Mitä litografia tarkoittaa?
Litografia
Litografia eli kivipaino, kivipainanta tai kivipainotaide on tasaiselle pinnalle käytettävä painomenetelmä. Menetelmällä voidaan painaa tekstiä tai kuvia paperille tai jollekin muulle sopivalle materiaalille. Optinen litografia on litografian muoto, jota käytetään puolijohteiden ja mikrosysteemijärjestelmien valmistamissa.
Sami Lukkarinen
Lukkarista askarruttaa digitaalisen ja maalatun kuvan suhde. Pikselöinti antaa hänelle etäisyyttä lähtökohdaksi valittuun kuvaan, ja se on myös välitila, jossa kaksi toisilleen vastakkaista esittämisen tapaa voi kohdata. Typografia
Typografia kehittyi, kun ihmisten täytyi ilmaista asioita ilman satoja tai tuhansia merkkejä ja kuvia. 1 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua foinikialaiset kehittivät aakkoston, joka sisälsi 20 merkkiä. Englannin kielen sana "alphabet" 'aakkosto' juontaa juurensa kreikan aakkoston kahden ensimmäisen kirjaimen "alfan" (α) ja "beetan" (β) nimestä. Vuonna 800 ennen ajanlaskun alkua kreikkalaiset olivat ottaneet käyttöön 20 kirjainta foinikialaisten aakkostosta sekä muokanneet kirjainten muotoa ja ääntämistä.
Italian niemimaalla ensin etruskit ja sittemmin roomalaiset ottivat käyttöön kreikkalaisten aakkoston, muuttivat kirjainten muotoa sekä lisäsivät kirjaimet G, Y ja Z. Pian nämä latinalaiset aakkoset levisivät Eurooppaan, Vähään-Aasiaan ja Pohjois-Afrikkaan. Bittikarttagrafiikka
Bittikarttagrafiikka on yleisin tapa esittää kuvia tietotekniikassa. Sitä käytetään muun muassa valokuvien digitaalisessa tallennuksessa ja WWW-sivuilla esiintyvien kuvien ja kaavioiden esittämisessä. Kuvankäsittelyohjelmat muokkaavat ensisijaisesti bittikarttagrafiikkaa; vektorigrafiikkaohjelmia ei yleensä kutsuta kuvankäsittelyohjelmiksi. Ligatuuri (nuottikirjoitus)
Ligatuuri tarkoittaa nuottikirjoituksessa samantasoisten nuottien sitomista yhteen kaarella. Keskiaikaisessa nuottikirjoituksessa ligatuuri oli ryhmä nuotteja, jotka muodostivat samalla tavulla laulettavan kuvion. Offsetpaino
Laakapainomenetelmiin kuuluu offsetin lisäksi myös kivipaino eli litografia. Diskografia
Diskografia () on luettelo jonkin yhtyeen tai artistin äänilevytuotannosta. Tavallisesti diskografiassa luetellaan yhtyeen tai artistin koko tuotanto (singlet ja albumit) esimerkiksi aakkosjärjestyksessä tai aikajärjestyksessä vanhimmasta uusimpaan. Robert Bresson
Kinematografian erityisluonne liittyi elokuvalaitteen kykyyn tallettaa sellaisia ”todellisen” ("réel") piirteitä, jotka jäävät arkihavainnoinnissa huomioimatta. Pelkkä tallettaminen ei kuitenkaan kinematografiassa riitä, vaan yksittäiset kuvat ja äänet on yhdistettävä uudenlaisen suhteen kautta, jotta niistä tulee jotain muuta kuin mitä ne todellisuudessa on. Kuvien ja äänen muutokseen tarvitaan Bressonin mielestä elokuvallinen ”kirjoitus” ("écriture"). Bresson pyrkikin luomaan uutta elokuvaa hävittämällä siitä kaikki teatteriperinteeseen liittyvät tekijät. Bressonin mielestä näyttelijöiden paikka on teatterin näyttämöllä, mutta elokuvataiteen kieltä he eivät ymmärrä. Siksi hän käytti elokuvissaan ”malleja”, joita hän koulutti hävittämään kaikki viitteet teatterinäyttelemisestä. Bressonin mukaan kinematografiassa ei ole tilaa myöskään elokuvamusiikille, sillä se vie katsojan pois puhtaasta elokuvakokemuksesta. Hän hylkäsi myös perinteisen ranskalaisen ohjaajaa tarkoittavan sanan "metteur en scène" ja kutsui itseään henkilöksi, joka ”laittaa asiat järjestykseen”. Sinetti
Sinetti on henkilön tai yhteisön tunnus, joka painetaan leimasimella pehmeään aineeseen (esimerkiksi vahaan tai sulaan lakkaan) tai puristetaan paperiin. Sillä voidaan sinetöidä eli sulkea asiakirja tai varmistaa sen aitous. Sinettiä käytetään myös ovien tai rasioiden sulkemiseen. Sinettejä tutkii sigillografia eli sinettitiede, joka on historian aputiede. Muotokuva
Muotokuva kuvaa henkilöä. Se voi olla piirustus, maalaus, veistos tai valokuva. Muotokuvalla voidaan tarkoittaa myös jotain henkilöä kuvaavaa ja selittävää artikkelia, reportaasia, kirjaa tai television dokumenttiohjelmaa. Litterointi
Litterointi on äänitallenteen puhtaaksikirjoittaminen tekstimuotoon. Litteroinnissa tyypillisesti ääninauhurilla tallennettu haastattelu kirjoitetaan tekstiksi. Litterointi on aikaa vievää, sillä litteroija voi joutua kelaamaan samaa ääninäytteen kohtaa useamman kerran, ennen kuin hän saa selvää puhutusta asiasta. Paperikromatografia
Paperikromatografia on eräs kromatografian muoto, jossa tutkittava näyte imeytetään pienelle alueelle sopivanlaatuisen paperin reunaa, minkä jälkeen liuottimen annetaan nousta kapillaarivoimien vetämänä paperiin. Tutkittavassa näytteessä olevat erilaiset yhdisteet nousevat tällöin liuottimen mukana eri korkeudelle paperiarkkia, josta ne voidaan sopivalla analysointimenetelmällä havaita. Metallografia
Metallografia on joukko tutkimusmenetelmiä, joilla tutkitaan metallien mikrorakennetta. Frans Oskar Liewendal
Liewendal piirsi ensimmäisen signeeratun litografian Suomessa, ja se esittää Englannin laivastoa pommittamassa Suomenlinnaa vuonna 1855. Hän piirsi ja kaiversi runsaasti muotokuvia ja maisemia. Charles Bargue
Goupil & Cie oli Pariisin maalaustaiteen ja litografian välittäjä. Monet taitavat nuoret maalarit kopioivat kuuluisia maalauksia, joita sitten asetettiin näyteikkunaan myyntiin. Barguen uskottiin kuuluvan myös tähän ryhmään saaden osan elannostaan tekemällä mestarikopioita. Hänen oletetaan kopioineen paljon Jean-Léon Gérômea, Auguste Toulmouchea ja Charles Chaplinia (jolta hän sai oletettavasti innoituksen eroottisiin maalauksiinsa, joita hän kopioi litografiaksi). Goupillin tilaukset jatkuivat 1850-luvulta 1860-luvun puoliväliin, kunnes Bargue aloitti työskentelyn piirustuskurssin parissa. Egutööri
Egutööri (käytetään myös nimitystä eguteeri tai ekutööri) on arvo-, seteli- tai muuta erikoispaperia valmistavassa paperikoneessa käytettävä laite, jolla saadaan paperiin vesileimaus. Egutööri on verkkopäällysteinen lieriö eli viirarulla, joka on koneen viiraosan (esim. tasoviira) perässä. Kuvio kiinnitetään lieriöön, josta kuvio siirtyy paperiin. Egutöörin tarkoituksena on myös parantaa paperin pohjaa ja formaatiota. Bibliografia
