Missä Karl Isakson kuoli?
Karl Isakson
Karl Isakson kuoli 19. helmikuuta 1922 Kööpenhaminassa St. Josephin sairaalassa. Pari tanskalaista taiteilijaystävää oli läsnä hänen hautajaisissaan. Isaksonin arkku oli kiedottu Ruotsin lippuun ja sitä koristivat Isaksonin paletti ja siveltimet. Karl Isakson
Karl Oscar Isakson (16. tammikuuta 1878 Tukholma - 19. helmikuuta 1922 Kööpenhamina Tanska, St. Josephin sairaala) oli ruotsalainen taidemaalari, joka elinaikanaan oli tunnetumpi ulkomailla, erityisesti Tanskassa, kuin synnyinmaassaan.
Karl Snellman
Karl Snellman (2. lokakuuta 1855 Helsinki – 20. lokakuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen ylijohtaja ja todellinen valtioneuvos. Carl ”Bobo” Olson
Olson kuoli 73 vuoden iässä. Vanhemmalla iällä hän oli kärsinyt Alzheimerin taudista. Pierre Isacsson
Viimeisenä elinvuotenaan Isacsson työskenteli esiintyjänä ja risteilyisäntänä M/S "Estonialla". Hän menehtyi laivan jouduttua onnettomuuteen 28. syyskuuta 1994. Eloonjääneiden kertomusten mukaan Isacsson auttoi monia matkustajia ulkokannelle ennen hukkumistaan. Hänet on haudattu Bromman kirkon hautausmaalle Tukholmaan. J. H. Erkko
Erkon kuolema herätti huomiota ja hautajaisissa hänen arkkuaan kantoivat Eero Erkko, Juhani Aho, Pekka Halonen, Eino Leino, Oskari Merikanto, E. N. Setälä, K. A. Castrén ja Juho Lallukka. Erkko oli suomalaisuusaatteen kannattaja ja vaikutti tarmokkaasti kansanvalistuksen piirissä tukien nuorisoseurojen, raittiusseurojen ja työväenyhdistysten perustamista ja toimintaa. Hän rakennutti 1902 itselleen Erkkola-nimisen taiteilijakodin Tuusulaan. Talon suunnitteli Pekka Halonen ja se rakennettiin Erkon toivomuksesta lähelle Syvälahden torppaa, jossa Aleksis Kivi oli viettänyt 1872 viimeiset elinkuukautensa veljensä Albert Stenvallin hoidossa. Carl Abrahamsson
Karl Gustaf Emanuel "Calle Aber" Abrahamsson (1. toukokuuta 1896 Södertälje – 25. joulukuuta 1948 Södertälje) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, jääpalloilija ja olympiamitalisti. Hän pelasi puolustajana. Isak Räsänen
Isak Räsänen (1881 – 1942) oli suomalainen rakennusmestari, keksijä ja kiuasvalmistaja Kastor Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja. Carl Robert Jakobson
Virolaiskansallinen liike oli ajautunut sekasortoon ja Jakobsonin kuoltua vallasta kamppailivat Hurt ja Köler. Maltillisen ja radikaalin siiven kahinoiden takia esimerkiksi Aleksanterin-koulun hanke vesittyi lopulta, kun asioihin sekaantunut valtiovalta avasi sen venäjänkielisenä kaupunkikouluna. Sakala jaktoi ilmestymistään Jakobsonin kuoleman jälkeen, mutta sen levikki putosi nopeasti. Lehti lakkautettiin vuonna 1906. Jakobsonin vuonna 1998 julkaistu muistomerkki sijaitsee Viljandissa. Carl Robert Jakobsonin maatilamuseo avattiin vuonna 1948 ja se toimii Jakobsonin aikanaan ostamalla tilalla Kurgjan kylässä Põhja-Pärnumaan kunnassa Pärnumaalla. Kaarlo Ikonen
Kaarlo Henrik Ikonen (27. kesäkuuta 1894 Sortavala – 5. huhtikuuta 1918 Maaselkä Rautu) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat suutari Paavo Ikonen ja Anna Lintunen. Hän kävi viisi luokkaa Sortavalan lyseota. 
Tämä paperitehtaan harjoittelija liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 4. heinäkuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin 5. lokakuuta 1916 pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan kiväärijohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. Jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, missä joukko-osastossa otti osaa taisteluihin Raudussa, missä hän kaatui 5. huhtikuuta 1918 ja haudattiin Sortavalan sankarihautaan. Hän oli kuollessaan naimaton. Isak Gustaf Clason
Clasonin muita suunnittelutöitä ovat Adelswärdin talo Tukholman Strömgatanilla (1890), Göteborgin lennätintalo (1891), Eskilstunan raatihuone (1893), Hjularödin linna (1894, L. I. Wahlmanin kanssa), von Rosenin palatsi Tukholmassa (1896), Tessinin barokkiarkkitehtuuria mukaileva säätyjen yleisen palovakuutuslaitoksen talo Tukholman Skeppsbronilla (1901), Varsovan puhelinlaitoksen talo Puolassa (1902), Norrköpingin raatihuone (1905), Skånen hypoteekkiyhdistyksen talo Lundissa (1917), Centralbankin talo Tukholman Kustaa Aadolfin torilla (1920), Timmermansorden-veljeskunnan talo Tukholmassa (1920), Södertäljen raatihuone (1921), sekä Hanebergin (1912) ja Adelsnäsin (1921) kartanoiden päärakennukset. Hän suunnitteli myös Kronovallin linnan uudistustyöt. Suuri Pohjan sota
Piirittäessään Osloon vievän reitin varrella olevaa Fredrikstenin linnoitusta Kaarle XII kuoli ohimoon osuneesta kuulasta 30. marraskuuta 1718. Ruotsalaiset perääntyivät Kaarlen langon, Hessenin prinssin johdolla Norjasta. Kuultuaan kuninkaan kuolemasta Armfelt lähti myös vetäytymään takaisin Ruotsiin. Huoltoa vailla olevat joukot joutuivat paluumatkalla vuodenvaihteessa 1718–1719 poikkeuksellisen kovaan lumimyrskyyn Ruotsin ja Norjan välisillä tuntureilla lähellä Duvedin kylää, ja 3 000 miestä menehtyi pakkaseen. Heistä kaksi kolmasosaa oli kotoisin Suomesta. Armfeltin joukkojen perääntymistä kutsutaan "karoliinien kuolonmarssiksi". Karl-Erik Henriksson
Karl-Erik Henriksson (7. huhtikuuta 1919 Urjala – 17. kesäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston kirjaston ulkomaisen osaston esimiehenä 1960-luvulla. Grace Drummond-Hay
Toisen maailmansodan aikana Drummond-Hay ja Karl H. von Wiegand olivat internoituina japanilaisella leirillä Filippiineillä Manilassa. Vapauduttuaan 1943 he palasivat Yhdysvaltoihin Gripsholmilla. Lady Drummond-Hay kuoli New Yorkissa sydänveritulppaan. Tuhkauksen jälkeen hänen elinikäinen ystävänsä Karl von Wiegand vei tuhkan Britanniaan. Ingvar Kamprad
Feodor Ingvar Kamprad (30. maaliskuuta 1926 Ljungby – 27. tammikuuta 2018 Liatorp, Älmhultin kunta) oli ruotsalainen yrittäjä, joka perusti kansainvälisen Ikea-sisustustavarataloketjun. Kuollessaan tammikuussa 2018 hän oli Pohjoismaiden rikkain ja maailman kahdeksanneksi rikkain henkilö. Karl Isakson
