Missä Fritz Witt syntyi?
Fritz Witt
Fritz Witt syntyi tekstiilikauppiaan perheeseen 27. toukokuuta Hohenlimburgissa Westfalenin provinssissa. Kouluajan jälkeen Witt toimi isänsä lailla tekstiilikauppiaana vuosina 1925–1931. Samaan aikaan hän kiinnostui kansallissosialismista ja tulevan valtakunnankansleri Adolf Hitlerin ajatuksista. Witt näki kansallissosialismin vastauksena Weimarin tasavallan epävakauteen ja köyhyyteen.
Fritz ter Meer
Fritz ter Meer (4. heinäkuuta 1884 – 27. lokakuuta 1967) oli saksalainen kemisti ja natsisotarikollinen.
Fritz ter Meer oli 1925–1945 IG Farbenin johtokunnassa, jossa osallistui keskitysleirisuunnitteluun. Fritz ter Meer tuomittiin 1948 Nürnbergin oikeudenkäynnissä seitsemäksi vuodeksi vankilaan. Päästyään vapaaksi 1951 hänestä tuli lääketeollisuus-yhtiö Bayerin johtokunnan puheenjohtaja (Aufsichtsratsvorsitzender). Ottmar Walter
Ottmar Kurt Herrmann Walter (6. maaliskuuta 1924 Kaiserslautern – 16. kesäkuuta 2013 Kaiserslautern) oli saksalainen, Länsi-Saksaa edustanut jalkapalloilija ja maailmanmestari. Hän oli samassa lajissa loistaneen Fritz Walterin nuorempi veli. Joseph Wirth
Wirth jatkoi merkittävänä poliitikkona myös kanslerikautensa jälkeen. Hän toimi miehitettyjen alueiden ministerinä vuosina 1929–1930 sekä sisäministerinä Heinrich Brüningin hallituksessa 1930–1931. Adolf Hitlerin noustua valtaan tammikuussa 1933 Wirth joutui lähtemään maanpakoon. Hän asettui ensin Pariisiin ja sittemmin Sveitsiin, kunnes palasi Saksaan vuonna 1948. Wirth vastusti avoimesti Länsi-Saksan uudelleenvarustautumista ja Nato-jäsenyyttä toivoen jaetun Saksan yhdistyvän puolueettomana valtiona. Tämän ansiosta Neuvostoliitto myönsi hänelle Stalinin kansainvälisen rauhanpalkinnon vuonna 1955. Fritz Wilén
Fritz Carl Gottfried Wilén (6. elokuuta 1857 Turku – 16. huhtikuuta 1899 Tampere) oli ruotsiksi kirjoittanut suomalainen kirjailija ja sähköalan pioneeri Suomessa. Hän käytti kirjailijana nimimerkkejä "Bonifacius" ja "Klöfveress". Merseburg
Merseburgissa ovat syntyneet muun muassa arkkitehti Simon Gottlieb Zug (1733–1807), sopraano Elisabeth Schumann (1888–1952) sekä olympiamitalistit Martina Jäschke (1960), Uwe Heppner (1960), Kristina Mundt (1966) ja Uta Rohländer (1969). Franz Liszt (1811–1886) sävelsi erinäisiä kappaleita Merseburgin tuomiokirkon uruille. Eräs varhaisimmista kirjanpainajista, Lucas Brandis (ennen 1450 – jälkeen 1500) vaikutti aikoinaan Merseburgissa. Fritz Walter
Friedrich "Fritz" Walter (31. lokakuuta 1920 Kaiserslautern – 17. kesäkuuta 2002 Alsenborn) oli saksalainen jalkapalloilija. Fritz Perls
Friedrich Salomon Perls, myös "Frederick S. Perls" (8. heinäkuuta 1893 Berliini – 14. maaliskuuta 1970 Chicago), joka tunnetaan paremmin Fritz Perlsinä, oli alkujaan saksalainen, myöhemmin yhdysvaltalainen psykiatri ja psykoterapeutti. Perls loi pohjan hahmoterapialle eli Gestalt-terapialle yhdessä Laura-vaimonsa ja Paul Goodmanin kanssa. Dwight Frye
Frye syntyi Salinassa, Kansasissa. Johan de Witt
Johan de Witt tai Jan de Witt (24. syyskuuta 1625 – 20. elokuuta 1672) oli Dordrechtin kaupungissa syntynyt alankomaalainen poliitikko ja valtiomies. De Witt oli aikansa merkittävin vallankäyttäjä Alankomaiden tasavallan (tai Yhdistyneiden provinssien) suuruudenaikana 1650-luvun alusta alkaen. Hänen virallinen nimikkeensä oli hollanniksi "Raadpensionaris" (suom. "Neuvospensionääri"). Virkanimikkeensä turvin hän kykeni hallitsemaan tasavallan instituutioita ja muodosti myös maan ulkopolitiikan suuntaviivat kauppakompanioiden ja lähettiläsverkoston avulla. De Wittin poliittinen filosofia perustui tasavaltalaisuuteen, jossa maakunnilla ja kaupungeilla oli laaja itsehallinto. Käytännössä tämä tarkoitti kuitenkin taloudellisesti voimakkaimman maakunnan, Hollannin ja sen keskuksen Amsterdamin dominanssia valtakunnan politiikassa. De Witt vastusti Orania-Nassaun ruhtinashuonetta, jonka jäsenet olivat pyrkineet keskittämään valtaa itselleen yleiseurooppalaisen monarkismin hengen mukaisesti. Rainer Weiss
Rainer Weiss syntyi 29. syyskuuta 1932 Berliinissä, Saksassa. Hänen vanhempansa olivat neurologi Frederick A. Weiss sekä näyttelijä Gertrude Loesner. Koska hänen isänsä oli syntyperältään juutalainen ja lisäksi idealistinen kommunisti, natsit olivat ottaneet hänet vangiksi, sillä he pitivät jo tuolloin, ennen Hitlerin valtaantuloa, hallinnassaan eräitä Berliinin kaupunginosia. Gertrude Loesner onnistui kuitenkin saamaan miehensä vapautetuksi ja järjesti tälle mahdollisuuden paeta maasta Prahaan, johon hän itsekin muutti poikansa syntymän jälkeen. Kun Saksa syksyllä 1938 sai Münchenin sopimuksen mukaisesti haltuunsa osan Tsekkoslovakian alueesta, perhe katsoi parhaaksi paeta sieltäkin. Saintlouisilainen Stixin suku järjestikin tähän mahdollisuuden, niin että he saivat Yhdysvaltojen viisumin ja saattoivat muuttaa New Yorkiin, jonne he saapuivat tammikuussa 1939. Fritz Hagmann
Fritz Hagmann (28. maaliskuuta 1901 – 14. joulukuuta 1974) oli sveitsiläinen vapaapainija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1924 alle 79-kiloisten sarjasta kaadettuaan finaalissa Belgian Pierre Ollivierin. Fritz Buchloh
Fritz Buchloh (s. 26. marraskuuta 1909 Mülheim an der Ruhr − 22. heinäkuuta 1998 Mülheim) oli saksalainen jalkapallomaalivahti. Fred Waite
Fred Waite syntyi Fort Arbucklessa Intiaaniterritoriossa. Opiskeltuaan yliopistossa Waite palasi sukutaloonsa Pauls Valleyhin Oklahomaan. Hän sai lapsen erään Patsy Hawkinsin kanssa. Kesäkuussa 1881 hänet vedettiin mukaan "Smith"-nimisen miehen murhatapaukseen, mutta oikeusjuttu hylättiin seuraavana vuonna. Waite meni naimisiin serkkunsa Mary Thompsonin kanssa joulukuussa 1881, jonka jälkeen hänestä tuli mallikansalainen. Frances Fisher
