Missä nykyisessä maakunnassa Kuhmalahti sijaitsee?
Kuhmalahti
Kuhmalahti (epävirallisesti ; aiemmin suom. "Pento" ) on entinen Suomen kunta Pirkanmaan maakunnassa. Kunnassa asui lakkautushetkellä vuoden 2010 lopussa ihmistä, ja sen pinta-ala oli  km, josta  km oli vesistöjä. Väestötiheys oli asukasta/km. Kuhmalahden naapurikunnat olivat Kangasala, Kuhmoinen, Orivesi, Padasjoki ja Pälkäne. Viimeinen kunnanjohtaja oli Jarmo Kivineva.
Vartius
Vartius tai Vartius–Lyttä on Kuhmossa sijaitseva Suomen ja Venäjän välisen maantie- ja rautatieliikenteen kansainvälinen rajanylityspaikka, joka sijaitsee noin 140 kilometriä itään Kajaanista. Rajanylityspaikka on avoinna päivittäin 27.3.2016 alkaen kello 07:30-21:30. Lyttä () on Venäjän puoleisen raja-aseman nimi. Venäjän puolen ylityspaikka Lyttä on jaettu rautateitä palvelevaan (, sijainti: Kivijärven rautatieasema) ja tieliikennettä palvelevaan toimipisteeseen (). Kuhmalahti
Kuhmalahden vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1961. Arkkitehti Ernst Lohrmannin suunnittelema puinen Kuhmalahden kirkko on valmistunut vuonna 1846. Sen vieressä on Matti Åkerblomin vuonna 1782 rakentama kellotapuli. Vehkajärvellä on oma kyläkirkko 1840-luvulta.
Kuhmalahden luontoa leimaavat kaksi toisistaan poikkeavaa maisematyyppiä. Länsi- ja pohjoisosissa Längelmäveden rantoja kiertää 1–2 kilometriä leveä savinen ja tehokkaasti viljelty rantamaa, joka ulottuu kaakkoon Pohjan kylän liepeille saakka. Muutoin entisen kunnan alue on harvaan asuttua metsäseutua. Vesistöistä suurin on Längelmäveden Enonselkä, ja muista järvistä ovat suurimpia Vehkajärvi, Kuhmajärvi ja Pajulanjärvi. Kuhmalahden itäosa on Kokemäenjoen vesistön ja Päijänteen välistä vedenjakaja-aluetta. Rakenteilla olleen Kaivannon kanavan sulun rikkouduttua vuonna 1830 Längelmäveden pinta laski lähes kaksi metriä, minkä ansiosta kuhmalahtelaiset maanviljelijät saivat runsaasti lisää viljelysmaita. Hämälälä
Hämälälän pienehkö kylä sijaitsi Vuoksen länsirannalla, Rouhialan eteläpuolella ja Kaplahalan pohjoispuolella. Vuoksen vastapäisellä rannalla sijaitsi Aholan kartano. Rouhialan voimalaitos sijaitsi vajaan kilometrin päässä Vuoksen alajuoksulle päin. Hämälälän, Rouhialan ja vastarannan Aholan kartanon kohdalla Vuoksi teki jyrkän mutkan, jossa Järvenkylän suunnalta parin kilometrin matkan itä-länsi-suuntaisena tehnyt joki kääntyi jälleen virtaamaan luode-kaakko-suuntaan. Vehmaslammi (Kuhmoinen)
Vehmaslammi on Keski-Suomessa Kuhmoisissa sijaitseva lampi. Seututie 325
Seututie 325 on seututie, joka kulkee Kangasalan Huutijärveltä Kuhmoisiin. Tiellä on pituutta noin 60 kilometriä ja se yhdistää kantatien 58 kautta valtatiet 12 ja 24. Seututie 325 eli Sahalahdentie lähtee kantatieltä 58 kulkemaan Sahalahdelle ja kohti Vääksynjokea. Ennen Sahalahtea tullaan Pelisalmelle, jossa sijaitsee Matinsaaren levähdysalue. Siitä seuraava paikka on Sahalahden kirkonkylä, jossa sijaitsee Sahalahden kirkko. Sen jälkeen on matkaa jonkun verran ja tullaan Kuhmalahden keskustaan. Kun kuljetaan vähän matkaa tietä eteenpäin, saavutaan Kuhmalahden Pohjaan, joka on nykyään Kuhmalahden keskustaajama. Kun jatketaan Pohjasta, saavutaan Vehkajärven kylään. Vehkajärveltä seuraavaksi saavutaan Kuhmoisten Poikkijärvelle. Tie päättyy ja on risteys valtatielle 24. Humalisto-Satama
Humalisto-Satama on Naantalin 12. kaupunginosa keskustan kaakkoispuolella. Kaupunginosaan kuuluu Naantalin satama ja sitä ympäröivä Humaliston teollisuusalue. Teollisuusalueella sijaitsee muun muassa Nesteen Naantalin jalostamo, Fortum Power and Heat Oy:n Naantalin voimalaitos, Mobil Oil Oy Ab:n Naantalin voiteluainetehdas, Suomen Viljavan Naantalin viljasiilot, Finnfeeds Finland (Danisco), Oy FinnLink Ab:n kotipaikka ja KWH-konsernin ahtausliike Stevena Oy. Naantalin satama, joka on perustettu 1940-luvun puolessavälissä, on Suomen kolmanneksi suurin kunnallinen satama. Kuhmoisten kirkko
Kuhmoisten kirkko on rakennettu Päijät-Hämeen Kuhmoisiin vuosina 1784–1785 aikakautensa merkittävimpiin kirkonrakentajiin kuuluvan eräjärveläisen Matti Åkerblomin johtamana. Se nimettiin valmistumisaikansa hallitsijan mukaan Kustaa III:n kirkoksi. Kirkko on pohjamuodoltaan sisäviisteinen puinen ristikirkko. Suhteikkaan kirkkorakennuksen ulkoseinissä on empiretyylinen ulkovuoraus korostettuine kulmapilastereineen. Ulkovuoraus on vuodelta 1828. Paanukaton keskeltä kohoaa korkea paanupeitteinen viirintanko. Kirkon sisustaa leimaa 1930-luvulla tehty uudistus. Lahden historia
Hattujen sodan (1741–1743) jälkeen, kun Ruotsi oli menettänyt Kaakkois-Suomea Venäjälle Turun rauhassa perustettiin aluemenetysten vuoksi Kymenlaaksoon uudeksi hallintopaikaksi Degerby eli Loviisa, johon osa Uuttamaata ja Hämeen läänin eteläosa liitettiin 1747 osaksi Kymenkartanoa. Kustaa III:n aikana pyrittiin luonnonmukaisiin rajoihin, mikä tarkoitti rajanvetoa Päijänteen ja Porvoonjoen kautta. Päijänteen rannalla oleva Jalkaranta kuului Hämeen lääniin, kun taas Lahden kylän pääosa kuului Uudenmaan lääniin. 1830 läänijaossa Hollola ja Lahti sen osana liitettiin Hämeen lääniin, kun taas Heinola erotettiin Mikkelin lääniin. Kuutamalahti
Kuutamalahti () on entinen kylä ja taajama Karjalan tasavallan Suojärven piirin Porajärven kunnassa Venäjällä. Ne sijaitsevat lähellä Kuutamajärveä 30 kilometriä Porajärveltä maanteitse luoteeseen. Luistari
Luistari sijaitsee Kauttualla kantatie 43:n länsipuolella, noin kaksi kilometriä etelään Euran kirkosta. Luistarin lisäksi lähialueella sijaitsee myös toistakymmentä muuta eri-ikäistä kalmistoa ja asuinpaikkaa. Ne ovat kaikki sijoittuneet Pyhäjärven pohjoispäähän, järvestä alkunsa saavan Eurajoen rannoille. Luistari on jokilaakson kalmistoista eteläisin. Kauttuan rautakautisen kylän arvellaan sijainneen aivan Luistarin vieressä, nykyisen maantien itäpuolella olevalla pellolla. Yli tuhat vuotta asuttuna ollut kylä on autioitunut isonjaon myötä 1700-luvulla. Lähistöllä sijaitsee myös 700–800-luvuilla käytössä ollut Kauttuan linnavuori, josta oli näköyhteys Luistariin. Kuhmalahti
