyi 1900-luvun puolivälin molemmin puolin osin onnettomuuksien jälkeen. Ensin sulfalääkkeet aiheuttivat munuaisvauriokatastrofin 1938, ja syyksi osoitettiin lääkkeen liuotukseen käytetty etyleeniglykoli. Sitten turvalliseksi luultu talidomidi aiheutti raajaepämuodostumia 1958 alkaen. Kesti vähän aikaa, ennen kuin ymmärrettiin sen vaikutuksen kohdistuvan raskauden aikana melko lyhyeen herkkään aikaan, minkä takia sitä ei ensin havaittu rotilla.
Näiden katastrofien jälkeen on annettu täsmälliset kansainväliset ohjeet siitä, kuinka lääkkeet ja kemikaalit on tutkittava, ennen kuin niitä saa antaa ihmisille tai saattaa ihmisiä alttiiksi niille. Tuoteryhmät, jotka on kaikissa sivistysmaissa tutkittava (myös täsmällisesti ohjeistetuissa eläinkokeissa) ovat lääkkeet, elintarvikkeiden lisäaineet ja torjunta-aineet. Euroopassa lisäksi REACH-lainsäädäntö määrittelee muillekin kemikaaleille tutkimusvelvoitteen, jos niistä suuren tuotantomäärän tai erityisen altistuksen takia arvioidaan olevan vaaraa ihmiselle. Etelämanner
Luonnonvaraisia maanisäkkäitä ei ole, mutta mannerta ympäröivässä meressä viihtyvät muun muassa merileijonat, hylkeet ja valaat. Eteläisellä Intian valtamerellä sijaitsevalle Kerguelenin saarelle on istutettu poroja. Alueella elää useita lintulajeja, kuten etelänmyrskylintuja, pingviinejä, albatrosseja ja lokkeja. Itse Etelä­mantereen maaeläimistö muodostuu kokonaan selkärangattomista ja on suurelta osin mikroskooppista. Maaeläimistöön kuuluu punkkeja, karhukaisia, sukkulamatoja, rataselämiä ja hyppyhäntäisiä. Kookkain kokonaan maalla elävä eläin on "Belgica antarctica" -surviaissääski. Meressä elää runsaasti kalalajeja, kuten "Champsocephalus gunnari" ja "Dissostichus eleginoides" sekä krillejä ja nilviäisiä. Monet Antarktista ympäröivillä merialueilla tavattavat lajit ovat endeemisiä. Kalastusta lähivesillä rajoitetaan kansainvälisen oikeuden normeilla. Hyönteiset
Hyönteiset osaavat myös tunnistaa muut yhteisönsä jäsenet: niillä on siis sosiaalinen ymmärrys muista ja se on hyvin kehittynyt. Tällainen kyky saattaa viitata ymmärrykseen omasta asemasta suhteessa toisiin, mikä taas saattaa viitata itsetietoisuuteen. Hyönteisten uskotaan osaavan jopa simuloida ulkoista todellisuutta ja suunnata toimintaansa sen mukaan mahdollisimman tehokkaasti. Hyönteiset pystyisivät siis suuntaamaan tietoisesti toimintaansa, eli ne eivät toimi vain viettien, vaistojen tai reaktioiden varassa. Mielen omaavat oliot voivat itse vaikuttaa omaan reagointitapaansa. Ne pystyvät itse suuntaamaan omaa reaktiotansa, muokkaamaan omaa toimintaansa ja oppimaan. Epävakaa persoonallisuus
Tilaan liittyy usein itseä vahingoittavaa toimintaa, kuten itsensä viiltelyä, lääkkeiden yliannostelua yms., mutta tähän toimintaan ei yleensä liity kuoleman toivetta vaan pyrkimys vähentää psyykkistä ahdistusta. Itsemurhakuolleisuus on viimeisissä tutkimuksissa ollut noin 10 %, paikoin luku on ollut suurempikin. Eläinten käyttäytyminen
Vaistotoiminnot ovat usein varsin kaavamaisia. Eläin suorittaa vaistotoiminnon sopivassa vireystilassa ollessaan myös vieraassa ympäristössä. Niinpä ihmisen valmistamissa luonnottomissa tilanteissa eläintä on helppo "huijata". Esimerkiksi ennen nukkumaan käyntiä koira saattaa pyöriä lattialla kuin tekisi luonnossa itselleen makuusijan kasvien keskelle.
Toisinaan saattaa eläimelle tulla eteen tilanne, jossa pitäisi laueta kaksi vastakkaista vaistomaista toimintoa. Tällöin kumpikaan toiminto ei purkaudu ja syntyy jännitystila, mikä aiheuttaa jonkin tilanteeseen kuulumattoman reaktion eli "sijaistoiminnon". Esimerkiksi meriharakka saattaa taistellessaan pesimispiiristä uhkaavasti elehtiessään ruveta nukkumaan. Aristoteleen psykologia
Aristoteleen mukaan kaikki eläimet ovat jossain määrin aktiivisia ja jossain määrin passiivisia sekä aistimisen että ajattelun suhteen. Aistiminen vaatii valintojen tekemistä ja ajattelu valintojen lisäksi abstrahointia. Tämän lisäksi Aristoteles kuvasi eläinten keskeiseksi ominaisuudeksi sen, että ne suuntautuvat ja liikkuvat haluamiensa asioiden mukaan tai niitä kohti. Aristoteles päätyi siihen, että sielu oli keskeisenä tekijänä kaikessa tässä liikkeessä. Samalla Aristoteleen psykologia lähestyi hänen fysiikkaansa, jolle oli keskeistä liikkeen syiden selvittäminen. Homoseksuaalisuus
Homoseksuaalista käyttäytymistä on havaittu noin 1 500 lajilla, joista 500:lla se on hyvin dokumentoitua. Homoseksuaalisuutta esiintyy eläinkunnassa etenkin sosiaalisten eläinten, kuten vesilintujen ja -nisäkkäiden, apinoiden ja ihmisapinoiden keskuudessa. Yleisintä se on Australiassa elävillä mustajoutsenilla, joiden pariskunnista noin neljännes on keskenään samaa sukupuolta, useimmat koiraspareja. Useimmat näistä pariskunnista hoivaavat yhdessä joko omaa tai muilta ryöstettyä jälkikasvua, ja koirasparien hoivaamilla poikasilla on jopa suurempi eloonjäämisprosentti kuin heteroparien hoivaamilla. Eläinkunta
Muun muassa Suomen lainsäädäntö katsoo eläimet esineiksi, joskin näkemys on monissa Euroopan maissa muuttumassa. Esimerkiksi Alankomaiden ja Norjan laeissa korostetaan eläinten itseisarvoa. Sveitsin eläinsuojelulaissa erikseen korostetaan, että eläin ei ole esine. Ihmisen ja eläimen välinen vuorovaikutus
