Onko Tiibetin ylängöillä vuoria?
Tiibetin ylänkö
Tiibetin ylänkö (, Wylie: bod sa mtho; , pinyin Qīngzàng Gāoyuán) on maailman laajin ja korkeimmalla sijaitseva ylänkömaa Keski-Aasian eteläosassa Länsi-Kiinassa Kulunvuorten ja Himalajan välissä. Ylängön pinta-ala on lähteestä riippuen noin 2,2 tai 2,6 miljoonaa neliökilometriä ja se on keskimäärin 4 800–4 900 metriä merenpinnan yläpuolella. Ylängöllä on yli 7 000 m korkeuteen kohoavia lumihuippuisia vuoria. Kiinan hallinnollisista alueista Tiibetin autonominen alue ja Qinghai sijoittuvat kokonaisuudessaan ylängölle. Tiibetin ylänkö
Tiibetin keskusta muodostuu Kunlunin ja Transhimalajan välissä sijaitsevasta laskujoettomasta Tšangtangin ylängöstä, jonka korkeus on 4 500–5 000 m merenpinnasta sekä pituus 2 400 km (länsi-itä-suunnassa) ja leveys 700–800 km (pohjois-etelä-suunnassa). Keskiosan merkittävin vuorijono on Tanglha (Tanggulashamai). Ylängön keskiosan laaksot ovat noin 4 500–4 800 metrin korkeudessa.
Tiibetin ylängön koillisosa Tsighain ylänkö sijaitsee Nanšanin ja sen jatkeen Astin Taghin (Altyn Tagh eli Aerjinshanmai) sekä Kunlunin eteläisen pääjonon Bjan Karan (Bayankalashanmai) välissä. Sen pohjoisosassa ovat Tsaidamin allas ja Kukunor, Kiinan suurin suolajärvi. Tiibetin Kaakkoisraja on epämääräinen. Kiinan ja Taka-Intian suurimpien jokien (Keltainenjoki, Jangtse, Mekong ja Salween) yläjuoksut alkavat Tiibetin lumi- ja jäähuippuisilta vuorilta melko läheltä toisiaan ja laskevat samansuuntaisten vedenjakajavuorten (Bajan Karan vuoristo, Ningjingshan ja Taniantawengshan) Välissä eteläkaakkoon (Huangho kuitenkin koilliseen. Transhimalaja on Sisä-Aasian laskujoettomien seutujen sekä Intian valtamereen laskevien vesien (Indus, Ganges ja Brahmaputra eli Yaluzangbujiang) välinen päävedenjakaja. Tšangtangissa on vuorijonojen välisiä painanteita, jotka ovat pakkasrapautumalla syntyneen soran täyttämiä ja tasaamia tai laskujoettomien matalien suolajärvien (muun muassa Namuhu, Qilinhu, Tanggulahu ja Anglalnghu) peittämiä. Ylängöllä on paikoin kuumia kivennäislähieteitä. Tiibet
Tiibetin ylänkö on maailman suurin vuoristoalue ja korkeimmalla sijaitseva ylänkö, ja sitä kutsutaankin joskus ”maailman katoksi”. Ylänkö on korkeudeltaan 3 000−5 000 metriä. Tiibetin pohjoisosien Qinghain ylänkö on alavampaa maata kuin etelän ylängöt. Tiibetin alueelta alkavat useimmat Aasian suurimmista joista, itään ja etelään virtaavat Keltainenjoki, Jangtse, Mekong, Salween ja Brahmaputra. Jakki
Jakit elävät muun muassa Kiinan ja Intian aroilla sekä Tiibetin ylängön ja ympäröivien vuorien tundramaisilla vuoristoniityillä ja kylmillä aroilla. Villijakin alue on kutistunut merkittävästi parin viime vuosisadan aikana. Jakin karussa, Tiibetin ylätasangon niukassa, suurelta osin kasvittomassa elinympäristössä kasvaa siellä täällä kitukasvuista heinää, ruohokasveja ja jäkälää. Jakki syö myös heinää, saraa ja matalia pensaita. Se saattaa syödä pelkkiä heinien juuriakin. Tiibetin ylänkö
Tiibetin ylängön laaksojen kasvillisuus on usein harvaa ja niukkaa, pääosin heiniä, saroja ja matalia ruohomaisia kasveja. Kasvillisuus on ylängöllä on osin kylmää melkein kasvitonta aavikkoa, mutta pääosin kylmää vuoristoaroa ja vuoristoniittyä.
Tiibet
Tiibetin poliittinen asema on kiistanalainen. Sillä on maanpaossa oleva hallitus, joka tavoittelee alueelle autonomiaa, ja sitä radikaalimpi itsenäisyysliike, jolle autonomia ei riitä. Yksikään YK:n jäsenmaa ei ole tunnustanut Tiibetin pakolaishallitusta. Kiina
Tiibetin ylängön pohjois- ja itäpuolella alkaa Kiinan toinen topografinen vyöhyke, joka kohoaa useimmiten 900–1 800 metrin korkeuteen. Tiibetin pohjoispuolella on Kiinan kuiva luoteisosa, jossa sijaitsevat vuorten reunustamat painaumat, Tarimin allas ja Džungaria. Tarimin keskiosissa on Taklimakanin aavikko. Painaumia reunustavat Kunlunin, Pamirin, Tienšanin ja Altain vuoristot. Kiinan keskiosissa on pohjoisesta etelään päin mentäessä kolme laajaa tasankoa, kuiva Mongolian ylänkö, lössistä muodostunut Lössiylänkö ja karstimuodostelmista tunnettu Yunnanin–Guizhoun ylänkö. Arjin Shan
Matelijoita on vain eräs lisko. Aayak Kumin suolajärven niityt ulottuvat itään päin Yixiepatin järvelle, ja niityllä elää muun muassa kiangeja, antilooppeja ja gaselleja. Arjun Shan on yksi tiibetinantilooppien eli chirujen tärkeimmistä elinalueista, ja chirut ovatkin runsaimpia alueen sorkakeläimistä. Yli 3000 m:n korkeudessa elävien chirujen lauma saattaa olla jopa 200 päätä, mutta
yleensä chirut liikkuvat 4–5 yksilön ryhmiä. Jakkeja kuolee talven kovissa oloissa. Kiangilaumassa saattaa olla 50–80 yksilöä, ja jakkilaumassa 350. Arjin Shanin kiangipopulaatio on Aasian suurin. Eräiden arvioiden mukaan alueella eläisi jopa 30 000–60 000 kiangia. Pääosin vuoristoniityillä, mutta myös aavikkoarojen ruohoisilla alueilla elävien kiangien määrä lienee paljon vähempi, noin 2 000–3 000. Kiangit kerääntyvät usein järviä ympärille aukeille ruohikoille suuriksi laumoiksi. Erään kerran tutkittiin Arjin Shanin länsiosassa 23 000 km ala, jolta löydettiin 5 793 km kiangikeskittymä jossa oli noin 460 kiangia. Tällöin kiangitiheys oli siellä 0,08 yksilöä/km. Muualla 23 000 km:sta ei ollut juuri kiangeja. Eräässä läntisen Arjin Shanin kiangikeskittymässä oli 770 kiangia 1030 km alalla. Silti kiangitiheys koko alueella on varovaisestikin arvioituna noin 0,02–0,03 yksilöä/km. Kiangeja elää ylätasangoilla ja laaksoaltaissa Tiibetinantiloopit ja villiaasit syövät suurina laumoina ruohoa järvien lähellä. Monet eläimet vaeltavat ruoan perässä. Jakki ja paikallinen gasellilaji elävät yli 3 400 m:n korkeudessa olevilla vuorenrinteillä. Seudulla elää 10 000 jakkia ja 75 000 tiibetinantilooppia, jotka laiduntavat laajalla alueella. Pedot elävät hyvin harvassa. Jakki, tiibetingaselli, argaali ja villilammas elävät yli 4 300 m:n korkeudessa. Hyvin korkeilla kallioisilla vuorenrinteillä sijaitsevilla vuoristoniityillä elää vuohieläimiä, kuten puolilammas ja argaali. Jyrsijöistä alueella elää arosopuleita ja himalajanmurmeleita, jäniseläimistä puolestaan piiskujäniksiä. Seudun yleisimpiä petoeläimiä ovat sudet mutta siellä elää myös kettuja, karhuja, lumileopardeja ja ilveksiä. Isojen järvien rannoilla elää kahlaaja- ja suorsalintuja. Alueella kasvaa ainakin 280 kasvilajia ja elää 49 nisäkäslajia. Tiibet
Tiibetin ylängöllä elää harvinaisia eläinlajeja, kuten tiibetinantilooppi, tiibetingaselli, villi jakki, kiangi, baraali, lumileopardi, bengalintiikeri ja mustakaulakurki. Henan (Huangnan)
Henanin piirikunta kuuluu hallinnollisesti Huangnanin tiibetiläisten autonomiseen prefektuuriin, joka puolestaan on Qinghaita. Piirikunnan pinta-ala on 6 627 km². Alue on Tiibetin ylängön reunalla ja keskimääräinen korkeus merenpinnasta on 3 500 metriä. Säätä leimaa sen arvaamattomuus ja kesien kylmyys samaan tapaan kuin muuallakin ylängöllä. Tiibetin lippu
Lipun alareunan valkoinen kolmio kuvaa lumipeitteistä Himalajan vuoristoa, jossa Tiibet sijaitsee. Kaksi tyyliteltyä lumileijonaa taas viittaavat hengellisen ja maallisen vallan keskinäiseen harmoniaan. Leijonat kannattelevat jalokiveä, joka kuvaa buddhalaista filosofiaa. Kiven yläpuolella on kolme loistavaa jalokiveä jotka kuvaavat Buddhaa, Dharmaa (Oppia) ja Sanghaa (Pyhiä tai Opin suojelijoita). Huipun takaa loistaa aurinko, joka on onnen, vapauden ja hyvinvoinnin symboli. Auringosta lähtevät 12 sädettä puolestaan kuvaavat Tiibetin alkuperäisiä heimoja. Lipun värit taas viestivät lippua suojelevista nais- ja miespuolisista jumalolennoista. Buddhan aatteiden leviämistä lipussa edustaa kolme kultaista reunustaa. Lipun värejä, kuvioita tai mittasuhteita ei ole koskaan virallisesti vahvistettu, yleensä käytössä olevat liput ovat mittasuhteiltaan 2:3 tai 5:8, mutta muunkinlaisia käytetään. Tiibetin ylänkö
Vaikka onkin subtrooppisella vyöhykkeellä, Tiibetin ylängön ilmasto on ankara alueen korkeuden ja kuivuuden takia.
