Milloin Paul Kariya pelasi Colorado Avalanchen riveissä?
Teemu Selänne
Kaudeksi 2003–2004 Selänteellä oli käytettävissään optio sopimuksestaan San Jose Sharksin kanssa, mutta hän päätti siirtyä vapaana agenttina Colorado Avalancheen. Myös Selänteen kanssa Mighty Ducks of Anaheimissa tutkaparin muodostanut Paul Kariya teki samanaikaisesti sopimuksen Coloradoon ja joukkueesta povattiin jopa mestarisuosikkia. Selänne ja Kariya suostuivat myös tinkimään palkoistaan siirtyessään Coloradoon: San Josessa kaudella 2002–2003 kuuden ja puolen miljoonan dollarin palkalla kiekkoilleen Selänteen uuden sopimuksen arvo laski hieman alle kuuden miljoonan dollarin, ja Paul Kariyan sopimuksen arvo laski lähes yhdeksän miljoonaa dollaria edellisestä Kariyan allekirjoittaessa Coloradon kanssa hieman yli miljoonan dollarin sopimuksen.
Mark Parrish
Viimeisen juniorikautensa loppupuolella Colorado myi oikeutensa Parrishiin Florida Panthersille vaihdossa Tom Fitzgeraldiin. Parrish ehti pelata vielä loppukaudesta yhden AHL-ottelun New Haven Beastissa. Kaudella 1998–99 hän pelasi miltei koko kauden Panthersin kokoonpanossa. Parrish pelasi seuraavan kauden kokonaan Floridassa. Kesällä 2000 Panthers kauppasi hänet Oleg Kvašan kanssa New York Islandersiin. Vaihtokaupassa Panthers sai Olli Jokisen ja Roberto Luongon. Mike Carman
Maaliskuussa 2010 Carman allekirjoitti sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Avalanche peluutti Carmania AHL-seurassaan Ohion Clevelandin Lake Erie Monsters. Helmikuussa 2012 Avalanche myi hänet Washington Capitals:ille. Samalla hän siirtyi pelaamaan Capitalsin AHL-seuraan Pennsylvanian Hersheyssä. Steve Kariya
Tämän kauden jälkeen Kariya päätti kokeilla taitojaan Suomen SM-liigassa, Tampereen Ilveksessä. Ennen Ilvekseen siirtymistä Kariya oli kokeella Oulun Kärpissä, muttei mahtunut kokoonpanoon. Ilveksessä hän pelasi loistavan kauden tehden 55 ottelussa jopa tehot 24 + 35 = 59 ja voitti runkosarjan pistepörssin. Seuraavaksi kaudeksi Kariya jäi SM-liigaan, mutta vaihtoi seuraa Espoo Bluesiin. Kariya pelasi sielläkin loistavan kauden ollen joukkueensa paras pistemies. Hänet valittiin marraskuussa 2005 kuukauden pelaajaksi. Kesällä 2006 Kariya teki yhden vuoden sopimuksen Ruotsin Elitserienissä pelaavan Frölundan kanssa . Ruotsissa tehopisteet eivät olleet Suomen-kausien tasolla, joten Kariya palasi Suomeen kaudeksi 2008–2009, tällä kertaa Hämeenlinnan Pallokerhon joukkueeseen yhden kauden sopimuksella . Seuraavalla kaudella Kariya pelasi JYPissä ja oli voittamassa SM-pronssia. Paul Kariya
Lillehammerin olympialaisten jälkeen Kariya edusti Kanadaa kahdesti MM-kilpailuissa ja kerran olympialaisissa. MM-kilpailuissa 1994 Kariya voitti kultaa ja vuoden 1996 MM-kilpailuissa hopeaa. Hänet nimettiin molempina vuosina MM-turnauksen tähdistökentälliseen ja vuonna 1994 myös parhaaksi hyökkääjäksi. Hän kuului vuonna 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisissa kultaa voittaneeseen Kanadan joukkueeseen. Neljä vuotta aiemmin hänet oli valittu Kanadan joukkueeseen Naganon talviolympialaisiin, mutta ennen olympialaisia tapahtunut aivotärähdys epäsi Kariyan pelimahdollisuudet. David Aebischer
Colorado Avalanche varasi Aebischerin NHL:ään numerolla 161 vuonna . Hän pelasi varauksensa jälkeen kolme kautta farmisarjoissa, yhden pääosin ECHL:ssä ja kaksi AHL:ssä. Marc Denis’n tultua kaupatuksi Columbus Blue Jacketsiin kesällä 2000, Aebischer toimi kaudet 2000–2003 Coloradon kakkosmaalivahtina. Hänestä tuli Coloradon ykkösmaalivahti kaudella 2003–2004, kun Patrick Roy lopetti uransa. Cale Makar
Makaria pidettiin Miro Heiskasen ohella parhaana puolustajana . Muun muassa NHL:n verkkosivujen 12 kykyjenetsijälle tekemän kyselyn mukaan Makar oli Heiskasta parempi äänin 7–5. Itse varaustilaisuudessa Heiskanen kuitenkin varattiin ennen Makaria koko varaustilaisuuden kolmantena pelaajana. Colorado Avalanche varasi Makarin heti perään neljäntenä pelaajana. Hänestä tuli kaikkien aikojen pienimmällä numerolla AJHL-liigasta NHL:ään varattu pelaaja Joe Colbornen (16. varaus vuonna ) jälkeen. Ryan O’Reilly
O’Reilly pelasi vuodet 2007–2008 OHL-joukkue Erie Ottersissa. Hänet valittiin joukkueen vuoden tulokkaaksi ja urheiluhenkisimmäksi pelaajaksi kaudella 2007–2008. O’Reilly siirtyi Colorado Avalancheen heti varauksensa jälkeiseksi kaudeksi 2009–2010 kolmivuotisella tulokassopimuksella. O’Reilly pelasi koko kauden ylhäällä NHL:ssä ja teki 81 ottelussa tehot 8+18=26. Toinen kausi 2010–2011 toi saman verran pisteitä. Seuraavalla kaudella O’Reilly oli joukkueensa paras pistemies tehoilla 18+37=55. NHL-kauden 2012–2013 työsulun aikana O’Reilly pelasi KHL-joukkue Metallurg Magnitogorskissa, josta palasi työsulun päätyttyä takaisin Coloradoon. Kaudella 2013–2014 O’Reilly teki uuden piste-ennätyksensä 28+36=64, ollen Coloradon paras maalintekijä. Hän sai koko kauden aikana vain yhden kahden minuutin rangaistuksen ja palkittiin kauden päätteeksi herrasmiespelaajalle jaettavalla Lady Byng Memorial Trophylla. NHL-kausi 1995–1996
Kausi 1995-1996 oli myös ensimmäinen kausi jolloin Colorado Avalanche pelasi nykyisellä nimellään. Tätä ennen joukkueen nimi oli ollut Quebec Nordiques. Myös Detroit Red Wingsillä oli vaikuttava NHL-kausi. Joukkue saavutti toiseksi parhaat runkosarjapisteet (131), mutta hävisi Coloradolle Läntisen konferenssin finaalissa. Paul Kariya
Kariya ei pelannut otteluakaan aikana, ja hän vietti välivuoden kuntouttaen aiempia vaivojaan. Kariya arveli, että työsulku saattaisi kestää jopa kaksi vuotta, mutta lopulta pelaajien ja omistajien välillä syntyi uusi sopimus vuoden 2005 heinäkuussa. Kariyasta tuli rajoittamaton vapaa pelaaja vuoden 2005 elokuussa, ja hän kävi läpi sopimusneuvotteluja kymmenen eri seuran kanssa. Hän teki 5. elokuuta kahden vuoden ja arvoltaan yhdeksän miljoonan dollarin sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Työsulun jälkeen voimaan tulleiden NHL:n sääntömuutosten oli tarkoitus edistää Kariyan kaltaisten nopeiden taitopelaajien asemaa, ja Kariyan päätöstä siirtyä Nashvilleen tuki joukkueen luisteluvoimaa ja nopeutta painottanut pelitapa. Kariyasta tuli sopimuksen Nashvillen seurahistorian parhaiten palkattu pelaaja, ja seuran general manager David Poile hehkutti Kariyan sopimuksen olevan ”kiistatta seuran historian suurin sopimus”. Johnny Boychuk
Boychuk teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa jo maaliskuussa 2003, mutta hän siirtyi sen organisaatioon kaudeksi 2004–2005, jonka Boychuk pelasi AHL-joukkue Hershey Bearsin riveissä. Kauden 2005–2006 hän pelasi samaa liigaa Lowell Lock Monstersissa, jonka tehokkain puolustaja Boychuk oli tehoilla 6+26=32. Kolmannen AHL-kautensa hän pelasi Albany River Ratsissa. Boychuk oli kymmenellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän teki kesäkuussa 2007 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Avalanchen kanssa. Paul Kariya