Luettelona bibliografia on niin sanottua sekundaari-informaatiota eli bibliografiat sisältävät tietoja varsinaisista primäärijulkaisuista. Ne ovat luetteloita, joissa luetteloidaan dokumentteja ja informaatiota. Bibliografia voi olla painettu tai sähköinen. Usein se on erilaisten periaatteiden mukaan järjestetty kirja- ja julkaisuluettelo. Painaminen
Nykyään perinteisten painomenetelmien rinnalle ovat tulleet erilaiset digipainomentelmät, jolloin kyseessä on painoaihion tulostaminen suoraan paperille. Tulostusmenetelminä on tällöin elkografia, elektrofotografia, elektrografia, ionografia, magnetografia, mustesuihku ja termografia, joista yleisimpiä ovat elektrofotografia ja mustesuihku. Myös termografiaa saatetaan käyttää esimerkiksi kuittien tulostamiseen. Fenomenografia
Fenomenografia on kvalitatiivisen eli laadullisen tutkimuksen yksi tutkimussuuntaus. Fenomenografia sanana muodostuu kreikankielisistä sanoista "fainomenon" (ilmiö) ja "graphein" (kuvata, merkitä, kirjoittaa, mitata). Karkeasti sanottuna fenomenografia tutkii ihmisten moninaisia – ja usein ristiriitaisiakin - käsityksiä maailmassa esiintyvistä ilmiöistä ja asioista ja pyrkii kuvaamaan niitä. Pääpaino tutkimuksessa on laadullisesti ja sisällöllisesti erilaisten käsitysten vertailemisessa, ei niinkään ilmiöissä tai tutkittavissa henkilöissä itsessään. Fenomenografian tavoitteena on siis päästä käsiksi ihmisten erilaisiin päätelmiin, tulkintoihin ja ajatuksiin ja vertailla niitä – etsiä samankaltaisuuksia, erilaisuuksia ja poikkeavuuksia. Käsitysten sisältö ja käsitysten suhteutuminen toisiinsa ovat erityisesti mielenkiinnon kohteena. Piirustuslauta (digitointilaite)
Piirustuslauta, piirtopöytä tai piirtolevy välittää piirtäjän analogisen datan digitaalisena tietokoneeseen. Piirustuslauta on yhteydessä tai kosketuksessa stylukseen (piirrin tai kynä), jota kuvan tekijä käyttää. Laitteiston keskeinen ominaisuus on paineentunnistavuus. Taidegrafiikka
Puulevyn sijasta linoleikkauksessa käytetään linoleumia. Linoleumia on helpompi työstää, mutta siinä ei ole puulle ominaista pintarakennetta.
Metalligrafiikka on yleisnimitys kaikille syväpainomenetelmille (). Sana tulee laattamateriaalista, jona käytetään jotain metallia, tavallisesti kuparia. Laminointi (paperinjalostus)
Laminointi tarkoittaa paperin tai kartongin jalostamisessa esimerkiksi pakkausmateriaaleiksi sen pinnan päällystämistä yleensä jonkin tyyppisellä muovikerroksella, joka muodostaa materiaaliin "estokerroksen" eli "barriäärin" estämään kaasujen ja nesteiden kulkeutumista materiaalin läpi. Pakattavasta tuotteesta riippuen laminoinnilla parannetaan pakkausmateriaalin vesi-, vesihöyry-, kaasu-, aromi- tai rasvatiiviyttä. Laminointia voidaan käyttää myös pakkauksen tai muun painotuotteen ulkopinnan, kuten kirjankannen, tekemiseen näyttävämmäksi ja käyttöä paremmin kestäväksi. Fotoniikka
Fotoniikan teollisuus on melko tuntematon käsite. Fotoniikka on kuitenkin yksi merkittävimmistä teknologioista, joka tekee muut sovellukset mahdollisiksi (”enabling technology”) . Esimerkkeinä mainittakoon valokuitu,CD-soitin,viivakoodinlukija, laserleikkaus lääketieteessä ja teollisuudessa, hologrammi, optinen litografia mikropiirien valmistukseen, kamera, LED, näytöt (esim. OLED-näyttö), plasmapaneelinäyttö, nestekidenäyttö, DLP, sähköinen paperi, lääketieteellinen tähystys endoskoopeilla ja nielaistavilla kapseleilla sekä aurinkokenno. Esimerkiksi Time Magazine listasi 50 parasta keksintöä vuonna 2011, joista 12:ssa fotoniikka oli merkittävä osa. . Fotoniikan merkitys on lisäksi kasvussa: se tulee osittain korvaamaan elektroniikkaa useissa teknologioissa, ja valon ja sähkön hyviä puolia tullaan yhdistämään . Tätä vuosisataa kutsutaankin fotonin vuosisadaksi, kun edellinen vuosisata, 1900-luku, oli elektronin vuosisata . Kuvitus
Kuvituksen lähtökohtana on tavallisesti teksti. Sen tavoite on tiivistettynä havainnollistaa, elävöittää, koristaa tai selkeyttää tarinaa tai informaatiota. Kuvituskuva voi joskus olla myös kertova kuva ilman tekstiä. Kuvituksella ja visualisoinnilla viitataan monimutkaisten tai vaikeasti valokuvattavien kohteiden kuvantamiseen. Kuvitus voi koostua yhdestä tai useammasta valokuvasta, diasta tai olla piirustus, maalaus, taidegrafiikkaa, kuvakollaasi tai se voi olla laajemminkin niin sanottua elävää ja liikkuvaa kuvaa, filmi, elokuva. 2D-grafiikka
2D-grafiikalla (engl. 2-dimensional) tarkoitetaan kaksiulotteista digitaalista kuvaa tai tekstiä, sekä niiden tuottamiseen tarkoitettua tekniikkaa. 2D-grafiikka sisältää kaksi ulottuvuutta, eli pituuden ja leveyden. Yleisimpiä esimerkkejä 2D-kuvasta ovat tietokoneen kuvaruudulla näkyvä kuva ja paperille tulostettu teksti. Myös 3D-grafiikka joudutaan muuttamaan 2D-kuvaksi, jotta se voidaan esittää kuvaruudulla. Tätä kutsutaan kuvan renderoinniksi. Heliografi
Heliografi on keino siirtää tietoa langattomasti auringon valon heijastusta muuntamalla. Heijastavaa peiliä voidaan heiluttaa tai heijastussäteen edessä voi olla mekaaninen tai elektroninen suljin. Ilman elektro-optista suljinta datansiirtonopeus jää muutamiin kymmeniin bitteihin sekunnissa. Heliografi-säde on yhtä kapea kuin auringon kulmaläpimitta eli noin puoli astetta. Hyvissä oloissa kantama voi olla yli 100 kilometriä. Sama heliografi-laitteisto saattaa kelvata myös Kuun valon avulla viestitykseen. Kirjonta
Valkokirjonnassa kirjotaan nimensä mukaisesti valkoisella langalla valkoiselle kankaalle. Leikekirjonnassa, joka on valkokirjonnan yksi muoto, pohjakangas leikataan pois kirjottujen kuvioiden välistä. Valkokirjonta ja leikekirjonta olivat Suomessa yleisesti käytössä 1900-luvun alkupuolella. Etnografia
Etnografia ( ’kansa’, "graphein" ’kirjoittaa’) on kansan ja sen kulttuurin kuvaus. Euroopassa termi alkoi esiintyä 1700-luvun lopussa tarkoittaen nimenomaan kenttätyön havaintojen perusteella kerättyä informaatiota, mutta etnografia voidaan koota myös historiallisista dokumenteista. Steganografia
