Minkä ikäisenä Konsta Jylhä kuoli?
Konsta Jylhä
Yleisö liikuttui usein kuunnellessaan Konsta Jylhän musiikkia. Hän itsekin pyyhki kerran kyyneliään suorassa televisiolähetyksessä soitettuaan Purppuripelimannien kanssa "Vaienneen viulun". Sen soittaminen oli hänelle aina voimanponnistus, joka vaati keskittymistä. "Vaiennut viulu" oli soitettava aina hyvin.
Konsta Jylhä oli ottanut elämäntehtäväkseen kansanmusiikin edistämisen ja tunnetuksi tekemisen. Hän oli päättänyt soittaa niin kauan kuin jaksaa ja niin kauan kuin yleisö jaksaa häntä kuunnella. Hän esiintyi viimeisen kerran julkisesti vuonna 1978. Viimeisinä vuosinaan hän joutui sydänsairautensa takia käymään usein sairaalassa ja esiintyi harvoin julkisuudessa. Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla hän kävi vielä ainakin kesällä 1983. Maaliskuussa 1984 hän sai uuden vakavan sydänkohtauksen ja kuoli syyskuussa 1984 Vetelin sairaalassa 74-vuotiaana. Konsta Jylhä
Konsta Viljami Jylhä (14. elokuuta 1910 Kaustinen – 13. syyskuuta 1984 Kaustinen) oli suomalainen pelimanni ja kansanmusiikin säveltäjä, varsinaiselta ammatiltaan kuorma-autoilija.
Simo Häyhä
Häyhä toimi Kollaan Taistelijoiden Veljesliitossa pitkäaikaisena johtokunnan jäsenenä. Viimeiset vuotensa hän vietti Haminassa sotaveteraanien hoitokodissa. Hieman ennen 96-vuotispäiväänsä haastattelijan kysyessä, tunteeko hän omantunnontuskia ampumisistaan, Häyhä vastasi: ”Tein sen, mitä käskettiin, niin hyvin kuin osasin.” Häyhä kuoli vuonna 2002. Pelimannipuuhissa
Kaikki sävellykset Konsta Jylhä jollei toisin mainita. Heikki Jylhä
Otto Heikki Jylhä (21. toukokuuta 1903, Maynard, Massachusetts, Yhdysvallat – 19. lokakuuta 1979, Hämeenlinna) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Kosti Klemelä
Kosti Klemelä (29. helmikuuta 1920 Metsämaa – 26. marraskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi yhteensä 24 elokuvassa ja televisiosarjassa. Rooleista tunnetuin on vänrikki (myöhemmin luutnantti) Koskela Väinö Linnan "Tuntemattoman sotilaan" vuoden 1955 filmatisoinnissa. Konsta Jylhä
Autoilijan ammattiin Konsta Jylhä perehtyi koulupoikana ajaessaan kuorma-autolla rakennustarvikkeita työmaille. Aluksi hänellä ei ollut edes ajokorttia. Sen hän hankki vasta myöhemmin. Armeijasta päästyään hän hankki ystävänsä ja naapurinsa Otto Virkkalan (1904–1974) kanssa yhdessä kuorma-auton, jolla ajettiin aluksi maitoa ja puutavaraa. Sota-aikana toverukset olivat huoltojoukoissa autonkuljettajina, ja sotien jälkeen jatkettiin puutavaran ajamista. Konsta Jylhän autoilijan työt loppuivat maaliskuussa 1961, jolloin hän jäi lavalta pudonneen tukkikuorman alle kuormaa purkaessaan. Hän sai kallonmurtuman ja aivotärähdyksen joiden seurauksena korviin jäi soimaan tinnitus. Tuskin hän oli ehtinyt toipua tästä vakavasta onnettomuudesta, kun hän sai ensimmäisen sydänkohtauksensa vuonna 1962. Sen jälkeen hän ei enää voinut säännöllisesti tehdä työtä, mutta jaksoi soittaa viulua 1970-luvun lopulle asti. Kosti Pylkkänen
Kosti Edvard Pylkkänen (23. lokakuuta 1892 Moskova – 13. huhtikuuta 1974) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat kultaseppä Edvard Pylkkänen ja Susanna Joupinoja. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1941 filosofian tohtori Riitta Valpuri Kiven kanssa. Kosti Huuhka
Kosti Kalervo Huuhka (19. syyskuuta 1915 Ruokolahti – 9. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen kansansivistystyön edistäjä. Hän sai professorin arvonimen 1981. Hän oli Helsingin Työväenopiston johtaja 1961–1970 ja Kouluhallituksen vapaan sivistystyön osaston osastopäällikkö 1971–1981. Kullervo Jylhä
Esko Kullervo Jylhä (16. huhtikuuta 1931 – 15. helmikuuta 1998) oli 1940–1990-luvuilla vaikuttanut kauhavalainen tunnettu tanssimuusikko sekä harmonikansoittaja. Kullervo Jylhä on muusikko Tapani Kankaan isoisä.
Kullervo Jylhän Tangoyhtye oli aikoinaan yksi kotimaisen tanssimusiikin huippunimiä joka kiersi Pohjanmaan tanssilavoja ahkerasti 1950-70 -luvuilla. Tanssiyleisö äänesti yhtyeen maakunnan suosituimmaksi kuusi kertaa Kauhajoen Kasinolla.
Orkesterin jäsenet olivat Tyra Malmström
Tyra Ester Ellinor Sjöström, o. s. "Malmström" (22. elokuuta 1875 Turku – 30. lokakuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari joka oli tunnettu erityisesti miniatyyrimuotokuvistaan. Viola Gråsten
Viola Hildegard Gråsten (synt. Forsberg, myöh. Gråsten-Öhquist; 18. marraskuuta 1910 Keuruu – 20. lokakuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen tekstiilitaiteilija, joka loi pääosan urastaan Ruotsissa. Hän opiskeli Taideteollisuuden keskuskoulussa 1932–1936, oli Suomen Käsityön Ystävien kaavasuunnittelijana 1937–1944, muutti Ruotsiin ja oli siellä Nordiska Kompanietin tekstiilitaiteilija 1945–1956 ja siirtyi Mölnlycken Modetextilin taiteelliseksi johtajaksi. Gråstenin tunnetuin suunnittelutyö on "Oomph"-painokangas vuodelta 1952. Hän sai useita kansainvälisiä palkintoja. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1973. José Malhoa
José Vital Branco Malhoa (28. huhtikuuta 1855, Caldas da Rainha–26. lokakuuta 1933, Figueiró dos Vinhos) oli portugalilainen taidemaalari. Hänen teoksensa olivat naturalistisia, ja joissain oli lisäksi impressionistisia vaikutteita. Malhoa pääsi 12-vuotiaana kuvataidekouluun. Konsta Jylhä
Työkyvyn menetys onnettomuuden ja sydänkohtauksen jälkeen avasi hänelle mahdollisuuden keskittyä entistä enemmän kansanmusiikkiin. Vuonna 1963 Mainos-TV:ssä pyöri ohjelmasarja "Pitäjien parhaat", johon myös Kaustinen osallistui – Purppuripelimanneilla tietenkin. Konsta Jylhä sai tehtäväksi koota yhtyeen uudelleen. Hän oli toipilaana ollessaan seurannut nuoremman polven edesottamuksia ja etsiskellyt sopivia uusia kykyjä. Purppuripelimannien uusiksi soittajiksi tulivat Hannu Rauma (s. 1934), toinen viulu ja Toimi Uusitalo (1938–2010), harmoni. Jylhä itse rupesi soittamaan ensi viulua ja Veikko Järvelä jatkoi basistina. Tällä kokoonpanolla yhtye tuli tunnetuksi 1960-luvun lopulla ja oli huipulla 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa, jolloin myös kansanmusiikin suosio oli huipussaan. Se keikkaili ympäri Suomea (mm. Ruisrockissa 1970 ja Finlandia-talossa 1972) ja kävi myös muissa Pohjoismaissa. Yhtye oli kutsuttu myös Yhdysvaltoihin, mutta kotimaan keikkakiireet ja Konsta Jylhän yhä huononeva terveys pitivät sen Suomessa. Veikko Järvelän kuoltua tuli hiljaisempi kausi, jolloin myös Konsta Jylhä jätti yhtyeen terveydentilansa takia vuoden 1974 aikoihin. Purppuripelimannien toiminta ei suinkaan loppunut, vaan yhtye jatkoi uudella kokoonpanolla. Hannu Rauma siirtyi soittamaan ensi viulua, Raimo Uusitalo (s. 1935) tuli toisen viulun soittajaksi ja Tapio Kivelä (s. 1945) basistiksi. Toimi Uusitalo jatkoi tämmääjänä. Vuonna 1988 se levytti tällä kokoonpanolla albumin "Santerin kahvilassa", joka on tähän mennessä yhtyeen viimeinen Konsta Jylhän sävellyksiä sisältävä levy. Isto Lysmä
