Milloin Hitler syntyi?
Alois Hitler (nuorempi)
Alois nuorempi syntyi Itävalta-Unkarissa Wienin kaupungissa 13. tammikuuta 1882. Hänen äitinsä oli Franziska Matzelsberger ja isänsä Alois Hitler. Alois nuorempi oli pieni, kun äiti kuoli, ja hän muutti isänsä kanssa Saksaan. Isä avioitui Klara Pölzlin kanssa. Uusi liitto kesti Aloisin kuolemaan 1903 asti. Tästä liitosta perheeseen syntyi 1889 Adolf Hitler. Adolf Hitlerin elämäkerta
Adolf Hitler syntyi 20. huhtikuuta 1889 Braunau am Innissä Itävalta-Unkarissa, Salzburger Vorstadt-kadun varrella olevan talon toisessa kerroksessa. Hänet kastettiin katolisen kirkon jäseneksi nimellä Adolfus Hitler. Pariskunta pelkäsi, ettei heidän neljäskään lapsensa sisarustensa tapaan selviäisi kovin vanhaksi; pariskunnan kuudesta lapsesta vain Adolf ja hänen nuorempi sisarensa Paula elivät aikuisikään asti. Kun hän kuitenkin jäi henkiin ja kasvoi, hemmotteli Klara poikaansa parhaansa mukaan. Lapsuudessaan Adolf joutui usein hakemaan yhä enemmän juopottelevan isänsä kotiin lähiseudun kapakoista. Kirjassaan "Taisteluni" ("Mein Kampf") Hitler kuvaa isäänsä tiukaksi kurinpitäjäksi, jonka karskin kuoren alla piili lempeä ja perheestään huolehtiva tunnollinen mies. Yksityisesti Hitler, muistellessaan lapsuuttaan, kuvasi isäänsä todellisuudessa sadistiseksi ja väkivaltaiseksi öykkäriksi, joka kulutti perheen rahat alkoholiin. Adolf Hitler
Adolf Hitler syntyi 20. huhtikuuta 1889 Braunau am Innissä Itävalta-Unkarissa, Salzburger Vorstadt-kadun varrella olevan talon toisessa kerroksessa. Hänet kastettiin katolisen kirkon jäseneksi nimellä Adolfus Hitler. Pariskunta pelkäsi, ettei heidän neljäskään lapsensa sisarustensa tapaan selviäisi kovin vanhaksi; pariskunnan kuudesta lapsesta vain Adolf ja hänen nuorempi sisarensa Paula elivät aikuisikään asti. Kun hän kuitenkin jäi henkiin ja kasvoi, hemmotteli Klara poikaansa parhaansa mukaan. Lapsuudessaan Adolf joutui usein hakemaan yhä enemmän juopottelevan isänsä kotiin lähiseudun kapakoista. Kirjassaan "Taisteluni" ("Mein Kampf") Hitler kuvaa isäänsä tiukaksi kurinpitäjäksi, jonka karskin kuoren alla piili lempeä ja perheestään huolehtiva tunnollinen mies. Yksityisesti Hitler, muistellessaan lapsuuttaan, kuvasi isäänsä todellisuudessa sadistiseksi ja väkivaltaiseksi öykkäriksi, joka kulutti perheen rahat alkoholiin.
Hans Speidel
Hans Speidel (s. 28. lokakuuta 1897 Metzingen – 28. marraskuuta 1984 Bad Honnef) oli saksalainen Wehrmachtin kenraali, josta toisen maailmansodan jälkeen tuli ensimmäinen saksalainen Nato-komentaja kylmän sodan aikana. Hän oli vuonna 1944 mukana heinäkuun 20. päivän salaliitossa Adolf Hitlerin murhaamiseksi. Johanna Wolf
Johanna Wolf (1. kesäkuuta 1900, München, Saksan keisarikunta – 5. kesäkuuta 1985, München, Länsi-Saksa) oli yksi Adolf Hitlerin sihteereistä. Friedrich Ebert
Friedrich Ebert (4. helmikuuta 1871 Heidelberg, Baden – 28. helmikuuta 1925 Berliini) oli saksalainen sosialidemokraattinen poliitikko, joka toimi vuosina 1913–1919 Saksan sosiaalidemokraatisen puolueen (SPD) puheenjohtajana, 1918–1919 tasavallaksi muuttuneen Saksan ensimmäisenä valtakunnankanslerina ja 1919–1925 sen ensimmäisenä valtakunnanpresidenttinä. Adolf Hitlerin suku
Nimen Hitler alkuperäksi on esitetty saksalaista nimeä Hittler tai länsislaavilaista alkuperää olevia nimiä Hidlar tai Hidlarček, joita esiintyi suvun kantasijoilla Itävallan Waldviertelissä 1400-luvulta asti. Näistä nimi olisi ajan kuluessa vaihtunut Hydlariksi ja taas Hidleriksi, mutta on varmaa että Hitlerin suora esi-isä äidin puolelta oli vuoden 1650 aikoihin elänyt Georg Hiedler. Suvun tšekkitaustan puolesta puhuu seikka, että Hitlerin äidin isoisä ja Hitlerin isän kasvatti-isä Johann Nepomuk Hüttler käytti ajoittain nimestään kuuluisan tšekkiläisen pyhimyksen Jan Nepomuckýn kunniaksi saksankielistä kirjoitusasua Johann von Nepomuk. Adolf Hitler
Hiukan ennen kuudetta ikävuottaan Adolf laitettiin Fischlhamnin kylän kansakouluun. Siellä hän oppi lukemaan ja kiinnostui jo lukutaipaleensa alussa historiasta. Vuonna 1897 Klara laittoi hänet lambachilaiseen luostarikouluun toivoen, että Adolfista tulisi munkki. Hänet kuitenkin erotettiin, koska hänet oli saatu kiinni tupakoinnista luostarin alueella. Lambachin benediktiiniläisen apottiluostarin kirkon pääkulkuväylän varrella oli myös edesmenneen apotti Theoderich Hagnin vaakuna, jonka keskeisin piirre oli hakaristi. Oskar Schindler
Oskar Schindler (28. huhtikuuta 1908 Zwittau, Määri, Itävalta-Unkari – 9. lokakuuta 1974 Hildesheim, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen liike- ja teollisuusmies, joka tunnetaan ponnisteluistaan juutalaisten työntekijöidensä suojelemiseksi holokaustilta. Hän pelasti yli 1 100 juutalaista pitämällä heitä työssä ase- ja ampumatarviketehtaassaan, joka sijaitsi ensin Krakovassa ja sodan viime vaiheessa nykyisessä Tšekin tasavallassa. Adolf Hitler
Neuvotteluissa Italian ulkoministerin Galeazzo Cianon kanssa julistettiin 25. lokakuuta 1936 syntyneeksi Rooma–Berliini-akseli, jonka ympäri muut Euroopan maat pyörisivät. Saksan ja Italian epämuodollinen ystävyyssopimus muuttui toukokuussa 1939 solmitulla ”terässopimuksella” muodolliseksi sotilasliitoksi. Kesäkuussa 1940 solmittu kolmen vallan sopimus toi Japanin mukaan samaan liittoon, johon myöhemmin yhtyivät Unkari, Romania ja Bulgaria. Nämä maat tunnettiin akselivaltoina. Walter C. Langer
Walter Charles Langer (5. helmikuuta 1899 Boston, Massachusetts – 4. heinäkuuta 1981 Sarasota, Florida) oli psykoanalyytikko, joka tunnetaan Adolf Hitleristä tehdyn psykologisen analyysin tekijänä. Adolf Hitler
30. tammikuuta 1933 Adolf Hitler seisoi sotamarsalkka Hindenburgin edessä vannoen noudattavansa Weimarin tasavallan perustuslakia ja ratkaisevansa maansa kaikki poliittiset ja taloudelliset ongelmat. Vastahakoinen Hindenburg nimitti Hitlerin Saksan 24. valtakunnankansleriksi ilman seremonioita, lausuen yksinkertaisesti: ”Jumalan haltuun, herrat.” Toisin kuin usein sanotaan, natseja ei äänestetty valtaan. Hitler oli kuitenkin ylpeä siitä, että kaikki tapahtui laillisesti. Vallan otto, jota he kutsuivat nimityksillä "Machtergreifung" ja "Machtübernahme" oli vain nimellisesti laillinen. Maria Anna Schicklgruber
Maria Anna Schicklgruber (15. huhtikuuta 1795, Strones, Itävalta – 7. tammikuuta 1847, Klein-Motten, Itävalta) oli Adolf Hitlerin isoäiti. Alois Hitler (nuorempi)
Alois Hitler nuorempi (alkuperäinen nimi "Alois Matzelsberger", käytti vuodesta 1945 nimeä "Hiller", 13. tammikuuta 1882 Wien – 20. huhtikuuta 1956 Hampuri) oli Saksan johtajan Adolf Hitlerin velipuoli. Alois Hitler nuorempi oli Adolf Hitleriä seitsemän vuotta vanhempi. Heillä oli yhteinen isä Alois Hitler, mutta eri äidit. Klara Hitler
