Onko Kuuba saarivaltio?
Kuuba
Kuuban tasavalta () eli Kuuba on Karibialla sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Kuuban pääsaaresta, Isla de la Juventudista, ja useista muista pienemmistä saarista. Kuuba sijaitsee Karibianmeren pohjoisreunalla Meksikonlahden ja Atlantin valtameren yhtymäkohdassa. Kuuban lähinaapurit ovat pohjoisessa Yhdysvallat ja Bahama, idässä Turks- ja Caicossaaret ja Haiti, lännessä Meksiko ja etelässä Caymansaaret ja Jamaika.
Kuuban vallankumous
Yhdysvallat oli miehittänyt tuolloin Espanjalle kuuluneen Kuuban Espanjan–Yhdysvaltain sodan aikana, ja vuodesta 1899 Kuuba hallitsi amerikkalainen sotilashallinto. Kuuban perustuslaki laadittin vuonna 1901 ja Yhdysvaltojen painostuksesta siihen lisättiin niin sanottu Plattin lisälauseke, jolla Yhdysvallat sai luvan sekaantua maan asioihin. Kuuba suostui myös antamaan Yhdysvalloille sotilastukikohtia alueeltaan. Tomás Estrada Palmasta tuli Kuuban ensimmäinen presidentti vuonna 1902 ja Yhdysvaltain sotilashallinto päättyi 20. toukokuuta samana vuonna. Vastaitsenäistynyt maa oli taloudellisesti hyvin riippuvainen Yhdysvalloista. Korruptio rehotti ja Yhdysvallat puuttui maan sisäiseen epävakauteen usean otteeseen. Vuonna 1925 Kuuban presidentiksi nousi Gerardo Machado y Morales, josta tuli myös maan ensimmäinen diktaattori. Kymmenvuotinen sota
Kuuban itsenäisyysliike syntyi verrattain myöhään. Monissa muissa Espanjan siirtokunnissa syntyi itsenäisyysliikkeitä 1810- ja 1820-luvuilla, mutta Kuubassa vastaavaa suurta liikettä ei ollut. Kun muut siirtomaat oli paljolti menetetty, Kuuba saikin mainesanan "siempre leal" eli "aina uskollinen". Mainesanojen ohella Espanja myös varmisti asemiaan esimerkiksi lähettämällä Kuubaan lisäjoukkoja. Espanjan ja kuubalaisten välejä huononsivat ajan myötä esimerkiksi espanjalaisten kuvernöörien toiminta. Kuvernööreillä oli käytännössä diktaattorin oikeudet. Paikalliseen kuubalaiseen kreoliyläluokkaan suhtauduttiin ylemmyydentuntoisesti. Paikallista kreoliyläluokkaa jakoi puolestaan kysymys orjuudesta. Orjuus oli alkanut väistyä 1800-luvulla, mutta Kuubassa sitä harjoitettiin muuta Karibiaa pidempään. Kuubassa orjuudella oli omat kannattajansa ja vastustajansa. Kreolieliitin piirissä alkoi muodostua itsenäisyysliike 1800-luvun puolivälissä ja sen esitaistelijana pidetään usein Narciso Lópezia, joka johti epäonnistunutta kapinaa Espanjaa vastaan vuonna 1848. Kuuban historia
Vallankumouksen olemuksen muutos ja Yhdysvaltain omaisuuden kansallistaminen katkaisi Kuuban välit Yhdysvaltoihin, joka vastatoimena kansallistamiselle julisti maan yhä edelleen jatkuvaan kauppasaartoon vuonna 1962. Opposition viimeiset keulahahmot pidätettiin ja jotkut kuolivat vankilassa syömälakossa. Kirkkokuntien koulut suljettiin ja homoseksuaaleja vietiin keskitysleireille. Vuonna 1961 yli satatuhatta ihmistä pidätettiin. Taloudellisten, strategisten ja poliittisten syiden pakottamana pragmaattinen Fidel Castro hakeutui Neuvostoliiton liittolaiseksi, vaikkei hän alun perin ideologisesti ollutkaan marxilainen toisin kuin veljensä Raúl ja taistelutoverinsa Che Guevara. Suhteet Yhdysvaltoihin kiristyivät entisestään Sikojenlahden maihinnousun (1961) ja Kuuban ohjuskriisin (1962) myötä. Osvaldo Dorticós Torrado
Osvaldo Torrado toimi Kuuban presidenttinä vuodesta 1959 aina vuoteen 1976 saakka. Presidenttinä Torradoa pidettiin ulkomaailman silmissä pitkälti vain maan kommunistisen hallinnon keulakuvana ja julkisivuna. Tästä huolimatta hänellä oli lakimiestaustansa ansiosta laajalti vaikutusvaltaa laki- ja talousasioista päättävissä hallintoelimissä. Presidenttikaudellaan hän muun muassa vuosien 1965 ja 1966 välisenä aikana toimiessaan talousasioista päättävän keskustoimikunnan jäsenenä pitkälti uudelleenorganisoi maansa talousjärjestelmän. Vuonna 1976 maahan luotiin uusi perustuslaki ja presidentiksi nousi Fidel Castro, Torrado taas nimettiin maan valtioneuvoston jäseneksi ja varapääministeriksi. Kuuba
Joulukuussa 2014 Barack Obama ilmoitti, että Yhdysvallat aikoo normalisoida suhteensa Kuubaan. Yhdysvallat aikoi palauttaa diplomaattiset suhteet Kuubaan ja perustaa maahan lähetystön. Obama pyrkii myös lopettamaan Kuuban kauppasaarron, mutta tarvitsee siihen kongressin tuen. Heinäkuussa 2015 Kuuba ja Yhdysvallat solmivat diplomaattisuhteet 54 vuoden tauon jälkeen. Kuuban historia
Taloudelliset olot ovatkin jossakin määrin kohentuneet osin turismin myötä. Toisaalta turismielinkeino ja selvä jako dollari- ja pesotalouteen ovat jo luoneet väestön keskuuteen sosiaalista eriarvoisuutta, kuten prostituutiota, koska kaikissa ammateissa ei ole mahdollista päästä käsiksi turistien ulkomaiseen valuuttaan. Silti suurimmalla osalla kuubalaisista olot ovat moniin muihin kehitysmaihin verrattuna paremmat. Kansalaisten lukutaito on lähes täydellinen, ja terveydenhoito ja koulutus ovat vaikeuksista huolimatta kaikkien ulottuvilla. Maassa on silti edelleen käytössä elintarvikkeiden säännöstely ja ruokakupongit, joilla pyritään turvaamaan köyhimpien mahdollisuus ostaa elintarvikkeita rajallisesti. Kuuban itsenäisyyssota
Kuuban itsenäisyyssotaa oli edeltänyt vuosien 1868 ja 1878 välillä käyty kymmenvuotinen sota, joka oli samaan tapaan tähdännyt Kuuban itsenäistymiseen. Kapinalliset oli kuitenkin tuolloin voitettu, mutta sodan päättäneessä Zanjónin sopimuksessa Espanja teki kuubalaisille joitakin myönnytyksiä. Kuubalaisilla oli tarkoitus olla esimerkiksi edustus Espanjan cortesissa, mutta espanjalaisista poiketen cortesin vaaleissa kaikilla Kuubassa asuvillae espanjalaisilla virkamiehillä oli äänioikeus, kun taas kuubalaisilla oli äänioikeus vain tietyn veronmaksurajan ylittämisen jälkeen. Näin kuubalaisista vain noin 3 % oli äänioikeutettuja. Lisäksi emämaan veropolitiikkaan kuului, että Kuubasta saadut tulot käytettiin ensisijaisesti virkamiesten ja sotilaiden palkkoihin ja julkisille hankkeille ei jäänyt varoja. Kuubalaisten vaatimusten huomiotta jättäminen johti alati kasvavaan tyytymättömyyteen. Havanna
Yhdysvallat perusti kaupunkiin 1800-luvulla pienen mutta merkittävän kauppayhteisön. Kuuba itsenäistyi 1898, ja maan läheisten Yhdysvaltain-suhteiden seurauksena Havannaan tuli paljon amerikkalaista liiketoimintaa ja turismia, ja kaupunki alkoi muistuttaa yhdysvaltalaista kaupunkia. Jamaika
Jamaika on Isoihin Antilleihin kuuluva saarivaltio Karibialla. Se sijaitsee Kuuban eteläpuolella ja Haitin länsipuolella. ”Karibianmeren helmeksi” kutsuttu Jamaika tunnetaan muun muassa reggae-musiikin ja rastafari-uskonnon kehtona sekä monista menestyneistä pikajuoksijoistaan. Jamaikan 2,9 miljoonasta asukkaasta valtaosa on tummaihoisia, ja afrikkalaisuus näkyy enemmän kuin muilla Karibian saarilla. Afrikkalaisten suuri määrä on peräisin siirtomaa-ajalta, jolloin britit toivat Afrikasta orjia töihin sokeri- ja kahviplantaaseille osana kolmiomaista kauppareittiään. Kuuban itsenäisyyssota
Helmikuussa 1898 "Mainen" ollessa Havannan satamassa aluksella sattui räjähdys ja 266 amerikkalista sai surmansa. Amerikkaliset alkoivat vaatia korvausta Espanjalta ja loppua sodalle Kuubasa. Espanjalaisten virallisen kannan mukaan räjähdyksen oli aiheuttanut aluksen oma ammuslasti ja korvausten maksamisesta kieltäydyttiin. Sodan välttääksen McKinley tarjoutui ostamaan Kuuban 300 miljoonalla dollarille, muta tarjousta ei otettu vastaan. Amerikkalaisten yleinen mielipide vaati toimia Espanjaa vastaan ja huhtikuusa 1898 Yhdysvallat julisti sodan Espoanjalle, mistä alkoi Espanjan–Yhdysvaltain sota. Kapinallisille kävi pian selväksi, että Yhdysvallat ei aikonut taistella heidän rinnallaan vaan se kävi omaa sotaansa. Mustiin ja sekavärisiin kuubalaisiin suhtauduttiin avoimen rasistisesti. Espanja tarjosi kapinallislle liittoa amerikkalaisia vastaan, mutta Gómez ha García kieltäytyivät tarjouksesta. Vain komen kuukauden taistelujen jälkeen Espanja pyysi rauhaa Yhdysvalloilta. Kuuban historia
Kristoffer Kolumbus saapui Kuuban saarelle ensimmäisenä eurooppalaisena 1492. Sitä ennen saarta asuttivat arawakki ja taino-intiaanit, jotka espanjalaisten konkistadorien oli helppo kukistaa 1510-luvulla. Sebastián de Ocampo purjehti saaren ensimmäisenä ympäri 1508. Kolme vuotta myöhemmin Diego Velázquez de Cuéllar käynnisti sen valloituksen. Hän onnistui rauhoittamaan saaren kokonaan kolmessa vuodessa ja perusti muun muassa 1514–1515 Santiago de Cuban ja Havannan. Kuubassa oli enemmän kultaa ja parempaa maata jaettavaksi siirtolaisille sekä enemmän intiaanityövoimaa kuin Hispaniolassa, joten Kuubasta kehittyi nopeasti Karibian alueen merkittävin siirtokunta ja Havannasta tärkein kauppapaikka. Kuuba
Ilmasto on trooppinen, mutta sitä viilentävät pasaatituulet. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Itärannikolle iskee hurrikaaneja elokuun ja marraskuun välisenä aikana suunnilleen joka toinen vuosi.