Steganografialla tarkoitetaan tiedon piilottamista. Termin alkuperä juontaa juurensa muinaiskreikan adjektiivista 'katettu, peitetty'. Piilotettava tieto voidaan kätkeä muun tiedon joukkoon, tai mihin tahansa, mistä sen huomaaminen on vaikeaa. Yleisimpiä steganografian toteutustapoja ovat esimerkiksi tiedon piilottaminen kuva-, musiikki-, video- tai tekstitiedostoon. Digitaaliseen kuvaan tietoa voidaan kätkeä esimerkiksi muuttamalla jokaisen kuvan pikselin väriarvoa vain vähän (siten että yksi piilotettavan viestin merkki jakaantuu useammalle pikselille). Tällä tavalla kuva näyttää vielä ihan normaalilta ihmiselle, mutta toisaalta kuvan sisältämä viesti voidaan purkaa vertaamalla kuvaa alkuperäiseen kuvaan. Toinen steganografian sovellus voisi olla esimerkiksi normaalissa tekstissä, missä oikea viesti on piilotettu jokaisen sanan ensimmäiseen alkukirjaimeen. Turvallisuuden parantamiseksi viesti voidaan salata ennen kätkemistä. Vanhempia muotoja ovat näkymätön muste ja viestin kirjoittaminen raakaan kananmunaan, joka keitetään. Kiinassa oli tapana että viesti kirjoitetaan hienolle silkille, joka rutistetaan palloksi, joka peitetään vahalla. Viestinviejä nielaisee vahapallon. Kemigrafia
Kemigrafia (sanoista "kemia" ja kreik. "graphein", piirtää) on yhteis­nimitys metallien syövytystä käyttäville menetelmille, joilla valmistetaan paino­laattoja valo­kuvien ja piirrosten painamiseksi kohopaino- ja syväpaino­tekniikoilla. Kemigrafiset menetelmät kuten "auto­typia" (rasterikuva), "foto­typia" ja "helio­gravyyri" olivat yleisesti käytössä kuvien painatuksessa läpi 1900-luvun alku­puolen, kunnes 1950-luvulta alkaen kirja­paino­tekniikka alkoi siirtyä offsetpainoon. Siinä painatus ei enää perustunut eri korkeudella oleviin paino­pinnan kohtiin, vaan rasvan ja veden toisiaan hylkivään vaikutukseen. Syväpaino­tekniikassa kemi­grafian korvasi tieto­kone­ohjattu paino­pinnan kaiverrus timantilla tai laserilla. Myös sävykuvien rasterointi ja erottelu osaväreihin (kuten CMYK) eri painomenetelmiä varten tehdään nykyisin ohjelmallisesti tietokoneella. Infografiikka
Infografiikka on kuvallinen esitys, jonka tarkoitus on yleensä välittää tietoa, vakuuttaa tai viihdyttää. Infografiikkaan kuuluu tiedon visualisointia kuten diagrammeja sekä kuvitusta ja tekstiä. Tyypillisessä infografiikassa on johdanto, pääosio sekä joskus loppupäätelmä, jossa lukijaa kehotetaan johonkin toimenpiteisiin. Kuvanlukeminen
Kuvanlukeminen eli skannaus (engl. "scanning") tarkoittaa analogisen kuvan lukemista valojäljentimellä digitaaliseen muotoon. Kuvanlukemiseen tarkoitetusta laitteesta käytetään nimitystä kuvanlukija eli skanneri. Tavallisessa valokopionnissa luettu kuva siirtyy jälleen analogiseen muotoon, kun taas skannauksessa tehdään käsiteltävissä oleva kuvatiedosto. Ligatuuri (soittimen osa)
Ligatuuri eli kiristin on väline, jonka tehtävä on pitää lehdykkä kiinni joidenkin puupuhaltimien, kuten saksofonin tai klarinetin suukappaleessa. Ligatuuri on useimmiten valmistettu messingistä, ja se voidaan pinnoittaa esimerkiksi kullalla, hopealla tai nikkelillä. Ligatuureja on valmistettu myös esimerkiksi langasta, nahasta ja muovista. Bibliografia
Bibliografia ( = βιβλίο + γραφία = βιβλίο + γραφή= kirja + kirjoitus, "bibliographia") on joko Piirtokirjoitus
Piirtokirjoitus eli epigrafi (, raapustaa, kirjoittaa) tai inskriptio () on kovaan materiaaliin kaiverrettu, hakattu tai maalattu kirjoitus tai piirros. Materiaali voi olla esimerkiksi kivi, keramiikka, metalli tai seinä. Histogrammi
Histogrammi on tilastotieteessä yleisesti käytetty graafinen esitys eli diagrammi tilastollisesta luokitellusta aineistossa. Se on pylväskaavio, joka koostuu suorakulmion muotoisista pinnoista eli pylväistä. Histogrammissa pylvään pinta-ala on verrannollinen luokan prosentuaaliseen osuuteen. Kromatografia
Kromatografia voidaan jakaa liikkuvan faasin perusteella neste-, kaasu- ja kiinteäkromatografiaan. Lisäksi se voidaan lajitella kiinteän faasin mukaan paperi-, ohutkerros-, ioni-, pylväs-, korkeapaine- ja affiniteettikromatografiaan sekä geelisuodatukseen. Nestekromatografiassa liikkuva faasi on useimmiten liuotinseos. Kaasukromatografiassa liikkuva faasi on usein helium tai typpi. Paperikromatografiassa tutkittava näyte kiinnitetään paperin reunaan, jonka jälkeen liikkuvan faasin annetaan nousta tai laskea paperia pitkin kapillaarivoimien ansiosta. Tässä liikkuva faasi voi olla esimerkiksi vesi tai jokin liuotinseos. Ohutkerroskromatografia muistuttaa paperikromatografiaa, mutta kiinteä faasi on paperin asemesta esim. lasilevyn pintaan levitetty sopiva jauhe tai geeli. Korkean erotuskyvyn nestekromatografiassa liuotin ajetaan korkean paineen avulla hienojakoisen kiinteän faasin läpi. Affiniteettikromatografia perustuu aineiden biologiseen aktiivisuuteen. Pyrografia
Pyrografialla on pitkä perinne monissa kulttuureissa. Alkuun polttopiirtämisessä käytettiin tulessa kuumennettua rautaa puun hiiltämiseen. Sen jälkeen polttopiirustusta on tehty muun muassa polttamalla ontolla platinakynällä, jonka läpi painetaan kautsupallolla bentsiinihöyryä, tai sähkövirran kuumentamalla poltinoralla. Nykyisin käytetään sähköllä toimivia laitteita, kuten vastuslankakynää tai kaasuliekkijuotinta, joissa on lämmönsäätö. Taiteen historia
Graafisista tekniikoista varhaisin on puupiirros. Siinä paperille, silkille tai muulle materiaalille jäljennettävä kuva piirretään aluksi sileälle puulevylle niin että valkoisiksi tarkoitetut kohdat leikataan pois ja mustiksi halutut, kohollaan olevat kohdat sivellään musteella. Puupiirrostekniikkaa käytettiin ensimmäisen kerran Kiinassa 600-luvulla jaa. ja Euroopassa 1300-luvulla. Euroopassa kehitettiin 1400-luvulla syväpainomenetelmiä, joissa vedostus tapahtui metallilaatoilta. 1800-luvun alkupuolelta saakka taiteilijat ovat käyttäneet myös kivipaino- eli litografiatekniikkaa, jossa piirretään rasvaisella liidulla kiveen. Japanissa keksittiin 1800-luvulla väripuupiirrostekniikka, minkä seurauksena eurooppalaiset taiteilijat alkoivat ottaa vaikutteita länteen tuoduista japanilaisista puupiirroksista. Taidegrafiikka
Litografia perustuu veden ja öljyn hylkimisreaktioon. Vahaliidulla piirretään kivilaatalle, jota sitten käsitellään niin että muste tarttuu vain piirustuksen kohdalle. Gore