Kuhmalahdelle ja naapurikuntiin Kangasalle ja Pälkäneelle on perustettu Väkevä maa -taidealue, johon sisältyy useita paikkasidonnaisia ympäristö- ja veistotaiteen teoksia eri paikoilla kuntien alueella. Taidealuehanke on osa kansainvälistä Terra artis sculpture parks -kokonaisuutta. Koillis-Suomi
Koillis-Suomi koostuu Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevista Kuusamon kaupungista ja Taivalkosken kunnasta sekä Lapissa sijaitsevista Kemijärven kaupungista, Pelkosenniemen, Posion, Sallan ja Savukosken kunnista. Koillis-Suomen alue on luonut Koillis-Suomen elinkeinostrategian vuosille 2011-2015 Euroopan unionin parasta alueellista ennakointikäytäntöä ensimmäisenä elinkeinostrategian luomiseen soveltaen. Lisäksi Koillis-Suomen elinkeinostrategia on tiettävästi ensimmäinen maakuntien rajat ylittävä seudullinen elinkeinostrategia Suomessa. Elinkeinostrategian vision mukaan Koillis-Suomi on vuonna 2025 "Pohjoisen luottamuksen, luonto-osaamisen ja perheyrittäjyyden menestystarina" Elinkeinostrategia on toteutettu osana Koillis-Suomen koheesio- ja kilpailukykyohjelmaa. Koillis-Suomi toimii myös yhtenä keskeisenä porttina (mm. Sallan kansainvälinen raja-asema) merkitystään logistiikan ja energiateollisuuden keskuksena kasvattavalle Murmanskin ja Luoteis-Venäjän alueelle sekä Koillisväylälle. Lahti (Karjalan tasavalta)
Kylähallintoalue rajoittui pohjoisessa Kontupohjan piiriin, idässä Viitanan asutushallintoalueeseen, etelässä Essoilan kylähallintoalueeseen ja lännessä Suojärven piiriin. Kylähallintoalueen keskuskylä oli Säpsä. Alueen muita kyliä ovat Kudama, Lahti (30 asukasta vuonna 1996), Tšuralahti ja Tšujnavolok. Alueella on vanhoja ortodoksikirkkoja. Murtamo
Murtamo (ruotsiksi "Murdtama") on Rauman kaupungin alueella sijaitseva kylä, joka kuului Lapin kuntaan vuoteen 2009 asti. Tämä sijaitsee noin 11 kilometrin päässä kaupungin keskustasta ja se perustettiin 1300-1400-luvulla, vanhimpien säilyneiden mainintojen ollessa vuodelta 1482. Kylässä sijaitsevat esimerkiksi historiallisesti merkittävät Tuomolan kantatalo sekä Mikkilän kantatalon rakennusryhmä. Kylässä sijaitsee myös kaukalo, jonka käyttö on kuitenkin ollut valmistumisvuoden jälkeen hyvin pientä sekä ehtinyt rehevöityä. 1800-luvun alkupuolella kylä tunnettiin yleisesti venäläisten kulkukauppiaiden tukikohtana. Vehkalahti (Joensuu)
Vehkalahti on Joensuun Penttilän kaupunginosan pienalue Pyhäselän rannalla. Vehkalahti rajoittuu Penttilään ja Karjalan rataan, jonka toisella puolella on Hukanhaudan alue. Taavetti (Luumäki)
Taavetti (ruots. "Davidstad" (epävirallinen käännös), venäjäksi Давыдов) on Etelä-Karjalan maakunnassa sijaitsevan Luumäen kunnan keskustaajama. Lähimpään kaupunkiin Lappeenrantaan on matkaa 38 kilometriä. Hamina ja Kouvola ovat 50 kilometrin päässä. Kuhmalahden kirkko
Kuhmalahden kirkko on Kangasalan Kuhmalahdella sijaitseva puinen pitkäkirkko, jonka arkkitehti Ernst Lohrmann suunnitteli 1780 rakennetun ja 1848 puretun kirkon tilalle. Kirkon piirustukset laadittiin 1843 ja rakennus valmistui 1846. Kirkon pinta-ala on 336 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 400 hengelle. Molemmissa päädyissä ja toisella sivulla on matalammat osat, joissa on muun muassa sakaristo. Kirkkosalissa on kolme pylväiden erottamaa tasakattoista laivaa, pylväiden varassa olleet sivustojen lehterit purettiin 1926. Myös vaakalaudoitettuja ulkoseiniä jakavat pylväät, kaksikerroksiset ikkunat on pyöristetty yläosastaan. Kirkon kaksiosainen alttaritaulu "Ristiinnaulitseminen" ja "Lain antaminen Siinailla" on Svefildin 1795 maalaama. Kirkon 7-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas 1884, vuonna 1911 niistä tehtiin 10-äänikertaiset. Kirkkoa on korjattu 1901 ja 1926. Kirkon kaksinivelisen kellotapulin rakensi Matti Åkerblom 1780-1782. Kuumala
Kuumala on kylä Länsi-Halikossa Hajalan taajamassa. Se sijaitsee aivan rantaradan tuntumassa, ja muodostuu nykyään Kuumalan maatilasta sekä muutamasta omakotitalosta. Kylä sijaitsee metsäisen mäen itärinteellä, ja kyläalueen maasto laskee tasaisena itään Lokkilanjoen laaksoon. Karjalahti
Karjalahti on yksi Kemin kaupunginosista. Lännessä kaupunginosa rajautuu kaupungin keskustaan, idässä rajana on Perämerentie ja pohjoisessa Sauvonväylä. Karjalahti on pääosin pienteollisuusaluetta. Siellä sijaitsee myös Liikekeskus Corona Puumala
Puumala kuului alunperin Sääminkiin. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1616 ja pitäjä vuonna 1635. Keskiajalla Puumalan läpi kulki aikanaan tärkeä kauppareitti, Vanha Viipurintie. Puumalassa käytiin an liittyviä taisteluita vuonna 1788, ja Puumalan kirkko vaurioitui niissä. Puumalansalmen rannalla sijaitseva kirkonkylän satama oli 1900-luvun alusta tärkeä puutavaran tärkeän vientisatama. Kuopion ja Pietarin väliä kulkevat laivat pysähtyivät siellä. Kuhmo
Kuhmon asukasluku kasvoi nopeasti 1900-luvun alkupuoliskolla. Vuonna 1920 Kuhmon asukasluku oli lähes 7 500, mutta 1960 jo yli 14 400. 1960-luvun puolivälissä alkoi kuitenkin yli 10 vuotta kestänyt väestökadon aika, joka pudotti asukasluvun runsaaseen 13 500. Vuonna 1985 Kuhmossa oli asukkaita 13 658. Vuoteen 2011 mennessä kunnan asukasluku oli laskenut 9 422:een. Väestönkehityksen merkittävin piirre oli väestön siirtyminen maaseutukylistä keskustan tuntumaan. 1950-luvulla keskustaajamassa asui vain 1 600 henkeä ja vielä 1970 keskustaajamassa asui noin 4 500 henkeä, mutta 1983 jo 7 436 henkeä. Kaupunki Kuhmosta tuli vuonna 1986, ja tämän jälkeen se aluksi oli Suomen pinta-alaltaan suurin kaupunki. Kuhmon keskustaajama on kaupunkimainen keskus, jonka on rakennettu professori Otto-Iivari Meurmanin vuosina 1938–1940 laatiman ruutukaavan mukaan. 1980-luvulla taajamaan valmistui lukuisia uusia rakennuksia. Vaimala
