Minä vuonna Jean-Paul Sartre syntyi?
Jean-Paul Sartre
Jean-Paul Charles Aymard Sartre (21. kesäkuuta 1905, Pariisi – 15. huhtikuuta 1980, Pariisi) oli ranskalainen filosofi, kirjailija ja yhteiskuntakriitikko. Hän oli eksistentialismin kuuluisimpia edustajia. Sartre lainasi paljon ajatuksia muun muassa Stirneriltä, Kierkegaardilta, Heideggerilta ja Husserlilta.
Inho (romaani)
Inho (ranskankielinen alkuteos "La Nausée") on ranskalaisen filosofi-kirjailijan Jean-Paul Sartren kirjoittama vuonna 1938 julkaistu romaani, jonka perusaiheena on Sartren edustama eksistentialismi. Teos on ilmestynyt suomenkielisenä vuonna 1947 Juha Mannerkorven suomentamana. Jean Monnet
Jean Omer Marie Gabriel Monnet (9. marraskuuta 1888 Cognac, Ranska – 16. maaliskuuta 1979 Montfort-l'Amaury, Île-de-France, Ranska) oli ranskalainen viranhaltija, jota pidetään yhtenä Euroopan unionin perustajista. Hän oli yksi liittoutuneiden sodankäynnin suunnittelijoista toisessa maailmansodassa, ranskalaisen yhteiskunnallisen suunnitelmallisuuden perustaja sekä yksi Euroopan yhdentymisen käynnistäjistä. Monnetia ei koskaan valittu vaaleilla valtaan, mutta hänestä tuli merkittävä kansainvälinen poliittinen vaikuttaja. Alain Sarteur
Alain Sarteur (s. 17. kesäkuuta 1946 Plailly, Oise, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija. Louis Pasteur
Louis Pasteur syntyi Dolessa, Juran departementissa, itäisessä Ranskassa. Hänet hyväksyttiin École normale supérieuren opiskelijaksi 1843, ja vuonna 1847 hän suoritti tohtorin tutkinnon. Pasteur ei aluksi menestynyt opinnoissaan, mutta lopulta hänestä tuli historian tuntema tiedemies. Vuonna 1852 hänet nimitettiin Strasbourgin yliopiston kemian apulaisprofessoriksi. Albert Sarraut
Albert-Pierre Sarraut (28. heinäkuuta 1872 Bordeaux – 26. marraskuuta 1962 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi kahdesti Ranskan pääministerinä vuosina 1933 ja 1936. Hän oli eri vaiheissa mukana kehittämässä Ranskan siirtomaiden hallintoa. Jean-Paul Besset
Jean-Paul Besset (s. 17. elokuuta 1946) on ranskalainen vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän kuuluu talous- ja raha-asioiden valiokuntaan ja Mashrek-maiden eli Levantin suhteiden valtuuskuntaan. Che Guevara
Ranskalainen filosofi Jean-Paul Sartre on kutsunut Guevaraa ”aikamme täydellisimmäksi ihmiseksi”. Time-aikakauslehti valitsi Ernesto Guevaran 1900-luvun sadan merkittävimmän ihmisen listaan, jossa oli hänen lisäkseen vain yksi latinalaisamerikkalainen. Guevarasta saattaa vielä tulla Simón Bolívarin rinnalla Latinalaisen Amerikan historian merkittävin poliittinen symboli. John le Carré
John le Carré, oik. David John Moore Cornwell (s. 19. lokakuuta 1931), on englantilainen jännityskirjailija. Itsekin tiedustelutehtävissä toiminut le Carré on keskittynyt vakoilukirjallisuuteen, erityisesti kylmän sodan aikaiseen vakoilupeliin. Parhaimmillaan hänen teoksensa ovat ylittäneet jännitys- ja korkeakirjallisuuden raja-aitoja. Jean-Baptiste de Martignac
Jean-Baptiste Sylvère Gay, Martignacin varakreivi (20. kesäkuuta 1778 Bordeaux – 3. huhtikuuta 1832 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko ja historioitsija, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1828–1829. Arlette Elkaïm-Sartre
Arlette Elkaïm-Sartre (1935 Constantine, Algeria) on algerialaissyntyinen ranskalainen toimittaja ja Jean-Paul Sartren sihteeri, jonka Sartre adoptoi 1965.. Georges Sorel
Georges Eugène Sorel (2. marraskuuta 1847 Cherbourg – 29. elokuuta 1922 Boulogne-Billancourt) oli ranskalainen filosofi ja politiikan teoreetikko. Hänet tunnetaan muun muassa vallankumouksellisen syndikalismin ajatuksistaan. Hän oli myös tunnettu marxilaisuuden kriitikko. Jean Calvin
Calvin syntyi Noyonissa, Pariisin koillispuolella vuonna 1509. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa filosofiaa, minkä jälkeen hän siirtyi Orléansin yliopistoon opiskelemaan siviilioikeutta. Calvin koki 25-vuotiaana voimakkaan herätyksen, jonka seurauksena hän liittyi Pariisissa vaikuttaneisiin radikaaleihin uudistusliikkeisiin ja lopulta 1534 joutui lähtemään maanpakoon Baseliin. Pierre Cardin
Pierre Cardin (s. 2. heinäkuuta 1922) on italialais-ranskalainen muotisuunnittelija. Hän syntyi Venetsian lähellä ranskalaisten vanhempien lapsena ja muutti Pariisiin 23-vuotiaana. Siellä hän opiskeli arkkitehtuuria. Hän työskenteli Christian Diorin ensimmäisenä räätälinä, perusti oman yrityksen 1950 ja aloitti haute couture -linjan 1953. Cardin tuli erityisen tunnetuksi futuristisista avaruusajan vaatteista. Hän suosii geometrisia muotoja ja aiheita eikä korosta asun kantajan naisellisuutta. Cardinin uran huippukautta olivat 1960- ja 1970-luku. Michel Serres
Michel Serres (s. 1. syyskuuta 1930 Agen) on ranskalainen filosofi. Hän opiskeli filosofiaa, mutta työskenteli myös Ranskan laivaston upseerina. Väiteltyään vuonna 1968 Serres alkoi opettaa filosofiaa Pariisissa. Hän on opettanut myös Stanfordin yliopistossa. Vuonna 1990 hänet nimitettiin Ranskan akatemiaan. Serres on vaikuttanut muun muassa Bruno Latouriin ja Steven Connoriin. Jean-Pierre Blanchard
Jean-Pierre Blanchard (4. heinäkuuta 1753 Les Andelys, Ranskan kuningaskunta – 7. maaliskuuta 1809 Haag, Hollannin kuningaskunta), koko nimeltään Jean Pierre François Blanchard, oli ranskalainen keksijä, joka tunnetaan parhaiten kuumailmapalloilun ja lentämisen pioneerina. Blanchard sai vuonna 1808 ilmassa sydänkohtauksen. Vuotta myöhemmin Blanchard putosi ilmapallostaan ja murskautui kuoliaaksi iskeydyttyään maahan.