Klara Hitler, os. Pölzl (12. elokuuta 1860 – 21. joulukuuta 1907) oli Adolf Hitlerin äiti ja Alois Hitlerin kolmas vaimo. Heinz Hitler
Heinrich ”Heinz” Hitler (14. maaliskuuta 1920 – 21. helmikuuta 1942) oli Alois Hitler nuoremman ja hänen vaimonsa Hedwig Heidemannin poika sekä natsi-Saksan diktaattorin Adolf Hitlerin veljenpoika. Gerda Christian
Gerda Christian (o.s. "Daranowski"; 13. joulukuuta 1913 Berliini, Saksan keisarikunta – 14. huhtikuuta 1997 Düsseldorf, Saksa) oli yksi Adolf Hitlerin yksityissihteereistä. Martin Luther (diplomaatti)
Martin Franz Julius Luther (16. joulukuuta 1895 Berliini – 13. toukokuuta 1945 Berliini) oli saksalainen diplomaatti ja Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen varhainen jäsen. Hän toimi aluksi Saksan ulkoministeriössä ja myöhemmin hän oli yksi holokaustin suunnittelijoista. Jörg Haider
Jörg Haider syntyi 26. tammikuuta 1950 Bad Goisernissa, Ylä-Itävallassa. Hän oli perheen toinen lapsi, isosisko Ulrike oli syntynyt joulukuussa 1945. Nuori Jörg Haider menestyi hyvin koulussa ja pääsi Bad Ischliin lukioon huolimatta vanhempiensa talousvaikeuksista. Haider suoriutui toistuvasti luokkansa parhaimpana oppilaana. Ensimmäisen kosketuksensa hän sai politiikkaan Wienissä aloittaessaan toimintansa kansallismielisessä miekkailevassa "Burschenschaft Silvania Wien" -opiskelijaveljeskunnassa. Hermann Göring
Göring syntyi Marienbadin hoitolassa Rosenheimissa, Baijerissa 1893. Hänen isänsä Heinrich Ernst Göring oli toiminut Saksan Lounais-Afrikan ensimmäisenä kenraalikuvernöörinä. Heinrichilla oli viisi lasta edellisestä avioliitosta. Toinen vaimo Franziska Tiefenbrunn (1859 – 15. heinäkuuta 1923) synnytti hänelle viisi lasta, joista Hermann oli neljäs lapsi. Göringin vanhemmat sisarukset olivat Karl, Olga ja Paula; hänen nuorin veljensä oli Albert Göring, joka myöhemmin tuli tunnetuksi suojeltuaan useita juutalaisia ja muita natsihallinnon ”vihollisia” vainoilta. Fritz Witt
Fritz Witt syntyi tekstiilikauppiaan perheeseen 27. toukokuuta Hohenlimburgissa Westfalenin provinssissa. Kouluajan jälkeen Witt toimi isänsä lailla tekstiilikauppiaana vuosina 1925–1931. Samaan aikaan hän kiinnostui kansallissosialismista ja tulevan valtakunnankansleri Adolf Hitlerin ajatuksista. Witt näki kansallissosialismin vastauksena Weimarin tasavallan epävakauteen ja köyhyyteen. Adolf Hitlerin elämäkerta
Vuoden 1932 alussa taloudellisen nousukauden lähestyessä valtaa pitävät konservatiivit olivat haluttomia pitämään presidentinvaaleja. Hitler kiirehti saamaan kansalaisuutensa, jonka hänelle myönsi Braunschweigin kansallissosialisteihin lukeutunut sisäministeri. Vaikka Hitler tiesi ettei tulisi valituksi, tuore kansalainen kuitenkin vaati vaaleja pidettäväksi ja asettui itse ehdokkaaksi lähinnä mittauttaakseen kannatuksensa. Lupaavan alun jälkeen natsien kampanja tehostui toiselle kierrokselle mentäessä. Istuva presidentti sotamarsalkka Paul von Hindenburg kampanjoi poliittisilla teemoilla, kun natsien vaalilause oli laman riehuessa houkuttelevan yksinkertainen: ”Vapauden ja leivän puolesta!” Hindenburg voitti, mutta natsien saama suosio oli jälleen yllättävän suuri vaikka SA oli inspiroitunut mellakoimaan vaalien aikana. Juhlan pilasi sosiaalidemokraattisen sanomalehden etusivulla julkaistu uutinen, joka paljasti Ernst Röhmin homoseksuaalisuuden. Hitler oli tiennyt Röhmin seksuaalisesta suuntautumisesta jo kauan ja omannut siihen yllättävän liberaalin suhtautumisen. Asian tultua julki hän haukkui punastelevan ja kiemurtelevan Röhmin pahanpäiväisesti. Tässä vaiheessa hän ei kuitenkaan antanut skandaalin häiritä valtapyrkimyksiään. Toistaiseksi vanhan toverin yksityiselämän luonne oli yhdentekevä, kunhan tämä ei sortuisi alaikäisiin. Alois Hitler
Johann Nepomuk Hüttler, Johann Georgin nuorempi veli toimi Aloisin kasvatti-isänä. Alois käytti äitinsä sukunimeä Schicklgruber aina vuoteen 1876, kunnes Johann Nepomuk kuulututti veljensä Johann Georgin Aloisin isäksi taatakseen hänelle oikeuden suvun perintörahoihin. Johann Georg oli tuolloin ollut kuolleena jo 20 vuotta. Samalla Johann Nepomukin vaatimuksesta 39-vuotias Alois vaihtoi sukunimensä. Hiedlerin tai Hüttlerin sijasta todistuksen laatinut pappi kirjoitti sukunimen muotoon Hitler. Johann Nepomuk Hüttlerin ottopojastaan kantaman vastuun ja hänen nimestään huolehtimisen sekä jälkeläisten yhdennäköisyysseikkojen vuoksi häntä pidetään hyvin mahdollisena ehdokkaana Aloisin biologiseksi isäksi. Teorian mukaan Johann Nepomuk ei olisi tunnustanut Aloisia pojakseen oman perheensä vuoksi. Adolf Hitlerin elämäkerta
Klo 11.15, 30. tammikuuta 1933 Adolf Hitler seisoi sotamarsalkka Hindenburgin edessä vannoen noudattavansa Weimarin tasavallan perustuslakia ja ratkaisevansa maansa kaikki poliittiset ja taloudelliset ongelmat. Vastahakoinen Hindenburg nimitti Hitlerin Saksan 24. valtakunnankansleriksi ilman seremonioita, lausuen yksinkertaisesti: ”Jumalan haltuun, herrat.” Natseille päivä ja seuraava yö oli marssien ja puheiden sekä spontaanien riemunilmausten täyttämä juhlan hetki. Toisin kuin usein sanotaan, natseja ei äänestetty valtaan. Hitler oli kuitenkin ylpeä siitä, että kaikki tapahtui laillisesti. Vallan otto, jota he kutsuivat nimityksillä "Machtergreifung" ja "Machtübernahme" oli vain nimellisesti laillinen. Karl Wolff
Karl Friedrich Otto Wolff, lempinimeltään "Wölffchen", (13. toukokuuta 1900 Darmstadt, Saksa – 17. heinäkuuta 1984 Rosenheim, Saksa) oli saksalainen SS-kenraali, arvoltaan "SS-Obergruppenführer". Wolff toimi vuosina 1933–1943 SS-komentaja Heinrich Himmlerin esikuntapäällikkönä. Ludwig Müller
Johann Heinrich Ludwig Müller (23. kesäkuuta 1883, Gütersloh, Saksan keisarikunta – 31. heinäkuuta 1945, Berliini, Saksa) oli entinen sotilaspastori, joka toimi Adolf Hitlerin neuvonantajana kirkollisasioissa ja kirkon sisäisen kansallissosialistisen ”Saksalaisten kristittyjen uskonliikkeen” päämies. ”Saksalaiset kristityt” olivat kansallissosialistisen puolueen peitejärjestö, joka tuki rodun ja kansallisuuden merkitystä ja hylkäsi rauhanaatteen. Adolf Hitlerin elämäkerta
Neuvotteluissa 25. lokakuuta 1936 Galeazzo Cianon, Mussolinin johtaman Italian ulkoministerin kanssa julistettiin syntyneeksi Rooma–Berliini-akseli, jonka ympäri muut Euroopan maat pyörisivät. Ystävyyssopimus muuttui 1939 sotilasliitoksi, johon liittyivät vielä Japani, Unkari, Romania ja Bulgaria. Maat tunnettiin akselivaltoina. Heinz Linge