Kuuban luonto on säilynyt paremmin kuin muualla Karibialla. Kestämättömät metsänhakkuut ja kosteikkojen raivaus sokeripelloiksi ovat tosin tehneet tuhojaan myös Kuubassa, mutta maassa on edelleen myös koskematonta sademetsää ja kosteikkoja sekä koralliriuttoja. Talouskasvun pelätään kuitenkin jatkossa lisäävän luonnon kulumista. Kuuba
Vuoteen 2013 asti kansalaiset eivät voineet lähteä Kuubasta eivätkä saapua sinne ilman virallista lupaa passiensa ja viisumiensa lisäksi. Plattin lisälauseke
Niin sanottu Plattin lisälauseke (tai Plattin sopimus, hyväksytty 22.5.1903) on nimetty silloisen Yhdysvaltain senaattorin, Orville Plattin mukaan. Yhdysvallat piti oikeutenaan puuttua Espanjan–Yhdysvaltain sodan (25.4.–12.8.1898) seurauksena itsenäistyneen Kuuban asioihin. Plattin lisälauseke takasi, että Yhdysvallat sai luvan esimerkiksi ostaa tai vuokrata maata sotilaalliseen käyttöön ja "suojella" Kuuban itsenäisyyttä vieraan vallan vaikutusvallalta elämän, yksityisen omistuksen ja henkilökohtaisen vapauden puolustamisen nimessä . Yhdysvallat käyttikin oikeuttaan ja sekaantui Kuuban asioihin varsin usein . Plattin lisälauseke mitätöitiin asteittain 1930-luvulla. Lisälausekkeesta oli jo luovuttu, kun Kuuban johtoon nousi vuoden 1933 kersanttien kapinan myötä USA-mielinen kersantti Fulgencio Batista (s. 16.1.1901 – k. 6.8.1973). Plattin lisälausekkeen mitätöimisestä huolimatta Yhdysvallat pitää edelleen kiistanalaista laivastotukikohtaa Guantánamo Baylla. William McKinley
Yhdysvaltalaiset halusivat kostaa Havannan tapahtumat Espanjalle ja vaativat McKinleytä hyökkäämään Kuubaan. Maaliskuussa McKinley antoi Espanjalle listan vaatimuksista, joihin kuului muun muassa kuubalaisten itsenäisyysliikkeiden väkivaltaisen kohtelun lopettaminen ja Kuuban itsenäistymisprojektin aloittaminen. Espanja suostui useimpiin McKinleyn vaatimuksiin, mutta kieltäytyi luopumasta viimeisestä siirtomaastaan. Tämän seurauksena Yhdysvallat julisti huhtikuussa 1879 sodan Espanjalle. Kuuba
Kuuban talousmalli on sosialistinen, 83 % työvoimasta on valtion palveluksessa. Vuodesta 2008 Raúl Castron hallinto on tehnyt muutoksia markkinataloutta kohti, ja vuoden 2011 puoluekokous hyväksyi joukon uudistuksia, kuten yksityisen maanomistuksen ja luotonannon. Fidel Castro
2. joulukuuta 1961 Castro julisti, että hän on marxisti-leninisti, ja Kuuba tulisi siirtymään kommunismiin. 7. helmikuuta 1962 Yhdysvallat julisti Kuuban kauppasaartoon, joka on edelleen voimassa. Kauppasaartoa laajennettiin 1962 ja 1963 käsittämään amerikkalaisten turistien yleisen matkustuskiellon maahan. Tammikuussa Amerikan valtioiden järjestö erotti Kuuban jäsenyydestään Yhdysvaltain painostuksesta. Kennedy laajensi kauppasaartoa ja maaliskuussa Kuubassa jouduttiin säännöstelemään elintarvikkeita. Guantanamo Bayn laivastotukikohta
Fidel Castro nousi Kuubassa valtaan vuonna 1959 ja seuraavasta vuodesta lähtien Kuuba on kieltäytynyt vastaanottamasta maksuja. Castron mukaan sopimus on laiton. Vuoden 1969 jälkeen Kuuban hallitus on väittänyt näkemyksensä perustuvan 1969 solmittuun valtiosopimusoikeutta koskevaan Wienin yleissopimukseen, mikä muun muassa pitää pakolla tai uhalla tehtyjä sopimuksia laittomina. Sopimuksen 4. artiklassa kuitenkin todetaan, ettei sopimus ole retroaktiivinen, eikä koske kansainvälisiä sopimuksia, jotka on solmittu ennen Wienin yleissopimuksen voimaantuloa sopimukseen liittyneissä maissa. Amerikan valtioiden järjestö
1960-luvun lopulta alkaen Amerikan valtioiden järjestö alkoi ottaa jäsenikseen siirtomaaisännistään vasta itsenäistyneitä Karibian maita. Yksi viimeisimmistä liittyneistä on Kanada, joka tuli mukaan järjestöön vasta 1990. Järjestö kohtasi voimakasta vastustusta 1970- ja 1980-luvulla; vasemmistolaiset kutsuivat sitä jopa Yhdysvaltain omaksi siirtomaahallinnoksi. Erityisesti kiinnitettiin huomiota siihen, kuinka Kuuba erotettiin välittömästi sen omaksuttua vasemmistolaisen diktatuurin, kun taas oikeistolaiseen diktatuuriin vajonneita Brasiliaa, Argentiinaa tai Chileä vastaan ei kohdistettu minkäänlaisia toimia, vain koska näiden diktatuurien poliittinen väri ei ollut ristiriidassa Yhdysvaltain politiikan kanssa. Veriset oikeistolaiset hallitukset olivat luotettavia Yhdysvaltain liittolaisia. Kuubansirkkunen
Kuubansirkkunen ("Phonipara canora") on Kuubassa, Bahamassa sekä Turks- ja Caicossaarilla tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu. Laulunsa vuoksi sitä pidetään paikoin myös häkkilintuna. Isla de la Juventud
Isla de la Juventud () on Kuubaan kuuluva saari Karibianmeressä. Pinta-alaltaan saari on seitsemänneksi suurin Länsi-Intian saarista. Vuoteen 1978 asti saari tunnettiin nimellä "Isla de Pinos" (). Saari sijaitsee 50 kilometriä etelään Kuuban pääsaaresta ja sen pinta-ala on 2 200 km². Saari on Kuuban keskushallinnon alainen erityishallintoalue, eikä kuulu mihinkään provinssiin. Kuuban kommunistinen puolue
Kuuban kommunistinen puolue (), lyh. PCC on Kuubaa hallitseva puolue. Se on perustettu 1961. Puolue on ideologialtaan martilainen ja marxilais-leniniläinen. Puolueen ensimmäinen sihteeri on Raúl Castro. Puolue julkaisee lehteä "Granma". Yhdysvaltain Kuuban vastainen kauppasaarto
Yhdysvaltojen ja Kuuban välillä aloitettiin risteilyliikenne toukokuussa 2016 ja kaupalliset lennot elokuussa 2016 yli 50 vuoden tauon jälkeen. Luettelo Karibianmeren valtioista ja saarista
Luettelo Karibianmeren valtioista ja saarista käsittelee nimensä mukaisesti Karibianmeren alueen valtioita ja saaria. Hispaniolan saarta ei luettelossa ole, koska sen on jakanut kaksi itsenäitä valtiota: Dominikaaninen tasavalta ja Haiti Kuuba
Kristoffer Kolumbus saapui Kuuban saarelle ensimmäisenä eurooppalaisena 1492. Espanjalaiset alkoivat kuitenkin asettua saarelle vasta 20 vuotta myöhemmin Diego Velázquezin johdolla. Espanjalaiset alistivat tainot "encomienda"-järjestelmään. Tainot nääntyivät pakkotyöhön viljelmillä ja kaivoksissa, ja eurooppalaisten tuomat taudit jylläsivät. Vuonna 1550 tainoja oli alle viisituhatta. Espanjalaiset toivat saarelle afrikkalaisia orjia vuodesta 1526 alkaen. Latinalaisen Amerikan historia
Kuuba ja Puerto Rico jäivät kuitenkin Espanjalle Espanjan ja Yhdysvaltain sotaan saakka 1898, jolloin Kuuba virallisesti itsenäistyi, mutta Yhdysvallat sai maassa suuren vaikutusvallan. Puerto Rico liitettiin itsehallintoalueena Yhdysvaltoihin. Amerikan maantiede
Väli-Amerikan mannervaltioissa asuu yhteensä 157,5 miljoonaa ihmistä ja Karibian saarilla 36 miljoonaa (2012). Valtioiden siirtomaataustan vuoksi alueen virallisia kieliä ovat espanja, englanti, ranska ja hollanti. Mannervaltiot ovat espanjankielisiä lukuun ottamatta Belizeä, jonka virallinen kieli on englanti. Saarivaltioista Kuuba, Puerto Rico ja Dominikaaninen tasavalta ovat espanjankielisiä, tosin Puerto Ricossa puhutaan myös englantia. Muut saarista ovat suurimmaksi osaksi englanninkielisiä, esimerkiksi Jamaika ja Bahama. Väli-Amerikan maissa valtauskonto on roomalais-katolisuus. Puerto Rico