Vaimala on metsäinen kylä Eurajoen eteläosassa, noin 15 kilometriä Rauman pohjoispuolella. Vaimala oli aikaisemmin maatalousvaltainen kylä, mutta nyt kukaan asukkaista ei ole päätoimisesti maanviljelijä. Vaimala kuuluu Rikantilan koulupiiriin ja kylässä on parisenkymmentä asukasta, joista osa vain kesäasukkaina. Kylä on muodostunut Kareksen tilan ympärille ja sen läpi virtaa Lapinjoki. Kylän poikki kulkee myös rautatie ja Karran pysäkiltä pääsi vielä 80-luvulla junalla Raumalle ja Peipohjaan. Kylässä toimii yritys nimeltä Vaimala Oy. Kukkarolampi (Ikaalinen)
Kukkarolampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Kukkarolampi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta. Karhunmäki
Vuoteen 2007 saakka Karhunmäen alue kuului Kukkolan tilaan. Tilan omistanut Kukkosen suku on tiettävästi viljellyt maata 1600-luvulta saakka. Kukkosen suvun tunnetuin jäsen on Antti Kukkonen, rovasti ja opetusministeri. Hänen vanhin tyttärensä, agrologi Katri Kukkonen, oli Kukkolan tilan viimeinen isäntä. Katri Kukkosen isännöidessä Kukkolan tilaa Joensuun kaupunki halusi toistuvasti ostaa Karhunmäen alueen asuinalueeksi, mutta hän kieltäytyi myymästä haluten säilyttää alueen maanviljelyskäytössä. Tämän vuoksi ja koska Katri Kukkosella ei ollut perillisiä, hän testamenttasi Kukkolan tilan Pohjois-Karjalan Maataloussäätiölle vuonna 1999. Kukkolan tilan viljely oli kuitenkin kannattamatonta, mistä johtuen Pohjois-Karjalan Maataloussäätiö päätyi myymään Karhunmäen alueen Joensuun kaupungille vuonna 2007. Axel Wilhelm Wahren
Tuon sopimuksen jäljiltä Kuhalankosken tietämillä on tänäkin päivänä mylly, jossa viljelijät voivat jauhattaa viljaansa. Käytön vähyyden vuoksi mylly ei ole enää auki säännöllisesti, vaan mylläri kutsutaan tarvittaessa paikalle matkapuhelimen välityksellä. Myllysopimuksen toinen osapuoli on nykyään kutomon kiinteistöt omistava kiinteistöyhtiö Renor Oy. Nykyinen myllyrakennus on vuodelta 1912. Kuhmalahti
Kuhmalahdelta on tehty useita kivikautisia esinelöytöjä, mutta sen aikaisia asuinpaikkoja ei ole tiedossa. Professori Väinö Voionmaa on yhdistänyt Kuhmalahden nimen Vanajassa esiintyneeseen Kuumola-nimeen ja muihin Keski-Hämeen Kuhma-nimiin. Voionmaan mukaan Kuhmalahti ja Kuhmajärvi ovat saaneet nimensä keskiajalla etelästä Aitoon Kuhmalasta. Kaikki Kuhmalahden henkikirjakylät esiintyvät vuoden 1543 maakirjassa, joten ne ovat syntyneet keskiajalla. Tuolloin mainittiin Kuhmalahdella olleen kaikkiaan 27 taloa. Pysyvä asutus on tullut Kuhmalahdelle todennäköisimmin Kangasalta ja Pälkäneeltä.
Kuhmalahti kuului alkujaan Kangasalaan, jonka kappeliseurakunnaksi se muodostettiin 1640-luvulla. Vuonna 1896 se siirrettiin Sahalahden kappeliseurakunnaksi, josta se itsenäistyi 1901. Kuhmalahden ensimmäinen kirkko rakennettiin vuoden 1640 tienoilla. Nykyinen kirkko on järjestyksessä kolmas ja se korvasi vuonna 1780 valmistuneen toisen kirkon. Kuhmalahden ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa kirkonkylässä vuonna 1883, ja seuraavaksi saatiin koulut Vehkajärvelle vuonna 1902 ja Pohjan kylään vuonna 1909. Kuhmalahden ensimmäinen vesisaha rakennettiin Vehkajärvelle jo vuonna 1812. Kuhankoski
Kuhankoski on kylä Laukaan kunnassa, noin kolmen kilometrin päässä kunnan keskustasta. Kylällä toimii Kyläseura Kuhaset ry. Trollhättan
Trollhättan on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Trollhättanin kunnan keskustaajama. Trollhättan sijaitsee Etelä-Ruotsissa Götajoen varrella Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan maakunnassa. Kaupunkitaajamassa oli vuoden 2010 lopussa 46 457 asukasta. Trollhättan on lääninsä kolmanneksi suurin taajama Göteborgin ja Boråsin jälkeen. Ennen vuoden 1998 lääniuudistusta alue kuului Älvsborgin lääniin ja oli sen toiseksi suurin taajama. Kuhmalahden vaakuna
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2011, kun Kuhmalahden kunta liitettiin osaksi Kangasalaa. Kangasala
Huutijärvelle muodostui jo satoja vuosia sitten yksi sisämaan tärkeimmistä tienristeyksistä; siellä yhtyivät harjujaksoa seurannut Hämeen ja Pohjanmaan välinen maantie ja Keski-Suomen suunnasta Längelmäveden ja Vesijärven välistä kannasta pitkin kulkenut niin sanottu Vanha Laukaantie. Myös tieyhteys Kangasalta takamaiden kautta Lempäälään on peräisin jo varmasti isovihaa edeltäneeltä ajalta; sen sijaan tie Roineen länsipuolitse Valkeakoskelle valmistui vasta vuonna 1935. Varsinkin toisen maailmansodan jälkeen liikennemäärät kasvoivat siinä määrin, että Kangasalan kirkonkylä muodostui erityisen onnettomuusherkäksi. Seututie Huutijärveltä Kuhmoisiin valmistui 1950-luvun lopulla ja tielle rakennettu Längelmäveden ylittävä Pelisalmen silta oli valmistuessaan Hämeen tiepiirin suurin. Tällöin Längelmäveden itäpuolinen Majaalahden kulmakunta pääsi viimeisenä maantieliikenteen piiriin. Ohitustie kirkonkylän eteläpuolitse valmistui 1970-luvun puolivälissä; samoihin aikoihin valmistui myös uusi tieyhteys Tampereelta Orivedelle Kangasalan pohjoispuolitse. Valtatie 3, joka kulki alun perin Kangasalan halki samaa reittiä valtatie 12:n kanssa, oli jo 1960-luvun alkupuolella siirretty kulkemaan Sääksmäen kautta. Lammakot (Kuhmoinen)
Lammakot on Keski-Suomessa Kuhmoisissa sijaitseva lampi. Kalkalahti
Kalkalahti () on kylä Karjalan tasavallan Kemin piirin Kuuseman kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmereen laskevan Kalkajoen suussa 50 kilometriä Kuusemasta linnuntietä pohjoiseen. Kylässä on 45 asukasta (vuonna 2013). Kuhmalahti
Kuhmalahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla makea limppu "varikoinen" sekä rasvaisesta sianlihasta tehty "kastettava", johon leipäpaloja kastetaan. Kuhmajärvi
Kuhmajärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Vedentaustassa ja hieman myös Pajulassa sijaitseva järvi. Iivantiira (järvi)
Iivantiira on keskikokoinen järvi Oulujoki-päävesistössä. Se sijaitsee Kuhmon kunnassa ja Kainuun maakunnassa. Sen vedet laskevat etelään Lentua-järveen. Kuhmon pohjoisosasta Änättijärvestä alkava vesiretkeilyreitti eli "Tervareitti" kulkee Iivantiirasta Lentiiran, Lentuan ja Lammasjärven kautta Kuhmon keskustaan. Iivantiira on kapea ja sokkeloinen vesialue, joka katsotaan yhdeksi järveksi sen itäpuolella olevan Juttuajärven kanssa. Niitä yhdistää Hoikka-niminen salmi ja niiden pinnankorkeus on sama. Lappi
Venäjän Lappi vastaa Murmanskin aluetta. Luonnonmaantieteessä aluetta kutsutaan Kuolan niemimaaksi. Historiallisesti Murmanskin alue vastaa Venäjän keisarikunnan Arkangelin kuvernementtiin kuulunutta Kuolan kihlakuntaa. Kantalahden piiri kuului aikaisemmin nykyistä Karjalan tasavaltaa vastanneeseen hallinnolliseen alueeseen, mutta liitettiin sittemmin osaksi Murmanskin aluetta. Venäjän Lappiin kuuluvat myös Suomen Neuvostoliitolle toisen maailmansodan jälkeen luovuttama Petsamo, Inarin kunnasta myyty Jäniskosken–Niskakosken alue ja Sallan–Kuusamon alueen pohjoisosa. Kymenlaakson Sähkö
Kymi kuuluu nykyisin Kotkaan, Anjala, Elimäki ja Sippola Kouvolaan, Vehkalahti Haminaan, Liljendal, Pernaja j ja Ruotsinpyhtää Loviisaan, Artjärvi Orimattilaan. Herralahti
Herralahti (, aikoinaan myös "Kungsviken", "Kronoviken" ja "Fiskviken") on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee keskustan itäpuolella. Kuohatti
Kuohatti on noin 230 asukkaan kylä Nurmeksessa. Se sijaitsee Kuohattijärven ympäristössä. Kylän keskus sijaitsee noin 19 kilometrin päässä Nurmeksen keskustasta. Lammainen
Lammainen on Nakkilassa sijaitseva kylä, joka on yhdystie 2453:n varrella noin kuusi kilometriä kunnan keskustaajaman kaakkoispuolella. Se sijaitsee Kokemäenjoen etelärannalla aivan Nakkilan ja Harjavallan rajalla. Idässä kylä rajoittuu Harjavallan Torttilan kaupunginosaan. Lammaisissa toimii vuonna 1938 valmistunut Harjavallan voimalaitos. Sen pato on suurimmaksi osaksi Harjavallan puolella, mutta varsinainen voimalaitosrakennus sijaitsee Lammaisissa. Lisäksi alueella on Empowerin ja Pohjolan Voiman toimitiloja. Kantalahti (kaupunki)
1920–1930-luvuilla Kantalahdesta kehittyi huomattava kalastustaajama. Sen satamaa laajennettiin ja Nivajoelle rakennettiin vuosina 1930–1934 Kuolan niemimaan ensimmäinen vesivoimala. Kantalahti sai kaupunginoikeudet huhtikuussa 1938. Saman vuoden toukokuussa Kantalahden piiri siirrettiin Karjalan ASNT:n yhteydestä osaksi Murmanskin aluetta. Vehkalahti
Myös maallisen hallinnon rajat muuttuivat usein. 1560-luvulta lähtien Vehkalahti oli osa Kymenkartanon läänin voutikuntaa, joka muuttui vuonna 1634 kihlakunnaksi. Vuosina 1634–1721 pitäjä kuului Viipurin ja Savonlinnan lääniin. Isonvihan jälkeen 1721–1743 Vehkalahti kuului Savonlinnan ja Kymenkartanon lääniin ja sen jälkeen Viipurin kuvernementtiin. Vuonna 1812 Vehkalahti liitettiin Viipurin lääniin. Vuosina 1946–1997 se kuului Kymen lääniin ja sen jälkeen vuoteen 2009 asti Etelä-Suomen lääniin. Päijät-Hämeen maakunta
Tällä hetkellä Päijät-Hämeeseen kuuluu yhdeksän kuntaa, joista Lahti, Heinola ja Orimattila ovat kaupunkeja. Alueella on tehty neljä kuntaliitosta: Heinolan maalaiskunta on liitetty Heinolaan, Artjärvi Orimattilaan, Nastola Lahteen ja Hämeenkoski Hollolaan. Aiemmin myös Kuhmoinen kuului Päijät-Hämeeseen, mutta nykyään se kuuluu Keski-Suomeen. Puhelinluetteloiden aluejaossa Kuhmoinen kuului Päijät-Hämeeseen. Hamala
Hamala () on entinen kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Laukaansuun kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Kurkolanniemen keskellä Valkeajärven lounaispuolella Kuhasalo
Kuhasalo on entinen saari Pyhäselällä, aivan Pielisjoen suulla Joensuussa. Se tunnetaan myös Kukkosensaarena siellä sijainneen Kukkosen maatilan mukaan. Kuhasalo on vanhoissa kartoissa saari, mutta sittemmin maan nousu on saanut aikaan kannaksen saaren ja mantereen välille, joten nykyisin Kuhasalo on niemi. Kantalahti (kaupunki)
Kantalahti eli Kannanlahti () on kaupunki, kaupunkikunta ja Kantalahden piirin hallinnollinen keskus Murmanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Kantalahteen laskevan Nivajoen suussa 276 kilometriä Murmanskista etelään. Kaupungissa on 36 100 ja kunnassa 39 300 asukasta (vuonna 2012). Kontiolahti
Kontiolahti (epäv. ) on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Karjalan maakunnassa. Kunnassa asuu henkilöä, ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on vesistöjä. Väestötiheys on asukasta/km². Valtatie 6 kulkee Kontiolahden kuntakeskuksen kautta, josta on sitä pitkin naapurikaupunki Joensuuhun matkaa noin 20 kilometriä. Kontiolahti on jo usean vuoden ajan ollut asukaslukuunsa nähden väestöltään yksi Pohjois-Karjalan ja koko Itä-Suomen nopeimmin kasvavia kuntia. Kasvua selittää pitkälti Joensuun kaupungin läheisyys ja sijainti päätien varrella. Kuhmalahti
Vuoden 2011 alusta Kuhmalahti liittyi Kangasalaan. Kuhmalahden kunnanvaltuusto hyväksyi liittymisen 4.2.2010 äänin 13–4. Kuumola