Gore ( 'hurme, veri') on elokuvan lajityyppi. Siihen katsotaan kuuluviksi eksploitaatioelokuvat, joissa poikkeuksellisen sadistiset väkivallanteot kuvataan eksplisiittisesti. Gore-elokuvissa tekovälineenä toimii jokin tavallisuudesta poikkeava teräase, kuten iskuporakone. Lajityypin nimitys on kehitetty 1960-luvulla Yhdysvalloissa. Monesti sanoja splatter- ja gore-elokuva käytetään synonyymeina, vaikka genreillä onkin selvä ero: splatterissa raju väkivalta toimii mustan huumorin tehokeinona, kun taas goressa sen tarkoitus on selkeästi ällöttää ja hirvittää yleisöä. Voidaan sanoa, että splatter on kieli poskella tehtyä gorea ja gore vakavissaan tehtyä splatteria.Gornography eli gornografia (lyhyemmin "gorno") on elokuvagenre, jonka nimi on yhdistelmä sanoista "gore" ja "pornografia". Gornography-elokuvat voivat olla esimerkiksi yhdistelmä gore-tyyppistä väkivaltaa ja pornoa tai humoristista seksiä yhdistettynä yllättävään, toiseen osapuoleen kohdistuvaan väkivaltaan. Stereografinen projektio
Kartografian perusongelma on, että kuvattiinpa pallopinta tasolle millä tavalla tahansa, eivät kartassa voi sekä kulmat (ja näin ollen alueiden muodot) että pinta-alojen suhteet näkyä oikein. On kuitenkin olemassa karttaprojektioita, joissa pinta-alojen suhteet ovat oikein, ja toisia, joissa kulmat ovat oikein. Edelliset soveltuvat varsinkin tilastollisiin karttoihin, jälkimmäisiä navigointiin. Taidegrafiikka
Taidegrafiikan tekniikat jaetaan neljään osaan sen mukaan miten painoväri kuvioidaan painolaatalle: kohopaino, syväpaino, laakapaino (litografia) ja silkkipaino (serigrafia). Näitä menetelmiä voidaan myös yhdistää. Samalle laatalle voidaan tehdä esimerkiksi ääriviivat etsaamalla ja sävypintoja akvatintalla. Samalle paperille voidaan myös painaa usealla laatalla eri värisävyjä. Etsaus
Etsaus eli viivasyövytys on taidegrafiikan syväpainomenetelmä, jossa haluttu kuva syövytetään hapon avulla painolaattaan. Painolaatta, joka on tavallisesti kuparia, sinkkiä tai terästä, päällystetään ensin haponkestävällä vahamaisella pohjustusaineella. Seuraavaksi haluttu kuva piirretään pohjustusaineeseen raaputtamalla sitä pois laatan pinnasta niistä kohdista, joihin viivojen halutaan syntyvän. Tämän jälkeen laatta pohjustusaineineen upotetaan happoon. Tällöin happo pääsee tunkeutumaan pohjustusaineeseen raaputetuista urista itse painolaattaan, syövyttäen sitä ainoastaan urien kohdalta. Syövyttämisen jälkeen painolaatta puhdistetaan kokonaan pohjustusaineesta, jolloin laatassa näkyy halutun painokuvan negatiivi. Seuraavassa vaiheessa laatalle levitetään painoväri ja laatta puhdistetaan, niin että väriä jää vain hapon syövyttämiin uriin. Lopuksi levystä otetaan vedos eli sitä puristetaan painoprässissä suurella voimalla paperia vasten, jolloin paperi painuu painovärin kyllästämiin hapon syövyttämiin uriin. Kun prässi avataan, painolaatalla ollut kuva on siirtynyt paperiin. Susanne Gottberg
Gottberg on käyttänyt teoksissaan vanhojen mestarien aikoinaan suosimaa lasuurimaalauksen tekniikkaa, jossa ohuet laseerauskerrokset luovat teokselle ominaisen pintakiillon. Aiheita töihinsä hän on saanut muun muassa omista valokuvistaan sekä lehtikuvista ja elokuvista. Tuloksena on syntynyt teoksia, jotka toisinaan tulvivat valoa mutta joskus myös pimeyttä. Gottbergin teosten on sanottu tutkivan näkökulman ja katsomisen problematiikkaa ja havaitsemisen prosessia. Hän on tehnyt samoista aihepiireistä myös grafiikan töitä. Luostarinmäen käsityöläismuseo
Rakennuksiin on sisustettu kersantinlesken asunto Suomen sodan 1808–1809 ajoilta, laudankantajan perheen asunto sekä kivipaino. Moniväripainatuksen mahdollistava kivipainotekniikka eli litografia yleistyi 1800-luvulla. Turun kivipainon painokone on hankittu Saksasta vuonna 1850. Yhdessä rakennuksista sijaitsee museon vaihtuvien pienoisnäyttelyjen tila. Pihassa on myös museon juhlalava, jolla aina silloin tällöin järjestetään kansantanssiesityksiä. Pihan rakennukset edustavat nykyisen Luostarinmäen alueen vanhinta rakennuskantaa. Tontit mitattiin vuonna 1785 kahdelle eri omistajalle ja kumpikin siirsi paikalle vanhan rakennuksen. Pienet ikkunat, matalat huoneet ja turvekatot kertovat vanhakantaisesta rakennustavasta. Suuri piha syntyi kun tontit yhdistettiin vuonna 1812. Litografia
Vuosisadan alussa erityisesti saksalaiset ekspressionistit suosivat litografiaa puupiirroksen ohella. Siitä lähtien se on kuulunut taidegrafiikan suosituimpiin tekniikoihin. Kuva
Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen on kuvan prosessointia, jossa käsitellään pikseleitä käden kontrolloimana. Syöttölaite voi olla hiiri, joka sopii huonosti piirtämiseen tai "stylus" eli piirrin, joka yhdistetään piirustuslaudan (piirustuslevy, digitointipöytä) kautta tietokoneeseen. Lipogrammi
Lipogrammi (kreikan sanasta "lipagrammatos", ”puuttuva kirjain”) on kirjoitustapa, jossa on tarkoituksella jätetty käyttämättä jotain tiettyä kirjainta tai tiettyjä kirjaimia, usein jotakin yleistä vokaalia. Kuvanveisto
Vaikka sanaliite "-veisto" viittaa veistämiseen, siis tekotapaan jota sovelletaan esimerkiksi kivenveistoon tai puunveistoon, veistos-sanaa käytetään yleisnimityksenä kaikille kolmiulotteisille taideteoksille, niiden tekemiselle ja tekoperiaatteille. Veistoksia ovat myös esimerkiksi valetut, muovatut tai hitsatut, eri tavoin kootut kolmiulotteiset teokset, ja kuvanveisto on niiden tekemistä – veistoksen tekotekniikka voi siis olla luonteeltaan poistava tai lisäävä. Kuvanveisto on osa perinteistä kuvataidetta. Pablo Picasso
Grafiikassaan Picasso kokeili alituisesti uusia tekniikoita ja teki yhteensä yli 2000 graafista työtä. Ensisijaisesti työt ovat syvä- ja laakapainotekniikalla toteutettuja etsauksia ja litografioita. Picasso käytti usein painograafisia sekatekniikoita, kuten etsausta ja kuivaneulamenetelmää tai etsausta ja akvatintaa. Joskus hän käytti hyvin harvinaista sokeri-irrotusmenetelmää. Myös litografioistaan Picasso valmistutti yhä uusia versioita, niin ettei mitään ”viimeistä” versiota ole. Litografioissaan hän keskittyi muotokuviin, asetelmiin, yksittäisiin henkilöhahmoihin ja eläimiin. Leikkaus (elokuvataide)