Karl Isaksonin sanotaan päässeen erityisen pitkälle laajoissa taiteen tutkimuksissaan sekä hellittämättömissä kokeiluissaan erityisesti väritaiteilijana. Erikoisen osan Eriksonin tuotannossa muodostavat hänen parina viime vuotena maalaamansa uskonnolliset sommitelmat. Taiteilija itse kieltäytyi julkisuudesta - muun muassa hänelle tarjotusta Tanskan Akatemian opettajanpaikasta - eikä antanut edes maalauksiaan näytteille. Monet hänen läheisistä ystävistäänkin olivat sitä mieltä, että Isaksonin maalauksia ei olisi saanut laittaa näytteille, koska hän piti ne itse niin salassa. Karl Gustaf Ekebom
Vuosina 1885 ja 1886 K.G. Ekebom osallistui aktiivisti noina vuosina virinneeseen pursiseura NJK:n ja Pietarin jokipursiseuran väliseen yhteistyöhön. Yhteisiä regattoja pidettiin niin Helsingissä kuin Pietarissa. Tuolloin Ekebomille ilmeisesti syntyi siteitä Venäjälle, sillä lokakuussa 1886 hän otti virkaeron, jätti perheensä Helsinkiin sekä syysmyrskyjä ja pimeyttä uhmaten purjehti Matilda-veneellään Pietariin. Suomeen hän ei koskaan palannut. Pietarissa hän jatkoi veneiden suunnittelua ja lyhyen aikaa hänellä oli siellä oma venetelakka. Suomen merikartoituksen suurmies K.G. Ekebom kuoli koleraan Pietarissa 18.8.1892. Karl Bomansson
Karl August Bomansson (5. huhtikuuta 1827 Saltvik – 7. helmikuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja arkistonhoitaja. Vuodesta 1862 hän oli dosentti historiassa Helsingin yliopistossa. Vuosina 1870–1883 hän oli valtionarkistonhoitaja. Karl Langenskiöld
Karl Langenskiöld (26. tammikuuta 1826 – 30. kesäkuuta 1920) oli suomalaissyntyinen taloustieteilijä ja poliitikko, josta tuli Pohjoismaiden Osakepankin pääjohtaja ja Ruotsin valtionpankin pääjohtaja. Carl Westman
Ernst Carl Westman (1866–1936) oli ruotsalainen arkkitehti, yksi arvokkaan, koruttoman, kansallisen taiteen edustajista. Westman, kuten myös Ragnar Östberg, kuului maansa kansallisromantiikan ja uudenaikaisen arkkitehtuurin pääedustajiin. Westmaniin vaikuttivat hänen uransa alussa amerikkalaisen Henry Hobson Richardsonin ja uuden englantilaisen arkkitehtuurin aatteet. Niinpä hän alkukaudellaan suunnitteli huviloita, joissa näkyy englantilaisia ja amerikkalaisia vaikutteita. Läpimurtonsa Westman teki Tukholmaan suunnittelemallaan Läkaresällskapetin rakennuksella 1905. Hänen päätöitään ovat Tukholman raatihuone, Röhsin taideteollisuusmuseo Göteborgissa, Norrköpingin sairaala ja Tukholman Karoliininen sairaala. Karl Isakson
Isakson aloitti opinnot Taideakatemiassa 1897. Hän arvosti suuresti taidemaalari Ernst Josephsonin töitä ja hän vieraili opiskeluvuosinaan usein Nationalmuseumissa tutkimassa vanhojen mestareiden kuten Egron Lundgrenin, Max Klingerin, Arnold Böcklinin, Rafaelin ja Rembrandtin teoksia. Koulussa opiskelu oli kuitenkin yliherkälle nuorelle miehelle vaikeaa ja hän erosi Akatemiasta 1901, jonka jälkeen mesenaattien antaman tuen ansiosta suuntasi ensimmäiselle opintomatkalleen Italiaan. Vuonna 1905 hän pääsi matkustamaan ensimmäistä kertaa Pariisiin. Isabella Karle
Isabella Karle, o.s. Lugoski (2. joulukuuta 1921 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 3. lokakuuta 2017 Alexandria, Virginia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka osallistui Manhattan-projektiin ja teki 63 vuotta kestäneen uran Yhdysvaltain laivaston tutkimuslaboratoriossa. Hän oli merkittävässä asemassa miehensä Jerome Karlen ja Herbert A. Hauptmanin kehittämän röntgenkristallografiamenetelmän läpilyönnissä. Hän kehitti sille erilaisia käytännön sovelluksia. Tauno Iisalo
Lentolaivue 44 vastaanotti uudeksi kalustokseen Junkers Ju 88 -koneet vuoden 1943 alussa. Iisalo jatkoi ohjaajana myös uudella konetyypillä, ensin 4. lentueen päällikkönä, sen jälkeen 2. lentueen varapäällikkönä ja 24. kesäkuuta 1944 alkaen 2. lentueen päällikkönä. Ilmavoimien komentajan, kenraaliluutnantti J. F. Lundqvistin 29. elokuuta 1944 tekemä nimitysesitys johti kapteeni Iisalon nimittämiseen Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944 numerolla 168. Myös Iisalon nuorempi veli, Pentti Iisalo, sai Mannerheim-ristin. Sotien jälkeen Iisalo jäi ilmavoimien palvelukseen, palvellen Pommituslentolaivue 43:ssa. Iisalo sai surmansa Laukaassa 18. kesäkuuta 1947, kun hänen ohjaamansa Junkers-koneen (JK-273) toinen moottori sammui harjoituslennon nousuvaiheessa ja kone syöksyi maahan ja tuhoutui. Iisalo on haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle. Karl Gebhardt
Karl Gebhardt (23. marraskuuta 1897 Haag – 2. kesäkuuta 1948 Landsberg am Lech) oli saksalainen lääkäri, yksi Ravensbrückin ja Auschwitzin keskitysleirien vangeilla tehtyjen kirurgisten ihmiskokeiden pääsuunnittelijoista ja toteuttajista sekä Heinrich Himmlerin henkilökohtainen lääkäri. Toisen maailmansodan jälkeen hänet tuomittiin kuolemaan rikoksista ihmisyyttä vastaan. Karl Isakson
Isaksonin isä oli Tukholmaan 1860-luvulla Huskvarnasta muuttanut lukkoseppä, jolla oli veljensä kanssa Tukholmassa Lukko- ja kassakaappitehdas. Äiti oli tullut Tukholmaan erään aatelisperheen kamarineidoksi vuonna 1875, ja solmi taiteilijan isän kanssa avioliiton pari vuotta myöhemmin. Äidin kerrotaan olleen älykäs ja sanavalmis, isän suvun puolelta taiteilija taasen peri mekaanisen lahjakkuuden ja taiteelliset taipumukset. Ilpo Hakasalo
Vuonna 2002 Yleisradion ohjelmistossa toteutettiin mittavia uudistuksia, jolloin Hakasalo lopetti pitkän uransa radiossa ja jäi eläkkeelle. Hän jatkoi vielä joitakin vuosia luottamustehtäviään, mutta vähitellen hän katkaisi kaikki yhteydet ystäviinsä ja työtovereihinsa ja erakoitui täysin. Hän kuoli asunnossaan tammikuussa 2006. Ilpo Hakasalo löydettiin asunnostaan kuolleena 1. kesäkuuta 2006. Kuolinpäiväksi on väestötietoihin merkitty 5. tammikuuta 2006. Hakasalolla ei ollut lähiomaisia ja hänet siunattiin kesäkuussa 2006 hiljaisuudessa Hietaniemen uurnalehtoon. Eric von Schantz
Yleisradion toimittaja Timo Heikkinen tutki vuonna 2017 Silkki-Saaran todellista henkilöllisyyttä ja selvisi että hän oli todellisuudessa Ylistarossa syntynyt torpparintytär Sofia Jaakontytär Arentti (1869–1947). Arentti oleskeli kansakoulun ja rippikoulun käytyään Ruotsissa vuosina 1887–1891 ja 1895–1906. Hän oli Helsingin kaupungin terveystoimiston ja myöhemmin huoltopoliisin kirjoissa prostituoituna vuodesta 1907 alkaen ja harjoitti tätä ammattia Helsingissä aina 1920-luvun puoliväliin saakka. Vuonna 1926 hän joutui Nikkilän mielisairaalaan skitsofrenian vuoksi ja oli viimeiset 20 vuotta elämästään eri mielisairaaloissa. Sofia Arentti kuoli maaliskuussa 1947 Uudenkaupungin piirimielisairaalassa. Karl E. Malm niminen mies toimitti sinikantisiin vihkoihin kirjoitetut alkuperäiset muistelmat Nide-kustantamolle jo ennen sotia ja näiden vihkojen perusteella Eric von Schantz kirjoitti romaaninsa. Malm oli asunut Silkki-Saaran kanssa ja kirjoittanut vihkot Silkki-Saaran päiväkirjan pohjalta vankilassa ollessaan. Von Schantz muutti romaania kirjoittaessan käsikirjoituksessa olleet nimet ja syntymävuodet suojatakseen vielä elossa olleita henkilöitä. Karl Fazer
