Voiko undulaatti oppia puhumaan?
Undulaatti
Undulaatti on päiväaktiivinen parvilintu, joka elää luonnonvaraisena jopa miljoonien yksilöiden parvissa. Undulaatti on äänekäs, se sirkuttaa ja säksättää jatkuvasti. Undulaatit ovat nopeita ja taitavia lentäjiä ja usein hyvin sosiaalisia. Lemmikkiundulaatteja ei suositella pidettäväksi yksin vaan lintuja on aina oltava vähintään kaksi, mieluummin enemmän. Undulaatti voi oppia myös puhumaan.
Fragile-X-oireyhtymä
Näiden lisäksi Fragile-X voi aiheuttaa henkistä jälkeenjääneisyyttä. Lapset oppivat kävelemään ja puhumaan, vaikkakin viiveellä noin 1,5–3-vuotiaana. Puhe on pitkään epäselvää, toistuvaa ja änkyttävää ja liikunta ikätasoa kömpelömpää. Tavallisia ovat myös erilaiset maneerit, kuten käsien pureminen tai räpyttely, pään hakkaaminen, vartalon heijaaminen tai toistuvat liikkeet. Frax-lapset ovat yleensä hyväntuulisia ja elämänmyönteisiä mutta myös ylivilkkaita ja lyhytjänteisiä. Suhtautuminen uusiin tilanteisiin on usein varauksellista ja pelokasta, ja tällöin esiintyy myös ahdistuneisuutta ja aggressiivisuutta. Pojat ovat yleensä keskivaikeasti kehitysvammaisia ja tytöt lievästi, mutta tämäkin saattaa vaihdella. Undulaatti
Lisääntyäkseen undulaatit tarvitsevat pesäpöntön ja siihen pehmikettä. Noin viikon kuluttua parittelusta naaras alkaa munia pönttöön. Naaras munii yleensä joka toinen päivä yhden munan kerrallaan, yhteensä 3-6 munaa, joita se hautoo 17-18 päivää. Poikaset kuoriutuvat munimisjärjestyksessä eli kaikki poikaset ovat eri ikäisiä. Molemmat vanhemmat osallistuvat poikasten hoitoon. Kolmiviikkoisina poikaset alkavat kurkkia pesästä. Emot ruokkivat poikasia vielä jonkin aikaa pesästä lähdön jälkeen. Undulaatit ovat luovutusikäisiä noin 8-9 viikon iässä. Ele
Elehtiminen ei ole vain ihmiselle ominaista. Ihminen on tosin ainoa eläin, joka käyttää osoittavia eleitä. Simpanssit, gorillat ja orangit voivat oppia viittomankieltäkin, mutta eivät käytä osoittavia eleitä. Ihmiset taas osoittelevat niin katseella, päällä, silmillä kuin sormillakin. Umlaut
Umlaut on kielitieteellinen termi, jolla tarkoitetaan erityisesti germaanisissa kielissä tapahtuvaa vokaalien muutosta takavokaaleista etuvokaaleiksi. Vokaalinmuunnos on erityisen tunnettu saksan kielessä, josta myös sen nimi ("um" = ’toisin’ eli muutos ilmaiseva etuliite; "laut" = ’ääni’) tulee. Saksassa umlautiksi kutsutaan myös näin syntyviä etuvokaaleja ü, ä ja ö, joita erottaa niitä vastaavista takavokaaleista kaksi kirjaimen päälle asetettua pistettä. Suomen ä ja ö eivät kuitenkaan ole vokaalinmuutoksen tuloksia vaan ne ovat omia itsenäisiä kirjaimiaan. Villilapsi
Koska lapsi oppii kielen huomattavasti helpommin kuin aikuinen, on kehitetty teoria kriittisestä iästä, jonka aikana kielenoppimisen olisi tapahduttava. Jos lapsi ei tällä iällä, jota pidetään yleisesti toisen ja 12. ikävuoden välisenä aikana, saa kosketusta kieleen, eivät aivot saa tarvittavaa ärsykettä kielitajun kehittymiseksi. Teoriaa tukevat eläinhavainnot, mutta toisaalta monet villilapset ovat oppineet jossain määrin käyttämään kieltä vielä vanhemmallakin iällä. Ääntötapa
Ääntämiseen käytetyn ilmavirran esteenä voi ääntöväylällä olla eri suuruisia tiloja. Kun kaksi ääntöväylän osaa (esimerkiksi kieli ja kitalaki tai ylähuuli ja alahuuli) koskettavat toisiaan niin, että ilmavirta ei pääse kulkemaan suusta ulos lainkaan, puhutaan "sulkeumasta" eli "klausuurasta". Sulkeuman avulla tuotettuja äänteitä ovat klusiilit ja nasaalikonsonantit. Jos ilmavirran tuloa ei ole kokonaan estetty, mutta kuitenkin ilma pääsee vain vaivoin ulos suusta, puhutaan "hälyä" tuottavasta "supistumasta" eli "striktuurasta". Supistumaäänteitä ovat frikatiivit. Mikäli ääntöväylä taas on täysin avoin, puhutaan "avaumasta" eli "apertuurasta". Tällä tavoin tuotettuja äänteitä ovat vokaalit. Lisäksi joskus mainitaan supistuman ja avauman välimuoto "lähentymä", jolla puolivokaalit ja lateraalit tuotetaan. Ääntöväylällä on tällöin pieni kapeikko, joka ei kuitenkaan tuota merkittävästi hankaushälyä. Klusiileissa ja affrikaatoissa avauma-aste on monivaiheinen siten, että äänteiden alussa muodostetaan täysi sulkeuma, joka sitten purkautuu klusiileilla avaumaksi ja affrikaatoilla supistumaksi. Lesja Ukrajinka
Ukrajinkan äidillä oli ratkaiseva osuus hänen kasvatuksessaan. Kotona puhuttiin ainoastaan ukrainaa ja venäjäksi opetusta tarjoavien koulujen välttämiseksi opetusta antoivat kotiopettajat. Ukrajinka oppi lukemaan neljän vanhana ja sekä hän että veljensä oppivat lukemaan ulkomaista kirjallisuutta useilla kielillä. Ukrajinka osasi venäjää, puolaa, bulgariaa, kreikkaa, latinaa, ranskaa, italiaa, saksaa ja englantia. Puheterapeutti
Puheterapeutti on logopedian koulutusohjelmasta filosofian maisteriksi valmistunut ja Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston laillistama terveydenhuollon ammattihenkilö. Puheterapeutti kuntouttaa henkilöitä, joilla on eriasteisia kommunikaation tai syömisen tai nielemisen ongelmia. Puheterapeutti paitsi kuntouttaa, myös arvioi kuntoutuksen tarpeen. Isommissa keskussairaaloissa näitä toimenkuvia varten on eri puheterapeutit. Puheterapeuttisen kuntoutuksen piiriin kuuluvat muun muassa afasiat, dysfasiat, dysartriat, äänihäiriöt, kuulovammat, dysfagiat, äännehäiriöt (ns. s- ja r-viat) sekä muut neurologisista vaurioista johtuvat puheen ja/tai nielemisen ongelmat. Uralilaiset kielet
Uralin länsipuolella sijainnutta alkukotia puolustavat tutkijat (mm. Jorma Koivulehto ja Asko Parpola) viittaavat siihen, että indoeurooppalaisten ja uralilaisten kielten välillä on ollut vanhoja lainakosketuksia. Kun indoeurooppalainen kantakieli nykyisin tavallisimmin paikannetaan Ukrainaan, täytyy uralilaista kantakieltä olettaa puhutun tämän pohjoispuolella. Tätä ”Volgan-mutkan” teoriaa ovat kannattaneet jo muun muassa Paavo Ravila ja Erkki Itkonen.
