Onko varjoliidin aerodynaamisesti jäykistetty kankainen siipiprofiili?
Moottoroitu varjoliito
Varjoliidin on aerodynaamisesti jäykistetty kankainen siipiprofiili. Liidin on valmistettu ohuesta ja kestävästä kankaasta. Liitimen etureunassa on tunneliaukot, joista sisään virtaava ilma pullistaa siiven oikeaan muotoon. Liitimen kärkiväli on noin 11–13 metriä ja leveys keskeltä noin 3 metriä. Kankaisen siiven alapintaan kiinnitettyjä punoksia on 30–50 kappaletta, joten lentäjän ja moottorin paino jakautuu useaan kiinnityspisteeseen eikä yksittäiseen punokseen kohdistu suuria voimia. Riippuliidin
Liidin on tavallisimmin laattojen avulla jäykistettyä tekstiiliä ja runko usein alumiiniputkea tai aerodynaamisesti muotoiltua profiilia. Myös hiilikuitua käytetään joidenkin osien materiaalina. Kankaana käytetään samoja kankaita kuin purjeveneiden purjeissa. Varjoliito
Varjoliito on ilmailulaji, jossa ihminen lentää laskuvarjoa muistuttavan kankaisen siiven, eli varjoliitimen avulla käyttäen hyväksi lämpimiä nousevia ilmavirtauksia, rinnetuulta tai valjaisiin lentäjän selän taakse kiinnitettyä moottoria. Laji on kehitetty Keski-Euroopan Alpeilla 1970-luvulla, kun laskuvarjoharrastajat halusivat liitää tavallista laskuvarjohyppyä pidempiä matkoja vuoren rinteiltä.
Yliäänikone
Siiven profiilin ohuus ja nuolikulmassa oleva siipi vähentävät näitä ongelmia. Eräs keino tehdä suurnopeuslentokone, jolla on siedettävän alhainen nousu- ja laskunopeus, on käyttää kääntyvää siipeä (VG, variable geometry). Tämä on ollut ratkaisuna esimerkiksi MiG-23 ja F-14 -koneissa. Varjoratsastajat
Ensimmäinen varjoratsastaja. Hän käyttää varjonaamiota, joka antaa yliluonnollisia voimia, mutta ottaa käyttäjänsä mielen valtaan. Sysiverho ottelee Jadeniä vastaan tulivuoren sisällä. Hän ei pärjää Jadenille, joten kiristää tätä upottamalla Syrusin ja Chumeyn laavaan. Kuitenkin Jaden voittaa ottelun ennen kuin Chumley ja Syrus joutuivat laavaan. Naamio ja naamion henki joutuivat korttiin vangiksi. Sitten paljastui että Sysiverhon valtaama ihminen oli Atticus, Alexisen kadonnut veli. Hän ei aluksi muista menneestä paljon mitään, mutta myöhemmin Alexiksen ansiosta hän saa muistinsa takaisin. Sysiverho tekee lyhyen paluun toisella kaudella. Kun Atticus yrittää oletellen saada Zanen (josta oli tullut sydämetön) normaaliksi, Atticus ei pärjää tälle, joten hän turvautuu naamioon. Naamio yrittää ottaa jälleen hänestä vallan, mutta Atticus panee vastaan. Sysiverhosta ei ole kuitenkaan vastusta Zanelle ja Zane voittaa. Ottelun jälkeen Atticus tuhoaa naamion ennen kuin se ottaisi hänestä taas vallan. Sysiverho palaa neljännellä kaudella päävihollisena. Hän ottelee Jadenia ja Jesseä vastaan, mutta häviää. Tuon jälkeen, kun kaikki paitsi Jaden ovat mystisesti kadonneet, paljastuu että Sysiverho on todellisuudessa paha henki, jolla oli kyky vallata mieliä. Hän käyttää lohikäärmekortteja ja on luonteeltaan samanlainen kuin Yami Bakura. Trapetsisiipi
Trapetsisiipi on eräs lentokoneen siiven muotoiluun liittyvä siipiprofiili. Trapetsin muotoinen siipi kapenee yleensä kärkeä kohden siten, että muotoilu on kulmikas ja muodostaa trapetsia muistuttavan linjan. Eräs esimerkki tästä on Messerschmitt Bf 109 eli Me-109, joskaan ei sen G- ja K-versiot. Näissä siipien kärjet olivat pyöristetyt ellipsin muotoon. Suihkumoottoritekniikka ei poistanut trapetsisen profiilin käyttöä. Muutamia nopeista suihkukonetyypeistä, kuten Lockheed F-104 Starfighter ja Boeing F/A-18 Hornet noudattavat muotoilultaan trapetsista linjaa sekä myös rakettimoottoria käyttänyt koelentokone X-15. Moottoroitu varjoliito
Varjon etureuna voi myös ruttaantua puuskaisessa tuulessa tai voimakkaiden ohjausliikkeiden jälkeen. Reagointi epävakaisiin lentotiloihin opetetaan kursseilla. Vaikka varjo ruttaantuukin, niin silti se kannattelee edelleen melko hyvin, ja lentäjällä on aikaa tehdä korjausliikkeitä. Mikäli mikään muu ei onnistu, niin mukana on myös varavarjo. Varavarjon vajoamisnopeus on liidintä suurempi, joten laskeutuminen sillä on jonkin verran kovempaa, eikä varavarjoa voi käytännössä ohjata. Suojaliivi
Historiallisesti luodinkestävien liivien voidaan katsovan periytyvän entisaikojen haarniskoista. Ensimmäiset kuitupohjaiset luodinkestävät liivit tehtiin silkistä, mutta ne eivät pysäyttäneet kuin heikkotehoisten mustaruutiaseiden ammuksia. Toisen maailmansodan aikana kehitettiin nailonista koostuvia flak-liivejä, jotka osoittautuivat tehokkaiksi ainoastaan kranaatinsirpaleita vastaan. Tehokkaampien käsiaseiden luodit kuitenkin lävistivät ne. Myöhemmin luodinkestävien liivien materiaaliksi tuli Kevlar, joka oli kohtalaisen kevyt ja suojasi käsiaseiden luodeilta. Nuolisiipi
Nuolimuotoisesta siivestä kehiteltiin vieläkin aerodynaamisempi deltasiipi. Tässä työssä toimi uranuurtajana Saksasta Yhdysvaltoihin muuttanut lentokonesuunnittelija, professori Alexander Lippisch. Selektiini
Neutrofiilit ja eosinofiilit sitoutuvat E-selektiiniin. Yksi E-selektiinin raportoiduista ligandeista on sialyloitunut Lewis X Ag (sLe(x)). Eosinofiilit, kuten neutrofiilitkin, käyttävät sialyloituneita proteaasientsyymiresistantteja rakenteita sitoutumisessa E-selektiiniin, vaikka eosinofiilit ilmentävät näitä rakenteita paljon vähemmän pinnoillaan. Eosinofiilien ja neutrofiilien ligandit P-selektiinille ovat samankaltaisia sialyloituneita, proteaasiherkkiä, endo-beta-galaktosidaasiresistenttejä rakenteita, jotka selvästi poikkeavat E-selektiinin ligandeista. Täten P- ja E-selektiineille on ehdotettu eriäviä rooleja valkosolujen keräämisessä tulehduspaikalle. Solar Impulse
Lentokoneen siipien kärkiväli on suunniteltu suureksi isomman aurinkopaneelipinta-alan sekä tavoiteltujen aerodynaamisten ominaisuuksien vuoksi (mahdollistaa moottoritehon pienentämisen). Suurin lentokoneen suorituskykyä rajoittava yksittäinen tekijä on akkujen energiatiheys ja painon pitämiseksi kurissa kone on suunniteltu vain yhdelle henkilölle. Tämä taas, ohjaamon ahtauden vuoksi inhimillisistä syistä estää välilaskuttoman lennon. Varjoliito
Lentäjän henkilökohtaisia varusteita ovat mm. kypärä, korkeusmittari/variometri, nilkkaa tukevat kengät ja hanskat. Nuolisiipi
Erityisesti sakkausominaisuuksien parantamista varten siipiin saatettiin muotoilla ns. "dogteeth" eli "koiranhampaat". Tämä tarkoitti ennen siiven jättöreunaa olevaa pykälöintiä, eli hammastusta. Esimerkiksi neuvostoliittolaisen Mikojan-Gurevitš MiG-21:in siivissä on "dogteeth"-muotoilu. MiG-21:n siivet eivät ole nuolimuotoiset. Toisena mallikoneena kelvannee ranskalainen Dassault Super Mystère IV. Niin ikään vertailua varten kelpoisa esimerkkikone saattaisi olla Boeing (ent. McDonnell Douglas) F-15 Eagle.
