Kuka keksi auton?
Auto
Jo 1400-luvulla suunniteltiin itseliikkuvia ajoneuvoja, ja muun muassa Leonardo da Vinci pohti jousivoiman käyttöä kulkuneuvoissa. Myöhemmin Isaac Newton kehitti ajatuksen höyrypurkauksen voimalla liikkuvasta autosta. Ensimmäiset 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa syntyneet autot toimivatkin höyrykoneella, ja varhaisimmaksi autoksi sanotaan usein Nicolas Josef Cugnot’n kolmipyöräinen höyryauto vuodelta 1769. Se oli neljän kilometrin tuntinopeudella liikkuva armeijan käyttöön tarkoitettu kolmipyöräinen työkone, jonka tehtäviin kuului etenkin raskaiden tykkien vetäminen. Cugnot’n höyryautossa oli etupyörän edessä valtava boileri, jonka sisällä oleva vesi saatiin höyrystymään kuumentamalla. Höyry lisäsi painetta ja työnsi toisesta päästään eturenkaaseen kiinnitettyä mäntää ulospäin, jolloin auto nytkähti liikkeelle. Cugnot’n höyrykone oli yksitoiminen, eli höyrykone teki työtä vain yhteen suuntaan, mutta auton oma liike-energia työnsi männän takaisin. Ensimmäinen auto täytyi pysäyttää muutaman kerran tunnissa, jotta boileri saisi kerätyksi taas tarpeeksi höyrynpainetta. Seuraavana vuonna Cugnot teki toisen autonsa, joka pystyi kuljettamaan jo neljä matkustajaa. Valitettavasti hän sai kyseenalaisen kunnian kokea myös ensimmäisenä ihmisenä moottoriajoneuvo-onnettomuuden, minkä seurauksena Cugnot menetti rahoituksen keksintöihinsä.
Adam Opel
Adam Opel (9. toukokuuta 1837 Rüsselsheim, Saksa – 8. syyskuuta 1895) oli saksalaisen autonvalmistaja Opelin perustaja. Auto
Suomen kielen sana ”auto” on lyhennelmä sanasta ”automobiili”. Sana on lainattu kansainvälisestä käytöstä; esimerkiksi englannissa ja ranskassa auton varhainen nimitys on ”automobile”, ja ruotsissa ”automobil”. Sana on luotu ranskan kielessä, mutta perustuu antiikin kieliin. ”Auto” on vanhaa kreikkaa ja ”mobile” latinaa, ja nämä kääntäen sana tarkoittaa jotakuinkin ”itse liikkuvaa”. János Csonka
János Csonka () oli polttomoottori- ja autotekniikan kehittäjä sekä Unkarin autoteollisuuden perustaja. Konetekniikan alalla itseopiskellut Csonka toimi useita vuosikymmeniä Budapestin teknillisen korkeakoulun työpajan johtajana. Hänen merkittävin keksintönsä oli kaasutin, jonka hän kehitti yhdessä Donát Bánkin kanssa. Hinausauto
Hinausauto on muiden moottoriajoneuvojen siirtämiseen tarkoitettu kuorma-auto. Hinausautoa käytetään siirtämään onnettomuuden ja teknisen vian vuoksi hajonneita sekä väärin pysäköityjä autoja. Hinausauto on usein varustettu vinssillä, jolla siirrettävä ajoneuvo saadaan vedettyä hinausauton liukulavalle. Isot, hydraulisella puomilla varustetut hinausautot voivat kuljettaa useita ajoneuvoa kerrallaan. Hinausauton keksi vuonna 1916 yhdysvaltalainen Ernest Holmes Sr. Edmund Rumpler
Rumpler opiskeli vuosina 1890–1895 Wienin teknillisessä korkeakoulussa koneenrakennusta. Sen jälkeen hän työskenteli junanvaunuja, höyrykoneita ja autoja valmistavissa tehtaissa. Hän osallistui muun muassa Nesselsdorfer Wagenbaun ensimmäisen automallin, Präsidentin suunnitteluun. Samassa yhteydessä hän tutustui nuoreen Hans Ledwinkaan, josta tuli myöhemmin eräs merkittävimmistä eurooppalaisista autonsuunnittelijoista.
Vuonna 1898 Rumpler siirtyi Allgemeinen Motorwagen Gesellschaftin palvelukseen Berliiniin ja sieltä 1902 Adlerille Frankfurtiin. Vuotta myöhemmin hän patentoi keksimänsä heiluriakselin, joka mahdollisti ensimmäistä kertaa erillisjousituksen vetävällä akselilla. Rakenne oli erittäin suosittu 1920- ja 1930-luvun autoissa.
Rumpler palasi Berliiniin vuonna 1906 ja perusti ilmailu- ja autotekniikan suunnittelutoimiston. Hän päätti aloittaa lentokoneisen valmistuksen ja perusti vuonna 1908 yrityksen nimeltä Rumpler Luftfahrzeugbau. 1910 yritys hankki oikeudet itävaltalaisen Igo Etrichin suunnitteleman Taube-lentokoneen valmistukseen ja aloitti niiden sarjavalmistuksen nimellä Rumpler-Taube. Lentokoneita alettiin valmistaa suuria määriä, ja Berliinin Johannisthalissa sijainneet kaksi tehdasta työllistivät noin 3 000 henkilöä.
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Versailles’n rauhaan sodan hävinneessä Saksassa kiellettiin sotilaskäyttöön tarkoitettujen lentokoneiden valmistus. Rumpler päätti palata autonvalmistukseen, ja perusti sitä varten yrityksen nimeltä Rumpler Motoren Gesellschaft GmbH. Hyödyntäen lentokoneenvalmistuksessa opittua aerodynamiikan tuntemusta hän kehitti 1921 esitellyn, erittäin sulavalinjaisen Rumpler Tropfenwagenin. Autossa oli takana Rumplerin kehittämä heiluriakseli ja siihen oli kytketty Rumplerin toinen innovaatio, yhteen integroitu vetopyörästö ja vaihteisto (engl. "transaxle"), mikä on nykyään käytössä käytännössä kaikissa etuvetoisissa autoissa. Auto ei saavuttanut suurta suosiota epäluotettavuutensa, erikoisen ulkonäkönsä ja epäkäytännöllisyytensä tähden, ja suuri osa myytiin halvalla Berliiniin taksikäyttöön, jossa sen korkeasta sisätilasta oli hyötyä. Henry Ford
Henry Ford (30. heinäkuuta 1863 Greenfield, Waynen piirikunta, Michigan, Yhdysvallat – 7. huhtikuuta 1947 Dearborn, Michigan) oli yhdysvaltalainen yrittäjä ja suurliikemies, Ford Motor Companyn perustaja ja ensimmäisiä, joka otti käyttöön kokoonpanolinjat (”liukuhihnan”) autojen massatuotannossa. Kyse ei kuitenkaan ollut vain vallankumouksellisesta teollisuustuotannosta, vaan valtavasta vaikutuksesta moderniin kulttuuriin, jota ekonomistit ja sosiaalihistorioitsijat kutsuvat nimellä fordismi. Cunningham (loistoauto)
Jas. Cunningham & Son oli 1815 Pohjois-Irlannin Down-kreivikunnassa syntyneen James Austin Cunninghamin vuonna 1831 vanhemman veljensä perässä Yhdysvaltoihin muutettuaan vuonna 1838 yhdessä työkavereidensa James W. Kerrin ja Blanchard Deanin kanssa laadukkaiden vaunujen valmistamista varten perustamasta "Kerr, Cunningham & Company"-yhteisyrityksestä syntynyt perheyritys. Cunningham otti kantaakseen talouslaman vuoksi vararikkoon ajautuneen yhteisyrityksen velat, jatkoi toimintaa, ja pystyi 1840-luvun aikana sitkeällä työllään nostamaan sen taas tuottavaksi. Yrityksen nimi vaihtui 1868 "Jas. Cunningham & Son":iksi, kun James Cunninghamille oli vuonna 1842 syntynyt poika Joseph Thomas Cunningham. Käännerikkaiden tapahtumien kautta korkealaatuisia vaunuja, sitten myös korkealaatuisia automobiileja valmistaneesta perheyrityksestä syntyi monilla muillakin saroilla toiminut monialayritys. Suvun käsissä vuoteen 1968 asti säilynyt yhtiö jatkoi yrityskaupan jälkeen Rochesterissa myös toimineen "Gleason Works"-yrityksen Cunningham Corporation-nimisenä divisioonana mm. kytkentätaulujen valmistusta vuoden 1977 lakkauttamiseensa asti, jolloin tekninen edistys digitaalisiin laitteisiin syrjäytti sen sähkömekaaniset tuotteet. Jonathan Maxwell
