Mikä oli Marja-Liisa Kirvesniemen tyttönimi?
Marja-Liisa Kirvesniemi
Marja-Liisa Kirvesniemi (o.s. Hämäläinen, s. 10. syyskuuta 1955 Simpele) on entinen suomalainen hiihtäjä ja kolminkertainen olympiavoittaja. Koulutukseltaan hän on kuntohoitaja ja nykyään kuntosaliyrittäjä. Kirvesniemi on viidellätoista arvokisamitalillaan yksi menestyneimpiä suomalaisia maastohiihtäjiä yhdessä Aino-Kaisa Saarisen ja Mika Myllylän kanssa. Harri Kirvesniemi
Kirvesniemi on 183 cm pitkä ja painoi aktiiviuransa aikana 70 kg. Hän edusti Mikkelin Hiihtäjiä ja hänen valmentajansa oli Jorma Manninen.Harri Kirvesniemi oli naimisissa Marja-Liisa Kirvesniemen (o.s. Hämäläinen) kanssa vuosina 1984–2011. Heillä on kaksi lasta, yleisurheilija Elisa Kirvesniemi sekä hiihtäjä Anita Kirvesniemi, jota Harri-isä valmentaa. Harri Kirvesniemi avioitui Anitta Nurmisto-Perän kanssa 4. heinäkuuta 2015. Kirvesniemi on pikajuoksijoina tunnettujen Manuela ja Carla Boscon eno.
Marja Korhonen
Keskikoulun jälkeen Korhonen opiskeli Porvoon naisopistossa ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 1943. Toisen maailmansodan aikana hän kuului Lotta Svärd -järjestöön. Hän jatkoi opintojaan Teatterikoulun ensimmäisellä vuosikurssilla 1943–1945. Tällöin hän koki joutuvansa elämään niin voimakkaasti kuuluisien vanhempiensa varjossa, että vaihtoi nimensä Marja Koroskariksi. Näyttelijä Aku Korhonen toivoi hänen kuitenkin palauttavan itselleen ”hyvän Korhosen nimen”. Marja Korhonen ja Aku Korhonen eivät olleet sukua toisilleen. Marja Korhonen soitti kirkkoherranvirastoon ja vaihtoi takaisin entisen nimensä. Kaija
Nimi oli Väestörekisterikeskuksen mukaan suosituimmillaan vuosina 1940–1959, jolloin nimen sai 10 808 naista. Nuorten naisten ja tyttöjen nimenä Kaija on nykyään hyvin harvinainen. Vuosina 2000–2009 nimi on annettu vain 59 henkilölle.
Vuoden 2009 loppuun mennessä Kaija-nimen on saanut noin 18 610 suomalaista. Elisa Kirvesniemi
Elisa Aino Johanna Kirvesniemi (s. 18. joulukuuta 1985 Rautjärvi) on suomalainen seitsenottelija. Hän on edustanut vuoteen 2012 asti Simpeleen Urheilijoita, vuosina 2013–2015 Helsingin Kisa-Veikkoja ja sen jälkeen Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Kirvesniemi on saavuttanut Kalevan kisoissa seitsenottelun hopeaa vuonna 2006. Lisäksi hän on voittanut sisäradoilla viisiottelussa SM-hopeaa 2016 ja SM-pronssia vuonna 2008. Tarja-Tuulikki Tarsala
Hän oli mukana Stidit-lauluyhtyeessä yhdessä Liisamaija Laaksosen ja Iris-Lilja Lassilan kanssa. Yhtyeen tunnetuin kappale on "Pienenä tyttönä" vuodelta 1969. Mervi Järventaus
Mervi Sirén valmistui ylioppilaaksi Keravalla vuonna 1940. Samana vuonna Suomen Filmiteollisuus kiinnitti hänet, ja hän aloitti opiskelunsa tuotantoyhtiön filmikoulussa. Nuoresta iästään huolimatta Sirén esiintyi luonnenäyttelijänä isoissa rooleissa monissa SF:n elokuvissa. Näitä olivat muun muassa "Anna Liisa", "Ristikon varjossa" (1945), "Tuomari Martta" (1943), "Valkoiset ruusut" (1943) ja "Nuoria ihmisiä" (1943). Isompien roolien lisäksi hän näytteli sivurooleja useissa elokuvissa. Näyttelijänä hänet tunnettiin nimellä Mervi Järventaus. Hän osallistui myös viihdekiertueille eturintamalla jatkosodan aikana. Marja Liisa Portin
Portinilla on myös pitkä historia Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa (NOM). Ensimmäisen kerran hän oli mukana vuonna 1984 Balsfjordissa Norjassa, jossa hän oli 5. juniorityttöjen sarjassa ja saavutti pronssia viestissä, joukkuetovereinaan Annika Heino, Ulla Mänttäri ja Tiina Äijälä. Vuonna 1986 Saltvikissa Ahvenanmaalla hän sijoittui juniorityttöjen sarjassa kuudenneksi. 1990 Fanøssä Tanskassa hän oli naisten sarjan kahdeksas. Vuonna 1992 Renassa Norjassa hän saavutti pronssimitalin naisten viestissä, jossa juoksivat myös Kirsi Tiira, Annika Viilo ja Eija Koskivaara. 1993 Sipoossa Suomessa hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi ja pikamatkalla viidenneksi, ja saavutti Pohjoismaiden mestaruuden viestissä, jossa joukkueessa juoksivat Marja Pyymäki, Kirsi Tiira ja Eija Koskivaara. Marja-Liisa Kirvesniemi
Kirvesniemelle myönnettiin kesäkuussa 2016 valtion urheilijaeläke. Sirkka Anna-Liisa Sihvola
Sirkka Anna-Liisa Sihvola oli Kuusankoskelta kotoisin ollut suomalainen 17-vuotias liikeapulainen joka murhattiin Valkealan Lappalanjärvellä sijaitsevassa Verkkosaaressa 16. heinäkuuta 1938. Murhaaja oli Sihvolan naapurina asunut työmies Tuomas August Narinen. Narisesta tuli viimeinen Suomessa rauhan aikana kuolemaan tuomittu henkilö. Surma herätti aikanaan suurta huomiota ja siitä kirjoitettiin useita arkkiveisuja. Verkkosaarta alettiin kutsua Murhasaareksi ja sinne pystytettiin muistokivi joka on kuitenkin myöhemmin hävinnyt. Suomi 1980-luvulla
Harri Kirvesniemi voitti maastohiihdossa yhden MM-kullan ja yhden MM-hopean 1989. Jo tätä ennen hän oli voittanut useita MM-pronssimitaleja. Kirvesniemi oli myös toukokuussa 1986 mukana tekemässä 100 × 1 000 metrin viestijuoksun maailmanennätystä juosten ajan 2.33,9. Hänen vaimonsa Marja-Liisa Kirvesniemi on Suomen menestyneimpiä naishiihtäjiä, joka on voittanut kolme olympiakultaa Sarajevossa 1984 ja kaksi MM-kultaa 1989. Hän on myös saanut useita hopea- ja pronssimitaleja. Myös Juha Mieto menestyi hyvin, saaden pari hopeaa ja kaksi pronssia. Marja-Leena (laulaja)
Marja-Leena Hyvärinen (o.s. Hentunen, s. 7. tammikuuta 1950 Sorsakoski) on suomalainen iskelmälaulaja, jonka kulta-aikaa oli 1970-luku. Hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa kuuluu muun muassa "Sätkynukke". Hyvärinen käytti taiteilijanimenään "Marja-Leena". Tortturalli
Tortturalli on MTV3-kanavan "Putous"-viihdeohjelmasta tunnetuksi tulleen Aku Hirviniemen esittämän sketsihahmon Marja Tyrnin toukokuussa 2010 julkaistu musiikkialbumi. "Tortturalli" nousi julkaisunsa jälkeen Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi. Se pysyi kolmen myydyimmän albumin joukossa seitsemän viikkoa, käyden parhaimmillaan toiseksi myydyimpänä. Albumi myi alle kuukaudessa kultaa. Yhteensä sitä on myyty yli 12 000 kappaletta. Marja-Liisa
Marja-Liisa on vakiintunut suomalainen naisen yhdysnimi. Väestörekisterikeskuksen nimipalvelun mukaan nimi on Suomessa 1900-luvun alusta elokuuhun 2018 mennessä annettu 12 516 henkilölle, jotka kaikki ovat olleet naispuolisia. Ennen vuotta 1900 syntyneitä Marja-Liisoja väestörekisterissä on vain muutama. Pääosa Marja-Liisoista (9 474 henkilöä) on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin tytöille paljon yhdysnimiä. Maarja Kivi
Maarjalle tuli kiistaa artistinimestään, sillä "Maarja"-nimeä on jo useita vuosia käyttänyt virolainen laulaja Maarja-Liis Ilus. Saman nimen arveltiin sekoittavan Maarja Kiven sekä Maarja-Liis Ilusin toisiinsa. Marja Väisälä
Marja Väisälä oli tähtitieteilijä Yrjö Väisälän tytär. Valmistuttuaan yliopistosta hänen tarkoituksenaan oli ryhtyä työskentelemään isänsä assistenttina. Eräältä opiskelutoveriltaan, Lahja Väänäseltä, hän oli kuitenkin kuullut Ambomaalla tehtävästä lähetystyöstä. Väänäsen vanhemmat, lähetyssaarnaajat Nestor Wäänänen ja Martta Wäänänen olivat työskennelleet Ambomaalla, Nestor vuodet 1907–18 ja 1921–28 ja Martta 1909–18 ja 1921–28, ja Lahja oli itse syntynyt Ambomaalla Ongandjerassa vuonna 1915, joten hän tunsi Ambomaalla tehdyn lähetystyön omakohtaisesti. Hän oli myös itse myöhemmin lähetystyössä Lounais-Afrikan Kavangolla vuosina 1947–53. Lacey Chabert