Käänteisen nuolisiiven idea suunniteltiin ensimmäisen kerran 1936 Saksassa. Se mahdollistaa suuren ketteryyden mutta on teknisesti hankala, vaativa ja kallis toteuttaa. Nuolisiipi
Muutosten myötä koneiden lento-ominaisuudet paranivat sekä huippunopeus kasvoi. Myös korkealla lentämisen ominaisuudet tulivat paremmiksi. Yhdessä suihkumoottorin kehittämisen kanssa, osoittautui nuolisiiven käyttö ylivertaiseksi muihin aikaisempiin siipiprofiileihin verrattuna. Hävittäjä- ja pommituskoneiden ohella, nykyisin myös valtaosassa matkustajalentokoneista on nuolimuotoiset siivet. Ikituuri
Koska kupari kärsii sähkökemiallisesta korroosiosta, niin kupariset julkisivulevyt on kiinnitetty ruostumatonta terästä olevaan hattuprofiiliin joka on edelleen kiinnitetty sinkittyyn teräsrankaan. Sisäverhoukset seinissä on toteutettu kaksinkertaisella kipsilevytyksellä, joka myös eristää liikennemelua. Kipsilevy on myös melko helppo taivuttaa kaarevaan muotoon. Seinien termoranka on tehty siten, että tuulensuojavillan päällä on hattuorsista tehty ristiinkoolaus, johon julkisivun kuparilevyt eli kuparikasetit on kiinnitetty. Kuparilevyt ovat erikorkuisia, 1,5 metriä leveitä ja ne on aseteltu seinään siten, että eriväriset levyt ovat sekaisin. Levyt on valmistanut Luvata Pori Oy ja ne ovat mallia Nordic Green Living 1 ja 2. Kokometallinen lentokone
Kokometallinen lentokone tuli suurempia siipikuormituksia kestäväksi ja sen säänkestävyys parani. Tämä johti yleensä myös yksitasoiseen lentokoneeseen, jossa siipi kantaa itse itsensä ilman erillistä ulkoista tuentaa runkoon. Myös sisäänvedettävä laskuteli tuli useisiin koneisiin tässä yhdeydessä kuten myös kuomullinen kabiini. Koneiden siipikuormituksen kasvu johti heikompaan liikehtimiskykyyn ja usein suurempaan sakkausnopeuteen ja suurempaan laskunopeuteen. Tällöin otettiin siivessä käyttöön nostovoimaa lisäävät laitteet (solakot, laipat) ja liike-energiaa vähentävät lentojarrut. Aerogeeli
Aerogeeli on kiinteää mikrohuokoista silikaattivaahtoa, säikeistä piidioksidia (SiO). Aerogeelin keksijänä pidetään Samuel Stephens Kistleriä vuonna 1930. Aerodynamiikka
Toinen puoli aerodynamiikkaa on vastuksen arvioiminen, joka liittyy lentokoneiden lisäksi esim. muuhun liikennetekniikkaan ja asetekniikkaan. Matemaattisesti ja fysikaalisesti vastus voidaan jaotella esim. 
Esim. hitaasti lentävän lentokoneen siivessä vastus on oleellisesti pienempi, kun siiven rajakerros on laminaari kuin jos se on turbulentti. Rajakerros esiintyy myös maan ilmakehässä lähellä maata olevan kerroksena. Laskuvarjo
Liitovarjo puolestaan toimii lentokoneen siiven tavoin ja tuottaa nostovoimaa. Kaikki liitovarjot ovat ohjattavia, ja niinpä ne ovatkin nykyisin yleisin laskuvarjotyyppi. Kiiltosiilikäs
Kiiltosiilikäs on helposti tunnistettava perhoslaji. Etusiivet ovat pohjaväriltään mustanvihreät ja niissä on sininen metallinen hohde. siipien kuviointina ovat väriltään kellanvalkoisesta oranssiin vaihtelevat, epäsäännöllisen muotoiset laikut. Takasiivet ovat karmiininpunaiset. Niissä on mustia laikkuja sekä musta reunus. Ruumis on mustanvihreä, mutta keskiruumiin selkäpuolella on kaksi oranssia juovaa ja takaruumiissa kaksi leveää punaista selkäjuovaa. Siipiväli on 44–56 mm. Salvadoraceae
Salvadoraceae-kasvit ovat tanniinittomia, ja niiltä puuttuvat Brassicales-lahkolle ominaiset myrosiinisolut. Johtojänteissä on puusolukon ympäröimiä nilasaarekkeita. Kutikulan vaha on levymäisinä kiteinä. Siitepölyhiukkasessa on kolme pyöreää itureikää, ja sen pinta on verkkokuvioinen. Siemenaiheiden siitereikä eli mikropyle on joko ulomman, sisemmän tai molempien kalvojen muodostama. Ulkokalvo on 10-15 solukerroksen paksuinen, sisäkalvo kolmesta viiteen solukerrosta paksu. Siemenkuoren solukerroksista ulommaisin (eksotesta) on pylvästylppymäinen, ja sen soluseinät ovat hieman paksuuntuneet ja osittain limautuvia ja kiteitä sisältäviä; kuoren sisäosan eli tegmenin ulkokerroksen solut ovat syymäisiä mutteivät ligniinipitoisia. Alkion alkeislehdet ovat paksuja. Salaattikirva
Siivettömät yksilöt ovat kiiltäväpintaisia, vaalean vihreitä tai punertavia ja isäntäkasvin vaihdon jälkeen niiden selkäpuolella on tummia kuvioita. Takaruumiin jaokkeissa on tummia poikkijuovia. Takaruumiin kärjen cauda on pitkä ja vaalea. Raajat ja vaharauhasputket ovat vaaleat, raajat ovat kuitenkin nivelkohdista tummat ja vaharauhasputkien kärjet samoin. Takimmaisen raajaparin nilkan ensimmäisesä jaokkeessa on kolme karvaa. Siivekkäillä yksilöillä on selkeää tummaa kuviointia. Ruumiin pituus 1,3–2,7 mm. Varjokulmumittari
Siipien pohjaväri on kellertävän vaaleanharmaa ja etusiivet ovat muodoltaan verrattain pyöreäkärkiset. Sekä etu- että takasiivissä on selvät mustat keskipilkut sekä rivi mustia pisteitä siiven ulkoreunassa, siipiripsien tyvellä. Ulompi poikkiviiru näkyy harmaana juovana, jossa on mustat pisteet siipisuonten kohdalla sekä musta täplä siiven etureunassa. Keskivarjo erottuu himmeämpänä harmaana vyönä ja sisempi poikkiviiru vain heikosti. Ulomman poikkiviirun ulkopuolella, lähellä etusiiven takareunaa on voimakas ruskeanharmaa varjostuma, joka hajoaa useammaksi laikuksi. Siipiväli 17–19 mm. Lyijykeltasiipi
Lyijykeltasiipi on melko pienikokoinen, harmaa perhonen. Etusiivet ovat lyijynharmaat, ja niiden etureunassa on keltainen raita, joka ulottuu tasalevyisenä siiven kärkeen asti. Siiven kärki on muodoltaan kulmikas. Takasiivet ovat kirkkaankeltaiset, ja niiden etureunassa on vaaleanharmaata varjostumaa. Lepäävällä perhosella siivet kiertyvät putkimaisesti ruumiin ympärille. Pää ja niska ovat keltaiset, kuten myös suurin osa takaruumiista. Siipiväli on 30–35 mm. Kipsilevy
Kipsilevy eli kartonkikipsilevy on kipsistä valmistettu rakennuslevy, jonka pinnoissa on kartonkipaperi sidospintana. Kipsileyä käytetään yleisrakennuslevynä eri rakennusosissa; muun muassa lattioissa, seinissä ja katoissa, niin kuivissa kuin kosteissakin tiloissa. Märkätiloissa voidaan vedeneristekerroksen alla käyttää erityistä märkätilakipsilevyä, jonka kosteudenkestävyys on tavanomaista parempi. Windside-roottori
Windside-tuuliroottorin rakenteen pääkomponentteina on kaksi poikkileikkaukseltaan lähes puoliympyrän muotoista spiraaliksi pituussuunnassa kierrettyä siipeä. Nämä sijaitsevat kiertosymmetrisesti pystysuoran akselin suhteen. Siipi on kolmidimensionaalisesti käyristynyt ohut kuori. Siivet kiinnittyvät keskiakseliin ja tasapainottavat toistensa keskipakovoimat. Cucurbitales