Toisinaan on myös esitetty, että kantakieltä on alun perin puhuttu laajalla alueella Uralilta Baltiaan saakka. Mm. Kalevi Wiikin paljon julkisuutta saaneen mallin mukaan uralilaisia kieliä olisi puhuttu jääkauden aikana suunnilleen nykyisen Ukrainan alueilla, ja kieli olisi levittäytynyt sieltä ensimmäisten nykyihmisten mukana keskiseen ja pohjoiseen Eurooppaan. Wiikin ajoitukset ja paikannukset poikkeavat suuresti fennougristien esittämistä, eivätkä ne suuresta julkisuudesta huolimatta ole 
saavuttaneet tieteellistä kannatusta. On korostettu, että Wiikin käyttämä metodi on epäluotettava, koska siinä ei piitata kielitieteen tuloksista ja koska menetelmällä saadaan keskenään ristiriitaisia tuloksia.
Aikaisemmin paljon keskustelua on käyty myös siitä, tuleeko uralilaisten kielten alkukodin olettaa olleen suhteellisen suppea vai melko laaja. Laajaa aluetta puoltavana väitteenä on esitetty, että Uralilta Itämerelle ulottuva kampakeraaminen kulttuuripiiri olisi ollut kieleltään suomalais-ugrilainen. Nykyisin useimmat fennougristit kannattavat kuitenkin suppeaa alkukotia perusteenaan ennen kaikkea se, että kaikki historiasta tunnetut kielelliset alkukodit ovat melko pieniä . Viime vuosina esitetyt kielitieteellisesti perustellut näkemykset ovatkin viitanneet siihen suuntaan, että kantauralin leviäminen on oletettua myöhäisempi tapahtuma eikä siis voisikaan enää liittyä kampakeraamiseen kulttuuriin. Noidan oppipoika (Dukas)
Dukas on liittänyt balladin teoksensa partituuriin selittäväksi tekstiksi. Noidan oppipoika on oppinut muun muassa tämän käyttämän taikasanan, jolla luuta voidaan muuttaa eläväksi olennoksi. Mestarin poissa ollessa oppipoika päättää kokeilla taikasanan vaikutusta ja komentaa luudan kantamaan kaivolta vettä, ja luuta tottelee konemaisesti. Kun oppilas kyllästyy tähän leikkiin, hän yrittää muuttaa vedenkantajan takaisin luudaksi, mutta ei muistakaan tähän tarvittavaa taikasanaa. Luuta jatkaa veden kantamista, kunnes huone aivan lainehtii, ja oppilas on jo epätoivoissaan. Onneksi noita itse palaa kotiin ja lausuu taikasanan, luuta muuttuu hengettömäksi ja teos päättyy yhtä salaperäisesti kuin se alkoikin. Umlaut
Latinan kielessä on vain viisi vokaalia, a, e, i, o ja u (latinalaisen aakkoston y on lainaa kreikan kielestä ja ääntyy monissa kielissä i:nä tai j:nä), mikä on riittämätön määrä monien tämän aakkoston omaksuneiden kielten äänteiden merkitsemiseen. Tämän vuoksi eräissä saksan vaikutusalueella olleissa kielissä on omaksuttu sieltä treemalliset vokaalit, esimerkiksi ruotsin ja suomen kieliin ä ja ö, jotka muistuttavat äänneasultaan ainakin jossain määrin saksan vastaavia merkkejä. Toisaalta muissa kielissä näin ei ole välttämättä tehty, niinpä tanskan ja norjan kielissä käytetään merkkejä æ ja ø vastaaville äänteille. Ululointi
Ululointi on korkea, ujeltava kurkkuääni, jonka aikana kieltä liikutellaan nopeasti. Se on ilon tai muun vahvan tunteen ilmaus, jota käytetään etenkin Lähi-idässä, Afrikassa sekä Aasiassa Intian itäosiin saakka. Ululointia harjoittavat etupäässä naiset. Ululoinnista on mainintoja jo Herodotoksen ja Homeroksen teoksissa ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. sekä 2300-luvun eaa. Egyptin faaraoiden Unaksen ja Pepi I Meryren pyramidien hieroglyfeissä. Undulaatti
Luonnonvaraisen undulaatin ravinto koostuu pääasiassa ruohokasvien siemenistä, hedelmistä ja eukalyptuksen lehdistä. Lemmikkiundulaattia ruokitaan undulaatin siemenseoksella ja monipuolisesti tuoreruualla kuten parsakaalilla, salaatinlehdillä, kurkulla ja paprikalla. Lemmikkiundulaatti tarvitsee häkkiinsä myös vettä ja mineraalikiven. Lisäksi undulaatille voi antaa pieniä määriä esimerkiksi leipää tai keitettyä suolatonta makaronia. Pesitettäviä lintuja suositellaan ruokittavaksi myös kananmunalla riittävän rikin- ja energiansaannin varmistamiseksi. Muinaisvalaat
Niillä ei kuitenkaan nykyisten hammas- ja hetulavalaiden tapaan ollut hetuloita tai kykyä kaikuluotaukseen. Basilosauridit ja dorudontidit ovat vanhimpia valaita, joiden koko luuranko tunnetaan. Genie
20 kuukauden ikäisenä Genie alkoi oppia puhumaan. Lääkäri kertoi vanhemmille, että Genie on mahdollisesti älyllisesti jälkeenjäänyt. Isä ryhtyi ”suojelemaan” Genietä lukitsemalla hänet makuukammariin. Päivien ajat hän istui köytettynä vaipoissa, yöksi hänet laitettiin makuupussiin lukittuun komeroon ja suu tukittiin metalliesineellä. Joka kerta kun Genie päästi ääniä isä löi häntä. Isä esti myös äitiä ja sisaruksia puhumasta Genielle. Geniestä tulikin lähes täysin mykkä, eikä hän osannut kuin joitakin lyhyitä yksittäisiä sanoja ja toteamuksia. Ithkuil
Quijadan tekemässä alkuperäisessä kielioppikirjassa näkyy selvästi, että ithkuilin kielessä lause tai lauseke voidaan lausua yleensä vähemmillä leksikaalisesti erottuvilla puheen elementeillä kuin luonnollisissa kielissä. Quijada myöntää, että ithkuil on liian vaikea kieli ollakseen "luonnollisesti" kehittynyt kieleksi, mutta soveltuu silti ihmisten keskustelulle. Quijada ei itse puhu ithkuilia sujuvasti eikä kenenkään muun uskota kykenevän siihen. Mustarastas
Mustarastas voi oppia matkimaan muun muassa ambulanssin sireenin ääntä, auton murtohälyttimen ulinaa, kännykän soittoääniä, moottorisahaa ja vislausta. Lintuasiantuntija Steven Dudleyn mukaan mustarastas harrastaa matkimista vain harvoin, toisin kuin kottaraiset ja muut rastaat. Mustarastaan laulutaito ei ole peritty ominaisuus, vaan nuori mustarastas opettelee laulunsa pääasiassa lajitovereiltaan. Puheterapeutti
Yleensä afasia-potilaille annetaan kuntoutusta, joka tapahtuu joko vuodeosastolla tai polikliinisesti. Joskus afaatikko voi saada kuntoutuksen järjestymään Kelan kautta, jolloin yksityinen puheterapeutti käy antamassa puheterapiaa potilaan kotona tai kuntolaitoksessa. Useimmiten puhe- ja ymmärtämiskyky toipuu osittain, joskus jopa täysin. Lopullinen toipuminen riippuu aivojen häiriön vaikeusasteesta, yleisestä terveydentilasta sekä toki kuntoutujan motivaatiostakin. Auskultointi
Auskultointi (latinan sanasta "auscultare" ’kuunnella tarkasti’) on perinteinen koulutus- ja harjoittelujakso, jolla pätevöidytään opettajaksi tai tuomariksi. Harjoittelijaa nimitetään auskultantiksi. Autismi
Kamila Markram on kuvannut autistisen lapsen hermoston ylivirittynyttä tilaa vertaamalla sitä olotilaan, joka aiheutuisi krapulan ja useamman peräkkäin valvotun yön yhteisvaikutuksesta. Tällaisessa tilassa valot alkaisivat häikäistä silmiä ja äänet vihloa korvia. Vetäytyminen vuorovaikutuksesta stimmailuun ja erityiskiinnostuksen kohteiden tutkimiseen saattaakin olla pienelle lapselle ainoa keino paeta liian räikeää ja hälyisää maailmaa. Aistiärsykkeiden voimakas tulva saattaa siten johtaa siihen, että lapsi ei opi puhumaan oikea-aikaisesti, mikä voi olla kohtalokasta lapsen kehityksen kannalta. Tukiviittoma