Puerto Rico on Isojen Antillien itäisin saari Karibianmerellä. Yhdessä läheisten pikkusaarten kanssa, joista asutettuja ovat vain Vieques ja Culebra, se muodostaa Yhdysvaltoihin kuuluvan itsehallintoalueen ("Estado Libre Asociado de Puerto Rico", "The Commonwealth of Puerto Rico"). Yhdysvallat sai Puerto Ricon Espanjalta Espanjan–Yhdysvaltain sodassa. Kuuba
Kuuba luopui valtionateismista vuonna 1991, ja kansalaisille taattiin uskonnonvapaus. Sen jälkeen uskontojen suosio on maassa kasvanut ja niistä on tullut näkyvämpiä. Paavi on vieraillut saarella vuonna 1998 ja vuonna 2015. Kuuba
Viime aikoina matkailusta on tullut yhä merkittävämpi elinkeino. Vuodesta 2004 alkaen maassa on käynyt 2–2,5 miljoonaa turistia vuodessa. Osa latinalaisen Amerikan matkailijoista tulee Kuubaan käyttääkseen maan sairaalapalveluita. Suosituimpia perinteisiä lomakohteita ovat Varadero ja Guardalavaca. Maassa käy paljon kanadalaisia, brittejä, espanjalaisia, italialaisia ja meksikolaisia. Kuuba
Havannassa järjestetään vuosittain kansainvälisesti tunnetut latinalaisamerikkalaiset elokuvajuhlat. Elokuvaliput ovat maassa halpoja, joten elokuvissa käynti on suosittua ajanvietettä. Myös tanssiminen on Kuubassa hyvin suosittua. Maan kansallisbaletti ja sen perustaja Alicia Alonso tunnetaan myös Kuuban ulkopuolella. Kuuba
Kuuban suurin kaupunki ja samalla pääkaupunki on maan luoteisosassa sijaitseva Havanna. Kuubassa on noin 11 450 000 asukasta, joista 65 % on valkoisia, 10 % mustia ja loput mestitsejä. Matanzas
Matanzas on kaupunki Atlantin rannikolla Länsi-Kuubassa. Sieltä on Kuuban pääkaupunkiin Havannaan matkaa noin 80 km. Se on merkittävä satama- ja teollisuuskaupunki, ja siellä on 1600-luvulla rakennettu linnoitus. Kaupungin itäpuolella on lentokenttä ja Varaderon lomakeskus. Asukkaita vuonna 1991 oli 115 000. Vuonna 2012 asukasluku oli 145 246. Kuuba
Yhdysvallat suhtautui Kuuban uuteen hallintoon aluksi rauhallisesti, mutta varsin pian tilanne muuttui täysin. Batistan hallintoon kohdistuneet teloitukset horjuttivat jo vakavasti Yhdysvaltain luottamusta Castroon. Ulkomaisten teollisuusyritysten ja öljy-yhtiöiden kansallistaminen vuonna 1960 katkaisi välit Yhdysvaltoihin. Yhdysvallat lopetti sokerin ostot Kuubasta, jonka taloudelle puolestaan sokerin vienti oli elintärkeää ja Yhdysvallat ylivoimaisesti suurin kuubalaisen sokerin ostaja. Tässä tilanteessa Kuuba kääntyi sosialististen maiden puoleen ja näin alkoi Kuuban ja Neuvostoliiton yhteistyö, joka ei tosin aina sujunut hankauksitta. Kylmän sodan kiristyessä Kuubasta tuli suurvaltojen välisten kiistojen välikappale. Yhdysvaltalaiset organisoivat kuubalaisten pakolaisten huhtikuussa 1961 tekemän epäonnistuneen Sikojenlahden maihinnousun tavoitteenaan syrjäyttää vallankumoushallinto. Operaation epäonnistuminen oli vakava arvovaltatappio Yhdysvaltain juuri virkaan astuneelle presidentille John Kennedylle. Vuonna 1962 Kuuba erotettiin Amerikan valtioiden järjestöstä (OAS), koska Yhdysvaltain ajaman päätöksen mukaan ”marxilais-leniniläinen linja oli ristiriidassa amerikkalaisen järjestelmän periaatteiden kanssa”.1960-luvun alussa Kuuba oli maailmanpolitiikan näyttämönä Kuuban ohjuskriisissä (15.10.-20.11.1962). Ohjuskriisin lauettua povattiin yleisesti Kuuban ja Neuvostoliiton suhteiden kylmenemistä, mutta jo keväällä 1963 Castro teki ensimmäisen vierailunsa Neuvostoliittoon ja tapasi puoluejohtaja Nikita Hruštšovin. Kuuba
Kuubalainen perinteinen ruokavalio on yksinkertainen: pavut ja riisi muodostavat perustan, ja niiden kanssa syödään keittobanaania, juureksia ja vihanneksia. Aiemmin kaikki söivät naudanlihaa, mutta sika ja kana ovat kasvattaneet suosiotaan edullisempina vaihtoehtoina. Makeat herkut ovat suosittuja, varsinkin jäätelö. Kakut on varattu syntymäpäiviin. Kuuba
Useimmat sanomalehdet lakkasivat tai otettiin haltuun vuoden 1960 loppuun mennessä. Kaikki radio- ja televisioasemat otettiin valtion hallintaan. Guanahatabeyt
Nykyinen Kuuba asutettiin viimeistään 6 000 vuotta sitten Jukatanin niemimaan kautta. Isojen Antillien esikeraamisen ajan löydöt tunnetaan casimiroidisina Domikaanisen tasavallan Casimiran löytöpaikan mukaan. Casimiroidisella ei viitata niinkään yhtenäiseen kulttuuriin, vaan alueella käytettyihin tietynlaisiin kivityökaluihin. Sittemmin suuren osaa Karibiaa asuttaneita tainoja pidetään tuloksena uusista saladoidisista asukkaista, jotka levisivät Venezuelasta tai Pienten Antillien kautta 2 000–3 000 vuotta sitten. Uudet ja vanhat asukkaat olivat nykykäsityksen mukaan vuorovaikutuksessa keskenään ja mahdollisesti jopa sulautuivat toisiinsa. Ajan myötä saladoidiset karibialaiset muodostivat oman taino-kulttuurinsa, joka levisi myös suuriin osaan Kuubaa, Eurooppalaisten saapuessa Karibialle guanahatabeyt asuttivat Kuuban läntisintä kolmannesta, kun taas kaksi kolmasosaa saaresta oli jo tainojen asuttamaa. Guanahatabeyt saattavat edustaa alueen vielä jäljellä ollutta casimiroidista väestöä, josta espanjalaiset käyttivät sittemmin virheellisesti nimeä cibonét tai ciboneyt. Nimi lienee viitannut oikeammin tainojen paikalliseen ryhmään. Myös guanahatabey on jonkin alkuperäisen nimen espanjalaistunut muoto. Yhdysvaltain Kuuban vastainen kauppasaarto
Esimerkkinä mainittakoon japanilainen Toyota, jonka alihankkijatkaan eivät saa käyttää Toyotalle toimittamissa osissa Kuubasta peräisin olevaa nikkeliä . Kauppasaarrolla on siis hyvin laajat vaikutukset Kuuban talouteen kaikilla sen osa-alueilla . Itä-Karibian dollari
Itä-Karibian dollaria käyttävistä alueista seuraavat kuusi ovat itsenäisiä saarivaltioita: Antigua ja Barbuda, Dominica, Grenada, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia ja Saint Vincent ja Grenadiinit. Kaksi on epäitsenäisiä alueita: Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluvat merentakaiset alueet Anguilla ja Montserrat. OECS:n jäsenvaltioista ainoana Brittiläiset Neitsytsaaret käyttää maksuvälineenään Yhdysvaltain dollaria. Kuuban historia
Myös muita vallankumoustaistelijoita oli tuomittu samaan vankilaan, kuten Castron nuorempi veli Raúl. Castro kumppaneineen eivät ehtineet olla vankilassa kuin kaksi vuotta, sillä Batista valitutti itsensä presidentiksi vuonna 1955 ja julisti suosiota tavoitellen poliittisten vankien armahduksen. Castro lähti Meksikoon, josta hän seuraavana vuonna palasi salaa Granma-nimisellä moottoriveneellä Kuubaan. Parikymmenmetriseen alukseen oli ahtautunut 82 sissiä, joista yksi oli argentiinalainen Ernesto Guevara. Vain 12 sissiä pääsi turvaan vuoristoon. Kuuba
Kuuban noin 11 miljoonasta asukkaasta on valkoisia 65,1 %, mulatteja sekä mestitsejä 24,8 % ja mustia 10,1 %.