Jonathan Dixon Maxwell (1864, Howard County, Indiana – 8. maaliskuuta 1928, Tarrytown, New York) oli amerikkalainen keksijä ja autoilun sekä ajoneuvojen valmistuksen pioneeri. Vuonna 1903 hän oli mukana perustamassa Maxwell-Briscoe -yhtiötä, josta myöhemmin muodostettiin Chrysler Corporation. Charles Trépardoux
Charles-Armand Trépardoux (26. helmikuuta 1853, Pariisi – 4. toukokuuta 1920, Arcueil, Val-de-Marne) oli ranskalainen insinööri, höyryautojen valmistaja ja ranskalaisen ajoneuvoteollisuuden pioneeri. Léon Bollée
Léon Bollée oli suunnitellut kolmipyöräisen ajoneuvon, jonka 1-sylinterinen moottori sijaitsi laitteen takaosassa, kolmeportainen vaihteisto keskiosassa ja sieltä voimansiirto vetävälle takapyörälle tapahtui hihnavälitteisesti. Bolléen ajoneuvo oli ensimmäinen ranskalainen polttomoottorilla varustettu ajolaite, ja erottaakseen sen höyrykonekäyttöisistä ajoneuvoista, hän antoi sille nimen "Voiturette" (pieni ajoneuvo). Erisnimi jäi sittemmin elämään pienikokoista autoa tarkoittavana yleisnimenä. Voiturettella Léon lyhensi isänsä tekemän, 18-tuntisen matka-aikaennätyksen Le Mansista Pariisin, seitsemään tuntiin. Kevyt laite oli varsin suorituskykyinen ja kykeni saavuttamaan 60 km/h huippunopeuden. Mallia valmistettiin ja myytiin useita satoja kappaleita. Culoz
Kaksi paikallista puuseppää, veljekset Henri ja Léon Serpollet, olivat autoalan edelläkävijöitä. He ryhtyivät rakentamaan ensimmäisiä höyrykäyttöisiä autoja Culoz'sa 1800-luvun lopulla. Veljeksien valmistama Serpolletin höyrykolmipyörä oli ensimmäisiä teollisesti valmistettuja autoja. Veljeksistä Léon tuli kuuluisammaksi, ja hän oli myös ensimmäinen ranskalainen joka sai ajokortin. Csonka
Vuonna 1909 János Csonka suunnitteli yksisylinterisellä neljän hevosvoiman moottorilla varustetun pikkuauton. Sylinterin halkaisija oli 90 mm ja iskun pituus 100 mm. Moottori ja vaihteisto oli integroitu yhtenäiseksi ja autossa oli akseliveto. Csonka vastasi itse sekä moottorin, voimansiirron että rungon suunnittelusta. Autoja valmistui ensimmäisenä vuonna kolme kappaletta, ja ne olivat liikenteessä 1930-luvulle asti. August Horch
Horch työskenteli Karl Benzille vuodesta 1896 vuoteen 1899, jolloin hän perusti "A. Horch & Cie" -yhtiön Kölnissä. Yhtiön ensimmäinen auto valmistui 1901. A. Horch & Cie muutti 1902 Reichenbachiin ja 1904 Zwickauhun. Horch jätti yhtiön vuonna 1909 erimielisyyksien takia ja perusti kilpailevan yhtiön Zwickauhun nimeltä "Horch Automobil-Werke GmbH". Lakikiistan takia Horch-nimen käytöstä hänen joutui vaihtamaan yhtiönsä nimen. Yhtiön uudeksi nimeksi tuli vuonna 1910 "Audi Automobilwerke GmbH". Horch on yläsaksan murretta, ja tarkoittaa kuulehan. Nimi vaihdettiin vain vastaavaan latinan sanaan. Egg
Rudolf Egg oli suunnitellut ensimmäisen autonsa vuonna 1893 omaan käyttöönsä ja tämä auto siirtyi sarjatuotantoon vuonna 1896. Autot olivat kolmipyöräisiä, takana oli vain yksi pyörä. Yksisylinterinen moottori tuotti 3 hv (2 kW). Kolmipyöräisen auton tuotanto päättyi 1899. Vuosina 1899-1904 tehdas valmisti nelipyöräisiä autoja, joiden moottori oli takana. Austin 7
Ennen ensimmäistä maailmansotaa Euroopassa henkilöauto oli pitkälti yhteiskunnan ylemmille luokille suunnattu tuote, ja näin ollen valmistetut mallit olivat melko isoja. Austin oli vuonna 1909 suunnitellut pienikokoisen auton, Austin 7 hp:n, jota oli valmistanut coventrylainen Swift Motor Company sekä omalla että Austinin nimellä. Tämä malli ei ollut kuitenkaan kaupallinen menestys. Sitä valmistettiin vain kahden vuoden ajan, minkä jälkeen Austin palasi valmistamaan isompia malleja. Siegfried Marcus
Marcusin nimissä oli 131 patenttia 15 eri maassa. Hän ei kuitenkaan koskaan hakenut patenttia ajoneuvolleen eikä väittänyt olevansa henkilö joka keksi auton. Marcusin muistokirjoituksessa hänen tärkeimmäksi keksinnökseen nimettiin hehkuva spriilamppu. Amédée Bollée fils
Autotehtaan perusti Amédée Bollée nuorempi, vuosina 1873–1881 höyryautoja valmistaneen Amédée Bollée vanhemman poika. Vuonna 1885 Ranskan Le Mansiin perustettu yritys valmisti autoja "Amédée Bollée" -nimellä. Yhtiön tuotanto lopetettiin vuonna 1922. Yhtiön toiminta oli ennen I maailmansotaa varsin menestyksekästä ja sen myöntämillä lisensseillä valmistivat ajoneuvoja ranskalainen De Dietrich (Lunéville), saksalainen De Dietrich (Niederbronn) ja itävaltalainen Leesdorfer Automobilwerke. Karl Benz
Motorwagenit varustettiin Benzin suunnittelemalla nelitahtimoottorilla ja rautaisilla renkailla aiemmin käytettyjen puisten renkaiden sijaan. Autoissa oli vetävät renkaat, sytytys ja Daimlerin ilmajäähdytys. Voima oli välitetty kahdella ketjulla vetoakselille. Ensimmäiset onnistuneet koeajot suoritettiin kesän 1886 alkupuolella yksityisillä teillä. Seuraavana vuonna Benz rakensi "Motorwagen Model 2", jossa oli lukuisia muutoksia. Hän paranteli Motorwagenia edelleen, ja vuonna 1887 Benz rakensi "Model 3" -mallin. Tässä mallissa oli lukuisia muutoksia, samalla kun palattiin käyttämään puurenkaita. Model 3 -malli esiteltiin Paris Expo -näyttelyssä samana vuonna. 1888 Benzin vaimo Bertha teki tällä mallilla maailman ensimmäisen automatkan Mannheimista Pforzheimiin ja takaisin (yhteensä 194 kilometriä). Auto Europe
Yhtiön perustamisidea syntyi vuonna 1954 Yhdysvalloissa. 1999 yrityksen perustaja Alex Cecil jäi eläkkeelle ja jätti yrityksen Imad Khalidille. Václav Klement
Václav Klement (16. lokakuuta 1868 Velvary – 10. elokuuta 1938 Mladá Boleslav) oli tšekkiläinen ajoneuvopioneeri ja toinen Laurin & Klementin perustajista, joka on nykyään Škoda Auto. Hän oli alun perin kirjojen myyjä. Cadillac
Cadillac Motor Car Division aloitti autojen valmistuksen vuonna 1902, jolloin yritys perustettiin Henry Fordin toisen epäonnistuneen yrityksen jäljiltä. (Ford onnistui vasta kolmannella kerralla, jolloin hän perusti Ford Motor Companyn). Cadillacin takana oli Henry Martyn Leland (1843–1932), jonka omistama moottori- ja vaihteistotehdas oli toimittanut tuotteitaan muun muassa Oldsmobilelle. Kun Oldsdmobile ei halunnut ostaa Lelandin uutta moottoriratkaisua, tämä tarjosi sitä Henry Ford Companylle mutta ehdotti samalla kokonaan uuden yhtiön perustamista uudella moottorilla varustetulle autolle. Ehdotus otettiin vastaan lyhyellä miettimisajalla. Tatra Baghira
Tatra Baghira oli tšekkoslovakialaisen muotoilijan, Václav Králin 1970-luvulla rakentama ajoneuvo. Auton rakenteessa hyödynnettiin eri ajoneuvojen ja lentokoneiden osia. Rungon ja korin Král oli rakentanut apunaan joukko alan harrastajia. Ensimmäinen auto valmistui vuonna 1970. Nimi "Baghira" tuli Rudyard Kiplingin Viidakkokirjan Bagheera-pantterista. Baghira oli myös Králin lempinimi hänen ollessaan pikkupoikana partiolaisena. Gottlieb Daimler