Kariya oli menestyvä pelaaja jo ennen ammattilaisuraansa. Vuosina 1990–1992 hän pelasi 94 ottelua Penticton Panthersissa BCJHL-juniorisarjassa tehopistein 91+153=244. Vuonna 1992 hän aloitti opiskelun Mainen yliopistossa aloittaen jääkiekon yliopiston omassa joukkueessa, Maine Black Bearsissa. Vuonna 1993 hän voitti ensimmäisenä fuksina Hobey Baker Awardin, Yhdysvaltain yliopistokiekkoilun arvostetuimman yksilöpalkinnon. Hän teki Mainen joukkueessa kaudella 1992–1993 tehopisteet 25+75=100 39 ottelussa, johdattaen joukkueensa sekä NCAA:n että Hockey Eastin mestaruuteen. Hänen veljensä Steve Kariya toimi Mainen yliopiston joukkueen kapteenina sen voittaessa NCAA:n mestaruuden vuonna 1999. Myös Kariyan toinen veli, Martin Kariya, on pelannut jääkiekkoa Mainen yliopiston joukkueessa. Clarence Weatherspoon
Ennen ammattilaisuraansa Weatherspoon pelasi Southern Mississippi yliopiston joukkueessa, jossa hän teki 18,2 pistettä per ottelu. Philadelphia 76ers varasi hänet vuoden ensimmäisen kierroksen yhdeksännellä valinnalla. Weatherspoon nousi heti ensimmäisellä kaudellaan avausviisikkoon ja oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies heti Hersey Hawkinsin ja Jeff Hornacekin jälkeen. Pistetahti jatkui vakuuttavana, ja hän oli toisen kauden päätteeksi joukkueensa paras pistemies. Hän sai sen ansiosta lempinimekseen "Baby Barkley", koska hän muistutti pelityyliltään aikaisemmin seurassa pelannutta Charles Barkleyta. 76ers ei kuitenkaan koskaan selvinnyt pudotuspeleihin, vaikka joukkueella oli uusia hankintoja, kuten Jerry Stackhouse, Allen Iverson ja Derrick Coleman. Viiden ja puolen kauden jälkeen Weatherspoon kaupattiin helmikuussa 1998 Golden State Warriorsiin yhdessä Jim Jacksonin kanssa. Philadelphiassa Weatherspoon teki keskimäärin 16,2 pistettä ja keräsi 5,8 levypalloa ottelua kohden. Paul Kariya
Paulilla on kaksi pikkuveljeä, Steve Kariya (s. 1977) ja Martin Kariya (s. 1981), jotka ovat kumpikin jääkiekkoilijoita. Lisäksi Kariyan pikkusisko, Noriko Kariya (s. 1979) on ammattilaisnyrkkeilijä. Heidän sukujuurensa ovat Japanista. Paul Steiner
Paul Steiner pelasi koko uransa Saksassa. Hän aloitti 2. Bundesligassa vuonna 1975 SV Waldhof Mannheimin joukkueessa. Bundesligaan Steiner nousi vuonna 1979, kun hän siirtyi MSV Duisburgiin. Kahden MSV vuoden jälkeen Steiner siirtyi 1. FC Kölniin, jossa pelasi suurimman osan urastaan aina vuoteen 1991 asti. FC Köln oli Steinerin aikana kolmesti Bundesligassa toinen ja vuonna 1983 se voitti Saksan Cupin. Vuonna 1986 FC Köln pääsi UEFA Cupin loppuotteluun, mutta siellä tuli tappio. Karl Goehring
Goerhing pelasi ennen ammattilaisuraansa Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa NCAA-liigaa. Kauden 1999–2000 päätteeksi Goehring voitti yliopistosarjan mestaruuden ja hänet sarjan Yhdysvaltain-tähdistöön. Kesällä 2001 Goehring teki sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän pelasi Columbuksen organisaatiossa neljä kautta, muttei päässyt kertaakaan pelaamaan NHL:ssä. Goehring torjuikin neljä kautta AHL-joukkue Syracuse Crunchissa. Vuonna 2003 Goehring pääsi pelaamaan AHL:n tähdistöottelussa. Paul Ranheim
NHL-seura Calgary Flames varasi Ranheimin toisella kierroksella, 38. varausvuorolla. Ranheim pelasi ennen varausta kaksi kautta minnesotalaisen Edina High Schoolin jääkiekkojoukkueessa. Varauksensa jälkeen hän lykkäsi ammattilaisuransa aloittamista neljä vuotta opiskellakseen Wisconsinin yliopistossa Madisonissa ja pelatakseen sen joukkueessa yliopistosarja WCHA:ssa. Ranheim oli voittamassa vuonna 1988 WCHA:n mestaruutta ja valittiin vuonna 1987 sarjan toiseen sekä vuonna 1988 ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hänet valittiin jälkimmäisenä vuonna myös NCAA:n läntiseen tähdistökentälliseen. Jari Kurri
Vuoden 1996 syyskuussa Kurri teki sopimuksen kalifornialaisen Mighty Ducks of Anaheimin kanssa. Kurri oli harjoitellut kesän 1996 aikana ahkerasti, ja tavoitteli pelipaikkaa joukkueen ykkösketjusta pelatakseen yhdessä Teemu Selänteen ja tämän tutkapari Paul Kariyan kanssa. Selänteen ja Kariyan ketjun keskushyökkääjänä pelasi kuitenkin enimmäkseen kanadalainen Steve Rucchin, ja Kurrin pelipaikka vaihteli joukkueen kakkos- ja kolmosketjujen keskellä. Kokeneena pelaajana hänen merkityksensä Anaheimin varsin nuorelle joukkueelle oli kuitenkin suuri. Kurri pelasi kaudella 1996–1997 täyden runkosarjan eli 82 ottelua ensimmäisen kerran sitten kauden 1992–1993, jolloin hän oli edustanut Anaheimin paikallisvastustaja Los Angelesia. Hän kirjautti runkosarjassa yhteensä 13 maalia ja 35 tehopistettä, ja Anaheim pelasi tilastollisesti seurahistoriansa parhaan kauden. Pudotuspeleissä Kurri pelasi 11 ottelua tehopistein 1+2=3. Anaheim ylsi oman konferenssinsa välieriin, jossa se putosi jatkosta tulevaa Stanley Cup -mestaria Detroit Red Wingsiä vastaan. Kai Suikkanen
Suikkanen aloitti uransa I-Divisioonassa Oulun Kärpissä kaudella 1976–1977. Seuraavaksi kaudeksi Kärpät nousi SM-liigaan. Suikkanen pelasi Kärpissä paljon Kari Jalosen ketjussa, jonka toinen laitahyökkääjä oli Pekka Arbelius. Suikkasella oli kokoonpanossa voimahyökkääjän rooli. Hän jatkoi Kärpissä kevääseen 1981 saakka, jolloin teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa ja siirtyi Pohjois-Amerikkaan pelaamaan. Hän pelasi Pohjois-Amerikassa kolme kautta, joiden aikana pääsi pelaamaan NHL:ssä kaksi ottelua. Kaudet kuluivat AHL-joukkue Rochester Americansissa, jonka kanssa Suikkanen voitti AHL:n mestaruuden Calder Cupin. Kesken kauden 1983–1984 hän palasi Kärppiin, jossa pelasi aina vuoteen 1990 saakka. Uransa viimeisen kauden, 1990–1991 Suikkanen pelasi TPS:ssä. Kausi päättyi mestaruuteen ja Suikkanen lopetti uransa. Paul Laus
Lausin ura päättyi loukkaantumiseen, tammikuussa 2002 saatuun rannevammaan, jonka vuoksi hän oli sivussa loppukauden 2001–2002 sekä koko kauden . Aiemmin hän oli ollut jo kaudella sivussa valtaosan otteluista, tuolla kertaa tyrävammasta ja -leikkauksesta toipumisen vuoksi. Laus ilmoitti pelaajauransa päättymisestä syksyllä 2003. Hän pelasi NHL-urallaan yhteensä 530 runkosarjaottelua, joissa teki 72 tehopistettä, 14 maalia ja 58 syöttöpistettä, ja 30 pudotuspeliottelua, joissa teki yhdeksän tehopistettä, kaksi maalia ja seitsemän syöttöpistettä. Hän pelasi NHL:n pudotuspeleissä kolmena kautena, kausina , 1996–1997 ja . Kohokohtana näistä on vuosi 1996, jolloin Panthers pelasi Stanley Cupin loppuotteluissa, häviten kuitenkin mestaruuden Colorado Avalanchelle. Laus pelasi tuona pudotuspelikeväänä 21 ottelua, joissa hän teki kahdeksan tehopistettä, kaksi maalia ja kuusi syöttöpistettä. Cory Sarich
Kaudeksi 1998–1999 Sarich siirtyi Buffalo Sabresin organisaatioon. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi farmijoukkue Rochester Americansissa ja valittiin kauden päätteeksi AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. NHL-otteluita Sarich pelasi kauden aikana neljä. Kaudella 1999–2000 hän sai enemmän vastuuta Sabresin NHL-joukkueesta, mutta maaliskuussa 2000 Sarich kaupattiin Wayne Primeaun, Brian Holzingerin ja kesän kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Chris Grattoniin ja kesän toisen kierroksen varausvuoroon. Hän pelasi NHL:ssä tulokaskautensa, joka toi yhteensä 59 runkosarjaottelussa kuusi syöttöpistettä. Steve Rucchin