Hausjärven kunnan Karhin kylän Kuumola esiintyy aikakirjoissa vuonna 1527, jolloin kuningas Kustaa Vaasa lahjoitti sen Björn Klaunpoika Lejon'ille ikuisella rälssioikeudella ja verovapaudella. Talo sijaitsee entisen Vanajasta etelään johtavan päätien varressa. Nykyinen Kuumolan omistajasuku tulee Mäntsälän Olkisten kylän Ylöstalosta ja suku on omistanut tilan vuodesta 1812. Talo on sijainnut sopivahkon ratsastusmatkan päässä Riihimäen kasarmeilta ja toiminut tsaarinajan upseerien hevosten juotto- ja lepopaikkana. Antti Aleksanterinpoika Ylöstalo Mäntsälän Olkisten kylästä muutti Karhin Kuumolaan vuoden 1812 tienoilla. Vuonna 1789 annetun yhdistys- ja vakuuskirjan nojalla myös talonpoikaissääty sai oikeuden omistaa rälssimaata. Olkisten Ylöstalo ja Alastalo olivat ensimmäiset ja ainoat Ruotsin vallan aikana ei-säätyläisille myydyt rälssitilat Mäntsälässä. Tiettyjen omistusvaihdosten jälkeen Olkisiin muodostuikin vanhan rälssimaalle Olkisten kartano, veljesten Antti ja Johan Aleksanterinpoika Ylöstalon muutettua sieltä Karhin Kuumolaan. Itä-Karjala
Joskus Itä-Karjalaa kutsutaan Venäjän Karjalaksi, mutta useimmiten tällä termillä viitataan nykyisin Karjalan tasavaltaan tai sitten kaikkiin Venäjälle nykyisin kuuluviin Karjalan alueisiin. Suomen toisen maailmansodan yhteydessä luovuttamat Laatokan Karjala ja Sallan–Kuusamon alueen eteläosa eivät ole Itä-Karjalaa, vaikka nykyisin kuuluvatkin Karjalan tasavaltaan. Eräät Itä-Karjalan osat taas jäävät Karjalan tasavallan ulkopuolelle. Pohjoisin Viena, suunnilleen entiset Kantalahden ja Koudan kunnat, liitettiin 1930-luvun lopulla Murmanskin alueeseen. Syväriin rajoittuva Itä-Karjalan eteläisin osa puolestaan kuuluu Leningradin alueeseen. Murmanskin alue
Ennen alueen merkityksen huomattavaa lisääntymistä, Kuolan niemimaa kuului Venäjän Arkangelin kuvernementtiin. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Kuolanvuonon jäätymättömän sataman merkitys Venäjälle kasvoi. Alueelle johtavaa Muurmannin rataa ryhdyttiin rakentamaan 1915 ja seuraavana vuonna vuonon rannalle perustettiin kaupunki nimeltä Romanov-na-Murmane (nykyinen Murmansk). Vuonna 1918 kaupungissa puhkesi bolševikkivallankumous, jonka ”valkoiset” joukot tukahduttivat. Vuosina 1918–20 alue oli Ison-Britannian miehittämä ("katso Pohjois-Venäjän interventio"). Toisen maailmansodan aikana saksalaiset valloittivat alueen läntisimmän osan (Operaatio Hopeakettu), mutta eivät onnistuneet valtaamaan Murmanskia eivätkä Muurmannin rataa, jotka olivat Neuvostoliitolle tärkeä huoltoreitti. Talvisodan jälkeen Suomen luovuttama Kalastajansaarennon länsiosa liitettiin Murmanskin alueeseen ja jatkosodan jälkeen kävi samoin koko Petsamolle. Toisen maailmansodan jälkeen Kantalahden piiri ja siihen liitetty osa Suomen luovuttamaa Sallan-Kuusamon aluetta liitettiin Murmanskin alueeseen. Rautalahti
Rautalahti () on kylä Karjalan tasavallan Pitkärannan piirin Harlun kunnassa. Se sijaitsee Laatokan pohjoisrannalla kahdeksan kilometriä maanteitse Harlun taajamasta lounaaseen. Kylässä on 388 asukasta (vuonna 2012). Kuhankuono
Kuhankuono on Varsinais-Suomessa sijaitseva seitsemän kunnan rajapaikka. Kivelle rajoittuvat myötäpäivään lueteltuina Nousiaisten, Mynämäen, Pöytyän, Auran, Turun, Ruskon ja Maskun kunnat, joista Maskun osuus on muusta kunnasta erillinen eksklaavi. Se on myös Kurjenrahkan kansallispuiston tunnetuin nähtävyys. Puistoa sivuavalta seututie 204:ltä on kivelle matkaa noin kilometri. Vehkalahti
Vehkalahti () on Kymenlaaksossa Suomenlahden rannikolla sijainnut entinen Suomen kunta, joka liittyi vuoden 2003 alussa yhteen Haminan kaupungin kanssa. Haminan kaupunki muodostettiin aikanaan Vehkalahden vanhasta kirkkopitäjästä. Kuntaliitoksessa syntynyt kaupunki säilytti Haminan nimen ja Vehkalahden vanhan vaakunan. Juuri ennen liitosta kunnassa oli 11 970 asukasta (31.12.2002). Vehkalahden harmaakivikirkko on 1400-luvulta. Vehkalahden alueen suurimmat taajamat ovat Summa, Husula, Neuvoton ja Pyhältö. Uudessa-Summassa oli Stora Enson Summan paperitehdas. Keski-Suomen maakunta
Keski-Suomen museo perustettiin vuonna 1931 voimakkaan maakunta-aatteen siivittämänä. Vasta Keski-Suomen läänin aloittaessa toimintansa 1. maaliskuuta 1960 Keski-Suomesta tuli täysin selvärajainen maakunta. Keski-Suomen maakunnalla tarkoitettiin ensin koko läänin aluetta. Myöhemmin, kun Kuhmoisten kunta oli liitetty Keski-Suomen lääniin, sanottiin, että Keski-Suomen maakunta käsittää Keski-Suomen läänin lukuun ottamatta Kuhmoisten kuntaa. Nykyinen Keski-Suomen maakunta on suurempi kuin Keski-Suomen läänin aikainen Keski-Suomen maakunta, koska nyt myös Kuhmoinen kuuluu Keski-Suomen maakuntaan ja sitä paitsi Jämsään on liitetty Kuorevesi ja osa Längelmäestä, jotka kuuluivat sitä ennen Pirkanmaahan. Kuhmujäkälä
Kuhmujäkälä ("Lasallia pustulata") on isokokoiseksi kasvava lehtimäinen jäkälä. Se kuuluu kuhmujäkälien sukuun. Kuhmujäkälän kilpimäiset sekovarret muodostavat usein laajoja tiheitä ryhmiä. Jäkälän yläpintaa peitää suuret rakkulamaiset pullistumat ja ryhmittäin tummat ja haarovat isidiot. Yläpinnan väri vaihtelee harmaanruskeasta harmaaseen ja tummanruskeaan, kuivana vaaleampi. Alapinta on harmaanruskea tai mustanruskea ja syvien kuoppien kuvioima. Kuhmujäkälää esiintyy Suomessa etelärannikolta Keski-Suomeen asti. Se kasvaa ainakin ajoittain kosteilla jyrkänteillä ja saariston rantakallioilla. Mutaset
Mutaset Mutaisenlammi on Keski-Suomessa Kuhmoisissa sijaitseva lampi. Ruhkalammi
Ruhkalammi on Keski-Suomessa Kuhmoisissa sijaitseva lampi. Vehmassalo
Vehmassalo oli Suomessa suuren kuntauudistuksen aikana Turun ja Porin lääniin muodostettavaksi ehdotettu kunta. Kunta olisi muodostettu yhdistämällä aiemmat Kustavin, Lokalahden, Taivassalon ja Vehmaan kunnat ja sen kuntakeskuksena olisi toiminut Taivassalon kirkonkylä. Tällaista ratkaisua esitettiin lääninhallituksen alustavassa, lääninhallituksen lopullisessa ja kuntauudistuksen neuvottelukunnan ehdotuksessa. Antamissaan lausunnoissa Kustavi, Lokalahti, Vehmaa ja sisäministeriö vastustivat kunnan muodostamista. Yläinen-Lortikka