Vuonna 1890 Gottlieb Daimler perusti Daimler-Motoren-Gesellschaft-yhtiön, joka valmisti Mercedes-merkkisiä autoja. Mercedes tuli myös yhtiön nimeksi vuonna 1900. Karl Benz kehitti oman autonsa Daimlerin kanssa samaan aikaan. Benzin Benz & Cie. ja Daimlerin Daimler-Motoren-Gesellschaft -yhtiöt yhdistyivät Daimler-Benz AG:ksi vuonna 1926. Vuonna 1998 Daimler-Benz AG ja Chrysler Corporation fuusioituivat ja muodostivat DaimlerChrysler AG:n. Frederick Simms
Läpi elämänsä Frederick Simms oli tuottelias keksijä ja uuttera liikemies. Hän vaikutti suuresti Britannian ja koko Euroopan autoistumiseen, työskenteli varhaisen lentokoneteollisuuden parissa, valmisti itse autoja ja moottoreita ja kehitti niiden sähköisiä apulaitteita. Hänen keksinnöikseen monien muiden "ensimmäisten" lisäksi voidaan mainita myös ensimmäinen auton kuminen turvapuskuri sekä autojen suunnannäyttölaitteen eli vinkkarin prototyypin kehitys. S. P. J. Keinänen
Keinänen teki myös monia lähinnä autotekniikkaan liittyviä keksintöjä. Hän keksi 1940-luvulla Monorator-nimisen häkäpöntön, jossa saattoi käyttää polttoaineena märkää puuta. Keinänen kehitti myös autojen pyörissä käytettyjä lumiketjuja ja 1960-luvulla hän kehitti metallinastoin varustetut Keinäs-nastarenkaat. Näitä renkaitaan Keinänen mainosti televisiossa ajamalla Studebaker-autollaan teatterin lavalle. Keinänen rakensi myös Chrysler-kilpa-autoonsa erityisen ”koveron”, johon ajaja saattoi suojautua onnettomuuden uhatessa ja hypätä sitten pois autosta sopivalla hetkellä. Auto
Vasta vuonna 1885 valmistettiin ensimmäinen nykyaikaisen polttomoottorin avulla liikkuva auto, Benz Patent-Motorwagen. Sen valmisti Karl F. Benz, kuuluisan Mercedes-Benz-konsernin perustaja. Lähes yhtä aikaa toinen saksalainen, Gottlieb Daimler, kehitteli oman versionsa polttomoottoriautosta, mutta kunnia ensimmäisestä nykyaikaisesta autosta annetaan Benzille. Daimlerin kanssa yhteistyössä toimi saksalainen Nicolaus Otto, jonka ottomoottorina tunnettu polttomoottorityyppi on nykyäänkin useimmissa henkilöautoissa käytössä, mutta Daimler kehitteli omalla tahollaan yli kolme kertaa nopeammin pyörivän moottorinsa. Hieman Benzin ja Daimlerin autojen valmistumisen jälkeen autoteollisuus alkoi ottaa huikeita askelia eteenpäin, ja etenkin ranskalaiset tulivat tunnetuiksi autojen kehittämisestä. Muun muassa kitkakytkin, ketjuveto ja tasauspyörästöllä varustettu vaihteisto kehitettiin näihin aikoihin. Myöhemmin ketjuveto tosin vaihtui jäykkään kardaanivetoon ja tasauspyörästö siirrettiin vaihteistosta taka-akselin keskivaiheille. 1890-luvulla julkistettiin myös toisenlainen moottorityyppi, nimittäin Rudolf Dieselin dieselmoottori. Siinä käytettiin vaikeammin palavaa dieselöljyä bensiinin sijasta, eikä polttonestettä suihkutettu seoksena ilman kanssa, vaan molemmat syötettiin erikseen. Grand Prix -autoilu
Vuonna 1900 "New York Herald" ja Pariisissa ilmestyneen "Herald Tribune" -sanomalehtien amerikkalainen omistaja James Gordon Bennett, Jr. järjesti Euroopassa ensimmäisen kilpa-autojen Gordon Bennett Cupin, vuosittaisen autokilpailun, johon otti osaa kuljettajia eri puolilta maailmaa. Kustakin maasta sai osallistua kilpailuun kolme autoa. Bennettin esimerkin innoittamana rikkaan rautatiesuvun vesa William Kissam Vanderbilt II järjesti Atlantin toisella puolella New Yorkin Long Islandilla vastaavanlaisen Vanderbilt Cupin vuonna 1904. Näistä autokilpailuista vaikuttuneena sveitsiläissyntyinen ranskalaisten moottoriajoneuvojen valmistaja Louis Chevrolet muutti Yhdysvaltoihin ajamaan kilpaa. Hän ajoi vuonna 1911 General Motorsin perustajan W. C. Durantin alaisuudessa Buickia Indy 500 -kilpailussa. Durant ja Chevrolet perustivat yhdessä "Chevrolet Motor Car Companyn", mutta he riitautuivat kun eivät päässeet yhteisymmärrykseen valmistettavasta autosta. Durant olisi halunnut valmistaa "joka miehen" -autoja, kun taas Chevrolet luksusautoja. Chevrolet myi osuutensa firmasta Durantille, joka yhdisti firman myöhemmin GM:ään. Chevroletin nimi jäi kuitenkin elämään automerkissä. Vakionopeudensäädin
Nykyaikaisen vakionopeudensäätimen keksi sokea insinööri Ralph Teetor vuonna 1945. Hänen ideansa syntyi turhautumisesta, joka seurasi siitä, että hänen asianajajansa kiihdytti ja jarrutti jatkuvasti puhuessaan. Ensimmäinen auto, joka käytti Teetorin tekniikkaa, oli Chrysler Imperial vuodelta 1958. Tämä järjestelmä käytti vetoakselin pyörimistä nopeuden mittaamisen ja solenoideja kaasun säätämiseen tarvittaessa. Zwickau
Teollisuusmies August Horch perusti vuonna 1899 Horch-nimisen yrityksen. Kun hän myöhemmin pyrki perustamaan Horch-merkkisiä autoja valmistavan yrityksen, hänen entiset liikekumppaninsa riitauttivat nimen. Yhtiölle oli keksittävä uusi nimi, jota mietittiin Horchin liikekumppanin kotona. Tämän poika teki juuri latinan läksyjään ja ehdotti kirjasta löytämäänsä sanaa Audi, joka latinaksi tarkoittaa "kuuntele". Vuodesta 2000 on entisessä Audin tehtaassa toiminut August Horch -museo, joka esittelee Zwickaussa valmistettuja kulkuneuvoja ja autonvalmistuksen kehittymistä. Museo kuuluu Euroopan teollisen perinteen reittiin. Ferdinand Porsche
Porsche aloitti autojen suunnittelun 1900-luvun alussa ja kehitti Itävallan armeijalle sotilasajoneuvoja ensimmäisessä maailmansodassa. Colin Chapman
Formulapiireissä Chapman tunnetaankin keksijänä, sillä hän kehitti autoihin monta parannusta joista suuri osa on yhäkin käytössä. Hän kehitti muun muassa ensimmäisen takamoottorisen F1-auton, joka syrjäytti nopeasti etumoottoriset, ja "maaefektin" joka imi autoa tien pintaan, ja autolla voitiin esimerkiksi ajaa nopeammin kaarteissa. DKW
DKW on entinen saksalainen auto- ja moottoripyörämerkki. Vuonna 1916 tanskalainen insinööri Jørgen Skafte Rasmussen perusti Saksin osavaltioon tehtaan valmistaakseen osia höyrylaitteisiin. Samana vuonna hän yritti valmistaa höyrykäyttöisen auton, DKW:n ("Dampf-Kraft Wagen", ). Tämä kuitenkin epäonnistui ja vuonna 1919 hän teki kaksitahtisen lelukoneen nimeltä "Des Knaben Wunsch" (). Hän asensi myös hieman muunnellun version moottoristaan moottoripyörään, jolloin siitä tuli "Das Kleine Wunder" eli "pieni ihme". Rolls-Royce (automerkki)
Rolls-Royce Motor Cars Limited on maailman arvostetuimpia automerkkejä. Rolls-Royce on tunnettu luksus-autoistaan. Se on saanut nimensä Sir Frederick Henry Roycelta, joka valmisti ensimmäisen, kymmenhevosvoimaisen autonsa vuonna 1904, sekä autokauppias-kilpa-ajajalta Charles Stewart Rollsilta. 