Lysmä oli tämän jälkeen lyhyen aikaa yleisaikakauslehden PS:n päätoimittajana ja siirtyi sitten Seura-lehden toimittajaksi. 1980- ja 1990-luvuilla Lysmä toimi lehdessä Matti Nykäsen luottotoimittajana. Lysmä kirjoitti Nykäsen henkilökohtaisesta elämästä useita pitkiä juttuja "Seura"-lehteen, ja heidän välilleen syntyi myös ystävyyssuhde. Lysmä jäi eläkkeelle 63-vuotiaana 1999. Karl Collan
Collan kuoli koleraan vain 43-vuotiaana. Kustaa II Aadolf
Kustaa II Aadolf (Gustav II Adolf, 9. joulukuuta 1594 Tukholma – 6. marraskuuta 1632 Lützen, aikamäärät juliaanista kalenteria) oli Ruotsin kuningas (arvonimenään Ruotsein, Gööttein ja Vendein kuningas) vuosina 1611–1632. Kutsumanimen ”Pohjoisen Leijona” saanut valloittajakuningas oli yksi historian suurimmista sotapäälliköistä. Sekä Napoleon Bonaparte että sotateoreetikko Carl von Clausewitz olivat Kustaan ylimpiä ihailijoita. Kustaa II Aadolf teki myös huomattavia valtiollisia uudistuksia ”oikean kätensä”, kansleri Axel Oxenstiernan kanssa. Ruotsissa hänet tunnetaankin myös Kustaa Aadolf Suurena (). Tauno Jylhä
Tauno August Jylhä (15. elokuuta 1908 Tampere – 6. helmikuuta 1967 Helsinki) oli Eläketurvakeskuksen ensimmäinen toimitusjohtaja ja Kansaneläkelaitoksen pitkäaikainen yliaktuaari. Astrid Riska
Astrid Linnéa Riska (o.s. Häggblom; 14. joulukuuta 1932 Mustasaari – 13. huhtikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen kanttori-urkuri ja kuoronjohtaja, joka tunnettiin parhaiten elämäntyöstään perustamansa Jubilate-kuoron taiteellisena johtajana. Hänelle myönnettiin Vuoden kuoronjohtaja -palkinto vuonna 1997. Astrid Riskan tytär Monica Groop (s. 1958) on yksi kansainvälisesti menestyneimpiä suomalaisia oopperalaulajia. Kagrra,
Laulaja Isshi menehtyi 18. heinäkuuta 2011 ollessaan vain 32- vuotias.Lisänä valokuvavihko, 6 keräilykorttia ja kuvitettu levy
DVD Elsa Tilkanen
Elsa Vilhelmiina Tilkanen (o.s. Saarelainen, 26. syyskuuta 1896 Pöytyä – 5. joulukuuta 2006 Pöytyä) oli ennen kuolemaansa Suomen vanhin elossa oleva asukas. Hän on Suomen historian kuudenneksi vanhimmaksi elänyt ihminen, jonka ikä on varmuudella todistettavissa. Pöytyällä, ennen kuntien yhdistymistä Karinaisissa, asuneesta 110-vuotiaasta Tilkasesta tuli Suomen vanhin asukas, kun sillä hetkellä vanhin, ahvenanmaalainen Anna Hagman kuoli 110 vuoden ikäisenä huhtikuussa 2006. Pekka Streng
Streng kuoli vuonna 1975 kotonaan Helsingissä 26-vuotiaana. Hänet haudattiin Myrskylän hautausmaan uuteen osaan 2 viikkoa myöhemmin päivänä, jona hän olisi täyttänyt 27 vuotta. Gösta Ekman (syntynyt 1890)
Ekmania pidetään yhtenä ruotsalaisen teatterin ensimmäisistä suurista tähtinäyttelijöistä. Vähän ennen kuolemaansa syksyllä 1937 Ekman oli vierailevana näyttelijänä myös Svenska Teaternissa Helsingissä, Ragnar Josephsonin näytelmässä "Kanske en diktare". Hän palasi Ruotsiin vasta jouluaatoksi ja sai muutama päivä myöhemmin korkean kuumeen. Parin viikon kuluttua Ekman menehtyi. Kristina Gyllenstierna
Kristina Gyllenstierna (1494 – 2. tammikuuta 1559) oli Sten Sture nuoremman puoliso, ja puolusti tämän kuoltua Tukholmaa Kristian II:ta vastaan. Kun Sten Sture kuoli vuonna 1520, Gyllenstierna johti kansallista puoluetta. Tukholma joutui kuitenkin antautumaan vielä samana vuonna Tanskalle. Gyllenstierna vangittiin Tukholman verilöylyn aikana ja hänet vietiin Tanskaan. Hän palasi Ruotsiin 1524 ja toimi ensin Kustaa Vaasaa vastaan, mutta he solmivat sovinnon vuonna 1525. Arto Tolsa
Urheilu-uransa jälkeen Tolsalla oli vaikeuksia alkoholin käytön kanssa, ja hän kuoli sairauskohtaukseen ainoastaan 43-vuotiaana vuonna 1989. Konstan parempi valssi
Riitta Degerholmin lyhytdokumentti vuodelta 1967 ja Paavo Helistön vuonna 1972 julkaistu Konsta Jylhän elämäkerta ovat myös nimeltään "Konstan parempi valssi". Kustaa Kylänpää
Kustaa Kylänpää (24. lokakuuta 1881 Rauman mlk – 6. heinäkuuta 1961 Rauma) oli suomalainen rovasti ja poliitikko. Nazia Hassan
Nazia Hassan (3. huhtikuuta 1965 Karachi – 13. elokuuta 2000) oli pakistanilainen poplaulaja. Hän aloitti ammattilaisuransa 15-vuotiaana, kun hän oli "Aap Jaise Koi" -kappaleen päälaulajana elokuvassa "Qurbani" (1980). Vuonna 1981 Hassan voitti esityksestään Filmfare-palkinnon kategoriassa "Best Female Playback Singer". Hänen menestyneisiin albumeihinsa lukeutuvat "Disco Dewane", "Young Tarang" ja "Hotline". Hassan kuoli 35-vuotiaana keuhkosyöpään, ja Pakistanin hallitus myönsi hänelle "Pride of Performance" -palkinnon vielä postuumisti vuonna 2002. Hilda Tihlä
Hilda Fredrika Joonaantytär, myöhemmin Eugenia Ivanovna Nicklin, käytti kirjailijanimeä Hilda Tihlä (8. helmikuuta 1870 Juokslahti, Jämsä – 27. maaliskuuta 1944 Belomorsk, Neuvostoliitto) oli suomalainen kirjailija. Tihlä käytti myös nimimerkkiä "Riikka Alho". Kaarle XVI Kustaa
Kaarle Kustaa nousi Ruotsin valtaistuimelle 19. syyskuuta isoisänsä kuoltua 15. syyskuuta 1973. Yli hypätyn sukupolven vuoksi hän oli kuninkaaksi tullessaan vain 27-vuotias. Kaarle XVI Kustaan kansainvälisesti tunnetuin edustustehtävä on Nobel-palkintojen jako, minkä lisäksi hän jakaa Tukholmassa vuosittain myös Polar Music Prize -palkinnon. Kuninkaan nimipäivä 28. tammikuuta ja syntymäpäivä 30. huhtikuuta ovat Ruotsissa virallisia liputuspäiviä. Kaarle XVI Kustaan motto on "För Sverige – I tiden". Konsta Jylhä