Chabert aloitti näyttelemisen hyvin nuorena ja kuului teatteriryhmään Broadway Kids, johon kuuluivat muun muassa Christy Carlson Romano, Chris Trousdale ja Greg Raposo. Hän esiintyi ensi kerran elokuvassa "A Little Piece of Heaven", jonka jälkeen hän teki myös muutamia äänirooleja. Samalla Chabert tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Viiden juttu", jota esitettiin alun perin vuosina 1994–2000. Hän voitti sarjan aikana kaksi kertaa peräkkäin YoungStar-palkinnon ja oli useasti ehdolla Young Artist -palkinnon voittajaksi. Samaan aikaan Chabert oli vuodesta 1998 lähtien Eliza Thornberryn äänenä animaatiosarjassa "Villit Marjaset" vuoteen 2004 asti. Hän oli myös "Family Guyn" ensimmäisellä tuotantokaudella Meg Griffinin äänenä, kunnes Mila Kunis korvasi hänet. Sittemmin Chabert on esiintynyt elokuvissa ja voittanut muun muassa MTV Movie Awardin elokuvasta "Mean Girls". Hän on näytellyt myös elokuvassa "Pelimiehen painajainen" vuonna 2009 morsiamena. Lauran huone
Elokuva kertoo Silvennoisen perheestä, jossa kauhistellaan normaaleja asioita, muun muassa sitä että äiti (Kristiina Halkola) värjää hiuksensa tummiksi, tai että isä (Paavo Piskonen) kasvattaa parran. Perheen vanhimman tyttären Lauran (Mari Rantasila) poikaystävä Transu (Ilkka Merivaara) on nimensä veroinen. Hän meikkaa yhdessä Lauran kanssa ja pyytää saada Lauran vaatteita lainaksi. Äiti ajaa päänsä kaljuksi, ja vastapainoksi sille isä taas kasvattaa pitkän tukan. Perheen nuorin tytär Skinny (Liisa Kuoppamäki) kärsii anoreksiasta.
Elokuva on esitetty televisiossa vuosina 1988, 1990, 1996, 2002 ja 2003. Yle on julkaissut elokuvan VHS-kasettina.
"Lauran huone" sai ristiriitaiset, osin jopa teilaavat arvostelut. Se kuitenkin palkittiin Risto Jarva -palkinnolla Tampereen elokuvajuhlilla sekä Jussi-kunniakirjalla. Marja-Sisko Aalto
Aalto toi transsukupuolisuutensa julkisuuteen marraskuussa vuonna 2008 ja on sen jälkeen käynyt läpi sukupuolenkorjausprosessin. Aallon mukaan hänen vanhempansa olivat päättäneet antaa hänen nimekseen Marja-Sisko, jos hän olisi syntynyt tyttönä, kuten vanhemmat olivat toivoneet. Sukupuolikysymys oli askarruttanut häntä kolmevuotiaasta lähtien. Vaikka hänen vanhempansa olivatkin toivoneet hänestä tyttöä, he eivät hyväksyneet hänen henkisiä "tyttömäisiä" ominaisuuksiaan. He esimerkiksi suuttuivat, kun Aalto lapsena kysyi, miksei hänellä ole hametta, kun kaikilla muillakin tytöillä on. Kirsti Hurme
Syksyllä 1941 sai ensi-iltansa sotilasfarssi "Ryhmy ja Romppainen", jossa Hurmeella oli keskeinen naisosa. Kriitikot suhtautuivat kaksijakoisesti hänen roolitulkintaansa vakoilija-Dorasta. Keväällä 1943 ilmestyi toinen "Ryhmy ja Romppainen" -trilogian elokuva "Jees ja just". Siinä Hurme näytteli kovapintaista komissaari Vengrovskaa ja sai osuudestaan kohtalaiset arviot. Samana vuonna Hurmeella oli sivuosat elokuvissa "Keinumorsian" ja "Tositarkoituksella"; molemmat jäivät hänen kohdallaan välitöiksi. Suomen Sosialidemokraatti piti aiheellisena kommentoida Hurmeen vartaloa ”liian muhkeaksi”. Toivo Särkän elokuvassa "Nuoruus sumussa" vuonna 1946 hänellä oli rooli kevytmielisenä, kuppaa levittävänä sotaleskenä. Malviina-meijerskan osa Vaalan palkitussa Hella Wuolijoki -filmatisoinnissa "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä" oli Hurmeen elokuvauran kohokohta. Kriitikot ylistivät hänen aistillista, voimakkaan eroottista Malviinaansa. Hurme piti sitä mieluisimpana roolinaan. Jouluna 1946 ensi-iltansa saaneen "Loviisan" jälkeen Hurme oli pari vuotta poissa elokuvamaailmasta, kunnes tammikuussa 1949 tuli ensi-iltaan "Pontevat pommaripojat", jossa hänen roolinsa oli yksinkertaisesti ”kaunotar”. Samana vuonna hänet nähtiin sivuroolissa elokuvassa "Kanavan laidalla". Seurasi seitsemän vuoden tauko. Hurme palasi elokuvataiteen pariin maaliskuussa 1956 komediassa "Yhteinen vaimomme", jossa hän näytteli sivuosan Mirrinä. Hurmeen valkokangasuran joutsenlaulu oli sivuosa Tarraksen vaimona Tulion melodraamassa "Olet mennyt minun vereeni" syyskuussa 1956. Riitta Hämäläinen (näyttelijä)
Hämäläinen näytteli kahdessa elokuvassa, molemmissa päärooleja. Hän näytteli Ilona Tarvaista Jorma Nortimon ohjaamassa elokuvassa "Pikku Ilona ja hänen karitsansa" (1957) sekä Liisa Kaarina Salmista Toivo Särkän ohjaamassa elokuvassa "Pieni luutatyttö" (1958). Savon satutytöksi kutsutulta Hämäläiseltä julkaistiin vuonna 1957 satukirja "Riitan satuja", jonka hän sekä kirjoitti että kuvitti. Martti Kirsitie
Martti Kirsitie avioitui vuonna 1970 Miss Maailma -tittelin vuonna 1957 voittaneen Marita Lindahlin kanssa. Kirsitie jäi leskeksi Lindahlin kuoltua 21. maaliskuuta 2017. Toini Gustafsson
Gustafsson-Rönnlundin aviomies Assar Rönnlund oli myös maastohiihdon olympiavoittaja. Hänen pikkuserkkunsa Kirsti Karvonen voitti 18-vuotiaitten tyttöjen Suomen mestaruuden vuonna 1962 ja sijoittui naisten SM-hiihdoissa parhaimmillaan viidenneksi. Toomas Hendrik Ilves
Ilves tapasi ensimmäisen vaimonsa, tohtori Merry Bullockin, molempien opiskellessa psykologiaa Pennsylvanian yliopistossa. Ilves ja Bullock menivät myöhemmin naimisiin ja liitosta syntyi kaksi lasta, vuonna 1987 poika Luukas Kristjan ja vuonna 1992 tytär Juulia Kristiine. Avioliitto päättyi eroon Ilveksen alettua tapailla Evelin Int-Lambotia. Pari ehti saada yhdessä tyttären Kadri Keiun vuonna 2003, mutta Ilveksen ja Bullockin avioero astui voimaan vasta vuonna 2004, minkä jälkeen Ilves solmi toisen avioliittonsa Evelin Int-Lambotin kanssa. Kirsti Kemppainen
Kemppainen suoritti teatterikoulun 1967–1970, minkä jälkeen hän oli kiinnitettynä Kemin kaupunginteatteriin 1970–1971 ja Ahaa Teatteriin 1971–1972. Hänen teatteriroolejaan oli muun muassa Sabina näytelmässä "Jääkärin morsian". Vuonna 1973 Kemppainen aloitti uransa Mainos-Television teatterin palveluksessa. Pääasiallisesti hän näytteli television minisarjoissa, kuten "Lentsu", ja kymmenissä televisioelokuvissa. Hän näytteli myös eräissä pitkäkestoisissa televisiosarjoissa, kuten "Ruusun aika", jossa hänen roolejaan olivat Marja Ruususen sisko Anja ja Nero-koiran ääni. Hänet muistetaan myös Yle TV1:n lastenohjelmasta "Pikku veturi" (1996–1997). Putti ja pilvilaivat
Putti ja pilvilaivat on Marjatta Kurenniemen kirjoittama lastenromaani. Se julkaistiin vuonna 1987, ja sen on kuvittanut Maija Karma. Kirjasta on julkaistu vuonna 1989 Riitta-Anneli Forssin lukema äänikirja c-kasetteina. Vuonna 2017 äänikirja julkaistiin MP3-versiona. Sulo Repo
Muita Revon valmennettavia ovat olleet muun muassa Erja Kuivalainen sekä hänen oma poikansa Sami Repo. Sulo Repo valittiin Urheilutoimittajain liiton äänestyksessä Vuoden valmentajaksi vuonna 1984, jolloin Marja-Liisa Kirvesniemi saavutti kolme kultamitalia Sarajevon olympialaisissa. Omalla urheilu-urallaan Repo harrasti pika- ja keskimatkojen juoksua. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 11,7. Katri Stigell-Hyvönen
Katri Maria Stigell-Hyvönen (1. lokakuuta 1898 Piikkiö – 27. helmikuuta 1968 Turku) oli suomalainen musiikinopettaja, kuoronjohtaja sekä laulu- ja lausuntapedagogi. Musiikinopettajan työn lisäksi hän johti monia harrastusryhmiä, kuten vuonna 1932 perustamaansa tyttöjen Kipinä-Kuoroa. Hänelle myönnettiin director cantus -arvonimi 1948 ja Pro Finlandia -mitali vuonna 1958. Marja (nimi)
Marja-Leena How Many Sisters
How Many Sisters on suomalainen vuonna 1982 perustettu lauluyhtye. Yhtyeen laulajina toimivat alussa Anna-Mari Kähärä, Mervi Multamäki ja Kirsi Rissanen. 