Auringon paiste on voimakasta Tiibetin ylängöllä, mutta ilma ohutta. Ohut kuiva ilma lämpiää nopeasti auringossa, mutta yöllä lämpötila laskee nopeasti. Tiirismaa
Tiirismaan huippu ja sen läheinen alue on myös yksi harvoista Summits on the Air:n Etelä-Suomen mäistä. Tiirismaa kuuluu CSV-tietokannassa 
Järvi-Suomen -ryhmään, mikä käsittää Naulavaaran, Losonvaaran, Pölönmäen Ukko-Kolin, Porttivaaran, Tahkovaaran, Ryläyksen, Välimäen, Kinahmin, Ansavaaran, Räsävaaran, Kakaranvaaran, Häkönummen, Tyrävaaran, Pisan, Kiiskilänmäen, Mustavaaran, Käränkävaaran, Ikolanvaaran, Uutelanmäen, Rauvanvaaran, Konnanvaaran, Rintalanmäen, Katajamäen, Tammimäen, Oinosenmäen, Puntarhonganmäen, Känkänmäen, Puijon, Kaipolanvuoren, Lauhanvuoren, Pyhämäen, Himosvuoren, Loukkuvuoren, Ison Rajamäen, Kammiovuoren, Väisälänmäen, Uuhimäen, Konttimäen, Kiviuoren, Karhuvaaran, Leppämäen, Vieruvuoren, Ahovaaran, Ukko-Vanun, Varmanmäen, Kutumäen, Katsomakivenvuoren, Pyykkivuoren, Haukivuoren, Pekkolanmäen, Murtolahdenselänteen, Vierumäen, Riihivuoren, Kanavuoren, Lullinvuoren, Vanhanmäen, Nilkokallion, Karhuvuoden, Hevovuoren, Tupsuvuoren, Sormiovuoren, Isovuoren, Jyränvuoren ja Venäläisvuoren Tiirismaan lisäksi. Muita SOTA-pääalueita Suomessa on Järvi-Suomen lisäksi Kilpisjärvi-Pallas, Kuusamon ylänkö, Muotkatunturit ja Saariselkä-Lemmenjoki. Tiibet
Tiibetin ylängöllä on muun muassa Changtangin ja Arjin Shanin luonnonsuojelualueet. Etu-Aasia
Erillisiä, pienempiä vuoristoja Etu-Aasiassa on myös Libanonissa ja Jemenissä. Seitsemän vuotta Tiibetissä (elokuva)
Tarina alkaa 1939, kun itävaltalainen vuorikiipeilijä Heinrich Harrer on lähdössä Brittiläiseen Intiaan osallistuakseen Nanga Parbat -vuorenhuipun valloittamiseen tähtäävään retkikuntaan. Harrer riitelee ennen lähtöään raskaana olevan vaimonsa Ingridin kanssa, joka haluaisi Harrerin olevan paikalla vauvan syntyessä. Vauva kuitenkin syntyy Harrerin ollessa Intiassa, ja Ingrid menee sillä välin uusiin naimisiin. Kiipeämisyritys epäonnistuu ja retkikunta vangitaan vihollismaan kansalaisina toisen maailmansodan puhjettua ja kuljetetaan Dehradunin vankileirille. Harrer karkaa vankileiriltä retkikunnan johtajan Peter Aufschnaiterin kanssa ja pakenee tämän kanssa Himalajan vuoriston yli Tiibetin pääkaupunkiin Lhasaan. Harrer tutustuu Lhasassa Tiibetin nuoreen hengelliseen johtajaan Dalai Lamaan ja ryhtyy tämän henkilökohtaiseksi opettajaksi. Harrerin elämä Lhasassa keskeytyy Kiinan valloitettua Tiibetin ja palaa takaisin Eurooppaan 1951. Harrer tapaa Itävallassa poikansa ensimmäistä kertaa. Elokuvan loppukohtauksessa Harrer ja hänen teini-ikään varttunut poikansa ovat vuorikiipeilemässä, ja saavutettuaan huipun Harrer pystyttää sinne Tiibetin lipun.
"Seitsemän vuotta Tiibetissä" perustuu Heinrich Harrerin samannimiseen teokseen vuodelta 1952. Elokuva kuitenkin eroaa kirjasta joissakin seikoissa, ja siinä on mukana fiktiivisiä tapahtumia:Elokuvan ohjaaja Jean-Jacques Annaud on kertonut käsikirjoitusta työstäessään harkinneensa päähenkilön Heinrich Harrerin rooliin muun muassa Ralph Fiennesiä ja Daniel Day-Lewisiä, mutta päätyneensä lopulta Brad Pittiin.
Elokuvassa Dalai Laman äitiä näyttelee Dalai Laman sisko Jetsün Pema. Dalai-Lamaa eri ikäisenä näyttelee yhteensä kolme henkilöä. Kiinan maantiede
Kiinan maantiedettä määrittää maan koko ja pinnanmuotojen monimuotoisuus. Kaksi kolmasosaa maan pinta-alasta on vuoristoa, ja maa voidaan jakaa topografisesti kolmeen vyöhykkeeseen. Luoteisosassa sijaitsee keskikorkeudeltaan 4 000 metriin kohoava Tiibetin ylänkö, jota reunustaa muun muassa Himalaja, johon kuuluva maailman korkein vuori Mount Everest on Kiinan ja Nepalin rajalla. Tiibetin ylängöstä pohjoiseen ja itään maan korkeus madaltuu toiseen vyöhykkeeseen. Tiibetin pohjoispuolella on laajoja kuivia tasankoja ja niitä erottavia vuoristoja. Laajimmat painaumat ovat Tarimin allas, jonka keskiosissa sijaitsee Taklimakanin aavikko ja Džungaria. Tamirin ympärillä ovat Kunlunin, Pamirin ja Tienšanin vuoristot. Keskisessä Kiinassa on laajoja ylänköjä, joita erottavat vuoristot. Pohjoisin Mongolian ylänkö on kuivaa aluetta, ja sen eteläpuolella on lössin peittämä Lössiylänkö ja karstimuodostelmistaan tunnettu Yunnanin–Guizhoun ylänkö. Kiinan itäosissa on maan suurimmat alankoalueet, Mantšurian tasanko, Pohjois-Kiinan tasanko ja Jangtsejoen keski- ja alajuoksun tasanko. Inkeri
Inkeri on kokonaisuutena alavaa maata. Erityisesti Nevan laakso ja Laatokan rannikko on tasaista, samoin lännessä, etelässä ja idässä maaperä on alavaa ja usein soista. Keski-Inkerin ylängön korkeimmat kohdat kohoavat kuitenkin 150 metriä merenpinnan yläpuolelle. Ylängön koillisosassa Tuutarin kukkuloilla sijaitsevat koko Inkerin korkeimmat kohdat: Äijänmäki (168 metriä) ja Pulkkalanmäki. Ylängön pohjoisrajana on Suomenlahden rantapenkere, joka yhtenäisenä vallina ulottuu Jaaman ja Kattilan seuduilta Tuutarin ja Saaren tienoille Pietarin eteläpuolelle. Ylänköalue on tasaista ja avointa, samoin sieltä puuttuvat vaihtelua lisäävät vesistöt, jotka ovat tyypillisiä Pohjois-Inkerissä. Himalaja
Himalaja (sanskritiksi हिमालय "Himālaya"; jossa "hima" tarkoittaa 'lumi' ja "ālaya" tarkoittaa 'koti') on Aasiassa sijaitseva vuoristo, joka erottaa Intian niemimaan Tiibetin ylängöstä. Laajemmassa merkityksessä Himalaja on massiivinen vuoristoryhmä, joka käsittää myös Karakorumin, Hindukušin ja joitain pienempiä vuoristoja. Himalaja erottaa sen pohjoispuolella sijaitsevan Tiibetin Intiasta ja Pakistanista, jotka jäävät vuoriston eteläpuolelle. Nepal ja Bhutan sijaitsevat vuoriston etelärinteellä. Leopardi
Ennen ihmisen aiheuttamia muutoksia leopardit olivat levinneet kaikkialle Afrikkaan Saharaa lukuun ottamatta, ja laajoille alueille Aasiassa aavikoita, Keski-Aasian aroja, Himalajan ylärinteitä ja Siperian itäisintä osaa lukuun ottamatta. Nykyäänkin leopardeja elää laajoilla alueilla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa lukuun ottamatta Etelä-Afrikan keskisiä osia. Pohjois-Afrikassa niitä on nykyään vain Atlasvuorilla ja Egyptin vuoristoseuduilla. Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa leopardeja elää hajanaisina kantoina Arabian niemimaalla, Turkissa, Kaukasuksella, Turkmenistanissa, Uzbekistanissa, Iranissa, Afganistanissa ja Tadžikistanissa. Runsaammat ja yhtenäisemmät elinpaikat ovat Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, sekä Kiinassa. Borneolta ja Sumatralta leopardit ovat aina puuttuneet. Pohjoisimmat elinpaikat ovat Koreassa ja Venäjän Kaukoidässä. Leopardit ovat ilmeisesti kadonneet täysin Sansibarista, Libyasta ja eräiltä muilta alueilta . Tiibetin rauhanomaisen vapauttamisen monumentti
Tiibetin rauhanomaisen vapauttamisen monumentti on monumentti joka sijaitsee Potalan aukiolla Tiibetin pääkaupungissa Lhasassa. Monumentti paljastettiin 22. toukokuuta 2002 juhlistamaan Tiibetin Kiinaan liittämisen 50-vuotisjuhlaa. Monumentti on 37 metriä korkea ja on valmistettu betonista. Monumentti maksoi noin 1,7 miljoonaa USA:n dollaria. Monumentti esittää Mount Everestiä. Tiibet
Vuoden 1999 jälkeen Tiibetin infrastruktuuria on kehitetty: etenkin teitä on parannettu ja matkustusta Tiibetiin siten helpotettu. Tiibetin elintaso on silti etenkin maaseudulla edelleen alhainen verrattuna muihin Länsi-Kiinan maakuntiin. Maan kehityshankkeista ja matkailutulosta saatava hyöty ei yleensäkään tavoita alueen tiibetiläistä väestöä, jonka kehitystä perinteinen yhteiskuntajärjestelmä edelleen hidastaa. Tadžikistan
Tadžikistan on Keski-Aasian valtiosta pienin. Maan halki kulkevat yhdet maailman korkeimmista vuorijonoista, Pamir ja Altai. Maa sijaitsee 300–7495 metriä merenpinnan yläpuolella. 93 % maasta on vuoristoa, ja yli puolet alueesta sijaitsee yli kolmen kilometrin korkeudessa. Maanjäristykset ovat yleisiä; maassa on vuosittain noin 160 järistystä, joista 50 on vakavia. Vuorijonoja halkovat sadat kanjonit, joiden pohjalla kulkee jokia.