Useimmat puhehäiriöiset ymmärtävät puhetta, eikä heille sen takia muisteta viittoa riittävästi. Ei riitä, että esimerkiksi äiti tai opettaja viittoo vaan koko elinympäristön on oltava mukana. Emme opi puhumaan, ellei meille puhuta, eikä lapsikaan opi viittomaan, ellei hänelle viitota. Läheisen ihmisen viittomistaidon tulisi olla aina lapsen viittomatasoa edellä. Mitä johdonmukaisemmin lapselta vaaditaan tai hänelle sallitaan tiettyjä asioita, sitä selkeämmiksi säännöt hänelle muodostuvat. Johdonmukaisella tavalla aikuinen auttaa lasta ymmärtämään asioita, kun niitä on kielellisesti vaikeaa hänelle perustella. Viittomistilanteiden systemaattinen hyödyntäminen vaikuttaakin oleellisesti ja jopa ratkaisevasti viittomien oppimiseen. Aikuisen rooli kommunikaatiovälineen käyttämisessä on siis tärkeä. Cornelia de Lange -oireyhtymä
Kehitysvamman aste vaihtelee lievästä vaikeaan. Lapsi oppii usein kävelemään huomattavasti tavallista myöhemmin. Klassisessa muodossa lapset oppivat kävelemään noin viisivuotiaina, lievässä muodossa alle kaksivuotiaina. Monet eivät opi koskaan puhumaan, mutta tuella ja rohkaisulla hekin oppivat käyttämään muutamia sanoja. Lievää muotoa sairastavat voivat oppia puhumaan, mutta oppiminen voi olla hidasta, ja puhe voi ilmaantua vasta viisi-kuusivuotiaana. Tukitoimena he opettelevat tukiviittomia. Lapset ovat yllättävän näppäriä käsistään. Luminara Unduli
Unduli oli hyvin voimakas ja ainoastaan harvat jedit vastasivat hänen tasoaan: on sanottu, että hän olisi ollut melkein samaa tasoa kuin entinen jedimestari, kreivi Dooku. Seitsemästä valosapelitekniikasta Unduli suosi Soresua, sillä hän uskoi, että tämän tyylin täysin hallitseva on voittamaton. Valosapelitaitojensa lisäksi hän oli myös harjoittanut itsestään hyvin vetreän, joten hän pystyi helposti väistämään kaikki iskut joita ei torjunut vihreällä valosapelillaan. Vuosien harjoitus olikin tuottanut tulosta, sillä hänen vartaloaankin pystyi kutsumaan aseeksi. Baoulén kieli
Baoulén kieli kuuluu länsiafrikkalaisiin gurilaisiin kieliin. Baouléa puhutaan Norsunluurannikon keskiosissa, ja se elää varsinkin Buaken kaupungissa, jossa sitä puhutaan jopa enemmän äidinkielenä kuin ranskaa. Baouléa ei opeteta koulussa, joten kielen säilyminen riippuu vanhemmista. Simpanssi
Tutkimusten mukaan simpanssit pystyvät oppimaan parista sadasta viittomasta koostuvan viittomakielen, muodostamaan uusia lauseita ja opettamaan viittomakieltä jälkeläisilleen. Nämä tutkimustulokset ovat herättäneet kiistoja, eivätkä kaikki ole pitäneet simpanssien viittomakieltä ihmisten kielen kaltaisena. Simpanssien kielentutkimuksen tärkeä pioneerihenkilö on ollut esimerkiksi Washoe-nimisen simpanssin parissa työskennellyt Roger Fouts. Arat
Suurten arojen ääni voi olla korviavihlovan voimakas, ja olla vahvuudeltaan jopa 100 desibeliä. Kuten kaikki papukaijat, arat kykenevät tuottamaan myös hyvin hiljaisiakin ääniä. Arat eivät ole lintumaailman lahjakkaimpia puhujia, mutta saattavat nekin oppia puhumaan (tosin tämä on kaikilla papukaijoilla yksilöllistä). Althalus: Matka maailman ääriin
Päästyään talolle Althalus löytää eräästä huoneesta puhuvan kissan, jolle hän antaa nimeksi Smaragdi. Kissa, joka myöhemmin paljastuu Dweia-jumalattareksi, ei päästä Althalusta pois Talosta vaan kahden ja puolen tuhannen vuoden ajan opettaa häntä lukemaan Kirjaa, josta Althalus oppii erilaisia maagisia taitoja. Villilapsi
Kamala eli ihmisten parissa yhdeksän vuotta, mutta ei koko elinaikanaan oppinut puhumaan muutamia kymmeniä sanoja enempää. Erikoista Kamalassa oli Singhin mukaan se, että hänen hajuaistinsa oli yliherkistynyt niin, että hän pystyi haistamaan raa'an lihan hajun jopa 50 metrin päästä. Hän pystyi myös Amalan kuollessa ilmentämään tunteitaan itkemällä. Kamala oppi myös parin vuoden sisällä löytymisestään hymyilemään ja jopa nauramaan. Hän oppi myös sisäsiistiksi, puhumaan lyhyitä lauseita, käyttämään vaatteita, kulkemaan pystyasennossa (mutta ei täydellisesti: jos hänen täytyi päästä nopeasti jonnekin, hän juoksi neljällä jalalla), hakeutumaan muiden ihmisten seuraan ja pelkäämään pimeää – ja eläimiä.Villilasten tutkimus on edistänyt vaikeavammaisten kuntoutusta. Uta Frith teoksessaan Autism: Explaining the Enigma osoittaa, että jotkut villilapsista ovat saattaneet joutua autismin johdosta vanhempiensa hylkäämiksi. Myös lapsen eristäminen aiheuttaa autismin kaltaisia oireita, joita kuitenkin pystytään korjaamaan, mikäli lapsi on oppinut puhumaan ennen eristämistään. Puheterapia
Puheterapeutin työn kohteena voivat olla vaikeudet puheessa, kielessä, kommunikaatiossa, äänessä, lukemisessa ja kirjoittamisessa, syömisessä ja nielemisessä sekä suun motorisessa toiminnassa. Puheterapeutit kuntouttavat ihmisiä, joilla on diagnosoitu esimerkiksi afasia, dysfagia (nielemishäiriö), kielellinen erityisvaikeus (ent. dysfasia), lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeuksia (lukivaikeus), viivästynyt kielellinen kehitys, änkytystä, äänihäiriöitä tai äännevirheitä. Puheterapiaa käytetään myös hoidettaessa ihmisiä joilla on esimerkiksi kuulovamma, CP-vamma, kehitysvamma, suuhalkio, dysartria, tai autismi. Läheltä piti
"Läheltä piti" eroaa usein tavoin sitä edeltäneistä Wallace ja Gromit -animaatioista. Se sisältää dialogia, kun aiemmin Wallace oli puhunut vain joko itsekseen tai Gromitille. Naishahmo Wendoline oli Wallacen ohella ensimmäinen puhuva hahmo koko sarjassa. Tarina sisälsi myös enemmän hahmoja kuin aiemmat ja esitteli yleisölle mm. Late Lampaan ("Shaun") ja hänen lammaslaumansa. Tarina oli myös edellisiä synkempi ja pahat henkilöt kuvattiin enemmänkin pakkomielteisiksi psykopaateiksi siinä missä aiemmat konnat, kuurobotti ja roistopingviini, olivat lähinnä nyrjähtäneitä antisankareita. Uhanalainen kieli
Joillakin kielillä saattaa olla kymmeniätuhansia puhujia, mutta ne voidaan määritellä uhanalaisiksi, koska puhujaväestön lapset eivät enää opettele kieltä, tai puhujat ovat vaihtamaisillaan käyttökieleksensä kansallisen kielen korvaamaan paikalliset kielet. Undulaatti
Ensimmäiset undulaatit saapuivat Australiasta Englantiin merimiesten matkassa 1800-luvun puolivälissä. Undulaatti saatiin pian saapumisestaan lisääntymään Hollannissa. Vihreänkeltaisesta villistä undulaatista on saatu jalostuksen tuloksena mitä moninaisimpia värimuotoja ja lemmikkiundulaateista on tullut kookkaampia kuin villistä alkumuodostaan. Lemmikkiundulaatti saattaa elää jopa yli 10-vuotiaaksi. Uhanalainen kieli
Esimerkiksi ainu on uhanalainen kieli Japanissa, sillä sitä puhuu vain 300 ihmistä, joista vain noin 15 käyttää kieltä aktiivisesti, ja vain muutama uuden sukupolven edustaja oppii sen. Kieli voidaan määritellä uhanalaiseksi myös, jos sillä on sata puhujaa, mutta kaikki sen puhujat ovat yli 90-vuotiaita ja kieltä ei opeteta uudelle sukupolvelle. Inupiatun