Vuonna 1988 Rissanen valittiin tangokuningattareksi. Vuonna 1989 hänen tilalleen How Many Sistersin kokoonpanoon tuli Pirjo Aittomäki. Kaikki yhtyeen jäsenet ovat valmistuneet Kuopion Yhteiskoulun Musiikkilukiosta. Luminainen
Kallio kollegoineen kuulustelee muun muassa seksiravintolassa stripparina toimivaa, lapsena insestin uhriksi joutunutta Milla Marttilaa, ennen kuin todellinen syyllinen keksitään. Yksi Rosbergassa olleista naisista, 25-vuotias Niina Kuusinen, oli sekoittanut Elina Rosbergin viskiin Dormicum-lääkettä. Kuusinen oli Rosbergin 16-vuotiaana synnyttämä tytär, mutta tietoa pyrittiin salaamaan. Asiasta kuitenkin tiesi Elinan täti Aira Rosberg, joka pyrki viimeiseen asti suojelemaan Niina Kuusista. Marja-Liisa Kuosmanen
Kesäpesä-levy on TAHKOcom Oy:n tuottama kokoelma kesäisiä hittibiisejä. Kokoelma saa nimensä Marja-Liisan uudesta singlestä Kesäpesä, jonka taustalta löytyvät Suomi sydämessä -singlekin tehneet, säveltäjä Veikko Samuli ja sanoittaja Chrisse Johansson. Marja-Liisa Kirvesniemi
Kirvesniemi aloitti hiihdon kahdeksanvuotiaana. Juniori-ikäisenä hänet tunnettiin lahjakkaana lupauksena, joka menestyi myös itseään vanhempien ikäluokkien sarjoissa. Vuonna 1971 hän osallistui juniorien EM-hiihtoihin sijoittuen henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi. Kirvesniemi oli mukana myös EM-kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Olympialaisiin hän osallistui ensimmäistä kertaa Innsbruckissa 1976, jolloin hän hiihti 10 km:llä kahdenneksikymmenenneksitoiseksi. Lahden MM-kilpailuissa 1978 Kirvesniemi hiihti Suomen kultamitalijoukkueessa toisen osuuden. 20 km:n henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kuudestoista. Litja Ilmari
Litja Ilmari teki useita elokuvarooleja vuosina 1924–1960. Suurin osa niistä oli sivuosia ja kreditoimattomia avustajantehtäviä. Ilmari debytoi valkokankailla Amalia Drittelin roolissa mykässä komediaelokuvassa "Kihlauskylpylä" (1924); elokuva on tuhoutunut uimarantajaksoa lukuun ottamatta. Puolisonsa Wilho Ilmarin ja Axel Slanguksen ohjaamassa, jälkipolville säilyneessä mykkäfilmissä "Tukkijoella" (1928) hän tulkitsi Pahna-Maijan osan. Niin ikään Wilho Ilmarin ohjaamassa elokuvassa "Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin" (1950) hänellä oli Piiroisen emännän rooli. Edvin Laineen "Niskavuoren Aarnessa" (1954) Litja Ilmari teki pienen sivuosan Nikkilän emäntänä. Luettelo televisiosarjan Salatut elämät poistuneista henkilöistä
Kirsi Huovinen (es. Venla Saartamo, 2016) on Miia Laitelan näköinen nainen, jonka Kristiina Pohjonen näki ostokeskuksessa myyjänä. Muistinmenetyksen seurauksena Kristiina ei tiennyt, että hänen Miia-tyttärensä on kuollut jo vuosia aiemmin ja luulee Kirsin olevan tyttärensä. Kalle maksoi Kirsille, jotta tämä lähtisi Helsingistä. Marja-Liisa Kiljunen
Marja-Liisan puoliso oli vuosina 1972-2009 SDP:n kansanedustaja Kimmo Kiljunen Heillä on yhteisestä avioliitosta neljä täysi-ikäistä lasta . Mirjami Kuosmanen
Tapiovaaran ja Blombergin tuotantoyhtiö Eloseppo Oy teki vuonna 1939 komedian "Kaksi Vihtoria", jossa Kuosmanen esitti revyylaulajaa ja toi esille tumman lauluäänensä kappaleella "Sulamith". Jatkosodan vuosina Suomi-Filmin palkkalistoilla ollut Kuosmanen vaihtoi elokuvayhtiötä ja siirtyi Suomen Filmiteollisuuteen. Muutaman sivuroolin jälkeen hän sai naispääosan lapsensaantiongelmista kärsivänä Yrjänän mahtitilan emäntänä Edvin Laineen maalaisdraamassa "Yrjänän emännän synti" vuonna 1943. Elokuvan heikkous oli suomalaisfilmeille tyypillisesti liika teatterinmakuisuus. Kuosmaselle Selma Yrjänä oli taiteellinen triumfi; hän vakuutti sekä ulkoisella että sisäisellä tulkinnallaan. 1940-luvun puolivälin jälkeen Kuosmasesta kuoriutui valkokankaiden tragedienne. Elokuvassa "Sinä olet kohtaloni" (1945) hän suorastaan yliampui roolisuorituksensa mustasukkaisena vaimona. Vuosisadan puoliväliä kohti hänen roolinsa muuttuivat vaatimattomiksi. Ainoa poikkeus oli pääosa ruotsalaiselokuvassa "Livet i Finnskogarna" ("Elämää suomalaismetsissä", 1947), jonka kuvasi hänen puolisonsa. Kuosmanen sai ruotsalaislehdistöltä erinomaiset arviot ja häntä nimitettiin ”Ruotsin Esther Williamsiksi” Hollywoodin esikuvan mukaan. Mai-Lis Könönen
Maija-Liisa ”Mai-Lis” Könönen (s. 2. syyskuuta 1940 Ilomantsi) on suomalainen iskelmälaulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on sanoittanut muun muassa Unto Monosen säveltämän ”Lapin Tango” -iskelmän. Könönen aloitti aktiiviuransa muusikkona vuonna 1962. Hän on säveltänyt yli sata laulua, ja sanoituksia on kertynyt yli 300 kappaletta. Hänen myötävaikuttajanaan on toiminut aktiivisesti hänen miehensä Lasse Könönen, joka on myös tunnettu muusikko. Könösten suku on musikaalinen muutenkin, sillä edesmennyt harmonikkamestari Esko Könönen oli Lasse Könösen veli. Mai-Lis Könönen tekee vielä nykyäänkin musiikkia ja käy myös keikoilla. Hän asuu Lahdessa. Palli (Turku)
Vuonna 2010 MTV3:n Putous-viihdeohjelman vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti näyttelijä Aku Hirviniemen tulkitsema "pallivahalainen leskirouva" Marja Tyrni, joka sittemmin muun muassa julkaisi kaksi musiikkialbumia ja kirjan ja esiintyi Turun seudun matkailumainonnassa. Talviolympialaiset 2006
Olympiatuli sytytettiin perinteiden mukaisesti 26. marraskuuta 2005 Olympiassa. Tuli saapui Roomaan 7. joulukuuta ja kiertäen sitten eri puolilla Italiaa ja Italian naapurimaita Slovenia, Itävalta, Sveitsi ja Ranska. Olympiatulen kantajissa oli yksitoista suomalaista eli kolminkertainen olympiavoittaja Marja-Liisa Kirvesniemi, tekstiilisuunnittelija ja -yrittäjä Paola Suhonen, Kwan-yhtyeen solistit Mariko ja Tidjan, oululainen urheiluvalmentaja Mika Heljäsvaara, innokas kotkalainen maratonharrastaja Maija Sankamo, turkulainen poliisi Mika Laaksonen, Katariina Rautalahti, rovaniemeläinen Ritva Niska, helsinkiläinen Terhi Jylhä, espoolainen Jan Virkki ja aktiivi maratonharrastaja Jarmo Nevari. Mirjami Kuosmanen