Vuoristot ovat vaikeakulkuisia, ja Vuoristo-Badahšanin alue on suuren osan vuotta lähes eristyksissä muusta maasta. Vuorenhuipuista kolme kohoaa yli 7 000 metrin korkeuteen. Korkein huippu on nykyiseltä nimeltään Qullai Somoni (7 495 m). Pysyvän lumen raja kulkee maan länsiosissa 3 500–3 600 metrin korkeudessa ja kohoaa 5 800 metriin idässä. Jäätiköt kattavat runsas 8 476 neliökilometriä. Tiibetin autonominen alue
Tiibetin autonomisella alueella on viisi lentoasemaa: pääkaupunki Lhasassa, Nyingchissä, Qamdossa, Xigazêssa ja Ngarin prefektuurissa. Kuudes lentoasema Nagqu Dagringin lentoasema on myös rakenteilla. Se rakennetaan 4 436 metrin korkeuteen meren pinnan yläpuolelle, joten siitä tulee korkeimmalla paikalla sijaitseva lentoasema maailmassa. Ladakh
Ladakh on tunnettu vuoristoluontonsa kauneudesta ja buddhalaisesta kulttuuristaan. Sitä kutsutaan joskus "pieneksi Tiibetiksi", koska tiibetiläinen kulttuuri on voimakkaasti vaikuttanut Ladakhiin. Menneisyydessä Ladakh oli merkittävä alue strategisen sijaintinsa vuoksi kauppareittien risteyspaikkana, mutta Kiinan suljettua Tiibetin ja Keski-Aasian rajansa vuonna 1960 kansainvälinen kauppa alueella on hiipunut. Vuodesta 1974 Intian hallitus on tukenut Ladakhiin suuntautuvaa turismia. Plioseeni
Maapalloa viilensi myös muun muassa Tiibetin ylängön yhä jatkuva kohoaminen. Himalajan ja Tiibetin alue nousi noin 3,75 miljoonaa vuotta sitten. Jotkut lähteet väittävät Panamankannaksen menneen tällöin kiinni. Tällöin ilmasto kuivui merkittävästi ja merenpinnan korkeusvaihtelut voimistuivat. Tämä viittaa joidenkin napajäätiköiden kasvuun. Pohjois-Grönlanti jäätyi 3,5–3 miljoonaa vuotta sitten. Merijäätä oli hiukan 3,45–3,4 miljoonaa vuotta sitten. Alaivuoret
Alaivuoret on 750 km pitkä, Tienšan-vuoriston läntisen jatkeen muodostava keskiaasialainen vuorijono Kirgisian ja Tadžikistanin rajamailla. Vuoriston länsipää ulottuu Uzbekistaniin. Sen nimi sekaantuu helposti Altaihin. Korkein huippu on 7134 metrin korkeuteen pistävä Pik Lenin, entinen Pik Kaufmann. Khumbutse
Khumbutse (kiinaksi 昆布孜峰, pinyin: Kūnbùzī Fēng) on vuori 10 kilometriä Mount Everestiltä länteen. Se sijaitsee Tiibetin autonomisella alueella Nepalin rajalla. Changtang
Changtangin alueen leveys on enimmillään noin tuhat kilometriä ja sen pituus idästä länteen on noin 1500 kilometriä. Changtang kattaa noin 69 prosenttia Tiibetin ylätasangosta. Siellä on laajoja, loivia laaksoja, joissa on järviä. Seudulla on korkeita mäkiä ja vuoria. Andit
Kordillieerit koostuvat pitkistä yhdensuuntaisista vuoristoista, joissa Etelä-Amerikan rannikon kallioperä on poimuuntunut ylöspäin. Joissakin paikoin vuoristot ovat toisistaan erillään, missä niiden välissä sijaitsee laaja-alaisia painanteita. Tällaiseen painanteeseen on muodostunut myös Etelä-Amerikan suurin järvi, Maracaibojärvi sekä maailman korkeimmalla sijaitseva vesiteitse saavutettava järvi, Titicaca. Järvet ovat syntyneet vuorille sataneesta sadevedestä ja jäätiköiden sulamisvesistä. Vuoriston ylängöillä sijaitsevista laaksoista käytetään niin Perussa, Boliviassa kuin Chilessä nimitystä ”altiplano”. Tällaiset laaksot ovat eräitä maailman korkeimmista asutetuista paikoista. Jakki
Tiibetin jakki elää 3 200–6 100 metrin korkeudessa ylätasangolla, jossa ei ole juurikaan puita ja pensaita mutta soita ja järviä kylläkin. Jakin elinseuduilla on kovia hiekka- ja lumimyrskyjä. Jakki elää mieluiten veden lähellä soisilla paikoilla tai purojen varsilla. Kesällä jakit vaeltavat ylös vuoristoon vuorten pohjoisrinteiden varjoon, rotkoihin tai lumisille alueille. Niinpä jakki talvehtii laaksossa. Jakki etsii vettä jäätymättömistä puroista ja lähteistä. Seudulla ei sada paljon, ja pintavedet ovat niukkoja ja suolaisia. Jakki sammuttaakin usein janonsa syömällä lunta. Jakin mahan bakteerikannan aiheuttama käyminen lämmittää jakkia keskuslämmityksen tavoin. Emi Koussi
Emi Koussilla ja Tibestivuoristossa on vain vähän kasvillisuutta, jonka varassa elää gaselleja, harjalampaita ja gepardeja. Niukan ravinnon vuoksi vuoristoa on kutsuttu ’nälän vuoriksi’. Syrjäisellä seudulla asuu tubu-kansan jäseniä ja sieltä on löydetty vanhoja luolamaalauksia. Tiibetin ylänkö
Lumiraja on Itä-Tiibetissä 4 700 m ja Keski-Tiibetissä 6 100 m. Ylängöllä saattaa lämpimänä vuodenaikana olla päivällä +20 °C ja yöllä −10 °C. Harvat sateet tulevat yleensä lumi-, räntä- ja raekuuroina, tavallisimmin kesällä. Niinpä sää on nopeasti vaihteleva ylängöllä, ja ilma saattaa kylmetä äkkiä. Tiibetin kieli
Tiibetissä on yhdeksän sijamuotoa. Verbit eivät taivu persoonamuodoissa. Chang Lan sola
Chang La (, ’pohjoinen sola’) on jäätikköinen sola Changtsen ja Mount Everestin (Chomolangma) välissä Tiibetissä. Sola on 7 020 metrin korkeudella merenpinnasta. Jakki
Jakit kesyyntyvät helposti nuorina. Niinpä jakkia on käytetty pitkään Keski-Aasian eteläosan vuorilla vetoeläimenä, ratsuna sekä lihan, maidon ja villan lähteenä. Noin 1,65 miljoonan km² laajuisella Tiibetin arolla elää 12 miljoonaa kesyjakkia. Jotkut paimenten leirit ovat jopa 5100 m korkealla. Etiopia
Etiopia kuuluu karkeasti ottaen trooppisen ilmaston alueeseen, mutta maan vuoristoisuus aiheuttaa selvät ilmastolliset erot maan sisällä. Etiopiasta voidaankin havaita kolme erilaista ilmastotyyppiä. Korkealla vuoristossa (2 400 metristä ylöspäin) lämpötilat ovat muuta maata selvästi alempana, ja nousevat vain harvoin yli 16 °C:n. Matalempana (1 500–2 400 metrin korkeudessa) lämpötila vaihtelee 6 °C ja 26 °C välillä. Alangolla lämpötilojen vaihtelu on vieläkin runsaampaa, sillä kuumimmilla aavikoilla voi olla paahtavan kuumaa. Tiibetinhemppo
Tiibetinhemppoa tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa ja Nepalissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Tiibetinkiuru
Tiibetinkiuru ("Melanocorypha maxima") on keskiaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Tiibetin ylängön Luoteis-Intiasta itään Kiinan keskiosiin. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Sikkimin rajaseududuilta 1867. Langtangin kansallispuisto
Langtangin kansallispuiston pohjoispuolella on Kiinan Tiibetin puoleinen, laajempi "Qomolangman kansallinen luonnonpuisto" (Qomolangma on Mount Everestin kiinankielinen nimi). Tiibetiläinen keittiö
Tiibetiläinen keittiö on syntynyt Tiibetin korkeuksien ankarissa ilmasto-oloissa paikallisen uskonnon ja tapojen muovaamana. Koska kasviksia on vaikea viljellä, liha- ja maitoruoat ovat tärkeitä, etenkin jakki, nauta, lammas ja vuohi. Myös ohraa viljellään paljon. Kalaa tiibetiläiset eivät syö, vaikka maassa on kalaisia jokia ja järviä, sillä tiibetiläiset uskovat, että on parempi surmata harvoja isoja eläimiä kuin useita pieniä. Jotkut nuoret tiibetiläiset ovat kasvissyöjiä uskonnollisista syistä. Kailas