Ihmisen ja eläimen välinen vuorovaikutus () on aihealue, jota on alettu tutkia varsinaisesti 1980-luvulla. Kyseinen tutkimuskenttä (antrozoologia) käsittää kaiken vuorovaikutuksen ihmisten ja eläinten välillä, mutta lähinnä kiinnostuksen kohteena ovat olleet vuorovaikutuksen myönteiset puolet. Tutkimuksissa onkin pääasiassa tarkasteltu eläimiä joko ihmisen terveyden edistäjinä tai erityisen terapian tarjoajina. Varhaisissa tutkimuksissa ihmisten ja lemmikkieläinten välillä havaittiin vahva psykologinen ja emotionaalinen kiintymys, jota alettiin kutsua termillä ”human-animal bond”. Termin käyttö huomioitiin varsinaisesti Skotlannissa vuonna 1979, vaikka käsitettä olivat jo aiemmin käyttäneet Konrad Lorenz ja Boris Levinson. Tutkimuskentän edistäjinä on toiminut lähinnä eläinlääketieteellisen alan edustajia. Muissa ammattikunnissa tutkimuskentän merkitys on huomattu hitaammin, vaikkakin Levinson pyrki psykiatriassa ja psykologiassa jo varhain tuomaan aihetta esille saaden osakseen kritiikkiä kollegoiltaan. Levinson käytti aiheesta muun muassa nimitystä lemmikkiterapia (pet therapy). Eläinkunta
Eläinkunta (Animalia, syn. Metazoa) on laaja monisoluisista aitotumallisista eliöistä muodostuva taksonominen kunta. Eläimet muodostavat erittäin monimuotoisen ryhmän, johon kuuluu hyvin erilaisiin oloihin sopeutuneita eliöitä. Ominaista eläimille on, että ne ovat heterotrofisia eli toisenvaraisia, mikä tarkoittaa sitä, etteivät ne kykene tuottamaan energiaa itse, kuten vaikkapa kasvit fotosynteesin avulla, vaan ne joutuvat käyttämään muita eliöitä ravintona pysyäkseen hengissä. Monet eläimistä kykenevät liikkumaan itsenäisesti eli niillä on lihaksisto ja oma hermosto lukuun ottamatta Parazoa-alakuntaa. Useimmilla eläimillä on jonkinlaiset aistinelimet, joiden avulla ne pystyvät reagoimaan tarkoituksenmukaisesti ympäristöönsä ja erilaisiin aistiärsykkeisiin. Lisäksi eläimet eroavat siinä, että eläinsoluilla ei ole soluseinää. Usein arkikielessä ja oikeustieteessä sanaa ”eläin” käytetään viittaamaan kaikkiin muihin eläimiin paitsi ihmisiin, vaikka biologisesti tarkasteltuna ihminenkin on eläin. Eläinten tieteellistä tutkimista kutsutaan zoologiaksi ja etologia tutkii eläinten käyttäytymistä. Orgasmi
Useimpien urosnisäkkäiden orgasmi tapahtuu samantapaisella mekanismilla. Eräiden nisäkäs- ja ei-nisäkäslajien, kuten alligaattorien, naarailla on klitoris. Delfiinit selvästi harjoittavat yhdyntöjä muutenkin kuin lisääntyäkseen, ja niiden seksuaalisuutta ja orgasmeja tutkitaan. Orgasmin kesto vaihtelee huomattavasti nisäkkäästä toiseen. Eläinlääketiede
Elintarviketuotannon ja hevostenkäytön turvaamiseksi eläinlääketiedettä on opetettu jo muinaisessa Egyptissä, Kreikassa ja Kiinassa. Vanhimmat eurooppalaiset eläinlääketieteelliset tiedekunnat ovat 250 vuotta vanhoja. Eläinlääketieteessä keskityttiin pitkään maatalouden hyötyeläinten hoitamiseen ja niiden kautta elintarvikehygieniaan. Vasta muutaman kymmenen vuoden ajan lemmikki- ja harraste-eläinten hoito on lisääntynyt voimakkaasti. Nykyaikaisilla vastaanotoilla on käytössä röntgen- ja ultraäänilaitteita, tehdään säännöllisesti leikkauksia, tutkitaan näytteitä ja hoidetaan eläimiä hyvin monipuolisesti. Itseiskiihtyvyys
formula_19 Eläinten käyttäytyminen
Ylinormaaliksi ärsykkeeksi kutsutaan luonnonmukaisen avainärsykkeen toiminnon laukeamisen kannalta ratkaisevia ominaisuuksia korostavaa ärsykettä, joka vie luonnonmukaisen rinnalla voiton. Tämä on osoitettu useilla kokeilla, mutta myös luonnossa on joitakin sellaiseksi katsottavia tapauksia. Esimerkiksi käen poikasella on varsin kirkas suu ja kova ääni, mikä saa pikkulinnut hoitamaan niitä ja usein näin voimakkaat ärsykkeet houkuttelevat paikalle myös muita pikkulintuja kantamaan ruokaa niiden kitaan. Ihmisellä ylinormaaleita ärsykkeitä ovat muun muassa punaiset huulet ja elintarvikkeissa oleva sokeri, joka saa aikaan niin makean maun, ettei sellaista luonnosta löydy hunajaa lukuun ottamatta. Kiihottuminen
Suurta vaihtelua on myös siinä, minkälaiset asiat kiihottavat eri yksilöitä. Jos yleensä seksuaalisuuteen liittymättömät, epäeettiset, amoraaliset tai lainvastaiset asiat kiihottavat, voi kyseessä olla seksuaalinen poikkeavuus. Tällainen poikkeavuus on muun muassa pedofilia, jossa lapsiin kohdistunut seksuaalisuus koetaan kiihottavana. Ekshibitionismissa saatetaan kokea mielihyvää ja kiihottumista itsensä paljastamisesta, joitakin ekshibitionismin muotoja voidaan pitää poikkeavuuksina. Tietäjä
Tietäjillä oli joskus toimissaan apuna kesytettyjä villieläimiä, tai he uskoivat vuorovaikuttavansa joidenkin villieläinten kanssa. Joidenkin tiedetään pitäneen kaarneita eli korppeja tai käärmeitä lemmikkeinään. Tietäjä saattoi myös pyydystää kalan tai muun villieläimen, ja laittaa sen suuhun jonkun henkilön hiuksia tai kynnenpalan. Sitten hän päästi eläimen menemään. Uskottiin, että eläin vei nämä ihmisen osat Tuonelaan, ja ihmisen osien kurja kohtalo heijastui myös ihmisen itsensä hyvinvointiin. Seurauksena oli vakava henkinen tai ruumiillinen sairaus. Tätä kutsuttiin ihmisen pilaamiseksi. Itsesytyntä
Uusimman hypoteesin mukaan itsesytynnän aiheuttaisi ketoosissa syntyvä asetoni. Ketoosin voi aiheuttaa muun muassa paastoaminen tai alkoholismi. Biologi Brian J. Fordin järjestämässä kokeessa asetonissa marinoitu sianliha paloi tuhkaksi puolessa tunnissa. Raajat jäivät palamatta kuten usein itsesytyntätapauksissa, ilmeisesti koska niissä on vähemmän rasvaa, johon asetonia voi kertyä. Magneettiaisti
Magneettiaisti on todennettu tutkimuksissa vasta viime vuosikymmeninä. Tyypillisessä koejärjestelyssä eläimeen kiinnitetään magneetti. Jos eläimen liikkuminen tällöin häiriytyy, sillä on todennäköisesti jonkinlainen magneettiaisti. Eläimiä on pystytty myös ohjailemaan keinotekoista magneettikenttää muuttamalla. Tietoisuus