Yläinen-Lortikka on Keski-Suomessa Kuhmoisissa sijaitseva lampi. Vähä Hankalammi
Vähä Hankalammi on Keski-Suomessa Kuhmoisissa sijaitseva lampi. Ämmälä
Ämmälä on Orimattilan Pennalan luoteispuolella ja Kujalan kaakkoispuolella oleva Lahden kaupunginosa. Alue on harvaan asuttua ja pientalovaltaista. Uusi asutus keskittyy entisen Lahti-Orimattilatien varrelle Orimattilan ja Lahden rajan tuntumaan. Ämmälän itäosassa kulki kapearaiteinen Loviisa–Vesijärven rautatie, joka levennettiin 1960 1524 mm:n levyiseksi Lahti–Loviisa -rautatieksi. Kuhmoinen
Päijänteen rannalla sijaitseva Kuhmoinen kuuluu Jämsän seutukuntaan, ja se on Keski-Suomen maakunnan eteläisin kunta. Kuhmoisten naapurikuntia ovat Jämsä, Kangasala, Luhanka, Orivesi, Padasjoki ja Sysmä. Sammatti
Sammatti on Uudenmaan maakunnassa sijaitseva Suomen entinen kunta. Sammatti yhdistyi vuoden 2009 alussa Lohjan kaupunkiin kunnanvaltuuston 27. elokuuta 2007 tekemän yksimielisen päätöksen nojalla. Sammatin naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Karjalohja, Lohja, Nummi-Pusula ja Suomusjärvi. Nykyään Sammatin kirkonkylä on yksi Lohjan taajamista ja Sammatin kaavoitetut alueet muodostavat Lohjan 101. kaupunginosan. Kunta oli yksikielisesti suomenkielinen. Kuhmo
Suomen tultua liitetyksi Venäjään sen suuriruhtinaskuntana 1809 Kuhmo tuli vilkkaaksi vienankarjalaisten laukkukauppiaiden kauppa ja kulkupaikaksi. Tälle kaudelle osuvat myös Elias Lönnrotin Kuhmon kautta Karjalaan suuntautunet runonkeruumatkat 1830- ja 1840-luvuilla. Lönnrot myös viimeisteli Kalevala-tekstejään vuoden 1834 loppusyksyllä asuessaan piirilääkärin rokotusmatkallaan Kuhmossa kirkon pihapiirissä olevassa Högmannin mökissä. Vuosisadan loppupuolella muiden muassa Akseli Gallen-Kallela ja Louis Sparre liittivät Kuhmon karelianismiin. Gallen-Kallela suuntasi häämatkansa kesällä 1890 Kuhmoon asustaen Lapinsalmen torpassa, jonka maisemissa Gallen-Kallela maalasi myös useita taulujaan. Näkymä Lapinsalmelta Lentualle oli mallina Gallen-Kallelan Aino-Triptyykin keskimmäisen kuvan taustamaisemalle. Seurueeseen liittyneen Louis Sparren kanssa nuoripari teki kaksi Kalevala-löytöretkeä Venäjän puolelle rajaa, jonne Louis Sparre matkasi vielä 1892 Emil Wikströmin kanssa. Jukkolahti
Jukkolahti (; ) on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Voijärven (ven. "Maslozero") etelärannalla 28 kilometriä Paateneesta luoteeseen. Kylässä ei ole vakituista asutusta (vuonna 2012). Kymenlaakson maakunta
1600-luvulla nykyisen Kymenlaakson alue kuului silloiseen Viipurin ja Savonlinnan lääniin. Suuren Pohjan sodan jälkeen Uudenkaupungin rauhassa 1721 suuri osa tästä läänistä joutui Venäjälle. Läänin Ruotsille jääneestä osasta muodostettiin yhdessä Käkisalmen läänin rippeiden kanssa Savonlinnan ja Kymenkartanon lääni, johon kuuluivat nykyisen Kymenlaakson lisäksi suunnilleen nykyiset Etelä- ja Pohjois-Savo, Etelä- ja Pohjois-Karjala sekä osa Itä-Uuttamaata. Läänin hallintokeskuksena toimi Lappeenranta. Hattujen sodan jälkeen Turun rauhassa 1743 valtakunnanraja siirrettiin Kymijokeen, ja sen suistoalueella raja kulki joen läntisintä haaraa myöten. Pohjoisempana raja kulki Kymijoesta Mäntyharjun reittiä pitkin itään ja edelleen Saimaan poikki. Savonlinnan ja Kymenkartanon läänin jäljelle jääneistä osista tuli nyt Kymenkartanon ja Savon lääni. Läänin hallintokeskus siirrettiin Loviisaan. Vuonna 1775 Kymenkartanon ja Savon lääni jaettiin kahtia. Sen pohjoisosasta (Pohjois-Savo ja Pohjois-Karjala) muodostettiin Savon ja Karjalan lääni ja eteläosasta (pääosa Etelä-Savoa ja Kymijoen länsirantaa myötäillyt maakaistale) tuli Kymenkartanon lääni. Kymenkartanon läänin hallintokeskukseksi tuli Heinola. Päijät-Hämeen maakunta
Päijät-Häme () on Suomen maakunta Etelä-Suomessa, ja se käsittää historiallisen Hämeen maakunnan itäosan. Sitä ympäröivät Uusimaa etelässä, Kanta-Häme lännessä, Pirkanmaa luoteessa, Keski-Suomi pohjoisessa, Etelä-Savo koillisessa ja Kymenlaakso idässä. Maakuntaan kuuluu yhdeksän kuntaa. Päijät-Hämeessä sijaitsevat Päijänteen eteläpää ja Vesijärvi. Vellamo on Päijät-Hämeen maakuntaliiton symboli. Kuhmoinen siirtyi osaksi entistä Keski-Suomen lääniä, nykyiseen Keski-Suomen maakuntaan vuonna 1974. Kuhmoisten rata
Kuhmoisten rata oli 1930-luvulla esillä ollut rautatiehanke, jonka tarkoituksena oli yhdistää Kuhmoinen Suomen rataverkkoon. Rata olisi haarautunut Oriveden rautatieasemalta Tampere–Haapamäki-radan varrelta. Kuolan niemimaa
Kuolan niemimaa (; ja turjansaameksi "Guoládat") sijaitsee Luoteis-Venäjällä. Niemimaan pohjoispuolella on Barentsinmeri, etelä- ja itäpuolella Vienanmeri. Hallinnollisesti Kuolan niemimaa kuuluu Murmanskin alueeseen, jonka pääosan se muodostaa. Lahti
Kisapuiston kentällä pelattiin heinäkuussa 1952 Helsingin olympialaisten jalkapallon alkusarjan otteluita ja yksi välieräottelu. Jukolan viesti kilpailtiin Lahden Arkiomaassa vuonna 1954.Lahti sijaitsee keskeisesti Etelä-Suomessa. Kaupunki sijaitsee melko lähellä Suomen väestöllistä keskipistettä eli kohtaa, johon kaikilla suomalaisilla on keskimäärin lyhin matka. Lahti on maanteiden ja rautateiden risteämiskohta, ja liikenneyhteydet ovat hyvät ja nopeat joka suuntaan. Uhtua
Uhtua eli Kalevala (, vuoteen 1963 asti Ухта, "Uhta") on kaupunkikunta ja kaupunkimainen taajama Keski-Kuittijärven pohjoisrannalla Karjalan tasavallassa Venäjällä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Uhtuan taajamassa asui 4 529 ihmistä ja koko kaupunkikunnassa maaseutuväestö mukaan lukien 4 840. Salakkalammi
Salakkalammi on Keski-Suomessa Kuhmoisissa sijaitseva lampi. Lahti
Lahti () on Suomen kaupunki ja Päijät-Hämeen maakuntakeskus, joka sijaitsee Vesijärven etelärannalla Päijät-Hämeen maakunnassa. Raahe