Rucchin aloitti kauden 1994–1995 IHL-liigan San Diego Gullsissa, mutta pääsi pelaamaan Anaheimiin, kun NHL:n työsulku loppui. Rucchin nousi Anaheimin ykköskentällisen keskushyökkääjäksi Paul Kariyan ja Teemu Selänteen väliin kaudella 1996–1997. Hän teki kauden aikana 67 pistettä. Seuraavallakin kaudella Rucchin teki 53 pistettä. Anaheim solmi hänen kanssaan kesällä 1998 neljän vuoden sopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 9,2 miljoonaa dollaria. Colorado Avalanche
Colorado Avalanche on ammattitason jääkiekkojoukkue, joka pelaa Pohjois-Amerikan NHL-liigassa. Joukkue on kotoisin Denverin kaupungista, Coloradon osavaltiosta. Joukkue on voittanut Stanley Cup -mestaruuden kaksi kertaa, vuosina 1996 ja 2001. Organisaatio perustettiin Quebecissa ja se toimi Quebec Nordiques -nimellä ennen muuttamistaan Coloradoon 1995. Kahden mestaruuden lisäksi joukkue on voittanut divisioonan mestaruuden kahdeksan kertaa. Joukkue on myös ainoa koko liigassa pelaavista joukkueista, joka on voittanut Stanley Cupin ensimmäisellä kaudellaan NHL:ssä. Colorado Avalanche
Ensimmäisen seitsemän NHL-kauden aikana Nordiques menestyi kehnosti, ja siitä tuli liigan huonoiten menestyvimpiä joukkueita. Kausien 1987–88 ja 1991–92 aikana joukkue oli divisioonansa huonoin. Nordiques kuitenkin nappasi varaustilaisuuksissa kolme ykkösluokan pelaajaa vuosien 1989–1991 aikana, kun Mats Sundin, Owen Nolan ja Eric Lindros varattiin joukkueeseen. Lindros oli tehnyt kuitenkin jo aiemmin selväksi, ettei haluaisi pelata joukkueessa, eikä pukenut varaustilaisuudessa perinteen mukaan joukkueen paitaa ylleen, sen sijaan hän vain piteli sitä edessään. Lindros ei koskaan pelannut yhtään ottelua Nordiquesissa, ja hänet kaupattiin lopulta Philadelphia Flyersiin vaihdossa Peter Forsbergiin, Ron Hextalliin, Steve Duchesneen, Kerry Huffmaniin, Chris Simoniin, Mike Ricciin, kahteen varausvuoroon ja rahalliseen korvaukseen. Pavel Francouz
Pavel Francouz (s. 3. kesäkuuta 1990 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchen organisaatiossa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat pelisilmä ja ketteryys. Chris Gratton
Siirryttyään Sabresiin Gratton pelasi siellä noin kolme kautta, joista kolmannella seuraavalla kaudella 2002–2003 hänet kaupattiin neljännen kierroksen varausvuoron kanssa siirtorajan kynnyksellä Phoenix Coyotesiin vaihdossa Daniel Brièreen ja kolmannen kierroksen varausvuoroon. Gratton oli kauden päätteeksi Sabresin toiseksi paras pistemies siirrostaan huolimatta tehoilla 15+29=44. Hänet kaupattiin jälleen muualle siirtotakarajalla, kun Gratton siirtyi maaliskuussa 2004 Ossi Väänäsen ja toisen kierroksen varausvuoron kanssa Colorado Avalancheen vaihdossa Derek Morrisiin ja Keith Ballardiin. Avalanche osti kauden 2003–2004 jälkeen hänen sopimuksensa ulos ja Gratton siirtyi elokuussa 2005 Florida Panthersiin. Hän ei pelannut edellisellä kaudella otteluakaan NHL:n työsulun vuoksi. Gratton toimi kaudella 2006–2007 Panthersin varakapteenina. Quebec Nordiques
Siirryttyään uuteen liigaan Nordiques menetti sopimusteknisistä syistä lähes kaikki pelaajansa ja joutui rakentamaan joukkueensa uudelleen. Tämä näkyi avauskaudella Nordiquesin sijoittumisena koko sarjan viimeiseksi. Huonon alun jälkeen joukkueen onni parani taitavien tšekkoslovakialaisten Šťastnýn veljesten Peterin, Antonin ja Mariánin loikattua 1980-luvun alussa Kanadaan, ja koko kolmikon liityttyä Nordiquesin riveihin. Šťastnýjen ja Michel Goulet'n johdolla québecilaisjoukkue nousikin tavoittelemaan pudotuspelimenestystä kaudesta toiseen. Menestys loi myös pohjoisamerikkalaisessa jääkiekossa verrattain harvinaisen ja kiivasluonteisen vastakkainasettelun Nordiquesin ja provinssin toisen NHL-joukkueen, Montreal Canadiensin välille. Menestys kulminoitui Adams-divisioonan voittoon kaudella 1985–1986, jonka jälkeen seura romahti kuitenkin ensin divisioonansa peränpitäjäksi kaudella 1987–1988, ja vuotta myöhemmin koko liigan viimeiseksi. Merkittävät pelaajakaupat eivät muuttaneet joukkueen kurssia, mutta heikon menestyksen tuomilla ensimmäisillä varausvuoroilla NHL:n vuosittaisissa varaustilaisuuksissa sai Nordiques kaudeksi 1992–1993 kokoon jälleen voittavan joukkueen Joe Šakićin, Mats Sundinin ja Owen Nolanin johdolla, ja selviytyikin liigan pudotuspeleihin kuuden vuoden tauon jälkeen. Seuraava kausi sujui jälleen pelillisesti heikommissa merkeissä, mutta työsulun takia vajaana pelattu kausi 1994–1995 toi seuralle koillisen divisioonan voiton Peter Forsbergin liityttyä joukkueeseen. Pudotuspelit sujuivat talousvaikeuksiin ajautuneelta Nordiquesilta kuitenkin huonosti, ja Québecin hallituksen kieltäydyttyä väliintulosta myytiin seura joukolle yhdysvaltalaisia sijoittajia. Uudet omistajat siirsivätkin seuran Denveriin, jättäen kauden Nordiquesin historian viimeiseksi. Colorado Avalancheksi nimetty uusi seura peri Nordiquesin pelaajamateriaalin, muttei kuitenkaan seuran historiaa leimanneita vaikeuksia. Siitä todistaa Avalanchen jo ensimmäisellä kaudellaan saavuttama Stanley Cupin voitto, saavutus johon Québec Nordiques ei milloinkaan yltänyt. Kārlis Skrastiņš
Skrastiņš pelasi kaudella 2003–2004 Avalanchen riveissä 82 ottelua tehopisteillä 5+8=13. Työsulun aikana hän palasi takaisin Latviaan pelaamaan, HK Riika 2000:n joukkueeseen. Elokuussa 2005 Skrastiņš solmi vuoden mittaisen jatkosopimuksen Coloradon kanssa. Kaudella 2005–2006 Skrastiņš pelasi kaikki Avalanchen ottelut, keräten pisteet 3+11=14. 30. kesäkuuta 2006 Colorado teki monivuotisen jatkosopimuksen Skrastiņšin kanssa. Chris Simon
Nordiquesin siirtyessä Coloradoon Simon matkasi joukkueen mukana. Colorado Avalanchessa hän jatkoi kuitenkin vain yhden kauden, kun Colorado myi hänet Curtis Leschyshynin kanssa Washington Capitalsiin Keith Jonesista ja varaustilaisuuden varausvuoroista. Ainoan Colorado-kautensa päätteeksi Simon voitti Stanley Cupin. Marc-André Cliche
Ennen kauden 2013–2014 alkua Cliche asetettiin 22. syyskuuta 2013 Kings asetti Clichen waiver -listalle, josta Colorado Avalanche poimi hänet. Coloradon päävalmentaja Patrick Roy asetti Clichen pelaamaan neljänteen hyökkäyskentälliseen. Cliche pelasi ensimmäisen pelinsä vuoden 2010 debyyttinsä jälkeen, kun Colorado pelasi 4. lokakuuta 2013 Nashville Predatorsia vastaan ottelussa, jossa Cliche sai ensimmäisen pisteensä NHL:ssä. Ensimmäisen kuukauden jälkeen Cliche oli vakiinnuttanut paikkansa neljäännessä hyökkäyskentällisessä ja alivoimalla. Uransa ensimmäisen NHL-maalin Cliche onnistui viimein tekemään 49. pelissään 1. helmikuuta 2014 7–1-voitossa Buffalo Sabresia vastaan. Coloradon hyökkääjien ottamia jäähyminuutteja johtanut Cliche teki joukkueen kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen 27. helmikuuta 2014. Butch Goring
Juniorivuosien jälkeen Los Angeles Kings varasi Goringin NHL:ään vuoden 1969 . Kaksi ensimmäistä kautta Los Angeles Kingsissä hän pompotteli NHL:n ja AHL:n välillä ennen kuin paikka NHL:ssä vakiintui. Goring pelasi 1971 kauden AHL:ssä voittaen Calder Cupin. Colby Cohen