Leikkaus on elokuvan jälkituotannossa vaihe, jossa kuva ja ääni yhdistetään kuvatusta ja äänitetystä materiaalista yhtenäiseksi kokonaisuudeksi. Lääketieteellinen röntgenkuvaus
Lääketieteellinen röntgenkuvaus (tieteellisissä yhteyksissä "radiografia", "röntgenografia") tarkoittaa röntgensäteilyn käyttöä elävien eliöiden kuvantamiseksi. Menetelmä perustuu röntgensäteilyn absorptioon ja kuvanmuodostukseen. Kuvattavan kohteen läpi pääsee vain osa säteilystä, joka sitten muodostaa konkreettisen kuvan digitaalisesti tai analogisesti röntgenfilmille. Lääketieteellinen röntgenkuva on siis ihmisen tai eläimen vaimentaman säteilyn muodostama kaksiulotteinen varjokuva. Röntgensäteily on suurienergiaista sähkömagneettista säteilyä, jonka aallonpituus on paljon lyhyempi kuin näkyvän valon. Joskus myös gammasäteilyllä kuvattuja radiografisia tutkimuksia nimitetään röntgenkuvauksiksi, vaikka fysikaalisesti kyseessä ei ole sama asia vaan taajempaa sähkömagneettista säteilyä hyödyntävä gammakuvaus. Röntgensäteily on eläville kohteille haitallista, mikä ilmenee syöpäriskin kasvuna. Säteilysuojelu onkin tärkeä osa lääketieteellistä röntgenkuvausta. Teksturointi
Teksturoinnilla eli "pintakuvioinnilla" tai "tekstuurimappauksella" tarkoitetaan tietokonegrafiikassa geometrisen perusmuodon pinnoittamista useimmiten bittikarttakuvalla eli tekstuurilla. Teksturointia käytetään etenkin 3d-grafiikassa tuomaan kuvaan lisää todenmukaisuutta ja näyttävyyttä ilman että kuvan polygonimallin rakennetta tarvitsee monimutkaistaa. 3d-grafiikassa kappaleen muotoa kuvataan polygoneilla eli monikulmioilla ja sen pintarakennetta tekstuureilla. Simo Hannula
Hannula työskenteli käsityöläisen hartaudella ja hallitsi metalligrafiikan eri tekniikat ja litografian. Varhaistuotannossaan hän yhdisti etsaukseen pehmeäpohja- tai akvatintatekniikan. Vähitellen hän siirtyi pelkkään etsaukseen. Lidar
LiDAR (lyhenne sanoista "Light Detection and Ranging") on optinen tutka, joka toimii näkyvän valon, lähi-infran tai ultravioletin alueella. Esim. kaukokartoituslaite mittaa kohteen etäisyyden lähettämällä pulssin laservaloa ja rekisteröimällä ajan, joka kuluu heijastuneen pulssin palaamisen. Lidaria käytetään kaikenlaisessa etäisyyden mittaamisessa mm. robotiikassa, maanmittauksessa, geologiassa, meteorologiassa ja seismologiassa. Mammografia
"Galaktografia" eli duktografia on maitotiehyeen varjoainekuvaus, joka voidaan tehdä, jos tiehyestä vuotaan kirkasta tai veristä nestettä. Maitotiehyt katetroidaan, sinne ruiskutetaan varjoainetta ja rinta kuvataan mammografialla. Kuvauksessa saattaa näkyä tiehyensisäinen kasvain tai muu pahanlaatuinen muutos. Jos muutos päätetään poistaa kirurgisesti, tiehyt voidaan ennen leikkausta merkitä väri-varjoaineseoksella. Monografia
Monografia on yhden tai useamman kirjoittajan tiettyyn tutkimukseen perustuvasta aiheesta laatima teos, joka julkaistaan useimmiten yhtenä niteenä, mutta voi joskus sisältää useammankin niteen. Tavanomaisin monografia on opinnäyte ja erityisesti väitöskirja. Kokoomateoksesta kuten artikkelikokoelmasta monografia eroaa juuri aiheen käsittelyn yhtenäisyyden vuoksi. Koska monografia on tutkimusjulkaisuna yhtenäinen ja itsenäinen, siinä pitää tarkastella tutkimukseen liittyvät menetelmät ja tulokset kokonaisuudessaan, samoin yleensä aiemmat tutkimukset samasta aiheesta pääpiirteissään. Monografian julkaisijoiden ei silti tarvitse referoida erityisesti omia aiempia samaa aihetta koskevia tutkimuksiaan, vaan viitata niihin tarvittaessa samoin kuin muihinkin lähteisiin. Carl Barks
1980-luvun alussa lupa maalauksiin heltisi jälleen, ja Barks jatkoi niiden tekemistä. Samalla myös maalausten arvo kohosi huimasti, ja lisenssin omistava Another Rainbow -yhtiö alkoi julkaista litografioita näistä maalauksista. Kaikki painolaatat on tuhottu lukuun ottamatta viittä ensimmäistä, jotka on naarmutettu käyttökelvottomiksi ja säilötty muistoina Disney-yhtiön arkistoihin. Charles Bargue
Bargue valittiin piirustuskurssin litograafikoksi todennäköisesti siksi, että hänellä oli taitoja sekä ystävyys- ja oppilassuhde Gérômeen. Piirustuskurssin pääajatus oli litografiasarjan toteuttaminen tasokkaista piirustuksista antiikin patsaitten mukaan, joka palvelisi esimerkkinä ja harjoittelumateriaalina käsityö- ja taideopiskelijoille. Kurssi kattoi loppujen lopuksi myös osion mestarikopioista ja osion alastonmallipiirroksista, jotka oli suunnattu maalausopiskelijoille esiharjoitteluna elävän mallin piirustukseen. Tiettävästi vuodet 1865–1870 Bargue vietti tehden miltei pelkästään piirustuskurssia. Tältä ajalta ei ole säilynyt piirustuskurssin lisäksi kuin vain yksi pieni muotokuva. Digrafi
Digrafi eli digramma tarkoittaa yhden äänteen merkkinä olevaa kahden kirjaimen ryhmää. Digrafeja ovat esimerkiksi suomessa ng, ruotsissa hj ja englannissa sh. Optinen litografia
Optisessa litografiassa kohteen pinnassa oleva noin yhden mikrometrin paksuinen resistikerros valotetaan maskin läpi UV-valolla. Riippuen maskin etäisyydestä resististä puhutaan joko kontakti-, lähi- (proximity) tai projektiovalotuksesta. Kontaktivalotus on lähivalotuksen ääritapaus, jossa maski painetaan kiinni resistiin valotuksen ajaksi. Lähivalotuksessa maski on korkeintaan joidenkin kymmenien mikrometrien päässä resististä ja maskin kuviot siirretään 1:1-suhteessa kohteeseen. Etuna projektiovalotukseen nähden on yksinkertaisempi optiikka, mutta maskin teko on hankalampaa. Projektiovalotuksessa maskin kuviot ovat noin neljä kertaa suurempia kuin resistille syntyvä lopullinen kuvio. Pinnan, jolle resisti levitetään, tulee olla tasainen tai muutoin valotus epäonnistuu resistin paksuusvaihtelujen takia. Litografia
Turkulainen taidemaalari ja taidegraafikko Antti Nieminen (k. 2007) teki taiteilijauransa alussa maalausten ohella puupiirroksia, mutta siirtyi myöhemmin tekemään pelkästään grafiikkaa, erityisesti kivipiirroksia ja litografiaa. Nieminen oli erityisen menestynyt litografian taitaja. Litografiaa välineenään käyttäviä suomalaisia nykytaiteilijoita ovat muun muassa Kuutti Lavonen, Matti Hintikka, Jorma Hautala, Visa Norros, Tapani Mikkonen, Kaisu Sirviö ja Anna Alapuro. Suomessa toimii yksi litografian työhuone, Helsingin Kivipaino, joka vedostaa taiteilijoille heidän originaaleja kivilitografioitaan. Teksturointi