Karl Fazer perusti linnuston suoja-alueita Ahvenanmaan saaristoon ja Karjalankannakselta Viipurin läänin Pyhäjärveltä vuonna 1918 ostamansa Touvilan tilan maille. Hän toi Suomeen fasaanit, hänellä oli oma fasaanitarha Helsingin lähellä 1900-luvun alussa, 1912 hän perusti fasaanitarhan vuokrattuaan Jokioisten kartanon metsästysoikeudet. Karl Fazer kuoli syksyllä 1932 66-vuotiaana saatuaan sydänkohtauksen metsästysretkellä Jokioisissa. Isak Gustaf Clason
Clason teki läpimurtonsa Tukholmaan suunnitelluilla yksityistaloilla, kuten Strandvägenin uusrenessanssityyliset Thaveniuksen talo ja Bünsowin talo (1888). Tukholman vanhaankaupunkiin valmistunut Österlånggatan 14 (1889) jäljitteli 1600-luvun kauppiastaloja. Niitä seurasivat italialaista renessanssia jäljittelevä Östermalmin kauppahalli (1889, Kasper Salinin kanssa), hollantilaista renessanssia edustava norlantilaisen osakunnan talo Uppsalassa ja venetsialaista gotiikkaa mukaileva Hallwylin palatsi Tukholmassa. Clasonin suurin monumentaalityö on Tukholman Djurgårdenilla sijaitseva mahtava Nordiska museet, jonka arkkitehtuuri sai innoitusta muun muassa Ruotsin ja Tanskan vanhoista linnoista. Hän voitti sen suunnittelukilpailun vuonna 1889 yhdessä Magnus Isæuksen kanssa, mutta Isæuksen kuoltua jo seuraavana vuonna Clason viimeisteli suunnittelmat yksin. Museo valmistui vuonna 1907. Noihin aikoihin nuorempi arkkitehtipolvi alkoi kritisoida Clasonia historiallisten eurooppalaisten tyylisuuntien kierrättämisestä, joten hän siirtyi myöhäistuotannossaan mukailemaan uutta kansallisromanttista tyyliä. Selim Isakson
Sotien jälkeen hän sai Savo-Karjalan sotilasläänin komentajan tehtävät, josta hänet siirrettiin myöhemmin Kymen sotilasläänin komentajaksi, kunnes vuonna 1945 hän erosi vakinaisesta palveluksesta ja oli sen jälkeen Uudenmaankauppaliiton palveluksessa vuonna 1945, josta hän siirtyi Helsingin Osakepankin palvelukseen Turussa ja oli sen palveluksessa vuoteen 1948 saakka, josta eteenpäin hän palveli samaa yritystä Helsingissä vuoteen 1960 saakka. Hänet on haudattu Helsinkiin. Einar Utzon-Frank
Aksel Einar Utzon-Frank (1888–1955) oli tanskalainen kuvanveistäjä. Utzon-Frank aloitti Rodin-henkisenä realistina. Hän oli etupäässä klassismin edustaja. Hän oli yksi ajan merkittävimmistä tanskalaisista monumentaalikuvanveistäjistä, mutta hän työskenteli myös piirtäjänä ja opettajana. Vuodesta 1918 Utzon-Frank työskenteli Kööpenhaminan taideakatemiassa professorina, ja hän oli akatemian johtaja 1925–1928 sekä uudestaan 1934–1937. Monumentaalitöissä ja muotokuvissa hän tukeutui Italian varhaisrenessanssin ja antiikin Kreikan taiteeseen. Utzon-Frankin Kööpenhaminassa olevia töitä ovat muiden muassa "Afrodite" (1915), "Käärmeentappaja" (1924), Kristian X:n vuonna 1954 pystytetty ratsastajapatsas ja Thorvaldsenin muistomerkki (1930–1954). Roskilden tuomiokirkossa on Utzon-Frankin tekemä Fredrik VIII:n sarkofagi. Karl August Nicander
Nicanderin viimeiseksi teokseksi jäi "Lejonet i öknen" (’Erämaan leijona’, 1838), joka käsitteli runomuodossa erästä Napoleon I:n elämän tapahtumaa. Nicanderin elämä päättyi helmikuussa 1839. Nicanderin kuoleman jälkeen julkaistiin hänen kootut runonsa neljänä niteenä nimellä "Samlade dikter" (1839–41). Isak Abrahamsen
Isak Abrahamsen (s. 28. huhtikuuta 1891 Bergen – 29. huhtikuuta 1972 Oslo) oli norjalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Norjan kultaa voittaneessa joukkueessa Tukholman olympialaisissa 1912 vapaan systeemin joukkuekilpailussa. Karl Isakson
Häneen kohdistuva arvostelu ja erääseen Isaksonin mukaan "kansalliskysymykseen" liittyvät kiistat, jotka eivät hänen mielestään koskeneet taiteen peruskysymyksiä väsyttivät ja kyllästyttivät häntä. Päästääkseen kaikesta taiteellisesta latteudesta hän matkusti Berliiniin. Sieltä hän kirjoitti: Carl Rogers
Carl Ransom Rogers (8. tammikuuta 1902 Oak Park, Illinois − 4. helmikuuta 1987 La Jolla, Kalifornia) oli vaikutusvaltainen yhdysvaltalainen psykologi, joka yhdessä Abraham Maslow’n kanssa perusti humanistisen psykologian tutkimussuunnan. Rogersilla oli myös keskeinen rooli henkilökeskeisen psykoterapian kehityksessä. Yhdysvaltalaiset nykypsykologit (2000-luvun alussa) mainitsevat hänet itseensä kaikkein eniten vaikuttaneena psykologina Sigmund Freudin ohella. Toinen, yhdysvaltalaisia psykologeja korostetusti esilletuova vertailu (2002) listasi Rogersin kymmenen merkittävimmän psykologin joukkoon. Oscar Bomanson
Karl Oscar Bomanson (9. syyskuuta 1869 Saltvik – 29. elokuuta 1938 Saltvik) oli suomalainen arkkitehti. Karl Isakson
Isakson teki kokemuksistaan selvät johtopäätökset. Vuodesta 1910 lähtien hän kieltäytyi kaikista julkisista näyttelyistä ja aloitti kahdenkeskisen kamppailun taiteensa kanssa. Kuuluisuus, maine, ystävät ja rikkaus eivät merkinneet hänelle mitään. Työ ja taide olivat kaikki kaikessa. Karl Bergström
Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 3. jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, missä joukossa otti osaa sisällissodassa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Sisällissodan päätyttyä hän palveli samassa joukko-osastossa, josta muodostettiin myöhemmin Uudenmaan Rykmentti ja hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi sen 2. pataljoonan 9. komppaniaan. Sotilaallisessa uraputkessa olleen Karl Ivar Bergströmin kohtaloksi muodostui hukkuminen sairausloman aikana 16. syyskuuta 1919. Tämä sotilaallisesti ensimmäisessä maailmansodassa kunnostautunut ja Rautaristillä palkittu jääkärivääpeli laskettiin haudan lepoon Teerijärvelle. Axel Danielsson
Axel Danielsson kuoli Saksassa vuonna 1899. Hänet on haudattu Pyhän Paulin kirkon hautausmaalle Malmöhön, Ruotsiin. Karl Jaspers
Jaspers kuoli Baselissa vuonna 1969. Otto Isakower