Kailasvuori (sanskritiksi: कैलाश पर्वत, "Kailāśa parvata"; tiibetiksi: གངས་རིན་པོ་ཆེ, "Gangs Rin-po-che", ’lumien jalokivi’; kiinaksi: 冈仁波齐峰, "Gāngrénbōqí fēng") on 6 714 metriä korkea vuori Länsi-Tiibetissä, Manasarowar- ja Rakshastaljärvien pohjoispuolella. Vuorelta saavat alkunsa jotkin Aasian pisimmistä joista, muun muassa Indus, Sutlej ja Brahmaputra. Kailas on neljän eri uskonnon – hindulaisuuden, buddhalaisuuden, jainalaisuuden ja bönin – pyhä vuori. Aasia
Aasia on geologisesti hyvin aktiivinen maanosa, ja siellä on laajalti vuoristoja ja vulkaanisia alueita. Aasian ja koko maailman korkein vuoristo on Himalaja. Sen pohjoispuolella on Tiibetin ylänkö, joka on maailman korkein ylänkö. Indonesiassa on vulkaaninen kaari sekä Japanissa ja Filippiineillä tulivuorijonoja. Aasiassa on myös maailman vanhinta kallioperää, varsinkin Intian ja Arabian niemimailla sekä Siperiassa. Heilongjiang
Maasto on vaihtelevaa: maakunnan länsi- ja eteläosissa sekä aivan pohjoisessa on matalia vuorialueita, korkein huippu Jilinin rajalla on 1 690 m. Maakunnan sisäosa, samoin kuin Amurin ja Ussurin rannat, ovat matalaa ja tasaista. Siellä virtaa useita suurehkoja jokia, ja koko seutu kuuluu Amurin valuma-alueeseen. Itäosissa on myös järviä. Tiibet
Kaakkois-Tiibetin ilmasto on leuto, ja vuoden keskilämpötila on siellä 8 astetta. Länsi-Tiibetissä keskilämpötila on alle nollan. Lhasan vuorokauden ylin lämpötila on kesä–elokuussa keskimäärin 20–23 astetta ja alin 9–10 astetta; joulu–tammikuun alin lämpötila on keskimäärin miinus 9–10 astetta. Lämpötila voi vaihdella voimakkaasti vuorokauden sisällä. Tiibetin sadekausi on toukokuusta syyskuuhun, jolloin koko vuoden sademäärästä saadaan 90 prosenttia. Sateet tulevat Lhasan, Shigatsen ja Chamdon alueilla yleensä öisin. Kaakkois-Tiibetin vuotuinen sademäärä on 5 000 mm ja Luoteis-Tiibetin vain 50 mm. Sää
Suuret maamassat lämpenevät päivällä nopeasti ja viilenevät yöllä. Tämä aiheuttaa sisämaassa suurempia lämpötilan vaihteluita vuorokauden aikana kuin rannikolla. Intian monsuunisateet aiheutuvat osittain Tiibetin ylätasangon lämpenemisestä. Vuoren kohdatessaan matalapaine yleensä sataa rinteelle tai huipulle (orografinen sade), ja suojanpuolella on kuiva sää, joskus pysyvää aavikkoa. Vuoristolaaksoissa ja rinteillä esiintyy myös melko paljon sumuja, kun ilma jää loukkuun. Kiinan maantiede
Kiina on vuoristoinen valtio, ja noin kaksi kolmasosaa sen pinta-alasta on vuoristoista. Maa kohoaa itärannikolta länteen päin mentäessä. Kiina voidaan topografisesti jakaa kolmeen alueeseen, Tiibetin ylänköön, keskiosien vuoristoihin ja ylänköihin sekä itäisiin alankomaihin. Hingganvuoret
Hingganvuoret on vuoristo Sisä-Mongoliassa, Kiinassa. Vuoristo on pohjois-eteläsuunnassa noin 1 200 kilometriä pitkä. Se erottaa toisistaan Mongolian ylängön ja Mantsurian ylängön. Vuoristo on tuliperäinen, ja tyypillisesti 1 200–1 300 metriä korkea. Korkein huippu Termo kohoaa hiukan yli kahteen kiilometriin. Yykeä
Kunnan ja niemen pinnanmuotoja hallitsevat paikoin jopa yli 1 800 metrin korkeuteen yltävät vuoret, jotka on nimetty ”Lyngenin alpeiksi” (Lyngsalpene tai Lyngsfjellan). Suurella osalla huipuista korkeus jää noin 1 000 ja 1 600 metrin välille. Hallitsevia laaksoja kunnassa ovat pohjoisesta etelään luettuna Nordlenangsbotn (Kvasstinddalen), Reindalen, Veidalen, Strupskardet, Russedalen, Stortinddalen, Fastdalen, Tytebærdalen, Kvalvikdalen ja Lyngsdalen. Himalaja
Himalaja on nykyisistä vuoristoista korkein. Toiseksi korkeimman vuoriston eli Andien korkein huippu Aconcagua kohoaa ”vain” 6 969 metrin korkeuteen merenpinnan tasosta, kun Himalajalla sijaitsee useita yli 8 000 metriä korkeita huippuja. Vuorista korkein on 8 844–8 850 metrin korkuinen Mount Everest (paikallisissa kielissä "Sagarmāthā" tai "Qomolangma"), joka sijaitsee Nepalin ja Tiibetin rajalla. Himalaja ulottuu Bhutanin, Kiinan, Intian, Nepalin ja Pakistanin alueille. Himalaja on myös osa yhtenäistä vuoristoketjua, joka johtaa koko Keski-Aasian ja Euroopan halki. Vuoristoketju koostuu poimuvuorista, ja siihen kuuluvat Himalajan lisäksi Hindukuš, Makranvuoret, Zagros ja Alpit. Kaikkia näitä vuoristoja pakottaa edelleen ylöspäin käynnissä oleva valtavien mannermassojen törmäys. Torngat
Torngat (, ) on vuoristo Kanadassa Labradorin niemimaalla. 1 652 metriä korkea Mount Caubvik on vuoriston korkein vuori. Torngatin kallioperän on arveltu olevan yli 3,9 miljardia vuotta vanhaa. Nimi "Torngat" on inuktitutia ja tarkoittaa "henkien maata". Chomo Lonzo
Chomo Lonzo (myös "Chomolonzo", "Chomolönzo", "Chomo Lönzo", "Jomolönzo" tai "Lhamalangcho") on Himalajalla, Kiinan Tiibetissä sijaitseva vuori. Sen eteläisen päähuipun korkeus merenpinnan tasosta on 7 818 metriä. Sen keskihuippu on 7 565 metriä ja pohjois- tai luoteishuippu noin 7 200 metriä korkea. Vuori sijaitsee noin 5 kilometrin päässä Makalusta koilliseen, Mahalungurin (Mohalingor) tai Khumbun vuoristoalueella. Etiopian ylänkö
Ison hautavajoaman itäinen repeämälaakso Gregory Rift jakaa ylängön läntiseen ja itäiseen ylänköön. Läntinen ylänkö ulottuu Eritrean keskiosista Etiopian eteläosiin Turkanajärvelle. Läntisen ylänköön kuuluvien Semienvuorten korkein huippu Ras Dejen on 4 620 metriä korkeana Etiopian korkein kohta. Itäisen ylängön korkein vuori on 4 307 metriä korkea Batu. Tiibet
Suurin osa Tiibetin maastosta on karua eikä sovi asutukseen. Keski- ja pohjoisosissa on laajoja aavikkoaroja, aavikoita ja vuoristokasvillisuutta. Maakunnan väestö onkin keskittynyt hieman tasaisempaan eteläosaan, jonne monsuunisateet kesäisin yltävät. Muutoin Tiibetin ilmasto on kuivaa ylänköilmastoa. Ticino
Ticino rajoittuu pohjoisessa Valais’n, Urin ja Graubündenin kantoneihin. Lännessä, etelässä ja kaakossa rajanaapurit ovat italialaiset Piemonten ja Lombardian alueet. Kantonin pohjoisosa on Alppien vuoristoa; kantonin korkein kohta on Rheinwaldhorn (3 402 m mpy.). Eteläosa on Sveitsin matalinta aluetta: Lago Maggiore- ja Luganojärvi ovat pari sataa metriä merenpinnan yläpuolella. Eteläosassa onkin melkein välimerellinen ilmasto. Tiibetin autonominen alue
Vuonna 2006 avattu Peking-Lhasa rautatie on lisännyt turismia, ja jopa pakolaishallitus suosittelee sinne matkustamista. Yli 4000 km pitkä junamatka kestää kaksi päivää. Kun juna ei ole lentokoneen tavoin paineistettu, tarjotaan siellä lisähappea, koska rata nousee yli 5000 metrin korkeuteen. Bhutanin maantiede
Eteläosassa sijaitsevat Siwalikvuoret ovat korkeimmillaan noin 1 500 metriä korkeita. Vuoristo rajautuu etelässä subtrooppiselle Duarien tasankoalueelle. Suurin osa Duarien alueesta sijaitsee Intian puolella. Bhutanin Duarien alue jakautuu eteläiseen ja pohjoiseen osaan. Pohjoinen Duaarialue Himalajan juurella on karua ja maa on huokoista ja kuivaa. Kasvillisuus on tiheää ja villieläimiä on runsaasti. Eteläiset duarit ovat tasaisempia ja ruohikkoisempia, maaperä on hedelmällistä ja alueella kasvaa savannikasvustoa ja tiheää viidakkoa. Duarit ovat Bhutanin parhaiten maanviljelyyn sopivaa aluetta. Riisiä ja muita peltokasveja kasvatetaan tasangoilla ja kukkulanrinteillä 1 200 metriin asti. Arotundra