Käytettävä tekstuuri on yleensä kaksiulotteinen bittikarttakuva, mutta se voi olla myös yksi- tai kolmiulotteinen. Se voidaan ottaa valokuvasta, piirtää tai konstruoida matemaattisena funktiona, ja esittää normaalina bittikarttataulukkona tai esimerkiksi fourier-sarjoina. Tekstuuri voi olla myös muu kuin kuva: esimerkiksi bump mapping-tekniikassa vaikutetaan valaistuksessa käytettäviin parametreihin. Etsaus (valmistustekniikka)
Etsaus on syövytystä, jossa käytetään hyväksi erilaisia suojauksia syövytyksen kohdistamiseksi ja kuvioiden muodostamiseksi. Taidegrafiikassa etsauksella on pitkät perinteet. Valmistustekniikassa etsausta käytetään paljon ohutkalvotekniikoiden kanssa liittyen usein litografiatyövaiheisiin mikropiirien valmistuksessa. Mikropiirien valmistuksessa etsaus-sanaa voidaan käyttää myös työvaiheista, joissa ei käytetä suojauksia, jolloin kyse on pinnan puhdistuksesta syövyttämällä. Kuvitus
Kuvitus eli illustraatio (latinan sanasta "illustrare" ’valaista’) on kuvataiteen laji, joka tuottaa kirjalliseen teokseen havainnollistavia, koristavia tai täydentäviä piirroksia tai maalauksia. Kuvituksen moderneja lajeja ovat valokuva, animaatio ja muut kuvataiteen alueen kuvalliset esitykset. Kirigami
Kirigami () on origamin variaatio, jossa leikataan paperia. Kirigamin nimi tulee japanin kielen sanoista "kiru", joka tarkoittaa leikkaamista ja "kami", joka tarkoittaa paperia. Joskus sitä kutsutaan myös "kirieksi" (切り絵), joka tarkoittaa leikattua kuvaa. Tyypillisesti kirigami-työ aloitetaan taitellulla perustaitoksella, jota sitten leikataan ja joka lopuksi avataan ja litistetään. Kirigami on yleensä symmetristä, kuten lumihiutaleet, pentagrammit tai orkidean kukat. Monkiri on japanilainen paperinleikkaamisen taito. Läpivalaisu
Läpivalaisu (vanh. fluoroskopia) on vanha, lääketieteellisessä tutkimuksessa käytöstä lähes poistettu tutkimus, jolla saadaan röntgensäteilyä apuna käyttäen kuva sellaisen kohteen sisältä, jota näkyvä valo ei läpäise. Se on röntgentutkimus, jonka tulosta tarkastellaan suoraan fluoresoivalta levyltä. Muu röntgentutkimus perustuu samaan tekniikkaan, mutta se on kohteelle ja etenkin tutkijalle huomattavasti turvallisempi lyhyemmän altistusajan vuoksi. Ultraäänitutkimus on käytännössä syrjäyttänyt sen. Kolmiulotteisia kohteita kuvattaessa sen sijaan on astunut tietokonetomografia. Laseeraus
Laseeraus (, asuurinsininen), eli kuultovärimaalaus tai kuullotus on kerrosmaalausta, jossa käytetään läpikuultavaksi ohennettuja värejä. Lasuuri tarkoittaa laseeraamalla maalattua maalausjälkeä. Sigillografia
Sinetti on kohokuvoihinen, painatettu tai kaiverrettu aihen, joka painetaan yleensä muovautuvaan materiaaliin, jota esimerkiksi sinettivaha on. Tosin kovalla paineella tai voimalla se voidaan tehda myös metalliin ja kiveen. Sinettikuviota kutsutaan usein sinettimatriisiksi ja pääsääntöisesti se tehdään pronssista tai kuparista. Sinettiä on käytetty ja yhä edelleenkin käytetään henkilökohtaisen vallan symbolina, mutta myös julkisten laitosten tunnuksena. Selenografia
Tämä tuli muutos vasta kun Kuusta alettin saamaan korkean resoluution kuvia kuun molemmilta puolilta satelliittien avulla. Nykyään, selenografiaa pidetään selenologian alatieteenä. Sana selenografia on johdettu kreikkalaisen mytologian Selene-jumalattaren nimestä ja sanasta "graphō" , joka tarkoittaa "minä kirjoitan". Homografia
Homografia eli projektiivinen muunnos on projek­tiivisessa geo­metriassa projek­tiivisten avaruuksien välinen isomorfismi, jonka indusoivat niiden vektori­avaruuksien välinen isomorfismi, josta ne on johdettu. Se on bijektio, jossa suorat kuvautuvat suoriksi ja näin ollen kollineaatio. Joissakin projek­tiivisissa avaruuksissa voi olla myös kolline­aatioita, jotka eivät ole homo­grafioita, mutta projek­tiivisen geo­metrian perus­lauseen mukaan vähintään kaksi­ulotteisissa reaali­sissa projek­tiivisissa avaruuksissa jokainen kolli­neaatio on samalla homo­grafia. Joskus homo­grafioista käytetään myös nimityksiä projektivi­teetti tai projek­tiivinen kolline­aatio. Hagiografia
Hagiografia (myös hagiologia) tarkoittaa pyhimysten elämistä kertovaa kirjallisuutta (pyhimyselämäkerrat) tai sellaisen kirjallisuuden kirjoittamista. Hagiografisen kirjallisuuden tarkoitus oli kirjata kirkon tärkeiden jäsenten elämää mallina tuleville sukupolville, jolloin historialliset tosiasiat jäivät usein toissijaisiksi henkilöiden esimerkillisyyden esittelyyn verrattuna. Hagiografiat yhdistävätkin historiaa, inspiroivia tarinoita sekä legendoja. Lämpökuvaus
Lämpökuvaus eli termografia, on kuvausmenetelmä, joka hyödyntää lämpökameraa. Sitä voi hyödyntää esimerkiksi tutkittaessa mahdollisia lämmönvuotokohtia rakennuksissa. Jotkin sovellukset liittyvät lääketieteeseen. Kartoitus
Kartografia tarkoittaa myös karttojen tuottamista tutkivaa tieteenalaa, karttaoppia. Kartografia lasketaan yleisesti maantieteen osa-alueeksi. Charles Bargue
Ei ole tiedossa missä Bargue sai oppinsa, mutta on oletettavaa, että hän opiskeli jonkun litografian- ja piirustustaidon omaavan sukulaisen alaisena. Varhaisimmat aiheet vaihtelevat humoristisista kohtauksista poliittisiin satiireihin sekä piirustuksista pienistä tytöistä eroottisiin naisfiguureihin. Nämä kopioitiin yleensä muiden taidemaalareiden teoksista ja myöhemmin myös hänen omista maalauksistaan. Kopioinnin jälkeen litografialaatat vietiin ateljeeseen, jossa niistä vedostettiin kopioita myyntiin. Tähän aikaan Barguen yleisimpänä välittäjä ja painajana toimi F.Sinnet ja myöhemmin 1860-luvulla Goupil & Cie. Rasteri
Rasteroiminen tehdään nykyisin kirjapainoissa RIPissä (Raster Image Processor). Tulostettavan aiheen kaikista osaväreistä tehdään oma bittikarttakuva, joka on resoluutioltaan sama kuin tulostimen resoluutio (esimerkiksi 2540 dpi). Tämä bittikartta tulostetaan sitten painofilmille tai -pellille. Ripattu bittikarttakuva sisältää kaiken tarvittavan datan työn tekemiseen. Lytro
Lytro on valokenttäkamera joka tarkoittaa, että kuvaa ei tarvitse fokusoida kuvattaessa. Kamera tekee kuvatiedostomuodon jossa tarkennuksen kohteen voi päättää jälkieditoinnissa jos kuva muutetaan tavalliseksi kuvaksi. Kuvatiedostomuodot