Lahkon kehittyneitä yhteisominaisuuksia edellä mainittujen lisäksi ovat jälleen emosolujen esiintyminen kerroksittain, leveät ja monen solurivin muodostamat varren ydinsäteet, kutikulan vahakiteiden puuttuminen, kierteisasentoiset, kourasuoniset ja korvakkeettomat lehdet, verho- tai terälehtien kohollaan olevat ilmaraot, kehänalainen sikiäin, molempien integumenttien eli siemenaiheen kalvojen muodostama mikropyle (siitereikä) ja erilliset emin vartalot. Tuijat
Lehdet ovat yleensä suomumaisia, mutta nuorilla taimilla on neulasmaisia varhaislehtiä, ja jotkin jalostetut lajikkeet säilyttävät varhaislehtiä vuosia. Suomumaiset lehdet ovat asettuneet rangan ympärille ristikkäin vastakkaisesti. Johtoversoissa lehdet ovat keskenään samankokoisia ja niillä on pitkä johteinen lehtikanta. Lateraaliset sivuversot ovat hieman litteitä, ja niiden lehdet ovat asettuneet siten, että vastakkaiset lehtiparit ovat vuoroin keskellä rangan ylä- ja alapinnalla, vuoroin rangan laidoilla. Keskilehdet ovat pienempiä kuin laitalehdet. Keskilehdet ovat muodoltaan vinoneliömäisiä tai kulmikkaanpuikeita. Laitalehdet ovat leveän sirppimäisiä. Useimmissa lehdissä on ilmarakoja sekä ylä- että alapinnalla. Eniten ilmarakoja on laitalehtien alapinnoilla. Lehtien hartsinystyt ovat hyvin pieniä tai puuttuvat kokonaan. Boeing Condor
Boeing Condor varustettiin purjekoneen siipiä muistuttavilla pitkillä laminaarivirtaussiivillä, ja se saavutti purjekoneen aerodynaamista hyötysuhdetta lähestyvän 40:1 nostovoiman ja vastuksen suhteen (L/D-suhde). Sen komposiittirakenteinen runko oli poikkileikkaukseltaan noin 1,32 × 0,86-metrinen ja tarjosi tilat koneen 815 kilogrammaa painaneelle sensorivarustukselle. Siivet olivat hyvin pitkät; siipien 61 metrin kärkiväli oli suurempi kuin Boeing 747 -matkustajakoneessa tai B-52 Stratofortress -pommikoneessa. Pitkät siivet taipuivat huomattavasti lennossa, kärjet nousivat joillakin lennoilla jopa 12 metriä siiven keskiosaan nähden. Kone pystyttiin purkamaan osiin suurella kuljetuskoneella, kuten Lockheed C-5A Galaxylla, siirtämistä varten. Laukkayökkönen
Etusiipien pohjaväri on yleensä vaalean punertavan ruskea, joskus jopa kellansävyinen, mutta toisaalta joskus myös tumman harmahtavan ruskea. Siiven tyviosassa on hieman mutkitteleva sisempi poikkiviiru ja ulompana viistosti siiven takareunasta kärkeä kohti suuntautuva ulompi poikkiviiru. Ulompi poikkiviiru tekee ennen siiven etureunaa jyrkän mutkan sisäänpäin ennen päättymistään. Siiven etureunassa on tumma täplä, joka sijoittuu hieman lähemmäs siiven kärkeä kuin mihin ulompi poikkiviiru päättyisi ellei kaartuisi sisäänpäin. Ulommasta poikkiviirusta siiven keskiosaan suuntautuu tumma varjostuma, joka ei ulotu sisempään poikkiviiruun saakka. Rengas- ja munuaistäplät ovat siiven pohjavärin väriset, mutta erottuvat tumman reunuksensa vuoksi. Takasiivet ovat vaaleat, joskin vaihtelevasti kehnäiset. Niiden poikki kulkee tummempi kaarijuova, mutta keskipilkku puuttuu sekä siiven ylä että alapinnalta. Laji on 29–37 mm siipivälillään keskimäärin pienempi kuin varsiyökkönen. Aktinoliitti
Aktinoliitti (Ca(Mg,Fe)SiO(OH)) on sädekivi ja amfiboliryhmän mineraali. Aktinoliitti ja tremoliitti ovat samanlaisia kemiallisen rakenteensa perusteella. Tremoliitti ja ferroaktinoliitti muodostavat isomorfisen seossarjan.
Kidejärjestelmältään aktinoliitti on monokliininen, ulkonäöltään kuitumainen tai sälöinen. Väriltään aktinoliitti on vihreästä tummanvihreään. Viiru on valkoinen tai heikosti vihreä. Kovuus on 5,5–6 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 2,9–3,0 g/cm³. Bunsenlampulla kuumennettaessa mineraali värjää liekin vihreäksi, ja se myös sulaa kaasuliekissä. Tästä syystä aktinoliitti ei ole yhtä hyvä lämpöeriste kuin muut asbestimineraalit. Aktinoliitti ei myöskään liukene happoihin. Lujitemuovi
Lujitemuovi tai kuitulujitettu muovi on muovin ja siihen sekoitettavien lujitekuitujen muodostama komposiittimateriaali. Lujitemuovissa hartsi toimii materiaaliyhdistelmän kokonaisuudeksi sitovana ainesosana, eli matriisina. Tyypillisesti käytettyjä hartseja ovat epoksi, vinyyliesteri tai polyesteri. Matriisin tehtävänä on välittää materiaaliin kohdistuvat rasitukset kuiduille. Kaupallisesti merkittäviä kuituja ovat lasi-, hiili- ja aramidikuitu. Lähinnä erikoistapauksissa voidaan käyttää myös boori- ja piikarbidikuituja sekä keraamisia kuituja. Boeing 787 Dreamliner
Osien valmistajia valittiin eri puolilta maailmaa. Hiilikuitukomposiittisten siipien valmistaja on japanilainen Mitsubishi Heavy Industries, keskisiipikotelon valmistaa japanilainen Fuji Heavy Industries. Rungon valmiiksi varusteltujen sylinterinmuotoisten pätkien valmistajiksi valittiin alun perin viisi valmistajaa: Global Aeronautica, Italia; Vought Aircraft Industries, North Charleston, USA; Kawasaki Heavy Industries, Japani; Spirit AeroSystems, Wichita, Yhdysvallat; Korean Air, Etelä-Korea
Korkeusvakaajat tulevat kahdelta valmistajalta: Alenia Aeronauticalta Italiassa ja Korea Aerospace Industriesilta Etelä-Koreassa. Matkustamon hiilikuituiset lattipalkit tulevat Intiasta TAL Manufacturing Solutionsilta ja matkustamon takaosan paineseinä kilpailijalta Airbusilta Saksasta. Laskutelineet valmistaa Messier-Dowty Ranskasta ja sähkökeskukset sekä ilmastointilaitteet Hamilton Sundstrand, Connecticut, Yhdysvalloissa. Muoviosien lujitteena käytettävä hiilikuidun valmistaa japanilainen Toray Industries. Varjoliito
Tasamaalla varjoliidin hinataan autolla, mönkijällä, veneellä tai moottorikelkalla muutaman sadan metrin korkeuteen, jonka jälkeen lentäjä irrottaa hinausnarun ja lähtee etsimään termiikkejä. Lentäjällä on mukanaan variometri, joka mittaa nousu- ja laskunopeutta (m/s), ja jota hyödyntämällä lentäjä pyrkii etsimään nousevia ilmavirtauksia. Puuleopardi
Myös puuleopardin karvoitus on petoeläinten joukossa ulkonäöltään erikoislaatuinen. Tiheän ja pehmeän turkin pohjaväri vaihtelee tuhkanharmaasta kellertävänharmaaseen. Selässä turkki on joskus punavivahteinen ja vatsapuolella hyvin vaalea. Pohjaväriä koristavat pienet täplät ja suuret tummat laikut, pilvenhattarakuviot, joiden mukaan eläin on saanut englanninkielisen nimensä "clouded leopard". Pilvikuvioita on eläimen kupeissa ja selässä, ja ne muodostuvat tummista, pitkulaisista rinkuloista, joiden keskellä on hieman pohjaväriä tummempaa turkkia. Lisäksi sillä on kaulassa, vatsassa ja raajoissa pienempiä tummia laikkuja. Häntä on tyvestä laikukas ja kärjestä rengasjuovainen. Selän keskellä on kaksi pitkittäistä juovaa, ja niiden lisäksi puuleopardilla on viiruja myös niskassa, kaulassa ja poskissa. Kuviointi tarjoaa pedolle loistavan suojavärin sen liikkuessa puun latvustossa. Galil