Konsta Jylhän isoisä ja isä olivat olleet tunnettuja pelimanneja Keski-Pohjanmaalla. Isä kuoli vuonna 1913 Konstan ollessa vajaan kolmen vuoden ikäinen. Ensikosketuksen pelimannimusiikkiin Konsta sai pikkupoikana äitinsä työpaikassa Kappelinkankaan kahvilassa, joka tunnettiin paremmin nimellä "Santerin kahvila". Se oli kylän kokoontumispaikka, kulttuurikeskus ja uutistoimisto, joka toimi myös majoitusliikkeenä. Kahvilan pitäjä Santeri Isokangas (1885–1967) oli hankkinut sinne harmonin ja pari kolme viulua kaikkien soittotaitoisten käyttöön. Aluksi Konsta kuunteli vanhoja mestareita ja jo kymmenvuotiaana hän rupesi "tämmäämään", eli säestämään harmonilla. Viulunsoiton hän oppi tuon ajan tavan mukaan korvakuulolta kuunnellessaan vanhoja pelimanneja ja tämmätessään heitä ja sittemmin soittaessaan heidän kanssaan. Myöhemmin hän soitteli jo häissä ja muissakin tilaisuuksissa, joko yksin tai yhdessä muiden kanssa. Kokoonpanot vaihtelivat, samoin soittimet. Viulu ja harmoni olivat kuitenkin tavallisimmat. Tuon ajan oppi-isiä olivat mm. Matti Haudanmaa (1858–1936), Friiti Ojala (1892–1951), Viljami Niittykoski (1895–1985) ja kanteleensoittajana paremmin tunnettu Eino Tulikari (1905–1977). Timo Hakamaa
Vuonna 2012 ikänsä tupakoimattomalta ja alkoholia maltillisesti käyttäneeltä Hakamaalta löydettiin keuhkosyöpä, ja hänelle annettiin enintään viisi vuotta elinaikaa. Vuonna 2013 tehdyn leikkauksen yhteydessä Hakamaan syövän todettiin levinneen myös tämän mahaan. Kasvaimia löytyi myöhemmin myös aivoista ja sisäelimistä, ja konkarivalmentajaa rasittivat myös sydänongelmat. Sairaudestaan huolimatta Hakamaa jatkoi Kauhajoen Karhun vuonna 2001 syntyneiden poikajoukkueen valmentamista pyörätuolilla liikkuen. Elokuussa 2016 Hakamaa antoi kunniakseen Kauhajoella järjestetyn Hakis-turnauksen aikoihin Ilta-Sanomille haastattelun, jossa hän kertoi avoimesti terveydentilastaan. Turnauksessa hänelle myönnettiin myös Suomen Koripalloliiton kultainen ansiomerkki. Hakamaa kuoli 54-vuotiaana 22. syyskuuta 2016. Konsta Pöyliö
Konsta Pöyliö (s. 2001) on suomalainen lapsinäyttelijä. Konsta on kotoisin Kemijärven Kallaanvaarasta, missä asuu edelleen perheen nuorimpana lapsena. Christa Helm
Christa Helm (oik. Sandra Lynn Wohlfeil, 11. marraskuuta 1949 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat – 12. helmikuuta 1977 West Hollywood, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän alkoi seurustella vuonna 1965 Gary Clementsin kanssa, ja heille syntyi yksi lapsi. Lyhyeksi jääneen uransa aikana Helm ehti näytellä elokuvissa "Legacy of Satan" (1974) ja "Let’s Go for Broke" (1974) sekä televisiosarjoissa "Starsky ja Hutch" ja "Wonder Woman". Helmikuussa 1977 hän kuoli 27-vuotiaana selvittämättömäksi jääneen väkivaltarikoksen uhrina. Kari Jylhä
Kari Juhani Jylhä (13. syyskuuta 1939 Tampere – 26. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Tauno Jylhä
Jylhän vanhemmat olivat puuseppä ja tehtailija Ahto August Jylhä ja Augusta Sofia Ahlfors. Hän valmistui matematiikka pääaineenaan filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1934, tutki sen jälkeen vuoden verran funktioteoriaa Göttingenin yliopistossa ja toimi matematiikan assistenttina Helsingin yliopistossa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Vaikka Jylhä ei luopunut tutkimustyöstä kokonaan, niin 1938 hän aloitti pitkäaikaisen virkamiesuransa vasta perustetussa Kansaneläkelaitoksessa. Jylhä toimi siellä yliaktuaarina ja 1941–1961 vakuutusteknillisen osaston päällikkönä. Hän oli keskeisesti mukana kansaneläkelain uudistustyössä, toimiessaan 1945–1954 sosiaalivakuutuskomitean kansaneläkejaoston puheenjohtajana. Jylhä esitti jo 1957 automaattisen tietojenkäsittelyjärjestelmän hankkimista Kansaneläkelaitokselle. 1960 alkanut tietokoneiden käytto eläkkeiden laskemisessa ja maksatuksessa oli ensimmäinen laatuaan Euroopassa ja samalla Suomen huomattavin konttoriautomaatiohanke. 1950-luvun lopulla Jylhä myös esitti sairausvakuutuksen periaatteet, jotka toteutuivat pitkälle 1960-luvulla, ja myöhemmin 1970-luvulla toteutuivat hänen hahmottelemansa kansaneläke- ja sairausvakuutuksia hoitavat paikallistoimistot yhteisine keskitettyine tietojärjestelmineen. Vesa Pylvänäinen
Vesa Heimo Pylvänäinen (27. syyskuuta 1956 – 9. syyskuuta 2013) oli suomalainen helluntailiikkeen vaikuttaja. Hän toimi Suomen helluntaikirkon hallituksen puheenjohtajana. Hän oli 11 vuotta Jyväskylän helluntaiseurakunnan johtaja, ja sitä ennen 33 vuotta muiden helluntaiseurakuntien johtajana. Pylvänäinen jäi sairauseläkkeelle keväällä 2012 ja kuoli eturauhassyövän murtamana syksyllä 2013. Pylvänäinen kuului myös Jyväskylän kaupunginvaltuustoon ja oli kristillisdemokraattien valtuustoryhmän puheenjohtaja. Kustaa Killinen
Kustaa Killinen (sukunimi aikaisemmin Waismaa; 7. syyskuuta 1849 Isokyrö – 5. tammikuuta 1922 Kuopio) oli kirjailija, kansanedustaja, kansakoulunopettaja ja Kuopion kuuromykkien koulun johtaja. Kirjailijana hän käytti myös nimimerkkejä "K.K-ll-n" ja "K-ll-n". Bengt Gylta
Bengt Bengtsson Gylta (noin 1514 – 25. joulukuuta 1574, Hedensö, Ruotsi) oli ruotsalainen valtaneuvos. Hän oli nuorena Kustaa Vaasan luona hovijunkkarina ja määrättiin 1550 laamanniksi Länsi-Götanmaalle. Vuonna 1554 hän toimi yhtenä niistä lähettiläistä, jotka neuvottelivat tanskalaisten kanssa Älfsborgissa. Hän osallistui myös lähetystöön, jonka Kustaa Vaasa lähetti Venäjälle 1556. Eerik XIV:n hallinnon aikana hänet lyötiin ritariksi 1561 ja hänestä tuli valtaneuvos 1562. Samana vuonna hän neuvotteli Tanskassa ja seuraavana vuonna Venäjällä. Herttuoiden kapinassa 1568 hän oli pisimpään uskollinen kuninkaalle. Joulukuussa 1568 ja vielä seuraavan vuoden puolellakin hänet mainitaan asiakirjoissa Juhana III:n hovimestarina. Tanskan ja Lyypekin kanssa käydyissä rajaneuvotteluissa ja Stettinin rauhankongressissa 1570 Gylta toimi Ruotsin edustajana. Vuodet 1571–1572 hän oli Tukholman linnan käskynhaltijana. Akseli Gallen-Kallela