Rolls-Royceja valmistaa Rolls-Royce Motor Cars, joka on BMW:n tytäryhtiö ja on vastannut Rolls-Royce-autoista vuodesta 1996. Rambler
Rambler keksi autojen ohjauspyörän. Henry Ford
Henry Ford loi massiivisen julkisuuskoneiston huolehtimaan siitä että kaikissa mahdollisissa lehdissä oli Malli T:stä kertovia tarinoita tai mainoksia. Fordin franchising-periaatteella rakentama edustajaverkosto kasvoi nopeasti ja piti huolen siitä, että Malli T oli näkyvillä kaikkialla. Tämä näkyi myös myyntiluvuissa, joihin useana vuonna kirjattiin 100% nousu edelliseen vuoteen verrattuna. Tuotantokulujen karsimiseksi ja tuotannon tehostamiseksi Fordin tehtailla siirryttiin liukuhihnatyöskentelyyn vuonna 1913. Henry Fordia pidetään liukuhihnatyöskentelyn keksijänä, mutta vastaavanlainen työtapa oli käytössä jo vaunuja valmistaneella Durant-Dort Carriage Companylla, jonne sen oli kehittänyt Charles W. Nash. Vuonna 1914 myynti ylitti 250 000 autoa vuodessa ja vuonna 1916 se oli jo 472 000 autoa vuodessa. Nanoauto
Nanoauto on molekyyleistä koostuva auto, jonka professori James Tourin ryhmä suunnitteli vuonna 2005 yhdysvaltalaisessa Ricen yliopistossa. Alkuperäisellä nanoautolla ei ole nimestään huolimatta molekyylimoottoria eikä se ole varsinainen auto. Se rakennettiin, että voitaisiin selvittää liikkuvatko fulleriinit metallipinnoilla liukumalla vai pyörimällä. Rambler
1897 chicagolainen Thomas B. Jeffery rakensi ensimmäisen autonsa. Saatuaan myönteistä palautetta ensimmäisestä New Yorkin autonäyttelystä 1899 Jeffery päätti ryhtyä autoalalle. 1902 Jeffery aloitti autojen massatuotannon Kenoshassa Wisconsinin osavaltiossa. Vuoden 1902 loppuun mennessä Ramblereita oli valmistunut 1 500 kappaletta, kuudennes Yhdysvaltain autoista. Tehdas oli tuolloin maan toiseksi suurin autojen valmistaja Oldsmobilen jälkeen. Autoilun historia Suomessa
Suomen ensimmäisenä autona on pitkään pidetty kamariherra Hjalmar Linderin Mercedes Simplexiä, mutta nykyään ensimmäisenä pidetään Turussa tullattua liikemies Victor Forseliuksen Benz Velo Comfortablea, joka saapui maahan Lyypekistä Per Brahe -höyrylaivalla 2. toukokuuta 1900. Tampereella ensimmäinen auto on liikkunut vuoden 1902 keväällä. Suomen ensimmäinen kuorma-auto on mahdollisesti ollut käytössä jo vuonna 1903 Turussa, vaikka pitkään ensimmäisenä on pidetty vuonna 1906 Tervakosken paperitehtaalle hankittua autoa. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Vuonna 1890 ranskalainen Panhard & Levassor valmisti ensimmäisen autonsa, jonka voimanlähteenä oli lisenssivalmisteinen Daimler-moottori. Eräs heidän asiakkaistaan, Armand Peugeot, alkoi myös itse valmistaa autoja, jotka oli varustettu Panhard & Levassorin valmistamilla moottoreilla. Peugeot osti Daimlerin moottoreiden lisenssioikeudet Panhard & Levassorilta ja sai autoillaan menestystä erityisesti Saksan markkinoilla. Benz Patent-Motorwagen
Maailman ensimmäisen automatkan teki Karl Benzin vaimo Bertha Benz mallilla 3 elokuussa 1888. Walter Lampén
Walter Erik Lampén (11. helmikuuta 1862 Viipuri – 13. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja yksi Suomen autoilun pioneereista jonka arvellaan ostaneen vuonna 1904 Suomen ensimmäisen uuden auton. Fiat
Lokakuussa 1898 torinolainen Giovanni Battista Ceirano perusti, hänen polkupyöriä valmistaneessa yrityksessään työskennelleen nuoremman veljensä Matteon kanssa, Ceirano Giovanni Battista & C. -nimisen yhtiön. Alkuvuodesta 1899 heidän yhtiönsä oli tarkoitus alkaa valmistaa insinööri Aristide Facciolin suunnittelemaa kevyttä kaksipaikkaista autoa, joka oli varustettu Aristiden itsensä suunnittelemalla 3,5 hv:n, 663 cm³:n kaksisylinterisellä moottorilla ja kaksinopeuksisella vaihteistolla. Giovanni Battistan ja Matteon autolle annettiin nimi "Welleyes" heidän valmistamiensa polkupyörien nimen mukaisesti, ja sille oli odotettavissa kaupallista menestystä, mutta heidän tuotantotilojensa rajallinen koko ei mahdollistanut laajamuotoisemman autojen valmistuksen aloittamista, joten he päättivät myydä autonsa patenttioikeudet torinolaiselle liikemieskonsortiolle, joka perusti auton valmistamista varten "Fabbrica Italiana Automobili Torino" (F.I.A.T.) -nimisen yhtiön. Neljä kuukautta kaupan jälkeen markkinoille tulee Fiatin ensimmäinen henkilöauto, Ceiranon veljesten Welleyes-patenttiin perustuva "FIAT 3 ½ HP". Siegfried Marcus
Vuosina 1888–1889 Märky, Bromovsky & Schulz rakensi "Toisen Marcusin auton", jossa oli hyödynnetty Marcusin aiemmin keksimiä matalajännitteistä sytytysjärjestelmää sekä pyörivällä harjalla toimivaa kaasutinta. Tämän johdosta auto oli erittäin edistyksellinen, mutta ennen kaikkea se oli maailman ensimmäinen bensiinikäyttöinen ajoneuvo. Puurunkoisessa auton moottorin teho oli 0,55 kW. Auto on tallessa ja näytteillä Wienin teknillisessä museossa. Tämän jälkeen valmistetut kolmas ja mahdollinen neljäs auto eivät ole säästyneet. Toinen Marcusin auto oli kokeiluluontoinen eikä sitä oltu ajateltu valmistettavan sarjoina, vaikka Wienissä tehdyssä esittelyajossa se tekikin yleisöön vaikutuksen. Monessa yhteydessä auton väitetään valmistuneen jo 1875, mikä on aikaisemmin vallinnut väärä käsitys. Raymond Loewy
Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain hallitus kielsi autotehtaiden omia muotoiluosastoja kehittämästä siviiliajoneuvoja. Loewy oli kuitenkin itsenäinen toimija ja saattoi vapaasti suunnitella automalleja Studebakerille, joka onnistui näin sodan jälkeen tuomaan markkinoille ensimmäisen uuden automallin vuonna 1947, kaksi vuotta ennen Fordia, Chrysleria ja General Motorsia. William C. Durant
William Crapo "Billy" Durant oli eräs amerikkalaisen ajoneuvoteollisuuden pioneereista. Hänen katsotaan alullepanneen ajoneuvoteollisuudessa nykyisinkin yleisen käytännön, jossa holding-yhtiönä toimivan emon alaisuudessa on monta, eri automerkkejä eri hintaluokkiin valmistavaa yhtiötä. Hänen toimeksipaneminaan syntyivät tämän päivän suuryhtiöt, holding-yhtiö General Motors sekä automerkki Chevrolet. Talbot
Charles Chetwynd-Talbot rahoitti autojen valmistusta Ranskassa vuonna 1903 perustetussa yrityksessä, ja hän toi sieltä autoja ja niiden osia Britanniaan. Osista koottuja autoja hän myi nimellä Talbot. Britanniassa suunniteltujen autojen tuotanto alkoi 1906. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Vuonna 1907 DMG valmisti maailman ensimmäisen sarjatuotantoisen nelivetoisen henkilöauton, nimeltä Dernburg-Wagen, tilaajansa Bernhard Dernburgin mukaan. Dernburg oli Saksan siirtomaa-asioista tuolloin vastannut poliitikko, ja hän halusi saada siirtomaiden huonoissa tieolosuhteissa liikkumaan kykenevän ajoneuvon. DMG loi tuotteelle iskulauseen "Allradantrieb für den Alltagsbetrieb", eli "Jokapyöräveto jokapäiväiseen käyttöön. DMG ei ollut maailmassa ensimmäinen nelivetotekniikan käyttäjä. Hollantilainen autonvalmistaja Spyker oli esitellyt nelivetoisen mallinsa Spyker 60 HP:n jo vuonna 1903, mutta kyseinen auto oli kaksipaikkainen kilpa-auto. Elwood Haynes
Vuonna 1910 Haynes Automobile Company valmisti yli 1000 autoa ja arviot tulevaisuudesta tukivat näkemystä jatkuvasta kasvusta, kun vuonna 1911 yhden työntekijän hengen vaatinut tulipalo tuhosi yhtiön tehtaan maan tasalle. Tuhosta toipuminen vei aikansa ja vasta vuonna 1913 yhtiö oli taas valmiina kasvu-uralle. Vuonna 1914 Haynes järjesti promootikiertueen, jossa hän itse ajoi autolla Yhdysvaltain halki. Matka sai sanomalehdissä ansaittua huomiota ja antoi yhtiölle ja sen myynnille kaivatun piristysruiskeen. Lähestulkoon jokaisessa kaupungissa, jossa hän vieraili, sanomalehdet kertoivat hänen keksinnöistään ja monet suitsuttivat häntä "Autoilun Isäksi". Louis Renault (teollisuusmies)
Vuonna 1898 kun Louis Renault oli 21-vuotias, hän rakensi ensimmäisen automobiilinsa muokkaamalla kolmipyöräistä De Dion-Bouton -automobiilia, lisäämällä siihen neljännen pyörän, kardaanilla tapahtuvan voimansiirron ja kolmivaihteisen vaihdelaatikon, jossa oli Louisin itse keksimä suora kolmas vaihde sekä peruutusvaihde. Automobiili saavutti 50 kilometrin tuntinopeuden. Korvensuu