Heinz Linge (23. maaliskuuta 1913 Bremen Saksan keisarikunta – 24. kesäkuuta 1980 Bremen, Länsi-Saksa) oli Adolf Hitlerin henkilökohtainen palvelija ja palveluskunnan johtaja. Linge liittyi vuonna 1932 kansallissosialistiseen puolueeseen ja SS:ään. Vuonna 1933 hänet siirrettiin SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitleriin ja vuonna 1935 hotellikoulun kurssin jälkeen Hitlerin sotilaspalvelijaksi, josta hänet vuonna 1939 ylennettiin Hitlerin henkilökohtaiseksi sotilaspalvelijaksi. Korkein arvo SS-Sturmbannführer. Hitlerin hallitus
Hitlerin hallitus oli Saksan valtakunnankansleri Adolf Hitlerin johtama hallitus, joka hallitsi Saksaa vuosina 1933–1945. Hallituksen nimitti valta­kunnan­­presidentti Paul von Hindenburg 30. tammikuuta 1933. Aluksi hallituksessa oli mukana kaksi puoluetta: Hitlerin johtama Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue (NSDAP) sekä konservatiivinen Saksalaiskansallinen kansanpuolue (DVNP), jonka toivottiin toimivan mahdollisimman voimakkaana vastapainona NSDAP:lle.. Lisäksi hallituksessa oli joukko ammatti­ministereitä. Varsin pian NSDAP kuitenkin tuli ainoaksi hallitus­puolueeksi, ja sen jälkeen kun maaliskuun 1933 vaaleissa valitut valtio­päivät olivat säätämällään valta­lailla myöntäneet hallitukselle lähes rajoitta­mattoman vallan, se julisti pian kaikki muut puolueet paitsi NSDAP:n laittomiksi. Hindenburgin kuoltua vuonna 1934 Hitler otti itselleen myös valta­kunnan­presidentin tehtävät. Hitler-Jugend
Hitler-Jugendin juuret olivat "Jugendbund der NSDAP":ssa (NSDAP:n nuorisoliitto), joka perustettiin maaliskuussa 1922 ja kokoontui ensi kertaa saman vuoden toukokuussa. Se oli tarkoitettu ainoastaan 14–18-vuotiaille pojille, joista 14–16-vuotiaat järjestäytyivät "Jungmannschafteniin" ja vanhemmat "Jungsturm Adolf Hitleriin". Organisaatiota valvoi SA ja sitä johti aluksi Adolf Lenk. Adolf Hitler
München oli nyt sotilashallinnon alainen ja armeija järjesti ”antibolševistisia” puhujakursseja propagandisteiksi koulutettaville sotilaille, joiden oli tarkoitus kitkeä kumoukselliset ajatukset miehistön keskuudesta. Kesäkuussa kapteeni Karl Mayr määräsi vastavallankumouksellisena tunnetun Hitlerin ensimmäiselle näistä kursseista. Kurssilla Hitler kuuli muun muassa Gottfried Federin innostavan luennon ”korko-orjuuden” murtamisesta ja huomasi ensi kertaa kykenevänsä itse vaikuttamaan puhujantaidoillaan muihin. Kurssin aikana Hitlerissä heräsi ajatus poliittisesta urasta. Mayr vakuuttui Hitlerin kyvyistä ja nimitti hänet poliittiseksi koulutusupseeriksi Reichswehrin sotilasleirille Lechfeldiin. Hitlerin pitämien puheiden ja esitelmien sanotaan saaneen helposti sotilaiden mielenkiinnon. Hän hyökkäsi puheissaan mielellään varsinkin juutalaisia vastaan ja Mayr alkoi pitää häntä aiheen asiantuntijana. Hitleristä tuli vähäksi aikaa Mayrin oikea käsi. Dietrich Eckart
Dietrich Eckart (23. maaliskuuta 1868 Neumarkt in der Oberpfalz – 26. joulukuuta 1923 Berchtesgaden) oli kirjailija ja sanomalehtimies, kansallissosialistisen puolueen varhainen jäsen ja Adolf Hitlerin tukija ja isällinen ystävä. Adolf Hitlerin elämäkerta
Vallankaappausten pelossa armeija tarkkaili Münchenissä tapahtuvaa poliittista toimintaa. Urkkijana toiminut Hitler määrättiin vakoilemaan erään pienpuolueen toimintaa. Kun hän osallistui 12. syyskuuta 1919 sivustakatsojana Saksan työväenpuolueen DAP:n ("Deutsche Arbeiterpartei") kokoukseen Sterneckerbräu-ravintolassa, paikalla oli lähes koko puolueen jäsenistö, 23 henkilöä. Alkuun järjestettiin kolehti, jolla pyrittiin kartuttamaan puolueen kassaa, jossa ennestään oli muutama kymmenen markkaa. Hitler seurasi kokousta ikävystyneenä – pääohjelmana oli jälleen sama Federin luento korko-orjuudesta, jonka hän oli jo kuullut armeijan kurssilla – kunnes erään professori Baumannin puheenvuoro, jossa vaadittiin Baijerin eroa Saksasta, pakotti hänet lausumaan oman mielipiteensä. Tulisen puheenvuoron jälkeen hämmentynyt professori vetäytyi ja Hitler kääntyi kannoillaan poistuakseen. Hitlerin puhevoimasta lumoutunut puolueen puheenjohtaja Anton Drexler sujautti hänelle kirjoittamansa lehtisen ja ehdotti puolueeseen liittymistä. Kasarmilla Hitler kirjoitti kokouksesta raportin, johon hän oli hahmotellut lisäksi omia poliittisia ajatuksiaan. Mayr luki ihastuneena raportin ja pyysi Hitleriä täsmentämään joitain ajatuksiaan juutalaisista. Hitler kirjoitti juutalaismietintönsä, jossa hän vaati juutalaisten täydellistä poistamista saksalaisesta yhteiskunnasta.
Hitler sai pian kutsun DAP:n seuraavaan kokoukseen, ja lisäksi tiedon, että hänet oli jo liitetty puolueeseen jäsennumerolla 55. Hitler oli ajatellut perustaa oman puolueensa, mutta päättikin tehdä DAP:sta mieleisensä. Myöhemmin jäsenkirjaan kirjoitettiin numero 555, sillä puolue halusi vaikuttaa suuremmalta kuin se oli. Hitler itse mainitsee kirjassaan oikean jäsennumeron olleen 7. Hän kuitenkin piti päätöstään puolueeseen liittymisestä elämänsä merkittävämpänä. Jäsenenä oli myös vanhempi äärioikeistolainen ja antisemitistinen runoilija Dietrich Eckart, jolla oli suuri vaikutus Hitlerin vielä kehittyvään poliittiseen ideologiaan. Hitler, joka aikaisemmin oli ahminut kaikenlaista kirjallisuutta, luki nyt mieluiten poliittisia ja yhteiskunnallisia tekstejä. Adolf Hitlerin elämäkerta
Hitler oli kotoisin keskiluokkaisista oloista Itävallasta. Vastoin yleistä harhaluuloa hän ei ollut avioton lapsi. Sen sijaan hänen isänsä Alois Hitler oli syntynyt avioliiton ulkopuolella, mutta se, oliko hän avioton vai aviolapsi, on määritelmäkysymys, sillä hänen vanhempansa, Adolf Hitlerin isänpuoleiset isovanhemmat, menivät naimisiin keskenään Aloisin ollessa viisivuotias. Hänen lapsuuttaan ja nuoruuttaan varjostivat väkivaltainen isä ja äidin varhainen kuolema. Hitler pyrki kahdesti Wienin kuvataideakatemiaan, muttei päässyt opiskelemaan. Ilman koulutusta tai säännöllistä työtä hän eli Wienissä useita vuosia ensin sukulaistensa rahoittamana ja sitten kulkurina. Itävaltalainen Hitler osallistui ensimmäiseen maailmansotaan vapaaehtoisena Saksan asevoimissa, ansaiten useita ansiomerkkejä ja ylennyksen korpraaliksi. Maailmansodan jälkeen Hitler omistautui politiikalle ja liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen, joka hänen johdollaan kasvoi lopulta Saksan suurimmaksi puolueeksi. Adolf Hitlerin elämäkerta