Blanchard teki ensimmäisen onnistuneen kuumailmapallolentonsa Pariisissa 2. maaliskuuta 1784 vetykaasupallolla, joka nousi ylös Champ de Marsilta. Antoine Balpêtré
Antoine Balpêtré (3. toukokuuta 1898 Lyon – 28. maaliskuuta 1963 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli 50:ssä elokuvassa vuosina 1933–1963. Elokuvia, joissa hänet nähdään, ovat muiden muassa "Korppi" (1943), "Syntisten saari" (1950), "Oikeus on tapahtunut" (1950), "Hiipivät askeleet" (1952), "Ennen vedenpaisumusta" (1954), "Musta kansio" (1955) ja "I vampiri" (1956). Jean Jaurès
Jaurès oli alun perin vasemmistolais-tasavaltalainen, mutta 1890-luvulle tultaessa hän siirtyi lähemmäs sosialisteja ja hänestä tuli liikkeen maltillisen suunnan vaikutusvaltaisimpia johtajia ensimmäistä maailmansotaa edeltäneenä aikana. Hän oli myös historioitsija, toimi filosofian professorina Toulousessa ja kirjoitti laajan teoksen Ranskan vallankumouksesta sosialistisesa näkökulmasta. Hänet valittiin ensimmäisen kerran parlamentin jäseneksi 1885 ja hän liittyi sosialistipuolueeseen 1893. Jaurès perusti "L’Humanité"-lehden ja toimi sen päätoimittajana kuolemaansa saakka. Marcel Proust
Valentin-Louis-Georges-Eugène-Marcel Proust eli Marcel Proust (10. heinäkuuta 1871 Auteuil – 18. marraskuuta 1922 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä kirjallisista modernisteista. Hänen tunnetuin teoksensa on moniosainen romaani "Kadonnutta aikaa etsimässä" ("À la recherche du temps perdu"). Jean-Paul Pierrat
Jean-Paul Pierrat (s. 3. heinäkuuta 1952 Xonrupt-Longemer) on ranskalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, MM-mitalisti. Lionel Jospin
Lionel Robert Jospin O.Q. (s. 12. heinäkuuta 1937 Meudon, Seine-et-Oise, nykyisin Hauts-de-Seine) oli Ranskan pääministerinä 1997–2002 ja sosialistipuolueen presidenttiehdokkaana vuosien 1995 ja 2002 vaaleissa. Vuonna 1995 hän hävisi toisella kierroksella niukasti Jacques Chiracille. Vuonna 2002 hän jäi kolmanneksi oikeistopopulistisen Jean-Marie Le Penin taakse ja ilmoitti vetäytyvänsä politiikasta. Jean-Luc Nancy
Jean-Luc Nancy (s. 26. heinäkuuta 1940) on ranskalainen filosofi. Hän on toiminut vierailevana filosofian professorina monissa yliopistoissa eri puolilla maailmaa, muun muassa Kalifornian yliopistossa ja Berliinin Freie Universitätissä. Hän on kirjoittanut paljon aiemmasta filosofiasta, muun muassa Immanuel Kantista, René Descartesista, G. W. F. Hegelistä ja Martin Heideggeristä. Näiden lisäksi hän on saanut vaikutteita muun muassa Jacques Derridalta, Georges Bataillelta, Maurice Blanchotilta ja Friedrich Nietzscheltä. Jean Rouch
Jean Rouch [ʁuʃ] (31. toukokuuta 1917 Pariisi – 19. helmikuuta 2004 Niger, Afrikka) oli ranskalainen dokumentaristi ja antropologi, jonka elokuvat liikkuvat dokumentin ja fiktion rajamailla ja käsittelevät valtaosin Länsi-Afrikan ihmisiä. Häntä pidetään yhtenä cinema veritén eli totuuselokuvan kehittäjistä ja merkittävänä vaikuttajana ranskalaisen uuden aallon elokuvailmaisun syntymiseen. Jean Paul
Johann Paul Friedrich Richter, taiteilijanimeltään Jean Paul (21. maaliskuuta 1763 Wunsiedel − 14. marraskuuta 1825 Bayreuth) oli saksalainen kirjailija. Jean Eustache
Jean Eustache [øs.taʃ] (30. marraskuuta 1938 Pessac, Gironde – 3. marraskuuta 1981 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Lyhyen uransa aikana hän teki lyhytelokuvien lisäksi kaksi pitkää elokuvaa, joista vuoden 1973 elokuvaa "Äiti ja huora" ("La Maman et la putain") pidetään ranskalaisen uuden aallon jälkeisen kauden yhtenä avainteoksena. Jean-Claude Petit
Jean-Claude Petit (s. 14. marraskuuta 1943 Vaires-sur-Marne, Île-de-France) on ranskalainen säveltäjä ja sovittaja. Hän opiskeli Conservatoire National Supérieur -konservatoriossa Pariisissa. 1970-luvulla hän sovitti suuren määrän ranskalaisia hittikappaleita, kuten Julien Clercin ”Si on chantait” (1972), Serge Laman ”Je suis malade” (1973), Mort Shumanin ”Le Lac Majeur” (1973) ja Claude Françoisin ”Le telephone pleure” (1974). Hän julkaisi myös useita omia instrumentaalisia LP-levyjä. Thomas Piketty
Thomas Piketty (s. 7. toukokuuta 1971 Clichy, Ranska) on ranskalainen ekonomisti, joka on École d’Économie de Paris'n ja École des Hautes Études en Sciences Sociales’n professori. Pikettyn vuonna 2013 ilmestynyttä teosta "Pääoma 2000-luvulla" on pidetty tärkeimpänä taloustieteellisenä teoksena vuosiin, ehkä vuosikymmeniin ja se on herättänyt runsaasti keskustelua. Jean Jaurès
Jean Jaurès [žã žores] (3. syyskuuta 1859 Castres – 31. heinäkuuta 1914 Pariisi) oli ranskalainen vasemmistopoliitikko. Jaurès syntyi keskiluokkaiseen perheeseen pienessä Castresin maaseutukaupungissa, josta hänet valittiin myös ensimmäistä kertaa parlamenttiin vuonna 1885. Hänellä oli hyvät mahdollisuudet menestyä politiikassa värikkäiden ja taitavien puheidensa ansiosta. Eksistentiaalinen nihilismi