Tehtailija Lindströmin kuoleman jälkeen auto siirtyi hänen pojalleen ja sittemmin Lindströmin veljelle Oskar Rekolalle, joka osti auton itselleen ja sattui ajamaan sillä kolarin. Vuonna 1949 Frans Lindströmin vävy Juho Koski, joka oli auton valmistumisen aikaan oppipoikana Korvensuun tehtaassa, osti auton itselleen ja korvasi alkuperäisen amerikkalaisen vaihteiston itsesuunnittelemallaan vaihteistolla. Kaksoiskytkinvaihteisto
Kaksoiskytkinvaihteiston kehitti Adolphe Kégresse juuri ennen toista maailmansotaa, mutta keksintöä ei saatu toimivaksi. Ensimmäinen toimiva kaksoiskytkinvaihteisto luotiin 1980-luvulla, jolloin tietokoneen ohjaama vaihteisto saatiin kyllin pienikokoiseksi autoon. Tällainen oli muun muassa Porsche 956- ja 962- Le Mans -kilpa-autoissa. Hiilidioksidi
Hiili­dioksidin keksijänä on pidetty Jan Baptist van Helmontia (1577–1644). Koska puuhiilen palaessa syntynyt tuhka painoi vain pienen osan alku­peräisen puu­hiilen painosta, hän päätteli, että loppuosa siitä muuttui kaasuksi ja poistui ilmaan. Tälle kaasulle hän antoi nimen "metsä­kaasu" ("gas sylvestre"). Tarkemmin sen ominaisuuksia tutki Joseph Black, joka vuonna 1756 havaitsi sitä muodostuvan kuumennettaessa "magnesia alba"a eli magnesiumkarbonaattia. Hän kutsui sitä "sitoutuneeksi ilmaksi". Vuonna 1778 Joseph Priestley havaitsi, että tätä kaasua sisältävässä vedessä kasvit tuottivat "deflogistoitunutta ilmaa" eli happea, mikä havainto pian johti fotosynteesin luonteen selvittämiseen. Samoihin aikoihin Antoine Laurent Lavoisier selvitti palamisen luonteen ja osoitti, että tämä kaasu on hiilen ja hapen yhdiste. Taksamittari
Taksamittari on takseissa oleva elektroninen tai mekaaninen laite, joka mittaa taksikuljetuksen hinnan. Mittarin laskema hinta perustuu aikaan ja matkaan. Taksamittarin kehitti saksalainen German Wilhelm Bruhn vuonna 1891. Ensimmäinen taksamittarilla varustettu auto tuli käyttöön vuonna 1897, Gottlieb Daimlerin tekemänä. Morris Motors
Morris Motors syntyi vuonna 1912, kun polkupyörien valmistusta, sekä autojen myyntiä ja korjaustoimintaa harjoittanut William Morris päätti aloittaa autojen valmistuksen. Autot rakennettiin muiden valmistajien osista, näin säästettiin kehitys- ja valmistuskustannuksissa, ja tämä takasi Morrisille taloudellisen riippumattomuuden yhtiössään. Morrisin ensimmäinen autotehdas aloitti toimintansa 1913, tyhjiksi jääneissä sotilaskoulun tiloissa Cowleyssa, Oxfordissa, Yhdistyneessä Kuningaskunnassa. Ensimmäinen Morrisin nimeä kantanut auto oli 2-paikkainen Morris Oxford "Bullnose". Nimi Bullnose on muototunut alkuperäisestä "Bullet nose"-nimestä ( en. luotinokka ), joka juontaa auton jäähdyttimen yläosan muodosta Poniauto
Vuoden 1964 Mustang määritteli uuden autojen luokan. Termin ”pony car” keksi "Car Life" -lehden toimittaja Dennis Shattuck. Aristide Faccioli
Vuonna 1898 hän suunnitteli auton, jonka valmistuksen aloitti torinolainen "Ceirano Giovanni Battista & C." -niminen yhtiö nimellä Welleyes. Faccioli itse nimitettiin kyseisen yhtiön tekniseksi johtajaksi. NW Präsident
Fischer päätti aloittaa oman autoprojektin. Koska Liebiegillä oli hyvät henkilökohtaiset välit Karl Benzin kanssa, yritys onistui hankkimaan Benz Phaeton -auton sekä yhden irrallisen moottorin perusteellista tarkastelua varten. NW hankki myös tarvittavat oikeudet Benzin patentteihin. Toimitus saapui maaliskuussa 1897. Von Röslerstamm sekä insinöörit Edmund Rumpler ja Karl Sage sekä tehdaspäällikkö Leopold Svitak tutkivat auton osa osalta. Päätettiin rakentaa oma automalli, jonka rakenne perustuisi pitkälti Benzissä käytettyihin ratkaisuihin. Nimeksi valittiin jo tuolloin "Präsident". Projektista oli kiinnostunut myös tuolloin 19-vuotias, NW:n raideliikennepuolella työskennellyt tekniikan opiskelija Hans Ledwinka. Hän liittyi yrityksen autonvalmistusosastolle ja pääsi mukaan laatimaan NW:n ensimmäistä omaa automallia. Auton suunnittelusta vastasivat Rumpler ja Sage, tosin Ledwinkalla saattoi olla jokin osuus. Projektia johti Leopold Sviták. Präsident pohjautui Benzissä käytettyihin ratkaisuihin, mutta siinä oli myös hyvin paljon NW:n omaa suunnittelua. Kori oli mukaelma NW:n nelipaikkaisesta Mylord-hevosvaunusta. Sintz Gas Engine Company
Clark Sintz oli amerikkalaisen moottorinrakentamisen ja kehittämisen pioneereja. Hänen moottorinsa perustui skotlantilaisen insinööri Dugald Clerkin vuonna 1881 Englannissa patentoimaan kaksitahtimoottoriin. Vuonna 1885 "Sintz Gas Engine Company" esitteli venekäyttöön suunnitellun versionsa tästä moottorista. Yhdysvalloissa Clerkin patentin hallitsijana oli springfieldiläinen liikemies ja keksijä "John Foos". Foos kehitteli Clark Sintzin versiota edelleen paremmaksi ja niitä valmistamaan hän perusti vuonna 1889 Foos Gas Engine Companyn. Vuonna 1894 amerikkalainen keksijä ja amerikkalaisen autoteollisuuden isäksikin mainittu Elwood Haynes käytti Sintz-moottoria ensimmäisen autonsa voimanlähteenä, samoin teki toinen autoilun pioneeri ja keksijä Milton Reeves vuonna 1896. Léon Bollée
Léon Bollée oli ranskalainen keksijä ja ajoneuvojen valmistaja. Hänen isänsä oli kellonvalaja ja autoilun pioneeri Amédée Bollée ja veljensä Amédée Bollée nuorempi, joka oli myös Ranskan autoteollisuuden vaikuttajia. Louis Renault (teollisuusmies)
Vuonna 1902 Renault'n tehtaat olivat laajuudeltaan jo kasvaneet Boulogne Billancourtissa 7 500 m²:n laajuisiksi ja automobiilien mallien luettelossa oli useita erimallisia autoja. Samana vuonna Louis Renault esitteli ensimmäisen oman moottorinsa, joka oli nelisylinterinen ja teholtaan 24 hevosvoimaa. Hän myös kehitteli ja patentoi samana vuonna myös turbon. Saksan autoteollisuus
Saksaa pidetään auton kotimaana sillä saksalaiset Karl Benz ja Nicolaus Otto kehittivät kumpikin tahoillaan bensiinimoottoria jo 1870-luvun lopulla. Ensimmäisen autonsa Benz valmisti 1887. Maailmanlaajuisen 1930-luvun alun talouslaman myötä myös Saksan autoteollisuus koki kovia. Käännekohta Saksan autoteollisuudessa koitti natsipuolueen noustua valtaan valtaan 1933. Yksi sen monista visioista oli maan autoistaminen, johon kuului laajan moottoritieverkoston luominen ja edullisen massatuotantona valmistettavan kansanauton kehittäminen. Saksaan luotiin kokonainen uusi kaupunki autotehdasta varten. Toisen maailmansodan jälkeen aluetta miehittäneet britit nimesivät sen uudelleen Wolfsburgiksi. Nykyään siellä sijaitsee Volkswagenin suurin autotehdas ja pääkonttori. Louis Renault (teollisuusmies)
Louis Renault juhli jouluaattona vuonna 1898 yhdessä veljiensä ja ystäviensä kanssa, sillä hänellä oli taskussaan kahdentoista ensimmäisen automobiilin varmat tilaukset ja hintakin oli kohtuullisen hyvä. Hän päätti ryhtyä automobiilien rakentajaksi. Muutaman kuukauden kuluttua hän jätti patenttianomuksen suoravaihteisesta vaihdelaatikosta, joka tuli olemaan hänen vaurautensa perusta, sillä vaihteiston käyttö omaksuttiin nopeasti kaikissa aikakauden – ja myöhempienkin aikojen – ajoneuvoissa käytettäväksi. Citroën
Ranskalaisen teollisuusmies André-Gustave Citroënin (1878–1935) vuonna 1919 perustama autotehdas oli ensimmäinen tuotantolaitos Yhdysvaltain ulkopuolella, joka valmisti autoja liukuhihnaa hyödyntäen. Citroën myös loi mallin nykyaikaiselle konseptille, jossa autojen myynti ja huolto toimivat saman verkoston alla. Kahdeksassa vuodessa Citroën kasvoi Euroopan suurimmaksi, ja maailman neljänneksi suurimmaksi henkilöautojen valmistajaksi. Frans Engelbert Lindström
Lindström oli myös keksijä. Hän keksi putkimankelin, jolla voitiin valmistaa putkia ja myöhemmin hän sai muun muassa patentin kaasumoottorin pyörivän venttiilin sovitukselle. Hänen valmistamansa koneet ja laitteet tunnettiin omaperäisinä, mutta toimivina. Kuitenkin hänen ehkä merkittävin tuotekehitystyön tulos oli ensimmäinen Suomessa valmistettu auto Korvensuu 1913. ”Nyt me pojat rakennetaan auto”, oli Frans Lindström tokaissut miehilleen tehtaalla vuonna 1910 ja auton kehitystyö aloitettiin. Prototyyppi valmistui 1913 eikä sen sarjavalmistusta koskaan aloitettu – sarjavalmistusta ei ollut ilmeisesti alun perinkään tarkoitus aloittaa. Kyse oli taidonnäytteestä. Jonathan Maxwell