Colorado Avalanche varasi Cohenin toisella kierroksella 45. pelaajana . Hän kävi vuodet 2007–2010 Bostonin yliopistoa. Cohen voitti toisen yliopistokautensa 2008–2009 päätteeksi Hockey Eastin ja koko NCAA:n mestaruuden. Hänet palkittiin NCAA:n lopputurnauksen arvokkaimpana pelaajana ja valittiin tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2009–2010 Cohen oli tehoilla 14+16=30 Hockey Eastin tehokkain puolustaja, Bostonin yliopistojoukkueen toiseksi paras maalintekijä sekä kolmanneksi paras pistemies Vinny Saponarin kanssa. Hän sijoittui 82 minuutillaan Hockey Eastin jäähypörssissä kolmanneksi. Cohen valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Huhtikuussa 2013 hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa ja liittyi loppukevääksi sen farmijoukkue Lake Erie Monstersiin, AHL:ään. Martin Kariya
Kariya allekirjoitti SM-liigakauden jälkeen sopimuksen Sveitsin pääsarjassa pelaavan Zürich Lionsin kanssa. Hän ei pelannut Sveitsissä peliäkään, sillä hän teki ennen kauden alkua NHL-sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Kariya pelasi koko kauden 2007–2008 St. Louisin farmijoukkueessa Peoria Rivermenissä, jossa teki 71 ottelussa 53 pistettä. Kaudeksi 2008–2009 Kariya siirtyi Sveitsiin Langnaun joukkueeseen ja kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi KHL-joukkue Dynamo Riikaan. Kaudeksi 2010–2011 Kariya siirtyi NLA-joukkue HC Ambrì-Piottaan. Bill Thomas
Heinäkuussa 2012 Thomas teki vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Hän pelasi kauden 2012–2013 kokonaan farmijoukkue Lake Erie Monstersissa, AHL:ssä, syyskauden osaksi NHL:n työsulunkin vuoksi. Thomas oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 22+21=43. Stéphane Yelle
Kesällä 1995 Quebec muutti Denveriin ja joukkueen uudeksi nimeksi tuli Colorado Avalanche. Yelle pelasi Coloradossa vuosina 1995–2002, jona aikana Colorado voitti kahdesti Stanley Cupin, 1996 ja 2001. Patrick Roy
Toukokuussa 2013 Roy siirtyi aiemmin pelaajana edustamansa NHL-seura Colorado Avalanchen päävalmentajaksi edeltäjänsä Joe Saccon irtisanomisen jälkeen. Hänestä tehtiin myös seuran jääkiekkoasioiden varapääjohtaja (). Roy erosi päävalmentajan ja jääkiekkoasioiden varapääjohtajan paikalta omasta tahdostaan 11. elokuuta 2016, sillä hän ei mielestään saanut vaikuttaa pelaajien hankkimiseen liittyviin päätöksiin siinä määrin, mitä hän olisi rooleissaan halunnut. Paul Kariya
Kariya pelasi juniorina kaksi vuotta BCHL-sarjan Penticton Panthersissa, ja hänet valittiin Kanadan parhaaksi juniorijääkiekkoilijaksi vuonna 1992. Tämän jälkeen Kariya pelasi Mainen yliopiston joukkueessa, joka voitti NCAA-yliopistosarjan mestaruuden vuonna 1993. Mighty Ducks of Anaheim Kariyan NHL:ään neljäntenä pelaajana seuran historian ensimmäisenä pelaajavarauksena. Kariya debytoi NHL:ssä kaudella 1994–1995. Anaheimissa hän pelasi yhdeksän kauden ajan, ja muodosti tehokkaan kaksikon laitahyökkääjä Teemu Selänteen kanssa. Kariya toimi Anaheimin kapteenina seitsemän kautta, ja johdatti joukkueen seuran historian ensimmäiseen Stanley Cup -finaaliin vuonna 2003. Kauden 2004–2005 Kariya pelasi Colorado Avalanchessa, jonka jälkeen hän siirtyi kahdeksi vuodeksi Nashville Predatorsiin, jossa hän teki kaudella 2005–2006 joukkueen yhden kauden syöttö- ja piste-ennätyksen. Kariya päätti NHL-uransa kolmen St. Louis Bluesissa vietetyn kauden jälkeen. Cameron Gaunce
Gaunce kasvoi Markhamissa, Ontariossa, jossa pelasi OMHA-joukkue Markham Waxersissa yhdessä Steven Stamkosin, Michael Del Zotton ja Cody Hodgsonin kanssa ennen kuin tuli varatuksi 50. pelaajana Colorado Avalancheen . Gaunce pelasi OHL-joukkue Mississauga St. Michael's Majorsissa kolmen kauden ajan ja teki 11. toukokuuta 2009 kolmivuotisen tulokassopimuksen Coloradon kanssa. Hän osallistui Coloradon harjoitusleirille ennen kuin palasi kaudeksi 2009–2010 viimeiseksi vuodekseen Mississaugaan. Peter Budaj
Budaj pelasi kausilla 1999–2002 OHL-seura Toronto St. Michael’s Majorsissa. Budaj oli Colorado Avalanchen toisen kierroksen varaus sijalla 63. Kesällä 2002 hän teki Avalanchen kanssa kolmen vuoden sopimuksen, ja pelipaikka löytyi denveriläisjoukkueen farmiseurasta Hershey Bearsista, jossa Budaj pelasi kaudet 2002–2005. Kesällä 2005 hän solmi jatkosopimuksen Avalanchen kanssa ja pääsi aloittamaan kauden joukkueen kakkosmaalivahtina. Ensimmäisen NHL-kautensa aikana Budaj pelasi 34 ottelua torjuntaprosentilla 90. Hän edusti Slovakiaa Torinon olympialaisissa vuonna 2006 pelaten kolme ottelua. Kesällä 2006 Budajin kanssa solmittiin kolmevuotinen jatkosopimus. Paul Kariya
Mighty Ducks of Anaheim varasi Kariyan NHL:ään ensimmäisellä kierroksella neljäntenä pelaajana. Hän edusti kalifornialaisseuraa yhdeksän kauden ajan, joista seitsemän kautta joukkueen kapteenina. Hän pelasi ensimmäisellä NHL-kaudellaan , joka oli työsulun lyhentämä, 47 runkosarjaottelua, joissa keräsi tehot 18+21=39. Hänet nimettiin kauden jälkeen NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella Kariya pelasi runkosarjassa täydet 82 ottelua tehoin 50+58=108. Kun NHL-seura Winnipeg Jets kauppasi suomalaislaituri Teemu Selänteen Anaheimiin, Kariya, Selänne sekä keskushyökkääjä Steve Rucchin muodostivat yhdessä Anaheimin tehoketjun, ja Kariya ja Selänne olivat koko liigan pelätyin ja tehokkain kaksikko. Molemmat pelasivat myös ssa vuonna 1996. Aitor Karanka
Baskisukuinen Karanka aloitti ammattilaisuransa bilbaolaisessa Athleticissa vuonna 1992 ja debytoi Primera Divisiónissa 7. marraskuuta 1993 ottelussa Celtaa vastaan. Vuonna 1997 hän siirtyi Real Madridiin, jonka kanssa hän saavutti Espanjan liigamestaruuden, kaksi Espanjan supercupin voittoa, kolme Mestarien liigan voittoa ja Intercontinental Cupin voiton. Karanka palasi takaisin Athleticiin vuonna 2002 ja päätti pelaajauransa MLS-liigan Colorado Rapidsissä kaudella 2006. Ian Laperrière
Siirto Avalancheen oli menestys, sillä ensimmäisenä kautenaan 2005–06 Laperrière teki oman henkilökohtaisen piste-ennätyksensä ja tuli pian Avalanche-kannattajien tietoisuuteen pelottomalla ja kovalla pelityylillään. Hän myös saavutti henkilökohtaisia rajapyykkejä neljän kauden aikana coloradolaisseuraa edustaessaan – 29. lokakuuta 2006 Laperrière rikkoi sadan maalin rajan NHL:ssä ja 11. huhtikuuta 2009 hän pelasi uransa 1000. NHL-pelin. Ville Nieminen
Suomessa Niemisen seuroja ovat olleet Koovee, Rauman Lukko ja Tappara, jonka liigajoukkueessa hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1994–1995. Colorado Avalanche kolmannella kierroksella (vuorolla 78) vuonna 1997. Tämän jälkeen hän pelasi kolme kautta AHL:ssä, Hershey Bearsin joukkueessa. George Parros
Kauden 2006–2007 alussa Kings laittoi Parrosin waiver-listalle, josta Colorado Avalanche poimi pelaajan joukkueeseensa. Avalanchea Parros ehti edustaa vain kaksi ottelua, ennen kuin matka jatkui Anaheim Ducksiin. Anaheimissa Parros sai pelata 32 ottelua, ja kuluttaa jäähypenkkiä 102 minuuttia. Kauden päätteeksi Anaheim voitti Stanley Cup -mestaruuden. Cory Conacher