Jean-Paul Sartre kirjoitti esseessään "Eksistentialismi ja Humanismi ""Mitä me tarkoitamme sanomalla, että olemassaolo edeltää perusolemusta? Emme tarkoita, että ihminen ensin on olemassa, kohtaa itsensä, syöksyy maailmaan – ja määrittelee itsensä sen jälkeen. Jos ihmistä, niin kuin eksistentialisti hänet näkee, ei voida määritellä, se on koska aluksi hän ei ole mitään. Hän ei ole mitään kuin vasta myöhemmin, ja sitten hän tulee olemaan se, minkä hän tekee itsestään." Jean-Paul Sartre
Sartren esikoisromaani ja myös tunnetuin teos on pohdintaa olemassaolon tarkoituksettomuudesta sisältävä romaani "Inho" (, 1938, suom. 1947). Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu romaanien ja novellikokoelmien lisäksi filosofisia teoksia, esseitä, lehtiartikkeleita ja näytelmiä. Sartrelle myönnettiin vuonna 1964 Nobelin kirjallisuuspalkinto, josta hän kuitenkin kieltäytyi, koska se olisi sitonut hänet järjestelmään, jota Sartre arvosteli yksilökeskeisessä eksistentialismissaan. Édouard Jean-Marie Stephan
Édouard Jean-Marie Stephan (31. elokuuta 1837 – 30. joulukuuta 1923) oli ranskalainen astronomi. Hän toimi vuodesta 1867 vuoteen 1907 Marseillen observatorion johtajana. Vuonna 1866 Stephan löysi asteroidit 89 Julia ja 91 Aegina. Vuonna 1877 hän löysi nimeään kantavan galaksijoukon, Stephanin kvintetin. George Sand
Amantine-Lucile-Aurore Dupin, myöhemmin paronitar Dudevant, kirjailijanimeltään George Sand (1. heinäkuuta 1804 – 8. kesäkuuta 1876) oli ranskalainen feministinen kirjailija. René Descartes
René Descartes (latinalaistettu muoto Renatus Cartesius; 31. maaliskuuta 1596 La Haye en Touraine – 11. helmikuuta 1650 Tukholma), oli huomattava ranskalainen filosofi, matemaatikko, kirjailija ja tutkija, jota on kutsuttu uuden ajan filosofian perustajaksi. Hän oli rationalisti, joka pyrki järjestelmällisesti epäilemään kaikkea mahdollista. Hänen tavoitteenaan oli löytää varma pohja varmalle tiedolle. Descartes perusti 1600-luvun mannermaisen rationalismin, jota myöhemmin edustivat Baruch Spinoza ja Gottfried Leibniz. Descartesin tunnetuin ajatus on "Cogito ergo sum" ("Ajattelen, siis olen"). Hänen ajatteluunsa yhdistetään kartesiolainen dualismi. Jean-Claude Gaudin
Jean-Claude Gaudin (s. 8. lokakuuta 1939) on ranskalainen Union pour un Mouvement Populaire -puolueen poliitikko. Hän voitti paikan Ranskan kansalliskokouksessa ensimmäistä kertaa vuonna 1978 ja tuli valituksi senaattiin 1989. Simone de Beauvoir
Beauvoir oli vuonna 1929, 21-vuotiaana, nuorin koskaan filosofiassa "agrégationin" suorittanut ja yhdeksäs nainen, joka oli suorittanut tutkinnon. Loppututkinnon suorittaessaan hän oli toiseksi paras, 24-vuotias Sartre oli paras (Sartre oli epäonnistunut ensimmäisellä yrityksellään). Deirdre Bair kirjoittaa Beauvoirin elämäkerrassa vuodelta 1990, että lautakunta kiisteli, kumpi heistä valittaisiin parhaaksi, ja lopulta palkinto myönnettiin Sartrelle. Likaiset kädet
Likaiset kädet () on kirjailija-filosofi Jean-Paul Sartren kirjoittama näytelmä. Teoksen kantaesitys oli Pariisissa vuonna 1948. Poliittinen näytelmä sijoittuu kuvitteelliseen itäeurooppalaiseen Illyyrian valtioon. Näytelmä kertoo toisen maailmansodan aikaisesta puoluejohtajan salamurhasta. Tarina kerrotaan salamurhaajan näkökulmasta välähdyksenomaisten muistikuvien ja takaumien avulla. Jean Coulthard
Jean Coulthard (10. helmikuuta 1908 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 9. maaliskuuta 2000 Pohjois-Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen säveltäjä. Hänen tyylinsä on usein romanttista ja impressionistista. Hän teki yli 350 sävellystä, joista tunnetuimpiin kuuluvat pianokonsertto vuodelta 1963 ja "Twelve Essays on a Cantabile Theme" (1972). Coulthard opetti Brittiläisen Kolumbian yliopistossa 26 vuoden ajan ja jatkoi sävellystyötään vielä tämän jälkeen; viimeisen sävellyksensä hän sai valmiiksi joitain kuukausia ennen kuin kuoli 92 vuoden iässä. Charles de Gaulle
Charles André Joseph Marie de Gaulle (; Ranskassa usein Général de Gaulle, 22. marraskuuta 1890 Lille, Nord – 9. marraskuuta 1970 Colombey-les-Deux-Églises, Haute-Marne) oli ranskalainen kenraali ja poliitikko. Hän johti Vapaata Ranskaa vuosina 1940–1944 ja Ranskan väliaikaista hallitusta vuosina 1944–1946 ja oli Ranskan viidennen tasavallan ensimmäinen presidentti vuosina 1959–1969. Hänen poliittista ideologiaansa kutsutaan gaullismiksi. Yleisesti hänet myös mielletään Ranskan vapauttajaksi toisessa maailmansodassa. François Fillon
François Fillon /fʁɑ̃.swa fi.jɔ̃/ (s. 4. maaliskuuta 1954 Le Mans, Sarthe) on ranskalainen poliitikko (Les Républicains), moninkertainen ministeri, senaattori ja parlamentaarikko. Nicolas Sarkozy nimitti hänet Ranskan pääministeriksi 17. toukokuuta 2007. Hän on toiminut ranskalaisen epäpoliittisen keskusteluyhdistyksen "France.9:n" puheenjohtajana. Hänen yksityinen vaalilauseensa on ”Ranskan tulee kestää totuus”. Jean-Louis Perret