Inupiatunin päämurteet eroavat toisistaan aika paljon ja kuulijalta vaaditaan runsaasti harjaantuneisuutta, jotta hän pystyy ymmärtämään toisen murteen puhujaa. Eroja on sekä sanastossa että äänteissä. Esimerkiksi Pohjois-Alaskan murteessa sanotaan "qaqtut" "puhuvat" ja Sewardin niemimaan murteessa "qaniqtut" "puhuvat". Äänne-eroista voidaan mainita esimerkkinä verbi "keittää", joka on Pohjois-Alaskan murteessa "igarut" "keittävät" ja Sewardin niemimaan murteessa "iarut" "keittävät". Undulaatti
Undulaatin yleisimpiä sairauksia ovat kalkkijalkapunkki ja erilaiset vitamiininpuutokset. Myös höyhenten kasvuun ja kehitykseen haitallisesti vaikuttava ranskalainen sulkasato voi tulla undulaatille. Suomen kielipolitiikka
Yhteiskunnan suhtautuminen viittomakieleen 1960-luvulta tähän päivään on muuttunut merkittävästi. 1900-luvun alussa Suomeen levisi oralismin aate, jonka mukaisesti viittomakieli kiellettiin muun muassa kouluissa. Tavallista oli rangaista sen käytöstä fyysisillä rangaistuksilla. Kuurojen koulutus oli vapaaehtoista, ja yleinen oppivelvollisuus laajentui koskemaan myös vammaisia vasta 1930-luvulla. 1960-luvulta eteenpäin asenteet muuttuivat ja vammaisten yhdenmukaisia oikeuksia muuhun väestöön nähden ryhdyttiin puolustamaan. Suomi on kolmantena maana maailmassa turvannut viittomakielisten aseman yhteiskunnassa perustuslaissaan. Viittomakielisten asema on perustuslain velvoittamana kirjattu moniin paikkoihin Suomen laissa, muun muassa koulutukseen ja viranomaispalveluja koskeviin lakeihin ja asetuksiin. Nykyään viittomakieli on 4 000–5 000 kuuron äidinkieli, minkä lisäksi sitä käyttää äidinkielenään tai toisena kielenään noin 10 000 kuulevaa. Viime vuosina viittomakielen koulutukseen on panostettu. Ammattikorkeakouluissa voi suorittaa 120 opintoviikon laajuisen viittomakielisen ohjauksen perustutkinnon, joka valmistaa opiskelijan toimimaan erilaisissa ohjaus- ja opetustehtävissä ja 240 opintopisteen laajuisen viittomakielentulkin tutkinnon. Jyväskylän yliopisto on tarjonnut vuodesta 1998 viittomakielisen luokanopettajan koulutusohjelman ja vuonna 2004 sinne perustettiin Suomen ensimmäinen viittomakielen professuuri ja aloitettiin viittomakielen maisteriohjelma. Kehityksellinen kielihäiriö
Kehityksellisen kielihäiriön tärkein kuntoutusmuoto on puheterapia . Puheterapiaa saa antaa vain puheterapeutti, joka on Valviran laillistama terveydenhuollon ammattilainen. Puheterapeutteja koulutetaan Helsingin, Oulun, Turun ja Tampereen yliopistossa sekä Åbo Akademissa. Puheterapeutit käyttävät monenlaisia terapiatekniikoita tukeakseen lapsen kielellisiä taitoja . Uralilais-altailaiset kielet
Turkkilaisten kielten, mongolikielten ja tunguusikielten kantakieliä on puhuttu Mantšurian alueella, eikä Janhusen mukaan ole suurta mahdollisuutta, että myöskään uralilaisten kielten niiden kanssa samanlainen rakenteellinen typologia olisi voinut syntyä ilman läheistä kontaktia niihin.. Juha Janhusen mukaan Uralilais-altailaiset kielet ovat Agglutinatiivisiä kieliä kuten suomen lisäksi myös turkki, mongooli, tunguusi, korea, ja japani. Kielten rakennetyypistä johtuen suomella ja turkilla on hämmentävän samantapaisia piirteitä, kuten agglutinoiva (päätteitä liimaileva) morfologia ja vokaalisointu . Formantti
Kyky erottaa kaksi vokaalia toisistaan kuuden kuukauden iässä ennustaa kielellisiä kykyjä ja lukemiseen valmistavia taitoja, kun lapsi on viisivuotias - riippumatta lapsen sosioekonomisesta taustasta tai kielellisistä kyvyistä hänen ollessaan 2,5-vuotias. Eväjalkaiset
Vaikka useimmat eväjalkaisten ääntelyt ovat ihmisen kuuloalueen sisällä, erään vankeudessa pidetyn merileopardin havaittiin ja tallennettiin tuottaneen veden alla ultraäänitaajuisia ääntelyitä. Lisäksi pohjanmerikarhun ääntelyt voivat saada aikaan infraäänen taajuisia värähtelyitä. Muulla kuin kurkun kautta kulkevalla ilmalla tuotettu viestintä ei ole yhtä yleistä eväjalkaisilla kuin valailla. Tunkelijan ilmaantuessa kirjohylkeet ja baikalinhylkeet voivat läpsäytellä eturäpylöitään kehoaan vasten varoitusmerkiksi. Hampaiden kalisuttelu, sähinä ja ilman puhaltaminen ulos toimivat myös varoitusmerkkeinä. Visuaalisia viestejä esiintyy myös: weddellinhylkeet menevät s -kirjaimen malliseen asentoon partioidessaan jään alla, ja lähestyttäessä rossinhylkeet näyttävät raitoja rintakehässään ja hampaitaan. Kuplahyljeurokset käyttävät ilmallatäytettäviä nenäkalvojaan houkutellakseen naaraita. Kielilläpuhuminen
Pennsylvanian yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tutkijat kuvansivat viiden kielilläpuhujan aivoja ja havaitsivat, että kielilläpuhumisen aikana muun muassa otsalohkot ja keskittymiskykyä säätelevä aivoalue hiljenivät. Kokelaat eivät kontrolloineet aivojensa kielikeskuksia glossolalian aikana. Näitä löydöksiä on tulkittu niin, että jokin tuntematon tekijä otti heidän tietoisuutensa hallintaansa. Tutkijat olettivat, että tämä olisi toinen osa aivoista, mutta sen sijaintia he eivät tutkimuksessa kuitenkaan pystyneet osoittamaan. Kaiken kaikkiaan kielilläpuhumisen katsottiin heijastavan monimutkaista aivotoimintaa, jonka ymmärtämiseksi tutkijoiden mukaan tarvittaisiin lisätutkimuksia. . Undulaatti
Undulaatti "(Melopsittacus undulatus)" on alkujaan kotoisin Australiasta, jossa se on yleisin kaijalaji. Undulaatin pituus on noin 20 cm, josta pyrstön pituutta on lähes puolet. Undulaatilla on papukaijoille tyypillinen vahva nokka kiipeilyä ja siementen kuorimista varten. Änkytys
Oppimisteoria lähtee Boonen ja Planten (1993) mukaan liikkeelle siitä, että operantin ehdollistumisen periaatteen mukaan käyttäytyminen vahvistuu tai heikkenee sen mukaan, ovatko seuraukset rankaisevia vai palkitsevia. Kun kuuntelija ei hyväksy normaalia puheen sujumattomuutta vaan torjuu sen, lapsi reagoi yrittämällä ponnistella turhaan puhettaan sujuvammaksi. Pelko ja änkytys vahvistuvat ja lapsesta tulee änkyttäjä. Vanhempien negatiiviset reaktiot siis saavat aikaan änkyttämisen. Saman suuntaista selitystä tarjoaa myös Lewis (1997). Kabbalah Centre
Perinteistä kabbalaa opiskellaan Tanakhia ja Midrašia opiskelleen opettajan johdolla. Opettajaa tarvitaan, koska useita asioita on selitetty sanoin, jotka vaativat laajaa juutalaista tietämystä. Koiran kouluttaminen
Tilanne, jossa ympäristö reagoi koiran käytöksen muutokseen. Operantti ehdollistuminen on tahdonalaista. Ehdollistuminen lähtee liikkeelle koiran omasta toiminnasta, jonka aikana tai välittömästi käytöksen jälkeen koira saa itselleen merkityksellistä palautetta. Tämän seurauksena koira alkaa ehdollistua kyseisen käytöksen seurauksiin.