Lisäksi Galiliin on lisätty kaasukammion alapuolelle etujalka- ja pistinkiinnikkeet (joissain malleissa), pistinkiinnike on yhteensopiva mm. USA:n M16:ssa käytetyn kiinnikkeen kanssa. Liekinvaimennin on vaihdettu ns. birdcage-tyyppiseen, joka mahdollistaa myös kiväärikranaattien ampumisen. Lisäksi etukädensijan kiinnityksessä on palattu AK-47:n ratkaisuun, ja etukädensijassa on leikkaus tukijalkojen taittamista varten. Myös laatikon kannessa olevaa hylsyportin aukon reunaa on vahvistettu hitsatulla vahvikepalalla. Luistin viritintappi on myös pidennetty ja väännetty ylöspäin lataamisen helpottamiseksi. Myös palauttimen karan takapainiketta on pidennetty laatikon kannen kiinnityksen tukevoittamiseksi ja se on karhennettu AK-47:n tapaan. Fokker G.1
Fokker G.1 oli kaksimoottorinen puomirunkoinen keskitasoinen lentokone. Koneen siipi muodosti rungon takaosan ja puomien tyvien kanssa puurakenteisen kokonaisuuden. Siivessä oli kaksi puista laatikkosalkoa, vanerikaaret ja –pintalevy. Siiven profiili oli tyvessä NACA 23018 ja kärjessä 23009. Siivekkeet olivat kangaspäällysteistä teräsristikkorakennetta. Eturunko oli teräsristikkorakenteinen ja metallilevypäällysteinen, siiven kanssa samaa kappaletta oleva takarunko puolestaan vanerikuorirakennetta. Pyrstöpuomit olivat siipien kohdalta puurakenteiset, takaosat ja korkeusvakain olivat puolestaan kevytmetallista rakennettua kuorirakennetta. Peräsimet olivat kankaalla päällystettyä teräsristikkoa. Nuolisiipi
Sodan jälkeen sekä neuvostoliittolaiset että amerikkalaiset saivat käyttöönsä hankitun tietouden, jota kummatkin käyttivät tehokkaasti hyväkseen. Molemmilla oli kehiteltyinä suorasiipisiä suihkuhävittäjiä, joiden siivet modifioitiin uudelleen. Neuvostoliiton MiG-9 ""Fargo""sta kehiteltiin MiG-15 ""Fagot"", josta tulikin Varsovan liiton maiden tärkein suihkuhävittäjä yli vuosikymmeneksi. Yhdysvaltain F-84 "Thunderjet"stä syntyi niin ikään nopeampi F-84-F "Thunderstreak", jossa oli nuolisiivet. Samankaltaisen muutoksen kävi lävitse North American F-86 Sabre. Alun perin koneesta piti tulla suorasiipinen. Myös jo aikanaan sinänsä mainion hävittäjäkoneen, ranskalaisen Dassault Ouraganin siivet virtaviivaistettiin: syntyi pitkän palvelusuran saavuttanut Mystère. Lentokoneen siipi
Lentokoneen siipi on kiinteäsiipisen ilmaa raskaamman ilma-aluksen nostovoiman luova rakenne. Airbus A330
A330 on keskikokoinen laajarunkokone, jonka kaksi moottoria on ripustettu siipien alapuolelle. Siivet ovat hyvin kapeat ja pitkät, ja niissä on tehokas ja taloudellinen ylikriittinen siipiprofiili. Siipien kärkiväli on 60,3 m, mikä on pidempi kuin paljon suuremmassa Boeing 747-300:ssa. Siipien päissä on kulmaan asetetut 2,74 m korkeat siivekkeet (wingletit), jotka vähentävät siiven aiheuttamaa vastusta. A330neo:ssa wingletit muotoillaan uudelleen muodoiltaan pyöreämmiksi ja kärkiväli kasvatetaan 64 metriin. A330:n peräsin ja sivuvakaaja ovat komposiittirakenteisia. Messier-Dowtyn valmistamat päälaskutelineet ovat nelipyöräiset ja nokkapyörä kaksipyöräinen. Moottoroitu varjoliito
Lähtö tapahtuu aina vastatuuleen. Ennen lentoa liidin levitetään lähtöalueelle siten, että yläpuoli asetetaan maata vasten, kantopunokset selvitetään ja kiinnitetään valjaisiin. Moottori käynnistetään sähköstartilla tai käynnistinnarusta vetäisemällä. Hyönteiset
Siivet ovat kehittyneet kitiinisestä ulkoisesta tukirangasta eli eksoskeletonista. Siipiin ei yleensä kiinnity lihaksia suoraan, vaan siipien liike saa alkunsa keskiruumiin värähtelystä. Siipiä on lähtökohtaisesti kaksi paria, siis yhteensä neljä kappaletta, mutta niistä osa on voinut muuttua lentämisen kannalta sopimattomaan muotoon (esimerkiksi kovakuoriaisilla, kaksisiipisillä) tai ne saattavat puuttua kokonaan (kuten kirpuilla). Siivellisyys vaihtelee paitsi lahkoittain myös lajitasolla; on esimerkiksi kovakuoriais- ja perhoslajeja, joissa vain koirailla on siivet. Juolukkasinisiipi
Juolukkasinisiipi on yleisilmeeltään hyvin tumma sinisiipi. Koiraan siipien yläpinnat ovat tumman violetinsiniset ja niissä on ohut, musta reunus. Naaraan siivet ovat päältä tummanruskeat, joskin siipien tyviä kohti niissä on nähtävissä tummansinistä väriä, joskus melko laajaltikin. Siipiripset ovat valkoiset. Siipien alapinnat ovat harmaanruskeat ja mustien, valkoreunaisten täplien kirjomat. Takasiiven ulkoreunassa on kahdesta kolmeen oranssia täplää, joiden ulkopuolella on metallinkiiltoisen siniset täplät. Siipiväli 22–29 mm. Lentokoneen siipi
Tandem-siiveksi kutsutaan tilannetta, jossa lentokoneessa on kaksi peräkkäistä likimain samankokoista siipeä. Kaksitasoisissa koneissa ylempi siipi on usein hieman edempänä kuin alempi siipi. Tämä luo stabiilisuutta. Päinvastainen konfiguraatio on esimerkiksi Beechcraft Staggerwing -koneessa. Canard-siipi
Niin kutsutuissa 4. sukupolven ja 4+ taikka 4½ polven suihkuhävittäjissä on tämä muotoilu päässyt yleistymään. Canard-siipisiä ovat muiden muassa Saab JAS 39 Gripen sekä Eurofighter Typhoon. Varjoliito
Peruskurssilla noudatetaan Suomen Ilmailuliiton koulutusohjelmaa ja kouluttajina toimivat kokeneet opettajat. Kurssiin kuuluu sekä teoriaa että vähintään 45 lentoa, ja sen hyväksytysti suoritettuaan saa itsenäisen pilotin kelposuustodistuksen. Kurssi etenee vaiheittain siten, että teorian ja varusteisiin tutustumisen jälkeen lenneään viisi matalaa lentoa alle 5m korkeudella tavoitteena tutustua ohjaamiseen ja saada turvallisesti lentotuntumaa. Ensimmäisen vaiheen jälkeen oppilas saavuttaa ns. PP1 tason. Toisella jaksolla lennetään 40 korkeaa lentoa, joiden jälkeen oppilas saavuttaa ns. PP2 tason ja saa kelpoisuustodistuksen. Saab 37 Viggen
Koneen siipimuoto oli kaksoisdelta, kuten J-35 "Draken"issa. Siipimuotoilu oli sikäli mullistavaa laatua, että koneessa oli ns. ""Canard""-siivet. Tämä tarkoittaa korkeusperäsimen ja siiven käänteistä järjestystä. Myös Ruotsin uusin monikäyttöinen torjuntahävittäjä, JAS-39 "Gripen" on Canard-siipinen. Anortosiitti
Anortosiitti on leukokraattinen eli vaalea syväkivilaji, joka on koostumukseltaan lähes puhdasta plagioklaasimaasälpää (90–100 %) ja jonka kvartsipitoisuus on hyvin alhainen. Anortosiitti eroaa gabrosta sekä dioriitista siten, että siinä saa olla enintään 10 % tummia mineraaleja. Syväkivilajien luokittelussa käytettävässä QAP-kolmiossa anortosiitti sijoittuu aivan plagioklaasia edustavaan P-nurkkaukseen.