Kuvatiedostot ovat joko bittikartta- tai vektorigrafiikkaa. Bittikarttagrafiikassa kuvat esitetään pikseleiden eli neliömäisten alkioiden taulukkona. Vektorigrafiikassa kuvan elementit ovat koordinaatein ja matemaattisin funktioin esitettäviä peruselementtejä, joita yhdistelemällä muodostetaan monimutkaisempia kuvia. Pikselikuvaa suurennettaessa neliöt tulevat näkyviin ja reunaviivan sahalaitaisuus ilmaantuu näkyviin. Vektorikuvassa reunaviiva säilyy aina viivamaisena ja terävänä. Sigillografia
Sigillografian, jota aiemmin on kutsuttu, erityisesti saksankielisellä alueella, "sphragistiqueksi", on tiede joka lajittelee ja tukii joko vahaan painettuja tai metalliin lyötyjä, joita kutsutaan bulliksi, sinettejä. Typografia
Typografiaan kuuluu muun muassa kirjasintyypin valinnat, kirjainkoko, tekstin "väri", rivin pituus ja tasaus, riviväli, orpo- ja leskirivit, sanavälit, merkkivälit, palstavälit, sisennykset, otsikointityyli, anfangit ja tekstin korostukset. Myös typografisen merkistön käyttö (kuten oikeanlaisten numerojen ja murtolukujen, ligatuurien, lainausmerkkien tai viivojen valitseminen) kuuluu typografiaan. Taidegraafikko
Taidegraafikko on kuvataiteilija, joka luo taideteoksia grafiikan tekniikoiden avulla. Taidegraafikko tekee kuvia pääasiassa erilaisilla painomenetelmillä, joissa kuva piirretään, raaputetaan, syövytetään tai valotetaan kuvalaatalle, josta otetaan vedoksia. Painetut vedokset katsotaan uniikeiksi taideteoksiksi, ja tavallisesti yhdestä kuvalaatasta valmistetaan vain tietty määrä vedoksia. Kuva
Kartat, graafiset esitykset ja kirjaimet ovat myös osa kuvallista viestintää, kuten taitto, ladonta ja oikeinkirjoitus. Voidaan väittää, että ihminen lukee katsomalla sanakuvia ja käsitys niiden selkeydestä on jokaisen kirjoittajan vahvuus. Tässä mielessä kuvallisen viestinnän osaamisella on varsin suuri kysyntä, sillä tänään kaikki kirjoittajat ovat myös jossain määrin typografeja, latojia ja taittajia. Spektrografi
Spektrografi on laite, jolla valo tai muu sähkömagneettinen säteily voidaan hajottaa spektriksi ja rekisteröidä esimerkiksi valokuvaamalla. Näkyvän valon alueella spektrin muodostamiseen voidaan käyttää prismaa, mutta parempi erotuskyky ja laaja taajuusalue saadaan hilaa käyttämällä. Hila on esimerkiksi lasilevy, johon on uurrettu sopivin välein uurteita, jotka tuottavat spektrin värit. Spektrografeja käytetään näytteissä olevien aineiden tunnistamiseen ja niiden määrien mittaamiseen. Tähtitieteessä spektrografilla saadaan tärkeää tietoa tähtien liikkeistä, pyörimisestä ja tähdissä olevista alkuaineista, ja joistain olosuhteista tähden pinnalla. Kuvanveistäjä (tähdistö)
Kuvanveistäjä (lat. "Sculptor, Scu") on tähdistö, jossa on himmeitä tähtiä.
Alun perin Nicolas Louis de Lacaille nimesi tähtikuvion kuvanveistäjän työpajaksi ("Apparatus Sculptoris"). Kuvanveistäjässä sijaitsee galaktinen etelänapa, joka on linnunradan tasoa vastaan oleva eteläinen piste Maasta katsottuna. Kuvanveistäjässä on Sculptor-kääpiögalaksi joka on lähellä Linnunrataa ja Sculptorin ryhmä.
Kirkkain tähti Alfa Sculptoris on kirkkaudeltaan 4,31 eli himmeä. Diffraktio
Vastaavasti linssin kautta voidaan lähettää sähkömagneettista säteilyä johonkin pisteeseen. Yllä oleva kaava kertoo, minkä kokoiseen pyöreään alueeseen säteily voidaan tarkasti kohdentaa diffraktiorajoitetulla linssillä. Tällä on merkitystä esimerkiksi prosessorien valmistuksessa, joka tehdään optisella litografialla. Litografiassa käytetään muottina toimivaa valokuvamaskia, johon on "piirretty" tummin ja läpinäkyvin aluein prosessoriin tehtävät komponentit. Valokuvamaski toimii sähkömagneettista säteilyä (yleensä käytetään UV-säteilyä) kohdentavana linssinä, joka kohdentaa nämä kuviot puolijohdemateriaalista tehtyyn erittäin sileään levyyn paljon maskia pienemmälle alueelle. Materiaali on käsitelty aineella, joka syövyttää eli etsaa säteilyä saaneita alueita, mutta varjoalueet jäävät syöpymättä. Hallitulla etsauksella saadaan puolijohteeseen tehtyä mikroskooppisen pienet kolmiulotteiset johdinkuviot. Prosessorien tehostamiseksi suhteessa niiden kokoon (katso Mooren laki), täytyy litografian valokuvamaskilla kohdentaa säteilyä yhä pienempiin kohteisiin. Säteilyn aallonpituus kuitenkin rajoittaa yllä olevan kaavan mukaisesti maskilla saatavien johteiden kokoa ja siten prosessorien laskentatehoa. Prosessorien tehoa rajoittavat tosin monet muutkin käytännön ja teoreettiset tekijät. Lituruoho
Lituruoho oli ensimmäinen kasvilaji, jonka geenikartta selvitettiin kokonaan vuonna 2000. Lituruoho valittiin aloituskohteeksi, koska siitä syntyy lyhyen elinkaaren ansiosta uusia sukupolvia nopeasti ja jälkeläisiä tulee runsaasti. Lituruoholla arvioidaan olevan noin 25 000 geeniä viidessä kromosomissa, mikä on pienin tunnettu määrä kukkakasveilla. Liitutaulu
Liitutaulu on uudelleenkäytettävä kirjoitusalusta, johon teksti tai piirrokset tehdään liidulla tai muilla pyyhittävillä kynillä. Liitutaulut tehtiin alun perin mustista tai harmaista, ohuista saviliuskelevyistä. Uudenaikaisemmat liitutaulut ovat useimmiten väriltään vihreitä tai ruskeita. Liitutauluja on yleensä käytetty kouluissa opetusvälineenä. Liitutauluja on myös käytetty mainostamisessa, esimerkiksi ravintolat kirjoittavat usein päivän ruokalistan liitutaululle. Elektronisuihkulitografia
Elektronisuihkulitografiassa (Electron beam lithography, EBL) resisti valotetaan elektroneilla joko suorakirjoitus- tai projektiomenetelmällä. Suorakirjoituksessa resistin valotus tapahtuu piste kerrallaan sarjamuodossa, joten prosessi on joustava mutta hidas. Se tarjoaa erittäin hyvän resoluution, joka on parhailla laitteilla noin 20 nm. Käyttötarkoituksia suorakirjoitukselle ovat optisen litografian maskien teko sekä tutkimus-, tuotekehitysprosessit ja piensarjatuotanto. Projektioprosessissa resisti valotetaan pyyhkäisemällä elektronisuihkulla maskin yli rivi kerrallaan, ja se sopii käytettäväksi kun tuotantomäärät ovat liian pieniä optiseen litografiaan. Etuina suorakirjoitukseen nähden ovat nopeampi prosessi ja maskin kuvioiden skaalautuminen kuten optisessa projektiolitografiassa. Viivanleveys on pienimmillään noin 60 nm. Laatukuva