Tästä työstä Maxwellin tie kulki rautatiekaluston suunnittelun ja valmistuksen pariin. Ensiaskeleitaan ottava autoteollisuus kuitenkin veti häntä puoleensa ja vuosisadan vaihteen tienoilla hän oli mukana Ransom Oldsin Olds Motor Worksin toiminnassa Michiganin Lansingissä. Täällä hän tapasi erään amerikkalaisen ajoneuvojen suunnittelun varhaisen vaikuttajan, Charles Kingin, joka oli tehnyt ensimmäiset suunnitelmansa autosta jo vuonna 1893 ja ajanut ensimmäisen koeajon omalla autollaan vuonna 1896. Maxwell ja King perustivat autojen valmistusta varten vuonna 1902 Northern Manufacturing Companyn. Yhtiön valmistamissa autoissa käytettiin Maxwellin suunnittelemaa moottoria, joka oli aiempaan, Kingin kehittämään moottoriin verrattuna, edistyksellisempi ja etenkin hiljaisempi. Tämän ansiosta heidän autojaan mainostettiin nimellä "Silent Northern". Höyryauto
Vuonna 1900 Ohion Toledossa päätoimipaikkaansa pitänyt, amerikkalaisten polkupyörävalmistajien muodostama suuryhtiö "American Bicycle Co." perusti osaston valmistamaan 6,25-hevosvoimaista "Toledo Steam Carriage" -höyryautoa. Mies American Bicyclen ja polkupyöriä, mopoja, moottoripyöriä sekä autoja valmistaneen Pope Manufacturing Companyn takana oli eversti ja teollisuusmies Albert Pope. Toledo Steam Carriage oli hyvälaatuisista komponenteista, korkealla laatutasolla valmistettu auto, jota pidetään yhtenä aikansa parhaimmista. Syyskuussa 1901 kaksi Toledo-höyryautoa, yksi malli B (malli A varustettuna matkustajien sääsuojalla) ja malli E (malli D sääsuojalla) osallistuivat American Bicycle Co:n ilmoittamina "New York – Buffalo Endurance Contest" -kestävyysajoon hyvällä menestyksellä. Vuonna 1902 yhtiön nimeksi muutetaan "International Motor Car Company." Höyryautojen valmistus lopetetaan vuoden 1902 aikana ja yhtiö keskittyy valmistamaan polttomottorikäyttöisiä autoja nimellä Pope-Toledo. Henry Ford
Ford kehitteli kilpapyöräilijä Tom Cooperin kanssa yli 80-hevosvoimaisen kilpa-auton, nimeltään ”999”, jolla kilpa-ajaja Barney Oldfield ajoi voittoon lokakuussa 1902. Auton nimi ”tripla-ysi” oli peräisin saman aikakauden nopealta ja kuuluisalta newyorkilaiselta junanveturilta. Ford neuvotteli autojen valmistusta varten rahoituksen vanhan tuttavuutensa, detroitilaisen hiilikauppiaan Alexander Y. Malcomsonin kanssa ja he muodostivat yhtiön ”Ford & Malcomson, Ltd.”. Ford jatkoi edullisen auton suunnittelua ja sen valmistusta varten parivaljakko vuokrasi tehdastilat sekä teki veljesten John ja Horace Dodgen omistaman konepajan kanssa sopimuksen osien toimittamisesta. Autojen myynti lähti käyntiin verkkaisesti ja kassakriisi uhkasi, kun Dodgen veljekset vaativat saamisiaan. Bertha Benz Memorial Route
Karlsruhesta kotoisin oleva Carl Benz rakensi vuonna 1886 Mannheimissa ensimmäisen auton (patentti numero 37435 29. tammikuuta 1886), joka ei kuitenkaan heti ollut menestys. Bertha Benz, Karl Benzin vaimo, osoitti keksinnön toimivuuden elokuussa 1888, kun hän mieheltään salaa lähti automatkalle Benz Patent-Motorwagenin mallilla numero 3 Mannheimista kotikaupunkiinsa Pforzheimiin ja takaisin. Tuolla automatkalla oli oma merkittävä osuutensa auton suosituksi tulemisessa. Sähköautojen historia
Ranskalaisten Gaston Plantén ja Camille Fauren kehitettyä akkuteknologiaa paremmaksi alkoi sähköautojen tulevaisuus näyttää lupaavalta. Ranska ja Iso-Britannia olivat ensimmäisiä maita, joissa tuettiin sähköautojen laajempaa käyttöönottoa. Bertha Benz
Bertha Ringer syntyi vuonna 1849 lounais-Saksan Pforzheimin kaupungissa. Hän rahoitti henkilökohtaisella omaisuudellaan sulhasensa Carl Benzin yritystoimintaa, josta kehittyi Benzin ensimmäinen patentoitu automobiili. Naimattomana naisena hänellä oli tähän mahdollisuus, avioiduttuaan Benzin kanssa hän, tuon ajan lainsäädännön mukaan, menetti oikeutensa omaisuuden hallintaan. Frans Engelbert Lindström
Frans Engelbert Lindström (alkujaan Lujala, 29. marraskuuta 1874 Mynämäki – 21. helmikuuta 1918 Laitila) oli tehtailija ja ensimmäisen Suomessa valmistetun auton ”Korvensuu 1913” kehittäjä. Henry Ford
Suunnittelija C. Harold Willsin avulla Ford valmisti 26-hevosvoimaisen auton, jolla hän myös menestyksekkäästi osallistui paikalliseen autokilpailuun lokakuussa 1901. Tästä innostuneena Murphy ja muut Detroit Automobile Companyn osakkeenomistajat perustivat lokakuun 30. päivänä vuonna 1901 Henry Ford Companyn, jossa Ford itse työskenteli pääsuunnittelijana. Vuonna 1902 Murphyn avulla yhtiöön nimettiin konsultiksi Henry M. Leland ja protestina tälle Ford lähti yhtiöstä. Fordin lähdettyä Murphy nimesi yhtiön uudelleen, Cadillac Automobile Companyksi. Mynämäki
Tehtailija Frans Lindström rakensi ensimmäisen Suomessa valmistetun auton Korvensuu 1913:n. Peugeot
Vuonna 1885 Armand Peugeot aloitti polkupyörien tuotannon Beaulieun tehtaassa. Ensimmäisen kolmipyöräisen ja höyryllä toimivan ajoneuvonsa hän esitteli vallankumouksen satavuotisjuhlien kunniaksi järjestetyssä Pariisin maailmannäyttelyssä 1889. Näin Peugeot sijoittuu auton historiassa uranuurtajiin. Mutta jo seuraavana vuonna Peugeot hylkäsi höyryvoiman bensiinin hyväksi. Tähän johti höyryajoneuvojen heikko toiminta, sekä Gottlieb Daimlerin ja Levassorin vierailu yhtymän Valentigneyn tehtailla 1888. Tuolloin hän huomasi tulevaisuuden kuuluvan räjähdysmoottoreille. Höyryauto
Vuonna 1974 britannialainen designeri Peter Pellandine sai valmiiksi ensimmäisen Pelland Steamer -höyryautonsa. Hänen yhtiönsä Pellandini Cars Ltd oli tehnyt kehityshankesopimuksen höyryautojen suunnittelusta ja kehityksestä Etelä-Australian osavaltion hallinnon kanssa. Höyryauton pohjaksi otettiin jo olemassaoleva, polttomoottorikäyttöinen Pelland Sports, joka oli Volkswagen Kuplan pohjalevylle asennettu lasikuitukorinen "kit car". Kaksitoiminen, kaksisylinterinen compund-höyrykone asennettiin polttomoottorin tapaan auton takaosaan. Tämä auto on säästynyt ja on näytteillä Etelä-Australian Birdwoodin National Motor Museumissa. Autoilun historia Suomessa
Ensimmäinen Suomessa tehty auto oli Tammerfors Linne- och Jern-Manufaktur Ab:n (Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Oy, myöhemmin Tampella) konepajan tehtaan omaan käyttöön vuosina 1907–1909 rakentama kuorma-auto. Auto oli muistitiedon mukaan käytössä pari vuotta, minkä jälkeen se varastoitiin. Tämän tiettävästi höyrykäyttöisen auton myöhemmät vaiheet ovat hämärän peitossa. Tamperelainen seppä Edvard Mendelin rakensi vuoden 1910 tienoilla omaan käyttöönsä kolmipyöräisen moottoriajoneuvon, joka muistutti ulkonäöltään lähinnä hevoskärryjä. Kerrotaan, että Mendelin lähti ajamaan autollaan Poriin, mutta hylkäsi ajokkinsa kesken matkan siihen tulleen toimintahäiriön vuoksi. Lohner
Vuonna 1896 Lohner aloitti ensimmäisenä maassaan autojen teollisen valmistuksen. Ensimmäisissä malleissa käytettiin voimanlähteinä ranskalaisvalmisteisia Pygmée-moottoreita, mutta yritys siirtyi sähköautojen valmistukseen vuonna 1898. Näitä suunnittelemaan palkattiin nuori insinööri Ferdinand Porsche. Porsche kehitti etuvetoisen Lohner-Porsche -nimellä tunnetun auton, jossa oli pyörännapoihin sijoitetut sähkömoottorit. Autoissa käytettiin myös mixte-nimistä järjestelmää, jossa sähkömoottoreita voitiin käyttää erillisen polttomoottorin ja generaattorin avulla. Vaikka auto toimikin tyydyttävästi, se osoittautui liian kalliiksi valmistaa tavanomaisiin bensiinikäyttöisiin autoihin verrattuna. Lohner myi patentit vuonna 1906 Emil Jellinekille, joka teetti sähkö- ja bensiinikäyttöisiä autoja Austro-Daimlerin tehtaalla. Tämän jälkeen Lohner ei enää valmistanut henkilöautoja. Who Killed the Electric Car?