Pienen Kumpeleen eteläpuolella on maankohoamisen vuoksi niemeksi muuttunut Lapaluoto. Isoimpia lahtia ovat Kuljunlahti, lähes järveksi kuroutunut Siniluodonlahti ja Tammilahti sekä avara Kultalanlahti. Maankohoaminen muuttaa jatkuvasti rannikon muotoa ja saaristoa. Useita saaria kohoaa, vanhat väylät madaltuvat ja saaret muuttuvat niemiksi. Raahe perustettiin aikanaan Kaupunginlahteen pistävälle niemelle. Noihin aikoihin meri oli rantaan saakka niin syvä, että suuretkin laivat saattoi esteettä purjehtia Kauppatorin rantaan. Merenpohjan kohoaminen ja pohjan liettyminen ovat muuttaneet kulkureittejä. Vielä 1800-luvun puolivälissä voitiin soutaa Pitkäkarin ja mannermaan välitse Härkäsalmea myöten Pattijoen suulle. Samoin raskailla proomuilla kuljettiin nykyään umpeen kasvaneen Mustan ja Maa-Fantin välisestä salmesta. Kaupunginlahtikin on matala, liettynyt ja maatumaisillaan. Kuhmo
Kuhmon kaakkoisosassa valtakunnan rajalla sijaitsee vuonna 1956 perustettu Ulvinsalon luonnonpuisto. Kunnan alue kuuluu pääosin Oulujoen vesialueeseen, mutta kunnan kaakkoiskulmassa oleva Jonkerinjärvi laskee Jongunjokea myöten Lieksan puolelle Vuoksen vesistöön. Vehkalahti
Vehkalahtea luonnehtivat muun muassa rapakivikalliot ja lukuisat saaret. Useimmat Vehkalahden kivikautiset löydöt ajoittuvat 5 500–4 000 vuoden taakse. Myös pronssi- ja rautakautisia löytöjä on tehty. Pysyvä asutus muodostui 1100–1200-luvulla. Ensi kerran Vehkalahti mainitaan asiakirjoissa vuonna 1336. Vehkalahdella oli olettavasti kirkko jo vuonna 1396, mutta seurakunta itsenäistyi 1427 ja nykyinen Marian kirkko on peräisin 1400-luvulta. Suur-Vehkalahden pitäjä käsitti keskiajalla lähes koko nykyisen Kymenlaakson. Kirkonkylä erotettiin Haminan kaupungiksi (aluksi nimeltään Vehkalahden Uusikaupunki/Veckelax Nystad) vuonna 1653. Raja-alueena Vehkalahti joutui usein sodan jalkoihin 1500–1700-luvuilla. Käsityöläisammatteihin, jotka olivat arvostettuja, kuului muun muassa summalaisten veneenveistotaito. Lahti (Karjalan tasavalta)
Lahti () on kylä ja entinen kylähallintoalue Säämäjärven koillisrannalla Prääsän piirin pohjoisosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä. Kylähallintoalue yhdistettiin Jessoilan maalaiskuntaan vuonna 2006. Kuhmolainen
Kuhmolainen on vuonna 1959 perustettu Kuhmossa kahdesti viikossa (tiistaisin ja perjantaisin) ilmestyvä sitoutumaton paikallislehti. Kuhmolainen ilmestyy painetun lehden ohella digilehtenä, joka sisältää videoita ja lisäkuvia. Näiden lisäksi Kuhmolainen julkaisee säännöllisesti verkkolehteä. Kuhmoinen
Kuhmoisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla liha-perunakeitto, suolasärjet ja perunalimppu, uunipuuro, "penkkivelli" eli perunajauhosta tehty mutti sekä keitetty ja paistettu kaurapuuro.Kuhmoisten kirkonmäki, Kuhmoisten sahan lahti ja Päijälän raittikylä ovat valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristöjä (RKY).Kunta sijaitsee valtatie 24:n varrella. Suoria linja-autoyhteyksiä kulkee Helsinkiin, Jyväskylään ja Tampereelle. Kesäisin liikennöi sisävesilaivoja Kuhmoisten, Kelventeen, Virmailan ja Padasjoen kirkonkylän välillä. Salminkallion kalliomaalaus
Salminkallion kalliomaalaus sijaitsee Pirkanmaalla Pälkäneellä Luopioisissa Mustilahden kylässä Kukkian pohjoisosassa olevan niemen kapeikossa, jota kutsutaan Kuivassalmeksi. Maalausalue on pari metriä leveä ja sijaitsee rantamökin pihapiirissä. Maalauksessa on 6−10 merkkiä ja loput kuvioista ovat puuroutuneet sotkuksi. Häme
Häme () on pääosin eteläisessä Suomessa sijaitseva Suomen historiallinen maakunta. Hallinnollisena alueena se käsitti nykyiset Kanta-Hämeen, Päijät-Hämeen ja valtaosan Keski-Suomesta sekä pohjoisen Kymenlaakson, eteläisimmän Pirkanmaan, läntisimmän Pohjois-Savon, lounaisimman Etelä-Savon ja Varsinais-Suomesta Someron. Eräiden lähteiden mukaan myös Satakunta ja Uusimaa olisi aikoinaan luettu osaksi Hämettä, joka olisi ulottunut "suolamerestä suolamereen" eli Suomenlahdelta Pohjanlahdelle Varsinais-Suomen ympärillä. Kuhmalahden kotiseutumuseo
Kuhmalahden kotiseutumuseo sijaitsee Kangasalan kaupungissa, Kuhmalahden kirkonkylässä noin 45 kilometriä Tampereelta itään. Kuhmalahti
Haapasaari, Iso Pento, Kivisalmi, Pajula (Pajulahti), Pohja, Tervaniemi, Vehkajärvi, Vehkapuntari, Vähä Pento. Kuhaniemi
Kuhaniemi on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Kuhaniemi sijaitsee lähellä Laukaan kirkonkylää Saraaveden toisella puolen. Kylän läheltä järven vastarannalla lähinnä Laukkavirran kylän alueelta löytyvät Saraakallion kivikautiset kalliomaalaukset. Kylässä vaikutti aikoinaan Laukaassa hyvin tunnettu kansanparantaja ja velho nimeltä Kuuvalon Jussi. Neste Rally Finlandin Laukaan erikoiskokeen nimellä ajetun pikataipaleen toinen pää oli Kuhaniemessä ja toinen Vuonteella. Käärmelahti
Käärmelahti (virallinen nimi Käärmetlahti) on maarekisterikylä ja taajama Kuopiossa entisen Maaningan kunnan alueella, Pohjois-Savossa. Paikkakunta sijaitsee Pienen Ruokoveden itärannalla kantatie 77:n eteläpuolella Maaningan kirkonkylältä kaakkoon. Käärmelahden taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 363 asukasta. Kuhmoinen
Kuhmoisten halki kulki pitkään valtatie 4, kunnes se siirrettiin kulkemaan Päijänteen itäpuolitse 1990-luvulla. Tällöin valtatien numeroksi muutettiin 24. Tieltä erkanee seututie 325 länteen Tampereen suuntaan. Kymi
Kymi () on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Kymenlaakson maakunnassa Suomenlahden rannikolla. Kymiin eri aikoina kuuluneet alueet kuuluvat nykyisin pääosin Kotkan kaupunkiin, joka on alun perin erotettu Kymistä. Kunnan keskusta ja kirkonkylä oli Helilä, josta kehittyi myöhemmin myös Karhulan kauppalan keskusta. Vammala
Vammala oli Pirkanmaan maakunnassa sijaitseva Suomen kaupunki. 