Rapakivikomplekseihin liittyviä anortosiitteja myydään kauppanimellä spektroliitti plagioklaasin iridisoivan eli eri väreillä välkehtivän olemuksen vuoksi. Siipiprofiili
Siipiprofiili tuottaa pääosan nostovoimasta yläpinnan alipaineen ja virtauksen alastaitteen. Alapinnan vaikutus on alle kolmasosa syntyvästä nostovoimasta. Tämä selittää, miksi lentämisen alkuaikoina lentokoneen siivessä oli toisinaan viritetty kangas vain siiven yläpintaan. Siipiprofiilia hyödynnetään lentokoneiden lisäksi muun muassa purjelentokoneissa, liitovarjoissa ja tuuliturbiineissa. Shadow the Hedgehog
Shadow on musta siili, jolla on punaiset raidat piikkien päällä ja punaiset alueet silmäkulmissa. Shadown pään sivupiikit taipuvat sivulle ja ylös. Hänellä on myös käsivarsissaan ja jalkojen ulkosyrjissä punaiset raidat. Shadowlla oli alun perin kultaiset nauhat ranteissa hansikkaiden kiristiminä ja nilkoissa kenkien tukiosissa, myöhemmissä peleissä nämä ovat muuttuneet sormuksiksi, jotka Shadow voi irrottaa ja kasvattaa voimiaan. Nämä sormukset rajoittavat Shadown voimia mutta lisäävät hänen kestävyyttään (nähty muun muassa "Sonic X ja Sonic 2006":ssa). Shadown jalkineet ovat leijailuluistimet, joilla hän luistelee maanpinnan yläpuolella, hänen on nähty myös leijuvan näillä luistimilla ilmassa. Airbus A330
A330:n kehitystyötä oli tehty pienen suunnittelijaryhmän voimin 1970-luvulta lähtien, ja A330:n ja A340:n alustavat tekniset tiedot julkistettiin 1982 Farnborough’n ilmailunäyttelyssä. Näistä kävi ilmi A330:n erityisen suuri rahtitila. Se kykeni kuljettamaan 30 LD3-rahtikonttia, joka oli lähes kaksinkertainen DC-10:een verrattuna ja 18 % enemmän kuin paljon suuremmassa Boeing 747 -jumbojetissä. Siiven kehitystyötä tehtiin koko 1980-luvun ajan British Aerospacella (BAe) Englannissa Hatfieldissä ja Filtonissa. Kehitetty uusimman aerodynaamisen tietämyksen mukainen ylikriittinen siipi oli paitsi aikaisempia tehokkaampi, myös paksumpi, mikä teki siivestä rakenteellisesti lujemman ja mahdollisti siten pidemmän kärkivälin ilman painon lisäystä. Kärkivälin pidentäminen oli hyödyllistä, koska siipi kuluttaa sitä vähemmän energiaa nostovoiman tuottamiseen, mitä pidempi sen kärkiväli on suhteessa leveyteen. Teräs
Jäähdytettäessä hitaasti ylikyllästeinen austeniitti muuttuu ferriitiksi, ja hiilen ylijäämä muodostaa sementiittiä, FeC (rautakarbidia), joka muodostaa ferriittimatriisiin lamellimaista, perliitiksi kutsuttua mikrorakennetta. Sementiitti on kova ja hauras faasi. Lamellimainen perliitti palloutuu riittävän pitkään tai riittävän korkeassa lämpötilassa hehkutettaessa. Tällöin sitkeys paranee. Lujitemuovi
Kuitu voi olla pitkinä yksittäisinä kuituina, mattoina tai katkottuna kuituna. Viimeksi mainitussa tapauksessa rakenne ei ole niin luja kuin jatkuvan kuidun tapauksessa. (Alumiiniseoksia on lujitettu lentokoneteollisuuden käyttöön etenkin titaanikuiduilla, mutta kyseessä on tällöin metalli-metalli-komposiittimateriaali.) Pseudoliitti
Pseudoliitteja käytetään myös ulkotiloissa, joissa joko halutaan lisätä paikannustarkkuutta ja -luotettavuutta (esim. lentoasemat, toistaikseksi vain kokeellisesti valituilla testikentillä) tai sellaisissa paikoissa, joihin satelliittipaikannuksen signaali ei ainakaan jatkuvasti pääse etenemään (syvät avoluohokset, vuonot jne.) Ilmailun Yhdysvalloissa käytössä olevan WAAS- ja EUssa kehiteltävän EGNOS-järjestelmän puitteissa pseudoliitteja on kaavailtu lentokoneiden tarkkuuslähestymisen avusteeksi korvaten ILS-järjestelmän. Tämä käyttö on kuitenkin vasta kehitysasteella. Tieto Keilalahti Campus
Ulkopuolen julkisivu koostuu 1 350  mm leveistä ja 3 600 mm korkeista kirkkaista ja karkaistuista 6 mm:n float-laseista. Sisäpuolen julkisivulasituksena on käytetty samankokoista selektiivilasia. Lasien väliin jäävä välitila on täytetty argonilla. Välitilaan on asennettu lämpö-, kosteus- ja tuulianturit, jotka ohjaavat räystäsrakenteeseen integroituja moottoroituja sulkupeltejä. Lämpiminä vuodenaijoina välitila jäähdyttää julkisivua ja kylminä aikoina suljettu välitila vähentää rakennuksen lämpöhäviötä. Muurahaissinisiipi
Muurahaissinisiipi on paahdeympäristöjen, kuten hiekkaisten harjujen ja alvarien laji, ja suuresti harvinaistunut harjualueiden umpeenkasvun seurauksena. Laji edellyttää elinympäristökseen hyvin vettä läpäisevää ja aurinkoista maastoa, jossa ei kasva suuria puita ja mieluiten osa maanpinnasta on kokonaan vapaana kasvillisuudesta. Varjoliito
Varjoliitimellä voidaan lentää myös moottorin voimalla. Lentokoneen siipi
V-kulma (siiven kärjen ja tyven välinen korkeusero) vaikuttaa lentokoneen stabiiliuuteen DynaRig
Hiilikuitujen avulla riittävän kevyiksi saaduissa DynaRig-mastoissa on aerodynaamisesti kaarevat vaakatuet, joiden varaan purjeet avataan. Purjeet saadaan mastojen sisältä käyttöön kuudessa minuutissa. Purjeiden reivaus tapahtuu kelaamalla levitetty purje vaakasuoraan maston keskelle. DynaRigin ansiosta saman maston purjeet toimivat suurena yhtenäisenä aerodynaamisena pintana, koska raakapuita tai puomeja vastaavien vaakatukien ja purjeiden väliin ei jää aukkoja. Purjeiden kääntökulma säädetään hydraulisesti tietokonejärjestelmällä. Koska takilaa (rikiä) eli köysistöä ei ole, mastoja ja samalla niissä kiinni olevia vaakatukia voidaan kiertää vapaasti. Purjeiden tukivarsissa on lukuisia kuituoptisia sensoreita, joiden avulla saadaan laitteistolle tietoa siitä, miten tuuli käyttäytyy purjeissa. DynaRig yhdistää pitkittäispurjeen hyvät luovimisominaisuudet raakapurjeiden tehokkuuteen. Linnut
Suurimmat ja jäykimmät höyhenet ovat sulkia, pienet peitinhöyheniä. Linnun lentäessä kantavan pinnan muodostavat siipisulat, joita ovat käsisulat ja kyynärsulat. Monilla linnuilla on peukalosulista muodostunut pikkusiipi, joka vähentää pyörteiden syntymistä ja lisää siiven kantokykyä varsinkin liidossa. Peräsimenä toimivat pyrstösulat, joita useimmilla lajeilla on kaksitoista kappaletta.
Lintujen peitinhöyhenet ovat pingviinejä lukuun ottamatta kiinni ainoastaan tietyissä, enimmäkseen ruumiin pituussuuntaisissa höyhenaloissa, joita höyhenettömät alat erottavat toisistaan. Myös esimerkiksi aikuisilla strutseilla, kasuaareilla ja kiiveillä höyheniä on tasaisesti ympäri ruumista mutta nuorina vain tietyissä kohdissa. Haudonnan aikana naaraan hormonitoiminta saa sen vatsaan muodostumaan paljaan hautomalaikun. Sen ansiosta linnun lämpöenergia johtuu ihon ja pintaverisuonten kautta tehokkaasti muniin. Tasapainotusliivi
Liivin muoto oli aluksi neliömäinen, päänreiällä varustettu, rinnalla pidettävä pussi (vrt. lentokoneen pelastusliivi). 1990-luvulla malli muuttui liivimäiseksi nostopussin sijaitessa kyljissä ja vatsan päällä, myös sukelluspullo kiinnitettiin siihen. 2000-luvulla malleihin mukaan on tullut Wings-tyyppinen siipiliivi jossa nostepussi sijaitsee kokonaan selässä, mallin edut tulevat tekniikkasukelluksen tarpeista ja kuivapukujen käytön lisääntymisestä. Wings-liivissä nostava ilmapussi on sukeltajan yläpuolella, joka parantaa tasapainoa, kuivapuvun täyttöventtiiliin on helpompi päästä käsiksi ja liivin tilavuus voi olla suurempi. Luola- ja hylkysukelluksessa sukeltaja mahtuu myös pienemmästä aukosta läpi. Lentokoneen siipi
Siiven tasomuoto vaikuttaa vastukseen ja sakkausominaisuuksiin. Muuttuvan geometrian siipi on eräs ratkaisu hidaslennon ja nopean lennon vaatimuksiin siivelle. Aikakauslehtipaperi
Aikakauslehtipaperi on paperilaatu, jota käytetään aikakauslehtien painamiseen lehtipainoissa. Teknisesti aikakauslehtipaperit ovat yleensä superkalanteroitua paperia (SC), konepäällystettyä paperia (MFC) tai kevyesti päällystettyä paperia (LWC). Yleisesti kun puhutaan aikakauslehtipaperista ja sen menekkivaikeuksista sekä selluloosasta tarkoitetaan kevyesti päällystettyä paperia, missä mekaanisen paperin lisäksi on myös selluloosaa, jolloin se on puuvapaan paperin ja mekaanisen paperin, sanomalehtipaperin välimuoto. Suhoi Su-11
Siipiprofiilin valintaan vaikutti TSaGI, valtiollinen aerodynamiikan suunnittelukomitea. Energia-ase
"Airborne laser" eli ilmavoimien laser (toiselta nimeltään "Advanced Tactical Laser" eli kehittynyt taktinen laser) on Boeing 747-400F-lentokoneen nokkaan asennettava ohjuspuolustukseen tarkoitettu kemiallinen happi-jodi-laser. Puolijäykkärunkoinen ilmalaiva
Puolijäykkärunkoinen ilmalaiva on ilmalaiva, joka pysyy muodossaan osittain nostekaasun paineen ja osittain kiinteän tukirakenteen avulla. Puolijäykässä ilmalaivassa on kölirakenne, johon on kiinnitetty aluksen moottorit ja gondoli. Nykyään käytössä oleva Zeppelin NT on puolijäykkärunkoinen ilmalaiva. Aviation Traders ATL-90 Accountant
Accountant oli kuitenkin monella tapaa innovatiivinen. Sen alumiinikuori niitattiin tasakantaisilla niiteillä toisin kuin esimerkiksi DC-3, jonka niittien kannat olivat puolipalloja ja ulkonivat siten rungon pinnasta. Accountantin rakenne suunniteltiin vastustamaan rasitusmurtumien leviämistä, ja sen kaikki polttoainetankit oli turvallisuussyistä sijoitettu siipien ulommaisiin osiin. Ulospäin selvimmin näkyivät epätavalliset moottorien nasellit. Accountantissa moottorit oli sijoitettu siipien yläpinnalle, sillä näin saatiin parhaiten hyödynnettyä niiden synnyttämä työntövoima. Samalla potkurit saatiin kauemmas maasta, minkä ansiosta laskutelineita voitiin lyhentää, mikä puolestaan kevensi konetta. Vuonna 1960 ensilentonsa lentäneessä Avro 748:ssa oli samankaltaiset nasellit ja moottorit oli sijoitettu siiven yläpinnalle. Freddie Laker syytti Avroa plagioinnista, harkitsi 748:n kehittäneen Hawker-Siddeleyn haastamista oikeuteen ja kutsui konetta Avro Accountantiksi. Vastaavat nasellit tulivat myöhemmin myös 748:n seuraajaan, BAe ATP:hen. Niittaus
Alumiinisten rakenteiden hitsaus on vaikeaa, ja niittaus alumiininiitillä on edelleen varteenotettava vaihtoehto jopa kantaville rakenteille. Ilmalaivojen (zeppeliinien) duralumiininen rakenne koottiin jo 1930-luvulla vetoniittiä muistuttavalla ratkaisulla. Teollisuushallien pysyvät kulkutasot ja -portaat sekä muun muassa linja-autokatokset voidaan koota paikalla valmiista elementeistä vetoniiteillä. Mikojan-Gurevitš MiG-105
Dyna-Soariin suunniteltiin kiinteät delttasiivet. Spiralin tunnusmerkki olivat sen uudenaikaiset, säädeltävät ja muotoaan muuttavat siivet. Laukaisun aikana ja maahan palatessa siivet olivat pystyssä koneen runkoa vasten 60 asteen kulmassa toimien vakauttimina. Irtauduttuessa emoaluksesta ohjaaja aktivoi ohjaimet, jotka laskivat siivet vaakatasoon antamaan koneelle paremmat lento-ominaisuudet.