Otto Isakower (2. kesäkuuta 1899 Wien, Itävalta – 10. toukokuuta 1972 New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen psykoanalyytikko. Hän valmistui lääkäriksi Wienin yliopistossa 1923 ja erikoistui psykiatriaan. Hän innostui psykoanalyysistä ja kehitti sitä. Erityisesti hänet tunnetaan Isakowerin ilmiönä tunnetusta näköhallusinaatiosta, jota voidaan tavata muun muassa nukahtamis- ja heräämisvaiheessa, eräiden huumausaineiden käytön yhteydessä sekä liittyneenä temporaaliepilepsiaan. Hänen selityksensä ilmiöön on psykoanalyyttinen ja keskittyy egon regressioon. Karl Linnas
Karl Linnasin kuolemantuomion täytäntöönpanoa päätettiin lykätä toisaalta lisätodisteiden saamiseksi, toisaalta hänen korkeahkon ikänsä vuoksi. Koska kuolemantuomio oli langetettu Linnasin ollessa poissa Neuvostoliitosta, hänelle varattiin myös oikeus anoa armahdusta, minkä hän sitten tekikin. Prosessi kuitenkin keskeytyi, kun Linnas kuoli sydänhalvaukseen leningradilaisessa sotilassairaalassa 2. heinäkuuta 1987. Karl Nyström
Nyström osallistui talvisotaan aluksi IV Armeijakunnan esikunnassa, josta hänet siirrettiin myöhemmin Rannikkopataljoona 4:ään ja edelleen apulaispäälliköksi Viestikoulutuskeskukseen. Välirauhan aikana hän toimi toimistoupseerina Kotijoukkojen esikunnassa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Viestikoulutuskeskukseen, josta hänet siirrettiin myöhemmin Henkilötäydennyskeskus 2:een. Vielä ennen ensimmäisen sotavuoden päättymistä hänet siirrettiin Viestikoulutuskeskukseen Radiopataljoonan komentajaksi. Hänet vapautettiin sotapalveluksesta vuonna 1942, jonka jälkeen hän työskenteli Kone ja Silta Oy:n palveluksessa sekä liikemiehenä Helsingissä. Hänet haudattiin Helsinkiin. Karl Mauch
Saksassa Mauchin löydöt eivät juurikaan herättäneet kiinnostusta, sillä tutkimusmatkojen mielenkiinto oli suuntautunut erityisesti Kongojoen ja Niilin tutkimiseen. Mauch kuoli huhtikuussa 1875 vammoihinsa, jotka hän sai tiputtuaan asuintalonsa kolmannesta kerroksesta. Karl Brandt
Karl Brandt (8. tammikuuta 1904 – 2. kesäkuuta 1948) oli Adolf Hitlerin henkilökohtainen lääkäri elokuusta 1944 ja yksi Aktion T4 -eutanasiaohjelman johtajista vuodesta 1939. Valtakunnan terveys- ja saniteettikomission kenraalimajurina hän osallistui rikolliseen ihmiskokeiden järjestämiseen yhdessä Werner Heyden ja muiden natsilääkärien kanssa. Toisen maailmansodan jälkeen hänet tuomittiin rikoksista ihmisyyttä vastaan ja teloitettiin hirttämällä. Luettelo jääkäreistä I
(7. huhtikuuta 1890 Tornio – 25. lokakuuta 1968) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat poliisivahtimestari Isak Isaksson-Aidanpää ja Fredrika Myllymäki. Tämä Haaparannassa tarkastajana toiminut Ruotsin kansalainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoona täydennysjoukkoon 11. toukokuuta 1916 ja laskettiin edelleen siviilitöihin 3. kesäkuuta 1916. Saksasta hän palasi takaisin Ruotsiin ja toimi Haaparannassa liikealalla. Hän otti osaa Haaparannan suojeluskunnan toimintaan. Talvi- ja jatkosodan aikana hän toimi Haaparannassa väestönsuojelutehtävissä. Sotien jälkeen hän hoiti omaa liikettään Haaparannassa. Hänet on haudattu Ylitorniolle. Kunniamerkit: Mitali inhimillisestä auliudesta, Jääkärimerkki. Karl Söderman
Karl Söderman (7. toukokuuta 1863 Oulu – 21. lokakuuta 1911 Merano, Itävalta-Unkari) oli suomalainen insinööri, joka toimi Kone- ja Siltarakennus Oy:n toimitusjohtajana ja kasvatti siitä valmistusarvoltaan Suomen suurimman konepajan. Karl Bodmer
Vuonna 1843 Bodmer palasi Ranskaan ja Barbizonin kaupunkiin. Hän kuului Ranskassa Barbizonin koulukuntaan ja työskenteli mm. taidemaalareiden Jean-François Milletin ja Théodore Rousseaun kanssa. Ranskassa Bodmer tuli tunnetuksi metsämaisemistaan sekä lintujen ja nisäkkäiden kuvauksistaan. Hän kuoli vuonna 1893, jolloin hänen intiaaniaiheiset työnsä olivat käytännössä unohdetut. Karl von Hasenauer
Karl von Hasenauer (s. 20. heinäkuuta 1833 Wien – k. 4. tammikuuta 1894 Wien) oli yksi merkittävimmistä itävaltalaisista historismin arkkitehdeista Wienissä, erityisesti Ringstraßen alueella. Von Hasenauer oli August Sicard von Sicardsburgin ja Eduard van der Nüllin oppilaita. Hänelle myönnettiin vapaaherran ("Freiherr") arvo vuonna 1873. Karl Emil Primus-Nyman
Primus-Nymanin veli farmaseutti Karl Gustaf Konrad Nyman oli toiminut aktivistien ja helsinkiläisistä lukiolaisista koostuneen Verikoirat-terroristiryhmän yhdydmiehenä. Hän oli Helsingin ruotsinkielisen työväenyhdistyksen Arbetaren-lehden toimittajana 1905-1906. Kalle Nyman oli mukana ns. työläisaktivistien toiminnassa, avusti helmikuussa 1906 Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstäneitä latvialaisia pakenemaan ja joutui syksyllä 1906 pidätetyksi Ruotsissa. Kalle Nyman palautettiin Suomeen ja hän sai 3 vuoden 5 kuukauden kuritushuonerangaistuksen. Hän muutti 1908 Kanadaan, jossa hän suoritti apteekkarintutkinnon ja sai oman apteekin 1922. Hän kuoli Port Arthurissa Kanadassa 27. elokuuta 1937. Luettelo jääkäreistä I
Selim Engelbert Isakson Carl Robert Jakobson
Carl Robert Jakobson (julkaisuja myös salanimellä C. R. Linnutaja, 26. heinäkuuta 1841, Tartto – 19. maaliskuuta 1882, Kurgja) oli virolaisen kansallisen liikkeen radikaalin haaran johtohahmo ja toimittaja. Hänen äänitorvenaan toimi Jakobsonin vuonna 1878 Viljandissa ilmestynyt "Sakala". Jakobson erottui jyrkillä mielipiteillään maltillisemmista Johann Voldemar Jannsenista ja Jakob Hurtista, joiden molempien kanssa Jakobson riitaantui. Vuonna 1881 Jakobsonista tuli Eesti Kirjameeste Selts -seuran johtaja, mutta hän kuoli yllättäen vuonna 1882. Karl Emil Berg
Karl Emil Berg (16. syyskuuta 1869 Lappeenranta – 22. kesäkuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen kenraali, joka toimi vuoden 1921 suojeluskuntaselkkauksen yhteydessä kaksi päivää suojeluskuntien ylipäällikkönä ennen kuin teki itsemurhan kunniasyistä. Berg toimi myös Suomen sotaministerinä 1919–1920. Karl Isakson
Isaksonin alkukauden työt "Hukkuva" ja "Puuta istuttava poika" edustavat symbolistista linjaa ja jälkimmäisenä mainittu työ on Isaksonin ensimmäisen, niin sanotun harmaan kauden päätyö. Carl von Ossietzky