Elokuva kertoo sähköauton tarinan, joka alkaa sen historiasta 1800-luvun puolelta, ja päätyy teollisesti sarjavalmistettujen sähköautojen orastavaan esiintuloon General Motorsin tuodessa leasing-markkinoille EV 1-sähköauton 1990-luvun puolivälissä. Tämä tapahtui Kalifornian viranomaisten asetettua mandaatin, joka määräsi autovalmistajia velvoittavat myyntikiintiöt nollapäästöisille ajoneuvoille. Monet muut autonvalmistajat seurasivat General Motorsin esimerkkiä (Ford: "Ranger Pickup, Th!nk City, Th!nk Neighbor"; Chrysler: "Epic Minivan"; Toyota: "RAV4 EV"; Honda: "EV Plus"; Nissan: "Altra EV"). Auto
Autoille on perinteisesti annettu lempinimiä, mutta nykyautoilla ei niitä yleensä ole. Suomalaisia autojen lempinimiä on kerännyt Janne Seppälä, jolla on niitä tallessa noin 4 000, ja hänellä on suunnitteilla väitöskirja aiheesta kaksi- ja nelipyöräisten kulkuvälineiden kansanomaiset nimitykset. Autokoulu
Ensimmäiset autot tulivat Suomeen tiettävästi jo 1800-luvun loppuvuosina, mutta kuljettajien ajotaitoa ja liikennesääntöjen – jotka annettiin yleensä kunnallisissa järjestyssäännöissä – tuntemusta ei tutkittu tuolloin millään tavoin. Varhaisin autojen rakennetta ja niillä ajamista käsittelevä teos oli maisteri Yrjö Weilinin vuonna 1906 suomeksi julkaisema "Automobiili ja sen hoito" Suomen ensimmäinen autokoulu mainitaan perustetun Turkuun vuonna 1912. Vielä 2000-luvun alussa oli toiminnassa useita 1920-luvun alkupuolella aloittaneita autokouluja. Määräykset kuljettajantutkinnosta annettiin eduskunnan vuonna 1922 hyväksymässä asetuksessa automobiililiikenteestä. Vuonna 1926 tuli voimaan ensimmäinen tieliikennelaki, jossa määrättiin, että opetusta moottoriajoneuvon kuljettamisessa sai antaa vain henkilö, jolla oli voimassa oleva ajokortti ja asianmukainen, erityisen tutkintolautakunnan myöntämä opetuslupa. Asetus moottoriajoneuvoliikenteestä vuodelta 1929 sisälsi yksityiskohtaiset määräykset ajo-opetuksesta ja kuljettajantutkinnosta sekä autokoulujen toiminnan valvonnasta, oppilaskirjanpidosta, opetustiloista ja -välineistä. Samasta vuodesta lähtien liikenneopettajien pätevyysvaatimukseksi tuli opettajakurssin ja -tutkinnon suorittaminen Ammattienedistämislaitoksessa. Nämä määräykset säilyivät pitkälti samanlaisina 1980-luvulle saakka. Maaöljy
Ensimmäinen varsinainen öljystä saatavalla energialla kulkeva auto keksittiin vuonna 1885. Siinä oli polttomoottori. Kun vielä kehitettiin laite, jota nyt kutsutaan kaasuttimeksi, saatiin bensiinin voimalla käyvä moottori. Se syrjäytti silloin kilpailijansa, raskaan ja kömpelön höyryauton ja rajoittuneemman ajomatkan antaneen sähköauton. Luettelo Mega Man -pelisarjan hahmoista
Auto on tohtori Lightin luoma robotti, joka toimii apumiehenä Lightin laboratoriossa. Pelien kuluessa Auto on pitänyt omaa kauppaansa, ja myynyt tarpeellisia esineitä ja varusteita Mega Manille, Bassille ja Proto Manille. Tieliikenne
Ensimmäiset tiet olivat kapeita polkuja, joilla kuljettiin kävellen tai ratsain. Pyörän keksiminen mahdollisti eläinvetoisten kärryjen ja vaunujen kehittämisen, mikä puolestaan vaati teiltä lisää leveyttä ja kantavuutta. Rooman valtakunnan tieverkko oli aikanaan hyvin kehittynyt ja mahdollisti nopean liikkumisen valtakunnassa. Vuosisatoihin tieliikenteessä ei tapahtunut merkittäviä muutoksia, kunnes 1800-luvulla alettiin tehdä kokeiluja höyrykäyttöisillä ajoneuvoilla. Höyrykoneesta oli kuitenkin enemmän hyötyä rautatieliikenteessä, joka olikin tieliikennettä kilpailukykyisempi ennen polttomoottorin ja auton keksimistä vuosisadan lopulla. Autogiro
Autogiron keksijä, espanjalainen Juan de la Cierva (1895–1936), lensi itse suunnittelemallaan koneella ensi kerran vuonna 1923. Autogiron kulta-aika olikin 1920- ja 1930-luvuilla. Autogirolla oli suuri merkitys helikopterin kehitykselle. Höyryauto
Ensimmäinen Ruotsissa valmistettu auto oli veljesten Jöns ja Anders Cederholm, vuosina 1891–92 valmistama höyryauto. Autoa oli tarkoitus käyttää tavaroiden kuljettamiseen heidän Ystadissa sijainneen kotipaikkansa ja perheen kesäasunnon välillä. Auto tuhoutui Ruotsin ensimmäisessä auto-onnettomuudessa, mutta veljekset kokosivat jäljelle jääneistä ja uusista osista parannetun version. Tämä auto on nähtävillä museossa Skurupissa. Abner Doubleday
Sodan jälkeen hän sai San Franciscossa Kaliforniassa patentin keksimälleen kaapeliautolle, joka kulkee siellä yhä. New Jerseyssä myöhempinä vuosinaan hän oli merkittävä jäsen ja myöhemmin presidentti teosofisessa seurassa. On myös väitetty, että hän olisi keksinyt baseballin, mutta useimmat historioitsijat tyrmäävät väitteen eikä Doubleday koskaan väittänyt sitä keksineensä. Finlandia (auto)
Paavo Johannes Heikkilä (1889–1962) hankki yhtiökumppaneineen vuonna 1920 Helsingin Eerikinkadulla toimineen I. Käcklundin kone- ja vesijohtoliikkeen – joidenkin lähteiden mukaan kyseessä oli konepaja –, johon hän perusti P. J. Heikkilä & Co -nimisen autokoritehtaan. Heikkilän ideana oli valmistaa yhtenäismallinen auton alusta, jolle voisi rakentaa suurehkon henkilöauton tai kevyen kuorma-auton. Tuotanto käynnistyi vuonna 1922 ja kumpaakin autotyyppiä valmistui kaksi kappaletta. Autot olivat oikealta ohjattavia ja niissä oli ns. kulissivaihteisto, jonka käyttövipu oli korin oikealla sivulla. Autojen moottorit olivat amerikkalaisvalmisteisia, kuorma-autoissa käytettiin myös ruotsalaisen Scania-Wabiksen osia. Toinen kuorma-autoista oli Helsingin palolaitoksen käytössä aina 1960-luvun alkuun saakka, aluksi ”syöksyautona” kuljettamassa kiireisintä palokalustoa ja myöhemmin ambulanssina. Tällä autolla ajettiin vuonna 1946 kolari, jossa yksi palomies sai surmansa. Henkilöautoista toinen romuttui Terijoella sattuneessa onnettomuudessa ja toinen kului loppuun Heikkilän omassa käytössä. Erään tarinan mukaan toinen Finlandia-kuorma-auto joutui pirtun salakuljettajien käyttöön ja katosi. Heikkilä osallistui yhdellä autolla Helsinki-Tornio-Tukholma-autokilpailuun kesällä 1923. Austin Motor Company
Työskennellessään Wolseley Sheep Shearing Machine Companyssa, joka valmisti lampaiden koneelliseen keritsemiseen kehitettyjä laitteita, Herbert Austin etsi uusia tuotteita, joiden valmistus tasoittaisi tehtaan vuodenajoista riippuvaa tuotantoa. 1800-luvun lopulla uusi innovaatio, polkupyörä, vaikutti kaupallisesti lupaavalta ja Wolseley aloitti niiden tuotannon. Samoihin aikoihin, alkaen 1895, Austin suunnitteli ja rakensi vapaa-ajallaan kolme autoa, jotka olivat Britannian ensimmäisten joukossa. Kolmas auto, joka oli jo nelipyöräinen, valmistui vuonna 1899. Wolseleyn johtokunnassa ei nähty moottoriajoneuvoilla olevan minkäänlaista tulevaisuutta eikä kaupallista menestystä, joten Austin lähti yhtiöstä vuonna 1901. Hän muodosti yhdessä Vickers-yhtiön kanssa autojen valmistukseen keskittyvän tehtaan, jonka nimeksi tuli Wolseley Tool and Motor Car Company. Stuttgart
Wilhelm Maybach ja Gottlieb Daimler rakensivat Stuttgartissa maailman ensimmäisen moottoripyörän ja nelipyöräisen auton. He perustivat kaupunkiin Daimler-Motoren-Gesellschaft –yhtiön, joka käynnisti kaupungissa autoteollisuuden, ja sen jälkeen Stuttgartissa on valmistettu maineikkaita automerkkejä, kuten Mercedes-Benz, Porsche ja Maybach. Lisäksi Ferdinand Porsche suunnitteli kaupungissa Kupla-Volkkarin prototyypin. Siegfried Marcus
1920- ja 1930-luvuilla saksalaisissa ja itävaltalaisissa kouluissa opetettiin Marcusin keksineen bensiinikäyttöisen auton. Tilanne kuitenkin muuttui 1930-luvulla kansallissosialistien noustua valtaan ja Itävallan liityttyä Saksaan; Marcusin elämäntyö pyrittiin pyyhkimään järjestelmällisesti hänen juutalaistaustansa vuoksi. Hänen nimensä pyyhittiin koulukirjoista ja kunnia hänen keksinnöistään jaettiin muun muassa Wilhelm Maybachille ja Carl Benzille. Lähes kaikki Malchinin juutalaisyhteisön henkikirjatiedot sekä Siemensin dokumentit Marcusin ajalta ovat kadonneet. Wieniin museoitu toinen Marcusin auto määrättiin tuhottavaksi, mutta museon henkilökunta onnistui piilottamaan sen kellariin valeseinän taakse. Tietojen hävittäminen onnistui niin perusteellisesti, että useissa merkittävissä yhteyksissä Marcusta ei mainita nykyäänkään eräänä tärkeimmistä auto- ja polttomoottoritekniikan kehitykseen vaikuttaneista henkilöistä. Häkäpönttöauto
Ensimmäinen maailmansota kiihdytti kaasunkehitinlaitteistojen ja kaasua käyttävien moottorien kehitystyötä. Esitettyjen ennusteiden mukaan tunnetut öljyvarat ehtyisivät nopeasti. Puu- ja hiilikaasukäyttöisten ajoneuvojen kehitystyötä vauhditettiin muun muassa järjestämällä pitkän matkan ajokilpailuja. Esimerkiksi Ruotsissa puukaasua tuettiin 1930-luvulla verohelpotuksin.