Laatukuva eli genrekuvamaalaus ( = laatu, laji, suku) tarkoittaa taidehistoriassa maalauksia, jotka kuvaavat jokapäiväisen elämän tapahtumia. Genre tarkoittaa myös taiteenlajia, joista yksi on laatumaalaus. Laatukuvat voivat olla taiteilijan tulkinnan mukaan realistisia, kuviteltuja tai romantisoituja. Holografia
Holografia (kreikaksi "όλος-hòlòs" koko + "γραφή-grafè" kirjoittaminen, piirtäminen) on tiede ja menetelmä, jossa lasersäteen avulla luodaan kolmiulotteinen (3-D) kuva, eli hologrammi. Se on tekniikka, joka sallii valonsäteen hajautua esineestä kuvattavaksi ja myöhemmin uudelleenkonstruoitavaksi siten, että kappale on samassa paikassa suhteessa kuvausmediaan kuin se oli kuvaushetkellä. Kuva muuttuu kun paikka ja näyttöjärjestelmän suunta muuttuu juuri samalla tavalla kuin esine olisi vielä paikallaan. Litografia
Valotusmenetelmässä kuva maalataan ja piirretään läpinäkyville kalvoille valoa läpäisemättömällä värillä. Jokaisesta painoväristä luodaan oma kuvapohjansa valottamalla piirroskalvo valonherkän levyn päällä. Epäsuorassa laakapainotekniikassa painoväri siirtyy kuvapohjalta ensin kumikankaalla päällystetylle sylinterille ja siitä edelleen paperille. Litografia
Kivipainannan keksi saksalainen Alois Senefelder vuonna 1798. Litografia oli 1400-luvun alun jälkeen ensimmäinen täysin uuteen menetelmään perustuva grafiikan tekniikka. Litografiasta tuli 1820-luvulla kuvitustekniikka, ja kuvataiteilijat kiinnostuivat siitä. Litografian käyttäjiä ovat olleet Francisco de Goya ja Eugène Delacroix. Honoré Daumier piirsi lähes päivittäin satiirisia kuvia pariisilaiselämästä La Caricature ja Le Charivari -lehtiin. Ainoastaan kivipiirrostekniikka teki tällaisen tuotannon mahdolliseksi. Ranskan asema litografiassa oli keskeinen koko 1800-luvun, ja se huipentui 1890-luvulla Henri de Toulouse-Lautrecin, Pierre Bonnardin ja Edouard Vuillardin tuotannossa. Stratigrafia
Stratigrafia (latinan sanoista "stratum", "kerros" ja "graphia", "tutkimusala") on geologisten muodostumien ajoittamista sekä toistensa suhteen että absoluuttisesti. Ajoittamisen avulla pyritään saamaan kokonaiskuva planeetan kiinteän kuoren muuttumisesta ajan kuluessa ja edelleen ymmärtämään kuorta muokanneita prosesseja. Kuvakirjoitus
Kuvakirjoitus (piktogrammikirjoitus, piktografinen kirjoitus) on kirjoitusta, jossa jokin kuva merkitsee sanaa. Esimerkiksi tähden kuva voi merkitä tähteä tai jumalaa. Kuvia eli piktogrammeja voidaan yhdistellä. Veden ja kasvin kuvat yhdistettynä voivat merkitä kasteltua puutarhaa. Historiografia
Historiografia eli historiankirjoitus on historiasta kertovien tekstien ja historiantutkimuksen metodien käytön tutkimusta. Se käsittelee esimerkiksi kirjoittajaa, lähteitä, tulkintaa, tyyliä tai lukijakuntaa. Historiografiasta puhutaan usein aihealueittain, kuten esimerkiksi "katolisuuden historiografiasta" tai "Kiinan historiografiasta". Korkean erotuskyvyn nestekromatografia
Kolonni on osa, jossa yhdisteiden erottuminen tapahtuu. Kolonni on teräs- tai polymeeriputki, joka on tiiviisti pakattu hyvin hienojakoisella kiinteällä aineella, jota kutsutaan stationaarifaasiksi. Stationaarifaasin koostumus vaihtelee käyttösovelluksesta riippuen. Stationäärifaasin laatu määrää, onko kyseessä käänteisfaasi-, normaalifaasi-, ioninvaihto- vai ekskluusiokromatografia. Yleisin stationaarifaasin materiaali on silika tai kemiallisesti modifioitu silika. Kemiallisesti modifioidussa silikassa silikaan on kiinnitetty jokin kemiallinen ryhmä, kuten syano-, amino-, dioli, nitro-, fenyyli-, C18-, C8-, tai C2-ryhmä. Myös muita materiaaleja voidaan käyttää, kuten alumiinioksidia.
Pumppu HPLC -laitteistossa pystyy tuottamaan tyypillisesti yli 300 bar korkean paineen, jota tarvitaan liuottimen pumppaamiseen tiivisti pakatun stationaarifaasin läpi. Yleensä pumpuilla voidaan myös tuottaa hyvin tarkasti kahden tai useamman liuottimen seoksia siten, että liuosten tilavuussuhteita voidaan analysoinnin aikana portaattomasti muuttaa. Tätä kutsutaan gradienttiajoksi. Isokraattisessa ajossa liuoskoostumus pysyy samana koko ajon ajan. Henri de Toulouse-Lautrec
Toulouse-Lautrecin litografiat ovat itsenäisiä taideteoksia tai kuvituksia, joita käytettiin esimerkiksi ravintoloiden ruokalistoissa tai julisteina. Vaikka hän teki vain noin 30 julistetta, häntä pidetään yhtenä julistetaiteen suurista mestareista. Litografia
Litografialla tarkoitetaan painomenetelmää, jossa kuva muodostuu painettavalle pinnalle kemiallisessa prosessissa. Sopivalla musteen ja veden yhdistelmällä muste saadaan negatiivipinnalta tarttumaan paperiin positiivikuvana, ja vesi puhdistaa negatiivimallin. Tämä mahdollistaa suhteellisen litteän negatiivimallin, joka puolestaan mahdollistaa paljon suurempien painosten ottamisen samalla laatalla kuin vanhemmilla painomenetelmillä. Optinen litografia
Optinen litografia soveltuu hyvin massatuotantoon, sillä valotusajat ovat minuutin luokkaa ja kaikki maskin kuviot siirtyvät kerralla. Valotettu resisti kehitetään kemikaaleilla, jotka resistityypistä riippuen liuottavat valotetun (positiivinen) tai valottamattoman (negatiivinen) alueen. Prosessin vaatimien maskien hinta kasvaa eksponentiaalisesti viivanleveyden kavetessa. Koska prosessi vaatii maskin käyttöä ja pienen viivanleveyden laitteet ovat erittäin kalliita, optinen litografia sopii huonosti tutkimus- ja tuotekehitystarkoituksiin, jossa täsmälleen samanlaisia rakenteita tehdään vain vähäisiä määriä. Teollisuudessa käytetään tällä hetkellä jopa 22 nm prosessia, ja MIT:n tutkijoiden mukaan optisella litografialla voidaan päästä jopa 12 nanometrin rakenteisiin. Homografia
Jos on annettu kaksi yhtä moni­ulotteista projek­tiivista "P"("V") ja "P"("W"), homo­grafia on vektori­avaruuksien välisen isomorfismin formula_2 indusoima kuvaus "P"('V"):sta "P"("W"):hen. Koska "f" on lineaarinen, tällainen iso­morfismi indusoi bijektion "P"('V"):sta "P"("W"):hen. Kaksi isomorfismia, "f" ja "g", indusoivat saman homo­grafian, jos ja vain jos "K":ssa on alkio "a", joka ei ole nolla-alkio ja jolle "g" = "af".