Ihmiset ovat yleisesti sitä mieltä, että ihmiset ovat tietoisia, mutta paljon alemmat elämänmuodot, kuten bakteerit, eivät ole. Monet ovat valmiita hyväksymään sen, että kehittyneemmillä eläimillä, kuten delfiineillä ja kädellisillä, on tietoisuus. Kokeellisesti on tutkittu muun muassa sitä, missä määrin eläimet ovat tietoisia. Tietoisuus on mahdollisesti kehittynyt evoluution kautta, koska siitä on ollut hyötyä muun muassa hengissä säilymisen kannalta. Tämän vuoksi tutkimuksessa on pyritty selvittämään muun muassa tietoisuuden toimintoja ja niiden eliölle tuomia hyötyjä. Hågahögen
Mitä hautariiteissä todellisuudessa tehtiin? Hautaamisen jälkeen on sen huipulla ollut runsaasti toimintaa ja sen huipulla on rakentamisen aikana poltettu monet kerrat nuotioita. Jokaisella kerralla sinne jäi runsaasti luita. Kaivauksissa otettiin talteen näitä luita ja niiden joukossa oli eläinlajeina lueteltuna metsäpeuraa, oravaa, jänistä, näätää, villihanhea, kettua ja haukea, sekä kasvatettuja eläiminä koiraa, nautaa, lammasta, vuohta, hevosta ja sikaa. Ihmeelliseksi toiminnan tekee löydöt ihmisluista, jotka löytyivät eläinluiden seasta. Ihmisluita on kuulunut useille henkilöille ja yhdestä reisiluusta on halkaisemalla otettu luuydintä esille, mikä tutkijoiden mukaan viittaisi kannibalismin mahdollisuuteen. Ekshibitionismi
Seksuaalinen toiminta toisten läsnä ollessa ja katsellessa on täysin laillista sinällään, mikäli kaikki osapuolet ovat mukana omasta tahdostaan. Jotkut parit kokevat kiihottavaksi sen, että heidän seksuaalista kanssakäymistään katsellaan. Sama koskee itsetyydytystä: jotkut kiihottuvat tullessaan seuratuksi hyväillessään ja tyydyttäessään itseään. Ryhmäseksissä voidaan nähdä jonkin verran ekshibitionistisia piirteitä. Asser Stenbäck
Stenbäckin pääteoksena voidaan pitää yhdessä Lauri Pautolan kanssa vuonna 1952 kirjoitettua teosta "Lapsuus- ja nuoruusiän sukupuolinen kehitys ja kasvatus". Se oli piispa Eelis Gulinin johtaman sukupuoli- ja siveellisyyskasvatustoimikunnan tilaama opas, joka oli tarkoitettu muun muassa opettajien, kunnanlääkärien, kirkkoherranvirastojen ja erilaisten nuorisojärjestöjen käyttöön. Stenbäckin sukupuoliteorioiden mukaan mies oli "aktiivinen etsiessään kohdettaan", naisen aktiivisuus puolestaan ilmeni "passiivisena antautumishaluna". Stenbäck piti itsetyydytystä ja homoseksuaalisuutta luonnonvastaisina häiriöinä, koska ne eivät palvelleet seksuaalisuuden päätehtäviä, jotka olivat lapsen siittäminen ja synnyttäminen. Hän myös väitti itsetyydytyksen olevan "oire ihmisen sielunrakenteessa piilevästä viasta tai sairaudesta", joka rasittaa sukupuolielimiä ja hermostoa, heikentää luonnetta ja vaarantaa ihmisen koko persoonallisuuden kehittymisen. Antiikin tiede
Biologiassa Aristoteleen ansioihin kuuluu eliöiden tieteellisen luokittelun aloittaminen. Kaiken kaikkiaan hän tunnisti 495 eri eläinlajia. Elollisen luonnon täydellisemmäksi eliöksi hän määritteli ihmisen ja kaikkein epätäydellisimmät olivat kasveja. Eläimet hän jakoi verettömiin ja verellisiin, jotka vastaavat nykyajan selkärangattomia ja selkärankaisia, jotka hän ryhmitteli vielä kaloihin, matelijoihin, nisäkkäisiin, lintuihin ja sammakoihin. Hän tutki myös elämään liittyviä ilmiöitä, kuten eliöiden kasvua. Kasvun Aristoteles selitti ”potentiaalin aktualisoitumisella”. Hänen mukaansa kaikkiin eläviin kappaleisiin oli varastoitunut tietynlainen potentiaali, joka tuli hiljalleen voimaan. Näin hän kiersi paradoksin, jossa kasvua olisi tapahtunut ikään kuin tyhjästä. Aristoteleen voidaan katsoa myös aloittaneen vertailevan sikiötutkimuksen tutkimalla kuoritumattomien lintujen munien sikiöitä. Anatomian tutkimuksissa Aristoteles ei aina osunut oikeaan, sillä hän väitti älykkyyden olevan peräisin sydämestä. Alkmaion oli jo aiemmin ehtinyt ehdottaa älykkyyden kumpuavan aivoista. Itsetyydytys
Autofellaatio on eräs itsetyydytyksen muoto, jossa mies pystyy stimuloimaan suullaan ja kielellään omaa siitintään. Autofellaation edellytyksinä on taipuisa selkäranka ja/tai riittävän pitkä siitin. Riittävä taipuisuus voidaan saavuttaa fyysisellä harjoituksella. Myös ennen autofellaatiota tehtävä venyttely auttaa paljon. Kinseyn tilastojen mukaan alle prosentti miehistä pystyy nuolemaan tai imemään siitintään. Eläimet näyttävät harjoittavan autofellaatiota usein, mutta kyse on yleensä sukuelinten puhdistamisesta eikä itsetyydytyksestä. Pieniä tutkielmia
"Pieniä tutkielmia" -kokoelman teokset käsittelevät Aristoteleen itsensä mukaan asioita jotka ”ovat yhteisiä sielulle ja ruumiille”. Tällaisia ovat aistiminen, muistaminen, into, himoitseminen ja muu haluaminen, nautinto, sekä tuska, jotka ovat yhteisiä kaikille eläimille. Lisäksi näihin kuuluu toimintoja, joista osa on yhteisiä vain joillekin eläville olennoille; näitä ovat valveillaolo ja nukkuminen, nuoruus ja vanhuus, sisäänhengitys ja uloshengitys, sekä elämä ja kuolema. Itsemurhayritys
Itsemurhan yrittäminen on historian aikana ollut rangaistava teko. Joissain maissa se on sitä edelleen. Sille on ollut oma rikosnimikkeensä. Myös monissa uskonnoissa tietoinen oman elämänsä lopettaminen tuomitaan yksiselitteisesti, muun muassa kristinuskon ja islamilaisuuden osalta. Hindu-uskonnon käsityksen mukaan itsensä surmannut tulisi syntymään seuraavaan elämäänsä koirana, joka ei ole tuossa uskontosuuntauksessa kovinkaan arvostettu eläin. Eläinten käyttäytyminen