Carl von Ossietzky (3. lokakuuta 1889 Hampuri, Saksa – 4. toukokuuta 1938 Berliini, Saksa) oli saksalainen pasifisti ja journalisti. Hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1935. Hän oli merkittävän saksalaisen kulttuurilehden Die Weltbühnen päätoimittaja vuodesta 1927 sen lakkauttamiseen vuoteen 1933 saakka. Kauko Ikonen
Talvisotaan hän osallistui Rannikkotykistörykmentti 1:n merenkulkuosaston päällikkönä ja esikuntapäällikkönä. Jatkosotaan hän osallistui 7. Rannikkoprikaatin liikennepäällikkönä. Hänet kotiutettiin tehtävästä vuonna 1941, ja hän siirtyi Tukkukauppojen Oy:n palvelukseen osastonhoitajaksi ja jäi eläkkeelle vuonna 1963. Ikonen ehti olla eläkkeellä kaikkiaan kolmekymmentä vuotta. Hän eli 95-vuotiaaksi ja oli kuollessaan syyskuussa 1993 jääkäreistä toiseksi viimeinen. Karl Marx
Marx lähti parantelemaan vaivojaan eri kylpylöihin. Vuoden 1882 aikana hän ehti olla Algeriassa, Monte Carlossa, Vevyssä ja Argenteuilissa. Lokakuussa 1882 hän saapui Lontooseen, mutta lähti välittömästi huonoa säätä pakoon Wightsaarelle. Hän viipyi siellä tammikuuhun 1883. 5. tammikuuta 1883 Marx sai kirjeen, että Jennychen oli kuolemaisillaan syöpään. Marxin oma terveys oli romahtamaisillaan, hänellä oli yskänkohtauksia jotka olivat tukehduttaa hänet, kurkku ja keuhkoputket olivat tulehtuneet ja nukkuminen oli vaikeaa yöhikoilun takia. Engels vieraili Marxin luona 14. maaliskuuta 1883. Hän luuli ensin, että Marx nukkui nojatuolissaan, mutta huomasikin, että tämä oli kuollut. Charles Ericksen
Karl Fredrik "Charles" Ericksen (20. kesäkuuta 1875 – 23. helmikuuta 1916 Brooklyn, New York) oli amerikannorjalainen vapaapainija. Abel Ikonen
Talvisotaan Abel Ikonen osallistui lähettiupseerina Kannaksen Armeijakunnan esikunnassa. Välirauhan aikana hän toimi samassa tehtävässä Maavoimien esikunnassa, josta hänet siirrettiin Toimituskomppaniaan ja edelleen Jääkäripataljoona 1:een. Hieman myöhemmin hänet siirrettiin 2. Prikaatin II Patteristoon sekä edelleen Ratsuväkiprikaatin esikuntaan. Jatkosodan sytyttyä hän palveli edelleen Ratsuväkiprikaatissa, kunnes hänet siirrettiin toimistoupseeriksi 20:een Sotilassairaalaan, jonka jälkeen hän toimikin sodan aikana useissa sotilassairaaloissa ja koulutuskeskuksissa toimistoupseerina, kunnes vuonna 1944 hänet siirrettiin Suur-Saimaan suojeluskuntapiirin hänen palveluskelpoisuutensa laskun takia. Armeijan vakinaisesta palveluksesta hän erosi 31. heinäkuuta 1944. Abel Ikonen kuoli Mikkelin maalaiskunnassa Kyyhkylän hoitokodissa ja haudattiin Vapaussodan invalidien veljeshautaan Mikkelin maaseurakunnan, Rouhialan hautausmaalle. Karl Isakson
Ulkomaanmatkoilla Karl Isakson sai tutustua uusiin suuntauksiin; italialaisiin primitivisteihin, ranskalaisen koulun suuriin nimiin sekä, häneen erityisen suuren vaikutuksen tehneisiin impressioneisteihin. Sanotaankin, että ensimmäisellä Pariisin matkalla Paul Cézannesta tuli hänen taiteellinen epäjumalansa. Isakson kokosi ja kuljetti mukanaan Cézannen töiden väripainosjäljennöksiä ja vertasi usein omaa maalaustaan työn kestäessä Cézannen vastaavanlaisiin maalauksiin. Karl Denke
Karl Denke (12. elokuuta 1870 – 22. joulukuuta 1924) oli saksalainen sarjamurhaaja ja kannibaali. Hän syntyi nykyisessä Puolan Ziębicessä. Aikuisiällään hän soitti urkuja paikallisessa kirkossa. Hän joutui pidätetyksi joulukuussa 1924 hyökättyään kirveen kanssa miehen asuntoon. Poliisi löysi Denken kotoa ihmislihaa, ja muistikirjassa oli tietoja kolmestakymmenestä henkilöstä, jotka olivat joutuneet sarjamurhaajan uhreiksi vuosien varrella. Denke teki itsemurhan hirttäytymällä selliinsä pidätyksen jälkeen. Karl Pearson
Karl Pearson (27. maaliskuuta 1857 – 27. huhtikuuta 1936) oli englantilainen tilastotieteilijä. Hänen katsotaan luoneen matemaattisen tilastotieteen alan. Pearson perusti maailman ensimmäisen tilastotieteen laitoksen University College Londoniin. Hän vaikutti keskeisesti lineaarisen regressiomallin ja korrelaatiokertoimen teorian kehittämiseen. Pearsonin korrelaatiokerroin on nimetty hänen mukaansa. Karl Marxin elämäkerta
Jennyn elämän viimeisten päivien aikana hän ei saanut tavata Karlia lainkaan. Karl oli sairastunut keuhkopussintulehdukseen ja laitettu karanteeniin erilliseen huoneeseen, mistä ei ollut lupa poistua. Lääkäri kielsi häneltä osallistumisen vaimon hautajaisiin. Marx kärsi unettomuudesta ja kustantajan tiedustellessa "Pääoman" jatko-osaa lääkäri kielsi häneltä myös kirjoittamisen. Eleanor-tyttären terveys huolestutti Marxia ja lääkäri määräsi isän ja tyttären matkustamaan yhdessä ottamaan aurinkoa Isle of Wrightin saarelle. Kävi kuitenkin niin, että Marxien saavuttua saarelle siellä alkoivat kaatosateet ja lämpötila kävi välillä pakkasen puolella. Tämä pahensi Karlin keuhkokatarria ja bronkiittia. Eleanorin mielenterveyden tila huonontui. Hän ei syönyt eikä nukkunut ja sai puhumattomuuskohtauksia. Hänelle oli tullut pakkomielle näyttelemisestä; hän ei söisi mitään ennen kuin pääsisi teatterin lavalle. Isä tuumi, että tyttärelle ei tee hyvää olla hänen seuraneitinään vaan hänen täytyy päästä toteuttamaan haaveitaan. Iisak Kuusisto
Talvisotaan hän osallistui 6. Asevarikko-osaston päällikkönä ensin Rovaniemellä ja myöhemmin Viipurinlahdella. Jatkosotaan hän osallistui Helsingin suojeluskuntapiirin ja Kotijoukkojen esikunnassa. Hänet kotiutettiin vuonna 1942, jonka jälkeen toimi Waltosen tekstiililiikkeessä aina vuoteen 1947 saakka. Myöhemmin hän toimi edustajana Lauttakylässä. Hänet on haudattu Mikkeliin. Fredrik Isacsson
Isacssonin vanhemmat olivat puuseppämestari Isak Maurits Isaksson ja Antoinette Karolina Wikström. Hänen puolisonsa vuodesta 1906 oli Ellen Maria Åström (k. 1949). Pariskunnan lapsista reservin vänrikki, varatuomari Fredrik Kalevi Inhala (s. 1911) palveli talvisodassa Kannaksella ja kaatui Kosejoella tehdyssä vastahyökkäyksessä 12. joulukuuta 1939. Karl Eusebius
Karl Eusebius (11. huhtikuuta 1611 – 5. huhtikuuta 1684) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1627 kuolemaansa saakka. Hän peri kruunun isältään Kaarle I:ltä tämän kuoltua. Leander Ikonen
Karl Leander Ikonen (14. lokakuuta 1860 Joroinen – 27. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli arkkitehti ja Viipurin teollisuuskoulun rehtori, suomalaisen puolueen kansanedustaja ja Karjalan Kansalaisliiton puheenjohtaja.