Myös Tiibetin ylänköä voi pitää arotundraa muistuttavana, koska siellä elää niukalla kasvillisuudella suuria eläimiä mm jakkeja, kesä on viileä ja talvi kylmä. Maruna liittää arotundran Pohjois-Amerikan lyhytheinäpreeriaan, joka on biisonien luonnollinen elinympäristö. Berezovkan mammutin kasvijäänteet tuovat mielen Mongolian arojen joenvarsiniityt ja silloiset järvien lähistöt. Etiopian ylänkö
Etiopian ylänkö käsittää ison osan Etiopiasta ja keskisestä Eritreasta. Lisäksi se ulottuu osaan Sudanista. Etiopian ylänkö
Etiopian ylänkö on Afrikan sarvessa Etiopian alueella pääosin sijaitseva ja naapurimaihin asti ulottuva ylänköinen alue. Iso hautavajoama jakaa ylängön kahteen osaan. Ylämongolit
Ylämongolit polveutuvat suurimmaksi osaksi oiraateista. Tiibetiläisten vaikutus heidän kulttuuriinsa oli vahva. Ylämongolit omaksuivat esimerkiksi tiibetiläiset vaateet ja korut. Tiibetiläisistä poiketen he kuitenkin jatkoivat asumista jurtissa mongolien tapaan. Henanin ja Qinghaijärven pohjoisosan mongolit puhuivat yksinomaan tiibetin kieltä 1900-lukuun mennessä. Alueen luoteisosan mongolit säilyttivät puolestaan mongolin puhekielenään. Monet Kiinan tunnetuimmista tiibetiksi kirjoittavista kirjailijoista ovat ylämongoleja. Heihin kuuluvat esimerkiksi Tsering-Dongrub, Dejid-Dulma ja Jangbu. Jemen
Jemenin vuoristoista sisämaata ympäröivät kapeat rantakaistaleet maan länsi-, etelä- ja itäosissa, ja ylänkömäinen aavikko pohjoisessa Saudi-Arabian vastaisella rajalla. Tihamah on yli 400 kilometriä Punaisen meren rannalla kulkeva rantakaistale, jossa harjoitetaan kalastusta, kauppaa ja keitailla viljelyä. Maan sisäosan vuoret vaihtelevat korkeudeltaan muutamasta sadasta metristä yli kahteen kilometriin. Maan korkein huippu on 3 760 metrin korkuinen Jabal an Nabi Shu’ayb. Ylänköalueiden seassa kulkee wadeja, eli jokilaaksoja, jotka ovat lämpiminä kesäkuukausina kuivia. Maassa ei ole pysyviä jokia. Tibestivuoristo
Tibestivuoristossa sataa vettä säännöllisemmin kuin ympäröivässä autiomaassa mutta silti sen ilmasto on melko kuiva: vuotuinen sademäärä jää yleensä alle 600 millimetriin. Sadevesi valuu vuorenrinteisiin kuluneita uomia pitkin niiden juurelle muodostuneisiin vadeihin. Vuorilta on löydetty kolme syvää puronuomaa, joiden perusteella on päätelty, että siellä olisi ollut joskus kosteampi ilmasto. Tähän viittaavat myös alueelta löydetyt sadat esihistorialliset kalliomaalaukset, jotka esittävät kirahveja, puhveleita ja muita savannin eläimiä. Tiibet
Tiibetiläiset käyttävät paljon korukiviä, etenkin turkoosia, punaista korallia, meripihkaa, lapislatsulia, helmiä ja jadea. Korukivet ovat pääasiassa tuontitavaraa. "Manikivet" ovat suurehkoja kivisiä amuletteja, joihin on kaiverrettu tiibetinkielisiä mantroja. Kunlun
Kunlun on vuoristo Aasiassa. Se on yli kolmetuhatta kilometriä pitkä ja reunustaa Tiibetin ylänköä muodostaen Tiibetin alueen pohjoisrajan. Kunlunin korkein huippu, Liushi Shan, on 7 167 metriä merenpinnasta. Kunlunin vuorilla on osansa kiinalaisessa mytologiassa, ja niiden uskotaan olevan taolaisten paratiisi. Tiibetinmastiffi
Tiibetinmastiffi on tyypiltään alkukantainen, ja sen ilme on mietiskelevä. Tuuhea turkki muodostuu pitkästä peitinkarvasta sekä tiheästä pohjavillasta. Turkille on monia eri värityksiä, joista yleisin on musta ruskein merkein. Muita värityksiä on kulta, musta sekä sininen ruskein merkein tai ilman. Säkäkorkeus on uroksilla vähintään 66 cm ja nartuilla 61 cm, ylärajaa ei ole. Painoa tiibetinmastiffiuroksille voi kertyä 40 kg:sta ylöspäin ja nartuille 30 kg:sta ylöspäin. Tiibetinmastiffin voi joskus sekoittaa vahingossa berninpaimenkoiran kanssa, mutta tiibetinmastiffilla on tuuheampi turkki kuin berninpaimenkoiralla. Tibestivuoristo
Kuivan ilmaston vuoksi Tibestin kasvillisuus on niukkaa ja maaperässä on vain vähän eloperäisiä aineksia. Kasvillisuus vaihtelee rinteiden korkeuden ja suunnan mukaan, ja siihen kuuluu palmukasveja, nokkapapuja ja muita jäännöslajeja trooppisesta Afrikasta ja Välimeren ympäristöstä. Vuoriston lounaisreunalla on suuria vadeja, joiden edullisessa mikroilmastossa menestyvät esimerkiksi egyptinhaarapalmu ja parkkitamariski sekä trooppiset auliot ja hibiskukset. Ylhäällä vuorenrinteillä kasvaa Saharan vuoristokasvillisuutta, jolle luonteenomaisia lajeja ovat etelä- ja lounaisrinteillä viihtyvä afrikanviikunan endeeminen alalaji, länsirinteillä viihtyvä "Myrtus nivellei" ja kosteammilla pohjoisrinteillä viihtyvä "Tamarix senegalensis". Bhutan
Bhutanin mäkisestä vuoristoiseen vaihteleva maisema on tehnyt teiden ja muun infrastruktuurin rakentamisesta vaikeaa ja kallista. Tämän lisäksi myös meriyhteyden puuttuminen on vaikeuttanut maan kaupankäyntiä. Tiibetin ylängöltä on perinteisesti kulkenut kauppareittejä Bhutanin kautta Intiaan, mutta liikenne on rajoittunut ihmisiin ja karjaan. Intia suunnittelee rautatieverkkonsa laajentamista myös Bhutanin puolelle. Päätös tehtiin 2008 mutta asia ei ole edennyt suunnitelmia pidemmälle. Bhutanin ainoalla kansainvälisellä lentokentällä Parossa ei ole mittarilentolaitteita, joten pilvet tai sumu voivat keskeyttää lennot jopa päiväkausiksi. Jakki
Eniten Tiibetin jakkeja on tunturisarakkeen sukuista "Kobresiaa" kasvavilla niityillä, jotka ovat monesti ohutturpeisia soistumia. Tiibetin kylmien arojen jakkilaumat ovat pienempiä, ja vain erittäin harvoin jakkeja tavataan aavikoilla. Tiheimmillään jakkeja lienee noin yksi jakki/3 km², mutta karuimmilla alueilla vain 30–100 km²/jakki. Näiden väliin jäävillä keskiharvoilla-tiheillä jakki alueilla, jotka ovat 12% Chang Tangista, on noin 1 jakki/13 km². Jakin elinympäristössä eläimen saama ravinto vaihtelee huomattavasti vuosikierron mukaan. Jakki syö 2,7-4,6 kg kasviainesta päivässä. Tämä on noin prosentin jakin elopainosta, tosin kuin lehmä syö kolme prosenttia elopainostaan päivässä. Jakin lehmän verkkomahaa suurempi verkkomaha mahdollistaa huonolaatuisen ravinnon pitkän sulamisajan. Kiinan maantiede
Tiibetin ylänkö sijaitsee Kiinan luoteisosissa, ja se on maailman suurin ylätasanko. Sen keskikorkeus on yli 4 000 metriä, ja sen korkeimmat huiput nousevat yli 7 200 metrin. Sitä ympäröivät vielä korkeammat vuoristot, kuten Himalaja ja Kunlun. Himalajan vuorista 40 kohoaa vähintään 7 000 metriin, ja Kiinan ja Nepalin rajalla oleva Mount Everest on maailman korkein vuori. Tiibetin ylängön matalimmalla oleva alue on sen luoteisosassa oleva Qaidamin allas, jonka leveä luoteisosa on 2 700–3 000 metrissä ja kapea kaakkoisosa hieman matalammalla.