Virallinen kieli on espanja. Ennen vuoden 1959 Castron valtaannousua 85 % oli ainakin nimellisesti katolisia. Pew Research Center -tutkimulaitoksen mukaan vuonna 2010 kuubalaisista 59,2 % on kristittyjä, 17,4 % kansanuskontoja, 0,4 % muita uskontoja ja 23,0 % uskonnottomia. Santiago de Cuba
Santiago de Cuba on Kuuban toiseksi suurin kaupunki Havannan jälkeen. Se sijaitsee Karibianmeren rannikolla ja on tärkeä satamakaupunki. Vuonna 2006 Santiago de Cubassa asui 426 199 ihmistä. Santiago de Cuba (provinssi)
Santiago de Cuba on yksi Kuuban provinsseista. Se on Kuuban asukasluvultaan toiseksi suurin provinssi 1,05 miljoonalla asukkaallaan. Sen suurin kaupunki on Santiago de Cuba, joka on myös provinssin pääkaupunki. Guayabera
Vuonna 2010 Kuubassa säädettiin laki että guayabera on osa virallista juhlapukua. Kuuban itsenäisyyssota
Aselepo astui voimaan elokuussa 1898 ja joulukuussa solmittiin rauhansopimus Pariisissa. Kuubalaisia ei ollut mukana rauhanneuvotteluissa, eikä heitä päästetty osallistumaan espanjalaisten antautumis- ja maasta poistumisseremonioihin. Espanjalaisvalta Kuubassa lakkasi, mutta heidän sijaansa Kuubassa oli nyt 45 000 amerikkalaissotilasta. Kuubaa hallitsemaan perustettiin amerikkalainen sotilashallinto, jota kuubalaisten valtaosa ei hyväksynyt. Yhdysvallatkaan ei halunnut jatkaa kallista hallintoa loputtomiin, vaan vuonna 1900 järjestettiin perustuslakia säätävän kokouksen vaalit. Kokouksen saatua peruustuslakiehdotuksensa valmiiksi Yhdysvallat vaati siihen lisäpykäliä joukkojensa vetämisen ehtona. Lisäpykälät tunnettiin senaattori Orville H. Plattin mukaan Plattin lisälausekeena. Ne antoivat Yhdysvalloille oikeuden puuttua tapahtumiin, jos Kuuban itsenäisyys tai rauha olisi uhattuna. Kuuban oli myös vuokrattava ja myytävä amerikkalaisille tukikohta-alueita. Isla de la Juventud jäi Kuuban suvereniteetin ulkopuolelle, minkä lisäksi Kuubaa kiellettiin luovuttamasta alueita muille valtioille. Plattin lisälausekkeen takia Yhdysvallat hallitsee edelleen Guantánamon tukikohta-aluetta, jonka se sai vuonna 1903. Amerikkalaisjoukot jäivät Kuubaan vielä maan ensimmäisiin vaaleihin saakka keväällä 1902, joiden jälkeen ne vedettiin takaisin Yhdysvaltoihin. Kuuban presidentiksi valittu Tomás Estrada Palma sai Yhdysvallat luopumaan joistakin tukikohdistaan ja sai joitakin tullihelpotuksia kuubalaiselle sokerille. Joka tapauksessa itsenäistynyt Kuuba muistutti pitkälti Yhdysvaltojen siirtomaata. Suuri osa Kuuban maista ja esimerkiksi sähkö- ja puhelinyhtiöistä päätyi amerikkalaisomistukseen ja amerikkalaiset tuotteet hallitsivat kotimarkkinoita tullihelpotusten avulla. Kuuba
Kuuba pysyi pitkään Espanjalle uskollisena, ja siirtokunnassa ei syntynytkään itsenäisyysaatetta 1800-luvun alussa, kun muut Espanjan siirtomaat pyrkivät itsenäisyyteen. Orjuutta kannattanut kreolieliitti alkoi kuitenkin pitää itseään syrjittynä, ja vuosisadan puoliväliin mennessä Kuubassakin alkoi viritä toiveet itsenäisyydestä. Rinnalla heräsi myös ajatus liittymisestä Yhdysvaltoihin, jonka etelävaltioissa orjuus oli sallittua. Ensimmäinen laajamittainen yritys itsenäistymiseen alkoi lokakuussa 1868, kun Carlos Manuel de Céspedesin plantaasilla käynnistyi kymmenvuotinen sota. Espanjalaiset solmivat rauhan keskenään riitautuneiden kapinallisten kanssa 1878. Kuuban lippu
Kuuban hallituksen virallinen versio lipun kuvioinnista ja väreistä kertoo, että lipun siniset raidat viittaavat saaren kolmeen vanhaan osa-alueeseen, valkoiset raidat tarkoittavat itsenäisyyspyrkimyksien voimaa, punainen kolmio tarkoittaa tasa-arvoa ja vapautta sekä verenvuodatusta itsenäisyyden puolesta, ja valkoinen tähti symboloi täydellistä vapautta. Tomás Estrada Palma
Tomás Estrada Palma () oli Kuuban ensimmäinen presidentti. Hän toimi vallankumousarmeijan kenraalina sodassa Espanjaa vastaan 1868–1878, ja hänestä tuli väliaikaishallituksen johtaja 1875. Estrada Palma joutui vuonna 1877 espanjalaisten vangiksi. Vapauduttuaan hän muutti New Yorkiin, jossa hänestä tuli myöhemmin Kuuban vallankumouksen johtohahmo. Kuuban historia
Fidel Castro ja Che Guevara pyrkivät 1960-luvulla levittämään "castrolaista" sosialismia muihin Latinalaisen Amerikan maihin, joihin toimitettiinkin runsaasti aseita, rahaa ja sissisodan asiantuntijoita. Yrityksistä huolimatta "castrolaisuus" ei kuitenkaan juuri saavuttanut näissä maissa vastakaikua. Valtaosa maiden väestöstä oli köyhiä talonpoikia ja Kuuba perusti laskelmansa näiden tuen varaan, mutta he olivat silti valtaosin saaneet lunastetuksi pienet maatilkkunsa omikseen eivätkä innostuneet sosialismin mukaisesta tuotantovälineiden yhteisomistuksesta. Che Guevara joutui syrjään hänen ja Castron välisten, Neuvostoliiton-politiikkaan liittyneiden erimielisyyksien vuoksi: Castro kannatti poliittisten ja kauppasuhteiden tiivistämistä Neuvostoliittoon, Guevara taas entistä suurempaa riippumattomuutta Moskovasta. Lokakuussa 1965 Fidel Castro ilmoitti Guevaran eronneen tehtävistään Kuuban johdossa ja lähteneen maasta "uusille taistelukentille". Guevara sai surmansa Boliviassa vuonna 1967 yritettyään turhaan nostattaa kapinaa presidentti René Barrientosin hallintoa vastaan.