Jean-Louis Perret, alk. "Louis Perret" (22. kesäkuuta 1895 Henniez, Sveitsi – 17. huhtikuuta 1968 Lutry, Sveitsi) oli sveitsiläissyntyinen kääntäjä ja ranskan kielen opettaja. Hän tuli Suomeen kotiopettajaksi 1919 ja tutustui suomalaisiin kulttuuripiireihin. Hän toimi Helsingin yliopistossa ranskan kielen ja ranskalaisen kulttuurin opettajana 1927–1945, käänsi suomalaista kirjallisuutta ranskaksi ja kirjoitti kirjoja Suomesta. Maurice Merleau-Ponty
Ensimmäisen julkaistun teoksensa "Le Structure de Compartement" Merleau-Ponty sai valmiiksi vuonna 1938, tosin se julkaistiin vasta vuonna 1942. Toimiessaan Ranskan miehityksen aikana vastarintaliikkeessä, Merleau-Ponty joutui uudestaan tekemisiin Sartren kanssa, ja he huomasivat jakavansa kiinnostuksen Husserliin ja Martin Heideggeriin. Sartre julkaisi pääteoksensa "L’être et le néant" vuonna 1943, jolloin Merleau-Ponty oli jo kirjoittamassa hahmopsykologian ja Husserlin tuohon aikaan julkaisemattomien käsikirjoitusten innoittamaa teostaan "Phénoménologie de la Perception", jossa Merleau-Ponty samalla myös esittää arvostelua Sartren käsityksiä kohtaan. Teos julkaistiin vuonna 1945, ja tätä teosta voidaan pitää Merleau-Pontyn pääteoksena. Vaikka Merleau-Ponty myöhemmin kehitteli samoja teemoja eteenpäin ja osin arvosteli omia aiempia näkemyksiään, on kirja laajin ja kattavin Merleau-Pontyn ajattelua esittelevä teos. Jean Paulhan
Jean Paulhan (2. joulukuuta 1884 Nîmes, Ranska – 9. lokakuuta 1968 Melun, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, kriitikko ja Gallimardin kustannustoimittaja. Jean Paulhanin isä oli ranskalainen psykologi ja filosofi Frédéric Paulhan (1856–1931) ja äiti Jeanne Henriette Thérond (1863–1944) Hän oli Ranskan akatemian jäsen vuosina 1963–1968. Louis Blanc
Jean Joseph Charles Louis Blanc (29. lokakuuta 1811 Madrid, Espanja – 6. joulukuuta 1882 Cannes) oli ranskalainen sosialistinen poliitikko ja historioitsija. Blanc on luettu niin sanottuihin utopistisiin sosialisteihin. Hänet tunnetaan parhaiten näkemyksestään, jonka mukaan valtion tulee vastata tuotannosta ja poistaa taloudellinen kilpailu sekä työttömyys perustamalla erityisiä työpajoja. Blanc kuului vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen jälkeen Ranskan väliaikaiseen hallitukseen, mutta tuolloin perustetut kansallistyöhuoneet eivät tosiasiassa vastanneet hänen näkemyksiään. Paul Cézanne
Paul Cézanne (19. tammikuuta 1839 Aix-en-Provence, Bouches-du-Rhône – 22. lokakuuta 1906 Aix-en-Provence, Bouches-du-Rhône) oli ranskalainen taidemaalari, joka tunnettiin myös lempinimellä "Aix'n erakko". Hänen taiteensa luokitellaan usein jälki-impressionistiseksi, mutta hänen maalaustyylinsä oli niin persoonallinen, että häntä voidaan yhtä hyvin pitää kaikkien taidesuuntauksien ulkopuolisena taiteilijana. Emmanuel Macron
Emmanuel Jean-Michel Frédéric Macron ( ; s. 21. joulukuuta 1977 Amiens, Ranska) on ranskalainen poliitikko ja Ranskan 25. presidentti. Macron on entinen investointipankkiiri ja EU-myönteinen globalisti ja teknokraatti, joka kannattaa EU:n yhteisiä puolustusvoimia ja euroalueen reformia. Macron on nationalismin vastustaja. Macron on pyrkinyt esiintymään poliittiseen keskustaan kuuluvana maltillisena ja poliittisten äärilaitojen stopparina, mutta presidenttikaudellaan Macron toteuttaa uusliberalismin mukaisia uudistuksia, mikä on tehnyt hänestä epäsuositun poliittisen johtajan ja sekä äärioikeisto että äärivasemmisto ovat saaneet tilaa kasvulle. Paul Gauguin
Eugène Henri Paul Gauguin (7. kesäkuuta 1848 Pariisi – 8. toukokuuta 1903 Hiva Oa, Ranskan Polynesia) oli ranskalainen jälki-impressionistinen taidemaalari. Gauguin tunnetaan Bretagnen Pont-Avenissa, Arlesissa sekä Ranskan Polynesiassa tekemistään maalauksista. Lisäksi hän valmisti veistoksia, keramiikkaa, puuleikkauksia ja puupiirroksia. Anatole France
Anatole France (oik. Jacques Anatole François Thibault, 16. huhtikuuta 1844 Pariisi – 12. lokakuuta 1924 Saint-Cyr-sur-Loire, Indre-et-Loire) oli ranskalainen kirjailija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1921. Katolinen kirkko kielsi 1920-luvulla hänen teostensa levittämisen niiden sisältämien sosialististen piirteiden vuoksi. Francen tunnetuimpia romaaneja on "Kuningatar Hanhenjalan ravintola" (1892), joka on kuvaelma 1700-luvun Ranskasta. Hänet tunnetaan myös aforismeistaan. Francen syvällisimpänä kirjana pidetään romaania Enkelten kapina. Jean-Paul Marat
Jean-Paul Marat [ʒɑ̃pɔl maʁa] (24. toukokuuta 1743 – 13. heinäkuuta 1793) oli sveitsiläissyntyinen ranskalainen vallankumousmies ja lääkäri. Hän kuului jakobiineihin. Eugène Pottier
Eugène Pottier (4. lokakuuta 1816 Pariisi – 6. marraskuuta 1887 Pariisi) oli ranskalainen vallankumouksellinen sosialisti ja runoilija, joka tunnetaan parhaiten työväenlaulu ”Kansainvälisen” ("L'Internationale") sanoittajana. Jean-Pierre Serre