Kunlunin ja Qilian Shanin pohjoispuolella sekä Qionglai Shanin ja Daliang Shanin itäpuolella alkaa Kiinan toinen topografinen alue. Siellä useimmat vuoret kohoavat enää 900–1 800 metrin korkeuteen, ja vuoristojen välissä vaihtelevat altaat ja tasangot. Tiibetin ylängön pohjoispuolella on Kiinan kuiva luoteisosa, jossa on kaksi laajaa painaumaa, Tarimin allas ja Džungaria. Tarimin allasta rajoittaa etelässä Kunlun, lännessä Pamir ja pohjoisessa Tienšan, joka erottaa sen Džungarian altaasta. Tarim on noin 557 000 neliökilometrin laajuinen, ja se on noin 750–1 400 metrin korkeudessa. Sen sisäosissa on Taklimakanin aavikko. Džungariaa rajoittaa Tienšanin lisäksi Altaivuoristo, joka erottaa sen Mongoliasta. Džungaria on tasaista seutua, joka viettää lievästi lounaaseen. Se on keskimäärin 300–450 metrin korkeudessa, mutta matalimmat kohdat ovat alle 200 metrissä.
Kiinan toiseen topografiseen alueeseen kuuluvat myös keskisessä Kiinassa olevat laajat tasangot ja ne toisistaan erottavat vuoristot. Mongolian ylänkö on pohjoisimpana, ja sen erottaa Lössiylängöstä Yinvuoristo. Mongolian ylänkö on kuiva tasanko. Lössiylänkö on puolestaan laaja alue, joka on muodostunut lössimateriaalin peittämistä kukkuloista ja karuista vuoristoista. Sen keskikorkeus on 1 200 metriä, ja suurin osa siitä on 50–80 metriä paksun lössikerroksen peitossa. Shaanxin maakunnan pohjoisosissa ja Gansun itäosissa lössikerros voi olla paljon paksumpi. Eteläinen Yunnanin–Guizhoun ylänkö tunnetaan erityisesti karstimuodostelmistaan. Ecuador
Ecuador jakaantuu kolmeen maantieteelliseen alueeseen: rannikon Costa, vuoristo eli Sierra ja itäosa eli Oriente. Costa ulottuu Tyynenmeren rannalta Andien juurelle, ja siihen kuuluu rannikkoalankoa, jokilaaksoja, kukkuloita ja vuoriston reuna-alue. Sierra koostuu kahdesta Andien vuorijonosta, ja siihen kuuluu 22 yli 4200 metriä korkeaa huippua. Itäinen jono on yleisesti korkeampi, mutta kaikkein korkein huippu on Chimborazo (6 267 metriä) läntisessä jonossa. Ainakin 30 Sierran huipuista on tuliperäisiä, ja kuusi tulivuorta on edelleen aktiivisia. Oriente alkaa itäisen vuorijonon itäpuolelta ja laskeutuu vaiheittain 3300 metristä alankoalueeksi 150-300 metrin korkeudella merenpinnasta. Aasia
Kaakkois- ja Etelä-Aasiassa on trooppisia sademetsiä, jotka on tosin suurimmaksi osaksi hakattu. Subtrooppista Itä-Aasiaa peittävät osin ikivihreät lehtipuumetsät. Pohjoisempana on kesävihantia lehtimetsiä. Tiibetin ylänkö on lähes puutonta tundraa. Vähäsateisia alueita peittävät ruohostot, ja Intian sekä Thaimaan ylängöillä on trooppista ruohostoa. Keski-Aasian puolikuivat alueet ovat lauhkean vyöhykkeen ruohostoa. Siperiassa on laaja havupuumetsikköalue taiga. Tiibetinhanhi
Tiibetinhanhen pääravintoa ovat vihreät kasvit, mutta syö myös nilviäisiä ja muita maassa eläviä selkärangattomia. Tundra
Tundra on kylmyyden takia puuton ja kitukasvuinen kasvillisuusvyöhyke. Siellä kasvaa lähinnä sammalta, jäkälää, ruohoa, kukkia, pensaita ja muuta matalaa kasvillisuutta. Tundralla esiintyy myös äärimmäien harvinaista järvimuotoa, jota kutsutaan violetin värinsä vuoksi Thanos Lakeksi. Alhainen lämpötila ja lyhyt kesä estävät yleensä puiden kasvun. Mahdolliset puut kasvavat harvassa tai kitukasvuisesti. Usein tundra määritellään puurajaa kylmemmäksi alueeksi, jossa heinäkuun keskilämpötila on alle 10 °C. Tundraa on muun muassa Kanadan ja Siperian pohjoisosissa, Huippuvuorilla ja Grönlannissa. Tundralla on ympärivuotinen ikirouta. Haihtumisen vähäisyys aiheuttaa laajaa soistumista, vaikka tundralla sataa yleensä vähän. Tiibetinhanhi
Luontaisella esiintymisalueellaan tiibetinhanhi pesii korkealla vuoristojärvillä. Tiibetinvuoripeippo
Tiibetinvuoripeippo ("Leucosticte sillemi") on Tiibetin alueella tavattava varpuslintu. Laji muistuttaa ulkoisesti paljon rakkavuoripeippoa ("Leucosticte brandti"). Viime jääkauden huippukohta
Patagonian jääkenttä ulottui 41. leveysasteelle. Suuria jääkenttiä oli Tiibetissä, muttei olla varmoja siitä oliko koko Tiibet jään peitossa. Jäätä oli Baltistanissa, Ladakhissa ja Andien Altiplanossa. Monia pieniä vuoristojäätiköitä syntyi Afrikkaan, Lähi-itään ja Kaakkois-Aasiaan, nimenomaan Atlasvuorille, Balevuorille ja Uuteen Guineaan. Ob- ja Jenisei-joet olivat pysähtyneet jääkenttien takia, ja siten Siperiaan oli syntynyt valtavia jään patoamia järviä. Euroopassa, esimerkiksi Varsovan tienoilla, oli jään patoama järvi, joka syntyi kohtaan missä jää painoi mannerta alaspäin. Laajat kylmät alueet Itä-Aasiassa, Alaskassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa olivat jäättömiä, koska näillä alueilla jäätiköiden luoma korkeapaine loi kuivaa ilmaa talvella. Siperian länsituuli oli talvella kuiva ja lumisateeton. Toisaalta Tyynimeri lämmitti Itä-Siperiaa. Mutta Kamtsatkassa, missä mereltä tuli talvella kosteutta, syntyi lumen pakkautuessa suuria jäätiköitä. Tibestivuoristo
Alueella on ollut poliittisia levottomuuksia 1900-luvun alusta asti, jolloin siirtomaavallat kilpailivat Keskisen Afrikan herruudesta. Vuonna 1973 Tšadin ja Libyan välille puhkesi lähes 20 vuotta kestänyt rajakiista, joka johtui osittain rajan tuntumasta löydetystä uraanista. Konfliktin jälkeen maastoon jäi runsaasti maamiinoja ja räjähtämättömiä ammuksia, joiden vuoksi vuoristossa on edelleen vaarallista liikkua. Tiibet
Tiibet (, Wylie-translitteraatio: "Bod"; kiinaksi ) on tiibetiläisten asuttama ylänköalue Aasiassa. Tiibetiläiset puhuvat tiibetin kieltä. Buddhalaisuudella ja dalai-lamalla on keskeinen rooli tiibetiläisten identiteetissä. Tiibetin keskuskaupunki on Lhasa. Tibestivuoristo
Tibestin kallioperän vanhin kerros koostuu prekambrisesta graniitista, dioriitista ja liuskeesta ja niiden yläpuolisista sedimenttikivistä. Vanhempien kivilajien päälle on kerrostunut jähmettyneestä laavasta syntyneitä kivilajeja – basalttia, basaniittia ja dasiittia – sekä muita purkaustuotteita, kuten tefraa ja ignimbriittiä. Satelliittikuvissa vuorten laavakivet erottuvat Saharan aavikosta selvästi tummempina. Alueelta on löydetty runsaasti volframia, tinaa ja muita mineraaleja, mutta niitä ei ole ainakaan toistaiseksi hyödynnetty kaupallisesti. Etiopia
Valtio sijaitsee Itä-Afrikan hautavajoamassa ja on Afrikan korkeinta ja vuoristoisinta aluetta. Etiopian syvin alue on Danakilin syvänkö, joka on 125 metriä merenpintaa alempana, ja korkein kohta Ras Dejenin vuori (4 533 m). Kulta, platina ja kupari ovat arvokkaimpia metalleja, joita Etiopiasta on löydetty. Sijaintinsa vuoksi Etiopia on maanjäristys- ja tulivuorenpurkausherkkää aluetta. Risiinin, durran ja kahvin arvellaan kehittyneen Etiopiassa, joista jälkimmäisellä on elintärkeä rooli maan maatalouspainotteisessa kansantaloudessa, joka on kokenut takaiskuja Eritrean sodan, kuivuuden ja kahvin halvan hinnan vuoksi. Eläimistön puolesta Etiopia on ollut hyvin runsas, mutta lajirikkaus on huvennut tai kantojen koko on huvennut oleellisesti viime aikoina. Noin viisi prosenttia maan pinta-alasta on kansallispuistoa tai rauhoitettua. Simienin kansallispuisto kuuluu Unescon maailmanperintökohteiden joukkoon. Maailmanperintökohteita Etiopiassa on kahdeksan. Changtang