Spiralin laskeutuminen oli hallittua ja alus pystyi tekemään käännöksen laskeutumisen helpottamiseksi. Tasainten alle oli asetettu yksi Koliesov-suihkumoottori lähtöä varten. Suutin oli lähtöjen ja laskeutumisen aikana suojattuna luukun takana, joka pystyttiin avamaan, kun haluttiin päästä äänennopeuteen. Dyna-Soar kykeni käyttämään moottoriaan vain kerran, lähdön aikana, ja palatessaan aluksen oli tarkoitus laskeutua liitämällä ilman kunnon ohjausta. Asiakirjojen mukaan alus olisi voinut käyttää pakorakettiaan, LGM-30 Minutemanin kolmivaiheista rakettia, ja tekemään laskeutumisen uusimisen tarvittaessa. Spiralissa oli nostava runko, Dyno-Soar oli enemmän tavallisen lentokeen tai liitokoneen tapainen.
Dyna-Soarin lämpökilpi oli tehty suuria lämpötiloja kestävistä materiaaleista kuten niobiumista, molybdeenista, volframista ja nikkelipohjaisesta René 41:sta. Spiralia suojasi neuvostoliittolaisten vaaka-laattahaarniskaksi kutsuma, yksittäisistä metallilaatoista, jotka roikkuivat laskeutumisen aiheuttaman lämpölaajenemisen kestävien nivelletyjen keraamisten laakereiden varassa. Tätä tapaa testattiin useiden BOR-alusten (ven. ”miehittämätön kiertoradan rakettilentokone”) avulla. Moottoroitu varjoliito
Lentäminen on melko turvallista, kun toimitaan huolellisesti ja lentosääntöjä noudattaen. Tietenkin mustelmia ja naarmuja tulee joskus jokaiselle. Laskuvarjohyppyihin verrattuna varjoliidossa on se etu, että varjo on aina auki, eli varjon avautumattomuus ei ole ongelma. Yleensä onnettomuudet sattuvat pääasiassa huonossa säässä eli kovassa puuskaisessa tuulessa lennettäessä ja epäonnistuneissa laskuissa huonoon paikkaan, esimerkiksi kivikkoon. Sysisiipi
Sysisiipi on hyvin tumma perhoslaji. Etusiivet ovat yksiväriset ja lähes mustat. Takasiivet hieman vaaleammat, läpikuultavat, ja niiden takareunassa on keltainen laikku. Pää ja keskiruumis ovat mustat, mutta takaruumis on kirkkaankeltainen ja siinä on mustia täpliä. Siipiväli on 26–35 mm. Koiraat ovat naaraita kookkaampia. Harmokeltasiipi
Molemmat sukupuolet ovat samannäköiset. Etusiivet ovat väriltään tasaisen siniharmaat. Siiven etureunassa on vaaleankeltainen raita, joka kapenee selvästi siiven kärkeä kohti ja etusiipien kärjet ovat pyöristyneet. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset ilman kuviointia. Etusiiven alapinnalla on etureunaa ja kärkiosaa lukuun ottamatta voimakas, tummanharmaa varjostuma. Pää ja niska ovat keltaiset, samoin takaruumiin kärki sekä raajat. Muuten ruumis on harmaa. Siipiväli on 33–38 mm. Lepäävä perhonen pitää siipiään tasossa takaruumiin päällä. Lennossa perhonen näyttää kellertävältä. Lentokoneen siipi
2000-luvulla siiven käsite on voinut näennäisesti hämärtyä, koska lentokoneen siipi ja runko voivat yhdentyä, esimerkiksi lentävä siipi tai lifting body -tyyppisissä lentokoneissa, mutta edelleen on olemassa suurimman osan ilma-aluksen nostovoimasta aerodynaamisesti tuottava rakenne. Siipi tuottaa nostovoiman kulkiessaan ilman lävitse pääasiassa aikaansaamalla alipaineen siiven yläpinnan etuosaan ja taittamalla ilmavirtaa (alastaite). Siksi siivellä on virtaviivainen muoto, siiven poikkileikkaus, siipiprofiili, määrää siiven aerodynaamiset ominaisuudet: nostovoiman, vastuksen ja sakkauksen eli virtauksen irtoamisen. Siiven tasomuoto vaikuttaa tähän nostovoiman riippuessa siipipinta-alasta. Siipi ja sen nostovoima tuottavat suuren osan lentokoneen vastuksesta. Siiven nostovoima on 1–2 kertalukua suurempi kuin vastus. Lockheed Martin F-35 Lightning II
Hävittäjästä on suunniteltu kolme eri versiota: F-35A Yhdysvaltojen Ilmavoimille, F-35B STOVL, lyhyen nousumatkan malli Yhdysvaltain merijalkaväelle, RAF:lle sekä Royal Navylle ja lentotukialuskäyttöön F-35C Yhdysvaltain laivastolle. Kone hyödyntää täysimittaisesti häiveominaisuuksia ja elektroniikkaa. Se ei kuitenkaan pysty lentämään ilman jälkipoltinta yliääninopeudella eli ns. supercruise-lentoa. Juseliuksen mausoleumi
Sigrid ja F. A. Juséliuksen sarkofageista järjestettiin suunnittelukilpailu vuonna 1933. Voittajaksi selvisi arkkitehti Jarl Eklund, jonka ehdotukset toteutti kuvanveistäjä Gunnar Finne. Sigridin italialaisesta marmorista veistetyn sarkofagin valmisti helsinkiläinen Kiviveistämö Forsman ja tinasta tehdyn F. A. Juseliuksen sargofagin muotoilija Paavo Tynellin johtama Taito Oy. Ne sijoitettiin paikoilleen vasta kun mausoleumi vihittiin restauroinnin jälkeen käyttöön vuonna 1941. Sigridin balsamoitu ruumis on asetettu sinkkiarkussa sargofagiin, jonka kanteen on kirjoitettu hänen etunimensä. Sen reunojen muoto jäljittelee Sigridin lempikukan päivänkakkaran terälehtiä. Kannen päällä on myös alusta saakka pidetty pientä maljakollista päivänkakkaroita. Valkonen sargofagi lepää hautaholvin keskellä mustalla Luvian graniitista tehdyllä jalustalla. Silokallio
Silokallio on loiva tai vaakasuora, koska jää on tasoittanut sen. Sen jään kulkusuunnan vastaisella puolella on monesti jyrkkä lasku, jota jää ei ole kuluttanut (niin sanottu suojasivu). Silokalliossa on jään kulkusuunnan suuntaisia uurteita. Jää muovaa myös kouruja, jotka ovat uurteiden suuntaisia ja loppua kohti leveneviä. Kaarimaisia muotoja ovat jään kulkusuuntaan kuperat ohuet pirstekaarteet ja paksut sirppikourit, jään kulkusuuntaan kuperia ovat sirppimurrokset. Simpukkamurros on molempiin suuntiin kupera, linssin poikkileikkausta muistuttava painuma kalliossa sen huipun kohdalla. Aerodium
Aerodium on pystysuuntainen eli vertikaalinen tuulitunneli, jota käytetään esimerkiksi laskuvarjohyppääjien koulutuksessa. 