Jean-Pierre Serre (15. syyskuuta 1926 Bages, Pyrénées-Orientales) on ranskalainen matemaatikko, Paul Lafargue
Paul Lafargue (16. kesäkuuta 1842 – 26. marraskuuta 1911) oli ranskalainen vallankumouksellinen marxisti, sosialistinen journalisti, kirjallisuuskriitikko, poliittinen kirjoittaja ja aktivisti. Hän oli naimisissa Karl Marxin toisen tyttären Lauran kanssa. Hänen tunnetuin teoksensa on "Oikeus laiskuuteen". Kuubassa ranskalaiselle ja kreolivanhemmille syntynyt Lafargue asui lähinnä Ranskassa, joskin oleskeli välillä Englannissa ja Espanjassa. Hän johti Ranskan ensimmäistä marxilaista puoluetta, Ranskan työväenpuoluetta ("Parti Ouvrier Français") yhdessä Jules Guesden kanssa. Paul Lafargue teki 69 vuoden iässä kaksoisitsemurhan yhdessä vaimonsa Lauran kanssa. Jean Anthelme Brillat-Savarin
Jean Anthelme Brillat-Savarin (; 1. huhtikuuta 1755 Belley, Ain, Ranska – 1. helmikuuta 1826 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen juristi ja poliitikko. Hän nousi maineeseen epikurolaisena ja gastronomina: "Grimod ja Brillat-Savarin, nuo kaksi kirjailijaa loivat koko gastronomisen esseistiikan perustan." Jean Michel Jarre
Jean-Michel André Jarre (s. 24. elokuuta 1948 Lyon, Ranska) on ranskalainen elektronisen musiikin säveltäjä ja esittäjä. Hän on Oscar-palkitun säveltäjän Maurice Jarren poika. Jarren taiteilijanimi on Jean Michel Jarre, joka on vuodesta 1991 kirjoitettu ilman yhdysmerkkiä. Nicholas Sparks
Nicholas Charles Sparks (s. 31. joulukuuta 1965, Omaha, Nebraska, Yhdysvallat) on kansainvälisesti menestynyt yhdysvaltalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänen esikoisteoksensa, "Kuuntele vain muistojasi", julkaistiin vuonna 1996 ja se on käännetty yli 45 kielelle. Sparksin teoksia on julkaistu 17 ja niistä kuudesta, kuten "Viesti mereltä", "Muistojen polku" ja "Kuuntele vain muistojasi", on tehty elokuva. Guy Laliberté
Guy Laliberté, OC, CQ (s. 2. syyskuuta 1959 Québec, Kanada) on kanadanranskalainen yrittäjä, hyväntekeväisyyden harrastaja, miljardööri, avaruusturisti ja Cirque du Soleil -sirkuksen perustaja ja entinen toimitusjohtaja ja pääomistaja. Vuonna 2015 Cirque du Soleil myytiin yhdysvaltalaiselle pääomasijoitusyhtiö TPG Capitalille ja kiinalaiselle Fosun International -yhtiölle 1,5 miljardilla dollarilla, jonka jälkeen Lalibertélle jäi vähemmistöosuus Cirque du Soleil'sta. Laliberté aloitti sirkusuransa harmonikansoittajana, puujaloilla kävelijänä ja tulennielejänä; Lalibertén luoma sirkus on synteesi maailman eri sirkustyyleistä. Laliberté voitti Ernst & Youngin vuoden 2007 maailman parhaan kasvuyrittäjän Entrepreneur of the Year -palkinnon. Gilles Deleuze
Deleuze syntyi Pariisissa, jossa vietti lähes koko elämänsä. Hänen isänsä oli ensimmäisen maailmansodan veteraani, ja hänen veljensä tapettiin matkalla Auschwitziin. Deleuze vietti sodan Normandiassa, josta palasi vuosiksi 1944–1948 Pariisiin Sorbonnen yliopistoon opiskelemaan filosofiaa opiskelutovereinaan myöhemmin tunnetuiksi tulleet Francois Châtelet ja Michel Tournier. Deleuze sai opetusta muun muassa Hegel-tuntija Jean Hyppolitelta ja tieteenfilosofi Georges Canguilhemilta. Näinä vuosina sai alkunsa Deleuzen loppuelämän kestävä kiinnostus toisaalta filosofian historian vakiintuneisiin huippuhahmoihin ja toisaalta akateemisen maailman ulkopuolella toimiviin aktivisteihin ja intellektuelleihin, kuten Jean-Paul Sartreen, jota Deleuze kerran kutsui oppi-isäkseen. Jean Genet
Jean Genet (19. joulukuuta 1910 Pariisi – 15. huhtikuuta 1986 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja varsinkin myöhempinä vuosinaan poliittinen aktivisti. Jean Raspail
Jean Raspail (s. 5. heinäkuuta 1925) on ranskalainen kirjailija ja tutkimusmatkailija. Useat Raspailin ensimmäisistä teoksista liittyvät tutkimusmatkailuun ja eri alueiden ihmisväestöjen suhtautumiseen modernisaatioon. Hänen teoksensa "Moi, Antoine de Tounens, roi de Patagonie" (1981) voitti Ranskan akatemian Grand Prix du Roman -palkinnon. Toussaint L'Ouverture
Toussaint syntyi Ranskan hallitsemassa osaa Hispaniolan saarta, eli Saint-Dominguella Brédassa Cap Françaisissa. Hänen syntymäpäiväänsä ei tunneta tarkasti. Toussaint lienee syntynyt vuosien 1739 ja 1746 välillä. Nimi Toussaint saattaa viitata hänen syntyneen pyhäinmiestenpäivänä eli "tous-les-saintes". Hänen isänsä oli nykyisen Beninin alueelta Saint-Dominguelle tuotu orja. Toussaint sai mahdollisesti koulutusta kummisedältään tai jesuiitoilta. Hänen tiedetään olleen luku- ja kirjoitustaitoinen, minkä lisäksi hän on mahdollisesti opiskellut jonkin verran historiaa. Tousaintin itse kirjoittamia dokumentteja on kuitenkin vähän, sillä hän käytti useimmiten kirjuria. Tousaintin kirjoittamaksi tiedettyjen asiakirjojen kieli on horjuvaa, mutta hän puhui sujuvasti ranskaa ja siihen perustuvaa kreolia. Plantaasinomistajan orjana Toussaint toimi karjapaimenena, parantajana ja lopulta myös luottamusmiehenä. Toussaint vapautettiin orjuudesta vuonna 1776, minkä jälkeen hän meni naimisiin ja sai kaksi poikaa. Toussaint tunnettiin hartaana katolisena ja hän vastusti esimerkiksi alueella harjoitettua voodoota. Toussaint oli myös vegaani. Joseph Paul-Boncour