Eläinten käyttäytyminen tarkoittaa kaikkea eläinten ulkoa päin havaittavissa olevaa toimintaa. Sitä tutkiva tieteenala on etologia eli eläinpsykologia. Eläinten käyttäytyminen
Myös ihmisellä on lukuisia sijaistoimintoja. Esimerkiksi hämmentävissä tilanteissa ihminen usein ryhtyy pureskelemaan kynsiään jonka uskotaan liittyvän ravinnonhankintaan, mahdollisesti myös sivelemään leukaansa tai päälakeaan joiden on katsottu viittaavan kehon puhtaanapitoon. Hermostuksissaan monet alkavat hypistellä käsillään esineitä ja asioita, mahdollisesti ryhtyvät polttamaan tupakkaa. Onan
Itsetyydytystä tarkoittava sana "onania" ja siitä johdettu verbi "onanoida" pohjautuvat Onanin nimeen, vaikka Raamatun mukaan Onanin synti ei ollut itsetyydytys vaan keskeytetty yhdyntä (hän ”antoi siemenensä mennä maahan”). Raamatussa ei ole kohtaa, joka varsinaisesti kieltäisi itsetyydytyksen. Rat Park
Alexanderin hypoteesin mukaan päihteet eivät ole addiktioiden syy, ja että tutkimusolosuhteissa yleisesti havaittu rottien opiaattiriippuvuus syntyy rottien elinolosuhteista, sen sijaan että päihde itsessään aiheuttaisi addiktiota. Hän piti Kanadan senaatille vuonna 2001 esitelmän, jossa todettiin, että aiemmin tehdyt tutkimukset, joissa metallihäkkeihin sullotuille laboratoriorotille tarjottiin mahdollisuus itse annostella päihdeaineita, osoittavat ainoastaan, että "huomattavan ahdistuneet eläimet, kuten huomattavan ahdistuneet ihmisetkin, pyrkivät mahdollisuuksiensa puitteissa lieventämään kärsimystään päihteillä." Eläinten käyttäytyminen
Mitä yksinkertaisempi hermosto eläimellä on, sitä enemmän sen käyttäytyminen perustuu vaistotoimintoihin. Kehittyneimmät eläimet, erityisesti nisäkkäät ja linnut, ovat käyttäytymiseltään muuntautumiskykyisempiä, koska ne voivat oppia uusia asioita ja näin sopeutua muita lajeja paremmin erilaisiin elinoloihin. Suvenniemen Eläintieteellinen asema
Eläintieteellinen asema toimi aluksi Suvenniemen tilalla ja toiminnan laajentuessa Tuovilankylän Syrjälässä. Remmlerit ostivat villieläimiä paikallisilta metsästäjiltä. Eläintarhassa on ollut suurpetoja kuten karhuja, susia, ilveksiä ja ahmoja. Myös muun muassa naali ja saukko ovat olleet edustettuina. Fritz Remmler koulutti myös petolintuja metsästystarkoitukseen. Riistaeläimiä Eläintieteellinen asema pyrki siirtoistuttamaan Keski-Eurooppaan. Remmlereillä oli välillä eksoottisempakin eläimiä kuten gepardi, kenguru ja strutsi. Enimmillään häkeissä oli noin tuhat eläintä. Charles Darwin
"Lajien synnyn" julkaisun jälkeen niin Darwinin kannattajat kuin vastustajatkin kävivät laajaa keskustelua ihmisen evoluutiosta, mutta Darwin antoi oman panoksensa keskusteluun vasta kaksiosaisen "Ihmisen polveutuminen ja sukupuolivalinta" -teoksen julkaisun myötä vuonna 1871. Teos myytiin nopeasti loppuun "Lajien synty" -teoksen tapaan, mutta se ei herättänyt enää samanlaista kritiikkiä. Teoksen toisessa osassa Darwin selvittää seksuaalivalinnan käsitteen tarkoituksen sekä sukupuolten ja ihmisrotujen väliset eroavaisuudet. Seuraavana vuonna Darwin julkaisi viimeisen pääteoksensa "The Expression of the Emotions in Man and Animals", jossa hän keskittyy käsittelemään ihmisen ja eläinten psykologian evoluutiota. Darwin ajatteli, että mieli ja kulttuuri olivat sidonnaisia luonnon- ja seksuaalivalintaan. Samankaltainen lähestymistapa on herännyt uudelleen psykologian piirissä evoluutiopsykologian synnyn myötä. Viimeiseksi jääneessä teoksessaan Darwin tutkii kastematojen vaikutusta maan muokkaukseen. Hänen kastematotutkimuksensa olivat uraauurtavia, joskin osa hänen näkemyksistään voidaan nykypäivänä jo sivuuttaa. Hän havaitsi esimerkiksi, että kastemadot reagoivat valoon ja musiikkiin, vaikkei niillä ole silmiä tai korvia. Itsetyydytys
Eturauhasen tulehduksen ehkäisyssä ja hoidossa säännöllinen masturbointi on jopa suositeltavaa. Graham Gilesin johtama australialainen tutkimusryhmä julkisti vuonna 2003 lääketieteellisen tutkimuksen, jonka mukaan säännöllinen masturbointi vähentää eturauhassyövän riskiä. Itsetyydytys
Lääketieteen tieteellisen tason nostajana pidetty sveitsiläinen lääkäri Simon-André Tissot julkaisi vuonna 1759 masturbaation vaarallisuutta käsittelevän väitöskirjan. Väitöskirjan mukaan masturbaatio oli tappanut enemmän nuoria miehiä kuin kaikki muut sairaudet yhteensä. Latinaksi kirjoitetun väitöskirjan kansankielinen laitos käännettiin lukuisille kielille ja sitä luettiin lähes 150 vuoden ajan. Tämä johti kokonaisen kasvatusfilosofian kehittymiseen, jonka mukaan masturbaation aiheuttamaa tappavaa tautia oli pyrittävä torjumaan kaikin keinoin. Itsetyydytys
Väestöliiton tutkimuksen mukaan 75 prosenttia naisista harrastaa itsetyydytystä vähintään kerran kuussa. Naiset pitävät usein häpyhuulten ja klitoriksen pään hyväilystä. Klitoriksen pää on ihmiselimistön herkin paikka, sillä siinä on tuhansia hermopäätteitä. Emättimeen voidaan työntää sormia ja stimuloida G-pistettä ja emättimen aukkoa. G-piste on emättimen etupuolella, noin 3-4 senttimetrin syvyydessä oleva kohta, joka on erityisen herkkä. Peräaukon seutua voidaan myös hyväillä, samoin rintoja. Jotkut naiset pitävät hävyn stimuloimisesta suihkulla. Seksivälineitä, kuten hieromasauvoja käytetään yleisesti. Itsetyydytystä jatketaan yleensä orgasmiin asti niiden naisten kohdalla, jotka saavat orgasmeja. Orgasmi on naisilla samankaltainen tuntemus kuin miehilläkin. Jotkut naiset ejakuloivat orgasmissa virtsaputkesta nestettä, joka ei kuitenkaan ole virtsaa. Normaalisti häpy ja emätin kostuvat kiihottumisen vuoksi. Animalia (yhdistys)