Frances Fisher (s. 11. toukokuuta 1952 Milford on Sea, Hampshire, Englanti) on brittiläissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Armoton", "Titanic" ja "Puhallettu 60 sekunnissa". Titanicissa hän esitti Kate Winsletin esittämän Rose DeWitt Bukaterin äitiä. Willy Brandt
Herbert Ernst Karl Frahm syntyi 1913 Lyypekissä, silloisessa Saksan keisarikunnassa. Hän oli yksinhuoltajaäidin ainoa lapsi ja työskenteli nuorena Lyypekin satamassa. Frahm liittyi sosialistiseen nuorisojärjestöön vuonna 1929, ja seuraavana vuonna hänestä tuli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen SPD:n jäsen. Vuonna 1931 hän kuitenkin siirtyi poliittisesti enemmän vasemmalle ja liittyi Sosialistiseen työläispuolueeseen (SAP), joka oli liittoutunut Espanjan tasavaltalaisten ja Britannian kansainvälisen työväenpuolueen ILP:n kanssa. Fritz Haarmann
Friedrich "Fritz" Heinrich Karl Haarmann (25. lokakuuta 1879 – 15. huhtikuuta 1925) oli pahamaineinen sarjamurhaaja Hannoverissa, Saksassa. Fritz Witt
16. lokakuuta 1940 SS-Hauptsturmführer Witt määrättiin moottoroidun SS-jalkaväkirykmentti Leibstandarte SS Adolf Hitlerin 3. pataljoonan komentajaksi. Franz Vranitzky
Vranitzky syntyi Wienissä. Häntä edelsi liittokanslerin virassa Fred Sinowatz ja seurasi Viktor Klima. Organisation Todt
Heinäkuussa 1944 Michallesia seurasi 36-vuotias rakennusneuvos () diplomi-insinööri Fritz Autenrieth (s. 16. maaliskuuta 1908), hän oli aluksi virka-arvoltaan rintamanylijohtaja ("Oberfrontführer") mutta ylennettiin vuonna 1944 rintamanpääjohtajaksi ("Hauptfrontführer"). Fritz Wetterhoff
Adolf Fredrik (Fritz) Wetterhoff (11. heinäkuuta 1878 Helsinki – 2. joulukuuta 1922 Helsinki) oli jääkäriliikkeen merkittävä taustahahmo sekä Suomen ensimmäinen homohistorioitsija. Fritz Fischer (lääkäri)
Fritz Ernst Fischer (5. lokakuuta 1912 Berliini – 2003) oli saksalainen lääkäri, joka osallistui ihmiskokeiden tekemiseen Ravensbrückin keskitysleirissä. Sodan jälkeen hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen Nürnbergin lääkärioikeudenkäynnissä, mutta rangaistus muutettiin lopulta 15 vuoden vankeudeksi. Fritz Todt
Todt aloitti 1911 opintonsa Münchenin teknillisessä yliopistossa. Hän palveli ensimmäisessa maailmansodassa aluksi jalkaväessä ja myöhemmin ilmavoimissa. Hänelle myönnettiin ansioistaan rautaristi. Sodan jälkeen vuonna 1920 hän päätti opintonsa Karlsruhessa ja alkoi työskennellä rakennusyhtiö Sager & Woernerilla. Fritz Hofmann
Fritz Hofmann (19. kesäkuuta 1871 – 14. heinäkuuta 1927) oli saksalainen yleisurheilija ja telinevoimistelija. Hän kilpaili urallaan vain Ateenan olympialaisissa, vuonna 1896. Hofmann voitti urheilu-urallaan neljä olympiamitalia, joista kaksi oli kultaisia, yksi hopeinen ja yksi pronssinen. Fritz Sauckel
Fritz Sauckel (Ernst Friedrich Christoph Sauckel, 27. lokakuuta 1894 – 16. lokakuuta 1946) oli korkea-arvoinen virkamies ja Gauleiter natsi-Saksassa. Hän oli ”työvoiman hankinnan täysivaltainen päällikkö” vuodesta 1942 sodan loppuun asti.
Sauckel syntyi Hassfurt-am-Mainissa lähellä Bambergia postimiehen ja ompelijattaren ainoana lapsena. Sauckelin koulunkäynti jäi lyhyeksi hänen äitinsä sairastuttua. Hän liittyi viisitoistavuotiaana Norjan ja Ruotsin kauppalaivastoon purjehtien ympäri maailmaan nousten täysmatruusiksi ("Vollmatrose"). Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Sauckel oli saksalaisessa aluksessa matkalla Australiaan, kun alus otettiin kiinni. Hän oli internoituna Ranskassa elokuusta 1914 aina marraskuuhun 1919.
Palattuaan Saksaan Sauckel sai tehdastyötä Schweinfurtissa ja opiskeli tekniikkaa Ilmenaussa vuosina 1922–1923. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen vuonna 1923 (jäsen 1 395). Sauckel avioitui samana vuonna ja sai kaiken kaikkiaan kymmenen lasta. Hän pysyi puolueen jäsenenä sen lakkauttamisajan ja liittyi julkisesti uudelleen jäseneksi vuonna 1925. Sauckel nimitettiin puolueen Thüringenin aluejohtajaksi ("Gauleiter") vuonna 1927 ja hänestä tuli osavaltion hallituksen jäsen 1929. Kansallissosialistisen puolueen valtaannousun jälkeen vuonna 1933 hänet ylennettiin Thüringenin valtionhoitajaksi ja Reichstagin jäseneksi. Sauckel sai myös SA:n ja SS:n "Obergruppenführerin" kunnia-arvon vuonna 1934.
Toisen maailmansodan aikana Sauckel toimi Kasselin sotilaspiirin valtakunnan puolustuskomissaarina ("Reichsverteidigungskommissar Wehrkreis IX") ennen nimitystään työvoiman hankinnan täysivaltaiseksi päälliköksi ("Generalbevollmächtigter für den Arbeitseinsatz") 21. maaliskuuta 1942 Albert Speerin suosituksesta. Hän oli suoraan Adolf Hitlerin alainen nelivuotissuunnittelutoimiston kautta ohjaten ja määräten Saksan työvoimasta. Vastatakseen lisääntyneeseen työvoiman tarpeeseen Sauckel hankki väkeä vallatuilta alueilta. Vapaaehtoisen työväen määrä oli kuitenkin riittämätön ja pakkovärväys otettiin käyttöön muutaman kuukauden kuluessa. Viidestä miljoonasta Saksaan tuodusta työläisestä noin 200 000 oli vapaaehtoisesti tulleita. Pääosa hankituista työläisistä oli peräisin itäisiltä alueilta, jossa työvoiman hankintakeinot olivat useasti hyvin raakoja.
Sauckel oli syytettynä Nürnbergin oikeudenkäynnissä salaliitosta tehdä rikoksia rauhaa vastaan sekä hyökkäyssodan suunnittelusta, käynnistämisestä ja käymisestä sekä sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. Hän puolustautui väittämällä, ettei "Arbeitseinsatzilla" ”ollut mitään tekemistä hyväksikäytön kanssa. Se on taloudellinen prosessi työvoimatarpeen tyydyttämiseksi”. Hän kielsi, että kyseessä olisi ollut orjatyö tai että oli tarkoitus raadattaa ihmiset kuoliaiksi (työllä tuhoaminen) tai että työläisiä olisi kohdeltu huonosti.