Kirjan alkuosassa, joka julkaistiin erikseen loppuvuonna 1925, Hitler käy läpi 35-vuotista henkilöhistoriaansa. Muistelmaosaa ei ole pidetty luotettavana lähdeteoksena Hitlerin nuoruuden vuosilta, sillä hän kirjoitti sen vaiheessa, jolloin hänellä oli tarve propagoida jopa omalla menneisyydellään. Toinen osa julkaistiin 1926. Siinä Hitler esittelee poliittisia aikomuksiaan, natsipuolueen luonnetta ja Saksan ja saksalaisten tarpeita ja tulevaisuutta. Hitlerin poliittinen filosofia sitoutui vahvasti rodullisuuteen ja erityisesti antisemitismiin. Juutalaisuus oli Hitlerin mukaan kaiken pahan alku ja juuri. Saksan valtakunnanpresidentti
3. Adolf Hitler yhdisti valtalain säädösten vastaisesti valtakunnanpresidentin viran valtakunnankanslerin virkaan heti Hindenburgin kuoltua. Tämä vahvistettiin kansanäänestyksessä 19. elokuuta 1934. Hitler ei kuitenkaan käyttänyt valtakunnanpresidentin arvonimeä, vaan otti käyttöön nimityksen "Johtaja ("Führer") ja valtakunnankansleri". Hitler teki itsemurhan Führerbunkerissa 30. huhtikuuta 1945. Julius Leber
Julius Leber (16. marraskuuta 1891 Biesheim, Elsass, Saksa – 5. tammikuuta 1945 Plötzenseen vankila, Berliini, Saksa) oli Saksan sosialidemokraattisen puolueen poliitikko ja natsihallinnon vastaisen vastarintaliikkeen jäsen. Leber osallistui Adolf Hitleriä vastaan suunnattuun heinäkuun 20. päivän salaliittoon. Adolf Hitlerin suku
Alois juniorin ja Bridget Dowlingin poika William Patrick Hitler (myöhemmin "Stuart-Houston", 1911–1987) muutti äitinsä kanssa Long Islandiin New Yorkiin vuonna 1939 ja sai Yhdysvalloissa neljä poikaa vaimonsa Phyllisin kanssa: Alexander Adolf (s. 1950), Louis (s. 1952), Howard ja Brian (s. 1966). Howard kuoli auto-onnettomuudessa 1989, kaksi vuotta isänsä kuoleman jälkeen. Yksikään Williamin pojista ei ole vielä saanut lapsia. Alexander työskentelee sosiaalityöntekijänä ja Louisilla ja Brianilla on yhteinen maisemointiyritys. Tarinan mukaan veljekset ovat sopineet keskenään olevansa hankkimatta lapsia. Toisin kuin veljeksistä kirjoitetussa kirjassa väitetään, Alexander kiisti tehneensä sellaista sopimusta ainakin omalta osaltaan. Hitlerin siskopuolen Angelan pojalla Leo Rudolf Raubalilla on poika Peter (s. 1931), joka elää Linzissä, Itävallassa eläköityneenä insinöörinä. Angelan tyttärellä Elfriedellä on poika Heiner Hochegger (s. 1945), joka elää myös Itävallassa. Joseph Goebbels
Paul Joseph Goebbels (29. lokakuuta 1897 Rheydt – 1. toukokuuta 1945 Berliini) oli eräs Kansallissosialistisen Saksan vaikutusvaltaisimmista poliitikoista. Lukuisten korkeiden puoluevirkojen ohella hän toimi Adolf Hitlerin valta-aikana hallituksen kansanvalistus- ja propagandaministerinä. Goebbels tunnettiin loistavasta puhetaidostaan. Toisen maailmansodan päättyessä Saksan tappioon Goebbels teki vaimonsa kanssa itsemurhan heidän surmattuaan sitä ennen lapsensa. Adolf Hitlerin elämäkerta
Hitler oli taitava propagandisti ja puhuja, ja hyödyntäen räikeää juutalaisvastaista propagandaa, saksalaisten keskuudessa vallinnutta tyytymättömyyttä ensimmäisen maailmansodan lopputuloksesta sekä 1920-luvun lopun talousvaikeuksia hän kohosi Saksan diktaattoriksi vuonna 1933. Hänen valtakautensa alkoi Versailles’n rauhansopimuksen yksipuolisella mitätöinnillä ja sitä seuranneella asevarustelulla sekä valtiojohtoisilla teollistamishankkeilla, jotka nostivat Saksan ensimmäisen maailmansodan jälkeisestä talouskriisistä, mutta ajoivat samalla valtion lähelle taloudellista romahdusta. Samalla Saksasta muotoutui yksipuoluediktatuuri. Hermann Müller
Hermann Müller (vuodesta 1920 virallisesti Müller-Franken; 18. toukokuuta 1876 Mannheim – 20. maaliskuuta 1931 Berliini) oli saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Saksan valtakunnankansleri vuosina 1920 ja 1928–1930. Lisäksi hän toimi ulkoministerinä 1919–1920 sekä Saksan sosialidemokraattisen puolueen (SPD) puheenjohtajana 1919–1928. Müllerin toinen hallitus oli Weimarin tasavallan viimeinen parlamentaariseen hallintoon nojannut enemmistöhallitus ja samalla viimeinen, jossa vasemmisto oli mukana Geli Raubal
Geli (Angelika) Raubal (4. kesäkuuta 1908 – 8. syyskuuta 1931) oli Adolf Hitlerin sisarpuolen, Angela Hitlerin ja tämän miehen Leo Raubalin tytär. Hitlerin sisar ryhtyi vuonna 1928 hänen taloudenhoitajakseen, jolloin Geli Raubal eli Hitlerin kanssa samassa asunnossa Obersalzbergissa ja Wienissä. 23-vuotias Geli Raubal löydettiin kuolleena Hitlerin asunnosta Münchenistä 8. syyskuuta 1931, ammuttuna Hitlerin aseella. Hitler itse oli matkustanut Hampuriin. Hjalmar Schacht
Horace Greeley Hjalmar Schacht (22. tammikuuta 1877 Tingleff, Pohjois-Schleswig – 3. kesäkuuta 1970 München) toimi Saksan keskuspankin eli Reichsbankin pääjohtajana 1933–1939 ja rahaministerinä 1935–1937. Schachtin kaudella kansallissosialistisen Saksan talous elpyi valtiojohtoisilla teollistamis- ja rakennushankkeilla sekä asevarustelu käynnistyi vuonna 1933 Hitlerin julistauduttua valtakunnankansleriksi. Schachtin työhön kuului kansallissosialistisen Saksan rahoitus. Franz Halder
Franz Ritter Halder (30. kesäkuuta 1884 Würzburg – 2. huhtikuuta 1972 Aschau im Chiemgau, Baijeri) oli saksalainen kenraali ja armeijan yleisesikunnan päällikkö vuodesta 1938 syyskuuhun 1942 asti, jolloin Adolf Hitler nimitti Kurt Zeitzlerin hänen tilalleen. Halder oli mukana suunnitellemassa operaatio Barbarossaa ja toimi Itä-Rintaman esikunnan päällikkönä hyökkäysvaiheen alussa 1941. Hitlerin salamurhayrityksen jälkeen heinäkuussa 1944 Hitler vangitutti Halderin mahdollisena vallantavoittelijana, vaikka tämä ei ollutkaan osallistunut salamurhayritykseen. Hän oli sodan loppuun Flossenburgin ja Dachaun keskitysleireillä. Adolf Hitler
Puolueen nimi vaihdettiin 1920 Saksan kansallissosialistiseksi työväenpuolueeksi. Hitler suunnitteli sille myöhemmin kuuluisaksi tulevaa rekvisiittaa tervehdyksistä, hakaristisymboleista ja -lipuista lähtien. Hitlerin Ernst Hanfstaenglilta lainaamilla rahoilla puolue perusti oman lehden, "Völkischer Beobachterin", jonka päätoimittajaksi tuli hänen ystävänsä Eckart. Alkuun jäsenmäärän kasvu oli hidasta, mutta Hitler ei lannistunut. Hän kehitti puhetaitojaan ja käytti hyväkseen jokaisen mahdollisuuden saada huomiota. Hitler laati Drexlerin ja Eckartin kanssa 25-kohtaisen kansallissosialistisen puolueohjelman. Erityisesti Versailles’n ”häpeärauhan” purkaminen vetosi aikalaisyleisöön. Saksan historia
Marraskuun 8. päivän iltana 1923 kuutisen sataa aseistautunutta SA-miestä kerääntyi erään oluttuvan ympäristöön Münchenissä, jonne olivat kokoontuneet Baijerin osavaltion päämiehet. Joukkoa johti Adolf Hitler, vuonna 1889 Itävallassa syntynyt Saksan kansallissosialistisen puolueen johtaja, joka oli sitä ennen suhteellisen tuntematon Baijerin ulkopuolella. 