Ikosen vanhemmat olivat posteljooni Olof Fredrik Ikonen ja Anna Elisabet Vilenius ja puoliso Jenny Matilda Wiklund. Säveltäjä Lauri Ikonen (1888-1966) oli heidän poikansa. Ikonen kävi Kuopion reaalikoulun ja valmistui arkkitehdiksi 1883. Ikonen toimi yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräisenä arkkitehtina 1883–1886 ja sen jälkeen lehtorina Kuopion teollisuuskoulussa 1886–1898 ja Viipurin teollisuuskoulun rehtorina 1898–1918. Ikonen toimi myös yksityisenä arkkitehtina Kuopiossa ja Viipurissa sekä A. Viklundin liikkeen johtajana (prokuristina) 1901–1912 ja Rakennus Oy Kimmon toimitusjohtajana 1903–1918. Hän suunnitteli muun muassa Kuopion Tulli- ja pakkahuoneen laajennuksen 1889 ja Kuopion yhteiskoulun rakennuksen 1897. Isaac Newton
27. toukokuuta 1722 Newton muutti Etelä-Lontooseen Kensingtoniin keuhkotulehduksen takia. Hän kuoli 83-vuotiaana Kensingtonissa 20. maaliskuuta 1727, ja hänet haudattiin suurin juhlallisuuksin Westminster Abbeyn hautausmaalle. Voltaire oli läsnä Newtonin hautajaisissa, ja hänen mukaansa hautajaiset olivat kuin kuninkaan, joka oli tehnyt työnsä hyvin. Newton ei koskaan mennyt naimisiin, eikä hänellä ollut lapsia. Hän oli tosin kerran kihloissa, mutta kihlaus ei johtanut avioliittoon. Karl Koller
Karl Koller (22. helmikuuta 1898 Glonn – 22. joulukuuta 1951 Glonn) oli saksalainen kenraali ja Luftwaffen esikuntapäällikkö toisessa maailmansodassa. Hän oli läsnä Adolf Hitlerin syntymäpäivillä 20. huhtikuuta 1945, kun puna-armeija lähestyi Berliiniä. Koller lähetti Hitlerin käskystä jäljelläolevat Luftwaffen koneet avustamaan Felix Steinerin joukkoja. Alfred Jodlin kerrottua hänelle Hitlerin itsemurha-aikeista Koller lähti Obersalzbergiin kertomaan asiasta Hermann Göringille. Sekä Göring, Koller ja Hans Lammers joutuivat SS-joukkojen määräämään kotiarestiin, mutta Koller vapautui Berchtesgadenissa. Koller ja Göring joutuivat yhdysvaltalaissotilaiden huostaan 7. toukokuuta Fischornin linnassa. Sodan jälkeen Koller joutui vangiksi Oxfordiin, mutta hänet vapautettiin vuonna 1947. Koller kirjoitti kokemuksistaan kirjan "Der letzte Monat" vuonna 1949. Koller kuoli kotikaupungissaan Glonnissa vuonna 1951. Karl Henrik Jakob Ignatius
Karl Henrik Jakob Ignatius (11. joulukuuta 1809 Rautjärvi – 11. lokakuuta 1856 Viipuri) oli suomalainen pappi ja kirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä "Jaakko Jaakonpoika". Karl Escherich
Karl Escherich (1871–1951) oli saksalainen hyönteistieteilijä. Hän oli Münchenin yliopiston sovelletun eläintieteen professori vuodesta 1914, ja tuona vuonna hän perusti Deutsche Gesellschaft für angewandte Entomologie -seuran. Hän julkaisi ainakin teoksen "Die Forstinsekten Mitteleuropas", omaelämäkerran "Lebend und Forschen" ja tutkimuksia metsähyönteisistä, näiden torjunnasta, muurahaisista ja termiiteistä. Hän oli sovelletun hyönteistieteen uranuurtajia. Karl Brown
Karl Brown (26. joulukuuta 1896 Pennsylvania, Yhdysvallat – 25. maaliskuuta 1990 Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän oli naimisissa Edna Mae Cooperin kanssa noin vuodesta 1918. Brown työskenteli 1912–1913 laboratorioapulaisena, sen jälkeen hän oli vastuussa negatiivien kehityksestä Kinemacolor Companyssa New Yorkissa. Ensimmäinen tehtävä elokuvassa hänellä oli 1914, jolloin hän otti stillkuvat "The Spoilersista". Vuosina 1914–1920 hän työskenteli avustajana ja erikoistehosteiden valokuvaajana D. W. Griffithin palveluksessa. Hän palveli armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa ja sen jälkeen 1920–1926 kuvaajana Paramountilla. 1920-luvulla hän oli apulaisleikkaajana ja ohjasi ensimmäisen elokuvansa "His Dog" 1927. Sen jälkeen hän ohjasi ja käsikirjoitti. Henrik Ibsen
Ibsen haudattiin Grav Felserin hautalehtoon 1. kesäkuuta vuonna 1906. Hautajaisseremonia pidettiin täydessä Oslon Trefoldighetskirkenissä, jonka ulkopuolella hautajaisia seurasi arvioiden mukaan 20 000 ihmistä. Peräti 44 seppelettä laskettiin arkulle. Tilaisuuden jälkeen arkkua kannettiin pitkin Ullevålsveien-katua kulkueessa, johon kuului edustajia Norjan suurkäräjiltä, hallituksesta, korkeimmasta oikeudesta, Oslon kaupunginvaltuustosta sekä ulkomaisista edustustoista. Kirkkomaalla pidettiin yksinkertainen seremonia, jonka aikana kauppiaskuoro esitti kappaleen "Vaag o sjæl o bed" ja kaartinorkesteri soitti Edvard Griegin säveltämän Rikard Nordaakin surumarssin. Adolf Ivar Arwidsson
Opiskellessaan Turun akatemiassa laukaalaisen papin poika Arwidsson liittyi radikaaliin opiskelijapolveen, joka pyrki uudistamaan kirjallista ajattelua romanttiseen suuntaan. Opiskellessaan Uppsalassa 1817–1818 Arwidsson kiinnostui kansallisromantiikasta ja perusti Suomeen palattuaan "Åbo Morgonblad" -nimisen lehden vaalimaan kansallista herätystyötä. Lehden kritiikki valtiollista johtoa vastaan johti sen lakkauttamiseen keisarin päätöksellä 30. syyskuuta 1821. Hänet myös karkotettiin Turun akatemiasta vuonna 1823. Arwidsson muutti Ruotsiin 1823. Vuonna 1843 hänestä tuli Tukholman kuninkaallisen kirjaston johtaja. Arwidsson kuoli 1858 matkalla kotipitäjäänsä Laukaaseen. Karl Fredrik Eneberg
Karl Fredrik Eneberg (19. maaliskuuta 1841 Närpiö – 24. toukokuuta 1876 Mosul, Mesopotamia) oli suomalainen orientalisti ja assyriologi joka kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä. Karl Ekman (tietokirjailija)