Sauckel todettiin syylliseksi sotarikoksiin sekä rikoksiin ihmisyyttä vastaan ja hirtettiin yhdeksän muun tuomitun kanssa 16. lokakuuta 1946. Hänen viimeiset sanansa olivat: ”Ich sterbe unschuldig, mein Urteil ist ungerecht. Gott beschütze Deutschland!” ("Kuolen viattomana, tuomioni on epäoikeudenmukainen. Jumala suojelkoon Saksaa!"). Martin Ritt
Martin Ritt syntyi juutalaiseen siirtolaisperheeseen New Yorkin East Sidella. Hän pääsi näyttelemään Group Theaterissa ja alkoi sitten saada ohjaustöitä varhaisvuosien televisiosta. Monet tv-töistä käsittelivät yhteiskunnallisia ongelmia, ja vuonna 1952 Ritt joutui viihdeteollisuuden mustalle listalle aiempien kommunistiyhteyksiensä takia. Viitisen vuotta hän toimi näyttelijäntyön opettajana, kunnes pääsi aloittamaan elokuvaohjaajan uransa 42 vuoden iässä melodraamalla "Miehen mitta" (Edge of the City, 1956). Se perustui hänen aiemmin tekemäänsä tv-näytelmään. Fritz Arthur Jusélius
Fritz Arthur Jusélius (13. kesäkuuta 1855 Pori – 8. helmikuuta 1930 Pori) oli varakas liike- ja teollisuusmies, vuorineuvos sekä elinkeinoelämän vaikuttaja. Hän toimi aktiivisesti Porin kunnallispolitiikassa ja edusti useina vuosina porvarissäätyä valtiopäivillä. Hän keräsi valtavan omaisuuden puutavarakaupalla, jonka parissa hän työskenteli 50 vuotta. Omaisuutensa hän säätiöi tukemaan lääketieteellistä tutkimusta. Fritz Klein (natsi)
Fritz Klein (24. marraskuuta 1888 Itävalta-Unkari – 13. joulukuuta 1945) oli saksalainen natsilääkäri, joka työskenteli Bergen-Belsenin keskitysleirillä. Jean Fritz
Fritz valmistui Massachusettsin Wheaton Collegesta vuonna 1937. Hän meni vuonna 1941 naimisiin Michael Fritzin kanssa. Parille syntyivät lapset David ja Andrea. Fritz työskenteli paitsi kirjailijana, myös kirjastoalalla. Hänen esikoisteoksensa, "Bunny Hopwell’s First Spring", julkaistiin vuonna 1954. Aiemmin häneltä oli ilmestynyt lukuisia novelleja lehdessä. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuu historiallinen romaani "The Cabin Faced West" (1958) sekä omaelämäkerta "Homesick, My Own Story" (1982). Georg Wittig
Wittig aloitti kemian opiskelun Tübingenin yliopistossa vuonna 1916. Wittig liittyi armeijaan. Oltuaan englantilaisten vankina 1918–1919 hän aloitti opiskelun. Se oli kuitenkin monimutkaista ylitäytettyjen yliopistojen takia. Esitettyään suoran pyynnön Karl von Auwersille, joka oli professorina Marburgin yliopistossa, hän pääsi jatkamaan opintojaan. Kolme vuoden kuluttua Wittig oli suorittanut filosofian tohtorin tutkinnon orgaanisessa kemiassa. Von Auwers sai hänet aloittamaan akateemisen uran. Vuonna 1926 hän sai valmiiksi habilitaationsa. Sinä aikana hän ystävystyi myös habilitaatiotaan tekevän Karl Zieglerin kanssa. Von Auwersin seuraaja Hans Meerwein pyysi Wittigin yliopistoon opettajaksi osittain Wittigin kirjoittaman neljäsataasivuisen stereokemiaa käsittelevän kirjan takia. Karl Friesin kutsusta Wittig siirtyi professoriksi Braunschweigin teknillinen yliopistoon vuonna 1932. Aika Braunschweigissa oli vaikeaa, koska natsit yrittivät päästä eroon Friesistä ja Wittig tuki häntä. Friesin pakkoeläkkeelle siirtymisen jälkeen vuonna 1937 Hermann Staudinger tarjosi Wittigille paikkaa Freiburgin yliopistosta. Vuonna 1944 Wittig seurasi Wilhelm Schlenkiä Tübingenin yliopiston orgaanisen kemian osaston johtajana. Siellä Wittig teki suurimman osan tutkimuksistaan. Vuonna 1956 Wittig siirtyi orgaanisen kemian osaston johtoon Heidelbergin yliopistossa. Sinne Wittigiä houkuttelivat vastarakennettu osasto ja läheinen yhteistyö BASF:n kanssa. Heidelbergissä ollessaan Wittig sai useimmat tunnustuksensa kuten Nobelin kemianpalkinnon. Fritz Witt
Harkovan menestyksekkään taistelun johdosta Wittille myönnettiin tammenlehvät Rautaristin Ritariristiin ja hänet ylennettiin SS-Oberführeriksi 1. heinäkuuta 1943. Fritz Todt
Fritz Todt syntyi ylempään keskiluokkaan kuuluneeseen perheeseen. Hänen isänsä omisti tehtaan. Frank Nitti
Nitti syntyi pienessä Angrin kylässä Salernon maakunnassa, Campaniassa, Italiassa. Hän oli Luigi ja Rosina (o.s. Fezza) Nitton toinen lapsi ja Al Caponen serkku. Hänen isänsä kuoli vuonna 1888, Frankin ollessa kaksivuotias, ja vuoden sisällä hänen äitinsä meni naimisiin Francesco Dolendon kanssa. Parille syntyi kaksi lasta, mutta kumpikaan ei selvinnyt ja Frank sekä hänen vanhempi sisarensa, Giovannina, jäivät ainoiksi lapsiksi. Francesco Dolendo muutti Yhdysvaltoihin heinäkuussa 1890, ja loppu perhe seurasi kesäkuussa 1893, Nittin ollessa 7-vuotias. Perhe asettui 113 Navy Streetille, Brooklyniin, New Yorkiin. Pieni Francesco kävi julkista koulua ja teki erinäisiä töitä koulun jälkeen elättääkseen perhettä. Hänen 15-vuotias sisarensa meni naimisiin 24-vuotiaan miehen kanssa, ja äitinsä synnytti velipuolen, Raphaelin, vuonna 1894, ja toisen lapsen, Gennaron, vuonna 1896. Nitti lopetti koulun 7. luokan jälkeen ja työskenteli keilanasettajana, tehdastyöläisenä, ja parturina. Al Caponen perhe asui lähellä, ja Nitti oli ystäviä Caponen vanhempien veljien kanssa, sekä heidän rikollisjenginsä Navy Street Boysin. Christian Wolff (säveltäjä)
Wolffin vanhemmat olivat kotoisin Saksasta, mutta hän syntyi Ranskassa. Wolffin isä oli saksalainen kirjankustantaja Kurt Wolff, joka kustansi Franz Kafkan ensimmäiset teokset. Vuonna 1941 Wolff muutti Yhdysvaltoihin ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1946. Fritz Klein
Klein syntyi Wienissä, Itävallassa, ja pakeni lapsena New Yorkiin. Hän opiskeli Yeshivan yliopistossa, Columbian yliopistossa ja Sveitsissä. Fritz Neumeyer
Fritz Neumeyer (2. heinäkuuta 1900 – 16. tammikuuta 1983) oli saksalainen cembalisti, pianisti, säveltäjä, kapellimestari ja musiikkitieteilijä. Hänet muistetaan varsinkin varhaisen kamarimusiikin tulkitsijana. Fritz Wiik