Joseph Paul-Boncour (4. elokuuta 1873 Saint-Aignan – 28. maaliskuuta 1972 Pariisi) oli ranskalainen vasemmistopoliitikko. Hän oli lyhyesti Ranskan pääministerinä vuodenvaihteessa 1932–1933 ja osallistui vuonna 1945 Ranskan edustajana Yhdistyneiden kansakuntien (YK) perustamiseen. Eksistentialismi
Nykyisessä 1900-luvulla määrittyneessä muodossaan eksistentialismi syntyi Søren Kierkegaardin, Fjodor Dostojevskin ja saksalaisten filosofien Friedrich Nietzschen, Edmund Husserlin ja Martin Heideggerin innoittamana. Se tuli suosituksi 1900-luvun puolessa välissä ranskalaisten kirjailija-filosofien Jean-Paul Sartren ja Simone de Beauvoirin myötä. Marie Sallé
Maria Sallé (1707 – 27. heinäkuuta 1756 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen balettitanssija ja koreografi. Hänen suosituin balettinsa oli vuoden 1734 "Pygmalion", jossa hän käyttä huomattavasti normaalimpaa kevyempiä tanssivaatteita ja -kampausta. Sallé tunnettiin erityisen ilmekkäänä esiintyjänä. Walther Darré
Richard Walther Darré (14. kesäkuuta 1895 Buenos Aires, Argentiina – 5. syyskuuta 1953 München, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen maatalouspoliitikko ja SS-johtaja, joka toimi natsi-Saksan maatalousministerinä vuosina 1933–1942. Hän osallistui kansallissosialistien niin sanotun Blut und Boden -ideologian kehittelyyn. Jean Anthelme Brillat-Savarin
Brillat-Savarin syntyi lakimiessukuun Ainissa Belleyn kaupungissa, jossa Rhônejoki siihen aikaan erotti Ranskan ja Savoijin. Hän opiskeli nuorena Dijonissa – tai mahdollisesti Lyonissa – oikeustiedettä, kemiaa ja lääketiedettä ja toimi myöhemmin lakimiehenä kotikaupungissaan. Ranskan vallankumouksen puhjetessa vuonna 1789 hänet valittiin säätyjen yleiskokoukseen, josta pian tuli Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous, ja hän sai siellä jonkin verran huomiota, etenkin puhuessaan julkisesti kuolemanrangaistuksen puolesta. Maurice Merleau-Ponty
Maurice Merleau-Ponty (14. maaliskuuta 1908 Rochefort-sur-Mer, Charente-Maritime – 3. toukokuuta 1961 Pariisi) oli ranskalainen fenomenologisen koulukunnan filosofi, jonka filosofian keskeisinä teemoina ovat muun muassa ruumiillisuus ja havainto. Merleau-Ponty on saanut ajatteluunsa vaikutteita erityisesti Edmund Husserlin ja Henri Bergsonin ajatuksista, mutta erityisesti Merleau-Pontyn päätyönä pidetyssä teoksessa "Phénomenologie de la Perception" (1945) yhtenä olennaisena teemana toimii myös 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä Saksassa kehittynyt gestalt- eli hahmopsykologia. Merleau-Ponty teki uransa alkuvaiheissa paljon yhteistyötä Jean-Paul Sartren kanssa, mutta heidän suhteensa päätyi myöhemmin poliittisista syistä välirikkoon. Jean Nouvel
Jean Nouvel (s. 12. elokuuta 1945 Fumel, Lot-et-Garonne) on ranskalainen arkkitehti. Hän on saanut lukuisia kansainvälisesti merkittäviä palkintoja, joiden joukossa ovat Wolfin palkinto (2005) ja Pritzker-palkinto (2008). Nouvel on Ordre des Arts et des Lettres'n komentaja. Nouvelin töiden joukossa ovat pilvenpiirtäjä Torre Agbar (Barcelona), Institut du Monde Arabe (Pariisi) ja Louvre Abu Dhabi (Abu Dhabi). Pierre-Joseph Proudhon
Pierre-Joseph Proudhon (lausutaan [pʁudɔ̃] (15. tammikuuta 1809 – 19. tammikuuta 1865) oli ranskalainen ekonomisti, sosiologi sekä filosofi. Hän oli ensimmäinen, joka käytti itsestään nimitystä ”anarkisti”, ja häntä pidetään eräänä anarkismin keskeisistä teoreetikoista. Proudhonista tuli Ranskan parlamentin jäsen helmikuun vallankumouksen (1848) jälkeen. Parlamentissa hän kutsui itseään "federalistiksi". Jean-Marc Ayrault
Jean-Marc Ayrault [ero] (s. 25. tammikuuta 1950 Maulévrier, Maine-et-Loire, Ranska) on ranskalainen vasemmistopoliitikko. Hän toimi Ranskan pääministerinä toukokuusta 2012 maaliskuuhun 2014. Ayrault erosi tehtävästä sosialistien paikallisvaaleissa kärsimän tappion vuoksi. Ayrault nimitettiin ulkoministeriksi helmikuussa 2016. Hän toimi tehtävässä toukokuuhun 2017 saakka. Victorien Sardou
Victorien Sardou (5. syyskuuta 1831 Pariisi – 8. marraskuuta 1908 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1877. Gene Sharp
Gene Sharp (s. 21. tammikuuta 1928 North Baltimore, Ohio) on politiikan tutkija, kirjailija ja Albert Einstein -instituutin perustaja, joka tutkii väkivallatonta vastarintaa ja edistää sen käyttöä. Kaarlo Sarkia
Kaarlo (Kalle) Sarkia (alkuperäiseltä nimeltään Kaarlo Teodor Sulin) (11. toukokuuta 1902 Kiikka – 16. marraskuuta 1945 Sysmä) oli suomalainen runoilija ja esteetikko. Hän suomensi ranskalaista runoutta. Hänestä on käytetty myös nimitystä ”suomalainen Apollo”.