1960-luvulta alkaen Kuuba tuki enemmän tai vähemmän näkyvästi vasemmistolaisia hallituksia ja sissiliikkeitä myös kylmän sodan keskeiseksi näyttämöksi muodostuneessa Afrikassa. Tällaisia olivat mm. Angolan Vapautuksen kansanrintama (MPLA), joka sai yliotteen Angolan sisällissodassa vuonna 1976, PAIGC-puolue Guinea-Bissaussa ja Kap Verdessä, hallitseva Frelimo-puolue Mosambikissa, Päiväntasaajan Guinean diktaattori Francisco Macías Nguema, Ugandan Idi Amin, Etiopian Mengistu Haile Mariam ja Somalian Mohamed Siad Barre sekä silloisen Zairen presidenttiä Mobutu Sese Sekoa vastustaneet kapinalliset. Toisaalta Fidel Castro esiintyi kansainvälisissä yhteyksissä mielellään kehitysmaiden johtohahmona ja puolestapuhujana ja ilmoitti pyrkivänsä vähentämään itsenäisyyden saavuttaneiden Afrikan maiden riippuvuutta entisistä siirtomaaisännistä ja ylipäätään länsimaista, etenkin Yhdysvalloista. Tällöin hän joutui kuitenkin varomaan ainakin kovin näkyvää tukea kumouksellisille liikkeille. Kuuban kiinnostusta Afrikkaa kohtaan Castro selvitti eräässä puheessaan: ""Afrikkalainen veri virtaa suonissamme, emmekä ole vain latinalais-amerikkalainen kansa vaan latinalais-afrikkalainen kansa."" Monissa länsimaissa Kuubaa pidettiin silti lähinnä Neuvostoliiton käsikassarana – "karibialaisena legioonana" – Neuvostoliiton vaikutusvallan lisäämiseksi Afrikassa ja kuubalaisten läsnäoloa siellä Moskovan vaatimana hintana talousavusta Kuuballe. Trinidad ja Tobago
Trinidad ja Tobago eli Trinidad-Tobago on Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka sijaitsee Venezuelan rannikosta yksitoista kilometriä pohjoiseen. Valtion pääsaaret ovat Trinidad sekä Tobago, joista Trinidad on suurempi sekä pinta-alaltaan että väkiluvultaan. Kahden pääsaaren lisäksi valtioon kuuluu 21 pienempää saarta. Kuuban historia
Seurasi sarja nukkehallituksia ja diktaattoreita. Korruptio kukoisti, mustaihoisia syrjittiin. Amerikkalaiset yhtiöt omistivat kaksi kolmasosaa maan viljelymaasta ja lähes kaikki kaivokset. Yleislakko vuonna 1933 syöksi presidentti Machadon vallasta nostaen armeijan kersantti Fulgencio Batistan johtoon. Aluksi hän kätkeytyi nukkepresidenttien taakse, mutta vuonna 1940 hänet valittiin vaaleilla maan presidentiksi. Neljän vuoden kuluttua, jälleen vapaissa vaaleissa, Batistan ehdokas hävisi. Hän yritti paluuta, mutta teki varmuuden vuoksi vallankaappauksen kolme kuukautta ennen vuoden 1952 vaaleja. Vaalien peruuntuminen esti erään korruptiota vastustavan Ortodoxo-puolueen kandidaatin lähes varman valinnan parlamenttiin. Ehdokas oli 25-vuotias oikeustieteen tohtori ja asianajaja Fidel Castro. Yhdysvallat tunnusti Batistan hallituksen. Castro syytti Batistaa vuoden 1940 perustuslain rikkomisesta ja yritti nostaa oikeusjutun Batistaa vastaan, mutta hänen kannettaan ei otettu edes käsiteltäväksi. Espanjan Länsi-Intia
Kristoffer Kolumbuksen Amerikan tutkimusmatkat keskittyivät saariin, joista tulivat myöhemmin Espanjan Länsi-Intia. Saaret olivat myös ensimmäiset, jotka eurooppalaiset kolonisoivat pysyvästi. Espanjan Länsi-Intia oli myös Espanjan Amerikan imperiumin kestävin osa ja luovutettiin vasta vuonna 1898 Espanjan–Yhdysvaltain sodan loputtua. Espanja hallitsi yli kolmen vuosisadan ajan Karibian satamakaupunkien verkostoa, johon sisältyivät Havana (Kuuba), San Juan (Puerto Rico), Cartagena de Indias (Kolumbia), Veracruz (Meksiko) ja Portobelo (Panama). Amerikankuubalaiset
Amerikankuubalaiset ovat yhdysvaltalaisia joilla on kuubalaiset sukujuuret. Vuonna 2000 1 241 685 yhdysvaltalaista ilmoitti omaavansa kuubalaisia sukujuuria. Kuubalaisia tuli Yhdysvaltoihin erityisen paljon Castron noustua Kuubassa valtaan 1950-luvun lopussa. Erityisen runsaasti kuubalaisperäistä väestöä asuu Etelä-Floridassa Miamin ympäristössä. Vaikka amerikankuubalaiset ovatkin melko pieni etninen ryhmä Yhdysvalloissa (vain n. 0,4 %) väestöstä, on niillä huomattavasti kokoaan suurempi valta Yhdysvaltain politiikassa. Tämä johtuu siitä että he ovat suuri äänestäjäkunta yhdessä Yhdysvaltain tärkeimmistä osavaltiosta, Floridassa. Amerikankuubalaisia onkin pidetty yhtenä pääsyynä siihen että Yhdysvallat ei helpottanut Kuuban vastaisia pakotteitaan ennen vuotta 2015. Suurin osa amerikankuubalaisista on uskonnoltaan katolilaisia. Kuuba
Vuonna 1959 Fidel Castro syrjäytti Batistan epäsuositun ja korruptoituneen hallinnon vallankumouksessa. Batista pakeni Yhdysvaltoihin, jonne hän siirsi myös huomattavan määrän rahaa. Lisäksi Kuubasta lähti noin 700 000 Batistan kannattajaa. Yhdysvallat, Iso-Britannia, Ranska ja Neuvostoliitto sekä lähes kaikki Latinalaisen Amerikan maat tunnustivat Kuuban uuden hallituksen jo tammikuun 1959 ensimmäisellä viikolla. Castron johtama 26. heinäkuuta -sissiliike koostui liberaaleista ja maltillisista vasemmistolaisista, mutta myöhemmin Castro julisti vallankumouksen olleen luonteeltaan sosialistinen, keskitti vallan käsiinsä, perui vapaat vaalit ja unohti lupauksensa vanhan 1940 perustuslain kunnioittamisesta. Sissiliikkeen nimi juontui vallankumouksen lähtölaukauksena olleesta, Castron johtamasta hyökkäyksestä Moncadan varuskuntaan Santiagon kaupungin liepeillä 26. heinäkuuta 1953 ja sen esikuvana oli Ranskan toisen maailmansodan aikainen vastarintaliike. Castron kehittämää omalaatuista sosialismia on kutsuttu ”castrolaisuudeksi”, joskus myös ”fidelismiksi”. Guantanamo Bayn laivastotukikohta
Tukikohta perustettiin 1898 Yhdysvaltain otettua Kuuban hallintaansa sodassa Espanjaa vastaan. Yhdysvallat vuokrasi tukikohdan 1903 itsenäistyneeltä Kuuban valtiolta 2000 kultadollarilla vuodessa (nykyrahassa noin 40000 USD). Sopimus tehtiin vuoden 1903 perustuslain lisäyksen nojalla, johon Kuuban oli suostuttava miehitysjoukkojen poistamiseksi maasta. Lisäys teki Kuuban itsenäisyydestä lähinnä nimellisen ja sitä vastustettiin monissa kansannousuissa, jotka Yhdysvaltain armeija kukisti lisäyksen suomalla oikeudella. Kuuba
Myös YK on arvostellut Kuuban ihmisoikeustilannetta. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin mukaan monia mielipidevankeja on vapautettu, mutta ilmaisunvapautta sekä kokoontumis- ja yhdistymisvapautta rajoitetaan ja yksipuoluehallituksen linjan arvostelijoita vainotaan. Toisinajattelijoita pidätetään mielivaltaisesti, millä estetään osallistuminen kokouksiin ja mielenosoituksiin. Maassa on voimassa kuolemanrangaistus, mutta viimeisin teloitus on tapahtunut vuonna 2003. Kuuba
Järjestelmällisesti kehitetystä terveydenhuollosta ja bioteknologiasta on kasvanut merkittävä vientitulojen lähde. Kuubalaista syöpätutkimusta on kaupallistettu yhteisyrityksissä sekä Kiinassa että Saksassa. Venezuelan kanssa on sopimus lääkäripalveluiden vaihdosta edulliseen öljyyn. Bahama
Bahaman liittovaltio eli Bahama on Atlantin valtameressä sijaitseva saarivaltio. Se koostuu noin 700 saaren ketjusta, joista noin 30 on asuttua. Bahama käsittää Länsi-Intian saariston pohjoisimman saariryhmän Bahamasaaret, jota nimeä käytetään epävirallisissa yhteyksissä suomen kielessä myös itse valtiosta. Bahama sijaitsee Kuuban ja Floridan välissä. Bahaman saarivaltion kokonaispinta-ala on noin 14 000 neliökilometriä ja asukkaita on 373 000. Saarilla käy vuosittain miljoonia turisteja, joita houkuttavat lauhkea ilmasto, hienot rannat ja kauniit metsät. Bahama on Kansainyhteisön jäsen ja suosittu offshore-yhtiöiden rekisteröintipaikka ja laivojen mukavuuslippumaa. Grenada