Toimittaja Martti Backmanin jonka isoisä Fritz Wiik on, dokumenttiaineistoon perustuvassa romaanissa "Harriet ja Olof – Rakkaus ja kuolema Viipurissa 1918" (Gummerus 1918) kuvataan Wiik tutkimassa vuonna 1918 Suomen sisällissodan loppuvaiheessa tapahtuneita jääkärimajuri Olof Laguksen surmaamista sekä noin 400 venäläisen siviilin joukkoteloitusta Viipurin valtauksen jälkeen. Fritz Julius Kuhn
Fritz Julius Kuhn (15. toukokuuta 1896 München, Saksa – 1951) oli saksalaissyntyinen antisemitisti ja Yhdysvaltojen kansallissosialistisen liikkeen keskeinen vaikuttaja. Kuhn valittiin German American Bundin johtajaksi 1937, ja hän kehitti Yhdysvaltoihin muun muassa Hitler-Jugendista löyhästi mallia ottanutta kansallissosialistista nuorisotoimintaa. Yhdysvaltain kansalaisuus Kuhnille myönnettiin joulukuussa 1934, mutta hän menetti sen 1943 natsikytköksiensä takia. Vuonna 1945 hänet karkotettiin Saksaan. Triumvirat
Yhtyeen musiikillinen johtaja ja luoja Jürgen Fritz oli klassillisen koulutuksen saanut pianisti. Yhtyettä perustettaessa hän oli vain 16-vuotias. Fritz oli yhtyeen tärkein vaikuttaja ja johtaja 10 vuoden ajan. Fritz Kreisler
Fritz Kreisler (2. helmikuuta 1875 Wien, Itävalta-Unkari – 29. tammikuuta 1962 New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen viulisti ja viulusäveltäjä. Hän oppi lukemaan nuotteja ennen kuin osasi lukea. Kreisler valmistui Pariisin konservatoriosta jo 12-vuotiaana. Hänen uransa kesti kuusikymmentä vuotta. Otto Fritz Meyerhof
Meyerhof syntyi Hannoverissa varakkaaseen juutalaisperheeseen. Suurimman osan lapsuudestaan hän vietti Berliinissä, jossa hän aloitti lääketieteen opiskelun. Hän jatkoi opintoja Strasbourgissa ja Heidelbergissä valmistuen 1909. Tutkimusaiheena oli "mielisairauden fysikaalisen teorian kehittäminen". Heidelbergissä hän tapasi tulevan vaimonsa Hedwig Schallenbergin. He saivat tyttären ja kaksi poikaa. Fritz Zwicky
Fritz Zwicky (14. helmikuuta 1898 – 8. helmikuuta 1974) oli sveitsiläissyntyinen yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka tunnetaan parhaiten väsynyt valo -hypoteesista. Sen mukaan havaittu punasiirtymä johtuu ’valon väsymisestä’ eli siitä, että valo menettää energiaa matkatessaan lähteeltä havaitsijalle mahdollisesti gravitaation aiheuttaman resistanssin vuoksi. Fritz Witt
Kesäkuun 7. päivän aamuna Witt käski SS-Standartenführer Kurt Meyerin 25. SS-panssarikrenatöörirykmentin ja 12. SS-panssarirykmentin 2. pataljoonan lyödä etenevän vihollisen ja edetä Englannin kanaalin rannikolle. Hyökkäävät joukot joutuivat ankariin taisteluihin etenevien kanadalaisten kanssa. Wittin miesten eteneminen ei kuitenkaan sujunut toivotulla tavalla, joskin viholliselle aiheutettiin taisteluissa yli 200 miehen tappiot ja sen eteneminen pysäytettiin. Meyer sai käskyn ryhmittyä Caenin luoteispuolelle Authie ja Buronin kylien maastoon suojaamaan Carpiquet'n lentokenttää. 7. ja 8. päivän välisenä yönä SS-Standartenführer Wilhelm Mohnken 26. SS-panssarikrenatöörirykmentti sai tehtäväkseen vallata Norrey-en-Bessinin, Bretteville-l’Orgueilleusen, Putot-en-Bessinin, ja Brouayn kylät Meyerin vasemmalla sivustalla. Mohnken rykmentti hyökkäsi 8. kesäkuuta kello 03.00. Seurasi kiivaita taisteluita ja kanadalaisten vastahyökkäyksiä, eikä Mohnke onnistunut tehtävässään. Hänen rykmenttinsä eteni kuitenkin Norrey-en-Bessinin pohjoispuolelle Brouayn kylään asti. Seuraavien päivien aikana tapahtui etupäässä paikallisia hyökkäyksiä, eikä kumpikaan osapuoli saavuttanut mainittavaa etenemistä. Mikko Fritze
Mikko Fritze (s. 27. marraskuuta 1963 Tampere) on Suomessa syntynyt saksalainen tulkki, kääntäjä ja opettaja. Vuosina 2008–2010 Fritze toimi Tallinnan kulttuuripääkaupunkivuotta 2011 järjestäneen säätiön toimitusjohtajana. Vuodesta 2010 hän on toiminut Helsingin Goethe-instituutin johtajana. Fritzlin insestitapaus
Valmistuttuaan Höhere Technische Lehranstaltista sähkötekniikan puolelta, hän työskenteli terästehtaalla Linzissä. Vuonna 1956, 21-vuotiaana, hän avioitui 17-vuotiaan Rosemarien kanssa. Fritzl ja hänen vaimonsa saivat kaksi poikaa ja viisi tytärtä. Fritz Strassmann
Fritz (Friedrich Wilhelm) Strassmann (22. helmikuuta 1902, Boppard – 22. huhtikuuta 1980, Mainz) () oli saksalainen tiedemies, jonka Otto Hahnin kanssa tekemät tutkimukset johtivat fissioreaktion keksimiseen. Fritz Hochwälder
Fritz Hochwälder (28. toukokuuta 1911, Wien – 1986) oli itävaltalainen, Sveitsissä vuodesta 1938 asunut kirjailija Hänen näytelmistään maailmanmainetta toivat hänelle "Das heilige Experiment" (1941, suomeksi esitetty nimellä "Pyhä koe") ja "Der öffentliche Ankläger" (1948). Hochwälder oli katolilainen sosialisti, ja hänen historiallisten näytelmiensä aiheet liittyvät usein eettisiin ongelmiin, varsinkin uskonnollisten ja poliittisten motiivien välillä vallitsevaan ristiriitaan. Fred Frith
Fred Frith (s. 17. helmikuuta 1949 Heathfield, Englanti) on brittiläinen muusikko ja säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi kitaristina Henry Cow -yhtyeessä, jota hän oli perustamassa vuonna 1968. 1970-luvulla alkaneella soolourallaan hän on kehittänyt improvisaatioon, itse rakentamiinsa kitaraefekteihin ja muokattuihin kitaroihin perustuvaa soittotekniikkaa. 1980-luvulta alkaen hän on myös säveltänyt musiikkia teatteri- ja tanssiesityksiin sekä elokuviin. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Derek Baileyn, John Zornin, Jad Fairin, Bill Laswellin, Brian Enon ja The Residentsin kanssa. Hän toimii nykyään sävellyksen professorina Mills Collegessa Oaklandissa, Kaliforniassa. Fritzi Löwy