Isä toimi Tyrväällä muun muassa nimismiehenä ja lakimiehenä ja oli 1850-luvulla perustamassa lainakirjastoa, Tyrvään Säästöpankkia ja parikymmentä vuotta myöhemmin ensimmäistä kansakoulua. Gallénin isä kuoli 62-vuotiaana käräjämatkalla syksyllä 1879 pojan ollessa 14-vuotias. Äiti Anna Mathilda (k. 1922) eli 90-vuotiaaksi ja oli loppuun saakka hyväkuntoinen, vaikka olikin sairastellut keski-ikäisenä. Kaj Fogelholm
Kaj Jarno Magnus Fogelholm (2. syyskuuta 1936 Helsinki – 9. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen muusikko, joka oli yksi Suomen ensimmäisistä rocklaulajista. Hän sijoittui kolmanneksi Helsingin kulttuuritalolla vuonna 1957 järjestetyssä Elvis Presley -laulukilpailussa ja voitti vuotta myöhemmin Tommy Steele -kilpailun. Kitaraa soittanut Fogelholm kiersi tanssiorkestereiden mukana Suomessa ja soitti myös Kööpenhaminassa paikallaisilla klubeilla yhden talven ajan yhdessä Tom Sjöbergin kanssa. Alkoholismi ja vankilakierre tuhosi kuitenkin Fogelholmin haaveet levytysurasta. Hän oli ensimmäistä kertaa vankilassa vuonna 1955 ja vapautui viimeisen kerran vuonna 1966. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa vankien etujärjestössa Krim-keskusliitossa. Hilma Koivulahti-Lehto
Koivulahti-Lehto oli siviiliavioliitossa työmies Heikki Lehdon kanssa, joka kuoli nälkään 29. kesäkuuta 1918 Tampereen vankileirillä. Heillä oli kolme lasta, joista Koivulahti-Lehdon ollessa leirillä syntynyt kuoli seuraavana vuonna, Heikki kuoli 11-vuotiaana 1924, eloon jäi Ahti Wakaa Kullervo. Francisco Núñez Olivera
Francisco Núñez Olivera (13. joulukuuta 1904 Extremadura – 29. tammikuuta 2018 Extremadura) oli espanjalainen yli 110-vuotiaaksi elänyt mies. Hänestä tuli maailman vanhin mies Yisrael Kristalin kuoltua 11. elokuuta 2017. Hän liittyi armeijaan 19-vuotiaana ja taisteli Rifin sodassa. Hän on myös Espanjan sisällissodan veteraani. Hänen toinen munuaisensa poistettiin, kun hän oli 90-vuotias, ja 98-vuotiaana hänelle tehtiin kaihileikkaus. Hän sai lempinimen "Marchena" yhdennäköisyydestään espanjalaiseen flamencolaulaja-lauluntekijä Pepe Marchenaan. Vilho Virta
Myöhemmin Virta matkusti Saksaan, jossa hän tutustui vielä tarkemmin sosialismin aatemaailmaan. Helsingin Työväenyhdistyksessä Virta kuului sisäiseen oppositioon, jota kutsuttiin "rähinöitsijöiksi". Vuonna 1895 hän oli mukana perustamassa nykyisen "Demokraatin" edeltäjää "Työmies"-lehteä. Virta muodosti yhdessä Nils Robert af Ursinin, Väinö Sohlmanin ja Aatami Hermanni Karvosen kanssa sen ensimmäisen toimituksen ja oli myös lehden ensimmäisen johtokunnan puheenjohtaja. Hänelle tarjotusta päätoimittajan tehtävästä Virta kuitenkin kieltäytyi. Hänen uransa suomalaisessa työväenliikkeessä jäi lyhyeksi, sillä Virta kuoli Saksasta saamaansa keuhkotautiin vuonna 1897 vain 28-vuotiaana. Köyliön kirkko
Kirkon lattian alle on haudattu kuningas Kustaa III:n 24-vuotiaana kuollut henkivartija Grüner. Hän kuoli Köyliön Kuninkaanlähteellä toisen henkivartijan kanssa käymässään kaksintaistelussa vuonna 1755 kuninkaan Suomen vierailun yhteydessä. Jouko ja Kosti
Veljekset lopettivat levyttämisen ja päätoimisen keikkailun vuonna 1979. He esiintyivät harvakseltaan vielä 1980- ja 1990-luvuilla. Kosti Saari kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen kotonaan Hyvinkäällä 20. marraskuuta 2004. Jouko Saari työskenteli musiikkiuran jälkeen linja-autonkuljettajana vuoteen 2012 asti, jolloin jäi eläkkeelle. Kosti Koskinen
Kosti Verner Koskinen (14. lokakuuta 1905 Rauma – 22. kesäkuuta 1983 Rauma) oli suomalainen taidemaalari joka kuvasi teoksissaan erityisesti Rauman vanhaakaupunkia. Koskisen tuotannossa johon kuului maisemia, muotokuvia ja asetelmia, oli vaikutteita impressionismista, ekspressionismista ja kubismista. Hän oli tunnettu myös rohkeana värien käyttäjänä. Kajastus
Kajastus on viimeinen Suomessa valmistunut mykkäelokuva. Yhtä pääosaa esittänyt Elsa Segerberg kuoli vuonna 1934 tuberkuloosiin ja ehti tehdä vain kaksi elokuvaa, joista toinen on Suomen ensimmäinen äänielokuva, Jaakko Korhosen ohjaama "Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin" (1931). Kustaa Estlin
Helmikuussa Estlin johti Kuhmalahden Vehkajärvelle koottua noin 500 punakaartilaisen joukkoa, jonka valkoiset löivät hajalle 26. helmikuuta käydyssä taistelussa. Tämän jälkeen Estlin osallistui Valkeakosken punakaartin komentajana 10. maaliskuuta käytyyn Kuhmoisten taisteluun, jossa hän jäi ilmeisesti haavoittuneena valkoisten vangiksi ja teloitettiin. Hänen samanniminen serkkunsa Kustaa Estlin (s. 1882) osallistui taisteluun valkoisten puolella. Estlinin sisaren Idan tiedusteltua kirjeitse veljensä kohtaloa, vastasi serkku raamatunlauseella "”Antakaa kuolleiden haudata kuolleensa ja katsokaa ettette itse tule hukutetuiksi”". Mikko Kulhia
Mikko Olavi Kulhia (1. marraskuuta 1908 Hattula - 31. joulukuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen ilmailupioneeri ja lentokonerakentaja. Hänen isänsä oli maanmittausyli-insinööri Hugo Pertti Kulhia ja äitinsä kansakoulunopettaja Aino Loviisa o.s. Ikonen. He käynnistävät Mikon lentoinnostuksen jo varhaislapsuudessa, kun hän sai joululahjaksi metallista valmistetun Blériot-leikkilentokoneen. Kulhia rakensi 11-vuotiaana kahden veljensä (Yrjö, joka eli 1912-1970 ja Sakari, joka eli 1913-1995) kanssa puulaatikoista ensimmäisen "lentokoneensa", jonka liito päättyi sikalan katolta lyhyeen. Pikkusisko Kirsti (1917-) tyytyi vain ihmettelemään veljesten touhuja. Gösta Enckell
Karl Gustaf (Gösta) Enckell (23. tammikuuta 1866 Suomenlinna – 24. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, hammaslääkäri ja taidemaalari. Jorma Lyytinen
Jorma Lyytisen aktiivinen ura jäi vain kahdeksan vuoden mittaiseksi, ja sen jälkeen hän esiintyi ja levytti vain satunnaisesti. Hänen viimeiseksi levytyksekseen jäi Kullervon säveltämä ja sanoittama tango "Sanoja vain" vuodelta 1965. Hän kuoli seuraavana vuonna vain 28 vuoden iässä. Toini Mäkelä