Näin voi tapahtua esimerkiksi silloin, kun omistaja odottaa koiransa istuvan ennen kuin antaa tälle ruokakupin. Kun koira istuu, se saa vahvisteen eli ruokakupin lattialle. Tämän toistuessa koira oppii, että istuessaan kyseisessä tilanteessa ruokakuppi laskeutuu maahan. Puhujan kasvatus
Quintilianuksen teos on 12 kirjaa sisältävä systemaattinen esitys puhujien kasvattamisesta lapsesta mestariksi. Teos on kokonaisuudessaan säilynyt nykypäiviin. Ensimmäiset kirjat käsittelevät alkeisopintoja, kirjat 3–6 puheen aihevalintaa ("inventio"), kirja 7 aiheen taiteellista jäsentelyä ("dispositio"), kirjat 8–10 tyyliä ("elocutio"), kirja 11 muistamisen helpottamista ("memoria") ja esitystapaa ("actio") sekä kirja 12 puhujalta edellytettävää yleissivistystä. Suomennos sisältää teoksen kirjat 1–4. Kantakieli
Esimerkiksi suomen kielen lähin kantakieli on kantasuomi ja kaukaisin rekonstruoitavissa oleva suomen kielen kantakieli on kantaurali. Kantasuomeen voidaan kielellisen rekonstruktion avulla palauttaa noin kaksituhatta sanavartaloa, minkä lisäksi kantasuomen taivutusjärjestelmä ja johto-oppi voidaan yksityiskohtaisesti rekonstruoida. Kantauraliin taas voidaan palauttaa vain noin kaksisataa sanaa. Sen muoto-oppia koskeva tieto on fragmentaarista. Undulaatti
Jos psittasiinia ja eumelaniinia ei erity, undulaatti on valkoinen eli albiino. Valkoista värimuunnosta undulaateilla kutsutaan myös inoksi. Koska psittasiinia ei erity, ino on sinisen linjan värimuunnos. Undulaatti
Kaneli ei tuota mustaa melaniinia vaan näkyviin on tullut eumelaniini, joka on väriltään ruskea. Kanelin kuviot ovat vaaleanruskeat ja perusväri on laimentunut pastelliseksi. Kaneli-geeni periytyy sukupuolisidonnaisesti. Kissa
Kissan oppiminen perustuu etupäässä klassiseen ehdollistumiseen, eli se oppii tunnistamaan vihjeitä jotka edeltävät tulosta, kuten purkinavaajan ääntä ennen ruokaa. Tapahtumien on tapahduttava enintään parin sekunnin välein, sillä muuten kissa ei niitä pysty yhdistämään. Ainoa poikkeus on se, kun kissa syö jotain, joka saa sen myöhemmin voimaan pahoin. Välineellisen ehdollistumisen kautta kissa ei paljon opi, sillä sillä ei ole vaistomaista käsitystä ihmisen käyttäytymisestä tai parhaista tavoista toimia ihmisten kanssa. Kissoja on vaikeampi kouluttaa kuin koiria, ja kissoja koulutetaankin yleensä vain elokuvia ja televisiota varten. Tämä johtuu siitä, että kissa ei kiinnitä ihmisiin paljonkaan huomiota, kissa ei pidä ihmisen huomiota itsessään palkitsevana kuten koira pitää, eikä kissan käyttäytymisessä ole sellaisia piirteitä, joita olisi voinut jalostamalla tuoda paremmin esiin, sillä kissa on aina ollut yksinäinen metsästäjä, joka ei ole tehnyt yhteistyötä. Ainoa tapa opettaa kissaa on antaa sille välittömiä ruokapalkintoja tehdyistä tehtävistä. Kissa oppii helposti tekemään tarpeensa hiekkalaatikolle. Audiologia
Audiologia on lääketieteen osa-alue, joka tutkii kuulon ja tasapainoelinten sairauksia, kuntoutusta ja fysiologiaa. Audiologina voi toimia kurkku-, nänä- ja korvatautien erikoislääkäri tai foniatri, joka on erikoistunut alaan. Suurimpia asiakasryhmiä kyseisellä lääketieteen alalla ovat vanhukset, sisäkorvan sairauksista kärsivät henkilöt, kuuroina syntyneet lapset ja kuuroutuneet aikuiset. Alaan kuuluu myös kuulokojeiden ja sisäkorvaistukkeiden sovitukset ja tutkimus. Undulaatti
Linnut pitää myös päästää päivittäin lentelemään vapaana huoneeseen sillä häkissä ne eivät saa riittävästi liikuntaa. Ennen lintujen päästämistä häkistä tulee varmistaa, ettei huoneessa ole minkäänlaisia myrkkykasveja, ikkunat ovat suljetut ja peitetyt, etteivät undulaatit lennä niitä päin. Huoneesta on myös poistettava terävät tai kuumat esineet sekä vesiastiat, joihin lintu voi hukkua. Yöksi häkki kannattaa peittää tummalla peitolla tai kankaalla. Peite on tärkeä varsinkin kesäisin, koska Suomen yöt ovat valoisia. Marja-Liisa Olthuis
Olthuis on kehitellyt inarinsaamen kielen elvytykseen tähtäävän täydennyskoulutuksen, jossa kieltä opetetaan kielen siirtymistä ajatellen kriittisille ammattiryhmille: päivähoitajille ja opettajille sekä toimittajille, papeille ja virkamiehille. Koulutuksen jälkeen nämä ammattiryhmät voivat toimia inarinsaameksi ja huolehtia omalta osaltaan siitä, että kieli paremmin siirtyy lasten ja nuorten aktiiviseksi käyttökieleksi. Koulutus on katsottava kiireelliseksi inarinsaamen kielen elvytystoimenpiteeksi, sillä nyt kielikylvetettävien lasten ja nuorten kielitaito on saatava riittävän vahvaksi, jotta he saisivat kielelliset valmiudet siirtää erittäin uhanalaisen vähemmistökielen myöhemmin omille lapsilleen ja näin ollen turvata kielen tulevaisuuden. Koulutuksen toteuttaa Oulun yliopiston Giellagas-instituutti. Koulutus koostuu inarinsaamen alkeis- ja jatkokurssista, perusopinnoista sekä laajasta käytännön harjoittelujaksosta. Lisäksi koulutukseen sisällytetään joitakin kursseja aineopinnoista. Harjoittelussa hyödynnetään inarinsaamelaisia työkohteita, Saamelaisalueen koulutuskeskuksen järjestämiä kulttuurikursseja sekä kieltä hyvin tai erinomaisesti puhuvien tavallisten inarinsaamelaisten kielenpuhujien kielitaitoa. Tavalliset kielenpuhujat toimivat ns. kielimestareina, jotka tukevat oppilaiden saamen kielen oppimisprosessia. Inarinsaamen täydennyskoulutus käynnistyy elokuussa 2009. Unkarin kieli