Friederike "Fritzi" Löwy (1910 Wien – 1994) oli itävaltalainen uimari. Hän saavutti parhaana sijoituksenaan pronssia pitkän radan EM-kilpailuissa 1927 400 metrin vapaauinnissa. Hän edusti Hakoah Wieniä, joka oli juutalainen urheiluseura. Löwy hallitsi Itävallan naisten vapaauintia 20- ja 30-luvulla voittaen 22 Itävallan mestaruutta. Löwy voitti vapaauinnissa Itävallan mestaruuden sadalla metrillä 1925–31 sekä 1934, kahdella sadalla metrillä 1925, neljällä sadalla metrillä 1925–31 sekä 1933 ja 1934 sekä vielä Tonavassa uidun Quer durch Wienin 1926, -27 ja -30. Näiden lisäksi Löwy voitti makkabiadeissa 1932 100 m ja 300 m vapaauinnit, sekä vuonna 1935 400 m vapaauinnin ja oli voitokkaassa viestijoukkueessa. Fritz Wunderlich
Wunderlich syntyi Kuselissa Rheinland-Pfalzissa musikaaliseen perheeseen. Hänen äitinsä oli viulisti, ja hänen isänsä, joka kuoli kun Wunderlich oli vasta viisivuotias, oli sellisti, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Perhe eli taloudellisesti ahtaissa oloissa, ja kerrotaan että Wunderlich toimi leipurina ja aloitti laulunopinnot naapureiden ja ohikulkijoiden kannustamana, kun hänen luontainen musikaalisuutensa ja kaunis äänensä herättivät huomiota. Hän sai stipendin Freiburgin musiikkiakatemiaan, jossa hän opiskeli käyrätorvensoittoa ja laulamista. Lisäansioita hän ansaitsi tanssimuusikkona. Werner Herzog
Werner Herzog (syntynyt alun perin nimellä Werner Herzog Stipetić, s. 5. syyskuuta 1942 München, Saksa) on saksalainen elokuvaohjaaja, joka luetaan toisen maailmansodan jälkeisen ”uuden saksalaisen elokuvan” merkittävimpiin tekijöihin Rainer Werner Fassbinderin, Volker Schlöndorffin ja Wim Wendersin ohella. Herzog tunnetaan myös siitä, että hän pystyi työskentelemään kiivasluonteisen näyttelijän Klaus Kinskin kanssa, joka näytteli peräti viidessä Herzogin ohjaamassa elokuvassa. Lisäksi Herzog on ohjannut joitain oopperoita ja näytellyt elokuvissa. Fritz Klute
Fritz Klute (29. tammikuuta 1885 Freiburg im Breisgau – 7. helmikuuta 1952 Mainz) oli saksalainen maantieteilijä. Hän toimi professorina Gießenissä vuodesta 1921 ja Mainzissa vuodesta 1947. Klute tutki muun muassa asutusmaantiedettä ja ilmaston vaikutusta jääkausiin. Fritzi Burger
Friederike "Fritzi" Nishikawa (o.s. Burger, 6. kesäkuuta 1910 Wien – 16. helmikuuta 1999 Portland, Yhdysvallat) oli itävaltalainen taitoluistelija, olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan mestari. Fritz Schäfer
Fritz Schäfer (7. syyskuuta 1912 Pirmasens, Saksan keisarikunta – 15. lokakuuta 1973 Ludwigshafen, Länsi-Saksa) oli saksalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, vapaapainija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Bret Iwan
Bret Iwan (s. 10. syyskuuta 1982 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kuvittaja ja ääninäyttelijä, joka valittiin vuonna 2009 Wayne Allwinen seuraajaksi Mikki Hiiren viralliseksi ääneksi. DJ Ötzi
Gerhard "DJ Ötzi" Friedle (s. 7. tammikuuta 1971) on itävaltalainen tiskijukka, viihdetaiteilija ja laulaja. Hän syntyi St. Johannin kaupungissa, Tirolin osavaltiossa. Syntymänsä jälkeen hänellä todettiin epilepsia. Hän aloitti näyttämöuransa harrastelijakaraokella. Nykyisin hän on kuitenkin Itävallassa suosittu musiikkiartisti. Fritz Fleischer
Fritz Fleischer (s. 2. maaliskuuta 1894 Wien) oli itävaltalainen pikajuoksija. Joseph Wirth
Wirth opiskeli Freiburgin yliopistossa ja toimi vuodesta 1908 lukion taloustieteenopettajana Freiburgissa. Hänet valittiin 1913 Badenin maapäiville. Hän kuului katolisen Keskustapuolueen (Zentrum) vasempaan siipeen. Wirth valittiin valtiopäiväedustajaksi täytevaalissa vuonna 1914 ja marraskuussa 1918 hänestä tuli Badenin väliaikaisen osavaltiohallituksen valtiovarainministeri. Hänet valittiin myös Weimarin kansalliskokoukseen. Vielä verraten tuntematon Wirth nimitettiin maaliskuussa 1920 Saksan valtiovarainministeriksi ja seuraavan vuoden toukokuussa kansleriksi. Edellinen, Konstantin Fehrenbachin johtama hallitus oli eronnut protestina Versaillesin sopimuksessa Saksan maksettavaksi määrättyjen sotakorvausten suuruudelle ja sodan voittajavaltioiden uhattua Saksaa Ruhrin alueen miehityksellä. Wirth kokosi Keskustapuolueen, sosiaalidemokraattien ja demokraattisen puolueen yhteishallituksen. Hän oli lokakuuhun 1921 saakka myös valtiovarainministerinä sekä lokakuusta 1921 tammikuuhun 1922 ja uudelleen kesäkuusta marraskuuhun 1922 myös ulkoministerinä. Fritz-kollin pornoretket
Eletään 1970-lukua. Fritz on naimisissa oleva, räväkkä, riemukas ja hyvin seksuaalinen kissa, joka asustaa vaimonsa ja poikansa kanssa. Hän elää sosiaaliavustuksella. Vaimon nalkuttaessa hänelle, hän uppoutuu omaan maailmaan ja fantasioi, millaista elämä olisi toisin. 
Ensimmäisessä fantasiatarinassa hän kävelee kadulla ja tapaa Puerto Ricosta kotoisin olevansa tuttavansa Juanin. Fritz pieraisee hänen edessään, josta Juan ei pidä. He keskustelevat Juanin siskosta. Keskustelu siirtyy Fritzin omaan siskoon, ja kohtaus siirtyy taloon, jossa Fritz istuu oman siskonsa kanssa sohvalla, samalla polttaen kannabista. Fritz työntää siskonsa suuhun kannabissavukkeen, minkä seurauksena hän alkaa nähdä hallusinaatioita. Samaan aikaan talon ulkopuolella kaksi varista suunnittelevat murtoa kotiin, mutta jäävät katsomaan, mitä Fritz ja siskonsa tekevät olohuoneessa. Kannabiksen vaikutuksen alaisina he alkavat harrastamaan seksiä. Jonkin ajan päästä isä saapuu, ja näkee tilanteen. Hän tappaa Fritzin ampumalla haulikolla. Murtoa suunnittelevat varikset päättävätkin jättää murron toiseen kertaan. Fritz palaa takaisin todellisuuteen, jossa hänen vaimonsa edelleen nalkuttaa. 