Conacher teki vapaana agenttina sopimuksen AHL-joukkue Norfolk Admiralsin kanssa heinäkuussa 2011. Hän osallistui saman vuoden syksynä NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin harjoitusleirille, mutta pelasi koko kauden Admiralsissa. Hän pelasi AHL:ssä hyvän tulokaskauden ja teki 75 runkosarjaottelussa tehopisteet 39+41=80 ja 18 pudotuspeliottelussa pisteet 2+13=15. Conacher teki liigassa eniten maaleja ja hänet palkittiin Willie Marshall Awardilla. Pistepörssissä hän sijoittui toiseksi edellään vain Hershey Bearsin Chris Bourque. Lisäksi Conacher oli kevään 2012 pudotuspelien eniten pisteitä ja syöttöjä tehnyt tulokas. Milwaukee voitti kauden päätteeksi AHL:n mestaruuden, Calder Cupin. Conacher palkittiin kauden jälkeen AHL:n parhaana tulokkaana Dudley "Red" Garrett Memorial Awardilla, valittiin toiseen tähdistökentälliseen, tulokkaiden tähdistökentälliseen ja palkittiin AHL:n arvokkaimpana pelaajana Les Cunningham Awardilla. Hän oli historian neljäs pelaaja joka valittiin arvokkaimmaksi pelaajaksi tulokkaana. Conacherin Admirals ylsi runkosarjassa ennätykselliseen 28 peräkkäiseen voittoon. Hän pelasi kauden aikana myös ssa. Wilf Paiement
Kansas City Scouts varasi Paiementin ensimmäisellä kierroksella, toisella varausvuorolla. Hän pelasi Kansas Cityssä kaksi kautta ennen kuin joukkue muutti Denveriin ja otti uudeksi nimekseen Colorado Rockies. Anaheim Ducks
NHL-kautta 1994–1995 viivästytti työsulku, minkä vuoksi Anaheimissa pelattiin seuraava NHL-ottelu vasta vuoden 1995 tammikuussa. Työsulkukausi oli Anaheimin vuoden 1993 ykköskierroksen varaus Paul Kariyan ensimmäinen vuosi NHL:ssä, ja hän teki 47 runkosarjan ottelussa tehopisteet 18+21=39. Työsulkukaudella Anaheim paransi edellisestä kaudestaan ja voitti 48 ottelustaan 16 keräten runkosarjassa 37 pistettä. Seura jäi kuitenkin toistamiseen pudotuspelien ulkopuolelle. Anaheimin kapteenina toimi puolustaja Randy Ladouceur, sillä Troy Loney pelasi Anaheimissa vietetyn kauden 1993–1994 jälkeen uransa lopun New York Rangersissa. Paul Kariya
Kariya valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 2017. Anaheim Ducks jäädytti hänen pelinumeronsa 9 vuonna 2018. Bradley Malone
Ensimmäisen Coloradon harjoitusleirinsä jälkeen Malone palasi farmijoukkue Lake Erieen, jossa aloitti kauden 2011–2012. Malonen rooliksi Lake Eriessä muodostui kolmoskentän fyysinen taklaaja. Hän teki 13 pistettä 24 pelissä. Avalanchen hyökkääjä Kevin Porterin loukkaannuttua Malone kutsuttiin ylös NHL:ään. Hän teki seuraavana päivänä 9. joulukuuta 2011 NHL-debyyttinsä, kun Avalanche hävisi Edmonton Oilersille lukemin 4–1. Ensimmäinen piste syntyi viidennessä pelissä syötön muodossa Philadelphia Flyersia vastaan 19. joulukuuta. Seuraavassa ottelussa hän pelasi jouluaattona ensimmäisen kerran ammattilaistasolla Tampa Bay Lightningia edustanutta serkkuaan Ryan Malonea vastaan. Malone syötti yhdeksässä pelaamassaan ottelussa kaksi osumaa ennen paluutaan Lake Erieen, jossa hän teki tulokaskaudellaan 36 pistettä 67 pelissä. Paul Kariya
Kaudeksi sekä Kariya että Selänne siirtyivät Colorado Avalanchen joukkueeseen. Kaksi mestaruutta aiemmin voittanut Colorado asetti toiveet kaksikon suhteen korkealle, mutta kausi osoittautui tuoreiden pelaajahankintojen osalta pettymykseksi Kariyan kärsiessä loukkaantumisista ja Selänteen peliajan jäädessä vähäisemmäksi kuin aiemmin. Paul Mara
Mara pelasi uransa alkuvuosinaan USHS-sarjassa Belmont Hill Highin joukkueessa kaksi kautta. Kaudella 1996–1997 Mara pelasi OHL-sarjassa Sudbury Wolvesin joukkueessa. Seuraavan kauden hän jakoi Sudburyn ja Plymouth Whalersin välillä. Tampa Bay Lightning varasi Maran 7. pelaajana vuoden . Viimeisenä juniorivuotenaan kaudella 1998–1999 Mara teki 54 tehopistettä 52 ottelussa. Samalla kaudella Mara esiintyi myös ensimmäisen kerran NHL:ssä, kun hän pelasi yhden ottelun tehoin 1+1. Kaudella 1999–2000 Mara pelasi NHL:ssä jo 54 ottelua ja teki niissä 18 pistettä. Hän pelasi kaudella farmissakin. Seuraavalla kaudella Mara kaupattiin Phoenix Coyotesin organisaatioon, jossa hän pelasi 16 ottelua. Seuraavien kahden kauden aikana hän teki yhteensä 49 tehopistettä. Mikko Kalteva
Toukokuussa 2002 Kalteva teki Jokereiden kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Tämän jälkeen Colorado Avalanche varasi hänet neljännellä kierroksella 107. pelaajana . Kaltevaa tarkkaili ennen varausta pitkälti Avalanchen kykyjentsijä Joni Lehto. Hän ei tehnyt liigadebyyttiään vielä kaudella 2002–2003, vaan Kalteva pelasi sen kokonaan Jokereiden A-nuorissa, joissa hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Patrick Roy
Roy siirtyi Colorado Avalancheen joulukuussa 1995, ja heti samalla kaudella Avalanche voitti Stanley Cupin. Toisen kerran kyseisessä joukkueessa Roy voitti NHL-mestaruuden 2001. Viimeisen NHL-pelinsä hän pelasi 22. huhtikuuta 2003 Minnesota Wildiä vastaan. Paul Cyr
Cyr pelasi juniorijääkiekkoa ensiksi British Columbia Hockey Leaguen Nanaimo Clippersissä kaudella 1979–1980, mutta pelasi jo osan saman vuoden pudotuspeleistä WHL:n Victoria Cougarsissa, jossa jatkoi junioriuraansa kahdella seuraavallakin kaudella. Kaudella 1981–1982 Cyr teki 52 maalia ja antoi 56 syöttöä. Hän teki joukkueestaan eniten maaleja ja toiseksi eniten pisteitä. Samalla kaudella Cyr pelasi ensimmäistä kertaa Kanadan nuorisomaajoukkueessa, joka voitti kultaa vuoden 1982 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Minnesotassa. Cyr oli yksi joukkueen johtohahmoista, ja teki seitsemässä ottelussa neljä maalia ja antoi kuusi syöttöä. Joukkue voitti muun muassa Neuvostoliiton 7-0. Keväällä 1982 Cyr valittiin WHL:n toisen tähdistökentällisen vasemmaksi laitahyökkääjäksi. The Hockey News arvioi hänet kuudenneksi lupaavimmaksi varausikäiseksi pelaajaksi (WHL:n 4. paras) ennen . Curtis Leschyshyn
Kaudella 2000–2001 Leschyshyn ehti pelata 54 ottelua Wildissä ennen kauppaamistaan Ottawa Senatorsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon. Leschyshyn pelasi Ottawassa kolme kautta ennen kuin teki sopimuksen NHL:n työsulun jälkeen Colorado Avalanchen kanssa. Paluu Coloradoon oli kuitenkin lyhytaikainen sillä Leschyshyn ilmoitti lopettavansa uransa ennen kautta 2005–2006. Karl Stollery
Toukokuussa 2013 Stollery teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Lake Erie Monstersin emojoukkueen, Colorado Avalanchen kanssa. Seura lähetti hänet syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Lakersin vahvuuteen. Stollery pelasi siellä suurimman osan kaudesta 2013–2014. Hän debytoi myös Avalanchen NHL-joukkueessa, jossa Stollery pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki NHL-debyyttinsä 11. tammikuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan. Stollery sai ottelussa jääaikaa 10.55 minuuttia. Hän keräsi teholukeman +1 ja sai myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Heinäkuussa 2014 Stollery teki Avalanchen kanssa vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Matt Carle