Karl Ekman (29. syyskuuta 1895, Bratislava – 5. heinäkuuta 1962, Helsinki) oli suomalainen tietokirjailija, toimittaja ja kääntäjä. Hänen vanhempansa olivat pianisti ja kapellimestari Karl Ludvig Ekman ja laulaja Ida Paulina Ekman omaa sukua Morduch. Karl Ekman kirjoitti ylioppilaaksi 1913 Nya svenska samskolanista ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1916. Hän teki opintomatkan Saksaan 1913 ja Englantiin 1924. Ekman väitteli 1920 filosofian tohtoriksi Friedrich Nietzschen estetiikasta. Hän työskenteli Helsingin osakepankin Porvoon konttorin johtajana 1920–1923, virkailijana Holger Schildt -kustantamossa 1925–1926 ja ulkomaantoimittajana Hufvudstadsbladetissa 1927–1935. Ekman julkaisi tutkimuksia estetiikasta ja historiasta, teki teollisuusyritysten historiikkeja ja kirjoitti elämäkertoja. Merkittävin elämäkerta on "Jean Sibelius", joka ilmestyi ruotsiksi ja suomeksi 1935 ja englanniksi 1936. Kirjan neljäs täydennetty painos ilmestyi suomeksi ja ruotsiksi 1956 nimellä "Jean Sibelius ja hänen elämäntyönsä". Kaarlo Oksanen
Kaarlo Wilhelm "Kille" Oksanen (11. tammikuuta 1909 Helsinki – 14. lokakuuta 1941 Itä-Karjala) oli suomalainen näyttelijä ja jalkapalloilija. Hän kaatui sodassa Itä-Karjalassa 32-vuotiaana. Ingvar Carlsson (ralliautoilija)
Ingvar Carlsson (2. huhtikuuta 1947 Nyköping, Ruotsi – 28. lokakuuta 2009 Nyköping ) oli ruotsalainen ralliautoilija. Hänen paras menestyksensä osui vuodelle 1989, jolloin hän voitti Mazda 323 4WD -autollaan sekä Uuden-Seelannin että Ruotsin MM-rallin. Samana vuonna hän sijoittui kuljettajien MM-sarjassa seitsemänneksi. Jo edellisenä vuonna hän voitti Australian rallin, joka ei kuitenkaan vielä tuolloin ollut MM-osakilpailu. Carlsson aloitti ralliuransa BMW:n ja Mercedesin autoilla ennen kuin hänet palkattiin Mazdan kilpatalliin 1980-luvun puolivälissä. Ingvar Carlsson menehtyi 62 vuoden ikäisenä  nopeasti edenneeseen sairauteen. Karl Jaspers
Karl Theodor Jaspers (23. helmikuuta 1883 – 26. helmikuuta 1969) oli saksalainen psykiatri ja filosofi, jolla on ollut suuri vaikutus nykyaikaiseen teologiaan, psykiatriaan ja filosofiaan. Karl Ossian Wichmann
Karl Ossian Wichmann (28. tammikuuta 1864 Helsinki – 1. toukokuuta 1918 Porvoo) oli suomalainen kuuromykkäinkoulun johtaja ja Suomen ensimmäisen kuuromykkäin lehden perustaja. Ulla Isaksson
Ulla Isaksson (12. kesäkuuta 1916 Tukholma – 24. huhtikuuta 2000 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan voimakkaista naiskuvauksistaan. Karl Johan Edelsköld
Karl Johan Edelsköld (5. lokakuuta 1831 Turku – 10. tammikuuta 1879 Parainen) oli suomalainen lakimies, valtiopäivämies ja sanomalehtimies. Hän kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä. Gustaf Erikson
Eriksonilla oli sodan jälkeen isoista purjelaivoistaan jäljellä vain "Pommern", "Viking" ja "Passat". Pommernin korjauksiin ei ollut varaa, joten vain Passat ja Viking saattoivat purjehtia. Erikson yritti saada kolme muuta isoa laivaansa takaisin, hän kuitenkin kuoli elokuussa 1947. Karl Nickul
Karl Voldemar Nickul (31. joulukuuta 1900 Oulu – 2. kesäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen pasifisti ja saamelaisten tutkija ja puolestapuhuja. Ammatiltaan Nickul oli geodeetti. Karl Ansas
Karl Arthur Ansas liittyi vapaaehtoisena saksassa jääkärikoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:ään 26. heinäkuuta 1916. Tullessaan Saksaan hän liittyi pataljoonan täydennysjoukkoon ja myöhemmin 6. lokakuuta 1916 hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Saksan itärintamalla taistellen Riianlahdella ja Aa-joella. Suomeen (Vaasaan) hän palasi pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Ansas kaatui Tampereen valtauksessa valkoisen armeijan 2. jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 1. komppaniassa, jossa hän menehtyi sydämeensä kohdistuneeseen vihollisen laukaukseen. Kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Helsingin eteläisessä ruotsalaisessa seurakunnassa. Hänet on haudattu Malmin hautausmaahan. Nisse Karlo
Nisse Karlo (oik. Nils Paul Karlsson, 6. toukokuuta 1893 Tampere – 9. huhtikuuta 1965) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. William Isaksson
Karl William Isaksson (15. marraskuuta 1866 Finström – 31. maaliskuuta 1924 Helsinki) oli ahvenanmaalainen juristi, Ahvenanmaan maaherra 1918–1922, korkeimman oikeuden apujäsen 1923–1924. Hän oli sitä ennen kansanedustaja (rkp) 1914–1917 sekä Turun hovioikeuden virkamies vuoteen 1917. Karl Robert Villehard Wikman
Karl Robert Villehard (Ville) Wikman (20. toukokuuta 1886 Vaasa – 14. toukokuuta 1975 Turku) oli suomalainen kansatieteilijä ja sosiologi. Hän oli Åbo akademin pohjoismaisen etnologian ylimääräinen professori 1942–1955 . Hänen tutkimuskohteenaan oli muun muassa nuorison seurustelu ennen avioliittoa. Wikman oli myös Svenska litteratursällskapet i Finlandin arkiston amanuenssi 1915–1918 ja kansanrunousarkiston johtaja 1918–1927 sekä alan ruotsinkielisten julkaisusarjojen päätoimittaja 1918–1924. Hän oli Ruotsalaisen kansanpuolueen keskustoimikunnan jäsen 1920–1927 ja 1934–1946. Åke Edwardson
Karl Åke Peter Edvardsson (s. 10. maaliskuuta 1953, Småland, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Hän on aiemmin ollut journalismin luennoitsijana Göteborgin yliopistossa. Hänet tunnetaan ennen muuta Göteborgiin sijoittuvista Erik Winter -dekkareistaan. Paul Erdmann Isert