Hän uppoutuu jälleen omaan maailmaan ja näkee toisessa fantasiatarinassa kadulla kodittoman alkoholistin, joka väittää olevansa jumala. Tarina siirtyy toisen maailmansodan aikaiseen Natsi-Saksaan. Fritz on harrastamassa seksiä komentavan upseerin vaimon ja tyttären kanssa. Komentavan upseerin saapuessa paikalle ase kädessä, hän pakenee ja päätyy yllättäen Adolf Hitlerin avustajaksi. Hitler tilittää Fritzille ongelmistaan ja kertoo muun muassa haaveilevansa balettitanssijan urasta. Tarinan lopussa Hitler kuolee jäätyään Yhdysvaltain armeijan panssarivaunun alle. Panssarivaunun kuljettaja ampuu Fritziä takapuoleen. Immanuel Kant
Immanuel Kant – joka kastettiin nimelle ”Emanuel” mutta vaihtoi nimensä myöhemmin muotoon ”Immanuel” – syntyi vuonna 1724 Saksan Königsbergissä, nykyisessä Venäjän Kaliningradissa, joka oli tuohon aikaan Itä-Preussin pääkaupunki. Hän vietti koko elämänsä kotikaupungissaan tai sen liepeillä. Hänen isänsä oli Johann Georg Kant, memeliläinen satulaseppä, nykyisen Liettuan Klaipėdasta, ja hänen äitinsä Anna Regina Reuter. Hänellä oli useita sisaruksia. Kant opiskeli muun muassa kaupungin Collegium Fridericianumissa. Nuoruudessaan Kant oli tasainen mutta ei huomiota herättävä oppilas. Hänen kasvatettiin pietistisessä kodissa painottaen hartautta, nöyryyttä ja Raamatun kirjaimellisuutta. Näin Kant sai ankaran ja kurinalaisen kasvatuksen, joka suosi latinaa ja uskonnollisia aiheita matematiikan ja luonnontieteen sijasta. Myöhemmin Kant kuvasi tuota aikaa onnettomaksi. Kantin äiti kuoli vuonna 1737. Fritz Witt
Witt osallistui komppanianpäällikkönä Itävallan liittämiseen Saksaan ja Tšekkoslovakian sudeettialueiden miehitykseen vuonna 1938. Tämän jälkeen SS-Standarte "Deutschland" moottoroitiin. Seuraavana vuonna oli vuorossa Tšekkoslovakian Tšekin puoleisten alueiden, Böömin ja Määrin, liittäminen Saksaan. Herbert Feigl
Feigl syntyi Liberecissä (Reichenberg), Böömissä, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkaria, ja pääsi Wienin yliopistoon vuonna 1922. Hän opiskeli fysiikkaa ja filosofiaa Wienin piirin perustajan Moritz Schlickin oppilaana ja väitteli tohtoriksi vuonna 1927 tutkielmalla, joka käsitteli todennäköisyyttä ja induktiota luonnontieteissä tietoteoreettiselta kannalta. Hänestä tuli Wienin piirin aktiivijäsen, ja hän oli Schlickin ja Friedrich Waismannin ohella yksi harvoja piirin jäseniä, joka kävi laajoja keskusteluja Ludwig Wittgenstein ja Karl Popperin kanssa. Fritz Stiedry
Fritz Stiedry (11. lokakuuta 1883 Wien, Itävalta – 8. elokuuta 1968 Zürich, Sveitsi) oli kapellimestari. Hän opiskeli konservatoriossa ja luki samalla oikeustiedettä, josta hän sai tohtorin arvon Wienin yliopistossa. Hänen musiikilliset kykynsä herättivät Gustav Mahlerin huomion, ja hän alkoi saada nimityksiä tämän suosituksista. Vuosina 1914–23 Stiedry oli ensimmäinen kapellimestari oopperassa Berliinissä. Hän ohjasi oopperaa myös Wienissä. Hän johti Kurt Weillin "Die Bürgschaft" -oopperan kantaesityksen vuonna 1932. Natsien noustua valtaan Stiedry lähti Neuvostoliittoon, jossa hän toimi Leningradin filharmonisen orkesterin musiikillisena johtajana neljän vuoden ajan. Hän työskenteli myös Moskovassa. Vuonna 1937 Stiedry poistui Neuvostoliitosta ja asettui pysyvästi Yhdysvaltoihin. Fritz von Uhde
Fritz von Uhde (1848–1911) oli saksalainen taidemaalari. Hänen taiteessaan jatkui realistinen suuntaus. Hän oli Max Liebermannin ohella maansa impressionistisen ulkoilmamaalauksen pääedustaja. Hän on tunnettu hengellisaiheisista maalauksistaan, jotka on sovitettu hänen omaan aikaansa. Fritz Lipmann
Fritz Albert Lipmann (12. kesäkuuta 1899 Königsberg, Saksa – 24. heinäkuuta 1986) oli amerikansaksalainen biokemisti ja koentsyymi A:n löytäjä 1947. Tästä ja muista koentsyymi A:han liittyvistä tutkimuksista hän sai puolet Nobelin lääketieteen palkinnosta 1953, toinen puoli myönnettiin Hans Krebsille. Fritz Randow
Fritz Randow (s. 6. elokuuta 1952) on saksalainen rumpali. Hän on soittanut muun muassa rock ja heavy metal -yhtyeissä kuten Eloy, Victory, Sinner, Jane ja Saxon. Fritz Noether
Fritz Alexander Ernst Noether (7. lokakuuta 1884 Erlangen, Baijeri, Saksa – 10. syyskuuta 1941 Orjol, Neuvostoliitto) oli saksalainen matemaatikko. Fritz von Opel
Fritz Adam Hermann von Opel (4. toukokuuta 1889 Rüsselsheim, Saksa – 8. huhtikuuta 1971, Samedan, Sveitsi) oli Wilhelm von Opelin ainoa lapsi. Hän oli Adam Opelin, Opel-yhtiön perustajan, pojanpoika. Hänet muistetaan rakettiautokokeiluistaan, joista hän sai nimen "Raketti-Fritz". Fritz Wiik
Fritz Werner Wiik (11. maaliskuuta 1871 Viipuri – 23. elokuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja liikejuristi. Sergei Witte
Sergei Witte syntyi Tiflisissä Georgiassa vuonna 1849. Hänen isänsä oli venäläistynyt luterilainen hollantilainen. Witte opiskeli Odessan yliopistossa ja erikoistui matematiikkaan. Valmistuttuaan 1870 hän työskenteli rautateillä. Odessan rautatie osoittautui strategisesti tärkeäksi vuoden 1877 Turkin sodassa. Menestyksekkäänä johtajana hänet nimitettiin hallitukseen 1889 vastaamaan rautatieasioista. Hän toimi rautatieasioiden johtajana finanssiministeriössä 1889–1891 ja kulkulaitosministerinä 1892. Fritz Remmler
Friedrich Wilhem (Fritz) Remmler (1881, myös 28. maaliskuuta 1888 tai 1890 mainitaan, Tammisaari – 18. lokakuuta 1972 Kanada) oli saksalainen eläintieteilijä ja Suomessa sotien välisenä aikana ja jatkosodan aikana toiminut Gestapon vakooja. Werner Heyde
Werner Heyde (eli Fritz Sawade) (25. huhtikuuta 1902 Forst – 13. helmikuuta 1964 Frankfurt) oli saksalainen lääkäri, kansallissosialisti ja yksi T-4-eutanasiaohjelman pääsuunnittelijoista. Sodan jälkeen hänet etsintäkuulutettiin, mutta hänen onnistui piiloutua Fritz Sawaden nimellä. Hänet pidätettiin vuonna 1964, ja hän teki itsemurhan ennen oikeudenkäyntiä. Fritz Dopfer
Fritz Dopfer (s. 24. elokuuta 1987 Innsbruck, Itävalta) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän on edustanut Saksaa kaudesta 2007–2008 lähtien. Fritz Jakobsson
Fritz Jakobsson (s. 8. tammikuuta 1940 Pori) on suomalainen taidemaalari. Fritz Schwab
Fritz Schwab (31. joulukuuta 1919 – 24. marraskuuta 2006) oli sveitsiläinen kilpakävelijä ja olympiamitalisti. Wilhelm Frick
Frick syntyi 12. maaliskuuta 1877 Alsenzissa, Saksassa. Hän opiskeli yhden lukukauden filologiaa Münchenissä, minkä jälkeen hän opiskeli oikeustiedettä Göttingenin ja Berliinin yliopistoissa 1897–1900. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli Heidelbergin yliopistosta vuonna 1901. Vuonna 1903 hän työskenteli juristina poliisin päämajassa Münchenissä. Hänestä tuli piiriassessori vuonna 1907 ja hän yleni hallitusassessoriksi 1917. Ollessaan Münchenin rikospoliisin johdossa Frick osallistui oluttupavallankaappaukseen. Hänet vangittiin vallankaappausyrityksen johdosta ja vapautettiin poliisitehtävistään. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1924 ja työskenteli vakuutusyhtiössä. Fritz von Below
Fritz Wilhelm Theodor Karl von Below (23. syyskuuta 1853 Danzig – 23. marraskuuta 1918 Weimar) oli saksalainen kenraali, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Friedensreich Hundertwasser
Friedrich Stowasser syntyi köyhään wieniläisperheeseen vuonna 1928. Hänen isänsä kuoli seuraavana vuonna, ja hänet kasvatti hänen juutalainen äitinsä. Äiti laittoi Stowasserin Montessori-kouluun harjoittamaan taiteellista osaamistaan. Kun Itävalta vuonna 1938 oli liitetty Saksaan, äiti lähetti poikansa Hitler-nuoriin, mikä pelasti heidän henkensä toisen maailmansodan aikana. Christian Wirth
Christian Wirth (24. marraskuuta 1885 – 26. toukokuuta 1944) oli saksalainen kansallissosialisti ja sotarikollinen. Hän työskenteli vanhempana SS-upseerina Puolassa ja osallistui operaatio Reinhardiin. Hän oli Odilo Globocnikin, operaatio Reinhardin johtajan, tärkein avustaja, ja hänen tehtävänään oli laajentaa T4-eutanasiaohjelman menetelmät tuhoamisleireillä tapahtuvaksi massamurhaamiseksi.