Vuodet 2003–2006 Carle kävi Denverin yliopistoa. Hän pelasi NCAA:ssa hyvä kausia. Ensimmäinen kausi 2003–2004 Carlella päättyi koko NCAA:n mestaruuteen, kausi 2004–2005 päättyi mestaruuteen toisen kerran peräkkäin. Hän oli tehoilla 12+28=40 NCAA:n toiseksi tehokkain puolustaja Reid Cashmanin jälkeen ja valittiin kauden päätteeksi WCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2005–2006 Carle teki 39 ottelussa tehot 19+34=53 ollen sarjan tehokkain puolustaja ja koko NCAA:n pistepörssin kuudes Joe Pavelskin ja Paul Stastnyn kanssa. Hänet valittiin WCHA:n parhaaksi puolustavaksi pelaajaksi, vuoden pelaajaksi, WCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja Pohjois-Amerikan parhaaksi yliopistopelaajaksi palkiten Hobey Baker Awardilla. Carle pelasi kevätkauden 2006 San Jose Sharksissa. Hän debytoi NHL:ssä 25. maaliskuuta 2006. Carle pelasi keväällä 2006 yhteensä 12 runkosarjaottelua tehoin 3+3=6 ja 11 playoff-ottelua tehoin 0+3=3. Kevin Porter
Porter aloitti kauden 2009–2010 Rampagessa. Hänet kutsuttiin myöhemmin neljän pelin ajaksi Coyotesin NHL-kokoonpanoon. 3. maaliskuuta 2010 Coyotes kauppasi Porterin yhdessä Peter Muellerin kanssa Colorado Avalancheen vaihdossa Wojtek Wolskiin. Pelattuaan nejä ottelua Avalanchen farmiseura Lake Erie Monstersissa, Porter sai 11. maaliskuuta 2010 ensimmäisen kutsunsa Avalancheen, jossa teki debyyttinsä joukkueen paidassa 3–0 -voitossa Florida Panthersia vastaan. Alemmissa ketjuissa pelannut Porter teki ensimmäisen maalinsa Avalanchessa kahdeksannessa pelissään 28. maaliskuuta 2010 entistä joukkuettaan Coyotesia vastaan. Hän teki kauden lopulla pudotuspelidebyyttinsä San Jose Sharksia vastaan. Hän teki Avalanchen kanssa vuoden jatkosopimuksen 17. kesäkuuta 2010. Anaheim Ducks
Kaudella 1995–1996 Paul Kariya nousi Anaheimin tähtipelaajaksi, ja hänet valittiin un ainoana Mighty Ducksin pelaajana. Joukkueen maalinteko nojasi lähes yksinomaan Kariyaan, joka oli vuoden 1996 tammikuussa tehnyt runkosarjassa 51 tehopistettä ja oli koko NHL:n pistepörssin 14. sijalla. Helmikuussa 1996 Anaheim teki yhden seurahistoriansa merkittävimmistä kaupoista, kun se kauppasi Winnipeg Jetsiin puolustaja Oleg Tverdovskin, laitahyökkääjä Chad Kilgerin ja oikeuden kolmannen kierroksen varausvuoroon . Winnipegistä Anaheimiin sen sijaan siirtyivät yksi neljännen kierroksen varausvuoro, keskushyökkääjä Marc Chouinard ja laitahyökkääjä Teemu Selänne. Carlos Bianchi
Vélez Sarsfieldista Bianchi siirtyi vuonna 1996 Italian Serie A -seura AS Roman peräsimeen, mutta pesti jäi lyhyekssi. 1998 hän palasi takaisin Argentiinaan ja Boca Juniorsiin. Bianchi johdatti seuran kolmesti Argentiinan syyskauden mestaruuteen (1998, 2000, 2003) ja kertaalleen kevätkauden mestaruuteen (1999). Copa Libertadoresin joukkue voitti hänen valmennuksessaan kolmesti vuosina 2000, 2001 ja 2003, ja Intercontinental Cupin vuosina 2000 ja 2003. Bianchi valittiin neljästi Etelä-Amerikan vuoden valmentajaksi (1998, 2000, 2001, 2003). Paul Cabana
Cabana on pelannut urallaan paljon eri alasarjoissa. Kanadalaiselle harvinaisesti Cabana pelasi USA:n yliopistosarjassa Michigan Techin joukkueessa. Urallaan Cabana on pelannut lähinnä ECHL-liigassa ja hän on pelannut myös UHL-otteluita. AHL:ssä Cabana on pelannut yhteensä 5 ottelua. Cabana on pelannut ennen Sportiin tulemistaan Euroopassa eri alasarjoissa joista hän siirtyi Allsvenskanin Vaxjöstä Sportiin kaudella 2007–2008. Jim Carey
Careyn ura NHL:ssä oli erittäin lyhyt, mutta loistavan pelinsä ansiosta hän nousi nopeasti tähdeksi. Hän voitti vuonna 1996 Vezina Trophy -palkinnon. Yhtä nopeasti kuin Carey nousi tähdeksi hänen tähtensä hiipui kun hänet kaupattiin Boston Bruinsiin. Kaupassa Carey sekä hyökkääjät Anson Carter ja Jason Allison siirtyivät Bostoniin ja maalivahti Bill Ranford sekä hyökkääjät Adam Oates ja Rick Tocchet siirtyivät Washingtoniin. Kauppa oli suuri kolaus nuoren maalivahdin itsetunnolle ja otteet Bostonissa eivät olleet lähelläkään sitä tasoa, jota kaudella 1995–1996 oli nähty. Kahden Bostonissa vietetyn kauden jälkeen Carey solmi sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa, pelatakseen vain neljä ottelua ilman mainittavia saavutuksia. Lopettamispäätöstä kypsytellessään Carey käväisi pelaamassa kaksi ottelua IHL:ssä ennen kuin ripusti lopullisesti luistimet naulaan. Bates Battaglia
Onnistuneen kauden jälkeen Battaglia ja Hurricanes halusivat jatkaa menestystään, mutta Battaglia ailahteli kaudella ja hänet myytiin Colorado Avalancheen kauden loppupuolella, maaliskuussa 2003. Vaihdossa Hurricanes sai Radim Vrbatan. Battaglia pelasi Coloradossa vain lyhyen aikaa, sillä lokakuussa 2003 Colorado myi hänet Washington Capitalsiin, josta seura sai vaihdossa muun muassa Steve Konowalchukin. Battaglia teki Washingtonissa kaudella 2003–2004 10 pistettä 66 ottelussa. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 hän pelasi ECHL:n Mississippi Sea Wolvesissa. Paul Cabana
Paul Cabana (s. 28. syyskuuta 1978) on kanadalainen jääkiekkoilija. Cabana on Vancouver Canucksien 6. kierroksen varaus vuodelta 1998. Cabana pelasi Mestistä Vaasan Sportissa kaudet 2008–2009 ja 2009–2010. Cameron Gaunce
Cameron Gaunce (s. 19. maaliskuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Tampa Bay Lightningin organisaatiota. Hän on Colorado Avalanchen toisen kierroksen varaus . Gaunce on pelannut urallaan pääasiassa AHL-sarjassa Avalanchen, Dallas Starsin ja Florida Panthersin farmiseuroissa. Keväällä 2014 hän oli voittamassa Texas Starsissa AHL:n mestaruutta. Brad Richardson
Colorado Avalanche varasi Richardsonin NHL:ään vuoden viidennellä kierroksella, ollen koko tilaisuuden 163. varaus. Kaudella 2005–2006 hän pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa Avalanchen ja sen farmijoukkueen riveissä. Mark Parrish
Parrish vakuutti kykyjenetsijät jo ensimmäisellä juniorikaudellaan NCAA:ssa, ja Colorado Avalanche varasi hänet numerolla 79 vuonna 1996. Parrish pelasi kuitenkin vielä yhden kauden NCAA:ssa, ja seuraavan WHL-liigan Seattle Thunderbirdsissä. WHL:ssä hänet valittiin WHL:n läntiseen tähdistökentälliseen. Paul Kariya
Ensimmäisen arvoturnauksensa aikuisten tasolla Kariya pelasi vuonna 1993, kun hänet valittiin Kanadan joukkueeseen Saksan MM-kilpailuihin. Hän pelasi turnauksessa kahdeksan ottelua tehoin 2+7=9. Kariya valittiin Kanadan olympiajoukkueeseen Lillehammeriin 1994. Tuolloin hän pelasi kahdeksan ottelua tehopistein 3+4=7. Kanada jäi hopealle Kariyan epäonnistuttua finaalissa rangaistuslaukauskilpailun kuudennella kierroksella Peter Forsbergin tekemän maalin jälkeen. Radim Vrbata
Vrbata varattiin NHL:ään vielä hänen pelatessaan juniorisarjoissa. Colorado Avalanche varasi hänet 212. varauksena. Vrbata pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa kaudella 2000–2001 QMJHL-kauden jälkeen, kun hän pelasi yhden ottelun AHL:ssa Hershey Bearsissa. Kaudella 2001–2002 hän oli mukana myös Coloradon otteluissa NHL:ssä ja oli joukkueensa viidenneksi paras maalintekijä 18 maalillaan, vaikka pelasi osan kautta AHL:ssa. Colorado Avalanche
Kaudella 1997–98 joukkue voitti jälleen kerran divisioonansa 95 pisteellä. Naganon talviolympialaisissa pelasi peräti kymmenen Avalanche-pelaajaa, ja lisäksi Kanadan maajoukkueen päävalmentajana toimi Avalanchen päävalmentaja Marc Crawford. Milan Hejduk oli mukana voittamassa olympiakultaa, Aleksei Gusarov ja Valeri Kamenski voittivat hopeamitalin ja Jari Kurri oli mukana voittamassa olympiapronssia. 