Oluttupavallankaappauksen epäonnistuttua Hitler pidätettiin ja tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen, mutta vapautettiin yhden vuoden jälkeen 1924. Suomen Marsalkka Mannerheimin 75-vuotispäivän muistokivi
Suomen Marsalkka Mannerheimin 75-vuotispäivän muistokivi paljastettiin Imatralla vuonna 1983. Mannerheim täytti 75 vuotta vuonna 1942. Muistokiven viivästymisen taustalla on se, että Adolf Hitler vieraili syntymäpäivillä. Kiven olemassaolo ei ole kovin yleisesti tiedossa. Johann Georg Hiedler
Johann Georg Hiedler (28. syyskuuta 1792 – 1857) oli itävaltalainen kiertelevä mylläri, jota pidettiin Adolf Hitlerin virallisena isoisänä natsi-Saksan aikana. Hiedler merkittiin kirjoihin Adolf Hitlerin isän Alois Hitlerin isäksi vasta vuosia kuolemansa jälkeen. Adolf Hitlerin kuolema
Vuonna 2011 julkisuuteen nousi väitteitä siitä että Hitler olisikin paennut Argentiinaan ja kuollut vasta 17 vuotta myöhemmin, vuonna 1962 73-vuotiaana. Sotahistorioitsija Simon Dunstan ja toimittaja Gerrard Williams esittivät 2012 suomennetussa teoksessaan "Hitlerin Pako", että Hitler pääsi pakenemaan Berliinistä
Etelä-Amerikkaan ja eli sodan jälkeen Patagoniassa. Angela Hammitzsch
Angela Franziska Johanna Hammitzsch (o.s. Hitler, myöh. Raubal) (28. heinäkuuta 1883 Braunau am Inn, Itävalta – 30. lokakuuta 1949) oli Adolf Hitlerin sisarpuoli. Eduard Bloch
Wienissä oleskellut Adolf Hitler matkusti Linziin hoitamaan äitiään, pikkusiskoaan ja taloutta marraskuussa 1907. Kolmekymmentä vuotta myöhemmin Eduard Bloch muisteli, että "Hän [Adolf Hitler] oli mitä hellimmin kiintynyt äitiinsä ja tarkkaili tämän jokaista liikettä voidakseen auttaa häntä pienimmissäkin asioissa". Hoidoista huolimatta Klara Hitler kuoli 21. joulukuuta 1907, muutamaa päivää ennen jouluaattoa. Adolf Hitler kiitti Blochia, joka ei ottanut kuin pienen palkkion hoidosta, ja sanoi olevansa tohtorille ikuisesti kiitollinen (""Ich werde Ihnen ewig dankbar sein""). Bloch kertoi eläkkeelle jäätyään, ettei 40-vuotisen uransa aikana nähnyt toista niin surun murtamaa nuorta miestä. Hän sai Hitleriltä postikortin 1908 ja muistinsa mukaan myös yhden maalauksen lahjaksi. Adolf Hitlerin elämäkerta
Kirjassaan "Taisteluni" Hitler kertoi poliittisen ajattelunsa ja antisemitisminsä heränneen Wienissä. Siellä hän olisi myös ensimmäistä kertaa ymmärtänyt rodullisen ja kansallisen paremmuutensa. On kuitenkin epävarmaa tapahtuivatko asiat juuri näin, sillä kirjaa ei voi pitää kaikilta osin luotettavana lähteenä. Se on kirjoitettu poliittiseksi muistelmaksi tilanteessa, jolloin Hitler varmasti koki tarvetta propagoida tekstillään. Wienissä Hitlerillä oli myös juutalaisia ystäviä, eräälle hän antoi talven lähestyessä päällystakkinsa. Myös useat hänen asiakkaistaan olivat juutalaisia, kuten myös hänen taulujensa uusi välittäjä unkarilainen kauppias Neumann. Joka tapauksessa Hitler oli kyllästynyt heikkona pitämäänsä Habsburgien Itävaltaan, jonka ”Babylonin kaltaisessa rodullisesti ja kansallisesti sekasortoisessa pääkaupungissa” hän ei ollut kokenut muuta kuin pettymyksiä ja kurjuutta. Hitler, joka ei tuntenut Itävaltaa kohtaan lojaaliutta, oli vuonna 1909 jättänyt menemättä asevelvollisuuskutsuntoihin ja tiesi kutsuntaviranomaisten etsiskelevän häntä. Niinpä saatuaan osuutensa isänsä perinnöstä täytettyään 24 vuotta hän pakkasi tavaransa ja läksi toukokuussa 1913 ”todellisen kansansa” luokse Müncheniin, Saksaan. Blondi (koira)
Joissakin lähteissä Blondin syntymävuodeksi esitetään 1936. On kuitenkin todennäköisempää, että Bormann lahjoitti Blondin Hitlerille pentuna. Jotkut lähteet kertovat tosin, että Blondi olisi ollut keväällä 1945 yhdeksänvuotias, kun sillä teetettiin pentuja. Hitlerillä oli tapana nimetä koiriaan Blondaksi tai Blondiksi. Hän oli hankkinut jo vuonna 1926 yhden saksanpaimenkoiran, jonka hän oli nimennyt Blondaksi. Blondalla teetettiin vuonna 1930 pentuja, joista yhden Hitler piti itsellään ja nimesi myös Blondaksi. Saksan työväenpuolue
Adolf Hitler toimi vuonna 1919 Saksan armeijan Reichswehrin urkkijana tehtävänään seurata määrättyjen puolueiden ja järjestöjen toimintaa Münchenin seudulla. Syyskuun 12. hänet määrättiin vakoilemaan Saksan työväenpuolueen kokousta Sterneckerbräu-oluttuvassa. Hitler seurasi vaivihkaa kokousta jossa puhujana piti olla DAP:n perustajajäseniin kuuluva kirjailija Dietrich Eckart. Eckartin sairastuttua pääpuhujana toimi kuitenkin insinööri Feder. Puheen jälkeisessä keskustelutilaisuudessa kun eräs professori Baumann ilmaisi kannattavansa Baijerin eroa Saksasta, piti Hitler kiivaan vastapuheenvuoron ja tyrmäsi ajatuksen. Hitlerin puheesta vaikuttunut DAP:n puheenjohtaja Anton Drexler sujautti hänelle kirjoittamansa lehtisen ja ehdotti puolueeseen liittymistä. Heinz Guderian
Syntymäpäivänään kesäkuun 17. Guderian saapui Ranskan Sveitsin vastaiselle rajalle. Hän lähetti asevoimien pääesikunnalle OKW:lle ilmoituksen saapumisestaan Pontarlieriin. Pääesikunnassa ei uskottu ”Nopean Heinzin” voineen olla niin nopea ja Hitler oletti viestiä virheelliseksi. Heinäkuun 19. päivä Hitlerin ilmoitti Guderianin ylentämisestä kenraalieverstiksi. Führer
"Führer und Reichskanzler" (”Johtaja ja valtakunnankansleri”) oli Hitlerin virkanimike Saksan valtionpäämiehenä vuodesta 1934 lähtien. Saksan valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburgin kuoltua vuonna 1934 säädettiin laki, jolla valtakunnanpresidentin ja valtakunnankanslerin tehtävät yhdistettiin ”Johtajan ja valtakunnankanslerin” viraksi, ja suoraan lain nojalla tähän virkaan nimitettiin Adolf Hitler, joka jo 30. tammikuuta 1933 oli nimitetty valtakunnankansleriksi ja sen jälkeen lyhyessä ajassa keskittänyt itselleen käytännössä kaiken vallan. Erich Kempka
Kempka syntyi Oberhausenissa nuorimpana kymmenestä lapsesta. Hän työskenteli mekaanikkona autojen valmistajana toimineelle DKW:lle. Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen hän liittyi 1. huhtikuuta 1930. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli yksi SS-Begleit-Kommandon perustajista. Hän palveli Josef Terbovenin autonkuljettajana 29. helmikuuta 1932 saakka, kunnes hänestä tuli Hitlerin varakuljettaja. Adolf Hitlerin suku
Johann Nepomuk Hüttler, Johann Georgin nuorempi veli toimi Aloisin kasvatti-isänä. Alois käytti äitinsä sukunimeä Schicklgruber aina vuoteen 1876, kunnes Johann Nepomuk kuulututti veljensä Johann Georgin Aloisin isäksi taatakseen hänelle oikeuden suvun perintörahoihin. Johann Georg oli tuolloin ollut kuolleena jo 20 vuotta. Samalla Johann Nepomukin vaatimuksesta 39-vuotias Alois vaihtoi sukunimensä. Hiedlerin tai Hüttlerin sijasta todistuksen laatinut pappi kirjoitti sukunimen muotoon Hitler. Gustav Krupp von Bohlen und Halbach
Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen nousu 1920-luvulla hermostutti Gustav Kruppia. Puolueen eri siivet ja keskushahmot kampanjoivat lähes kommunistisilla teemoilla. Valtaa ja varallisuutta tultaisiin siirtämään kansalle ja myös suuryrityksiä kansallistettaisiin. Kovimmassa työväenluokkaa kosiskelevassa propagandassaan natsit puhuivat rahamiesten tilille vaatimisesta vallankumouksen päivänä. Niinpä varsinkin oluttupavallankaappauksesta asti Gustav vastusti kiihkeästi natsien nousua. Vielä tammikuun lopulla 1933 hän yritti myös vaikuttaa presidentti Paul von Hindenburgiin, ettei tämä nimittäisi Hitleriä valtakunnankansleriksi. Toisin kuitenkin kävi, Hitler sai nimityksensä 30. tammikuuta 1933. Karl Marxin elämäkerta