Changtang ("Chang Tang", "Changthang", "Pohjoinen tasanko", "Pohjois-Tiibetin tasanko", Tiibetin pinyiniksi Qangtang) on Tiibetissä oleva laaja ylätasanko. Alue sijaitsee Keski-Tiibetistä, U-Tsangista pohjoiseen. Siellä on suuri Changtangin luonnonsuojelualue. Alue on kitukasvuista. Kesät ovat alueella lämpimiä ja lyhyitä, mutta talvet kylmiä ja pitkiä. Changtangista pohjoiseen on Arjin Shanin luonnonsuojelualue. Alueella elää "changpa"-paimentolaisia. Changtangissa elää monia harvinaisia villieläimiä, muun muassa villijakkeja, chiruja ja kiangeja. Alueen asutus on pääosin sen eteläosissa. Ilmastonmuutos, ylilaidunnus, salametsästys ja muu ihmiset toiminta uhkaavat alueella eläviä villieläimiä. Luettelo maailman korkeimmista vuorista
Useimmat luettelon vuoret sijaitsevat Himalajan ja Karakorumin vuoristoissa. Kaikki maailman yli 7 000 metriä korkeat vuoret sijaitsevat Keski-Aasiassa, suorakulmiossa jota rajaavat Noshaq (7 492 m) Afganistanin ja Pakistanin rajalla lännessä, Peak Jengish Chokusu (Tomur Feng) (7 439 m) Kirgisian ja Sinkiangin rajalla pohjoisessa, Gongga Shan (Minya Konka) (7 556 m) Sichuanissa idässä ja Kabru (7 412 m) Sikkimin ja Nepalin rajalla etelässä. Erta Ale
Erta Ale on Etiopiassa sijaitseva aktiivinen kilpitulivuori. Tulivuori on 613 metriä korkea ja sen kraatterissa sijaitsee jopa kaksi aktiivista laavajärveä. Toinen laavajärvistä näytettiin elokuvassa "Titaanien taistelu" (2010). Tulivuori purkautui vuonna 2005, jolloin 250 ihmistä sai surmansa. Vuosina 2007–2008 purkaukset aiheuttivat tuhansien ihmisten evakuoinnin. Vuodesta 2010 lähtien vuori on purkautunut hiljalleen jatkuvasti. Vuoren nimi tarkoittaa afarin kielellä ’savuavaa vuorta’. Tiibetinvuoripeippo
Tiibetinvuoripeippo kuvattiin tieteelle kahdesta nykyisen Aksai Chinin alueelta, Karakorumin vuorilta syyskuussa 1929 pyydystetystä koiraspuolisesta yksilöstä. Täysikasvuinan ja nuori koiras löytyivät tasangolta 5 125 metriä merenpinnan yläpuolelta. Koska nuoren koiraan siivet eivät olleet kunnolla kehittyneet, sen arvellaan olleen peräisin lähistöllä sijainneesta pesästä. Molemmat linnut tallennettiin museonäytteiksi, mutta niiden huomattiin olevan omaa, aikaisemmin tuntematonta lajia vasta vuonna 1992. Himalaja
Ylä-Himalaja on kolmesta vuorijonosta pohjoisin ja muodostaa koko Himalajan vuoriston ”selkärangan”. Ylä-Himalaja on muodostunut graniitista ja gneissistä koostuvasta kiteisestä maankuoresta sekä vuorenhuippuja kattavista sedimenttikiven jäänteistä. Pysyvine lumineen Ylä-Himalaja on myös korkein kaikista kolmesta vuorijonosta. Suuri osa sen alueesta kohoaa yli 5 500 metrin korkeudelle merenpinnan tasosta, ja korkeimmillaan se on Nepalissa. Maailman 13 korkeimmasta vuoresta 10 kuuluu Ylä-Himalajaan. Nämä 10 vuorenhuippua ovat Nanga Parbat, Dhaulagiri I, Annapurna I, Manaslu I, Xixabangma (Gosainthan), Cho Oyu, Mount Everest, Lhotse, Makalu I, Kanchenjunga I, ja niistä jokainen kohoaa yli 8 000 metriin. Ylä-Himalajan vuoristo kulkee luoteesta kaakkoon Jammu ja Kashmirista Sikkimiin. Sikkimistä itään vuorijono jatkuu itä–länsi-suuntaisesti edelleen 420 kilometriä Bhutanin ja Intian Arunachal Pradeshin osavaltion itäosan läpi Kangtovuorelle (7 090 m), josta vuorijono taittuu kohti koillista ja päättyy Namcha Barwa -vuoren (7 782 m) luona. Ylä-Himalajan ja sen pohjoispuolella olevien vuoristojen, ylätasankojen ja painauma-alueiden välillä ei ole tarkkaa rajaa. Alueet liitetään yhteen usein nimillä Tethysin tai Tiibetin Himalaja ja Trans-Himalaja, ja ne jatkuvat Tiibetissä pitkälle pohjoiseen. Kashmirissa ja Intian Himachal Pradeshin osavaltiossa Tethysin alue on leveimmillään muodostaen Spitin painanteen ja Zaskarin vuoriston. Etelämanner
Länsi-Antarktiksella kallioperä on Australian ja Etelä-Amerikan vastaavaa muistuttavaa; siellä on paljon sekä poimuvuoristoja että tulivuoria. Korkein huippu on Mount Vinson. Tulivuorista Erebus on toimiva. Mount Vinsonin vasta 1960-luvulla selvitetty lakikorkeus on 5 139 metriä ja Erebuksen vastaavasti 3 795 metriä. Länsiosaa ja siitä pohjoiseen kurkottavaa Antarktiksen niemimaata pidetään yleisesti Etelä-Amerikan Andien jatkeena, ja onkin arveltu että se koostuisi useista vuorista, jos jää poistettaisiin sen päältä. Sierra Leonen maantiede
Sierra Leonen koillisosa on osa Guinean ylätasankoa, joka on pääosin korkeudessa merenpinnasta. Siitä nousee kuitenkin joitakin vuoristoja, kuten Loma- ja Tingivuoret. Lomavuoriin kuuluva Loma Mansa on korkea ja Sierra Leonen korkein vuori. Tingivuorten korkein huippu, Sankanbiriwa puolestaan on maan toiseksi korkein vuori. Irakin Kurdistan
Irakin Kurdistan sijaitsee maan pohjoisosassa. Se koostuu aluehallinnon päätöksen mukaisesti neljästä (Irakin aluehallinnon mukaan kolmesta) kuvernoraatista Dahuk, Erbil, Halabja ja Sulaimaniyya. Näistä Halabjan maakunta on Kurdistanin itsensä julistama maakunta (2014–). Irakin Kurdistan on vuoristoista aluetta. Vuoret ovat keskimäärin 2 400 metriä korkeita, mutta korkeimmat huiput kohoavat yli kolmeen kilometriin. Alueen läpi virtaavat Sirwan- ja Tigrisjoet sivujokineen. Lämpimimmät kuukaudet ovat heinä- ja elokuu, jolloin lämpötila on yli 40, joskus jopa 50 Celsius-astetta. Tiikeri
Taigan ja tropiikin suurten metsien lisäksi tiikeriä tavataan myös korkeiden vuoristojen rinteillä muun muassa Himalajalla. Kesäkuukausina ne saattavat kavuta jopa neljän kilometrin korkeuteen meren pinnasta. Saman rodun tiikereitä tavataan myös Kaakkois-Aasian suurella suistoalueella, Sunderbansilla, missä kasvaa paljon mangrovemetsää. Suuri alue on vuoksen aikana enimmäkseen murtoveden peitossa, mutta silti siellä elää varsin paljon tiikereitä. Kiinan maantiede
Järviä on eniten Jangtsen keski- ja alajuoksulla sekä Tiibetin ylängöllä. Monet ylänköalueen järvistä on suolaisia, kuten maan suurin järvi Qinghaijärvi. Alankoalueiden järvistä useimmat ovat puolestaan makeita, kuten Poyangjärvi, Dongtingjärvi ja Taijärvi. Tiibetin valtakunta
Tiibetin valtakunta (tiibetiksi བོད་ཆེན་པོ) hallitsi 600- ja 800-luvuilla Keski- Itä- ja Etelä-Aasiassa. Valtakunnan imperiumin perusti Songtsän Gampo vuonna 618. Gampo oli valtakunnan ensimmäinen hallitsija. Valtakunta romahti 840-luvun sisällissodan tapahtumien myötä vuonna 842. Valtakunnan viimeinen hallitsija oli Langdarma vuosina 838-842.