Kesäkuussa 1998 päävalmentajaksi vaihtui Bob Hartley. Paul Kariya
Paul Tetsuhiko Kariya (s. 16. lokakuuta 1974 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Kariya oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä, ja pelasi Pohjois-Amerikan NHL:ssä Mighty Ducks of Anaheimin, Colorado Avalanchen, Nashville Predatorsin ja St. Louis Bluesin joukkueissa yhteensä 15 kauden ajan. Hän pelasi kaiken kaikkiaan 989 NHL:n runkosarjaottelua tehopistein 402+587=989. Kariya pelasi urallaan seitsemän kertaa ssa ja voitti liigan herrasmiespelaajalle jaettavan Lady Byng Memorial Trophyn kahdesti. T. J. Galiardi
Varsinainen tulokaskausi Galiardille oli 2009–2010. Hän teki runkosarjan 70 ottelussa tehot 15+24=39. Galiardi oli tulokkaiden pistepörssin kuudes. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain 35 ottelua ranne- ja kyynärvarsivammojen takia. Kesällä 2011 Galiardi teki vuoden jatkosopimuksen Avalanchen kanssa. Seuraavalla kaudella Galiardi pelasi 55 ottelua Avalanchessa, kunnes hänet kaupattiin siirtoajan viimeisenä päivänä San Jose Sharksiin. Kaupassa Sharks sai lisäksi Daniel Winnikin ja seitsemännen kierroksen varausoikeuden ja Avalancheen meni Jamie McGinn, Mike Connolly ja Michael Sgarbossa. Ray Bourque
Kauden 1999–2000 aikana Bourque siirtyi Colorado Avalancheen. Hän pyysi itse siirtoa toiseen joukkueeseen saadakseen mahdollisuuden pelata vielä Stanley Cupista. Coloradossa hän pelasi kauden loppuun, mutta joukkue ei vielä saavuttanut voittoa. Kaudella 2000–2001 Ray voitti lopulta pitkän uransa kruunuksi Stanley Cupin vuonna 2001. Hän oli pelannut NHL:ssä 22 kautta. Hän oli tuolloin eniten otteluita ilman Stanley Cup -voittoa pelannut pelaaja. Paul Healey
Healey siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 1995–1996. Hän pelasi kauden AHL-liigan Hershey Bearsissa. Seuraavalla kaudella Healey teki NHL-debyyttinsä Philadelphiassa, kun hän pelasi kaksi ottelua Flyersin riveissä. Healey pelasi Flyersin organisaatiossa kevääseen 1999 saakka, mutta edusti pääasiassa AHL:n Philadelphia Phantomsia. Hän oli keväällä 1998 voittamassa AHL:n mestaruutta, Calder Cupia. Carl Grahn
Grahn oli KooKoon kasvatti. Hän siirtyi B-juniori-ikäisenä KalPaan. Grahn torjui siellä kolme SM-liigaottelua kaudella 1998–1999 vain 17-vuotiaana. KalPan miesten joukkue teki kauden jälkeen konkurssin, mutta Grahn jatkoi pelejään A-nuorissa kauden 1999–2000 ja hänet varattiin sieltä Los Angeles Kingsiin numerolla 282 . Curtis Leschyshyn
Quebec Nordiques varasi Leschyshynin ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 3. Leschyshyn pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa Nordiquesissa kaudella 1988–1989, tätä ennen hän edusti juniorina WHL:n Saskatoon Bladesia. Leschyshyn pelasi Quebecissa yhteensä seitsemän kautta ennen kuin Nordiques muutti Coloradon Denveriin vaihtaen nimensä Colorado Avalancheksi. Kaudella 1991–1992 hän pelasi NHL:n lisäksi kuusi ottelua AHL:n Halifax Citadelsissa. Coloradossa Leschyshyn voitti Stanley Cupin kaudella 1995–1996. Stanley Cupin voiton jälkeisellä kaudella Leschyshyn kaupattiin Washington Capitalsiin yhdessä Chris Simonin kanssa vaihdossa Keith Jonesiin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Vain kahden Capitalsissa pelatun ottelun jälkeen Leschyshyn kaupattiin uudestaan, tällä kertaa Hartford Whalersiin vaihdossa Andrei Nikolišiniin. Kauden jälkeen Whalers muutti Pohjois-Carolinaan ja vaihtoi nimensä Carolina Hurricanesiksi. Kolmen Hurricanesissa pelatun kauden jälkeen NHL:n laajennusjoukkue Minnesota Wild varasi hänet vuoden 2000 laajennusdraftissa. Tomi Kallio
Colorado Avalanche varasi hänet NHL:ään varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 81. Kallio aloitti NHL-uransa Atlanta Thrashersin rivissä syksyllä 2000. Kallio teki 5.11.2000 Boston Bruinsia vastaan NHL-uransa ensimmäisen hattutempun tehoin 3+1=4. Tulokaskausi sujui hyvin loukkaantumisista huolimatta. Hän kasasi 57 ottelussa 14 maalia ja 13 syöttöä. Toisenakin kautena Kallion riesana olivat loukkaantumiset. Kesken kauden 2002–2003 hänet siirrettiin ensin Columbus Blue Jacketsiin ja sitten Philadelphia Flyersiin. Lopulta hän palasi vielä saman kauden aikana takaisin Eurooppaan Ruotsin Frölunda HC -joukkueeseen. Paul Kariya
Anaheim Ducks jäädytti 22. lokakuuta 2018 Buffalo Sabresia vastaan pelatun kotiottelun yhteydessä Kariyan pelinumeron #9 Brandon Yip
Colorado Avalanche varasi Yipin vuonna kahdeksannella kierroksella 239. pelaajana. Heinäkuussa 2009 Yip solmi joukkueen kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Kaudella 2009–2010 hän pelasi 32 NHL-ottelua, joissa teki pisteet 11+8=19. Hän pelasi kaudella myös kuusi ottelua Avalanchen AHL-farmijoukkue Lake Erie Monstersissa. Carlos Bianchi
Bianchi aloitti ammattilaisuransa buenosairelisaisessa Vélez Sarsfieldin joukkueessa vuonna 1967 ja pelasi seurassa vuoteen 1973 saakka siirryttyään Ranskaan Stade Reimsiin. Vélez Sarsfieldissa Bianchi voitti Argentiinan Nacional-sarjan mestaruuden vuonna 1968 ja maalikuninkuuden Nacional-sarjassa 1970 ja Metropolitano-sarjassa 1971. Maximilián Pajpach
Maximilián Pajpach (s. 4. tammikuuta 1996 Poprad, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa kotimaassaan Extraliga-joukkue HK Popradissa. Colorado Avalanche varasi Pajpachin 174. pelaajana . Andrew Bodnarchuk
Kolmen Manchsterissa pelatun kauden jälkeen Bodnarchuk teki kesällä 2015 vuoden sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Bodnarchuk pelasi Blue Jacketsissa 16 ottelua, kunnes Colorado Avalanche nappasi hänet siirtolistalta. Loppukauden aikana hän edusti Avalanchea 21 ottelussa ja AHL:n Lake Erie Monstersia 14 ottelussa. Bodnarchuk jatkoi Avalanchen organisaatiosta Dallas Starsiin, jonka kanssa hän teki kesällä 2016 kaksivuotisen sopimuksen. T. J. Hensick
Viimeisen Wolverinesissa pelaamansa kauden jälkeen Hensick ja Colorado Avalanche solmivat kolmivuotisen tulokassopimuksen 11. huhtikuuta 2007. Hensick debytoi ammattilaistasolla kaudella 2007-2008 Avalanchen AHL:ssä pelanneessa farmiseura Lake Erie Monstersissa. Ylös NHL:n puolelle Hensick kutsuttiin ensimmäisen kerran 29. marraskuuta 2007. Hän teki debyyttinsä NHL:ssä 3-2 -tappioon päättyneessä ottelussa San Jose Sharksia vastaan päivää myöhemmin 30. marraskuuta 2007. Hensick iski ensimmäisen maalinsa toisessa pelaamassaan ottelussa Avalanchen voittaessa Los Angeles Kingsin lukemin 5-2 joulukuun ensimmäisenä päivänä vuonna 2007. Hänet nimettiin Lake Erien joukkueesta ainoana pelaajana vuoden 2008 AHL:n tähdistöotteluun. Hän pelasi PlanetUSAssa ja teki kaksi maalia sekä kaksi syöttöpistettä joukkueen hävitessä rangaistuslaukauksilla lukemin 9-8 Canadian AllStarsille. Jari Kurri
Kurrin visiitti Anaheimiin jäi yhden kauden mittaiseksi, ja kaudeksi 1997–1998 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa vuoden 1997 syyskuussa. Colorado oli pelannut NHL:ssä kaudesta 1995–1996, jolloin se oli voittanut Stanley Cupin. Joukkue oli jälleen vahva, ja sen johtavina pelaajina olivat muun muassa myös mestaruuden takuumiehinä toimineet maalivahti Patrick Roy, keskushyökkääjä Peter Forsberg sekä kapteeni Joe Sakic. Coloradossa Kurri pelasi keskushyökkääjänä, ja hänen roolinsa joukkueessa oli aiempaa puolustavampi. Coloradon vahvan ja laajan pelaajamateriaalin vuoksi hänen peliaikansa oli myös pienempi kuin ennen. Runkosarjassa Kurri pelasi 70 ottelua tehopistein 5+17=22. Runkosarjan kohokohtana oli Kurrin NHL-uran 600. maali, jonka hän viimeisteli Los Angeles Kingsiä vastaan pelatussa ottelussa 23. joulukuuta 1997. Hänestä tuli ensimmäinen 600 maalia NHL:n runkosarjassa tehnyt eurooppalainen. NHL:n komissaari Gary Bettman nimitti Kurrin pelaamaan myös vuoden 1998 tähdistöottelussa, jossa suomalaisista pelasivat myös Teemu Selänne, Saku Koivu ja Jere Lehtinen. Jari Kurri