Unkari on uralilainen kieli. Yhdessä obinugrilaisten mansin ja hantin kanssa se muodostaa kielikuntansa ugrilaisen kieliryhmän. Unkari on myös suomen kielen etäinen sukulainen, mutta sen konsonantisto on huomattavasti rikkaampi kuin suomen ja muutenkin sanaston tasolla kielet poikkeavat toisistaan voimakkaasti. Yhtäläisyyksiä on lähinnä kieliopin perusrakenteissa, esimerkiksi samantapainen sijamuotojärjestelmä, possessiivisuffiksit ja vokaalisointu. Sanastossa on kuitenkin enemmän sukulaisuutta kuin äkkiseltään näyttäisi, sillä ugrilaisen kantakielen monet sanat ovat unkarissa ja suomessa muuttuneet äänteellisesti niin paljon eri tavoin, ettei maallikko enää pysty tunnistamaan niiden keskinäistä sukulaisuutta. Esimerkiksi suomen "ydin" ja unkarin "velő" ovat erilaisuudestaan huolimatta peräisin samasta muinaisesta suomalais-ugrilaisesta sanasta, jonka asuksi on konstruktoitu *wideme, mutta eri kielten erilaiset äännekehitystendenssit ovat muuttaneet ne aivan erilaisiksi. Filosofisia tutkimuksia
Huomautuksessa 32 Wittgenstein sanoo, että henkilö, joka opettelee vierasta kieltä vieraassa maassa saattaa joutua arvaamaan, mihin aspektiin oliossa hänelle kieltä opettavan henkilön ostensiivinen määritelmä viittaa, ”ja hän arvaa joskus oikein, joskus ei” (§32). Tällöin kieltä opettelevalla henkilöllä ei ole selvää paikkaa, johon asettaa sana, mutta tämä ei estä henkilöä oppimasta kieltä. Wittgenstein huomauttaa, että Augustinus kuvaa kielen oppimisen tällä tavalla, niin kuin hän jo osaisi yhden kielen tai niin kuin hän ”osaisi jo "ajatella", ei vain vielä puhua. Ja ’ajatteleminen’ merkitsisi tässä jotakin samaa kuin itselleen puhuminen.” (§32) Toisin sanoen Augustinuksen kuvauksessa hänellä on jo valmiita paikkoja, joihin hän asettaa sanat. Chi's Sweet Home
Lucky on undulaatti, jonka omistaa Akashin perhe. Tämä erikoinen lintu osaa matkia puhetta, ja on luonteeltaan rohkea ja jopa hyökkäävä. Hallusinaatio
Kun ihminen kuulee kuuloharhan, hänellä aktivoituvat samat aivokuoren osat kuin kuullessaan oikean äänen, eli hän oikeasti kuulee äänen, eikä kuvittele. Kuurotkin voivat kuulla ääniä. Ne jotka ovat joskus kuulleet, kuulevat samanlaisia ääniä kuin muutkin, syntymäkuurot taas hallusinoivat puheen näköharhojen, kuten viittomakielten tai huuliltalukemisen kautta. Ankea alku
Kirja alkaa omistussanoilla salaperäiselle Beatricelle, jonka Snicket esittelee sanoilla "darling, dearest, dead" ("kaunis, kaivattu, kuollut"). Sen jälkeen kirjassa kerrotaan lyhytsanaisesti, miksei kenenkään tulisi lukea kirjaa. Sen jälkeen siinä esitellään päähenkilöt: Violet Baudelaire, 14-vuotias amatöörikeksijä, Klaus Baudelaire, 12-vuotias lukutoukka, ja Sunny Baudelaire, vauva, jolla on harvinaisen voimakkaat hampaat. Ramat
Ramat puhuvat kreolienglantia. Omaa rama-kieltä puhuu vain muutama kymmenen henkeä, mutta kieltä elvytetään muun muassa kouluopetuksella.
Rama-kielen systeemaattinen tutkimus ja elvytys aloitettiin 1980-luvulla. Työn tuloksena on muun muassa sanakirja Turulka. Kielentutkijat mainitsevat tärkeimmäksi informantikseen Rama Caylla asuneen Eleanora Rigby Danielin (1924–2001). Huuliltaluku
Huuliltalukua käyttää pääasiallisena kommunikointikeinonaan suurin osa kuuroutuneista ja huonokuuloisista. Siksi on väärin huutaa kuuroille korville, sillä huutaessa huulio vääristyy ja huuliltaluku vaikeutuu. Onnenpyörä
Summa-arvonnan jälkeen pelaaja saa arvata konsonanttia, esimerkiksi ”N niin kuin Niilo”. Tutkitaan, onko arvattavassa lauseessa kyseisiä kirjaimia, jos on, onnenpyörän osoittama summa kirjataan pelaajan tilille. Jos kirjaimia on esimerkiksi kaksi, (esimerkiksi sananlaskussa ALKU AINA HANKALAA on kaksi N-kirjainta), summan saa kaksinkertaisena. Tienaamiaan pisteitä saa käyttää vokaalien ostamiseen. Vokaaleja ei voinut kuitenkaan ostaa kahdella vuorolla peräkkäin. Vokaalin ostaminen maksaa 300 pistettä. Halutessaan kilpailija voi yrittää ratkaista lauseen. Uudessa versiossa vokaalien osto maksaa 250 euroa, ja niitä saa ostaa halutessaan useamman peräkkäin mikäli pelaajalla on tarpeeksi rahaa tilillä. Undulaatti
Vihreä undulaatti tuottaa normaalisti melaniinia ja psittasiinia. Vihreä värimuunnos on dominoiva suhteessa muihin väreihin ja se on undulaatin tavallisin väritys. Neandertalinihminen
Neandertalinihmisellä oli todennäköisesti jonkinlainen puhekyky, tosin ei välttämättä niin kehittynyt kuin nykyihmisellä. Kurkunpäänsä korkean sijainnin johdosta olisi neandertalilaisen todennäköisesti ollut vaikeampi tuottaa yhtä monia äänteitä kuin nykyihminen. Neandertalinihmisillä oli suhteellisen kireät äänihuulet, joten neandertalinihmisen ääni oli keskimäärin korkeampi kuin nykyihmisen. Saksalaisen Max Planck -instituutin tutkijan Johannes Krausen mukaan neandertalilaisilla oli sama FOXP2-geeni, joka nykyihmisellä yhdistetään kykyyn muodostaa puheääntä. Geeni on ilmeisesti kehittynyt jo 300 000 vuotta sitten. Ihmisen evoluutio
Ihmisellä on evoluution tuottama taipumus kielen oppimiseen. Käteväihmisen kurkunpää oli vielä samankaltainen kuin simpanssilla, joka voi oppia käsimerkkejä mutta ei puhumaan. Pystyihmisen kurkunpää vastasi rakenteeltaan kaksivuotiaan nykyihmisen vastaavaa, ja todennäköisesti pystyihminen on kyennyt jollakin tavalla puhumaan. Jos pystyihminen on puhunut, laji on todennäköisesti käyttänyt jonkinlaista esikieltä ilman selkeää kielioppia. Kieliopin ihminen kehitti ehkä 45 000 vuotta sitten. Sisäkorvaistute
Toisaalta moni on myös ollut tyytyväinen sisäkorvaistutteeseensa. Osa tulee leikkauksen jälkeen toimeen kuulon avulla lähes kaikissa tilanteissa. Myös monet kuurojen lasten kuulevat vanhemmat ja sukulaiset ovat olleet tyytyväisiä, kun pystyvät kommunikoimaan kuuron lapsen kanssa omalla äidinkielellään. Sisäkorvaistutteen käyttäjistä ei siis vielä nykytekniikalla tule täysin kuulevia. Leikkausten tulokset ovat vaihtelevia, ja leikkauksen jälkeen tarvitaan kuntoutumistukimuotoja, kuten puheterapiaa. Mitä vähemmän aikaa potilas on ollut kuuro ennen leikkausta, sitä todennäköisempää on, että hän oppii sujuvan puhekielen. Syntymäkuuro aikuinen ei hyödy implantista. Leikkauksen tulokset eivät ole täysin ennustettavissa. Kaksikielisyys