Isert opiskeli Tanskassa. Hän sai komennuksen johtavaksi kirurgiksi Christiansborgiin Tanskan hallitsemalle alueelle Kultarannikkoa nykyisessä Ghanassa, jonne hän saapui marraskuussa 1783. Hän poistui maasta 1786 suuttuneena Ašantin kuninkaan Osei Kwamen käytöksestä ja pestautui lääkäriksi orjia kuljettaneeseen laivaan, jolla hän saapui Länsi-Intiaan. Hän kävi useilla Länsi-Intian saarilla ja yritti myöhemmin vaikuttaa Tanskan ja Ruotsin harjoittamaan orjakauppaan. Isert palasi Christiansborgiin marraskuussa 1788, mukanaan nuori vaimonsa. Hän kuoli jo tammikuussa 1789 ja vaimo kuukautta myöhemmin. Heidän vastasyntynyt tyttärensä kuoli kolme viikkoa äitinsä jälkeen. Carl Bosch
Carl Bosch (27. elokuuta 1874 Köln – 26. huhtikuuta 1940 Heidelberg) oli saksalainen kemisti ja insinööri. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1931 yhdessä Friedrich Bergiuksen kanssa korkean paineen kemian menetelmien kehittämisestä. Carl Bosch oli merkittävä yritysjohtaja saksalaisen maailman suurimman kemianteollisuuden yrityksen IG Farbenin toimitusjohtaja ja myöhemmin hallituksen puheenjohtaja sekä Ford Motor Companyn Saksan-yrityksen hallituksen puheenjohtaja. Lisäksi Bosch oli IG Farbenin kokonaan omistaman Yhdysvaltain-tytäryhtiön hallituksen jäsen. Karl Philipp zu Schwarzenberg
Schwarzenberg nimitettiin 1814 hofskriegratin johtajaksi ja hän kannatti Napoleonin jälkeisissä rauhanjärjestelyissä Itävallalle helpommin puolustettavia rajoja. Wienin kongressissa hän vastusti Saksin luovuttamista Preussille, koska Itävallan omistuksiin kuulunut Böömi olisi silloin jäänyt Preussin ympäröimäksi. Satapäiväisen keisarikunnan aikana Schwarzenberg komensi armeijaa Reinin yläjuoksulla, mutta sillä ei ollut merkittävää roolia Napoleonin lopullisessa kukistamisessa. Schwarzenberg sai vuonna 1817 halvauskohtauksen ja kuoli kolme vuotta myöhemmin. Karl Malden
Mladen George Sekulović eli Karl Malden (22. maaliskuuta 1912 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 1. heinäkuuta 2009 Brentwood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän sai urallaan niin Oscar-, Emmy- kuin Golden Globe -palkinnonkin. Oscarilla hänet palkittiin roolistaan elokuvassa "Viettelyksen vaunu" (1951), minkä lisäksi hän sai Oscar-ehdokkuuden myös elokuvasta "Alaston satama" (1954). Molemmissa elokuvissa hän näytteli Marlon Brandon kanssa. Maldenilla oli merkittävä rooli myös elokuvassa "Vihan riivaama", jossa hän näytteli niin ikään Brandon rinnalla. Karl Henrikson
Karl Waldemar Henrikson (20. heinäkuuta 1891 Vaasa – 11. helmikuuta 1963) oli suomalainen jääkärikapteeni, joka osallistui Suomen sisällissotaan, talvisotaan sekä jatkosotaan. Pierre Isacsson
Pierre Einar Isacsson (1. joulukuuta 1947 – 28. syyskuuta 1994) oli ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen tunnetuin kappaleensa on "Då går jag ner i min källare" vuodelta 1974. Isacssonin yhtye Family Four voitti Ruotsin Eurovision laulukilpailun karsintoina toimivan Melodifestivalenin kaksi kertaa peräkkäin vuosina 1971–1972 ja sijoittui varsinaisissa Eurovision laulukilpailuissa samoina vuosina sijoille 6. ja 13. 1980-luvulla Isacsson näytteli teatterissa ja toimi ääninäyttelijänä muun muassa Disneyn tuotannoissa. Karl von Reichenbach
Karl Ludwig Freiherr von Reichenbach (12. helmikuuta 1788 Stuttgart – 19. tammikuuta 1869 Leipzig) oli huomattava saksalainen kemisti, geologi, metallurgi, luonnontieteilijä, teollisuusmies ja filosofi, arvostetun Preussin tiedeakatemian jäsen. Hänet tunnetaan parhaiten eräiden tervasta eristettyjen, taloudellisesti merkittvien kemikaalien kuten eupionin, parafiinin, ensimmäisten synteettisten väriaineiden sekä fenolin löytäjänä. Viimeisinä vuosinaan hän kuitenkin omistautui tutkimaan olettamaansa mutta todistamatonta, kaikista elävistä olennoista muka lähtevää sähkön, magnetismin ja lämmön yhdistävää energiakenttää, jota hän sanoi Od-voimaksi. Karl Isakson
Lopetettuaan kansakoulun Karl meni maalarinoppiin, hänen ensimmäinen työnantajansa oli maalarimestari Åkerblad. Ansiotyön ohessa hän kävi Teknisen opiston iltakursseja, tutki Nationalmuseumin kokoelmia ja seurasi Taideakatemian taidehistorian luentoja. Ahkeran harrastamisensa ansiosta Karl pääsi auttamaan Carl Larssonia National museumin freskotöissä, ja sai vähitellen maalata omin päin vähemmän tärkeitä freskon osia. Kun Carl Larsson huomasi, että apulainen antoi suurimman osan palkkarahoistaan äidilleen, hän päätti auttaa lahjakasta poikaa taiteen tiellä eteenpäin ja suositteli häntä eräille mesenaateille, jotka lupautuivat kustantamaan pojan opiskelun taideakatemiassa. Karl Keiri
Keiri osallistui jatkosotaan työnjohtajana Linnoitusrakennuspataljoona 115:ssä ja Erikoistyökeskus 2:ssa, mistä hänet siirrettiin Helsingin suojeluskuntapiiriin ja edelleen työnjohtajaksi Karjalan tie - ja vesirakennuspiirin alaiselle Uuksu-Salmi-Rajakontu työmaalle. Hänet haudattiin Helsinkiin. Erik Axel Karlfeldt
Erik Axel Karlfeldt kuoli 8. huhtikuuta vuonna 1931. Hänet on haudattu Folkärnan hautausmaalle. Karl Wolff
Holokaustia organisoineen Adolf Eichmannin kaappasi Israelin tiedustelupalvelu Etelä-Amerikassa. Hänet tuomittiin kuolemaan israelilaisessa tuomioistuimessa 1961. Karl Wolff antoi noihin aikoihin haastattelun laajalevikkiselle saksalaiselle viikkolehdelle, jolloin länsisaksalainen tuomioistuin kiinnitti hänen menneisyyteensä uudestaan huomiota. Seuranneessa oikeudenkäynnissä vuonna 1962 hän sai 15 vuoden tuomion juutalaisten murhaamisesta ja 300 000 juutalaisen lähettämisestä Treblinkan tuhoamisleiriin. Hänet kuitenkin vapautettiin hyvän käytöksen vuoksi jo vuonna 1971. Karl Golser
Hän kuoli joulukuun 24. ja 25. päivien välisenä yönä 2016. Carl Petersén
Carl Jacob Karsten Petersén (18. huhtikuuta 1883 Tukholma – 14. huhtikuuta 1963) oli ruotsalainen upseeri ja vakoilujärjestön (C-byrån) päällikkö.