Grenada ehti olla Espanjan, Ranskan ja Britannian siirtomaana ennen itsenäistymistään vuonna 1974. Nykyisin se on Kansainyhteisön jäsen. Itsenäistynyt valtio siirtyi asteittain vasemmalle kahden vallankaappauksen kautta, ja liittoutui Kuuban kanssa. Yhdysvallat pelkäsi kylmän sodan voimasuhteiden muutosta ja miehitti maan viikoksi vuonna 1983. Grenadan tulonlähteitä ovat turismi ja maanviljelys, lähinnä mausteiden kuten muskottipähkinän kasvatus. Molemmat ovat sääherkkiä aloja, joten vuosien 2004 ja 2005 hurrikaanit tekivät paljon tuhoa. Kuuba
Yhdysvalloilla on Kuubassa vuonna 1898 perustettu Guantanamo Bayn laivastotukikohta, jota Kuuba vaatii itselleen. Tukikohta vuokrattiin Yhdysvalloille Kuuban itsenäistyessä 1903. Vallankumouksen jälkeen Fidel ja Raúl Castro eivät ole hyväksyneet vuokranmaksua, koska katsovat, että vuokrasopimus on tehty pakon alaisena. Kuuba
Kuuban hallitusta on syytetty vakavista ihmisoikeusloukkauksista kuten kidutuksesta, mielivaltaisista vangitsemisista, epäoikeudenmukaisista oikeudenkäynneistä ja laittomista teloituksista (”"El Paredón"”). Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin mukaan hallitus ”tukahduttaa lähes kaikki toisinajattelun muodot” ja ”kuubalaisilta evätään järjestelmällisesti ilmaisunvapaus, yhdistymisvapaus, kokoontumisvapaus, yksityisyys, liikkumisenvapaus ja lainmukaisuus”. Vuonna 2003 Euroopan unioni syytti Kuuban hallitusta jatkuvasta vakavista ihmisoikeuksien loukkaamisesta. Fidel Castro
15. huhtikuuta Kuuban neljää lentokenttää pommitettiin A-26 Invader -koneilla. Yhdysvaltain uusi presidentti Kennedy peruutti viime hetkellä jatkopommitukset, jotka olisivat luultavasti tuhonneet koko Kuuban ilmavoimat. Kaksi päivää myöhemmin 17. huhtikuuta noin 1 400 yhdysvaltalaisten kouluttamaa kuubalaista pakolaista teki epäonnistuneen maihinnousun Sikojenlahdella. Hyökkäys oli CIA:n rahoittama ja harjoittama sotilaallinen yritys kaataa Fidel Castron hallitus, mutta epäonnistunut hyökkäys vain lujitti Castron asemaa Kuubassa. Epäonnistuminen oli vakava arvovaltatappio vain muutaman kuukauden presidenttinä toimineelle Kennedylle. 19. huhtikuuta Castro julisti vallankumouksen olleen sosialistinen. Kuuban historia
Kun sairaudet ja itsemurhat hävittivät intiaanipopulaation, eurooppalaiset tuottivat Afrikasta lisää orjia työskentelemään sokeriruokoviljelmille. Tupakka- ja sokeriteollisuus nostivat Kuuban 1800-luvulla yhdeksi maailman arvokkaimmista siirtomaista, josta espanjalaiset eivät halunneet luopua, ja jonka britit, ranskalaiset ja amerikkalaiset yrittivät saada itselleen. Englantilaiset onnistuivat valloittamaan Kuuban 11 kuukaudeksi itselleen, mutta Pariisin rauha vuonna 1763 sisälsi vaihtokaupan, jossa Espanja sai Kuuban takaisin luovuttaessaan Britannialle Floridan. Näin Espanjan hallinto Kuubassa jatkui. Kuuba
Kuuba itsenäistyi vuonna 1902. Yleislakko vuonna 1933 syöksi presidentti Gerardo Machadon vallasta ja nosti armeijan kersantti Fulgencio Batistan maan johtoon. Maan presidenttinä oli Federico Laredo Brú, mutta todellinen johto oli Batistan käsissä. Vuonna 1940 Batista nimitettiin presidentiksi. Batista joutui kuitenkin syrjään vuonna 1944, kun presidentiksi valittiin Ramon Graú. Vuonna 1948 presidentiksi tuli Carlos Prío Socarrás, jonka Batista syrjäytti vuonna 1952. Niin sanottu Plattin lisälauseke rajoitti Kuuban itsenäisyyttä ja Yhdysvallat piti oikeutenaan puuttua halutessaan Kuuban asioihin . Kuuba
Nykyisin Kuubassa vallitsee paikallisten taiteentekijöiden mukaan taiteellinen vapaus, eikä valtio enää rajoita taiteilijoita kuten aikaisemmin. Maassa on korkealaatuista maksutonta yliopistollista ja alempaa taideopetusta, valtio tukee edelleen taiteentekijöitä, ja taiteilijoiden yhteiskunnallinen ja taloudellinen asema on hyvä. Maan arvostetuin taidekoulu on 1961 perustettu Instituto Superior de Arte. Kuubalaiset eivät itse juurikaan osta taidetta, vaan paikallisten taiteilijoiden asiakkaat ovat yleensä ulkomaalaisia. Kuuban nykytaide heijastaa maan monimuotoisuutta: eurooppalaista, karibialaista ja afrikkalaista perintöä sekä erilaisia uskontoja. Maan nykytaiteen merkittävimpiä taidemuseoita on havannalainen Villa Manuela Gallery. Taide näkyy hyvin myös maan katukuvassa. Kuuba
Kuuban media on tiukan valtion kontrollin alaisena, ja toimittajat voivat joutua kolmeksi vuodeksi vankilaan viranomaisten arvostelusta tai hallituksen vastaisen propagandan levittämisestä. Perustuslaki kieltää yksityiset radio- ja televisioasemat, ja ulkomaisten uutispalveluiden on palkattava paikallista henkilökuntaa valtion välitystoimiston kautta. Alle kaksi prosenttia väestöstä käyttää internetiä. Yhdysvallat levittää omia näkemyksiään maailman asioista suuntaamalla voimakkaita radiolähettimiä Floridasta Kuubaan. Key West
Key West on kaupunki ja samanniminen saari Yhdysvaltain Floridan osavaltion Florida Keys -saaristossa. Kaupunki on Monroen piirikunnan hallintokeskus (). Key West on Florida Keysin läntisin paikka. Kaupungin asukasluku on 25 478 (). Kaupunki on 207 km lounaaseen Miamista ja 170 km koilliseen Kuuban pääkaupungista Havannasta. Kuuban itsenäisyyssota
Kuuban itsenäisyyssota Espanjan valtaa vastaan Kuubassa syttyi vuonna 1895 ja se sai nopeasti hieman aiemmin käytyä kymmenvuotista sotaa enemmän kannatusta. Espanjalaiset vastasivat sissien toimintaan Valeriano Wyelerin johdolla esimerkiksi keskitysleirein ja teloituksin, mikä käänsi lehdistön laajan uutisoinnin johdosta julkisen mielipiteen Espanjaa vastaan Yhdysvalloissa. "USS Mainen" räjähdys Havannan satamassa vuonna 1898 johti Espanjan–Yhdysvaltain sotaan, joka päättyi Pariisin rauhaan saman vuoden joulukuussa. Espanjan valtakausi Kuubassa päättyi Pariisin rauhaan, mutta sotaa seurasi amerikkalinen miehistyshallinto. Amerikkalaiset poistuivat maasta Kuuban ensimmäisten vaalien jälkeen vuonna 1902, mutta Yhdysvallat säilytti huomattavan vaikutusvallan maan asioissa. Fidel Castro
650 000 kuubalaista lähti maasta vuosina 1966–70 elintarvikepulan vuoksi. Taloudellinen tilanne parani 1970-luvulla Kuuban päästyä SEV:n jäseneksi. Kuuba sai 15 vuoden korottoman maksuvapauden ja uusia miljardiluottoja. Neuvostoliittolaisia asiantuntijoita oli Kuubassa 1970-luvun lopussa jopa 150 000. Fidel Castro
Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991 Kuuban talous heikkeni. Castro salli dollarin hallussapidon vuonna 1994 ja turismin harjoittamisen saadakseen tuloja. Yhdysvallat tiukensi kauppasaartoa asettamalla ehdon täydellisestä vallan ja yhteiskuntajärjestelmän muuttamisesta vuonna 1996. Keväällä 2003 75 hallituksen arvostelijaa vangittiin. Euroopan unioni jäädytti diplomaattisuhteensa Kuubaan kesäkuussa 2003. Amnesty International syytti Kuubaa lukuisista ihmisoikeusloukkauksista. Castro päätti lopettaa dollarin käytön peson rinnalla lokakuussa 2004. Maailmanpankki on vaatinut Kuuban yhteiskuntajärjestelmän muuttamista markkinatalouden mukaiseksi, joskin se on antanut myös Kuuballe tunnustusta sosiaalisten indikaattoreiden muita saman BKT-tason maita paremmista lukemista. Yhdessä Venezuelan presidentin Hugo Chávezin kanssa Castro kuitenkin piti päänsä vaatimuksia vastaan. Grenada