Pienemmässä muodossa sitä käytetään huvilaitteena, esimerkiksi huvipuistoissa tai messuilla. Parabolinen peiliantenni
Heijastin rakennetaan paraabelin muotoiseksi taivuttamalla pinta joko yhdessä tasossa, paraabelisylinteri, tai kahdessa tasossa, pyörähdysparaabeli. Materiaali on yleensä alumiini, mutta myös terästä käytetään. Heijastinpinta voi olla yhtenäinen, verkkomainen tai rei'itetty, mutta reikien halkaisijan on oltava selvästi puolta aallonpituutta pienempi, mielellään kymmenesosa aaltopituudesta. Muovista tai lujitemuovista valmistettuihin heijastimiin valmistetaan sähköä johtava pinnoitus. Varsinainen antennielementti, eli säteilijä, sijoitetaan paraabelin polttopisteeseen. Säteilijä on mikroaalloilla yleensä torvisäteilijä (torviantenni). Myös erilaisia jagiantenni- ja helixantennisovelluksia käytetään. Paraabelisylinteriantennissa on yleensä rakosäteilijä (rakoantenni) koko heijastimen pituudella. Kokometallinen lentokone
Kokometallinen lentokone oli vähemmän sään armoilla kentällä ollessaan, mutta korroosío-ongelmat tietenkin lisääntyivät. Kokometallinen sotilaskone pystyy kestämään enemmän sirpaleita, pienikaliiperisia luoteja ja on tukevampi ja mahdollistaa suuremman nopeuden kuin kangasverhoiltu puurunkoinen lentokone. Ilmalaiva
Toinen tyyppi, "oikea" ilmalaiva, on jäykistetty ja siinä on alumiinista tai duralumiinista rakennettu runko, jonka päälle alus on rakennettu. Näitä nimitetään joskus "zeppeliineiksi" erotukseksi pehmeistä ilmalaivoista. Zeppelin-tyyppisen ilmalaivan rungon painon takia niitä ei kannata rakentaa kovin pieniksi. Eagle tuulivoima
Yhtiön valmistamia pienvoimaloita voidaan joko kytkeä verkkoon tai käyttää verkosta irrallisina, akkua lataavina off-grid-laitteina. Tuuliturbiinien roottorien lavat tehdään lahtelaisessa yrityksessä kehitetystä hyptoniitista, joka on hiilinanoputkista ja hartsista kemiallisesti yhdistämällä valmistettu supervahva materiaali. Koska hiilinanoputki on noin 100 kertaa niin vahvaa kuin teräs, hyptoniitistä valmistetut lavat ovat puolta kevyempiä ja paljon kestävämpiä kuin lasikuidusta valmistetut. Keveyden ansiosta roottorin lavat voidaan tehdä pidemmiksi, jolloin niiden pyyhkäisypinta-ala ja samalla teho kasvaa. Rakenteen ansiosta pienvoimaloilla voidaan tuottaa tuulivoimaa myös sisämaassa, vaikka tuulen nopeus olisi vain 2 m/s. Liitäminen
Lentolaitteen liitäessä tyynessä säässä, sen korkeus pienenee tasaisesti. Laitteen voi ajatella muuttavan potentiaalienergiaansa liike-energiaksi. Liitosuhde kertoo liitomatkan ja korkeudenmenetyksen välisen suhteen. Esimerkiksi nykyaikaisilla purjekoneilla liitosuhde tavallisesti on 40–50 (kilometrin korkeudesta liitomatka 40–50 km). Riippuliitimien ja varjoliitimien liitosuhteet ovat taas huomattavasti pienempiä, riippuliitimillä noin 15-20 ja varjoliitimillä noin 10. Varjoliito
Tasaisella maalla voimaikkaimmat nostot syntyvät konvektiossa, auringon lämmittäessä maanpintaa. Tällöin ilma manpinnan yläpuolella lämpiää ja alkaa nousta ylöspäin. Varjoliitäjä pyrkii etsimään ylöspäin nousevaa ilmaa esim. kohdista, joissa maanpinta lämpiää tai kumpupilvien alapuolelta. Onnistuneen lennon aikana termiikin avulla noustaan pilvien alareunaan saakka ja liu'utaan sieltä seuraavaan mahdolliseen termiikkiin, joten tuntien ja satojen kilometrien mittaiset lennot ovat mahdollisia jopa Suomessa keväästä syksyyn. Scaled Composites Stratolaunch
Koneen laskuteline koostuu kahdesta Boeing 747:n kaksirenkaisesta etulaskutelineestä ja kuudesta päälaskutelinesetistä, joissa kaikissa on neljä rengasta.
Koneen komposiittiosista 40 prosenttia valmisti Janicki Industries Sedro-Woolleyssä. Yhtiö toimitti myös lasikuitumuotit, joita käytettiin Mojaven tuotantolaitoksella ilma-aluksen sivuperäsimien valmistamiseen. Superkondensaattori
Aktiivihiilikuidut (ACF) on tuotettu aktiivihiilestä ja ovat tyypillisesti halkaisijaltaan 10 μm. Niillä voi olla mikrohuokosia erittäin kapealla huokosjakaumalla, jota pystytään vaivattomasti kontrolloimaan. Aktiivihiilikuidun pinta-ala kudottuna tekstiilinä on noin 2 500𝑚2/𝑔. Aktiivihiilikuitujen elektrodien etuna on alhainen sähköinen vastustuskyky pitkin lävistäjää ja hyvä kontakti kerääjään. Niin kuin aktiivihiilelle, myös aktiivihiilikuidun elektrodeille ilmenee pääsääntöisesti kaksikerros kapasitanssi pienellä määrällä pseudokapasitanssia niiden mikrohuokosten kautta. Moottoroitu varjoliito
Lentäjällä on valjaat, joihin liidin kiinnitetään pikalukoilla ja kantohihnoilla, moottori sekä pelastusvarjo. Lentäjän varusteisiin kuuluvat myös kypärä, korkeusmittari/variometri, hanskat, nilkkaa tukevat jalkineet sekä säänmukainen lentoasu. Varjoliidin varusteineen mahtuu helposti farmariauton takakonttiin. Lentokoneen siipi
Siiven nuolikulma vähentää vastusta suurilla nopeuksilla. Sillä on vaikutusta stabiliteettiin ja painopisteen ja aerodynaamisen keskiön väliseen asemaan: Siipiprofiili
Siipiprofiili on kaasumaisessa tai nestemäisessä väliaineessa liikuvan nostovoimaa tuottavan virtaviivaisen rakenteen, esimerkiksi siiven tai potkurin, poikkileikkauksen muoto. Sienipilvi
Muoto syntyy siitä että pilven aiheuttaa hyvin pienialainen lämmönlähde joka kuumentaa ilmaa nopeasti, jolloin kaikki nousuliike keskittyy sienen "jalkaan". "Lakki" syntyy nousuliikkeen pysäyttävän inversiokerroksen, yleensä tropopaussin alle. 