SKP:n maanalaisen organisaation hajottua Jalmari Rasin paljastusten vuoksi Mäkelä siirtyi kesällä 1929 puolueen asioissa Tukholmaan, josta hän pian muutti pysyvästi Neuvostoliittoon. 1930-luvulla Mäkelän läheisimpiin puoluetovereihin kuuluivat Yrjö Mäkelä sekä Toivo ja Vilho Antikainen. Hän onnistui säilymään hengissä Stalinin vainoista ja välitti vuonna 1934 Suomessa vankilaan tuomitulle Toivo Antikaiselle tietoja muiden suomalaiskommunistien kohtaloista, joita tämä Neuvostoliittoon palattuaan alkoi selvittämään. Vuosina 1941–1956 Mäkelä työskenteli Moskovan radion suomenkielisellä osastolla, mutta hänen myöhemmistä vaiheistaan ei juurikaan ole tietoa. Mäkelä kuoli 78-vuotiaana Moskovassa marraskuussa 1973. Konsta Lindqvist
Konstantin (Konsta) Evert Lindqvist (aikaisemmin Kraft) (26. joulukuuta 1877 Kymi – Pietari) oli veturinkuljettaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Suomen kansanvaltuuskunnan liikenneasiain valtuutettuna toiminut Lindqvist pakeni Suomen sisällissodan jälkeen Venäjälle, missä hän kuoli pari vuotta myöhemmin. Kalle Kustaa Pykälä
Pykälä kuoli salamurhan uhrina 2. lokakuuta 1915 kun hänet ammuttiin ikkunan läpi kotitalonsa saunaan. Teosta syytettiin muolaalaisen valtiopäivämiehen Juho Aataminpoika Poutiaisen (1818–1904) poikaa Matti Poutiaista. Matti Poutiainen onnistui piileskelemään poliisia kotinsa lähellä olleessa metsässä niin että häntä ei saatu pidätettyä ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen Poutiainen muutti Yhdysvaltoihin jossa hän myös kuoli. Pykälän murhan motiiviksi arveltiin Vuosalmen lahjoitusmaiden yhteismetsän jaosta syntynyttä riitaa. Pykälän murhan tutkimuksissa murhan motiiviksi osoittautui kosto siitä, että hän oli oikeudessa paljastanut väärän valan vannoneen todistajan. Konsta Jylhä
Konsta Jylhä muistetaan vaatimattomana ja nöyränä miehenä, joka ei halunnut tuoda itseään esille. Hänet mainitaan myös helläluontoisena perheenisänä. Hän avioitui 1951 Rebekka Hautakosken kanssa. Perheeseen syntyi viisi lasta. Jaakko Korhonen
1930-luvun alussa Korhonen loukkasi jalkansa näyttämöllä. Polveen kehittyi pahalaatuinen sidekudoksen kasvain sarkooma. Elämänsä viimeiset viikot Korhonen vietti entisten appivanhempiensa luona Mäntässä Pohjois-Pirkanmaalla. Hän kuoli Helsingin Diakonissalaitoksella. "Jaakko-kulta, juna lähtee kohta", sanoi Lydia Blåfield kuolemansairaalle entiselle vävylleen saattaessaan tätä Helsinkiin lähtevälle junalle Korhonen ei halunnut tyttäriään kuolinvuoteensa äärelle, koska halusi varjella äitinsä menettäneitä lapsia uudelta järkytykseltä. Suruviesti saapui Kansallisteatteriin, joka peruutti sen iltaisen näytäntönsä. Korhosen ja Blåfieldin orpotyttärille perustettiin rahasto turvaamaan heidän koulutuksensa. Kosti Vasa
Kosti Vasa (aiemmin Waldstedt, 5. lokakuuta 1898 Uusikirkko (T.l.) – 22. maaliskuuta 1979 Helsinki) oli rikostutkimuskeskuksen ja myöhemmin keskusrikospoliisin päällikkö sekä poliisineuvos. Jarmo Jylhä
Jarmo Voitto Ilari Jylhä (s. 19. tammikuuta 1951, Loppi) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, sovittaja, tuottaja ja muusikko. Kössi Ojala
Uransa aikana Kössi Ojala saavutti Tampereen Työväen Teatterin johtavan sankarinäyttelijän aseman. Eino Salmelainen luonnehti häntä erääksi suomalaisen teatterin suurimmista luonnonlahjakkuuksista. Ojalan kiitettyihin roolisuorituksiin kuuluivat muun muassa porvari Möllmark Gustav Wiedin huvinäytelmässä "Kaupungin ylpeys" ja hurjasteleva Dulska Gabriela Zapolskan näytelmässä "Rouva Dulskan moraali". Aleksis Kiven klassikossa "Nummisuutarit" hän näytteli Mikko Vilkastusta. Erityisen arvostettu oli Ojalan tutkielma konsuli Bernickistä näytelmässä "Yhteiskunnan tukipylväät". Vuonna 1920 Ojala esiintyi Pauli Pohjolan kanssa alkoholin vaikutuksen alaisena näytelmässä "Iloinen leski"; molemmat saivat vakavan varoituksen. Ojala kuoli tuberkuloosiin 35-vuotiaana. Näytellessään kuningasta "Hamletissa" hän sai verensyöksyn ja poistui kesken lauseen näyttämöltä. Kustaa Jalkanen
Jalkasen puoliso oli Aurora Kemppainen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1895. Kustaa Jalkanen kuoli 58-vuotiaana huhtikuussa 1921. Kustaa Estlin
Estlinin puoliso oli Hilma Maria Oskarintytär (1885–1970), jonka kanssa hän avioitui 1903. Pariskunnalle syntyi viisi lasta, joista Eino Hjalmar Estlin (1906–1986) toimi 1940-luvulla Tampereen apulaispalopäällikkönä sekä myöhemmin Valkeakosken palopäällikkönä vuosina 1949–1969. Perheen nuorin poika Matti Kustaa Estlin (s. 1916) kaatui talvisodassa vuonna 1940. Ilkka Uotila
Ilkka Juhani Uotila (nimimerkki Stig Framåt, 31. maaliskuuta 1937 Muurla – 16. lokakuuta 2002 Helsinki) oli Yleisradion pitkäaikainen musiikkitoimittaja. Uotila aloitti uransa Yleisradiossa 1969, ja ura jatkui 2000-luvulle asti, jolloin hän jäi eläkkeelle ja kuoli pian sen jälkeen. Hän oli toimittajana muun muassa ohjelmissa "Kaksi ruskeaa piparkakkua", "Pihapihlaja", "Satumaa", "Yömyöhä" ja "Sana- ja sävelradio". Kirka
Kirkan viimeiseksi julkiseksi konsertiksi jäi esiintyminen Helsingissä ravintola Luxissa (nykyinen Tiger) torstaina 25. tammikuuta 2007. Hän kuoli kotonaan Helsingin Kruununhaassa 31. tammikuuta 2007 kello 01.30 sydänkohtaukseen 56-vuotiaana. Hän oli valmistautumassa kilpailijana "Tanssii tähtien kanssa" -sarjan toiselle tuotantokaudelle, jonka ensimmäinen lähetys oli 25. helmikuuta 2007. Hän oli ennen sairauskohtaustaan kärsinyt noin kuukauden ajan rotaviruksesta. Hänet haudattiin 2. helmikuuta Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle veljensä Sammyn viereen ja siunausseremonian toimitti Kirkan ystävä Mitro Repo. Tomasz Stańko
Samoihin aikoihin 1960-luvun alussa Stanko aloitti merkittäväksi osoittautuvan yhteistyön pianisti ja säveltäjä Krzysztof Komedan kanssa. Komedan yhtye soitti muun muassa pitkiä aikoja Kööpenhaminan Cafe Montmartrella ja Tukholman Gyllene Cirkeln-klubilla. Stanko soitti Komedan yhtyeessä pianistin ennenaikaiseen kuolemaan saakka vuonna 1969. Komeda kuoli loukkaannuttuaan vakavasti onnettomuudessa Los Angelesissa, jossa hän työskenteli yhdessä ohjaaja Roman Polanskin kanssa. Komada tuotiin onnettomuuden jälkeen takaisin Puolaan, missä hän lopulta menehtyi huhtikuussa 1969. Komadan ja Stankon yhteistyö tuotti joukon merkittäviä levytyksiä. Esimerkiksi vuonna 1965 äänitetty Astigmatic-levy arvioitiin Penguin Guide to Jazz on CD-teoksessa koko musiikinlajin parhaimpien helmien joukkoon kuuluvaksi. Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi)