Kevättalvella 1949 Mirjami Kuosmanen matkasi puolisonsa Erik Blombergin kanssa Lappiin tekemään elokuvaa "Aila – Pohjolan tytär", jonka ohjasi Jack Witikka. Teos ei tyydyttänyt pariskuntaa, joten tie oli avoin Kuosmasen tunnetuimmalle elokuvaroolille. Blomberg ohjasi fantasiaelokuvan "Valkoinen peura" (1952), jossa Kuosmanen on vaarallisen lumoukseen valtaan joutunut Lapin nainen Pirita. Ajatus muotoaan muuttavasta, kohtalokkaasta naisesta syntyi Kuosmaselle eräänä yönä. "Valkoista peuraa" pidettiin heti tuoreeltaan poikkeuksellisena suomalaisena elokuvana. Se on nimenomaisesti Kuosmasen ja Blombergin luomus. Pariskunta kehitti käsikirjoituksen Kuosmasen aiheen pohjalta. He paneutuivat aiheeseen ja hakivat kuvauspaikat Lapissa retkeillen. Elokuva sai ensi-iltansa kesäolympialaisten aikaan heinäkuussa 1952. Esityskierros hukkui kisahumuun, mutta kriitikot olivat myytyjä ja teokselle povattiin tuoreeltaan myös kansainvälistä menestystä. Kuosmanen palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Jussi-patsaalla. Keväällä 1953 "Valkoinen peura" sai Cannesissa erikoispalkinnon. Kuosmanen joutui puolisonsa kanssa kustantamaan elokuvan festivaalikulut itse. Siiri Angerkoski
Siiri Angerkoski oli mukana viidessä näytelmässä Tampereen Teatterissa syksyllä 1933. Hän synnytti ainoan lapsensa 6. maaliskuuta 1934. Tytön nimeksi tuli Sirkka-Liisa. Angerkosket siirtyivät seuraavana kesänä Helsinkiin, missä molemmat olivat kiinnitettyinä Helsingin Kansanteatteriin vuodesta 1934 vuoteen 1938. Siiri ja Kaarlo Angerkoskesta kehittyi suosittu komediapari. Kaksikko kasvoi lopulta trioksi, kun joukkoon liittyi Angerkoskien tyttären kummi Leo Lähteenmäki. Ensimmäinen Siiri Angerkosken näytelmä Helsingissä oli "Tukkipojan morsian" elokuussa 1934, jossa hän näytteli piikaa. Näytelmähupailussa "Olenko minä tullut haaremiin?" hänellä oli Manta Mäkisen osa. Mantan rooli oli tuttu jo Jyväskylän ajalta ja sen Angerkoski sai myös näytelmän elokuvaversiossa vuonna 1938. Inkeri Marjanen
Marjanen tarjosi 1940-luvun jälkipuoliskolla Suomen Filmiteollisuudelle useita elokuvakäsikirjoituksia. Toivo Särkkä ohjasi vuonna 1957 valmistuneen Jarl Hemmerin romaaniin "Mies ja hänen omatuntonsa" pohjautuvan elokuvan "1918". Marjanen oli jo vuonna 1945 laatinut siitä käsikirjoituksen suoraan kuvauskäsikirjoitusmuotoon ja toimittanut sen Suomen Filmiteollisuudelle. Marjasen version sisältö poikkeaa kuitenkin säilyneestä elokuvan 69-sivuisesta luonnoksesta ja itse elokuvasta. Muista Marjasen käsikirjoituksista SF on toteuttanut musiikkielokuvat "Orpopojan valssi" (1950) ja "Rion yö" (1951). Myös Ville Salmisen ohjaus "Tytön huivi" on hänen käsikirjoittamansa, mutta häntä ei mainita alkuteksteissä. Salmisen muokkasi hänen käsikirjoitustaan varsin perusteellisesti, kuten myös "Orpopojan valssissa", jonka lauluille pohjautuvaa Marjasen ideaa hän täydensi.. Kirsti Hurme
Kirsti Kaarina Hurme (myöh. Kirsti Martin; 22. heinäkuuta 1916 Turku – 3. elokuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Turun Työväen Teatterista uransa aloittanut Hurme tuli tunnetuksi eritoten 1940-luvun suomalaisten elokuvien tummanuhkeana femme fatalena. Hänen vahvoihin roolisuorituksiinsa kuuluu muun muassa Malviinan osa elokuvassa "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä". Hurme oli naimisissa kaksi kertaa, ja hänellä oli kaksi lasta. Milla Clemensdotter
Milla Clemensdotter (1. marraskuuta 1813 Ruotsi – ?) oli lestadiolaisuuden syntyyn vaikuttanut henkilö. Hänellä oli merkittävä vaikutus Lars Levi Laestadiuksen hengellisessä elämässä. Laestadius kutsui häntä Lapin Mariaksi. Laestadiuksen uskotaan yleisesti saaneen synninpäästön Lapin Marialta, mutta varmuutta tästä ei ole. Lapin Marian henkilöllisyydestä ei ole varmaa tietoa, mutta neljän tutkijan mukaan hän on Milla Clemensdotter. Sirkka-Liisa Lähteenoja
Sirkka-Liisa Lähteenoja (s. 27. maaliskuuta 1921 Hämeenlinna) on suomalainen toimittaja, lehdenkustantaja ja kirjailija. Hän toimi 1940–50-luvuilla kommunistisen "Uusi Nainen" -lehden toimittajana, sitten 1957–1974 "Monalisa"-naistenlehden perustajana, päätoimittajana ja kustantajana ja viimeiseksi "P.S."-lehden päätoimittajana 1970-luvun lopulla. Merja Varvikko
Merja Varvikko on vuoden 1981 Miss Suomi. Miss Skandinavia -kilpailussa hän oli 2. perintöprinsessa. Missivelvollisuuksiensa jälkeen hän toimi toistakymmentä vuotta mallina ja juontajana sekä veti televisiossa omaa talk-showtakin. Nykyiseltä ammatiltaan hän on sisustussuunnittelija. Hänen puolisonsa vuosina 1986–2005 oli Pasi Hailio (laulaja Tony Montana) ja heillä on neljä lasta. Pikku-Marjan eläinkirja
Aapiskirjaa muistuttava teos koostuu aakkosittain etenevistä riimitellyistä loruista, jotka Latvala kirjoitti kotipaikassaan Lapualla keväällä 1946. Se on omistettu hänen tyttärelleen Marjalle, jolle osoitettu runo myös avaa kirjan. Teoksen suosio lähti parin vuosikymmenen jälkeen uudelleen nousuun vuonna 1980, kun Marjatta Meritähti sävelsi kirjan runoja ja julkaisi niitä "Pikku-Marjan eläinlauluja" -nimisellä albumilla. Tunnetuimpia loruista ovat muun muassa "Aa aa ankka" sekä laulunakin tunnettu "Ihahaa, ihahaa, hepo hirnahtaa". Marja Pärssinen
Marja Kristiina Pärssinen-Päivinen (o.s. Pärssinen, s. 13. maaliskuuta 1971 Jyväskylä) on kilpauransa lopettanut suomalainen uimari. Seuratasolla hän edusti Simmistä. Suomi-neito
Suomi-neito voi myös tarkoittaa Suomen valtion rajoja, jotka kartalla muistuttavat naista käsivarsineen, päineen ja mekkoineen. ”Käsivarsia” oli kaksi vuosina 1921–1944, jolloin Petsamo kuului Suomeen. Nykyään on jäljellä vain läntinen käsivarsi, joka tunnetaan Käsivarren Lappina. Kirsi Ranto
Ranto aloitti yksityiset pianotunnit 8-vuotiaana, ja viulutunnit 10-vuotiaana. Hän soitti viulua Jalasjärven sinfoniaorkesterissa ja lauloi Jalasjärven Nuorisokuorossa. Ranto luotsasi 15-vuotiaana myös 10 hengen tyttöyhtyettä soittaen itse harmoonia. Ryhmä esitti eteläpohjalaisia kansanlauluja, ja kävi esiintymässä mm. Italiassa. Samaan aikaan Ranto toimi kosketinsoittajana paikallisessa rockbändissä. Vuonna 1994 hän pääsi opiskelemaan Kaustisen musiikkilukioon, jossa pääaineeksi vaihtui laulu. Hän opiskeli kevyttä ja klassista laulua sekä Kaustisella että Keski-Pohjanmaan konservatioriossa Kokkolassa, ja myöhemmin Helsingissä Sibelius-Akatemian laulupedagogi Ritva Eerolan johdolla. Kaustisella Ranto lauloi myös Jarmo Kotajan johtamassa Kaustisen Viihdeorkesterissa, joka vieraili esiintymismatkalla mm. Saksassa. Luettelo Niskavuori-näytelmien henkilöistä
Loviisan ja Juhanin tytär, sisarussarjan nuorin, Ilona Ahlgrenin ystävä. Verraten vapaamielinen. Mukana näytelmissä "Niskavuoren naiset" ja "Entäs nyt, Niskavuori". "Niskavuoren naisten" prologissa Anna-Liisa esittelee Ilonan Niskavuoren väelle ja muille kyläläisille. Vaalan mustavalkoelokuvassa "Niskavuoren naiset" Anna-Liisaa näyttelee Lea Joutseno, värielokuvassa puolestaan Leni Katajakoski. Vuoden 1984 "Niskavuori"-elokuvassa Anna-Liisana on Paula Siimes. Anna-Liisa kuvataan iloluontoisena, samantyyppisenä kuin tätinsä Kustaava, joka niin ikään oli sisarussarjansa pahnanpohjimmainen. Riitta-Liisa Haavisto