Animalian tavoite on eläinten oikeuksien tunnustaminen sekä eläinten hyvinvoinnin parantaminen yhteiskunnassamme. Animalia vastustaa sellaista eläinten kohtelua, kasvatusta ja käyttöä, joka aiheuttaa eläimille kärsimystä tai estää niitä toteuttamasta olennaista luontaista käyttäytymistään. Kärsimyksellä tarkoitetaan kipua, tuskaa, stressiä, pelkoa, psyykkistä tai fyysistä pahaa oloa, vammaa tai sairautta. Animalia ei harjoita eikä hyväksy rikollista toimintaa eläinten olojen parantamiseksi (esimerkiksi turkiseläinten vapauttamista turkistarhoilta). Itselääkitys
Itselääkitys tarkoittaa lääkkeen tai päihteiden käyttöä itse annostellen henkisiin tai fyysisiin vaivoihin ilman lääkärin määräystä ja valvontaa. Esimerkiksi alkoholijuomat ovat yleinen ahdistuksen ja masennuksen itselääkitsemisessä käytetty päihde. Satiiri
Yksi satiirin kestoaihe on ihmisyyden pintapuolisuuden ja perimmäisen eläimellisyyden osoittaminen. Suosituimpia vertailukohtia ovat olleet aasi, apina ja sika. George Orwellin "Eläinten vallankumouksessa" ihmisen metaforinen eläimellisyys muuttuu konkreettisesti kun valtaapitävät siat samastuvat neuvostovallan poliittisiin johtajiin ja maatilan muu karja riistettyyn kansaan. Ihmisen eläimellisyys voi uudemmissa tai karnevalistisissa satiireissa olla myös vapauttava ja kumouksellinen, ei vain yksinomaan kriitikin kohde. Eläintiede
Tieteellisen eläinten tutkimisen varsinaisena perustajana pidetään Aristotelestä, joka keräsi eräiden aikaisempien kirjailijoiden tekemät hajanaiset eläimiä koskevat tiedot, liitti niihin omat monipuoliset havaintonsa ja muovasi näin saamansa aineiston yhtenäiseksi kokonaisuudeksi. Hän ei rajoittunut vain kuvailemaan eläinten ulkomuotoa, rakennetta ja elintapoja, vaan tutki myös lisääntymisilmiöitä ja sikiönkehitystä, loi pohjan vertailevalle anatomialle ja laati eräänlaisen eläinsysteemin. Peilitesti
Peilitesti (, MSR) on Gordon Gallupin kehittelemä testi, jolla tutkitaan voivatko eläimet tunnistaa itsensä peilikuvastaan. Testi tunnetaan myös kehityspsykologiassa lapsen kehitystä kuvastavana mittarina. Klassisessa esimerkissä testin kohteena olevan yksilön kasvoihin tai muualle yksilölle suoraan näkymättömään paikkaan sijoitetaan värikäs täplä. Tämän jälkeen seurataan, yrittääkö yksilö poistaa sen tai vähintään koskettaa sitä, mikä osoittaisi, että yksilö tunnistaa peilissä näkyvän hahmon olevan se itse. Yli 18-kuukautisten ihmislasten, ihmisapinoiden (paitsi gorilloiden), harakan ja ainakin yhden aasiannorsun (kolmesta kokeessa olleesta) on havaittu läpäisevän testin. Pullokuonodelfiinin ja miekkavalaan on tulkittu myös läpäisevän testin. Joidenkin ihmisten kanssa paljon tekemisissä olleiden gorillayksilöiden on kuitenkin havaittu läpäisevän peilitestin. Aitososiaalisuus
Aitososiaalisuus on ilmiö joidenkin suvullisesti lisääntyvien eläinten keskuudessa. Usein puhutaan myös sosiaalisista hyönteisistä. Aitososiaalisilla hyönteisillä yhteisöön voi kuulua itsemurhakäyttäytyminen, monenlaiset altruismin muodot, yhdessä jälkeläisistä huolehtiminen, steriilit kastit ja työläisten yhteistyökyky. Sosiaalinen hyönteisyhteisö on suuri perhe, joka yleensä polveutuu yhdestä äidistä. Yhdyskunta voidaan nähdä yhtenäisenä eliönä, josta käytetään nimitystä superorganismi. Homoseksuaalisuus
Eläinten käyttäytymisen luonnehtimista homoseksuaalisuudeksi on arvosteltu antropomorfismista eli ihmisen ominaisuuksien sijoittamisesta eläimiin. Seksologiassa erotetaan toisistaan genitaalisuus eli hetkellinen ulkoinen käyttäytyminen ja seksuaalisuus eli kohtuullisen pysyvä persoonallisuuden ominaisuus. Tieteellisessä tutkimuksessa persoonallisuus liitetään ainoastaan ihmislajin edustajiin eli persooniin. Paijaaminen
Paijaaminen liitetään useimmiten ihmisten käyttäytymiseen, mutta eläimillä esiintyy usein vastaavanlaista käytöstä. Parisuhteessa paijaamisen määrä riippuu osapuolten mieltymyksistä. On myös ihmisiä, jotka eivät tunne tarvetta tämäntyyppiseen fyysiseen läheisyyteen. Zoofilia
Zoofilia ( ’eläin’ + φιλία ’rakkaus’) eli eläimiin kohdistuva seksuaalinen parafilia, jossa ihmisen seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu eläimiin. Tabuluonteisuutensa vuoksi ei ole varmaa tietoa, kuinka yleistä zoofilia on, mutta joidenkin tutkimusten mukaan se voi olla jopa yhtä yleistä kuin homoseksuaalisuus. Eläimeen kohdistuvaa sukupuolitekoa kutsutaan eläimeen sekaantumiseksi. Eläinten käyttäytyminen
Eläimet viestivät toisilleen signaalein, joilla tarkoitetaan ärsykettä, joka aiheuttaa reaktion samaa lajia edustavassa yksilössä. Tavallisesti signaalit ovat yksinkertaisia, selkeästi havaittavia ja lajille tunnusomaisia. Signaalin monipuolisuus riippuu siitä, kuinka pitkälle laji on kehittynyt. Kuitenkin jo monilla varsin alkeellisilta vaikuttavilla eläimillä kuten mehiläisillä on käytössä monimutkaisen oloisia signaaleita. Useimmilla eläimillä myös signaalit ovat miltei yksinomaan perittyä, ja ne esitetään tietyssä tilanteessa sen kummemmin ajattelematta onko siitä mitään hyötyä, esimerkiksi koiran haukunta tai linnun päästämät varoitusäänet. Lajitovereilla on merkitystä kuitenkin myös sosiaalisilta yhteisöiltään löyhemmänoloisille lajeille kuten ihmiselle, jolle tavallisesti toisen ihmisen läsnäolo tuo turvallisuuden tunteen. Tieteilijöiden esittämä uskontokritiikki