Kustaa Aadolf kuoli lento-onnettomuudessa Kööpenhaminassa 26. tammikuuta vuonna 1947. Prinssi ja kaksi seuralaista olivat palaamassa Tukholmaan metsästysretkeltä ja Hollannin vierailulta, missä hän oli ollut tapaamassa kruununprinsessa Julianaa ja prinssi Bernhardia. Konsta Häkkälä
Konsta Häkkälä (alun perin Konstantin, s. 3. kesäkuuta 1926 Viipuri) on suomalainen kvartetti- ja kuorolaulaja. Hän on Skandinavian matalaäänisin laulaja, jonka ääni ulottuu kontraoktaavin G-säveleen (mainittu Guinnessin ennätysten kirjassa) . Nuorena nukkunut
Tarinaan on löydetty yhtymäkohtia Sillanpään omasta elämästä. Silja Salmeluksella on todellinen esikuva, eli Sillanpään tuttava palvelustyttö Silja Ihantola. Todellisen Siljan isän nimi oli myös Kustaa, ja heidän tarinassaan on samanlaisia piirteitä kuin romaanissa. Esikuva sairasti keuhkotaudin nuorena tyttönä ja taudin uusiutuessa hän kuoli 41-vuotiaana. Lisäksi kirjailija oli perheensä ainoa lapsi ja hänen kaksi vanhempaa sisarustaan olivat kuolleet kulkutautiin kuten Silja. Sillanpää tosin kasvoi äitinsä kanssa ja pystyi "suvun viimeisenä vihantana" jatkamaan sukua. Kustaa Mikko Evä
Evä kuoli Neuvostoliitossa vuonna 1927. Hieman aikaisemmin SKP:n keskuskomiteasta erotettu Eino Rahja piti hänen hautajaisissaan voimakkaasti puolueen johtoa kritisoineen puheen, jonka keskuskomitea puolestaan tuomitsi ”törkeänä ryhmäkuntalaisuutena”. Evän muistelmia sisällissodan ajalta on julkaistu Jukka Lehtosaaren toimittamassa teoksessa "Punakaarti rintamalla", joka julkaistiin Leningradissa vuonna 1929. Kimarakvartetti
Konsta Häkkälä (s. 3.6.1926) - 2. basso 1952 - 1975 Konstan parempi valssi
"Konstan paremmasta valssista" tuli yksi Konsta Jylhän ja Kaustisen purppuripelimannien suosituimmista kappaleista. Purppuripelimannit levytti sävelmän ensi kerran vuonna 1965. Siitä tehtiin myös laulettu versio, kun Jukka Virtanen kirjoitti sävelmään Konsta Jylhästä kertovan tekstin (alkusanat ”Konstan konsti oli oiva / kokosi soitollansa väen lauantaina...”) ja kappaleen levytti Vesa-Matti Loiri vuonna 1969 Jaakko Salon sovituksena. Kosti Antikainen
Kosti Aukusti Antikainen (5. kesäkuuta 1930 Kuopio – 3. lokakuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen graafikko, joka tunnetaan erityisesti kirjojen kuvittajana ja niiden kansitaiteilijana. Kyösti Wilkuna
Kustaa (Kyösti) Felix Wilkuna (4. toukokuuta 1879 Nivala – 12. joulukuuta 1922 Lapua) oli suomalainen kirjailija, valkoinen aktivisti, suojeluskuntaorganisaattori ja heimosoturi. Tauno Pylkkänen
Pylkkäsen soitinsävellyksiin kuuluvat "Divertimento" (1940), "Sinfonietta" (1943), sinfonia (1945), sävelrunoelma "Ultima Thule" (1949), sellokonsertto (1950) ja baletti "Kaarina Maununtytär" (1961). Hän sävelsi myös runsaasti laulumusiikkia, mm. balladin "Räikkö Räähkä" (1941) mieskuorolle, solisteille ja orkesterille, sekä kuoro- ja yksinlauluja. Pylkkänen sävelsi myös elokuvamusiikkia.Pylkkänen oli homoseksuaali, mikä ei ollut julkisesti tiedossa hänen elinaikanaan. Hänen ystävänsä, apulaisprofessori Saara Lilja paljasti asian vuonna 2000 ilmestyneessä muistelmateoksessaan. Joulukuussa 1948 Pylkkänen jäi kiinni ”homoseksuaalien kohtauspaikkaan” tehdyssä poliisin ratsiassa ja joutui oikeuteen (homoseksuaalisuus oli Suomessa rikos vuoteen 1971), mutta hän sai vapauttavan tuomion eikä tapaus päässyt julkisuuteen. Myöhemmin Pylkkänen kärsi alkoholismista, masennuksesta ja muistihäiriöistä. Hänen työkykynsä hiipui pian "Tuntemattoman sotilaan" valmistumisen jälkeen, joten hän lopetti säveltämisen 49-vuotiaana ja jäi virkavapaalle Kansallisoopperasta toukokuussa 1968. Hänen viimeinen merkittävä työnsä oli kesken jäänyt "Suomen Kansallisoopperan historian" käsikirjoitus. Viimeiset vuotensa hän vietti hiljaiseloa Helsingin Taiteilijakoti Lallukassa. Juho Astala
Juho Kustaa Astala (17. syyskuuta 1860 Urjala – 25. joulukuuta 1936 Urjala) oli suomalainen kansanedustaja ja maanviljelijä. Hän toimi ensimmäisen kerran kansanedustajana vuosina 1910–1914, toimittuaan sitä ennen säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn edustajana 1904–1906. Astala toimi kansanedustajana myös vuosina 1918–1919, jolloin hän seurasi Suomen Lontoon lähettilääksi nimettyä Rudolf Holstia. Hän edusti nuorsuomalaista puoluetta ja sen seuraajaa Kansallista edistyspuoluetta. Myös Urjalan kunnallispolitiikassa toimineelle Astalalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1924. Heikki Nykänen
Presidentti Martti Ahtisaari aloitti vuonna 1994 perinteen, jossa kaikki elossa olevat Mannerheim-ristin ritarit kutsutaan Linnan juhliin. Nykänen osallistui viimeisen kerran Linnan juhliin itsenäisyyspäivänä vuonna 2006. Tämän jälkeen hän ei terveydellisistä syistä enää kyennyt saapumaan juhliin. Myöskään vuonna 2005 Nykästä ei Linnan juhlissa nähty. Nykänen ei esiintynyt julkisuudessa eikä antanut haastatteluja viimeisinä elinvuosinaan poiketen esimerkiksi vuonna 2008 kuolleesta Pentti Iisalosta ja viimeisestä elossa olevasta ritarista, Tuomas Gerdtistä. Nykänen sai sairauskohtauksen pari vuotta ennen kuolemaansa, ja hän kärsi viimeisinä vuosinaan sydänvaivoista. Nykänen kuoli vuonna 2011 itsenäisyyspäivän jälkeisenä päivänä 91 vuoden iässä kotonaan Porissa. Hänet on haudattu Tammelan hautausmaalle. Konsta Mäkinen
Konsta Mäkinen (s. 19. tammikuuta 1992 Pirkkala) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Kalevan Pallossa. Konsta Jylhä
Purppuripelimannit olivat aloittaneet vuoden 1946 aikoihin, aluksi vaihtelevissa kokoonpanoissa. Ohjelmistoon kuului vanhoja keskipohjalaisia pelimannikappaleita. Kokoonpanoksi muodostui vähitellen kaksi viulua, kontrabasso ja harmoni. Yhtyeen nimeksi vakiintui "Kaustisen Purppuripelimannit". Se mainitaan ensimmäiseksi pelimanniyhtyeeksi, joka otti kontrabasson käyttöön säestyssoittimena. 1950-luvun puolessavälissä se äänitti Yleisradiolle keskeisimmän kaustislaisen pelimanniohjelmiston, n. 35 kappaletta, joista vanhimmat ovat 1700-luvulta. Näistä tunnetuimpia ovat "Peltoniemen Hintriikin surumarssi", "Pääskysen valssi" ja "Häävalssi". Äänitteitä soitetaan radiossa vieläkin, joskin harvoin. Yhtyeessä soittivat tuolloin viulua Elias Kentala (1909–1958) ja Konsta Jylhä, kontrabassoa Veikko Järvelä (1913–1974) ja harmonia Veli Valo (1914–1998). Elias Kentalan kuoltua ja Konsta Jylhän loukkaannuttua onnettomuudessa yhtyeen toiminta oli muutaman vuoden pysähdyksissä. Kössi Kanto