Karl Heinrich Marx (5. toukokuuta 1818 Trier, Preussi – 14. maaliskuuta 1883 Lontoo, Englanti) oli preussilaissyntyinen yhteiskuntafilosofi. Marx tunnetaan erityisesti teoriasta, joka käsittelee työtätekevän ja omistavan luokan luokkaristiriitaa ja -taistelua. Karl Marxia pidetään uudenaikaisen sosialismin ja kommunismin perustajana. Alois Hitler (nuorempi)
Alois kuoli vuonna 1903, kun Alois nuorempi oli 19-vuotias ja Adolf 13. Hannah Arendt
Hannah Arendt (alk. Johanna Arendt; 14. lokakuuta 1906 Linden-Limmer, Saksa – 4. joulukuuta 1975 New York, New York, Yhdysvallat) oli 1900-luvun tärkeimpiin kuuluva saksalainen filosofi ja poliittinen teoreetikko. Hänet tunnetaan tutkimuksistaan totalitarismin ja poliittisen filosofian alalla, ja teoksissaan hän tutkii muun muassa valtaa, auktoriteettia ja totalitarismia. Leopold Frankenberger
Hakiessaan syntymätodistusta Hitlerin isälle Aloisille vuonna 1837 tuore 42-vuotias äiti Maria Anna Schicklgruber kieltäytyi mainitsemasta isän nimeä. Poika kirjattiin aviottomaksi lapseksi ja sai äitinsä sukunimen Schicklgruber. Viisi vuotta Aloisin syntymän jälkeen Maria Anna avioitui Johann Georg Hiedlerin kanssa, joka ei kuitenkaan eläessään tunnustanut poikaa omakseen. Johann Georgin veli Johann Nepomuk Hüttler virallisti Johann Georg Hiedlerin Alois Schicklgruberin isäksi vasta 1876, 20 vuotta Johann Georgin kuoleman jälkeen. Alois Hitlerin isästä ja Adolf Hitlerin isoisästä ei ole näin varmuutta, vaikka yleensä historioitsijat pitävät veljeksistä jompaakumpaa todennäköisimpänä ehdokkaana. Adolf Hitlerin elämäkerta
Saksan konservatiivit käyttivät Hitleristä pilkkanimeä ”böömiläinen korpraali” ("der böhmische gefreite"), jolla viitattiin hänen alhaiseen sotilasarvoonsa ja ulkomaalaiseen taustaansa. Nimityksen tiettävästi keksi Hitleriä halveksinut presidentti Paul von Hindenburg lokakuussa 1931. Kutsuessaan Hitleriä ”böömiläiseksi” Hindenburg lienee sekoittanut Hitlerin synnyinkylän, Braunau am Innin Itävallassa, Braunaun (nyk. Broumov) kaupunkiin Tšekkoslovakian Sudeettialueella. Risto Ryti
Ryti sanoi Suomen käyvän erillistä sotaa eikä suostunut vierailemaan Hitlerin luona, mutta Hitler tuli yllätysvierailulle Mannerheimin 75-vuotissyntymäpäiville 4. kesäkuuta 1942. Ryti huomasi Hitlerin olevan yksityiselämässään ”lämpimästi tunteva, sydämellinen, hyvää tarkoittava, herkkä ihminen” sekä tuntevan sympatiaa suomalaisia kohtaan mutta säilytti vastenmielisyytensä tämän julkista roolia ja kansallissosialismia kohtaan. Hitlerin vanavedessä Suomeen saapui heinäkuun lopulla 1942 vierailulle Saksan salaisen poliisin Gestapon päällikkö Heinrich Himmler, joka tapasi Rytin presidentin vapaa-ajan asunnossa Tamminiemessä. Rytin ja Himmlerin keskustelujen sisällöstä ei ole varmaa tietoa, mutta ne lienevät ainakin sivunneen juutalaiskysymystä, koska Ryti merkitsi päiväkirjaansa Himmlerin olevan ”äärimmäisen jyrkkä antisemitisti”. Albrecht Haushofer
Albrecht Haushofer (7. tammikuuta 1903 München – 23. huhtikuuta 1945 Berliini) oli saksalainen tohtori, opettaja, näytelmäkirjailija ja runoilija, joka oli osallisena Adolf Hitlerin salamurhaa vuonna 1944 yrittäneessä heinäkuun 20. päivän salaliitossa. Alfred Jodl
Alfred Josef Ferdinand Jodl (10. toukokuuta 1890 Würzburg – 16. lokakuuta 1946 Nürnberg) oli saksalainen kenraalieversti toisessa maailmansodassa. Jodl toimi Wehrmachtin pääesikunnan eli OKW:n operaatiopäällikkönä ja Wilhelm Keitelin sijaisena. Jodl tapasi Adolf Hitlerin jo vuonna 1923 ja kuului myöhemmin tämän tärkeimpiin sotilasneuvonantajiin. Ernst Hanfstaengl
Ernst Franz Sedgwick (”Putzi”) Hanfstaengl (2. helmikuuta 1887 München – 6. marraskuuta 1975 München) oli Adolf Hitlerin taloudellinen ja henkinen tukija Saksan kansallissosialistinen työväenpuolueen varhaisina vuosina. Myöhemmin hänestä tuli puolueen lehdistöpäällikkö. Adolf Hitler
Kirjan alkuosassa, joka julkaistiin erikseen loppuvuonna 1925, Hitler käy läpi 35-vuotista henkilöhistoriaansa. Muistelmaosaa ei ole pidetty luotettavana lähdeteoksena Hitlerin nuoruuden vuosilta, sillä hän kirjoitti sen vaiheessa, jolloin hänellä oli tarve propagoida jopa omalla menneisyydellään. Toinen osa julkaistiin 1926. Siinä Hitler esittelee poliittisia aikomuksiaan, natsipuolueen luonnetta ja Saksan ja saksalaisten tarpeita ja tulevaisuutta. Hitlerin poliittinen ajattelu sitoutui vahvasti rodullisuuteen ja erityisesti antisemitismiin. Juutalaisuus oli Hitlerin mukaan kaiken pahan alku ja juuri. Adolf Hitler
Täydellisen sovinnon aikaansaamiseksi riitaisimmat on hiljennettävä. Vahvimpien vastustajien alistamiseksi tarjoutui syy, kun hollantilaissyntyinen anarkokommunisti Marinus van der Lubbe sytytti 27. helmikuuta 1933 palamaan Berliinin valtiopäivätalon, raatihuoneen ja linnan. Muut sammutettiin nopeasti, mutta valtiopäivätalon paloa ei saatu hillityksi. Goebbelsien luona illallisella ollut Hitler tuli paikalle ja kuuli Göringiltä, että teosta oli pidätetty kommunisti. Hitler kutsui tulta taivaan merkiksi itselleen, mutta kommunisteille se oli hänen mukaansa tarkoittanut merkkiä vallankaappauksen aloittamiseksi. Levottomien aikojen päättymistä toivoneet saksalaiset eivät nyt suvainneet rauhanrikkojia ja hyväksyivät seuraavana päivänä säädetyn ihmisoikeuksia ja sananvapautta jyrkästi rajoittaneen valtakunnanpresidentin määräyksen kansan ja valtion suojelemiseksi. Kuolemantuomio tuli rangaistukseksi useista rikoksista, varsinkin jos ne koskivat valtiota tai puoluetta. Bürgerbräukeller
Kärsittyään lyhyen vankilatuomion Hitler perusti kansallissosialistisen puolueen uudelleen. Perustamisjuhla pidettiin Bürgerbräukellerissä 27. helmikuuta 1925. Vallankaappausyrityksen päivämäärästä tuli yksi natsien juhlapäivistä ja puolueen johto kokoontui Bürgerbräukellerissä muistelemaan kaappausta ja juhlistamaan siinä kuolleita ”aatteen marttyyreina”. Tällaisessa tilaisuudessa 8. marraskuuta 1939 Hitler yritettiin murhata. Osallistuttuaan juhliin Bürgerbräukellerissä Hitler päätti lähteä hieman aiemmin. Muutaman minuutin kuluttua lähdöstä rakennuksessa räjähti pommi, joka surmasi seitsemän ja haavoitti 63 henkeä. Murhayrityksestä syytetty Georg Elser teloitettiin Dachaun keskitysleirillä hieman ennen toisen maailmansodan loppua. Werner von Fritsch
Adolf Hitlerin johtama Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue nousi valtaan Saksassa tammikuussa 1933. Fritsch toimi tuolloin III sotilaspiirin ja armeijakunnan komentajana. 1. helmikuuta 1934 Fritsch nousi maavoimien esikuntaan ja kesäkuussa 1935 Hitler nimitti hänet Saksan maavoimien komentajaksi. Fritsch ja asevoimien komentaja Werner von Blomberg saivat tehtäväkseen asevoimien kasvattamisen ja kehittämisen. Heinrich Müller
Heinrich Müller (s. 28. huhtikuuta 1900 München – katosi 1. toukokuuta 1945) oli saksalainen SS- ja poliisin kenraaliluutnantti ("SS-Gruppenführer") sekä Gestapon päällikkö. Müller kuului Adolf Hitlerin sisäpiiriin. Müller tunsi Hitlerin jo ensimmäisen maailmansodan ajalta. Adolf Hitler