Grenada on pieni saarivaltio Karibianmerellä. Siihen kuuluu pääsaaren lisäksi useita Etelä-Grenadiinien saarta. Se on pinta-alaltaan läntisen pallonpuoliskon toiseksi pienin itsenäinen valtio, vain Saint Kitts ja Nevis on pienempi. Se sijaitsee Trinidad ja Tobagosta pohjoiseen. Kuuba
Fidel Castro teki marraskuussa 1996 historiallisen vierailun Vatikaaniin, jossa hän keskusteli paavi Johannes Paavali II:n kanssa lähinnä katolisen kirkon asemasta Kuubassa. Castro kutsui paavin Kuubaan vastavierailulle, joka toteutui tammikuussa 1998. Kuuba oli viimeinen Latinalaisen Amerikan maa, jossa paavi ei ollut vieraillut. Kuuba
Kuuban keskipalkka on noin 20 dollaria kuukaudessa ja työttömyys noin 1,7 %. Havanna
Havanna () on Kuuban pääkaupunki ja 2,2 miljoonan asukkaan väkiluvullaan Karibian suurin kaupunki. Kaupunkia ympäröivällä alueella on yli 3,5 miljoonaa asukasta. Aruba
Aruba on Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluva itsehallinnollinen alue. Aruban valtionpäämies on Alankomaiden monarkki, jota saarella edustaa kuuden vuoden välien valittava kuvernööri. Aruban hallitusta johtaa pääministeri. Yksikamarinen, 21-jäseninen parlamentti valitaan suorilla kansanvaaleilla neljän vuoden välein. Kuuba
Kuuballa on kaksi valuuttaa, kotimainen peso (CUP) ja vaihdettava peso (CUC). Niiden vaihtosuhde on yrityksille 1:1, yksityisille epäedullisempi: Yhdysvaltojen dollarin vaihtoa CUCiin verotetaan 10 %. Vuodesta 2011 CUC on sidottu dollariin. Kahta valuuttaa käytetään eri kaupoissa, mikä on johtanut laajaan mustan pörssin kauppaan. Kuubanvaris
Kuubanvaris ("Corvus nasicus") on varisten heimoon kuuluva länsi-intialainen varpuslintu. Se elää Kuubassa, Isla de la Juventudilla sekä Bahaman eteläisillä saarilla. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Kuubasta vuonna 1826. Havanna
Kuuban kauppa ja vientiteollisuus keskittyvät Havannaan, jossa on yksi Karibian parhaista luonnonsatamista. Havannasta viedään sokeria, tupakkaa ja hedelmiä ja sinne tuodaan pääasiassa elintarvikkeita, puuvillaa, ja koneita ja teknisiä laitteita. Kaupungin teollisuuteen kuuluvat kuuluvat laivanrakennus, rommitislaamot, sokerijalostamot, ja kuuluisia havannalaissikareita valmistavat tehtaat. Che Guevara
Ennen Kuuban ohjuskriisiä Guevara oli kuubalaisen delegaation jäsen, joka vieraili Moskovassa varhain 1962. Mukana oli myös Raúl Castro, Fidel Castron veli ja kovan linjan kommunisti. Delegaatio suositteli neuvostoliittolaisille ydinohjusten sijoittamista Kuubaan. Che Guevara uskoi, että neuvosto-ohjukset suojelisivat Kuubaa Yhdysvaltain mahdolliselta suoralta maihinnousulta. Joidenkin väitteiden mukaan Guevara olisi sanonut, että mikäli ohjukset olisivat olleet kuubalaisten vallassa ohjuskriisin aikaan, niillä olisi tehty isku Yhdysvaltoihin, mutta on vaikea sanoa olisiko Fidel Castro ollut valmis tähän. Joka tapauksessa matkat Neuvostoliittoon 1960–1962, ja Hruštšovin takinkääntö ohjuskiistassa etäännyttivät häntä neuvostoideologiasta ja saivat hänet lähentymään Kiinaa ja kolmannen maailman maita. Jotkut syyttivätkin häntä maolaiseksi ja revisionistiksi. Kuuban historia
Itsenäistymishalut voimistuivat sodaksi, jota käytiin kymmenen vuotta (1868–78). Se päättyi Espanjan voittoon, mutta kohotti kansallistunnetta ja lakkautti orjuuden. Seuraavan aseellisen kapinan voimahahmoja oli lehtimies, kirjailija ja lakimies José Martí, joka palasi maanpaosta Kuubaan vuonna 1895 käynnistämään itsenäisyystaistelun kenraali Máximo Gómezin kanssa. Marti kaatui runsaan kuukauden kuluttua eikä tämäkään yritys johtanut itsenäisyyteen. José Martí on Kuuban suurimpia kansallissankareita. Harva tietänee, että tunnettu laulu Guajira guantanamera on Martin tekstiä. Santiago de Cuba
Santiago de Cuba on Santiago de Cuban läänin pääkaupunki Kuubassa. Se sijaitsee saaren kaakkoisosassa, noin 870 kilometrin päässä Havannasta. Kuuba
Vuonna 2008 Kuubassa oli yli 33 000 perhelääkäriä. Jokaista 20–40 perhelääkäriä kohti on paikallinen klinikka. 2000-luvulla niihin on siirretty yhä enemmän erikoissairaanhoidon palveluita, jotka olivat aiemmin saatavana vain sairaaloissa. Guantanamo Bayn laivastotukikohta
Yhdysvalloilla ja Kuuballa on sopimus, jonka mukaan Yhdysvallat palauttaa tukikohtaan loikanneet henkilöt Kuubaan, ja Kuuba palauttaa Yhdysvalloista paenneet henkilöt, jotka ovat syyllistyneet rikoksiin tukikohdan alueella. Kuuban hallinto on katkaissut veden tukikohdasta ja pakottanut sen valmistamaan oman juomavetensä. Tukikohdassa on töissä muutama kuubalainen, jotka ylittävät tukikohdan rajan töihin mennessään, mutta Kuuba ei salli uusien työntekijöiden palkkaamista Kuubasta. Kuusisaari (Laukaa)
Kuusisaari on noin kaksi kilometriä pitkä asuttu saari Leppävedessä Laukaassa. Saari on ollut osa Laukaan Vuonteella sijainneen Pernasaaren valtionvirkatalon tiluksia. Vuonna 1926 saaresta lohkottiin Ruusulan ja Karjalan tilat itsenäisiksi tiloiksi. 2000-luvulla saari on yhdistettynä Riihiniemen kohdalta mantereeseen pengersillalla. Tiloja lukuun ottamatta saari kuuluu kansalliseen veneulkoilualueeseen ja on virkistysaluetta. Aruba
Aruba on Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluva saari Karibianmerellä Venezuelan edustalla. Sen asukasluku on 103 000 (2004) ja suurin kaupunki Oranjestad. Aruba on 193 neliökilometrin laajuinen melko tasainen saari. Saaren ilmasto on kuiva ja kuuma. Caquetio-intiaanit asuttivat Aruban noin vuonna 1000, ja espanjalaiset saapuivat sinne vuonna 1499. Eurooppalaiset jättivät Aruban pitkäksi aikaa rauhaan, kunnes Alankomaille vuonna 1636 siirtyneestä saaresta löydettiin 1820-luvulla kultaa. Kultaryntäys kesti noin sata vuotta, minkä jälkeen saari vaurastui öljynjalostusteollisuuden ansiosta. Nykyään matkailu on tärkein elinkeino. Kuurinmaan siirtomaat
Kuurinmaan herttuakunnan siirtomaat hankki sille sen herttua Jakob Kettler. Hän oli innostunut siirtomaista opiskellessaan Hollannissa. Jakob osti Tobagon saaren 1640-luvulla ja vuonna 1651 James Islandin (nyk. Kuntah Kinteh Island) nykyisestä Gambiasta. Jakob rakennutti Kuurinmaalle myös laivaston, joka käsitti 79 kauppa- ja 59 sotalaivaa. Kaikkiaan laivoissa oli 1 416 tykkiä, jotka valmistettiin Kuurinmaalla, kuten laivatkin. Kuuba
Viime aikoina kuubalainen musiikki on saavuttanut kansainvälistä suosiota amerikkalaisen Ry Cooderin vuonna 1997 tuottaman Buena Vista Social Club -levyn myötä. Buena Vista Social Clubista tehtiin myös laajalevikkinen dokumenttielokuva. Yhtyeen jäsenet saivat myös henkilökohtaista julkisuutta ja esimerkiksi Ibrahim Ferrer saavutti suosiota myös Suomessa sekä esiintyi Pori Jazz -tapahtumassa kesällä 2003. Muita kuubalaisia tunnettuja muusikkoja ovat esimerkiksi (edesmennyt) Celia Cruz, Gloria Estefan, thrash metal -yhtye Slayerin rumpali Dave Lombardo, laulaja Pitbull ja rap-yhtye Cypress Hillin jäsen Sen Dog. Lisäksi rap-artisti Fat Joella on osittain kuubalaisia sukujuuria. Fidel Castro
19. huhtikuuta ensimmäinen lasti neuvostoliittolaista öljyä saapui Kuubaan. Shell, Esso ja Texaco kieltäytyivät Yhdysvaltain määräyksestä jalostamasta sitä. 29. kesäkuuta Kuuba kansallisti Texacon öljynjalostamon ja 1. heinäkuuta Shellin ja Esson. Vastineeksi Yhdysvallat peruutti Kuuban sokerikiintiön ja Kuuba kansallisti n. 850 miljoonan dollarin edestä Yhdysvaltain omaisuutta ja yrityksiä. Kuuban parlamentti hyväksyi ja Fidel Castro vahvisti 6. heinäkuuta 1960 lain, joka mahdollisti kaiken Kuubassa olleen yhdysvaltalaisen omaisuuden takavarikoinnin. Kuuban ohjuskriisi