Simultaanisessa eli samanaikaisessa kaksikielisyydessä lapsi omaksuu kaksi kieltä siten, että hänen kumpikin vanhempansa puhuu perheessä omaa kieltään. Lapsi oppii siis molemmat kielet tavallaan yhtä aikaa. Suksessiivisessa eli peräkkäisessä kaksikielisyydessä toisen kielen oppiminen alkaa kolmannen ikävuoden, subordinatiivisessa eli alisteisessa kaksikielisyydessä vasta 7–12-ikävuosien jälkeen. Aleutit (kansa)
Aleutin kieli kuuluu esk-aleutilaisiin kieliin, joista se muodostaa toisen suurryhmän. Toinen ryhmä ovat eskimokielet. Kielellä on kaksi säilynyttä murretta, itäinen aleutti ja Atkanin aleutti. Kolmas murre Attun aleutti on säilynyt venäjän kanssa kreolisoituneena kielenä Komendöörisaarilla. Jotkin julkiset koulut Yhdysvalloissa tarjoavat aleutin kielen kursseja. Nykyisin kielellä on alle 100 puhujaa. Ablaut
Ablaut on kielitieteen käsite, joka tarkoittaa vokaalin vaihtumista sanan vartalossa eri taivutusmuodoissa. Esimerkiksi englannin kielen verbi "sing" ’laulaa’ taipuu muotoihin "sing, sang, sung". Ablautia tutkitaan ennen kaikkea osoituksena indoeurooppalaisten kielten kehityshistoriasta. Ilmiö on hyvin yleinen flekteeraavissa kielissä. Kielilläpuhuminen
Kristinuskon piirissä kielilläpuhuminen jaetaan kahdenlaisiin tapauksiin, joista käytetään nimityksiä "glossolalia" (kreik. γλώσσα, "glossa", "kieli" ja λαλώ, lalô, "puhua") ja "ksenolalia". Oudon kielen tulkitseminen liittyy samaan ilmiöön. Glossolaliassa, joka on yleisempää, kielilläpuhujan kieli on käsittämätöntä myös puhujalle itselleen, ja tarvitaan erityinen selittäjä tulkitsemaan puhetta, jotta se voidaan ymmärtää. Silloin kun kielilläpuhuja puhuu itselleen vierasta kieltä (jota hän ei ole oppinut taikka opiskellut), mutta jonka joku kuulijoista tunnistaa luonnolliseksi kieleksi, kutsutaan ilmiötä nimellä "ksenoglossolalia" tai "ksenolalia", eli vierailla kielillä puhuminen. Undulaatti
Kirjavilla undulaateilla melaniinia muodostuu vain alueellisesti, jolloin lintu on peruväriltään laikukas ja osa siipien ja selän kuvioista puuttuu. Kirjavat värimuunnokset ryhmitellään usein periytymistapojen mukaan dominoiviin ja resessiivisiin kirjaviin. Dominoivat kirjavat ilmenevät visuaalisina heterotsygooteissa linnuissa. Kirjavia värimuunnoksia ovat esimerkiksi Australian kirjava ja Hollanin kirjava. Kielilläpuhuminen
Kielilläpuhuminen mainitaan Raamatussa yhtenä Pyhän Hengen antamista armolahjoista. Raamatun Apostolien teoissa on kuvaus selväsanaisesta kielilläpuhumista, ksenolaliasta, jollaista ilmeni ensimmäisen kerran helluntaina sekä erinäisiä kertoja myöhemminkin. Myöhemmin seurakunnissa esiintyi kuitenkin paljon nimenomaan glossolaliaa, jonka käytöstä ja siihen suhtautumisesta Apostoli Paavali ohjeisti seurakuntalaisia. Hänen mukaansa kielilläpuhuminen seurakunnassa on sallittua vain, mikäli puhe tulkitaan. Muutoin kielilläpuhujan tulisi puhua itsekseen muita häiritsemättä, sillä selittämätön kielilläpuhuminen voi olla rakentavaa puhujalle, mutta merkityksetöntä seurakunnalle. Undulaatti
Opaalimutaatiossa selän mustat kuviot ovat vähentyneet ja perusväri on levinnyt siipikuvioihin. Normaalilla vaaleanvihreällä undulaatilla siipikuviot ovat musta-keltaiset, opaalilla musta-vaaleanvihreät. Opaalin aiheuttava geeni on sukupuolisidonnainen ja se saattaa tulla osittain näkyviin koirailla, jotka kantavat ominaisuutta piilevänä. Kaksikielisyys
Aluksi kaikki vauvat ääntelevät suurin piirtein samalla tavalla, mutta vähitellen ympäristössä puhuttu kieli alkaa vaikuttaa äänteiden muodostukseen. Arnberg arvostelee Roman Jakobsonin käsitystä siitä, että lapsi oppisi kielen äänteitä vastakkaisuuksien perusteella. Hänen mielestään sanat pikemminkin omaksutaan yksittäin. Kahden vuoden ikäisenä lapsi hallitsee kaksisanaisia ilmauksia, ja nelivuotiaan ilmaukset ovatkin jo monirakenteisia. Suomen kieli
Suomen kieli on muiden uralilaisten kielten tavoin kehittynyt uralilaisesta kantakielestä, jota on perinteisen näkemyksen mukaan puhuttu noin 6 000 vuotta sitten jossain Volgan keskijuoksun ja Ural-vuorten välisellä alueella. Nykyään monet kielitieteilijät kuitenkin pitävät kantauralia huomattavasti nuorempana ja ajoittavat sen noin vuoteen 2000 eaa. Nykyiset uralilaiset kielet eivät kuitenkaan ole kehittyneet suoraan kantauralista, vaan yleensä kantasuomen ja kantauralin välille oletetaan ainakin yksi välikantakieli. Sähkötys
Sähkötysnopeudesta ilmaistaan useimmiten erikseen anto- ja ottotasot. Molemmat vaativat erilaista osaamista. Ottotasot vaativat sähkötysmerkkien vaistonvaraista muistamista selkäytimestä, kun taas antotasot vaativat fyysisen sähkötystekniikan harjoittelua. 40 merkin minuuttivauhtia pidetään sujuvana miniminopeutena tutkinnoissa tai radioaalloilla. 60 merkkiä minuutissa on hyväksyttävä nopeus ja puolustusvoimien tavallisen 2. luokan radioviestittäjätutkinnon pohja. 1. luokkaan tarvitaan puolestaan 80 merkkiä. Harva yltää yli 100 merkin nopeuksiin.Raporttimuotoista sähköttämistä varten esimerkiksi diplomaattiliikenteen lähettämiseksi oli jo 1930-luvulla käytössä undulaattoreita, jotka kykenivät lukemaan sähkötystä koneellisesti mahdollistaen erittäin suuren lähetys- ja vastaanottonopeuden. Bundelin kieli
Bundeli kuuluu indoarjalaisten kielten läntisen hindin ryhmään ja on muun muassa hindin, urdun, kanaujin ja haryanvin läheinen sukukieli. Sillä ei ole kansallisen kielen asemaa Intiassa, ja väestönlaskennassa bundelia äidinkielenään puhuvat lasketaan hindin puhujiksi. Audismi
Audismin vastustajat opettavat, että kuulemista lukuun ottamatta kuurot voivat tehdä kaikkea samaa kuin kuulevatkin. On kuitenkin huomattava joitakin erikoistapauksia. Kuurot eivät voi esimerkiksi palvella armeijassa, juontaa radio-ohjelmaa tai työskennellä telemarkkinoinnin parissa. Audismin vastustajat huomioivat nämä muutamat valitut esimerkit, mutta ovat kuitenkin sitä mieltä, että kuurot pystyvät suoriutumaan loistavasti lukemattomissa eri tilanteissa ja ansaitsevat ehdottomasti tasa-arvoisen kohtelun. Kaarle V (keisari)