Kansallissosialistinen puolue sai 43,9 prosenttia äänistä 5. maaliskuuta 1933 pidetyissä vaaleissa. Hitlerin hallitus sai enemmistön, noin 52 prosenttia, valtiopäivillä vain liittoutumalla Saksalaiskansallisen kansanpuolueen kanssa. Kun valtiopäivät kokoontuivat ensimmäistä kertaa palon jälkeen, Hitler ajoi läpi lain kansan ja valtakunnan kurjuuden helpottamiseksi ("Gesetz zur Erhebung der Not von Volk und Reich") eli valtalain 24. maaliskuuta 1933. Kun kommunistit oli vangittu, ainoastaan sosiaalidemokraatit uskalsivat äänestää lakia vastaan, mutta SA:n joukot ”taivuttelivat” muut edustajat vaadittavaan kahden kolmasosan enemmistöön. Hitler sai Weimarin tasavallan lait kumoavat diktaattorin valtaoikeudet ja käytännössä kaikki valta Saksassa keskittyi kansallissosialisteille. Lain säätämisen jälkeen myös sosiaalidemokraattinen puolue kiellettiin, eikä heinäkuun 1933 jälkeen uusia puolueita enää saanut perustaa. Hitlerille diktaattorin oikeudet takaava "Ermächtigungsgesetz" uudistettiin säännöllisesti neljän vuoden välein, myös sodan aikana. Muut puolueet päättivät hajottaa itsensä välttääkseen pidätykset ja keskitysleirituomiot. 14. heinäkuuta Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue julistettiin ainoaksi lailliseksi puolueeksi. Alois Hitler
Alois Schicklgruber syntyi pienessä Stronesin maalaiskylässä Itävallan Waldviertelissä (""Metsäneljännes"") 1837. Hänen äitinsä oli naimaton 42-vuotias maalaisnainen Maria Anna Schicklgruber, joka ei suostunut kertomaan isän nimeä kastetilaisuudessa. Alois asui ensimmäiset vuotensa isoisänsä Johanneksen luona äitinsä kanssa. Adolf Hitlerin elämäkerta
Myöhemmin Neuvostoliiton johtajat ovat myöntäneet, ettei Hitlerin ruumista ollut tunnistettu. On esitetty salaliittoteorioita siitä, että Yhdysvaltojen presidentti Franklin D. Rooselvelt, FBI:n johtaja J. Edgar Hoover ja Neuvostoliiton diktaattori Josif Stalin päästivät Hitlerin pakoon fasistiseen Argentiinaan, jolloin sota saatiin aiemmin lopetettua, vältyttiin suuremmilta miestappiolta ja Eisenhower, Hoover ja Stalin saivat haltuunsa Hitlerin päiväkirjat sekä natsien sotakoneiston rauhanomaisemmin. Saman väitteen mukaan Hitler asui Argentiinassa Braunin kanssa ja Eva synnytti pariskunnalle kaksi tytärtä. Lopulta Hitler teki itsemurhan 73-vuotiaana 1962. Väitettä puolustavat Hitlerin pääkalloksi väitetyn kallon väitetty epäaitous, "luotettavat silminnäkijät ja -todistajanlausunnot" sekä DNA-testit. Ewald-Heinrich von Kleist-Schmenzin
Ewald-Heinrich von Kleist-Shcmenzin (10. heinäkuuta 1922 – 8. maaliskuuta 2013) oli saksalainen sotilas, joka osallistui luutnanttina Saksan armeijassa toiseen maailmansotaan. Von Kleist kuului heinäkuun 20. päivän salaliittoon, joka teki salamurhayrityksen Adolf Hitleriä vastaan. Salamurhan oli määrä tapahtua 20. heinäkuuta 1944. Von Kleist on yksi harvoista salaliittoon osallistuneista, jotka selvisivät siitä hengissä eivätkä joutuneet teloitettaviksi. Muut selvinneet olivat Georg von Boeselager ja Philipp von Boeselager. Adolf Hitler
Isän äkillinen kuolema keuhkoverensyöksyyn kodin lähellä sijainneessa oluttuvassa vuoden 1903 alussa vapautti tuolloin 14-vuotiaan Hitlerin unelmoimaan taiteilijanurasta. Äitinsä toiveesta Hitler kuitenkin jatkoi oppikoulussa Steyrissä, jossa hän alkuun pärjäsi hyvin. Hänen keskiarvonsa alkoivat kuitenkin laskea ja 1905 ne olivat jo selvästi keskitasoa huonommat. Steyrissä hän myös joi itsensä humalaan elämänsä ensimmäisen ja viimeisen kerran. Opettajiensa mukaan hän oli lahjakas ja älykäs, mutta vastahakoinen, omahyväinen ja laiskahko. Hitler sairastui keuhkotautiin ja lääkärin neuvosta hän joutui ilokseen keskeyttämään opintonsa ainakin vuodeksi. Hitler palasi syksyllä kouluunsa hakemaan todistuksen, mutta vakuuttuneena pärjäämisestään taiteilijana ja opettajiinsa kyllästyneenä, hän lopetti ennen kirjoittamistaan ylioppilaaksi. Adolf Hitlerin suku
Huhut juutalaistaustasta saivat uutta pontta 1930-luvulla, kun "The Daily Mirrorin" toimittaja oli löytänyt Romaniasta juutalaishaudan, jonka nimi muistutti Adolf Hitleriä. Vaikka kirjoitus julkaistiin aikanaan länsimaissa totena ja kohun saattelemana, olisi juutalaisnimeltään Avraham Eyliyohn ollut kuitenkin viisivuotias Alois Hitlerin syntymän aikaan ja lisäksi asunut eri maassa. Adolf Hitlerin elämäkerta
Vuonna 1925 Weimarin tasavallan olot olivat vakiintuneet. Helmikuussa Völkischer Beobachterin ensimmäisessä numerossa sitten vallankaappausyrityksensä Hitler kirjoitti uudesta alusta. Hän piti rohkeasti kokouksen oluttuvassa, josta kaappausyritys oli saanut nimensä. Näistä kokouksista tuli puolueväen keskuudessa perinne. Uusi alku oli kuitenkin hiljainen. Vuoden loppuun mennessä puolueessa oli 27 000 jäsentä ja vuonna 1929 vain 178 000. Hitler jakoi maan kannattajiensa kesken alueisiin ("Gau"), jotka vastasivat suunnilleen Saksan vaalipiirejä. Näiden alueiden johtajina toimivat piirijohtajat ("Gauleiter"), joille jakautui suuresti valtaa myöhemmin natsi-Saksassa. Hän perusti myös lasten- ja nuorten natsijärjestön Hitler-Jugendin samoin kuin muutkin ammatti- ja kansalaisryhmille suunnatut järjestönsä. Niin ikään hän jakoi puolueosastot tehtävien mukaan eri ryhmiin. Vaikka kannattajakunta oli toistaiseksi pieni, sen korvasi tehokas organisaatio. SA:n mellakointia rauhoitettiin ja Hitler lähestyi myös porvaristoa ja teollisuusjohtajia. Niinpä koko järjestelmä oli valmis, kun 1930-luvun lama ja työttömyys iskivät Saksaan. Hitlerin vankilassa kehittämä uusi suunta osoittautui toimivaksi. Adolf Hitler
Adolf Hitlerin isä Alois Hitler loi uransa Saksan ja Itävallan välisellä rajalla tullivirkailijana. Alois Hitler avioitui kolmesti, ensimmäistä kertaa Anna Glasl-Hörerin kanssa. Avioliitto oli lapseton ja erottuaan Annasta Alois nai talouden keittäjättären, Franziska Matzelsbergerin. Franziska synnytti Aloisille pojan Alois junior. Pian tämän jälkeen syntyi toinen lapsi, tytär Angela. Franziskan kuoltua 1883 tuberkuloosiin Alois avioitui piispan erikoisluvalla serkkunsa Klara Pölzlin (s. 1860) kanssa, jonka kanssa hänellä oli ollut suhde vielä toisen vaimonsa eläessä. Holokausti
Juutalaisten joukkomurhan alullepanija oli Saksan valtakunnankansleriksi vuonna 1933 noussut Adolf Hitler. Hän oli vihannut juutalaisia syvästi ensimmäisen maailmansodan päättymisestä lähtien. Hitler uskoi juutalaisten salaliittoon, jonka avulla nämä pyrkivät hallitsemaan maailmaa ja kaivamaan maata kaikkien kansakuntien alta edistämällä sosialismia ja kommunismia sekä manipuloimalla taloutta. Hitler syytti myös juutalaisia sosialisteja Saksan häviöstä ensimmäisessä maailmansodassa ja uskoi juutalaisten valvovan Saksan vihollismaiden hallituksia. Walther Hewel
Walther Hewel (2. tammikuuta 1904 Köln – 2. toukokuuta 1945 Berliini) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen diplomaatti, SS-Brigadeführer ja yksi Adolf Hitlerin harvoista henkilökohtaisista ystävistä. Friedrich Hölderlin
Johann Christian Friedrich Hölderlin (20. maaliskuuta 1770 Lauffen am Neckar, Württembergin herttuakunta – 7. kesäkuuta 1843 Tübingen, Württembergin kuningaskunta) oli saksalainen runoilija ja filosofi. Hänen teoksensa sijoittuvat klassismin ja romantiikan välille. John Toland (historioitsija)
John Willard Toland (29. kesäkuuta 1912, La Crosse, Wisconsin, Yhdysvallat - 4. tammikuuta 2004, Danbury, Connecticut, Yhdysvallat) oli amerikkalainen historioitsija ja kirjailija. Toland tunnetaan parhaiten Adolf Hitler -elämäkerrasta. Karl Koller