Kössi Kanto kuoli tapaturmaisesti kolmenkymmenen vuoden ikäisenä: hänen päähänsä putosi jäämöhkäle Hämeenkatu 10:ssä sijainneen talon kolmannen kerroksen katolta. Carl Sagan
Carl Sagan kävi pitkän ja vaikean kamppailun myelodysplasiaa vastaan, joka on verisairaus, jossa luuydin lakkaa tuottamasta soluja. Hän kuoli 62 vuoden ikäisenä, 20. joulukuuta 1996 Fred Hutchinson Cancer Research Centerissä Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Konsta Talvio
Antti Konstantin (Konsta) Talvio, sukunimi aik. "Wahlberg" (5. kesäkuuta 1892 Mäntsälä – 9. elokuuta 1970 Hyvinkää) oli suomalainen maanviljelijä ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän sekä Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustaja. Konsta Jylhä
Hänet nimitettiin mestaripelimanniksi 1970, director musices -arvonimen hän sai 1971 ja Pro Finlandia -mitalin 1978. Lisäksi hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1970. Kuoltuaan hän sai valtiolliset hautajaiset. Hänen syntymästään tuli vuonna 2010 kuluneeksi sata vuotta, ja tämän kunniaksi lyötiin nimellisarvoltaan 10 €:n hopeinen juhlaraha ”Konsta Jylhä ja kansanmusiikki”. Viisi tytärtäni
Kosti Ranta on kuollut helmikuussa 1960 noin 45-vuotiaana. Toisessa maailmansodassa hermonsa menettänyt mies tupakoi ketjussa ja juo viinaa runsaanlaisesti. Kosti on työmies, jolle viiden tyttären kouluttaminen on raskas taloudellinen taakka. Juovuksissa hän sättii Onervaa ja vihjaa tämän viettävän siveetöntä elämää. Onerva ei suhtaudu moiseen vihjailuun suopeasti. Elokuvan nykyhetkessä Onerva muistelee kaihoisasti aviotaipaleensa auvoisia alkuaikoja. Kosti Kivilahti
Kosti Kivilahti (15. marraskuuta 1907 Ahlainen – 11. joulukuuta 1969 Rovaniemen maalaiskunta) oli suomalainen työväenlaulujen säveltäjä ja sanoittaja. Hän erikoistui varsinkin ajankohtaisiin kisällilauluihin, joita hän sepitti yli tuhat. Kivilahden tunnetuimpia lauluja ovat ”Taisteluun”, ”Me nousemme lailla ukkosen” ja ”Nuori taistelija”. Ne on kaikki levytetty 1970-luvun alussa. Joseph Kosma
Joseph Kosma (oik. "Kozma József", 22. lokakuuta 1905 Budapest Unkari – 7. elokuuta 1969 Ranska) oli juutalaistaustainen unkarilainen säveltäjä. Hän on säveltänyt myös maineikkaan kappaleen "Les feuilles mortes" ("Kuolleet lehdet"), joka on peräisin Marcel Carnén elokuvan "Yön portit" ("Les Portes de la Nuit") musiikista. Hänen toinen maailmankuulu chansoninsa on "Barbara". Arvo Ylppö
Eläkevuosina Ylpöstä tuli pitkäikäisyyden ja terveiden elämäntapojen kansallinen symboli. Ylppö kuoli 28. tammikuuta 1992 104-vuotiaana. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemeen. Konsta Jylhä
Kesällä 1964 syntyivät Konsta Jylhän ensimmäiset sävellykset, aluksi kaksi valssia. Toinen sai nimekseen "Konstan valssi" ja toisen nimeksi vakiintui "Konstan parempi valssi". Sävellyksiä rupesi tulemaan enemmänkin. Tunnetuin niistä, "Vaiennut viulu", syntyi jouluna 1964. Muita tunnettuja ovat "Kruunu-Marjaanan polska, Jeremian polska, Tähtisilmä-valssi, Vuokraemännän sotiisi, Jylhän polska, Kehtolaulu, Metsämarssi, Penttilän sillalla, Parhaalle ystävälle" ym. Sävellyksiä syntyi melkein itsestään, mutta vaikeampaa oli keksiä nimiä kaikille kappaleille. Läheiset ihmiset ja ympäristö sekä omaan elämään liittyvät tapahtumat antoivat kuitenkin aiheita nimille. Outovesi on pieni järvi, jonka rannalla Konstalla oli maatilkku. Siellä hän rentoutui kävelemällä metsässä. "Outoveden valssi" sai nimensä näistä maisemista. "Lapin Kullan sotiisi, Olutmarssi, Motellin hämärässä, Rapukestit" ym. ovat keikkamatkojen tunnelmien tuloksia, kuten myös "Museon varjossa". Se syntyi Finlandia-talolle tehdyn keikan jälkeen. Finlandia-talohan on Helsingissä Kansallismuseota vastapäätä. "Hurmuri" oli vanha hevonen, joka löntysteli verkkaiseen tahtiin Konstan kotitalon ohi. "Kesän tullessa" on sävelletty vanhimman tyttären Ruutin häihin. "Hannun ja Riitan häävalssia" tanssittiin pelimannikollega Hannu Rauman ja hänen nuorikkonsa Riitan häissä kesällä 1972. Mattie Stepanek
Stepanek esiintyi "The Oprah Winfrey Show'ssa", "Larry King Livessä" ja "Good Morning Americassa". Vaikean sairautensa takia hän menehtyi Washington (DC):ssä kesäkuussa 2004. Hän oli 13-vuotias. Stepanekin hautajaiset pidettiin 28. kesäkuuta, ja tapahtumaan osallistuivat mm. Oprah Winfrey ja Billy Gilman. Jyrki Otila
Otila laati kysymyksia Yleisradion TV2:n Thilia Thalia Tallallaa -visailuun vuodesta 1982 ennen siirtymistään uuden Kolmoskanavan visailujen tekijäksi. Hän toimi Oy VipVision Finland Ltd.:n hallituksen varapuheenjohtaja vuodesta 1995. Thilia Thalian tekemistä jatkettiin jälleen 1998. Kolmos- ja neloskanavilla Otila oli mukana Kolmosvisa-, Tietopörssi- ja Nelosvisa-visailujen tuottamisessa. Hänen juontajaparinaan ohjelmissa oli tavallisesti Reijo Salminen. Otila oli itsekin tasokas tietokilpailija ja sijoittui 1994 kolmanneksi Suomen Tietoviisas -tietokilpailussa. Otila menehtyi pitkäaikaisen syöpäsairauden murtamana 14. huhtikuuta 2003. Juhani Jylhä
Juhani Jylhä (28. syyskuuta 1946 Rauma – 18. tammikuuta 2018) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä. Jylhä edusti jääkiekon SM-sarjassa kasvattajaseuraansa Rauman Lukkoa vuodet 1964–1968 ja 1971–1976 sekä Helsingin IFK:ta vuodet 1968–1971. Jylhä voitti HIFK:ssa kaksi Suomen mestaruutta 1969 ja 1970 sekä SM-hopeaa Lukossa vuonna 1966. Vilho Luolajan-Mikkola
Vilho Luolajan-Mikkola (alkujaan Vilho Mikkola, 22. joulukuuta 1911 Vanaja – 14. marraskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä. Häntä opettivat sävellyksessä muun muassa Aarre Merikanto ja Selim Palmgren. Luolajan-Mikkola suoritti sävellysdiplominsa vuonna 1946. Hänen kuuluisin sävellyksensä on surumielinen yksinlaulu "Häätanhu" Yrjö Jylhän tekstiin "(mul on hautajaiset, sulla häät)". Hän sävelsi lähes elämänsä loppuun saakka ja hänen viimeinen teoksensa oli laulu "Hiljentyen" vuodelta 2001 Aaro Hellaakosken runoon. Konsta Kettunen