Kurri on Jokereiden kasvatti. NHL-urallaan hän edusti Edmonton Oilersia, Los Angeles Kingsiä, New York Rangersia, Mighty Ducks of Anaheimia sekä Colorado Avalanchea. Kurri pelasi myös yhden kauden ajan Italian Serie A:ssa edustaen HC Devils Milanoa. Edmonton Oilers Kurrin NHL:ään vuoden 1980 varaustilaisuudessa numerolla 69, ja hän debytoi NHL:ssä kaudella 1980-1981. Kaiken kaikkiaan Kurri pelasi NHL:n runkosarjassa 1 251 ottelua tehopistein 601+797=1 398. Hän muodosti Edmontonissa ja myöhemmin myös Los Angelesissa pelatessaan tehokkaan tutkaparin keskushyökkääjä Wayne Gretzkyn kanssa. Kurri voitti kaikki viisi Stanley Cup -mestaruuttaan edustaessaan Edmontonia. Kurri päätti uransa NHL:ssä kauteen 1997-1998, jolloin hän pelasi Colorado Avalanchessa. Hän oli lopettaessaan NHL:n kaikkien aikojen eniten maaleja, syöttöjä ja pisteitä tehnyt eurooppalainen pelaaja. Sami Helenius
Seuraavaksi kaudeksi 1999–2000 Helenius teki sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Hän pääsi pelaamaan joukkueessa 33 ottelua, joissa jäi ilman pisteitä ja keräsi 46 jäähyminuuttia. Hän pelasi kauden aikana myös Avalanchen farmijoukkueessa Hershey Bearsissa. Siellä hän pelasi 12 peliä saaden tililleen yhden syöttöpisteen. Hän pelasi myös yhdeksän pudotuspeliottelua, joissa kertyi 40 rangaistusminuuttia. Rob Shearer
Vuodet 1996–2001 Shearer pelasi Coloradon farmijoukkue Hershey Bearsissa, AHL:ssä. Tulokaskaudellaan 1996–1997 Shearer teki Hersheyssä 78 ottelussa tehopisteet 12+16=28. Hershey voitti keväällä 1997 Calder Cupin. Kaudella 1997–1998 hän teki AHL:ssä tehopisteet 30+30=60, ja niillä Shearer oli Hersheyn kolmanneksi paras pistemies ja toiseksi paras maalintekijä. Myös kausilla 1998–1999 ja 1999–2000 hän teki yli 60 pistettä. Kaudella 1998–1999 Shearer oli 66 pisteellään Hersheyn kolmanneksi paras pistemies, ja kaudella 1999–2000 hän oli AHL:n yhden kauden piste-ennätyksellään, tehopisteillä 21+46=67 joukkueen neljänneksi paras pistemies. Kaudella 2000–2001 Shearer teki 73 ottelussa tehopisteet 18+34=52 ja oli Hersheyn toiseksi paras pistemies. Shearer pelasi samalla kaudella myös kaksi NHL-ottelua Coloradossa, kunnes hänet lähetettiin takaisin Hersheyhin, kun Ville Nieminen nostettiin Coloradon kokoonpanoon. Riku Hahl
Hahl aloitti uransa SM-liigassa HPK:n rivissä kaudella 1998–1999. Colorado Avalanche varasi hänet NHL:ään kuudennella kierroksella numerolla 183. Hän pelasi Suomessa vielä kaudet 1999–2001, jonka jälkeen siirtyi Pohjois-Amerikkaan. Paul Pierce
Paul Anthony Pierce (s. 13. lokakuuta 1977) on yhdysvaltalainen, kesällä 2017 uransa lopettanut koripalloilija. Hän edusti NBA-urallaan Boston Celtics vuosina 1998–2013, Brooklyn Netsiä 2013–2014, Washington Wizardsia 2014–2015 sekä Los Angeles Clippersiä 2015–2017. Pituudeltaan hän on 201 senttimetriä. Keira Peak
Vuodet 2010–2014 Peak pelasi Arkansas’n yliopiston joukkueessa. Hän siirtyi tämän jälkeen ammattilaiseksi Eurooppaan, missä hän pelasi kaudella 2013–2014 Suomen pääsarjassa Peli-Karhuissa runkosarjassa 15,3 pisteen ja 8,1 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Bryan Lerg
1. heinäkuuta 2012 Lerg siirtyi vapaana agenttina vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella Colorado Avalancheen. Vuoden 2012 työsulun aikana Lerg pelasi Coloradon farmijoukkue Lake Erie Monstersissa. 30. lokakuuta 2012 vähän kauden alun jälkeen Lerg valittiin joukkueen kapteenistoon. Kauden puolivälissä hän oli tehnyt yhdeksän maalia 28 ottelussa. Lergin kausi päättyi eturistisidevammaan, joka vaati leikkaushoitoa. Paul Kariya
Tilastollisesti hyvän kauden jälkeen Nashville vahvisti kokoonpanoaan hankkimalla keskushyökkääjä Jason Arnottin ja laitahyökkääjä Jean-Pierre Dumontin. Kariya kommentoi Arnottin hankinnan olleen joukkueelle eduksi, sillä keskushyökkääjien pelaaminen ja koon puute olivat olleet Nashvillen keskeisimpiä heikkouksia edeltävällä kaudella ja etenkin pudotuspeleissä, jossa San Jose Sharks oli kova vastus kookkaiden keskushyökkääjiensä Joe Thorntonin ja Patrick Marleaun johdolla. Monien asiantuntijoiden keskuudessa Nashvillen uskottiin olevan vahva ehdokas Stanley Cup -voittajaksi. Ennen kauden 2006–2007 aloitusta Nashville ilmoitti puolustaja Kimmo Timosen olevan seuran uusi kapteeni, jonka varakapteeneiksi Kariya ja Steve Sullivan oli valittu. Kariya oli joukkueensa paras pistemies (82 ottelua tehopistein 24+52=76), ja Nashville pelasi runkosarjassa jälleen vahvasti. Seura hankki ennen NHL:n siirtotakarajan umpeutumista vahvuuteensa vielä keskushyökkääjä Peter Forsbergin, joka nousi Kariyan rinnalle joukkueen ykkösketjuun. Nashville uusi edellisen kauden historiallisen tilastonsa kerättyään runkosarjassa 51 voittoa ja 110 pistettä, ja se sijoittui läntisen konferenssin neljänneksi. San Jose Sharks osoittautui kuitenkin pudotuspeleissä toistamiseen vahvemmaksi joukkueeksi pudottaen Nashvillen jälleen voitoin 4-1. Cale Makar
Cale Douglas Makar (s. 30. lokakuuta 1998 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Massachusettsin yliopistojoukkueessa Amherstissa. Hän toimii joukkueen kapteenina. Colorado Avalanche varasi Makarin koko NHL:n varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana kesällä . Hän laukoo oikealta. Tyson Barrie
Tyson Barrie (s. 26. heinäkuuta 1991 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchessa. Hän laukoo oikealta. NHL-kausi 2003–2004
Kauden suurimpia suosikkeja olivat Ottawa Senators idässä ja Colorado Avalanche lännessä. Varsinkin Avalanchelta odotettiin paljon. Joukkue oli täynnä tähtipelaajia ja viimeisempänä hankintana oli Mighty Ducks of Anaheimissa tuhojansa tehnyt tutkapari Teemu Selänne – Paul Kariya. Kumpikin joukkue petti odotuksensa, joskin saavuttivat pudotuspelipaikat. Mike Carman
Mike Carman (s. 14. huhtikuuta 1988 Apple Valley, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääpalloilija ja entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Carman pelasi AHL-liigaa Lake Erie Monsters, Hershey Bears ja Wilkes-Barre/Scranton Penguins -joukkueissa. Hän oli NHL-seura Colorado Avalanchen 3. kierroksen varaus (81. varaus). Tyray Pearson
Tyray Pearson (s. 3. marraskuuta 1980 Hammond) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on pelannut ammattilaisurallaan Portugalissa, Saksassa, Espanjassa, Suomessa, Itävallassa ja Ranskassa. Suomessa hän edusti Torpan Poikia kaudella 2009–2010, jolla oli voittamassa SM-hopeaa, ja kauden 2010–2011 lopulla. Pearson pelasi viimeisenä yliopistokautenaan (2001–2002) NCAA:n ykkösdivisioonaa Iowa Staten joukkueessa, jossa hänen pistekeskiarvonsa oli 18,7 ja levypallokeskiarvo 7,8. Carl Söderberg
Carl Söderberg (s. 12. lokakuuta 1985 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Colorado Avalanchessa. Isokokoisen Söderbergin vahvuuksiin kuuluvat alivoimapelaaminen, monipuolisuus, kahden suunnan peli, pelikäsitys, pelinrakentaminen, tekniset taidot ja luovuus. Hänen heikkouksiinsa kuuluu luistelu. Mike Keane
Kauden 1995–96 alla Keane nimettiin Montrealin vakituiseksi kapteeniksi. Kesken kauden Keane kuitenkin joutui siirron kohteeksi yhdessä Patrick Royn kanssa. Heidät kaupattiin Colorado Avalancheen vaihdossa Jocelyn Thibaultiin, Andrei Kovalenkoon ja Martin Ručínskýyn. Keane voitti uransa toisen Stanley Cupin vaiherikkaan kautensa päätteeksi, kun Colorado voitti finaaleissa suoraan neljässä ottelussa Florida Panthersin. Keane pelasi vielä toisen kauden Coloradon riveissä, kunnes hänestä tuli vapaa pelaaja kesällä 1997. Hän teki sopimuksen New York Rangersin kanssa, jossa hän pelasi 70 ottelua, kunnes hänet kaupattiin jälleen Dallas Starsiin. Keane pelasi Dallasissa vuoteen 2001, voittaen uransa viimeisimmän Stanley Cupin kaudella 1998–99. Keane aloitti kauden 2001–02 St. Louis Bluesissa ja päätti kautensa jälleen Coloradossa. Nikolai Kovalenko
Colorado Avalanche varasi Kovalenkon kuudennella kierroksella 171. pelaajana . Saman vuoden elokuussa hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Lokomotiv Jaroslavlin KHL-joukkueen kanssa. Kovalenko teki KHL-uransa avausmaalin kauden 2018–2019 avauskierroksella 4. syyskuuta 2018 Sibir Novosibirskiä vastaan. Kovalenko teki KHL-uransa avausmaalin. Hänet valittiin syyskuussa kahdesti liigan viikon tulokkaaksi. Nate Guenin
5. heinäkuuta 2013 Guenin teki vapaana pelaajana vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Avalanchen yhdeksän ensimmäisen pelin jälkeen joukkueen päävalmentaja Patrick Roy kertoi hänen pysyvän NHL:ssä kauden loppuun. 7. tammikuuta 2014 Guenin teki kahden vuoden jatkosopimuksen Avalanchen kanssa.