Viitteet Ylämongolit
Ylämongolit () tai Kökenuurin mongolit ovat Kiinan Qinghain maakunnassa asuvia mongoleja. Historiallisesti heillä oli merkittävä osa Kiinan ja Tiibetin välisissä suhteissa. Nykyisin he ovat pitkälti tiibetiläistyneet, vaikkakin mongolipiirteitä kuten mongolin kieltä onkin pyritty elvyttämään. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Qinghaissa asui yhteensä 99 815 mongolia. Ylämongoleja ei lasketa väestönlaskennoissa omaksi erilliseksi ryhmäkseen. Eritrea
Pinnanmuodollisesti Eritreaan kuuluu osia Etiopian ylängöstä ja Danakilin syvänkö, jossa lämpötila voi kohota jopa 60 celsiusasteeseen ja joka onkin maailman kuumimpia paikkoja. Muualla maassa on viileämpää ja sateisempaa. Maan syvin kohta on Afarin syvängössä sijaitseva Kululjärvi 75 metriä merenpinnan alapuolella, ja korkein huippu 3 018 metriä korkea Emba Soira. Eritrean talous on maatalousvoittoinen, ja suurin osa teollisuudesta on keskittynyt pääkaupunkiin. Taiwanin maantiede
Taiwanin keski- ja itäosia hallitsevat korkeat vuoret. Keskivuoristo (Taiwan Shan) muodostuu merenalaisen vuorijonon huipuista, joista korkein huippu on Yu Shan (3 997 metriä). Osittain saaren suurten korkeuserojen vuoksi Taiwanilla on monia erityyppisiä elinympäristöjä. Saaren länsiosissa on laaja tasanko, jossa viljellään riisiä. Puunhakkuun kannattamattomuuden vuoksi Taiwanin sisämaassa on runsaasti ainavihantia metsiä, jotka kasvavat jopa kolmen kilometrin korkeudessa. Alarinteillä kasvaa subtrooppista ainavihantaa metsää. Näiden metsien yleisiä puulajeja ovat "Castanopsis hystrix", "Cryptocarya chinensis" ja kamferipuu ("Cinnamomum camphora"). Ylärinteillä kasvaa havupuuvaltaisia metsiä, joiden lajistoon kuuluu mäntyjä ("Pinus"), kuusia ("Picea"), hemlokkeja ("Tsuga"), pihtoja ("Abies") ja valesypressejä ("Chamaecyparis"). Tiibetin autonominen alue
Etelä-Tiibetissä on ollut laajoja ja monipuolisia metsiä. Tiibetin autonominen alue onkin Kiinan suurin puutavaran lähde. Virallisten tilastojen mukaan Kiina oli hyödyntänyt Tiibetin metsiä vuoteen 1985 mennessä 54 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta. Laajoja alueita on hakattu paljaiksi, mikä on johtanut tulviin ja eroosioon. Pakolaishallitus on vaatinut Kiinaa lopettamaan metsän uudistumisen kannalta tuhoisat hakkuut välittömästi. Etu-Aasia
Etu-Aasian pohjoisosassa on laajoja vuoristoja, jotka käsittävät suurimman osan Turkin ja Iranin alueista. Turkin pohjoisosassa ovat Pontiset vuoret, eteläosassa Taurusvuoret. Molemmat ovat itä-länsi-suuntaisia, ja niiden jatkeena Iranissa ovat Elbursvuoret Kaspianmeren rannalla sekä Zagrosvuoret lähempänä Persianlahtea. Näiden pohjoispuolella ovat Kaukasusvuoret, jotka ulottuvat kapeahkona länsi-itäsuuntaisena vyöhykkeenä Mustanmeren itärannalta Kaspianmeren länsirannalle. Nämä Etu-Aasian vuoristot muodostavat keskiosan pitkästä, Keski-Euroopasta Himalajalle saakka ulottuvasta vuoristovyöhykkeestä. Ranskan maantiede
Ranskan keski- ja eteläosissa sijaitsee keskiylänkö, joka kattaa suunnilleen kuudesosan maasta. Ylänkö on korkeimmillaan 1 900 metriä korkea. Alueella on paljon graniittipaljastumia, syviä solia ja jäänteitä vanhoista tulivuorista. Ylängön korkein kohta on Puy de Sancy (1 885 metriä). Rhônen laakso erottaa keskiylängön ja Alpit. Alpit hallitsevat Kaakkois-Ranskan maisemaa, ja ovat luonnollisena rajana Italian kanssa. Ranskan korkein kohta, Mont Blanc (4 807 metriä) sijaitsee Alpeilla. Alppien pohjoispuolella on korkeat kalkkikiviset Juravuoret, jotka erottaa Sveitsin ja Ranskan.
Muita vuoristoalueita ovat Pyreneet etelässä ja metsäiset Vogeesit Reinin laakson reunalla. Kiina
Kiinan maastomuodot laskevat kolmena portaana Himalajalta merenpinnalle. Ylimpänä on maan lounaisosassa sijaitseva Tiibetin ylänkö, joka keskikorkeudeltaan on noin 4 000 metriä merenpinnan yläpuolella. Sitä ympäröivät korkeat Himalajan ja Kunlunin vuoristot, ja Himalajalla Kiinan ja Nepalin rajalla sijaitsee 8 850 metrin korkuinen, maailman korkein vuori Mount Everest. Muztagh Ata
Muztagh Ata () on 7 546 metriä korkea vuori Tiibetin ylängön pohjoisreunalla Xinjiangin itsehallinnollisella alueella Kiinassa. Muztagh Ata sijaitsee Karakorumin maantien varrella noin 24 kilometrin päässä Kiinan ja Tadžikistan väliseltä rajalta. Ensimmäinen kirjattu valloitusyritys tapahtui vuonna 1894, jolloin ruotsalainen tutkimusmatkailija Sven Hedin yritti kiivetä sen huipulle onnistumatta. Vuoren huipulle pääsi ensimmäistä kertaa onnistuneesti kiinalais-neuvostoliittolainen retkikunta vuonna 1956. Tiibetin ylänkö
Hallinnollisesti Tiibetin ylänkö ulottuu Kiinassa kuuteen maakuntatason hallintoalueseen. Tiibetin autonominen alue ja Qinghai sijaitsevat kokonaisuudessaan ylängöllä. Lisäksi Yunnanin luoteisnurkka, Setšuanin länsiosa, lounaisosia Gansun ja eteläosia Sinkiangin alueista sijoittuu ylängölle. Nepal
Nepal sijaitsee Himalajan vuoristossa Intian ja Kiinan Tiibetin välissä. Maan korkein kohta on maailman korkein vuori Mount Everest, ja yhteensä kahdeksan maailman kymmenestä korkeimmasta huipusta sijaitsee Nepalissa. Maa on vuoristoista ja kukkulaista, mutta vaihtelevaa. Maan keskiosassa on matalampi vuoristoalue, jossa sijaitsee muun muassa Kathmandun laakso, joka on Unescon maailmanperintökohde. Maan eteläosassa on Terai-alue, joka on alankoa, jossa kasvaa jopa trooppista metsää ja savannia. Eri arvioiden mukaan 16–25 % maasta on viljelykelpoista. Metsien häviäminen on vakava ongelma. Sateiden ja puunhakkuun seurauksena maanvyörymiä tapahtuu vuosittain. Tibestivuoristo
Vuoriston matalimmissa osissa vuorokauden keskimääräinen alin lämpötila on 12 celsiusastetta ja ylin 30 celsiusastetta. Ylöspäin mentäessä alin lämpötila laskee 9 asteeseen ja ylin 20 asteeseen. Korkeimmilla huipuilla lämpötila voi laskea jopa lähelle nollaa talvikuukausina. Tunisia
Tunisian maasto jakaantuu kolmeen alueeseen. Maan pohjoisosassa on kapea vuorten suojaama rannikkovyöhyke, keski- ja länsiosissa on vuoristoja, jossa sijaitsee maan korkein kohta Jabal ash Shanabi (1 544 metriä), ja eteläosassa on aroa ja aavikkoa, joka kuuluu Saharan reuna-alueisiin. Tansania
Tansanian rannikolla on pieni tasanko. Keskiosassa maata on ylätasankoa ja pohjoisessa sekä etelässä ylänköalueita 900–1500 metrin korkeudessa. Lähellä Kenian rajaa on Afrikan korkein vuori, lumihuippuinen Kilimanjaro, jonka huippu on 5 895 metriä merenpinnan yläpuolella. Kilimanjaron pohjoispuolella leviää Serengetin ylänköalue, joka ulottuu Kenian puolelle, ja on merkittävä villieläinten asuinalue, jolla on kolme kansallispuistoa. Serengetin halki kulkee Olduvain rotko osana Itä-Afrikan hautavajoamaa.