Saksalais-ranskalaista Georges Imbertiä (1884–1950) pidetään merkittävimpänä yksittäisenä puukaasuteknologian kehittäjänä. Hänen Ranskassa 1924 esittelemänsä kaasutinkonsepti lisensoitiin tai kopioitiin lukuisiin laitteistoihin joko sellaisenaan tai muunneltuna. Imbert-laitteistoja tuotiin myös Suomeen. Lisäksi autokorjaamoiden perustama yhteisyritys Autokorjaamoiden Oy hankki Suomen ja Viron Imbertille myöntämät patentit, ja otti niiden pohjalta kehitetyssä omassa tuotteessaan käyttöön Kytö-tavaramerkin. Rumpler Tropfenwagen
Rumpler Tropfenwagen ("Rumpler Pisara-auto") oli itävaltalaisen insinööri Edmund Rumplerin suunnittelema automalli. Vuonna 1921 Berliinin autonäyttelyssä esiteltyä autoa pidetään maailman ensimmäisenä sarjavalmisteisena virtaviivaisena automallina. Grand Prix -autoilu
Vuonna 1906 Automobile Club de France järjesti ensimmäinen ja tuohon aikaan ainoan "Grand Prix" (suom. ""suuri palkinto"") -nimeä kantaneen autokilpailun. Kaksipäiväisen kilpailun kotipaikkana toimi Le Mansin kaupunki, ja ratana toimi noin 105 kilometrin mittainen, karkeasti kolmion muotoinen yleisistä teistä koostunut rata, joka kumpanakin päivänä kierrettiin kuusi kertaa. Yhteen kierrokseen meni tuon ajan kalustolla aikaa noin tunnin verran. Grand Prix'hin otti osaa 32 kilpailijaa, ja erilaisia autonvalmistajia oli mukana 12 kappaletta. 1 260 kilometrin mittaisen kilpailun voittoon ajoi unkarilainen Ferenc Szisz Renault'lla. Louis Renault (teollisuusmies)
Louis Renault (12. helmikuuta 1877 Pariisi – 24. lokakuuta 1944 Pariisi) oli ranskalainen keksijä, kilpa-autoilija ja Renault’n teollisuusimperiumin yritysjohtaja, josta muodostui koko ranskalaisen autoteollisuuden tunnus. Milton Reeves
Milton Othello Reeves (elokuu 25. 1864 – kesäkuu 4. 1925) oli amerikkalaisen ajoneuvoteollisuuden uranuurtajia. Hänen nimissään oli yli 100 patenttia, joista monet ovat edelleen nykyaikaisen autoilun arkipäivää. Lentoauto
Lentoauto eli lentävä auto on yksityinen lentävä kulkuneuvo, auton ja lentokoneen hybridi. Lentäviä autoja on yritetty suunnitella ja rakentaa Wrightin veljesten ajoista lähtien, mutta yksikään malli ei ole levinnyt yleiseen käyttöön. Wilhelm Maybach
Kaksikko valmisti ensimmäisen varsinaisen autonsa vuonna 1889. Kyseessä oli alusta asti suunniteltu kulkuneuvo eikä hevosvaunut, jotka varustetaan moottorilla. Auto esiteltiin vuoden 1889 Pariisin maailmannäyttelyssä. "Stahlradwagen" eli teräspyöräauto oli kaksikon Maybach-Daimler viimeisin huipputuote. Metalliputkirunkoon oli asennettu Maybachin uusin, nestejäähdytteinen V2-moottori. Kaasuttimen sumutusta oli saatu kehitettyä ja moottorissa oli nykyaikaiset lautasventtiilit. Tehoa 565 cm moottori antoi 1,5 hevosvoimaa. Voimanvälityksestä huolehti 4-portainen hammaspyörävaihteisto. Isaac de Rivaz
François Isaac de Rivaz (19. joulukuuta 1752 Pariisi – 30. heinäkuuta 1828 Sion) oli sveitsiläinen keksijä, joka kehitti ja rakensi maailman ensimmäisen polttomoottorin vuonna 1806. Moottorin polttoaineena oli vety- ja happikaasujen sekoitus. Vuotta myöhemmin, 1807, Isaac de Rivaz rakensi moottorinsa liikutettavaksi maailman ensimmäisen polttomoottorikäyttöisen auton. Jo ennen polttomoottorin keksimistä Rivaz oli 1700-luvun lopulla rakentanut onnistuneesti useita höyrykäyttöisiä ajoneuvoja. Korvensuu
Vuonna 1910 mynämäkeläinen tehtailija Frans Engelbert Lindström kokosi pitkään ideaansa mietittyään maatalouskonetehtaansa työmiehistä neljän hengen ryhmän, joka valmisti auton prototyypin. Ryhmään kuuluivat Frans Varjo, Bernard Lehtonen, Oskari Suvanto, Oskari Aro ja Kustaa Leino. Heistä Frans Varjo tiettävästi osasi ajaa autoa. Muilla ei ollut senkään vertaa kokemusta autoista. Työryhmässä Bernard Lehtosen tehtäväksi tuli moottorin työstäminen, Oskari Suvanto teki taontatyöt ja Oskari Aro sekä Kustaa Leino peltityöt. Elwood Haynes
Haynes jatkoi autonsa kehittämistä ja rakensi vuonna 1895 "Pioneer II:n", jossa oli kehittyneempi ohjauslaitteisto ja pakoputki. Uusi auto valmistettiin myös, koska Haynes aikoi osallistua sillä marraskuun 2. päivänä vuonna 1895 ajettavaksi aiottuun Chicago Times-Herald -kilpailuun, joka olisi ensimmäinen Yhdysvalloissa pidetty, moottoroiduille ajoneuvoille tarkoitettu kilpailu. Vaikka kilpailuun oli alun perin ilmoittautunut 83 osallistujaa suurin osa ei saanut ajokkiaan valmiiksi kisapäivään mennessä ja lopulta kilpailu käytiin vain kolmen auton ja kuuden moottoripyörän välillä. Kilpailun aikana Haynesin ja poliisin välille sattui yhteenotto, kun poliisi vaati Haynesia keskeyttämään ajonsa ja siirtämään ajoneuvoaan hevosvetoisesti, koska poliisin mielestä Haynesilla ei ollut lupa kuljettaa autoaan julkisilla liikenneväylillä. Muut kilpailijat joutuivat samaan tilanteeseen ja tämän vuoksi kaupungin viranomaiset, tilannetta selvitettyään, tarkensivat järjestyssääntöjensä tulkintaa ja sallivat moottoriajoneuvoille oikeuden liikkua kaupungin kaduilla. Tämä mahdollisti kilpailun järjestämisen uudelleen, myöhäisempänä ajankohtana. Epäonnisen kilpailun aikan Haynes joutui Chicagon ensimmäiseen auto-onnettomuuteen. Väistettyään raitiovaunua, hänen ajoneuvonsa alkoi heittelehtiä ja törmäsi jalkakäytävän reunakiveykseen, sillä seurauksilla että auton pyörä ja etuakseli vaurioituivat. Koska Haynesilla ei ollut tarvittavia varaosia, hänen mahdollisuutensa osallistua myöhemmin pidettävään kilpailuun tyssäsivät tähän. Uusintakilpailu pidettiin marraskuun 28. päivänä ja sitä seuraamaan katujen varsille oli kertynyt tuhatpäinen katsojajoukko. Charles Duryea voitti kilpailun omalla autollaan ja toiseksi sijoittui Oscar Mueller Benzillä. Pioneer II palkittiin kuitenkin ansiokkaasta suunnittelustaan. Haynesin kehittämän teknologian ansiosta moottorin värinä ja mekaaniset äänet olivat huomaattavasti vähentyneet.