Opettajauransa Riitta-Liisa Haavisto aloitti 1950-luvun lopulla, ja hän opetti muun muassa Ammattienedistämislaitoksella, Ammattikoulujen opettajaopistossa, Helsingin Leikkuuopistossa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Wetterhoffissa hän työskenteli tuotesuunnittelun lehtorina. Opettajanuransa jälkeen hän työskenteli aktiivisesti tekstiilitaiteilijana ja kehitti muun muassa uuden kirjontatavan. 2000-luvulla hänellä oli 17 yksityisnäyttelyä Suomessa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hänen töitään on yksityisissä ja julkisissa kokoelmissa myös ulkomailla, ja hän sai niistä monia alan palkintoja. Luettelo jääkäreistä K
(17. tammikuuta 1892 Kirvu – 20. huhtikuuta 1963) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Lauri Kaija ja Maria Virolainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1934 Aurelia Mankkin kanssa. Kaija kävi kansakoulun ja Uudenkirkon 1-vuotisen maamieskoulun vuosina 1914–1915 ja toimi maanviljelijänä ennen kuin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, mistä hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 9. heinäkuuta 1917 ja edelleen 2. konekiväärikomppaniaan 30. marraskuuta 1917. Marja-Liisa Kuosmanen
Kuosmanen syntyi Nilsiän Lehtomäen kylässä kahdeksanlapsiseen pienviljelijäperheeseen. Laulaneensa hän sanoo aina ja lämmöllä muistelee kotitilan navetan ylisillä pienenä tyttönä laulettuja iskelmiä. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Nilsiän lukiosta vuonna 1983 hän opiskeli luokanopettajaksi Joensuussa, jossa Joensuun musiikkiopistossa myös kokeili vuoden ajan klassista laulua. Se ei kuitenkaan tuntunut hänestä omalta alalta, vaikka ääniala antoi viitteitä korkeasta sopraanosta. Elisa Kirvesniemi
Elisa Kirvesniemen vanhemmat ovat entiset huippuhiihtäjät Harri ja Marja-Liisa Kirvesniemi. Hänen sisarensa on hiihtäjä Anita Kirvesniemi. Marja-Liisa Kuosmanen
Kuosmasen opettajina ovat monena vuonna Nilsiän valtakunnallisella musiikkileirillä olleet Maija Hapuoja, Eija Ahvo ja Susanna Haavisto. Hän opiskeli myös Kuopion konservatoriossa pop-jazz-laulua vuosina 1996–1997. Kuosmanen voitti kesällä 2003 Kiuruvedellä järjestetyn Vihreät Niityt -iskelmätapahtuman Toivo Kärki -laulukilpailun. Seuraavana vuonna hän julkaisi pitkäsoittoalbumin "Kaikille rakkailleni", joka sisältää 11 Toivo Kärjen ennen julkaisematonta sävellystä. Marja Wuorenheimo
Kirstein kävi koulunsa Lappeenrannassa ja ylioppilaaksi päästyään valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän toimi englannin ja saksan kielen opettajana muun muassa Töölön yhteiskoulussa 1954–1966 ja Sotakorkeakoulussa 1962–1977. Hän opetti käytännön englantia myös radiossa, oli opetusharjoittelun ohjaajana Helsingin va. opettajakorkeakoulussa ja kuului jäsenenä ylioppilastutkintolautakuntaan. Vuodesta 1966 alkaen Kirstein alkoi organisoida Helsingin kaupungin suomenkielisissä kansakouluissa aloitettua englannin kielen opetusta. Kirstein toimi viimeksi Helsingin kouluviraston ohjantajaoksen päällikkönä jääden eläkkeelle 1989. Marja Wuorenheimo
Kirstein oli Suomen englannin kielen opettajien yhdistyksen puheenjohtaja 1969–1971, Suomen kieltenopettajien liitto Sukolin puheenjohtaja 1974–1980, Suomen akateemisten naisten liiton varapuheenjohtaja 1984–1986 ja Euroopan akateemisten naisten (UWE) varapuheenjohtaja 1986–1989. Mauri Karvetti
Mauri Karvetin puoliso vuodesta 1953 oli maatalous- ja metsätieteiden tohtori Ritva-Liisa Karvetti (o.s. Aro, 1929–2016), joka toimi kliinisen ravitsemuksen dosenttina Turun yliopistossa vuosina 1985–1996. Marjatta Kallio
Marjatta Kallio esiintyi myös radiokuunnelmissa. Hänellä oli muun muassa Orava Nappisilmän rooli Yleisradion Radioteatterin kuunnelmassa "Noita Nokinenä". Itse noitaa esitti Marja Korhonen. Kallion laulajanuralta on tallennettu kappaleet ”Blues sateessa”, ”Liisankatu”, ”Olenko minä minä”, ”Puhallinsekstetti”, ”Ruma Elsa” ja ”Ruusukvartetti”. Laulut äänitettiin 1960, ne sävelsi Jorma Panula ja sanoittivat Saulo Haarla sekä Ensio Rislakki. Kirsti Hurme
Käsikirjoittaja Turo Kartto kiinnitti huomiota Hurmeeseen nähtyään hänet Turun Työväen Teatterin lavalla. Kartto kertoi Hurmeesta Valentin Vaalalle, joka ei kuitenkaan innostunut. Sittemmin Vaala muutti mielensä, sillä Hurme näytteli kaikkiaan kuudesti hänen ohjauksessaan. Hurmeen valkokangasura alkoi vuonna 1937 Katrin roolilla Kalle Kaarnan elokuvassa "Tukkijoella". Kriitikot näkivät hänen suorituksessaan aloittelijan epävarmuutta. Teuvo Tulion ainoassa komediassa "Vihtori ja Klaara" Hurme näytteli sivuosan Ritvana. Vuonna 1940 Hurmeella oli sivurooli Tulion maalaisdraamassa "Unelma karjamajalla". Kriitikoiden mielestä hän varasti show’n pääosien näyttelijöiltä. Samoihin aikoihin Hurme luopui teatterityöstä ja siirtyi Suomi-Filmin palkkalistoille. Parin sivuroolin jälkeen hänellä oli pääosa Jolandana Vaalan elokuvassa "Antreas ja syntinen Jolanda", joka tuli valkokankaille helmikuussa 1941. Hän sai kiitosta suorituksestaan ja sen eroottisesta latauksesta. Those Lovely Hula Hands
Those Lovely Hula Hands oli 1960-luvun lopun ja 1970-luvun alun suomalainen hippihenkinen nokkahuilu- ja kielisoitinyhtye. Yhtyeessä soittivat Timo Aarniala, Meri Vennamo ja varhaisteinit Anne-Maj Aarniala, Raisa Vennamo ja Tuomas Korvenoja. Raisa ja Meri Vennamon isä oli poliitikko Veikko Vennamo. Eteenpäin!-levymerkki julkaisi yhtyeen EP:n vuonna 1968. Seuraavana vuonna Those Lovely Hula Hands oli mukana kahdella kappaleella Nuoren Voiman Liiton julkaisemalla undergroundmusiikin kokoelmalevyllä. Yhtye teki myös musiikin Sakari Rimmisen ohjaamaan elokuvaan "Pilvilinna" (1970). Vuonna 1971 Those Lovely Hula Hands koottiin uudelleen. Kokoonpano oli muuttunut lähes kokonaan. Yhtyettä johti pianisti Appe Vanajas, joka toimi Inna Aarnialan kanssa myös Those Lovely Hula Handsin laulajana. Muut jäsenet olivat Timo Aarniala (kitara), Juha-Pekka Kalliokoski (kitara), Timo Valjakka (basso) ja Peter Widen (rummut). Kaksi Those Lovely Hula Handsin kappaletta julkaistiin vuoden 2006 Love Records -kokoelmalla "Psychedelic Phinland". Mitä kuuluu, Marja-Leena?