Sarkia syntyi aviottomana piian lapsena vuonna 1902. Hänen äitinsä oli Aleksandra (Sandra) Maria Sulin (1874–20.2.1916), joka kuoli pojan ollessa vajaa 14-vuotias, ja poika joutui Hilda Runnin, joka oli Kaarlo Sarkian kummitäti, kasvatiksi. Isä oli puuseppä Malakias Korkki, jonka suku oli kotoisin Houhajärven Kuukan talosta. Sarkian isä oli lähes 100 prosenttisella varmuudella Tyrväältä ollut kirvesmies Heikki Laaksonen. Maurice Ravel
Joseph Maurice Ravel (7. maaliskuuta 1875 Ciboure – 28. joulukuuta 1937 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti. Ravelin sävellystuotanto syntyi impressionismin ja neoklassismin tyylikausina. Jean-Baptiste Jourdan
Jean-Baptiste Jourdan (29. huhtikuuta 1762 Limoges – 23. marraskuuta 1833 Pariisi) oli ranskalainen kreivi ja Ranskan marsalkka, joka toimi komentajana Ranskan vallankumoussodissa ja Napoleonin sodissa. Hän johti vuosina 1793–1794 menestyksekästä puolustustaistelua ja vastahyökkäystä Itävaltaa vastaan, mutta myöhemmin hänen taistelumenestyksensä oli vaihtelevaa. Jean Hyppolite
Hyppolite valmistui École normale supérieuresta suunnilleen samaan aikaan kuin Jean-Paul Sartre. Vuonna 1939 hän julkaisi ensimmäisen ranskankielisen käännöksen Hegelin "Hengen fenomenologiasta". Toisen maailmansodan jälkeen hänestä tuli Strasbourgin yliopiston professori. Vuonna 1949 hän siirtyi Sorbonnen yliopistoon. Vuonna 1954 hänestä tuli École normale supérieuren johtaja ja vuonna 1963 hänet valittiin Collège de Franceen. Aimé Césaire
Aimé-Fernand-David Césaire () oli afromartiniquelainen ranskalainen runoilija, kirjailija ja poliitikko. Hän syntyi Fort-de-Francessa Martiniquen saarella ja muutti vuonna 1931 Pariisiin kouluun. Césaire oli yhdessä senegalilaisen Léopold Sédar Senghorin ja guayanalaisen Léon Gontran Damasin kanssa luomassa värillisten ympäri maailmaa yhdistävää, kirjallisia ja poliittisia pyrkimyksiä ajavaa Négritude-aattetta. Jean-Claude Juncker
Jean-Claude Juncker (s. 9. joulukuuta 1954 Redange, Luxemburg) on luxemburgilainen kristillissosiaalisen kansanpuolueen ("Chrëschtlech Sozial Vollekspartei", CSV) poliitikko, joka on toiminut Euroopan komission puheenjohtajana marraskuusta 2014. Aiemmin Juncker oli Luxemburgin pääministeri vuosina 1995–2013 ja valtiovarainministerinä vuosina 1989–2009. Jacques Santer oli hänen edeltäjänsä molemmissa tehtävissä. Albert Camus
Albert Camus () (7. marraskuuta 1913 Mondovi, Ranskan Algeria – 4. tammikuuta 1960 Villeblevin, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, lehtimies ja filosofi sekä yksi eksistentialismin ja absurdismin johtohahmoista. Ernest Renan
Joseph Ernest Renan (27. tai 28. helmikuuta 1823 Tréguier, Ranska – 2. lokakuuta 1892 Pariisi) oli ranskalainen filosofi, historioitsija, uskontotieteiljä ja orientalisti. Renan oli kriittisen filosofiasuuntauksen johtava hahmo Ranskassa. Georges Pompidou
Georges Jean Raymond Pompidou (; 5. heinäkuuta 1911 Montboudif, Cantal – 2. huhtikuuta 1974 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1962–1968 ja Ranskan presidenttinä vuodesta 1969 kuolemaansa asti vuoteen 1974. Georges Danton
Georges Jacques Danton (26. lokakuuta 1759 Arcis-sur-Aube – 5. huhtikuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen vallankumousmies ja asianajaja. Taitavana puhujana tunnettu jakobiinijohtaja Danton oli Ranskan suuren vallankumouksen keskivaiheen vaikutusvaltaisimpia toimijoita, jolla oli keskeinen rooli monarkian kumoamisessa ja ensimmäisen tasavallan perustamisessa syksyllä 1792. Hän oli tasavallan ensimmäinen oikeusministeri syksyllä 1792 sekä yhteishyvän valiokunnan johtava hahmo sen toiminnan alkuaikoina huhti–heinäkuussa 1793, mutta joutui jyrkemmän Maximilien de Robespierren syrjäyttämäksi. Terrorin aikana Danton ryhtyi vastustamaan poliittisia puhdistuksia, joten Robespierre järjesti hänet tuomituksi kuolemaan. Dantonia syytettiin myös korruptiosta, mikä myöhempien historiantutkijoiden mukaan ilmeisesti olikin totta. André Gide
André Paul Guillaume Gide (22. marraskuuta 1869 Pariisi – 19. helmikuuta 1951 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja runoilija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1947. Hänen aforismejaan ja sutkauksiaan lainataan usein elämänohjeita jakelevissa teoksissa. Nuoruudessaan Gide sai vaikutteita Friedrich Nietzscheltä ja symbolisteilta. Hitlerin Saksassa Giden teokset asetettiin julkaisukieltoon ja ne joutuivat pian Hitlerin valtaantulon jälkeen tuhansien muiden kirjojen tavoin julkisesti poltettaviksi. Jean-Paul Gaultier
Jean-Paul Gaultier (s. 24. huhtikuuta 1952 Arcueil, Val-de-Marne, Ranska) on ranskalainen muotisuunnittelija. Hänellä on hänen omaa nimeään kantava muotitalo, jonka tuotteisiin lukeutuvat niin haute couture, valmisvaatteet kuin myös parfyymit. Gaultier suunnittelee tällä hetkellä kokoelmia myös Hermès'n muotitalolle. Gaultier on myös usein työskennellyt yhteistyössä sukkahousuja tuottavan Wolfordin kanssa. Gaultier tunnetaan muotimaailmassa lempinimellä "enfant terrible" ("kauhukakara"), sillä hänen rajoja rikkovat luomuksensa poikkeavat usein täysin ajan trendeistä ja valtavirrasta. Hänet tunnetaan myös muun muassa poptähti Madonnan "Blonde Ambition" -konserttikiertueelle suunnittelemista puvuistaan, joista kuuluisin lienee "tötterönmuotoiset" rintaliivit. Pariisi 1900-luvulla
Pariisi 1900-luvulla ("Paris au XXe siècle") on Jules Vernen nuoruudenaikainen tieteisromaani. Teos on kirjoitettu vuonna 1863, mutta julkaistu vasta vuonna 1994 noin sata vuotta kirjailijan kuoleman jälkeen. Kirjoittaja on sijoittanut tarinan vuoteen 1960. Teosta ei pessimistisen loppuratkaisunsa takia julkaistu Vernen eläessä, vaikka synkkyyden ei olisi pitänyt järkyttää lukijoita, koska teos oli tarkoitettu aikuisyleisölle. Jacques Rancière