Wirth oli rikospoliisin (Kripo) päällikkö Stuttgartissa ennen kuin hänet siirrettiin T4-ohjelmaan. Kripon päällikkönä hän saavutti tuloksia kovilla otteilla. Eräässä tapauksessa, jossa syylliseksi epäilty ei tunnustanut, hänet jätettiin joksikin aikaa kahden Wirthin kanssa. Wirth ei puristanut häneltä tunnustusta ainoastaan tästä rikoksesta, vaan lisäksi kuudesta muustakin. Fritz Pregl
Fritz (Friderick) Pregl (3. syyskuuta 1869 Ljubljana – 13. joulukuuta 1930 Graz) oli slovenialainen kemisti, joka eli ja teki työnsä Itävallassa. Pregl sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1923 antamastaan tärkeästä panoksesta orgaanisten yhdisteiden kvantitatiiviselle mikroanalyysille. Fritz Witt
Osasto Wittille annettiin tehtäväksi murtaa puolustus Klidin solassa ja avata näin tie kohti Kreikan sydänmaita. Klidin solaa puolusti kiirellä koottu, australialaisen kenraalimajuri Iven Mackayn komennossa oleva joukko, joka koostui australialaisista, brittiläisistä, uusiseelantilaisista ja kreikkalaisista yksiköistä. Osasto Witt sitoutui kahdeksi päiväksi kiivaisiin taisteluihin Mackayn joukkoja vastaan. Wittin taisteluosasto löi yhdessä muiden Leibstandarte Adolf Hitlerin osien kanssa vihollisen Klidissä, ottaen muun muassa 480 sotavankia, omien tappioiden ollessa 37 kaatunutta, 95 haavoittunutta ja kaksi vangittua. Neljälletoista Osasto Wittiin kuuluneelle SS-miehelle myönnettiin ensimmäisen luokan rautaristi ja Klidin solan tärkeimmän maastonkohdan rynnäköllä haltuunottaneen 1. komppanian päällikkö, SS-Obersturmführer Gerhard Pleiß sai rautaristin ritariristin. Henkilökohtaisella tasolla Wittin menestyksekkäästi suorittamaa taistelutehtävää varjosti hänen veljensä, SS-Untersturmführer Franz Wittin kaatuminen taistelun alkuvaiheessa. Fritz Walter (jalkapalloilija, 1960)
Fritz Walter (21. heinäkuuta 1960 Mannheim) on entinen saksalainen jalkapalloilija. Walter pelasi Saksan Bundesliigassa kaikkiaan 348 ottelua vuosina 1983–1997 ja teki niissä 157 maalia. Walter edusti Bundesliigaurallaan kolmea seuraa: SV Waldhof Mannheimia, VfB Stuttgartia ja Arminia Bielefeldia. Fritz Riess
Fritz Riess (11. heinäkuuta 1922 Nürnberg – 15. toukokuuta 1991 Samedan, Sveitsi) oli saksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1952, Saksan GP:hen. Hän oli kilpailussa seitsemäs, eikä saavuttanut pisteitä, koska sen ajan säännöillä vain viisi parasta sai pisteitä. Ralph Klein
Klein syntyi Berliinissä, silloisessa Weimarin tasavallassa varakkaaseen Unkarin juutalaiseen perheeseen, joka palasi Budapestiin ennen toisen maailmansodan alkua. Klein selvisi holokaustilta. Hänen perheestään vain isä kuoli Auschwitzin keskitysleirillä. Fritz Fischer
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Fischer voitti Lahden MM-kisoissa 1981, kun hän sai hopeaa viestissä. Kaikkiaan hän on saavuttanut seitsemän MM-mitalia, joista kaksi on kultaista, kaksi hopeista ja kolme pronssista. Olympialaisissa hän voitti viestissä kultaa 1992, hopeaa 1988 ja pronssia 1984. Hän voitti maailmancupin kaudella 1987–1988. Uransa Fritz Fischer lopetti 1993. Franz Kafka
Franz Kafka (3. heinäkuuta 1883 – 3. kesäkuuta 1924) oli modernismin tärkeimpiä saksankielisiä kirjailijoita. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen Prahassa, Böömissä, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkaria. Suuri osa Kafkan merkittävimmästä tuotannosta julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Fritz Peterson
Fritz Fred Peterson (s. 8. helmikuuta 1942) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi Chicagossa, Illinoisissa, ja oli Major League -tason syöttäjänä vuosina 1966–1976. Kurt Maetzig
Kurt Maetzig (25. tammikuuta 1911 – 8. elokuuta 2012) oli saksalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän syntyi Berliinissä ja kuului Berliinin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1983. Hän ohjasi elokuvia itäsaksalaiselle DEFA-yhtiölle. Fritz Thyssen
Fritz Thyssen (1873–1951) oli Thyssen-sukuun kuulunut saksalainen teollisuusmies 1900-luvun alkupuolella. Hänen isänsä oli tehtailija August Thyssen ja poika sai vuonna 1928 johdettavakseen suuren kaivos- ja terästeollisuusyrityksen "Vereinigte Stahlwerke". Thyssen oli yksi varhaisista Adolf Hitleriä taloudellisesti tukeneista tehtailijoista. Hitlerin valtaannousun jälkeen Thyssenistä tuli valtion tutkimuslaitoksen johtaja. Vuoden 1935 aikoihin hän kuitenkin alkoi epäillä natsihallinnon mielekkyyttä. Hän erosi vuonna 1938 julkisista tehtävistään vastalauseena juutalaisvainoille, vaikka hänen yrityksensä toisaalta hyötyi sotavarustelusta. Toisen maailmansodan sytyttyä Thyssen pakeni vuonna 1940 Saksasta, jolloin hän menetti kansalaisuutensa ja omaisuutensa. Hänet pidätettiin Ranskassa 1940 ja passitettiin Dachaun keskitysleirille. Sodan jälkeen hän muutti Argentiinaan. Edward Witten
Witten syntyi Baltimoressa Marylandin osavaltiossa. Hänen vanhempansa ovat Lorraine W. Witten ja Louis Witten, joka on painovoimaan ja yleiseen suhteellisuusteoriaan erikoistunut fyysikko. Witten luki historiaa ja suoritti kandidaattitutkintonsa Brandeisin yliopistossa vuonna 1971. Wittenistä piti tulla toimittaja, ja hänen artikkeleita julkaistiin The New Republicissa ja The Nationissa. Witten oli vähän aikaa mukana myös George McGovernin presidenttikampanjassa. Witten opiskeli yhden lukukauden Michiganin yliopistossa, mutta jätti opinnot siellä kesken ja jatkoi Princetonin yliopistossa soveltavan matematiikan opiskelua. Witten sai väitöstyönsä valmiiksi vuonna 1976. Hänen väitöskirjanohjaajansa oli Nobelin fysiikanpalkinnon saanut David Gross. Siegfried Wolfgang Fehmer
Siegfried Wolfgang Fehmer (10. tammikuuta 1911 – 16. maaliskuuta 1948) oli saksalainen Gestapon upseeri ja SS-mies toisen maailmansodan aikana miehitetyssä Norjassa. Hän oli arvoltaan "Kriminalrat" ja toimi pahamaineisen Abteilung IV:n päämajassa Oslossa. Sotilasarvoltaan hän oli SS-Hauptsturmführer. Hän oli syntynyt Münchenissä. Fehmer liittyi natsipuolueeseen 1930 ja Gestapoon 1934.