Juha Partasen "Cyrano ja hullu koira" -kirjassa kerrotaan, että kappaleen muusana olisi toiminut Gösta Sundqvistin rinnakkaisluokalla Etelä-Espoon yhteiskoulussa ollut Marja-Leena-niminen tyttö, johon Sundqvist oli ihastunut. Hän ei kuitenkaan saanut tunteilleen vastakaikua. Marja-Leena Kirjonen
Marja-Leena Hellevi Kirjonen (s. 21. marraskuuta 1945 Salo) on helsinkiläinen kuvataideopettaja, graafinen suunnittelija, Art Director ja kuvittaja. Postikortteja hän on piirtänyt Paletille ja kuvittanut muun muassa Koululainen-lehteä. Hänen kirjoituksiaan on ollut Taide-lehdessä, Taito-lehdessä ja Styluksessa sekä eri paikallislehdissä. Mailis Vaaja
Mailis Vaaja, joka vielä uransa alussa käytti nimeä Mailis Marne, voitti Suomi-Filmin Uutisaitan järjestämän Filmikasvot-kilpailun vuonna 1942. Hän sai pääosan turkulaisen Valo-Filmi-yhtiön pioneerielokuvasta "Miehen vankina". Elokuvan tekijöinä toimivat yhtiön perustajat Eino ja Aarne Kivimäki, jotka tekivät pari lyhytelokuvaa ennen ensimmäistä pitkää näytelmäelokuvaansa. "Miehen vankina" -elokuvan ohjasi Aarne Kivimäki taiteilijanimellä Olavi Kallas. Elokuvaa pidettiin täydellisenä epäonnistumisena. Se sai tyrmäävät arviot, eikä siitä tullut varsinaista ensi-iltaelokuvaa. Kantaesitys pidettiin Viipurissa. Tappiollisen teoksen jälkeen Valo-filmi teki kuitenkin vielä myöhemmin pari pitkää elokuvaa. Marita Lindahl
Samana vuonna Baden-Badenissa pidetyssä Miss Eurooppa -kilpailussa hänet valittiin ensimmäiseksi perintöprinsessaksi ja palkittiin Miss Valokuvauksellisin -palkinnolla. Asiantuntijat sanoivat, että kun vakavan Lindahlin huulilla olisi nähty hymyä, niin voitto olisi ollut hänen. Sen jälkeen hän vapautuikin ja voitti Miss Maailma -kilpailun. Lindahlia verrattiin Monacon ruhtinatar Grace Kellyyn ja heissä olikin paljon samaa. Miss Maailma -kilpailun jälkeen Lindahl matkusti ympäri maailmaa ja teki töitä mm. muotilehti Voguelle. Elokuvarooleja hänelle tarjosivat mm. italialaisohjaajat Federico Fellini ja Luchino Visconti. Lindahlin mielestä hänestä ei kuitenkaan ollut näyttelijäksi ja se olisi ollut hukkaan heitettyä aikaa. Vuonna 1970 Lindahl rakastui silloiseen Yleisradion juontajaan Martti Kirsitiehen ja heidät vihittiin samana vuonna. Seuraavana vuonna heille syntyi poika, ja Martti Kirsitien myöhempi kansainvälinen ura mainonnan parissa vei perheen Englantiin. Sittemmin he olivat asettuneet Oxfordiin. Helga Sjöstedt
Sjöstedtin vanhemmat olivat maanmittausinsinööri Oskar Edvin Sjöstedt ja Hulda Sofia Thurén. Helsingissä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa opiskellut Sjöstedt tunnetaan kymmenistä kuvittamistaan satu- ja lastenkirjoista sekä 1930–1970-luvuilla piirtämistään postikorteista. Sjöstedtin kuvittamista teoksista tunnetuin on vuonna 1947 ilmestynyt Laura Latvalan "Pikku-Marjan eläinkirja". Se on Suomen kaikkien aikojen myydyin lastenkirja, jota on painettu yli 300 000 kappaletta. Hän julkaisi myös itse neljä lasten kuvakirjaa vuosina 1948–1959. Maija-Liisa Márton
Maija-Liisa Márton (o.s. Poutiainen; 14. joulukuuta 1944 Oulu) on suomalainen näyttelijä ja teatterivaikuttaja. Hänellä on ollut uransa varrella useita kiinnityksiä Etelä- ja Itä-Suomen teattereissa. Lisäksi hän on toiminut Teatterikorkeakoulun johtajana ja teatterinjohtajana. Valkokankaalla Márton on näytellyt muun muassa Martta Niskavuoren roolin elokuvassa "Niskavuori". Marjo-Riitta Kervinen
Marjo-Riitta Kervinen (s. 13. tammikuuta 1950) on suomalainen laulaja, joka on vaikuttanut seuraavissa kokoonpanoissa: Marja-Liisa Kirvesniemi
Hiihtouransa jälkeen Kirvesniemi on kertonut kärsineensä masennuksesta. Lisäksi hänellä oli ongelmia avioliitossaan useiden vuosien ajan, erityisesti Lahden MM-hiihtojen dopingskandaalin jälkeen. Kirvesniemellä on kuntohoitajan koulutus, ja hän toimi yrittäjänä omassa fysikaalisessa hoitolassaan Simpeleen Hoitola Oy:ssä, jonka toiminta kuitenkin päättyi vuoden 2015 lopussa Kirvesniemen terveyssyistä. Kirvesniemi aloittaa elokuussa 2016 kuntosaliyrittäjänä Simpeleellä. Marjatta Kurenniemi
Kurenniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1938 ja opiskeli suomen kieltä Helsingin yliopistossa. Sodan aikana hän toimi lottana. Kurenniemen esikoisteos oli vuonna 1946 ilmestynyt saturomaani "Pukke Punamuurahaisen seikkailut". Hänet tunnetaan etenkin "Onneli ja Anneli" -kirjoistaan. Niiden taustalla on Topeliuksen kahdesta pikkutytöstä kertova satu "Punainen tupa", jolle Kurenniemi halusi kirjoittaa erilaisen lopun. Saara Cantell on ohjannut kirjojen pohjalta elokuvat "Onneli ja Anneli" (2014) ja "Onnelin ja Annelin talvi" (2015) sekä Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen (2016). Laina Laine
Laine näytteli useissa suomalaisissa elokuvissa 1940- ja 1950-luvulla. Hänen roolinsa olivat pieniä, usein yhden kohtauksen sivuosia. Satuelokuvassa "Prinsessa Ruusunen" hän näytteli Sannaa 105-vuotiaana. Edvin Laineen palkitussa Hella Wuolijoki -filmatisoinnissa "Niskavuoren Heta" Laineella oli Akustin äidin Marin osa. Elokuvassa "Hilja – maitotyttö" hän näytteli Hiljan äitiä. Laine oli mukana myös muun muassa elokuvissa "Radio tekee murron", "Opri" ja "Ryysyrannan Jooseppi" sekä värielokuvassa "Nummisuutarit". Elokuvassa "Pikku-Matti maailmalla" hän käytti nimeä Laina Hirvipohja. Teatteri- ja elokuvatehtävien lisäksi Laina Laine esiintyi radiossa. Marja (nimi)
Marja on suomenkielinen naisen etunimi. Nimi voi johtua pienikokoista hedelmää tarkoittavasta sanasta marja, mutta on käsitetty myös Maria-nimen muunnelmaksi. Marja on yleinen myös yhdysnimen alkuosana, esim. Marja-Leena, Marja-Liisa, Marja-Sisko, Marja-Terttu. Luettelo Tenavien hahmoista
Liisa, Leila ja Tuula ("Sophie", "Shirley" ja "Clara", toisessa suomennoksessa Sonja, Stina ja Henni) ovat kolme pikkutyttöä, joiden kesäleiriohjaajana Piparminttu-Pipsa toimii yhdessä kesällä 1968 ilmestyneessä tarinassa. Tuula ("Clara") muistuttaa ulkonäöltään myöhempää Maisan hahmoa, ja jotkut ovat tulkinneet hahmon jonkinlaiseksi Maisan esimuodoksi. Maisa esiteltiin kolme vuotta myöhemmin samankaltaisessa kesäleiritarinassa. Liisa ja Tuula esiintyvät uudelleen hieman erinäköisinä vuonna 1987 tarinassa, jossa Piparminttu-Pipsa ja Maisa toimivat kesäleirin uimaopettajina (tämän tarinan suomennoksessa heidän nimensä ovat Sonja/Sofia ja Klaara). Aino-Marja Räsänen
Sotien jälkeen Räsäsen tie vei maailmalle: hän lähti au pairiksi Englantiin. Siellä hän joutui aluksi kahden erikoisen, jopa hieman ilkeän, neiti-ihmisen luo. Sieltä hänen matkansa jatkui erään aatelisperheen lastenhoitajaksi. Aatelisperheen perheystäviin kuuluivat 11- ja 8-vuotiaat Elisabet ja Margaret, Englannin tuleva kuningatar ja hänen sisarensa. Kirjassa "Harppulaulun salaisuus" (1956) Räsänen kuvaa Englannin-aikaansa kirjoittamalla Heljän vuodesta Englannissa. Myös Heljä joutuu vaihtamaan perhettä ja lopulta päätyy Skotlantiin aatelisperheen lastenhoitajaksi. Vilho Kirveskoski
Vilho Kirveskoski (18. lokakuuta 1890 Sysmä – 25. huhtikuuta 1949 Sysmä) oli suomalainen poliitikko. Kirveskoski toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1930–1933 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Kirveskoski toimi myös Sysmän kunnanvaltuuston jäsenenä. Politiikan ulkopuolella Kirveskoski toimi Sysmän Joutsjärven osuusmeijerin isännöitsijänä, Valittulan osuuskassan hoitajana, Sysmän sahaosuuskunnan isännöitsijänä, Itä-Hämeen Sähkö Oy:n toimitusjohtajana, Sysmän säästöpankin johtajana sekä Sysmän osuusmeijerin isännöitsijänä. Kirveskosken vanhemmat olivat maanviljelijä Topias Kirveskoski ja Amanda Katariina Topiaantytär. Marja-Leena Kirjonen
Kirjonen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1967–1970, Taideteollisessa Oppilaitoksessa Helsingissä 1970-72 ja Taideteollisessa Korkeakoulussa 1973–74. Lisäksi hän on opiskellut suomen kieltä, yleistä kirjallisuustiedettä, kasvatustiedettä ja psykologiaa Turun yliopistossa. Ritva-Liisa Karvetti
Ritva-Liisa Karvetti (o.s. Aro, 7. huhtikuuta 1929 Helsinki – 2. elokuuta 2016 Naantali) oli ravitsemustutkimuksen ja -terapian pioneereihin Suomessa kuulunut maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hän toimi myös 1980-luvulla Akateemisten Naisten maailmanjärjestön johdossa. Eeva-Kaarina Volanen
Keväällä 1963 Volanen näytteli "Kirsikkapuistossa" menestyksellisesti Anjan äitiä Andrejevna Ranjevskajaa. Reetta Nieminen kirjoitti roolisuorituksesta: ”Eeva-Kaarinan Ranjevskajassa oli aristokraattisuutta, vuosisadan loppua – ei vain ulkonaisessa olemuksessa, vaan sielussa.” Katriina Järvinen
Katriina Järvinen sai kirjallisesta työstään vuonna 2008 "Marja-Liisa Vartio -palkinnon". Naisten ja perheiden elämää koskevasta näkemyksellisyydestään hänet palkittiin v. 2012 "Elsa Enäjärvi-Haavio -palkinnolla". 