Jacques Rancière (s. 10. kesäkuuta 1940 Alger) on ranskalainen filosofi, joka on kirjoittanut filosofian lisäksi aatehistoriasta, politiikasta, kasvatuksesta ja pedagogiikasta sekä taiteesta ja estetiikasta. Gustave Eiffel
Alexandre Gustave Eiffel [] (15. joulukuuta 1832, Dijon – 27. joulukuuta 1923, Pariisi) oli ranskalainen sillanrakennusinsinööri, joka tunnetaan Eiffel-tornin rakentajana. Torni rakennettiin Pariisin vuoden 1889 maailmannäyttelyn yhteyteen. Moderneista rakennusmateriaaleista ja rakenteista kiinnostunut Eiffel suunnitteli myös New Yorkin Vapaudenpatsaan tukirakenteet sekä useita siltoja ja muita rakennuksia. Charles Baudelaire
Charles Pierre Baudelaire (lausunta [budlöː]) (9. huhtikuuta 1821 Pariisi, Ranska – 31. elokuuta 1867 Pariisi) oli ranskalainen runoilija, kääntäjä, esseisti ja kriitikko. Hänen tunnetuin teoksensa on "Les Fleurs du mal" (suom. "Pahan kukat", 2011). Baudelaireen liitetään usein käsite "fin de siècle" ('vuosisadan loppu'), ja hänet luetaan Edgar Allan Poen ja Théophile Gautierin ohella dekadenttien johtohahmoihin. Baudelaire sai arvostusta myös Edgar Allan Poen teosten ranskantajana. Jean-Paul Proust
Jean-Paul Proust (3. maaliskuuta 1940 – 8. huhtikuuta 2010) oli Monacon valtioministeri. Hän oli virassa 1. kesäkuuta 2005 – 26. maaliskuuta 2010 (hän aloitti yhtä kuukautta aiottua myöhemmin Rainier III:n kuoleman takia). Jean-Paul Laurens
Jean-Paul Laurens (28. maaliskuuta 1838 Forquevaux, Haute-Garonne – 23. maaliskuuta 1921 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka tunnetaan pääasiassa keskiaikaan sijoittuvista historiamaalauksistaan. Jean Mistler
Jean Mistler (1. syyskuuta 1897 – 11. marraskuuta 1988) oli ranskalainen kirjailija ja poliitikko. Hän toimi "Parti républicain, radical et radical-socialisten" jäsenenä maansa parlamentissa vuosina 1928–1940. Gérard Depardieu
Gérard Xavier Marcel Depardieu C.Q. (s. 27. joulukuuta 1948) on ranskalaissyntyinen, nykyään venäläinen näyttelijä. Depardieu vaihtoi kansalaisuutensa protestina Ranskan verotukselle. Jean-François Lyotard
Jean-François Lyotard (10. elokuuta 1924 Versailles, Ranska – 21. huhtikuuta 1998 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen filosofi ja kirjallisuusteoreetikko. Hänet tunnetaan ennen kaikkea 1970-luvulla esittämistään postmodernismia koskevista näkemyksistä. Louis Barthou
Jean Louis Barthou (25. elokuuta 1862, Oloron-Sainte-Marie, Ranska – 9. lokakuuta 1934, Marseille, Ranska) oli ranskalainen poliitikko. Barthou toimi Ranskan pääministerinä vuonna 1913. Jean-Georges Noverre
Jean-Georges Noverre (29. huhtikuuta 1727 Pariisi, Ranska – 19. lokakuuta 1810 Saint-Germain-en-Laye, Ranska) oli ranskalainen balettitanssija ja koreografi, joka uudisti balettia draamallista toimintaa korostavan toimintabaletin suuntaan. Hän hylkäsi baletin perinteisen roolin koristeellisena välinäytöksenä ja halusi viedä sitä esittävämpään suuntaan. Noverre aloitti uransa tanssijana, mutta alkoi 1750-luvulla toteuttaa myös omia baletteja. Hän työskenteli balettimestarina muun muassa Stuttgartissa, Wienissä ja uransa loppuvaiheissa arvostetussa Pariisin oopperassa. Hän loi kymmeniä baletteja, mutta hänen vaikutuksensa on välittynyt eteenpäin erityisesti teoksen "Les Lettres sur la danse et sur les ballets’n" kautta. Karl Popper
Sir Karl Raimund Popper (28. heinäkuuta 1902 Wien, Itävalta-Unkari – 17. syyskuuta 1994 Lontoo, Britannia) oli itävaltalais-brittiläinen tieteenfilosofi, jonka näkemyksiä pidetään eräinä vaikutusvaltaisimmista myös 1900-luvun yhteiskuntafilosofiaan. Karl Lagerfeld
Karl Lagerfeld (alk. Karl Otto Lagerfeldt 10. syyskuuta 1933 Hampuri, Saksa) on yksi 1900-luvun vaikutusvaltaisimmista muotisuunnittelijoista. Lagerfeld on ranskalaisen muotitalo Chanelin pääsuunnittelija. Lagerfeld suunnittelee vaatteita myös italialaiselle Fendin muotitalolle sekä omaa nimeään kantavalle merkille "Lagerfeld". André Tardieu
André Pierre Gabriel Amédée Tardieu (22. syyskuuta 1876 Pariisi – 15. syyskuuta 1945 Menton) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi kolmesti Ranskan pääministerinä vuosina 1929–1930 ja 1932. Pierre Alphonse Laurent
Pierre Alphonse Laurent (18. heinäkuuta 1813 Pariisi, Ranska – 2. syyskuuta 1854 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, joka keksi Laurentin sarjan. Hänen tuloksensa sisältyi tutkielmaan, jonka hän jätti Académie des Sciencesin kilpailuun vuonna 1843, mutta hän jätti sen myöhässä, eikä tutkielmaa otettu tarkastettavaksi palkintoa varten, vaan se julkaistiin vasta hänen kuoltuaan. Jean-Pierre Melville
Jean-Pierre Melville (20. lokakuuta 1917 Pariisi, Ranska – 2. elokuuta 1973 Pariisi, Ranska) oli etenkin rikoselokuvistaan tunnettu ranskalainen ohjaaja. Hänen maineikkampia teoksiaan ovat "Punainen ympyrä" ja "Yön sudet". Émile Chartier
Émile-Auguste Chartier (3. maaliskuuta 1868 – 2. kesäkuuta 1951), yleisesti tunnettu myös nimellä Alain, oli ranskalainen filosofi, toimittaja ja pasifisti. Hän otti salanimensä kunnianosoituksena 1400-luvun alussa eläneelle normandialaiselle runoilijalle Alain Chartierille. John Ralston Saul
John Ralston Saul (s. 19. heinäkuuta 1947 Ottawa, Kanada) on kanadalainen kirjailija, joka toimi kansainvälisen sananvapausjärjestön PEN:n puheenjohtajana 2009–2015. Saulin alkujaan ranskaksi ilmestynyt esikoisteos "The Birds of Prey" on ollut kansainvälinen menestysteos. François Hollande
François Gérard Georges Nicolas Hollande (s. 12. elokuuta 1954 Rouen, Seine-Maritime) oli Ranskan 24. presidentti vuosina 2012–2017. Hollande toimi aiemmin Sosialistisen puolueen ("Parti socialiste", PS) pääsihteerinä sekä useissa poliittisissa luottamustehtävissä.