Konsta Kettunen (s. 11. heinäkuuta 1999 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän pelaa ulkopelissä polttajana ja sisäpelissä etenijänä. Kettunen on pelannut koko uransa JoMassa ja saavuttanut Superpesiksen pronssia sekä debyyttikaudellaan 2016 että vuonna 2017 ja vuonna 2018 kultaa JoMan Superpesis-mestaruuden ansiosta. Kyösti Karhila
Kyösti Keijo Ensio Karhila (2. toukokuuta 1921 Rauma – 16. syyskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen lentäjä, lentokapteeni ja hävittäjä-ässä. 50 vuotta kestäneen siviili- ja sotilasilmailua käsittäneen uransa aikana ”Kössi” Karhila lensi 24 000 lentotuntia. Jatkosodan aikana Karhila lensi 304 sotalentoa ja ampui alas 32 1/4 viholliskonetta, ollen reserviläislentäjien pudotustilaston kärjessä. Keisha Johnson
Keisha Brown (o.s. Johnson, 3. maaliskuuta 1972 Morgan City, Louisiana – 7. huhtikuuta 2014 Mount Pleasant, Michigan) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Tulanen yliopiston menestyksekkäimpiin naiskoripalloilijoihin kuuluva Johnson pelasi ammattilaisena suomalaisessa Tampereen Pyrinnössä kaksi kautta vuosina 1994–1996. Hän voitti vuonna 1995 naisten SM-sarjan kori- ja levypallokuningattaren arvonimet. Myöhemmin yliopistotasolla koripallovalmentajana työskennellyt Johnson kuoli rintasyöpään vain 42 vuoden ikäisenä. Yrjö Jylhä
Yrjö Jylhä oli naimisissa näyttelijäksi pyrkivän Kirsti Svenssonin kanssa. Suhde oli myrskyisä ja samalla Jylhää kuluttava, sillä hänen täytyi kokonaan kustantaa vaimonsa elämä. Kirsti Svensson kuoli vuonna 1943. Hjalmar Björkqvist
Kustaa Hjalmar Björkqvist (6. heinäkuuta 1884 – 15. toukokuuta 1918) oli tamperelainen sähkömonttööri ja Tampereen punakaartin tiedusteluosaston päällikkö. Hän kuului punakaartin järjestävään komiteaan jo syksyllä 1917. Björkqvist otti osaa Tampereen taisteluun, jossa hän joutui valkoisten vangiksi. Hänet tuomittiin kenttäoikeudessa kuolemaan ja teloitettiin ampumalla Kalevankankaan vankileirissä. Nuorena nukkunut
Romaani alkaa 1800-luvun lopulta ja sijoittuu Hämeeseen. Kustaa on Salmeluksen ison tilan ainoa lapsi. Hän menettää äitinsä nuorena ja rakastuu palvelustyttö Hilmaan, joka on kotoisin Plihtarista, pienestä töllistä. Kustaa ja Hilma avioituvat ja Kustaasta tulee talon isäntä vanhan isännän kuoltua. Heille syntyy kolme lasta, joista kaksi vanhempaa kuolevat kulkutautiin ja nuorin, Silja, jää henkiin. Kustaa on veloissa, ja hän joutuu myymään sukutilansa. Perhe muuttaa lähipitäjään, missä Hilma kuolee ja Kustaa jää kaksin Siljan kanssa. Isän ja tyttären suhde on lämmin ja tiivis, molemminpuolinen rakkaus on suuri. Kustaa kuolee Siljan ollessa rippikoulussa ja Siljasta tulee orpo. Koska Silja on alaikäinen eikä voi itse hallinnoida omaisuutta, läheisen tilan isäntä toimii omaisuuden holhoojana. Silja muuttaa isännän maatilalle ja tekee myös tilan töitä osin omasta halustaan. Hän päätyy lopulta palvelustytöksi, vaikka asiat voisivat olla toisinkin, koska isän jättämä perintö on melko arvokas. Kyösti Wilkuna
Vuonna 1920 Wilkuna muutti perheineen Lapualle ostamaansa Marielundin taloon jossa hän asui viimeiset vuotensa. Mielenterveydellisistä ongelmista kärsinyt Wilkuna ampui itsensä vuonna 1922 ollessaan 43-vuotias. Kustaa Pihlajamäki
Pihlajamäki oli siviiliammatiltaan poliisi, vuodesta 1925 ylikonstaapeli Helsingin poliisilaitoksessa. Siirryttyään Pohjanmaalta Helsinkiin hän edusti Helsingin Kilpa-Veljiä ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Pihlajamäki kuoli vain 41-vuotiaana umpilisäkkeen puhkeamisesta seuranneeseen vatsakalvontulehdukseen. Anton Kangas
Anton Kangas (lukioikäiseksi saakka Kankaanpää; 6. syyskuuta 1867 Alahärmä – 23. maaliskuuta 1904 Nummelan parantola, Nurmijärvi) oli ylioppilas, kansakoulunopettaja sekä aloitteleva kirjailija. Hänet on esitetty Artturi Järviluoman vuonna 1914 julkaiseman "Pohjalaisia"-näytelmän todelliseksi kirjoittajaksi. Kangas kuoli nuorena keuhkotautiin. Dallapé
1980-luvulla orkesterissa soittivat Antero Aarre, Yrjö Luukkonen, Kaj Joneson, Juhani Lindroos ja Krister Palmgren, Kosti Seppälän toimiessa solistina. Haitaristi Aimo Niemi oli kuollut äkillisesti vuonna 1979 ja hänen tilalleen tullut Erkki Tuulikari kuoli vuonna 1983. Samana vuonna laulusolisti Mauri Härmä palasi aiempaan ammattiinsa poliisikonstaapeliksi ja hänen paikalleen tuli Kosti Seppälä. Vuonna 1989 Antero Aarre vaihtui Aulis Liljanderiin. Eero Lauresalo oli lopettanut aktiiviuransa 1980-luvun taitteessa, mutta hän kirjoitti runsaasti sovituksia tämän jälkeenkin, mm. suurimpaan osaan vuonna 1989 ilmestyneen "Suomen Joutsen" -albumin kappaleista. Kyseinen levy oli orkesterin ensimmäinen albumi yli kymmenen vuoden tauon jälkeen ja samalla sen ensimmäinen CD-levy. 1990-luvulla yhtyeen kokoonpano on vaihtunut säännöllisesti, ja on vuosituhannen vaihduttua toiminut 6-miehisenä. Kosti Seppälän johdolla Dallapé julkaisi yhteensä kolme albumia, joista "Juhlalevy" (2000) saavutti kultalevyyn oikeuttavan myynnin. 1990-luvulla esiintyivät vielä satunnaisesti orkesteriin 1930-luvulla tulleet Ossi Aalto, Asser Fagerström, Tauno Kukko ja Eero Lauresalo. Jussi Pohjonen (kuvanveistäjä)
Sotavuosien jälkeen Pohjosella oli yhteisiä näyttelyitä muun muassa Into Linturin ja Viljo Teräksen kanssa. Hän kuului myös vuonna 1948 toimintansa aloittaneen Porin taiteilijaseuran perustajajäseniin. 1950-luvulla Pohjosen terveys heikkeni nopeasti. Vuonna 1954 hän sai aivoveritulpan ja 1957 putosi hengenvaarllisesti navetan ylisiltä ollessaan maalamaassa kuvaa Ruotsilan kartanon päärakennuksesta Kiikassa. Vuotta myöhemmin Pohonen sai vielä uuden veritulpan, jonka jälkeen hän ei enää pystynyt työskentelemään. Viimeiset kaksi elinvuottaan Pohjonen oli vuodepotilaana. Hän kuoli 51-vuotiaana lokakuussa 1964. Pohjonen on haudattu Vaasan vanhalle hautausmaalle.