Se oli itsenäinen kunta vuoden 2009 alkuun saakka, jolloin siitä muodostettiin yhdessä Mouhijärven ja Äetsän kanssa Sastamalan kaupunki. Vammalan keskustaajama on nykyään Sastamalan kaupungin keskustaajama. Kuohenmaa
Kuohenmaa on Kangasalan osa-alue, joka sijaitsee Kangasalla seututie 310 varrella lähellä Valkeakosken rajaa. Kuohenmaasta on matkaa Kangasalan keskustaan noin 20 kilometriä ja Valkeakosken keskustaan noin 15 kilometriä. Kuohenmaassa on lähes 200 asukasta. Kylälle on muuttanut paljon nuoria lapsiperheitä. Vakituisia asuntoja on hiukan alle 70. Kuohenmaalla toimii Kangasalan Kisan Kuohenmaan-Haapaniemen alaosasto, Kuohenmaan kyläyhdistys sekä Etelä-Kangasalan metsästysseura. Kuohenmaa valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi 2015. Kuohenmaalla on paljon kylätoimintaa ja talkootyötä. Kuohenmaalla sijaitsee Kuohenmaan vanha kyläkoulu, tanssilava ja Rissan laavu ja veneranta. Jumalniemi
Jumalniemi on Kotkan kaupunginosa. Kaupunginosa sijaitsee Kolkansaaren eteläosassa, rajoittuen pohjoisessa valtatiehen 7. Alue kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976. Karhulan kauppalan aikana alue kuului Kyminsuun kauppalanosaan. Kuusankoski
1800-luvun lopulla teollistumiskehitys Suomessa lähti käyntiin ja rautateiden rakentaminen alkoi. Vuonna 1870 avattiin Riihimäki–Pietari-rautatie ja vuonna 1889 Kouvola–Kuopio-rautatie, jotka kummatkin sivusivat Kuusankosken aluetta. Tällöin havaittiin alueen koskien teollisuudelle tarjoamat mahdollisuudet. Vuonna 1872 Kymijoen Kuusankoskeen perustettiin selluloosa- ja paperitehdas ja vuonna 1897 rakennettiin saman alan tehdas ylemmäs Voikkaankoskeen. Vuonna 1904 Kuusaansaaren paperitehdas, Kymintehdas ja Voikkaan paperitehdas yhdistyivät Kymin Osakeyhtiöksi. Tehdas on nykyiseltä nimeltään UPM/ Kymin paperitehdas ja sen on omistanut vuodesta 1996 alkaen UPM-Kymmene Oy. Kuhmalahti
Kuhmalahden liikenteellinen sijainti oli varsin syrjäinen, kunnes kunnan kautta kulkeva seututie 325 Kangasalan Huutijärveltä Kuhmoisiin valmistui 1950-luvun lopulla. Tie yhtyy Huutijärvellä Tampereen ja Lahden väliseen valtatiehen 12 ja Kuhmoisissa Lahden ja Jämsän väliseen valtatiehen 24 (aikaisemmin valtatie 4). Kuhmalahdelta on matkaa Kangasalle 30 kilometriä, Tampereelle 45 kilometriä, Jämsään 75 kilometriä ja Lahteen 100 kilometriä. Lähin rautatieasema on Orivedellä, jonne on matkaa 25 kilometriä. Ahvenlammi (Kuhmoinen)
Ahvenlammi on Keski-Suomessa Kuhmoisissa sijaitseva lampi. Sammakkalahti (Kokemäki)
Sammakkalahti on Satakunnassa Kokemäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Sääksjärven alueeseen". Pohjaslahti
Pohjaslahti sijaitsee Pohjois-Pirkanmaalla Tarjanneveden rantamilla. Luonnonkauniilla Pohjaslahdella sijaitsee Hämeen kauneimmaksi maisemaksi mainittu Salussärkkä sekä Rantalansärkkä. Pohjaslahden asuttaminen 1500-luvulla perustuu kuningas Kustaa Vaasan savolaisille myöntämään lupaan muuttaa asumaan hämäläisten, lempääläisten ja pirkkalaisten metsästysalueena käyttämään erämaahan. Sallan–Kuusamon alue
Alue on osa Venäjää ja siellä on noin 7 200 asukasta (2005). Kuusamon entinen itäosa ja Sallan entisen itäosan eteläisin reuna kuuluvat lähestulkoon asumattomina Kiestingin maaseutuasutukseen Louhen kuntapiirissä Karjalan tasavallassa. Muu Sallan entinen itäosa, jossa asutus on keskittynyt Alakurttiin, muodostaa Alakurtin maaseutuasutuksen Kantalahden kuntapiirissä Murmanskin alueella. Imatran kaupunginosat
Kymälahti on pieni omakotitaloalue Immalanjärven läheisyydessä. Alueella sijaitsee Kukkurilan vanhusten hoiva- ja asumisyksikkö, jonka yhteydessä toimii myös dementiakoti Sinikello. Kymälahdesta Imatran keskustaan on noin 10 kilometriä. Puumala
Puumala on Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Savon maakunnassa. Kunnassa asuu ihmistä, ja sen pinta-ala on  km, josta  km on vesistöjä, kokonaispinta-alasta jopa prosenttia. Väestötiheys on asukasta/km. Puumalan naapurikunnat ovat Juva, Mikkeli, Ruokolahti, Savitaipale, Sulkava ja Taipalsaari. Puumalansalmi, minkä rannalla myös kunnan keskus sijaitsee, on Saimaan laiva- ja veneliikenteen solmukohta, mistä syystä Puumalasta käytetäänkin nimitystä "Saimaan Gibraltar". Puumalassa on asukaslukuun suhteutettuna toiseksi eniten vapaa-ajan asuntoja Suomessa. 
Puumala on eräs Suomen vakaimpia kuntia talouden suhteen: talousluvut ovat rikkoneet kasvuennätyksensä kuusi vuotta peräkkäin, budjetti ollut ylijäämäinen lähes kahdella miljoonalla ja vuosikate on Suomen korkeimpia. Puumalaa kutsutaankin Saimaan alueen talousihmeeksi.. Puumalan työllisyys on kasvanut ja työttömien määrä on ennätyksellisen alhainen; 11,5% prosenttia, verrattuna lähikuntiin, kuten Sulkavaan (12,5%) ja Savonlinnaan (14,6%) Kuhmoinen
Kuhmoinen siirtyy Pirkanmaan maakuntaan sote-uudistuksen myötä vuoden 2021 alussa. Kuhmoinen toivoo aikaisempaa siirtymää mutta tarkempi aikataulu on epäselvä.