"Luento:" 
Tieteenpäivät 2015: https://www.youtube.com/watch?v=oIG3UpkPi60, alkaa 35 min. kohdalla Anna-Liisa Hyvönen
Hyvösen isä kärsi vuoden rangaistuksen Tammisaaren pakkotyölaitoksessa, ja jatkosodan aikana molemmat vanhemmat olivat turvasäilössä kuuluttuaan talvisodan päätyttyä Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuraan. Hyvönen kantoi tuolloin vastuun pikkuveljistään. Hän kirjoitti perheen elämästä äidilleen turvasäilöön kirjeitä, joiden myötä hänet tunnettiin poliittisten vankien keskuudessa ”Mäntykosken Lilinä”. Marjut Rolig
Falunin MM-kilpailuissa 1993 ensimmäisenä lajina oli naisten 15 kilometrin hiihto perinteisellä hiihtotavalla. Ensimmäisellä väliaikapisteellä kahden kilometrin kohdalla Marjut Rolig oli viidentenä. Seuraavien kilometrien raskailla nousuosuuksilla Rolig nousi toiseksi mutta Venäjän Jelena Välbe karkasi yli puolen minuutin päähän. Välbe oli loppuun saakka ylivoimainen mutta Suomi sai kaksi mitalia, kun Marja-Liisa Kirvesniemi nousi 2,9 sekunnilla Roligin ohi ja jätti tämän pronssille. Nämä kaksi mitalia jäivätkin lopulta näissä kisoissa Suomen koko joukkueen ainoiksi. Rolig sijoittui perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä seitsemänneksi ja takaa-ajossa parhaana suomalaisena yhdeksänneksi. Viestissä Suomi sijoittui neljänneksi, millä sijalla joukkue oli jo Roligin lähtiessä ankkuriosuudelle. Anna-Liisa
Anna-Liisa on suomalainen naisen yhdysnimi. Se on kahden nimen, Annan ja Liisan, yhdistelmä. Tammikuuhun 2018 mennessä nimi on annettu 18 864 henkilölle. Nimi on ollut erityisen suosittu 1920-luvulta aina 1950-luvun loppuun saakka, jolloin noin 15 000 lasta sai nimekseen Anna-Liisan. Noin 80 % suomalaisista Anna-Liisoista on syntynyt juuri tuona aikana. Anna-Liisa on Suomen yleisin yhdysnimi. Eduskuntavaalit 2003
Vaalien äänikuningattareksi nousi entinen Miss Suomi, Keskustan Tanja Karpela, ja hyvä äänisaalis pohjusti hänen nousuaan Jäätteenmäen hallituksen kulttuuriministeriksi. Kokoomus sai vaalien alla negatiivista julkisuutta. Entinen ministeri ja pitkäaikainen kansanedustaja Sirpa Pietikäinen jäi pari kuukautta ennen vaaleja kiinni rattijuopumuksesta ja luopui ehdokkuudestaan. Kansanedustaja Leena Harkimon puoliso, liikemies Hjallis Harkimo erosi vaimostaan juuri ennen vaalipäivää ja muutti asumaan Vihreiden kansanedustajan Merikukka Forsiuksen luokse. Lehtiotsikoihin nousseesta kolmiodraamasta huolimatta sekä Leena Harkimo että Merikukka Forsius uusivat eduskuntapaikkansa. Vaikka Kokoomus kärsi vaalitappion, puolueen puheenjohtaja Ville Itälä kokosi oman vaalipiirinsä Varsinais-Suomen suurimman ja koko maan toiseksi suurimman henkilökohtaisen äänimäärän. Kirsti Kasnio
2000-luvun vaihteessa Kasnio palasi jälleen Taideteolliseen korkeakouluun ja valmistui vaatetussuunnittelijaksi Muoti- ja tekstiilitaiteen osastolta vuonna 2002. Jo opiskeluaikana hän voitti Harakka-puvullaan Stockmannin järjestämän Millenium-iltapukukilpailun. Tyypillistä hänen suunnittelulleen olivat kantajansa kauneutta korostavat ilta- ja juhlapuvut, joiden tunnusomaisena valmistustekniikkana oli yleensä pliseeraus, sekä ylelliset turkisasusteet. Kasnio tuli tunnetuksi erityisesti itsenäisyyspäivän vastaanotoille suunnittelemistaan iltapuvuista, joita oli muun muassa Tarja Halosen, Marja Tiuran, Mari Kiviniemen ja Sari Sarkomaan yllä. Ritva-Liisa Karvetti
Yhteiskunnallisesti aktiivinen Karvetti oli mukana Suomen Akateemisten Naisten Liiton toiminnassa 1960-luvulta lähtien, puheenjohtajana vuosina 1974–1977 ja kunniapuheenjohtajana vuodesta 1997. Karvetti eteni kansainvälisiin tehtäviin Akateemisten Naisten maailmanjärjestön varapresidentiksi (IFUW) 1980–1986 ja presidentiksi 1986–1989. Kaikkiaan hän oli IFUW:n tehtävissä 16 vuotta.