Toisessa maailmansodassa hänet lähetettiin Norjaan 1940. Hän työskenteli siellä vastavakoilun ja vastarintaliikkeen tukahduttamisen parissa. Hänet tunnettiin hyvin Oslossa, jossa hänellä oli tapana kävellä SS-univormussa saksanpaimenkoiransa kanssa. Fehmeriä pidettiin sekä hurmaavana naistenmiehenä että psykopaattisena kiduttajana. Häntä vastaan tehtiin useita murhayrityksiä, mutta selvisi niistä kaikista, vaikka häntä jopa ammuttiin rintakehään. Sodan lopussa Fehmer yritti paeta Ruotsiin, mutta jäi kiinni. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla Akershusin linnoituksessa vuonna 1948. Milton Friedman
Milton Friedman syntyi 1912 New Yorkissa perheen neljäntenä lapsena ja ainoana poikana. Hänen vanhempansa olivat juutalaisia maahanmuuttajia, jotka olivat lähtöisin nykyisen Ukrainan alueella sijainneesta unkarilaisyhteisöstä. Perhe muutti New Jerseyn Rahwayyn, kun Milton oli vuoden vanha. Hänen vanhempansa pitivät Rahwayssä kauppaa. Fritz Lang
Friedrich Anton Christian ”Fritz” Lang (5. joulukuuta 1890 Wien, Itävalta-Unkari – 2. elokuuta 1976 Beverly Hills, Kalifornia), oli itävaltalaissyntyinen saksalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Lang oli huomattavimpia saksalaisen ekspressionismin edustajia ja yksi 1900-luvun arvostetuimpia elokuvaohjaajia. Fritz John
John syntyi Berliinissä. Hänen vanhempansa olivat Hedwig (o.s. Bürgel) ja Hermann Jacobson-John. Hän opiskeli matematiikkaa 1929-1933 Göttingenissä. Adolf Hitlerin valtaantulon myötä ei-arjalaiset erotettiin opetusviroista ja John muutti Englantiin. Fritz Witt
Marraskuussa 1941 Leibstandarte siirrettiin jälleen panssariryhmä 1:n alaisuuteen, jolloin myös Wittin pataljoona taisteli menestyksekkäästi Rostovin valtauksessa Donjoella. Fritz Witt ylennettiin SS-Obersturmbannführeriksi 27. marraskuuta 1941. Lähes välittömästi saksalaisten vallattua Rostovin, puna-armeijan kiivaat vastahyökkäykset pakottivat saksalaiset vetäytymään Miusjoelle uusiin puolustusasemiin. Vetäytymisvaiheen aikana Witt pataljoonineen osallistui ankariin viivytystaisteluihin. 8. helmikuuta 1942 SS-Obersturmbannführer Wittille myönnettiin Kultainen Saksan risti urheudesta Rostovin taistelujen aikana. Alkuvuodesta 1942 Wittin pataljoona puolustautui Miusjoella muiden Leibstandarten osien kanssa puna-armeijan ankaria hyökkäyksiä vastaan. Toukokuussa pataljoona osallistui Donin Rostovin uudelleenvaltaukseen. Rostov päätyi jälleen saksalaisten käsiin yli kuukauden jatkuneiden erittäin kiivaiden ja kuluttavien taistelujen jälkeen. Fritz Witt
14. kesäkuuta 12. SS-panssaridivioonan komentopaikka sijaitsi Venoixissa, Carpiquet’n lentokentän ja Caenin keskustan välissä. Divisioonan komentopaikka sai täysosuman brittiläisen laivatykistön ampumassa keskityksessä – sillä seurauksella että divisioonan komentaja, SS-Brigadeführer Fritz Witt kaatui. Kranaatinsirpale osui suoraan Wittin kasvoihin ja hän sai välittömästi surmansa. Divisioonan uudeksi komentajaksi käskettiin 25. SS-panssarikrenatöörirykmentin komentaja, SS-Standartenführer Kurt Meyer. Eduard Wirths
Hän syntyi Geroldshausenissa Baijerissa katolilaiseen perheeseen. Wirths opiskeli Würzburgin yliopistossa 1930–1935. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen sekä SA:han 1932 ja SS:ään 1934. Hän liittyi Waffen-SS:ään 1939 ja taisteli Norjassa ja itärintamalla, mutta joutui pois sotapalveluksesta saatuaan sydänkohtauksen 1942. Hän oli Dachaun keskitysleirillä koulutuksessa ja sen jälkeen SS-lääkärinä Neuengammen keskitysleirissä. Hänet ylennettiin Hauptsturmführeriksi (kapteeni) ja nimettiin päälääkäriksi Auschwitziin syyskuussa 1942. Hänen uskottiin voivan nujertaa lavantautiepidemian, joka tuolloin riehui leirissä. Leirillä hän osallistui vankien valitsemisiin kaasukammioihin. Eduard Wirths ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi (majuri) syyskuussa 1944. Wirth määräsi leirillä pseudotieteellisiä tutkimuksia, jotka liittyivät esimerkiksi lavantaudin tutkimiseen tai gynekologiaan, ja aiheuttivat tutkimuskohteelle pahoja vammoja. Hän oli kiinnostunut myös naisten steriloinnista. Fritz Leiber
Fritz Leiber (24. joulukuuta 1910 – 5. syyskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Leiber tunnetaan muun muassa seikkailullisen fantasiakirjallisuuden piiriin lukeutuvasta romaani- ja novellisarjastaan, joka rakentuu kuvitteellisen Lankhmarin kaupungin ympärille. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista. Franz von Werra
Werra syntyi Leukissa Sveitsissä. Nuoruudessaan hän joutui sisarensa kanssa hoitoon saksalaiseen aatelisperheeseen. Hän liittyi Luftwaffeen vuonna 1936. Hän otti toisessa maailmansodassa osaa taisteluun Britanniasta, jossa hän ampui alas yhdeksän lentokonetta. Hänen oma koneensa ammuttiin alas Kentissä 5. syyskuuta 1940. Hän joutui brittien sotavangiksi ja vankileiriin kahden viikon kuulustelujen jälkeen. Hän yritti myös paeta 7. lokakuuta 1940, mutta joutui kiinni melko pian. Werra joutui lopulta tammikuussa 1941 Kanadaan sotavankileirille Ontarioon Suurten järvien lähelle. Werra alkoi suunnitella pakoa Yhdysvaltoihin, joka oli tuohon aikaan puolueeton. 21. tammikuuta hän karkasi Montrealista lähteneestä vankijunasta hypäten toisten vankien avustamana ulos junan ikkunasta. Hän päätyi Smiths Fallsiin 30 mailia St. Lawrence -joesta. Seitsemän muutakin vankia karkasi, mutta he jäivät pian kiinni. Fritz Witt
Kreikan antauduttua ja Balkanin taisteluiden päätyttyä huhtikuun lopussa 1941, Leibstandarte Adolf Hitleristä muodostettiin divisioona, SS-Division (mot.) "Leibstandarte SS Adolf Hitler" joskin aluksi se oli vain vahvennetun prikaatin kokoinen. Witt pysyi edelleen Leibstandarten 1. jalkaväkipataljoonan komentajana. Greta Gerwig
Greta Gerwig (s. 4. elokuuta 1983 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka tunnetaan palkituista päärooleistaan independent-elokuvissa kuten Whit Stillmanin "Damsels in Distress" (2011) ja Noah Baumbachin "Frances Ha" (2012), jossa hän toimi myös yhtenä käsikirjoittajana. Gerwig ja Baumbach ovat aviopari ja työskentelevät myös paljon yhdessä.