Karl Koller (22. helmikuuta 1898 Glonn – 22. joulukuuta 1951 Glonn) oli saksalainen kenraali ja Luftwaffen esikuntapäällikkö toisessa maailmansodassa. Hän oli läsnä Adolf Hitlerin syntymäpäivillä 20. huhtikuuta 1945, kun puna-armeija lähestyi Berliiniä. Koller lähetti Hitlerin käskystä jäljelläolevat Luftwaffen koneet avustamaan Felix Steinerin joukkoja. Alfred Jodlin kerrottua hänelle Hitlerin itsemurha-aikeista Koller lähti Obersalzbergiin kertomaan asiasta Hermann Göringille. Sekä Göring, Koller ja Hans Lammers joutuivat SS-joukkojen määräämään kotiarestiin, mutta Koller vapautui Berchtesgadenissa. Koller ja Göring joutuivat yhdysvaltalaissotilaiden huostaan 7. toukokuuta Fischornin linnassa. Sodan jälkeen Koller joutui vangiksi Oxfordiin, mutta hänet vapautettiin vuonna 1947. Koller kirjoitti kokemuksistaan kirjan "Der letzte Monat" vuonna 1949. Koller kuoli kotikaupungissaan Glonnissa vuonna 1951. Anton Drexler
Anton Drexler (13. kesäkuuta 1884 München – 24. helmikuuta 1942 München) oli saksalainen lukkoseppä ja poliitikko, joka oli mukana perustamassa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen edeltäjää, Saksan työväenpuoluetta (Deutsche Arbeiterpartei, DAP). Drexler oli puolueen puheenjohtajana 1920–1921, kunnes Adolf Hitler syrjäytti hänet. Adolf Hitlerin elämäkerta
Hitlerin sukutausta on aiheuttanut tutkijoille ongelmia, sillä Hitlerin isän Aloisin biologisesta isästä ei ole varmaa tietoa. Hakiessaan syntymätodistusta Hitlerin isälle Aloisille vuonna 1837 tuore 42-vuotias äiti Maria Anna Schicklgruber kieltäytyi mainitsemasta isän nimeä. Poika kirjattiin aviottomaksi lapseksi ja sai äitinsä sukunimen Schicklgruber. Kurt von Hammerstein-Equord
Kurt Freiherr von Hammerstein-Equord (26. syyskuuta 1878 Hinrichshagen, Saksa – 25. huhtikuuta 1943 Berliini, Saksa) oli saksalainen kenraalieversti toisen maailmansodan aikana. Kenraaliksi Weimarin tasavallan armeijassa noussut Hammerstein-Equord oli Adolf Hitlerin ja Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen vannoutunut vastustaja. Adolf Hitler
Hitlerin aloittamat valloitussodat sytyttivät vuonna 1939 toisen maailmansodan, jonka kestäessä Saksa liittolaisineen valloitti suuren osan Eurooppaa. Sodan uhrien lisäksi Saksan hallitus järjestelmällisesti surmasi noin kuusi miljoonaa juutalaista ja miljoonia muita ihmisiä ”ei-toivottuna” pidetyn rodun, uskonnon, poliittisen vakaumuksen tai vamman vuoksi. Saksan häviön käytyä epäonnistuneen Neuvostoliiton valloitusyrityksen jälkeen väistämättömäksi Hitler teki itsemurhan bunkkerissaan puna-armeijan saartamassa Berliinin hallituskorttelissa sodan viimeisinä päivinä. Adolf Hitlerin terveys
Hitler teki itsemurhan Berliinissä 30. huhtikuuta 1945 nielemällä syanidikapselin ja ampumalla itseään päähän pistoolilla. Eva Braun
Eva Anna Paula Hitler o.s. Braun (6. helmikuuta 1912 München – 30. huhtikuuta 1945 Berliini) oli Adolf Hitlerin rakastajatar ja lyhytaikaisesti myös aviovaimo ennen kumppaninsa kanssa tekemäänsä kaksoisitsemurhaa. Leopold Frankenberger
Leopold Frankenberger tai Frankenreiter (?-1860?, Graz?, Itävalta) oli Adolf Hitlerin asianajajan Hans Frankin kertoman mukaan Hitlerin juutalainen isoisä. Felix Kersten
Eduard Alexander Felix Kersten (30. syyskuuta 1898 Tartto, Venäjän keisarikunta – 16. huhtikuuta 1960 Hamm, Länsi-Saksa) oli SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmlerin henkilökohtainen hieroja. Kersten väitti itse pelastaneensa useita natsien vainoamia henkilöitä, mutta näitä väitteitä ei ole kaikissa tapauksissa pystytty vahvistamaan riippumattomista lähteistä. Emmanuel Amaran 2007 valmistaman televisiodokumentin mukaan Felix Kerstenin onnistui toisen maailmansodan mittaan pelastaa tuhansia natsien vainoamia ihmisiä keskitysleiriltä ja teloituksilta. Gregor Strasser
Gregor Strasser (31. toukokuuta 1892 Geisenfeld – 30. kesäkuuta 1934) oli ensimmäisiä Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen johtajia. Strasser murhattiin puoluejohtaja Adolf Hitlerin määräyksestä pitkien puukkojen yönä kesällä 1934. Adolf Hitlerin elämäkerta
Hiukan ennen kuudetta ikävuottaan Adolf laitettiin Fischlhamnin kylän kansakouluun. Siellä hän oppi lukemaan ja kiinnostui jo lukutaipaleensa alussa historiasta. 1897 Klara laittoi hänet lambachilaiseen luostarikouluun, toivoen että Adolfista tulisi munkki. Hänet kuitenkin erotettiin, koska hänet oli saatu kiinni tupakoinnista luostarin alueella. Lambachin benediktiiniläisen apottiluostarin kirkon pääkulkuväylän varrella oli myös edesmenneen apotti Theoderich Hagnin vaakuna, jonka keskeisin piirre oli hakaristi. Adolf Hitlerin elämäkerta
5. marraskuuta 1937 Hitler järjesti salaisen kokouksen valtakunnankansliassaan. Paikalla olivat Hitlerin lisäksi asevoimien komentajat ja ulkoministeri Konstantin von Neurath. Kokouksessa Hitler täsmensi laajentamissuunnitelmaa, jonka hän oli laatinut tuleviksi vuosiksi. Saksan tuli käydä pieniä ryöstösotia Euroopassa hankkiakseen elintilaa, mutta välttää joutumista sotaan Britannian tai Ranskan kanssa. Taloudelle hän asetti vaatimukseksi omavaraisuuden, jotta Saksa voisi käydä sotaa ilman huolta teollisuuden ja resurssien riittävyydestä. Adolf Hitler
Münchenin Elisabetinkoulun kasarmilla annetun vajaan kolmen kuukauden koulutuksen jälkeen Hitler saapui lokakuussa 1914 rintamalle Baijerin 16. reservijalkaväkirykmentin, komentajansa mukaan nimetyn ”Listin rykmentin” ensimmäiseen komppaniaan. Hitler sai tulikasteensa vielä saman kuukauden 29. päivän aamuna Lillen laitamilla Pohjois-Ranskassa. Runsasta kuukautta myöhemmin, joulukuun 2., hänet palkittiin urheudesta lähettinä vihollistulen alla Wytschaeten taistelussa toisen luokan rautaristillä. Entiselle vuokraisännälleen hän kirjoitti sen olleen elämänsä onnellisin päivä. Walter Scherff
Walter Scherff (1898 - 24. toukokuuta 1945) oli saksalainen Wehrmachtin upseeri. Sotilasarvoltaan
Scherff oli korkeimmillaan kenraalimajuri. Walter Scherff haavoittui Adolf Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhayrityksessä heinäkuussa 1944. Tapahtumaa kutsutaan nimellä heinäkuun 20. päivän salaliitto. Rudolf Schmundt
Rudolf Schmundt syntyi 13. elokuuta 1896 Metzissä. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan luutnanttina. Toisen maailmansodan alkaessa hän oli ylennyt everstiksi. Hän palveli Saksan armeijassa vuosina 1914-1944.Rudolf Schmundt haavoittui vakavasti Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhayrityksessä heinäkuussa 1944. Schmundt eli vielä vajaat kolme kuukautta pommi-iskun jälkeen, mutta ei koskaan parantunut haavoistaan vaan kuoli Rastenburgin sairaalassa 1. lokakuuta 1944. Rudolf Schmundt on haudattu Berliinissä olevalle Invalidenfriedhof-nimiselle hautausmaalle, johon on haudattu myös muita korkeita saksalaisupseereita, kuten Reinhard Heydrich, Fritz Todt ja Walter von Reichenau. Alois Hitler
Alois Hitler (synt. Alois Schicklgruber; 7. kesäkuuta 1837 Strones, Waldviertel, Itävalta – 3. tammikuuta 1903, Leonding, Waldviertel, Itävalta) oli itävaltalainen tullivirkailija ja Adolf Hitlerin isä. Ian Kershaw
Ian Kershaw (29. huhtikuuta 1943 Oldham, Lancashire, Englanti), Sir, on brittiläinen historioitsija, joka tunnetaan Adolf Hitler -elämäkerroistaan. Hän on professori Sheffieldin yliopistossa. Hermann Rauschning
Hermann Rauschning (7. elokuuta 1887 – helmikuu 1982) oli saksalainen, taantumukselliseksikin luonnehdittu konservatiivipoliitikko. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen ja eteni senaatin puhemieheksi asti. Myöhemmin hän kuitenkin kääntyi kansallissosialismia vastaan ja pakeni Saksasta. Maanpaossa hän kirjoitti useita teoksia Adolf Hitlerin aiheuttamasta uhasta. Hänen tunnetuin kirjansa lienee "Gespräche mit Hitler" ("Keskusteluja Hitlerin kanssa"). Nyttemmin monet historioitsijat tosin suhtautuvat siihen hyvin lähdekriittisesti.