Vastakohtana kukkakaalin muotoinen iso kumpupilvi, ja samantapaisen lakin tai alasimen tropopausin alle muodostava kuuropilvi. Kuuropilven alasin syntyy hitaasti ja siksi se on yleensä epäsymmetrinen leviten eniten tuulen suuntaan - sienipilven lakki syntyy niin nopeasti ja suurella voimalla että se leviää joka suuntaan tuulensuunnasta riippumatta. Täpläsiilikäs
Täpläsiilikäs on keskikokoinen perhoslaji, jota ei voi sekoittaa mihinkään muuhun perhoseen. Etusiivet ovat pohjaväriltään valkoiset ja niitä kirjovat epäsäännöllisen muotoiset, tummanruskeat alueet. Takasiivet ovat pohjaväriltään keltaiset tai oranssinkeltaiset, mutta siiven tyviosasta keskelle ulottuu tumma alue ja ulko-osassa on tummanruskeita täpliä. Naaraan takasiivet ovat selvästi koiraan siipiä tummemmat. Perhosten värisävy ja kuviointi vaihtelee erittäin paljon ja esimerkiksi koiraan värimuodolla "f. hospita" takasiipien pohjaväri on etusiipien tapaan valkoinen. Siipiväli on 35–40 mm ja naaraat ovat koiraita kookkaampia ja rotevampia. Perhosen ruumiin karvoitus on mustaa, mutta keskiruumiin sivuilla on vaaleat raidat. Niskassa on oranssi poikkijuova, jossa on musta täplä. Takaruumis on selkäpuolen mustaa raitaa lukuun ottamatta oranssi. Lockheed Martin F-35 Lightning II
Gilmore esitti uuden raportin edustajainhuoneen kuulemistilaisuudessa 23. maaliskuuta 2016. Tammikuuhun mennessä tiedossa oli 931 avointa vikaa tai vajavuutta, joista noin sata kriittisiä. Muita huomioita olivat, että tyypin polttoaineenkulutus on vähintään 60 prosenttia korkeampi kuin F-16C:n ja 180 prosenttia korkeampi kuin A-10-maataistelukoneen. F-35:n nykyinen sisäänrakennettu optinen maalitusjärjestelmä oli todettu suorituskyvyltään edeltäjiään heikommaksi. Äskettäin suoritetussa elektronisen sodankäynnin harjoituksessa puolet koneista kääntyi jo matkalla takaisin ongelmien takia ja perille päässeet koneet eivät selviytyneet realistisessa elektromagneettisessa ympäristössä. Huhtikuussa 2016 julkaistussa Yhdysvaltain valtiontalouden tarkastusviraston raportissa mainitaan ALIS-järjestelmästä kaksi keskeistä ongelmakohtaa. Sen käyttöönoton skaalautuvuus on epävarmaa, ja sen arkkitehtuurissa ei ole riittävästi redundanssia, mikä heikentää järjestelmän vikasietoisuutta. Airspeed Courier
AS.5-mallin koneiden siivet olivat kangaspinnoitettua- ja runko vaneripinnoitettua puurakennetta etuosaa lukuun ottamatta, joka oli rakenteeltaan hitsattua teräsputkea. Moottori kiinnittyi eturungon metallirakenteeseen. Siiven 3,1 metrin mittainen keskiosa kiinnittyi kiinteästi runkoon, uloimpien osien kiinnittyessä keskiosaan neljällä pultilla. Koneen hydraulitoimisessa sisäänvedettävässä laskutelineissä käytettiin öljypneumaattisia joustintukia (). Ilmalaiva
Ilmalaivat jaetaan kolmeen päätyyppiin: jäykkärunkoisiin eli zeppeliineihin, puolijäykkärunkoisiin ja jäykistämättömiin sen mukaan, mikä pitää ne muodossaan. Nykyisin käytössä olevat ilmalaivat ovat lähinnä kaasun paineella muotoonsa puhallettuja ilmapalloja, joissa yleensä on jäykistetty nokkakartio ja peräsin. Tällaisia ovat muun muassa Goodyear-yhtiön mainostarkoituksiin rakennetut ilmalaivat, jotka operoivat lähinnä Yhdysvalloissa, mutta ovat käyneet kaksi kertaa Suomessakin. Sähköpurje
Sähköpurjeen lieat on suunniteltu kestämään mikrometeoroidien iskuja. Yksi niin kutsuttu Heytether-lieka koostuu yhdestä 50 mikrometrin paksuisesta päälangasta ja useista 25 mikrometrin paksuisista langoista, jotka liitetään päälankaan niin, että ne muodostavat useita silmukoita. Päälangan katketessa katkaisukohdan ehjään silmukkaan kohdistuu kuorma ja silmukka suoristuu. Moottoroitu varjoliito
Laskeutuminen tapahtuu aina vastatuuleen. Noin 5 metrin korkeudessa aletaan vetää jarrukahvoista, jolloin vauhti eteenpäin hidastuu. Noin (puolen) metrin korkeudessa vedetään jarrut täysille, jolloin siiven vauhti pysähtyy ja laskeudutaan jaloilleen. Yleensä laskun jälkeen joutuu ottamaan vain muutaman askeleen eteenpäin. Aivan tyynellä laskunopeus voi olla melko suuri, ja silloin joutuu juoksemaan kovemmin, jotta ei kaadu tai tule maahan istualleen, jolloin moottori on vaarassa vahingoittua. Liidin
Suomessa käytettävät liitimet ovat varjoliidin ja riippuliidin. Nojapyörä
Jäykkä istuin on yleensä lujitemuovia, ja varustettu irrotettavalla pehmusteella. Leveys on noin 25 cm, eli sivutuet puuttuvat, mikä ei ole ongelma kaksipyöräisissä, koska sivuttaisvoimiakaan ei ole. Pituuksia on erilaisia eri pituisille selille, ja selkänojan kaksiosaisuus mahdollistaa säädön ja sopii siten useammille. Pehmusteita valmistetaan solukumista, karkeasta vaahtomuovista ja muovilankakierukkamatriisista. Solukumi ei päästä ilmaa eikä vettä lävitseen, minkä vuoksi se on sateessa pysäköinninkin jälkeen kuiva, mutta ajossa selkää hiostava. Vaahtomuovi taas hengittää jonkin verran myös ajajan painosta kokoon puristuneena, sitä paremmin mitä karkeampaa ja jäykempää se on, mutta myös kastuu sateessa pysäköitäessä, ja vesi pitää ravistella pehmusteesta ennen istuutumista. Muovilankakierukkamatriisi taas päästää ilman ja veden helposti lävitseen. Samaa rakennetta käytetään myös joissakin kuramatoissa ja pannunalusissa. Aikakauslehtipaperi
Halvin keskisuuriin painoksiin käytettävä paperi on konepäällystettyä paperia. Siinä suoraan paperinvalmistuksen linjassa paperiin lisätään päällysteaine, joka parantaa mekaanisen pohjapaperin painoteknisiä ominaisuuksia, mm. vaaleutta ja opasiteettia. Konepäällystetty paperi ei ole kuitenkaan korkeatasoisissa aikakauslehdissä, kuten muotilehdissä yhtä hyvää värientoistoltaan kuin esimerkiksi kevyesti päällystetty paperi. Tyypillisimmillään MFC:lle painettu lehti voi olla jokin ilmoitustuloiltaan vähäinen järjestölehti, jolla on vakaa tilaajakunta esimerkiksi jäsenyyden perusteella ja jossa tyydyttävä värikuvan laatu riittää asiasisällön täydennykseksi. Varjoliito
Varjoliitäjät lähtevät liikkeelle juoksemalla rinteessä vastatuuleen, jolloin liidin täyttyy ilmalla. Liitäjä voidaan myös hinata lentoon autolla, mönkijällä, veneellä tai moottorikelkalla. Varjoliidintä ohjataan siiven takareunaan kiinnitetyillä jarruilla ja painopistettä muuttamalla. PIK-12
PIK-12 aerodynaamisten ratkaisujen pohjaksi otettiin PIK-5c, ja koneissa olikin sama siipimuoto ja -profiili. Siipiin ei laitettu kiertoa, vaan sakkausominaisuudet hoidettiin PIK-sarjan aiempien purjekoneiden tapaan solasiivekkeillä. Siipirakenne tukeutui koko siiven matkalla kulkevaan pääsalkoon ja tyven apusalkoihin. Siipisalot ja niiden päälle asennettu vaneri muodostivat jäykän tyviosan. Jättöreuna ja ohjainpinnat olivat kangaspäällysteiset. Siipipuoliskot painoivat koottuina vain 50 kilogrammaa puoliskolta ja olivat melko yksikertaiset valmistaa. Hiilikuitu
Hiilikuidulla lujitettu muovirakenne on painoltaan tyypillisesti puolet vastaavan lujuisen teräsrakenteen painosta, jonka takia hiilikuitu on erittäin suosittu avaruus- ja ilmailualalla, urheiluvälineissä, urheiluautoissa, purjeveneiden mastoissa, ja kaikessa muussa missä tarvitaan keveyttä ja lujuutta. Hiilikuidulla voidaan myös lujittaa tekstiilejä. Kankaisiin kudotaan mukaan hiilikuitusäikeistä koottuja lankoja, jolloin kankaan lujuus moninkertaistuu. Juurilasisiipi
Pääasialliselta väritykseltään juurilasisiipi on musta, joskin raajoissa on keltaista. Väri jatkuu myös siipien tyville. Sekä etu- että takasiivet ovat enimmäkseen läpinäkyvät, mutta etusiivessä on myös oranssia väriä. Mustan takaruumiin kunkin nivelen takareunassa on kapea, keltainen raita, jonka vuoksi perhonen muistuttaa pistiäistä. Takaruumiin kärjessä on musta tupsu, jonka joukossa on keltaisia karvakimppuja. Siipiväli on 15–20 mm. Koivuposliinikas
Siipien pohjäväri on valkoinen. Etusiiven etureunassa, lähellä siiven kärkeä on likimain siiven puoleen väliin ulottuva musta laikku ja takareuna on musta koko siiven leveydeltä. Siiven ulkoreunasta takareunaa kohti työntyy ruskea alue, joka vaalenee etureunastaan ja ulottuu siiven tyveen saakka. Etusiiven takakulmassa takareunan mustaan vyöhykkeeseen työntyy leveä, valkoinen kiilanmuotoinen täplä. Takasiivet ovat vaaleat, etureunastaan ruskeammat. Takasiiven poikki kulkee harmaa poikkiviiru, ja siiven takakulmassa on suuri, tummassa täplä. Pohjoisessa siipien pohjäväri on ruskea. Siipiväli vaihtelee koiraalla 35–47 mm ja naaraalla 40–52 mm.