Ritva-Liisa Karvetin puoliso vuodesta 1953 oli elinkeinovaikuttaja ja vuorineuvos Mauri Karvetti (1927–2013), jonka kanssa hän asui Naantalissa. Heillä oli kolme lasta. Henni-Liisa Stam
Henni-Liisa Stam (s. 1988) on suomalainen ääninäyttelijä ja näyttelijä. Hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1997 lasten laulukilpailu Karusellissa. Hän esitti Taiskan kappaleen "Moi moi vain". Tämän jälkeen ohjaaja-käsikirjoittaja Pekka Lehtosaari tarjosi hänelle Peppi Pitkätossun roolia samannimisessä elokuvassa. Sen jälkeen hän on dubannut muissakin animaatioelokuvissa sekä animaatiosarjoissa. Marjatta Stenius-Kaukonen
Marjatta Stenius, joka on koulutukseltaan tekstiiliteknologian diplomi-insinööri, valittiin SKDL:n kansanedustajaksi Hämeen pohjoisesta vaalipiiristä (nykyinen Pirkanmaan vaalipiiri) vuoden 1975 vaaleissa. Hän sai tuolloin 13 757 ääntä, neljänneksi eniten koko Suomessa. Stenius kuului myös Suomen kommunistiseen puolueeseen, jonka taistolaissiipeen hän lukeutui koko SKDL-eduskuntauransa ajan. Vuoden 1979 vaaleissa Mattsson sai 11 082 ääntä. Nykyisen nimensä hän otti mennessään naimisiin 1981. Mirja Mane
Mirja Manen rooli elokuvassa "Noita palaa elämään" oli aikanaan kuohuttava, sillä se sisälsi runsaasti alastonkohtauksia ja kuvausaikanaan suomalaisessa elokuvassa harvinaista alleviivaavaa erotiikkaa. Alkujaan turkulainen Mane löydettiin Kulosaaren Casinon rannasta; itse näytelmän kirjoittaja Mika Waltari kiinnitti huomiota nuoreen tyttöön, jolla oli pitkät tummat hiukset ja ilmeikkäät kasvot. Tilannetta todistamassa olivat myös ohjaaja Roland af Hällström sekä tuottaja Mauno Mäkelä. Arviossa kriitikot havaitsivat Manessa myös selvää näyttelijänlahjakkuutta. Mane oli aikaisemmin näytellyt pienen roolin tummanuhkeana Juliskana oikealla nimellään Mirjami Manelius elokuvassa "Kaunis Veera" vuonna 1950. Noitaosansa jälkeen Mane näytteli toisen pääroolinsa Liisana elokuvassa "Saariston tyttö". Roolia varten luonnostaan tumman Manen hiukset värjättiin vaaleiksi. Elokuvan jälkeen Mane näytteli vielä pari sivuosaa. Nuoren opettajattaren varaventtiili
Nuoren opettajattaren varaventtiili on Hilja Valtosen vuonna 1926 julkaistu viihderomaani, joka kertoo nuoren Liisa Harjun opettajauran alusta hänen kirjoittamansa päiväkirjan kautta. Liisa muuttaa työn perässä Pohjanmaalle ja herättää huomiota itsepäisyydellään ja rohkeilla asenteillaan, ja myös miehet alkavat kiinnittää huomiota Liisaan. Kirjan nimi viittaa Liisan päiväkirjaan, joka sai nimensä Jussi-serkun ehdotuksesta. Ritva-Liisa Karvetti
Karvetti kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1946 Arkadian yhteislyseosta. Hän opiskeli Yhdysvalloissa Bachelor-tutkinnon (BA) vuosina 1950–1951 ja vuonna 1952 hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi (MMK) pääaineenaan ravintokemia. Työuran alussa hän toimi tutkimus- ja opetustehtävissä, myöhemmin vakinainen työura alkoi Kelan kuntoutustutkimuskeskuksessa (KKT). Karvetti oli vastaperustetun ravitsemustutkimusyksikön johtaja koko sen 20-vuotisen toiminnan ajan. Yksikkö toimi aktiivisesti tutkimuksen ja neuvonnan saralla. Karvetin väitöskirja "Ravitsemusneuvonnan vaikutus sydäninfarktipotilaiden ruoankäyttöön ja ravinnonsaantiin", oli ensimmäinen väitöskirja, joka tehtiin WHO:n koordinoiman kansainvälisen sydäninfarktipotilaiden hoitoon ja kuntoutukseen liittyvän tutkimuksen (AMI-projekti) pohjalta. Osa tutkimuksesta toteutettiin KKT:ssa. Karvetti jatkoi tutkimustyötä muun muassa kehittämällä ravitsemustutkimusmenetelmiä. Turun yliopistossa Karvetti oli ravitsemustieteen dosentti vuosina 1985–1996. Maija Salo
Salo kuului yhtyeeseen Pirkan neidot (muut jäsenet Pirkko-Liisa Lampela [nyk. Tikka], Pirjo Nallikari [nyk. Latvala] ja Irma Niemi [nyk. Tapio]). Yhtye sai alkunsa noin vuonna 1965 Töölön Yhteislyseossa, jonka oppilaita he tuohon aikaan olivat. Lauluviihdettä hän oli tekemässä useissa TV2:n ohjelmissa lauluyhtyeessä "Hiltuset". Marjut Maristo
Marjut Emilia Maristo (s. 29. joulukuuta 1985) on suomalainen näyttelijä. Maristo on nähty kokopitkissä elokuvissa "Koti-ikävä" (2005), "Musta jää" (2007), "Tummien perhosten koti" (2007), "Kielletty hedelmä" (2009) ja "Pussikaljaelokuva" (2011). Hän näytteli myös lyhytelokuvassa "Lasileuka" (2004), joka palkittiin Tampereen kansainvälisillä lyhytelokuvajuhlilla. Marja-Liisa Olthuis
Marja-Liisa Olthuis (9. elokuuta 1967 Partakko, Inari) on suomensaamelainen kielitieteilijä. Olthuis on väitellyt tohtoriksi inarinsaamen lajinimistä ja kirjoittanut inarinsaamen kieliopin ja sanakirjan. Lisäksi hän on kirjoittanut lasten- ja nuortenkirjoja. Hänen lastenkirjansa Njobžâvääri pessijâšmarkkâneh sai syyskuussa 2008 IBBYn kunniamaininnan, joka myönnettiin IBBYn maailmankongressissa Kööpenhaminassa. Marja-Leena Sahlsten
Marja-Leena Sahlsten (o.s. Larpi, s. 28. huhtikuuta 1959 Forssa) on suomalainen kiekonheittäjä. Sahlsten voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden vuonna 1985 ja sijoittui Kalevan kisoissa yhteensä 12 kertaa kuuden parhaan joukkoon. Hän heitti ennätystuloksensa 62,00 m vuonna 1981. Tulos on myös 22-vuotiaiden Suomen ennätys. Seuratasolla hän edusti Forssan Salamaa ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Liisa Kukkanen
Nimellä Minna-Liisa Kukkanen hän osallistui vuonna 1970 "Sävelin ja Sanoin" -nimiseen koululaisten sävellyskilpailuun, jossa hänen säveltämänsä ja yhdessä äitinsä Ritva Kukkasen kanssa sanoittamansa kappale "Jouluna" palkittiin ja se on julkaistu mm. Kauneimmat Joululaulut -nuottikirjan kahdessa painoksessa sekä levytetty Tapiolan Yhteiskoulun kuoron toimesta vuonna 1972. Maija-Liisa Lahtinen
Kilpa-autoilija Tero Palmroth, joka oli tutustunut autourheilun merkeissä lehtikustantaja Urpo Lahtiseen, esitteli Lahtisen ja Maija-Liisa Tynellin toisilleen. Tynell työskenteli tuolloin Kauppalehden markkinointipäällikkönä ja oli 12-vuotiaan tyttären yksinhuoltaja. Urpo Lahtinen ja hänen ensimmäinen vaimonsa Hymy Lahtinen olivat asuneet eri osoitteissa 1970-luvun alkupuolelta lähtien, ja heidän avioeronsa tuli voimaan vuonna 1991. Pari viikkoa tämän jälkeen Urpo Lahtinen ja Maija-Liisa Tynell avioituivat. Jo vaikeasti sairas Urpo Lahtinen oli pitkään taistellut alkoholia vastaan, ja Lahtisten yhteinen tuttava on kertonut Maija-Liisa Lahtisen saaneen autetuksi Urpon pysyvästi raittiiksi. Näihin aikoihin Urpo Lahtinen kuitenkin sai aivoinfarktiin lomamatkalla Espanjassa. Marjo T. Nurminen
Marjo T. Nurminen (s. 1967 Helsinki) on suomalainen vapaa toimittaja ja tietokirjailija. Hänen teoksensa "Tiedon tyttäret" sai vuoden 2008 Tieto-Finlandia-palkinnon. Kirja käsittelee usein unohduksiin jääneitä tieteen parissa toimineita naisia. Hänen toinen tietokirjansa, "Maailma piirtyy kartalle", on vuoden 2015 Tieto-Finlandia-ehdokas. Marja-Liisa Kirvesniemi
Kirvesniemi varttui maatalon tyttärenä Etelä-Karjalan Simpeleellä. Hiihdosta hän kiinnostui vuonna 1964 katsottuaan televisiosta Innsbruckin talviolympialaisia. Hän avioitui hiihtäjä Harri Kirvesniemen kanssa vuonna 1984. Avioliitto päättyi eroon vuonna 2011. Pariskunnalla on kaksi tytärtä, Elisa Kirvesniemi, joka on tunnettu yleisurheilijana, sekä hiihtäjä Anita Kirvesniemi. Entinen pikajuoksija Manuela Bosco on Marja-Liisa Kirvesniemen kummityttö ja Harri Kirvesniemen siskon tytär. Marja-Liisa Tykkyläinen
Marja-Liisa Tykkyläinen (s. 4. lokakuuta 1945 Kontiolahti) on kunnallisneuvos ja entinen SDP:n kansanedustaja. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan Kuopion läänin vaalipiiristä 1983. Hän oli presidentin valitsijamies 1982 ja 1988. Hän putosi eduskunnasta vuoden 2003 vaaleissa. Tykkyläisellä on kolme lasta. Marja-Leena Viljamaa
Marja-Leena Viljamaa (12. heinäkuuta 1945 Kihniö − 19. heinäkuuta 2003 Jyväskylä) oli psykologian tohtori ja psykologi. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1991–1999. Viljamaa edusti SDP:tä Keski-Suomen vaalipiiristä.