Dawkins kuvailee asiaa seuraavasti. Eläimiin on luonnonvalinnan seurauksena jäänyt pääasiassa niitä ominaisuuksia, joista niille on hyötyä olemassaolon taistelussa selviämisessä. Dawkins ottaa esimerkiksi sen ilmiön, että hyönteiset pyörivät tulen ympärillä ja lentävät kohti omaa kuolemaansa. Selitys tähän ilmiöön on, että menneinä aikoina ihmisten tekemiä tulia ei ole ollut hyönteisiä harhauttamassa. Hyönteiset ovat lentäneet yöllä johonkin suuntaan käyttäen suunnistusvälineinä kaukana olevia valoja kuten kuuta ja tähtiä. Saman suunnistusmenetelmän soveltaminen lähellä olevaan kohteeseen aiheuttaa sen, että hyönteinen lentää kierteen muotoista rataa, ja jos kohde on tuli, hyönteinen tuhoutuu. Hyönteisen tuhoon johtava käyttäytyminen on uusissa olosuhteissa ilmenevä sivuvaikutus sellaisesta käyttäytymisestä, joka on tavallisissa olosuhteissa aivan järkevää. Dawkinsin mielestä uskonnot ovat tällaisia haitallisia sivuvaikutuksia, joilla ei ole evoluution näkökulmasta mitään merkitystä. GMO-keskustelu
Vuonna 2014 Journal of Animal Science -lehdessä julkaistu Kalifornian yliopiston tutkimusyhteenveto aiemmasta tutkimuksesta kattoi sadan miljardin eläimen ruokintaa vuosilta 1983 - 2011. Tutkimuskirjallisuuden mukaan GM-ruokitut eläimet olivat yhtä terveitä ja hyvinravittuja kuin muutkin. Elämän tarkoitus
Eläintieteilijä ja luonnontieteen popularisoija Richard Dawkins selittää elämän tarkoitusta kirjassaan "Geenin itsekkyys" evoluutioteorian avulla. Dawkins ajattelee, ettei evoluutiolla (ja sitä kautta esimerkiksi elämällä) ole mitään korkeampaa tarkoitusta. Hänen mukaansa korkeammat tarkoitukset liittyisivät ainoastaan kehittyneiden aivojen toimintaan esimerkiksi jotakin tavoiteltaessa. Tämän seurauksena aivoilla olisi taipumus virheellisesti liittää tarkoituksia myös sellaisiin asioihin, joihin ne eivät kuulu.. Dawkins itse ei ole koulutukseltaan neurotieteilijä eikä filosofi. Hänen populaariteoksensa eivät ole käyneet läpi tieteellistä vertaisarviointia vaan kuvastavat hänen omaa maailmankuvaansa ja -katsomustaan. Eläinten oikeudet
Eläinoikeuksien ristiriitaisia linjanvetoja on käsitelty, jopa suoranaisia populismisyytöksiä esitetty, lähinnä maataloustuottajien näkökulmasta tehdyissä ammattijulkaisuissa. Alex Avery on kirjoittanut Center for Global Food Issues:in kolumnissaan eräästä ristiriidasta. Hänen mukaansa radikaaleimmat eläinoikeusaktivistit vaativat totaalista eläinten käytön lopettamista kaikissa tuotantomuodoissa, jotka voidaan ymmärtää ihmisen eläimiin kohdistamaksihyväksikäytöksi. Tarkan rajauksen mukaan tähän sisältyisivät myös lemmikkieläinten omistaminen, koska tällöin ne eivät kykene toteuttamaan itseään luonnollisesti, vaan ovat riippuvaisia ihmisestä ja ihmisen valinnoista, s.o. kaikki kotieläimet ovat tuotantoeläimiä; lemmikit tuottavat ravinnon sijaan mielihyvää. Tietoisesti vaatimalla vain lihansyönnin lopettamista ja "tehomaatalouden" lopettamista, ja jättämällä lemmikkieläinvaatimus vähemmälle huomiolle, pyritään vaikuttamaan urbaaniin, maatalouden realiteeteista vieraantuneeseen väestöön. Itsesytyntä
Itsesytyntätapauksissa on todettu joukko toistuvia piirteitä, joista osa erottaa ne muunlaisista tulipaloista.
Itsesytyntä on ollut vaikeasti selitettävä ilmiö. Ihmisruumis, josta noin 75 % on vettä, palaa huonosti. Kuitenkin useissa itsesytyntätapauksissa uhrin ruumis on palanut lähes tuhkaksi. Ruumiin polttamisen näin täydellisesti on katsottu vaativan yli 1 700 °C:n lämpötiloja – nykyaikaisissa krematorioissa poltto tapahtuu noin 1 100 °C:n lämpötilassa, minkä jälkeen luut on vielä hienonnettava mekaanisesti. Henkirikosten uhrien ruumiita on usein yritetty hävittää polttamalla (murhia on jopa yritetty lavastaa itsesytynnäksi) palavien nesteiden avulla, mutta polttoaineen loputtua ruumis lakkaa palamasta. Itsetyydytys
Yleisesti itsetyydytyksen katsotaan olevan mitä normaalein ja turvallisin seksuaalisen toiminnan muoto. Sitä esiintyy aina varhaislapsuudesta vanhuuteen saakka, niin ihmisillä kuin kaikilla muillakin nisäkkäillä. Pienet lapset saattavat masturboida, vaikka he eivät tietoisesti tiedä mistä on kysymys. Yleensä se on sattumalta opittua. Ei ole mitään todisteita itsetyydytyksen minkäänlaisesta lääketieteellisestä haitallisuudesta muille kuin Peyronien sairaudesta kärsiville. Kielteinen vaikutus itsetyydytykseen liittyen on orgasmin yhteydessä koettu väsymyksen tunne, joka johtuu endorfiinien vaikutuksesta ja parasympaattisen hermoston aktivoitumisesta. Samoin runsaasta tai kovakouraisesta itsetyydytyksestä miehillä nahka voi rasittua tai iho voi verestyä. Tyypillinen virhe itsetyydytyksessä on käyttää liukasteena saippuaa tai muuta pesuainetta: se johtaa nopeasti ihovaurioihin, tulehduksiin ja jopa allergian puhkeamiseen. Vaihtoehtoina kosteusvoide tai varsinainen liukuvoide ovat parempia. Australian eläimistö
Australian eläimistö on laaja kirjo ainutlaatuisia eläimiä. Sen eläinlajeista nisäkkäistä noin 83 %, matelijoista 89 %, kaloista 90 % ja sammakkoeläimistä 93 % on kotoperäisiä australialaisia. Kotoperäisyysasteen suuruus johtuu mantereen pitkästä maantieteellisestä eristyneisyydestä, tektonisesta vakaudesta ja ilmaston epätavallisen muutosradan vaikutuksesta maaperään ja eläimistöön. Yksi Australian eläimistön ainutlaatuisista piirteistä on alkuperäisten istukkanisäkkäiden vähyys. Siksi pussieläimet, jotka ovat jälkikasvunsa vatsan seudulla olevassa pussissa kasvattavia nisäkkäitä, täyttävät monia sellaisia ekologisia lokeroita, joita istukalliset nisäkkäät asuttavat muualla maailmassa. Australiassa elää kaksi viidestä jäljellä olevasta nokkaeläinlajista. Maassa on myös useita myrkyllisiä lajeja, kuten vesinokkaeläin, hämähäkit, skorpionit, mustekalat, meduusat, nilviäiset, kivikala ja keihäsrauskut. Australian käärmeistä useimmat ovat myrkyllisiä.. Nukkuminen