Fidel Castron noustua 1959 vallankumouksen myötä valtaan Kuuba solmi diplomaattiset- ja kaupalliset suhteet Neuvostoliittoon vuoden 1960 alkupuolella. Yhdysvaltojen aseistama ja sen Guatemalassa kouluttama Fidel Castroa syrjäyttämistä tavoittelevan 1 400 kuubalaisen kapinallisten joukko suoritti keväällä 1961 maihinnousun Sikojenlahdella Kuuban etelärannikolla. Kuuban armeija kuitenkin löi maihinnousujoukot vain kahdessa päivässä, jonka jälkeen Castro julisti vallankumouksen olleen luonteeltaan sosialistinen. Sekä Kuuban että Neuvostoliiton johdossa uskottiin USA:n valmistelevan uutta maihinnousua Kuubaan. Näin ollen Castro aloitti sotilaallisen yhteistyön Neuvostoliiton kanssa. Yhdysvallat oli vuonna 1959 Turkin kanssa tekemänsä sopimuksen mukaisesti sijoittanut 15 kappaletta keskimatkan Jupiter-ydinohjuksia Turkkiin kesästä 1961 alkaen. Turkissa olevien Jupiter-ohjusten lentoaika Neuvostoliiton keskeisiin asutuskeskuksiin oli erittäin lyhyt. Vastauksena etelästä Turkin suunnalta kokemaansa uhkaan Neuvostoliitossa kehiteltiin kevään 1962 aikana suunnitelma, jonka mukaan Kuubaan oli tarkoitus sijoittaa USA:n-vastaisiin ydiniskuihin kykeneviä Neuvostoliiton asevoimien joukkoja. Kuuban historia
Yhdysvalloilla on Kuubassa vuonna 1898 perustettu Guantanamo Bayn laivastotukikohta, jota Kuuba vaatii itselleen. Tukikohta vuokrattiin Yhdysvalloille Kuuban itsenäistyessä. Afganistanin sodan jälkeen se on tullut kuuluisaksi paikkana, jossa al-Qaida ja Taliban-yhteyksistä epäiltyjä vankeja on pidetty jopa vuosia ilman syytteitä. Kuubassa oli myös Neuvostoliiton Lourdesin kuunteluasema vuodesta 1964, josta Venäjä vetäytyi 2001. Raúl Castro
Otettuaan veljensä paikan Kuuban presidenttinä helmikuussa 2008 Raúl Castron hallinto alkoi vapauttaa maan taloutta. Castron hallinto on esimerkiksi sallinut tavallisten kansalaisten ostaa DVD-soittimia, matkapuhelimia, tietokoneita, skoottereita ja muita tuotteita ilman rajoituksia. Hän on myös allekirjoittanut YK:n ihmisoikeussopimuksen, antanut käytössä olematonta valtion omistamaa maata viljelykäyttöön, vapauttanut useita vankeja ja höllentänyt kuubalaisten matkailurajoituksia. Kuuban jalkapallomaajoukkue
Kuuban jalkapallomaajoukkue on Kuuban kansallinen jalkapallomaajoukkue, jota hallinnoi Kuuban jalkapalloliitto. Kuuba on selvinnyt vain kerran MM-kilpailuihin 1938, jolloin joukkue putosi toisella kierroksella hävittyään Ruotsille. Joukkue on ollut parhaimmillaan puolivälierissä CONCACAF Gold Cupissa. Kuuban itsenäisyyssota
Kuubassa oli ollut kymmenvuotisen sodan jälkeen muutamia yrityksiä nostattaa uusi kapina Espanjaa vastaan. Esimerkiksi kymmenvuotisen sodan hahmo Máximo Gómez yritti toteuttaa turhaan kapinaa vuosina 1884–1886. Yritykset eivät kuitenkaan ottaneet tuulta alleen ennen 1890-lukua, jolloin koettiin kansainvälinen lamakausi ja Kuuballe tärkeän sokerin kysynnän lasku. Kaiken lisäksi Yhdysvallat lakkautti kuubalaisen sokerin tullihelpotukset vuonna 1894. Espanjan politiikan katsottiin pitkittävän taloudellista taantumusta ja samalla ulkomaille paenneet itsenäisyysaktiivit lisäsivät itsenäisyyttä kannattavaa propagandaansa. Kuuban kansallissankarin asemaan kohonnut José Martí Pérez johti itsenäisyysmielisten vallankumouskomiteaa New Yorkissa ja vuonna 1892 perustettiin Kuuban vallankumouspuolue. Martí tapasi myös kymmenvuotisen sodan vaikuttajia, kuten Máximo Gómezin ja Antonio Maceon. Kuuba
Jalkapallomaajoukkue oli lokakuussa 2011 FIFA:n rankingissa sijalla 100. Rekisteröityjä pelaajia Kuubassa on 46 425 sekä 353 jalkapalloseuraa. Kuuba eteni vuoden 1938 MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Gold Cupin lopputurnauksessa Kuuba on pelannut viidesti. Kuuba
Presidentti Vladimir Putin vieraili Kuubassa ensimmäisenä Venäjän valtionpäämiehenä Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen joulukuussa 2000. Putinin ja Castron keskustelujen päätteeksi ilmoitettiin Venäjän ja Kuuban päässeen sopimukseen Kuuban huomattavien neuvostoaikaisten velkojen maksusta. Kuuba
Kuuban tasavalta sijaitsee samannimisellä saarella Karibialla. Se on Karibian suurin saari. Kuuban saari on 1 200 km pitkä ja 32–145 km leveä ja kuuluu Isojen Antillien saariryhmään. Sen pinta-ala on 104 945 km. Maan toiseksi suurin saari Isla de la Juventud on pinta-alaltaan 2 200 km, pikkusaaret 3 715 km ja koko valtio yhteensä 110 860 km. Kuuba rajoittuu lännessä Meksikonlahteen ja Jukataninsalmeen, pohjoisessa Floridansalmeen ja Bahamasaariin, idässä Windwardin väylään ja etelässä Karibianmereen. Lähimmät naapurit ovat lännessä Jukatanin niemimaa (Meksiko), pohjoisessa Florida (Yhdysvallat) ja Bahamasaaret, idässä Haiti sekä etelässä Jamaika ja Caymansaaret (Yhdistynyt kuningaskunta). Kuwait
Kuwait jakautuu kuuteen kuvernoraattiin ("muhafazat"). Lisäksi asumattomat Bubiyanin Warbahin saaret muodostavat oman, 900 neliökilometrin alueensa.Kuwait on kuivaa, tasaista tai hiukan kumpuilevaa hiekkaerämaata, jonka korkein kohta on noin 300 metriä. Valtiolle kuuluu yhdeksän saarta, joista vain Failaka on asuttu. Suurin saarista on Bubiyan, joka on kooltaan 863 neliökilometriä. Rannikon pohjoisosassa on savisia matalikkoja, kun taas etelässä on hienot hiekkarannat. Yhdysvaltain siirtomaat
Vaikka Yhdysvallat perinteisesti vastusti eurooppalaista kolonialismia, tuli maasta vuonna 1898 käydyn Espanjan ja Yhdysvaltojen sodan seurauksena merkittävä siirtomaavalta. Espanja joutui luovuttamaan Tyynenmeren ja Karibian siirtomaansa Yhdysvalloille 20 miljoonalla dollarilla, kuten Filippiinit, Guamin ja Puerto Ricon. Guam ja Puerto Rico ovat Yhdysvaltain hallinnassa nykyäänkin, mutta Filippiinit itsenäistyi heti toisen maailmansodan jälkeen. Myös Kuuba joutui Yhdysvaltojen hallintaan muutamaksi vuodeksi ennen itsenäistymistään. Samoa jaettiin vuonna 1899 Saksan ja Yhdysvaltain kesken ja Yhdysvaltain osasta tuli Amerikan Samoa, joka on Yhdysvaltain hallinnassa nykyäänkin. Yhdysvaltain Neitsytsaaret ostettiin Tanskalta vuonna 1917 ja saaret ovat olleet Yhdysvaltain hallinnassa siitä lähtien. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloille siirtyi Japanin Kansainliiton mandaatilla saamat siirtomaat Tyynellä valtamerellä; johon kuuluivat nykyiset Mikronesian liittovaltio, Marshallinsaaret, Pohjois-Mariaanit ja Palau. Pohjois-Mariaaneja lukuun ottamatta kaikki ovat sittemmin itsenäistyneet. Vuonna 1856 maa oli hankknut yli 100 asumatonta saarta hallintaan niin sanotun Guano Islands Actin perusteella, nämä saaret ovat Yhdysvaltain hallinnassa vielä nykyäänkin. Kuubanvihertikka
Kuubanvihertikka ("Xiphidiopicus percussus") on Kuuban kotoperäinen tikka. Pääsaaren lisäksi nimialalaji elää myös Sabanan ja Camagüeysn saaristoissa, sekä alalaji "insulaepinorum" Isla de la Juventudilla, Cantiles Keysillä ja Jardines de la Reinalla. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Kuubasta vuonna 1826. Kuuban historia
Castro sanoi ensin palaavansa kotikyläänsä haluamatta valtaa mutta ottikin asevoimien päällikkyyden. 15.2.1959 pääministeri Miró Cardona erosi painostuksesta, jolloin Castro otti hänen paikkansa. Kesäkuussa hän perui lupaamansa vapaat vaalit ("Vaalit! Minkä takia?") ja "jätti palauttamatta perusoikeudet takaavan vuoden 1940 perustuslain hallitakseen pelkin asetuksin - kunnes hyväksytti Neuvostoliiton mallin mukaisen perustuslain vuonna 1976."