Eläinlajien unentarve riippuu paljon siitä, kuinka energiapitoista niiden ravinto on. Kasvinsyöjät nukkuvat vähän, koska niiden täytyy syödä paljon saadakseen riittävästi energiaa. Lihansyöjät nukkuvat paljon, sillä niiden ruoka on energiapitoista ja niille jää aikaa nukkua. Sekaravintoa syövät suuret lajit, kuten ihminen ja sika, sijoittuvat näiden ääripäiden väliin. Isot kasvinsyöjät, kuten lammas, hevonen, kirahvi ja norsu, nukkuvat alle viisi tuntia vuorokaudessa, mutta pienet jyrsijät nukkuvat tavallisesti 8–9 tuntia. Sellaiset pedot kuten suuret kissaeläimet, joiden ei tarvitse syödä joka päivä, voivat nukkua 15 tuntia, ja pienemmät pedot kuten kissa, koira ja kettu, nukkuvat yli 10 tuntia. Piilossa nukkuvat eläimet nukkuvat usein pidempään ja sikeämmin kuin vaarallisella paikalla nukkuvat. Hermafrodiitti
Eläimillä, jotka normaalisti ovat yksineuvoisia (kuten esimerkiksi nisäkkäät), esiintyy joskus yksilönkehityksen poikkeavuutena yksilöitä, joilla on kummankin sukupuolen lisääntymiselimet tai sukurauhaskudosta. Erityisesti ihmisen kohdalla tällöin puhutaan nykyisin mieluummin intersukupuolisuudesta kuin hermafroditismista. Kiihottuminen
Seksuaalinen kiihottuminen on emotionaalis-fysiologinen tila, jonka biologisena tarkoituksena on valmistaa yksilöt yhdyntään. Fysiologisina reaktioina muun muassa naaraiden emätin kostuu ja urosten siitin paisuu erektioon yhdynnän helpottumiseksi. Ihmisillä kiihottuminen ei yhtä selvästi merkitse yhdyntään pyrkimistä kuin monilla eläimillä kehittyneempien aivotoimintojen ja tietoisuuden vuoksi, kiihottumisella on ihmisille eläimiä enemmän emotionaalista merkitystä. Aristoteleen psykologia
Näin Aristoteles päätyi siihen, että eläimessä tulee olla erillinen haluava sielun kyky ("orektikon"), jonka tehtävänä oli laittaa eläimet liikkelle. Hän ymmärsi, että tämä oli osittain ristiriidassa sen kanssa, että mieli ei voisi saada aikaan liikettä. Näin hän päätteli liikkeen olevan seurausta sekä halusta että käytännöllisestä järjestä, jotka toimivat tiiviisti yhdessä. Käytännöllinen järki saa liikkeen aikaan silloin, kun se suuntautuu johonkin haluttavaan jonakin haluttavana. Teot suuntautuvat sellaisia asioita kohti, jotka ovat tai näyttävät olevan jotain hyvää. Tässä Aristoteles alkoi lähestyä "Nikomakhoksen etiikassa" kuvattuja ihmisen eettisiä päämääriä, kuten onnellisuuden tavoittelua. Ryhmäseksi
Ryhmäseksi on seksiä, jota harrastaa keskenään samanaikaisesti vähintään kolme henkilöä. Sitä tiedetään esiintyvän ihmisten ohella myös muiden eläinten, kuten paksusarvilampaiden ja bonobojen keskuudessa. Elossapitojärjestelmä
Venäjällä on pitkään kokeiltu puoliavoimia järjestelmiä BIOS-3:ssa Krasnojarskissa. 3 henkeä elättävän BIOS-3:n tilavuus on 315 kuutiometriä, ja siinä muun muassa kasvatetaan kasveja keinovalossa. Se vaatii 400 kW sähköä. 1960-luvun lopulla tehdyssä kokeessa BIOS-3:ssa ei kierrätetty ihmisen jätteitä kasvien ravinnoksi, ilma puhdistettiin katalyytillä ja miehistö söi muun muassa kuivattua lihaa viljeltyjen kasvien lisäksi. BIOS-3-laboratoriossa kävi ilmi, että kasvit ja lemmikkieläimet vähentävät henkistä pahoinvointia ja stressiä. Siirtoistutus
Eläinten siirtoistutukset olivat suosittuja 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Nykyisin niitä tehdään vähän, sillä vieraslajit horjuttavat usein kohdealueen ekologista tasapainoa. Tällaiset ongelmat ovat olleet suurimpia Uudessa-Seelannissa sekä Australiassa, jonka luonto on järkkynyt muun muassa kettujen ja kaniinien takia. Charles Darwin
"Variation of Plants and Animals Under Domestication" oli ensimmäinen osa Darwinin ”isoa kirjaa”, jonka ”lyhennelmä” hänen 500-sivuinen "Lajien synty" -teoksensa oli ollut. Se kuitenkin paisui kaksiosaiseksi, mikä pakotti Darwinin jättämään ihmisen evoluution ja seksuaalivalinnan toistaiseksi vaille käsittelyä. Darwinin kasvitieteelliset tutkimukset huipentuivat "The Power of Movement in Plants" -teokseen, jossa hän tutkii viiniköynnöskasvien liikettä, lihansyöjäkasveja, risti- sekä itsepölytyksen vaikutuksia kasveihin sekä kasvien kukkien eri muotojen vaihtelevuutta saman lajin sisällä. Eläinten seksuaalisuus
Fetisismi on hyvin tunnettua eläimillä. Esimerkiksi oriin saattaa saada kiihottumaan tuomalla sen paikkaan jossa se on saanut aikaisemmin astua tamman. Tässä tapauksessa on huomattava Pavlovin koira -esimerkki, jossa voi olla kyse oppimisesta lisääntymiseen tietyssä paikassa. Eläinten käyttäytyminen
Eläinkunta on varsin monimuotoinen sen suhteen, kuinka paljon lajin jäsenet ovat tekemisissä ja kosketuksissa toisten saman lajin yksilöiden kanssa. Monet ovat kosketusetäisyydellä ainoastaan lisääntymiskaudella, ääritapauksina soidin ja parittelu, toiset taas ovat varsin sosiaalisia ja elävät luontaisesti yhdyskunnassa, tässä ääripäässä muurahaiset, mehiläiset ja termiitit. Eläinkunta
Yksinkertaisemmat eläimet taas voivat liikkua värekarvojen (esim. rataseläimet ja laakamadot) avulla, ryömiä (kastemadot) tai liukua (etanat). Mustekalat voivat liikkua vedenpohjassa lonkeroita liikuttamalla tai vaihtoehtoisesti sifoni-nimisellä suihkumoottorin toimintaa muistuttavalla elimellä.
Eläimet eivät pysty tuottamaan tarvitsemaansa energiaa kasvien tai bakteerien tapaan. Siksi ne ovat riippuvaisia muista elämän muodoista. Eläinten ruoanhankintastrategiat vaihtelevat kasviravinnosta (kasvinsyöjät) eläinperäiseen ravintoon (lihansyöjät, hyönteissyöjät). Eläin voi olla myös kaikkiruokainen eli syödä niin toisia eläimiä kuin kasveja (tai muita elämän muotoja). Itsetyydytys
Pienten lasten mielihyvän tuottamista omia sukuelimiään koskettelemalla kutsutaan unnutukseksi. Gorilla
Jo ennen saksalaisen evoluutioantropologian Max Planck-instituutin tutkija Thomas Breuerin gorillojen parissa tekemiä havaintoja tiedettiin, että eläintarhassa elävät gorillat pystyvät hyödyntämään itse tehtyjä apuvälineitä eli työkaluja hankkiessaan ravintoa. Thomas Breuer kuitenkin havaitsi, että myös luonnonvaraiset gorillat pystyvät helpottamaan tehtäviään erilaisten työkalujen avulla. Tehdessään tutkimuksia gorillojen parissa Breuer mm. huomasi, kuinka Leah-niminen gorillanaaras käytti apuvälinettä ylittäessään lampea. Veden ulottuessa gorillan vyötäisiin tämä palasi takaisin rannalle ja haki itselleen oksan, jolla saattoi koettaa veden syvyyttä ja päätellä, onko se liian syvää ylitettäväksi. Breuer havaitsi myös erään toisen gorillanaaraan käyttäneen oksaa tukena naaraan kurkottaessa syötävää kasviravintoa lammesta. Breuerin havainnot todistavat, että myös luonnonvaraiset gorillat pystyvät käyttämään apunaan yksinkertaisia työkaluja. Eläinten käyttäytyminen
Jotta jokin vaistotoiminto toimisi, täytyy eläimen olla tietynlaisessa viretilassa. Viretilaan vaikuttavat hormonit. Esimerkiksi pohjoisilla leveysasteilla eläimet lisääntyvät pääasiassa keväällä, koska sukupuolihormonin eritys lisääntyy sitä mukaa kun päivistä tulee valoisampia, ja hormonien vaikutuksesta eläinten käyttäytymisestä tulee sellaista, että lisääntyminen on mahdollista. Muina vuodenaikoina lisääntymisen mahdollistavia vaistotoimintoja ei sen sijaan tapahdu. Sisäisen vireen kasvaessa eläin vaistomaisesti hakeutuu tilanteisiin, joissa vaistotoimintojen tapahtuminen on mahdollista. Kun eläimelle tulee nälkä, se ryhtyy etsimään syötävää. Tällaista vaistotoimintojen laukeamista edeltävää käyttäytymistä kutsutaan "hakukäyttäytymiseksi". Eläinoikeusliike
Nykyinen eläinaktivismi keskittyy ennen kaikkea eläimiä hyödyntäviä tehomaatalouden muotoja vastaan. Lisäksi tärkeinä kohteina ovat turkistarhaus ja eläinkokeet. Aktivismi voi olla esimerkiksi tiedottamista, poliittisten päättäjien lobbausta tai medianäkyvyyden hakemista erilaisilla kampanjoilla ja tapahtumilla. Tähän voi sisältyä myös kansalaistottelemattomuutta. Paljon huomiota ovat herättäneet suoran aktivismin muodot, joissa käytetään laittomia keinoja. Mielipiteet tällaisen toiminnan suhteen jakavat eläinaktivistien kenttää. Useimmat eläinsuojelujärjestöt ovat sitä mieltä, että laittomien keinojen käyttö ei ole hyväksyttävää, minkä lisäksi se vaikeuttaa heidän mukaansa pitkäjännitteistä eläinsuojelutoimintaa. Eläinkoe
Lääketieteen piirissä tutkitaan lääkkeiden ja hoitojen tehoa ja kehitetään niitä edelleen. Niiden perusteella kuitenkin usein tehdään vaikutuksista yliarviointeja, sillä negatiiviset tulokset jätetään julkaisematta. Tämä koskee sekä kliinisiä kokeita että eläinkokeita. Eläinkokeiden perusteella löydetyt 500 aivohalvaukseen tehoavaa hoitoa ovat osoittautuneet tehottomiksi, ja tehokkaita hoitoja ovat vain liuotushoito ja asetyylisalisyylihappo. Aiheesta PLoS Biology -lehdessä julkaistu tutkimuksessa todetaan, että kyseessä on julkaisuharha eli usein raportoidaan vain suuria vaikutuksia ja pienet ja negatiiviset jätetään kertomatta. Eläinkokeita ei rekisteröidä Amerikassa ennen tutkimuksen aloittamista, toisin kuin ihmiskokeet, Suomessa jokaiseen eläinkokeeseen pitää hakea lupa ja esittää tutkimussuunnitelma. Negatiivisten tulosten julkaisemiseksi on perustettu lehti Journal of Negative Results. Homoseksuaalisuus
Historioitsija Teemu Keskisarja on tutkinut suomalaisten seksuaalista käyttäytymistä 1600-1700-luvuilla. Keskisarjan mukaan eläimiin sekaantuminen oli yleistä, ja eläimiinsekaantujia löytyi tuhansia, mutta Keskisarja ei löytänyt juuri lainkaan merkintöjä homoseksuaalisuudesta. Suunnattomalla vaivalla ja sukututkijoiden avustuksella Keskisarja löysi kaikkiaan vain kolme homotapausta parin sadan vuoden ajalta. Avioliiton ulkopuolinen seksi ja itsetyydytys olivat kiellettyjä. Zoofilia
Suhtautuminen zoofiliaan ja eläimiin sekaantumiseen on vaihdellut eri kulttuureissa. Juutalais-kristillisen kulttuuri- ja uskontoperinteen alueella eläimeen sekaantumista on aiemmin pidetty syntinä ja raskaana rikoksena, josta on usein rangaistu jopa kuolemalla. Suomessa se oli 1700-luvulla yksi yleisimmistä kuolemantuomion syistä. Zoofilia olikin ainoa seksuaalisen poikkeavuuden muoto, jonka olemassaolo selkeästi tiedostettiin vanhassa suomalaisessa kansankulttuurissa. Nykyisin zoofiliaa saatetaan valtamediassakin pitää sairaalloisena ilmiönä tai eläinsuojelullisena ongelmana, vaikka kyse on pikemminkin hiljaisesta seksuaalisesta vähemmistöstä. Joidenkin tutkimusten mukaan (muun muassa kuuluisat Kinseyn raportit Yhdysvalloissa 1950-luvulla) zoofiiliset kokemukset ovat silti ihmisillä melko yleisiä. Varatuomari Kullervo Kemppinen on tulkinnut lainsäätäjän jyrkän suhtautumisen eläimiin sekaantumiseen ja muihin siveellisyysrikoksiin johtuneen uskonnollisten syiden ohella myös rotuhygienisistä uskomuksista ja osittain jopa suoranaisesta taikauskosta. Vielä Ruotsin vuoden 1734 lain rikoskaaressa säädettiin eläimiin sekaantumisesta kuolemanrangaistus. Itsetyydytys
Katolisen kirkon näkemyksen mukaan seksuaalisuus kaikissa muodoissaan kuuluu vain ja ainoastaan avioliittoon. Monet protestantit alkoivat kuitenkin sallia itsetyydytyksen 1900-luvun puolivälistä alkaen. Nykyään osa protestanteista suhtautuu itsetyydytykseen hyvinkin myönteisesti, mutta konservatiivisemmat tuomitsevat sen edelleen. Sekä sunni- että shiaislamissa itsetyydytys on kielletty.