Kaarlen koti­opettajina toimivat Vilhelm de Croy, josta myöhemmin tuli hänen pää­ministerinsä, sekä myös Adrian Florisz Dedel, myöhempi paavi Hadrianus VI. Kaarle oppi puhumaan sujuvasti useita kieliä: saksaa, ranskaa ja flaamia. Myöhemmin hän oppi kohtalaisesti myös espanjaa, jonka taidon Espanjan parlamentti ("Cortes generales") olikin asettanut ehdoksi sille, että hän saattoi tulla myös Espanjan hallitsijaksi. Hänen on kerrottu sanoneen: ”Minä puhun espanjaa Jumalalle, italiaa naisille, ranskaa miehille ja saksaa hevoselleni”. Tästä sanonnasta on kuitenkin olemassa eri versioita, ja usein sen on väitetty olevan peräisin Preussin Fredrik Suurelta. Undulaatti
Villin undulaatin vihreä-keltaisen värityksen saavat aikaan musta melaniini, sen muunnos ruskea eumelaniini ja keltainen psittasiini. Perusväriksi kutsutaan undulaatin vartalon väriä vatsapuolelta. Kun auringon valo osuu höyhenien melaniiniin, niistä heijastuu vain sinisen spektrin osa. Melaniinin heijastaman sininen spektrin yhdistyessä höyhenen kuorikerroksen keltaiseen psittasiiniin lintu näyttää perusväriltään vaaleanvihreältä. Lisäksi vihreiden ja keltaisten undulaattien päälaen ja poskilaikkujen höyhenet sisältävät fluoresoivia aineita, mikä saa nämä alueet hohtamaan UV-valossa vaaleankellertävinä ja poskilaikut violetinvivahteisina. Undulaatin siivet, selkä ja pääntakaosa ovat mustakuvioisia, pyrstö on tummansininen. Undulaatin vahanahka (nokan yläpuolinen alue, jolla sieraimet sijaitsevat) on aikuisella koiraalla sininen ja naaraalla ruskea. Tätä värimuotoa kutsutaan undulaatin normaaliksi värimuunnokseksi. Eri värimuunnokset syntyvät, kun mutaatio vaikuttaa joko höyhenen rakenteeseen ja/tai pigmenttien määrään. Undulaatit voidaan jakaa psittasiinin erittymisen perusteella kahteen linjaan. Vihreän linjan undulaateissa psittasiinia erittyy koko kehon höyheniin, sinisen linjan linnuissa psittasiinia ei erity tai sitä erittyy ainoastaan pään höyheniin (ks. keltanaamio). Undulaatin perusväriin vaikuttaa lisäksi tummuustekijä R. Vaalea värimuoto on dominoiva suhteessa tummaan. Kun normaali lintu on genotyypiltään RR, se on vaaleanvihreä. Rr tuottaa vihreän ja rr tummanvihreän undulaatin. Peukaloinen (Perrault)
Perrault'n Peukaloinen muistuttaa monessa suhteessa Grimmin veljesten satua "Hannu ja Kerttu". Tällaisten satujen katsotaan auttavan lapsia nousemaan sen tason yläpuolelle, jota Freud nimitti oraaliseksi vaiheeksi. Sitä voidaan pitää myös kertomuksena itsensä hyväksymisestä ja sivistyksen eläimellisyydestä saamasta voitosta, mitä osoittaa sekin, että Peukaloinen olisi mieluummin tullut ihmisen kuin suden syömäksi. Kieli
Kieli on viestinnän ja abstraktin ajattelun väline. Sitä on pidetty eräänä olennaisena erona ihmisen ja muiden eläinten välillä. Useimmat eläimet tosin viestivät jollakin tavalla, mutta ihmiskieli on kehittynyt selvästi pisimmälle. Eräät kädellisten yksilöt, kuten simpanssit ja gorillat, ovat ihmisten koulutuksessa oppineet ilmaisemaan monimutkaisiakin käsitteitä viittomilla. Adapa
Adapa oli babylonialaisessa jumaltarustossa maailman ensimmäinen ihminen ja tietäjä. Nimi Adapa merkitsee sananmukaisesti miestä. Hän on saattanut olla Eridun, sumerilainen pyhän kaupungin kuningas. Adapa keksi puheen ja loi sivistyneen elämäntavan perustan. Mandeali
Mandeali on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Himachal Pradeshin osavaltion Mandin piirikunnassa. Se kuuluu paharikielten läntiseen haaraan ja on läheistä sukua muun muassa kangrille, gaddille ja chambealille. Vuoden 1991 väestönlaskennassa mandealia puhui äidinkielenään 900 000 ihmistä. Viitottu puhe
Viitottu puhe on kommunikaation väline, joka on luotu kuuroutuneiden ja huonokuuloisten kuulon tai huuliltaluvun tueksi. Undulatus
Undulatus (un) on aaltomainen pilven laji. Usein aaltojärjestelmiä on vain yksi, mutta niitä voi olla myös kaksi tai useampia.
Aaltomaisia undulatus-pilviä voivat olla Cirrocumulus, Cirrostratus, Altocumulus, Altostratus, Stratocumulus ja Stratus. Indouralilaiset kielet
Kielitieteilijöiden valtaosa pitää tämänkaltaisia perusteluja riittämättöminä. Joka tapauksessa teorian kannattajien mielestä uralilaiset ja indoeurooppalaiset kielet vaikuttavat huomattavan samankaltaisilta kieliksi, joiden ei katsota olevan toisilleen sukua; tästä on tosin mm. Juha Janhunen esittänyt eriäviä mielipiteitä. Yhdeksi tutkimuksen ongelmaksi on katsottu, että molemmissa kieliryhmissä olevat samankaltaiset sanat katsotaan lähes automaattisesti lainoiksi indoeurooppalaisista kielistä uralilaisiin, vaikka tämä ei olisi kronologian kannalta edes mahdollista. Samalla jää helposti ottamatta huomioon se mahdollisuus, että sanat olisi lainattu uralilaisista kielistä indoeurooppalaisiin, mikä on harvinaisempaa mutta mahdollista. Näin ollen samankaltaisia sanoja ei ole voitu ottaa huomioon, kun on tutkittu kieliryhmien mahdollista sukulaisuutta. Samankaltaista sanastoa on kuitenkin huomattavan paljon, ja osa siitä on varmuudella hyvin vanhaa. Lisäksi on huomattava, että osa indoeurooppalaisten ja uralilaisten kielten tyypillisistä eroista on syntynyt kielikuntien olemassaolon aikana. Esim. sijamuotoja uralilaisissa kielissä on nykyään tyypillisesti todella paljon enemmän kuin indoeurooppalaisissa kielissä, mutta alun perin näin ei ole ollut, sillä sekä indoeurooppalaisessa että uralilaisessa kantakielessä oli ilmeisesti noin seitsemän tai kahdeksan sijaa. Miekkavalas
Miekkavalaat päästävät erilaisia ääniä: vihellyksiä, naukaisuja, narinaa, näppäilyjä ja naputtelua. Valaat käyttävät ääntään esimerkiksi silloin, kun lauma aikoo saartaa kalaparven yhdessä. Napsahduksia käytetään kaikuluotaukseen: saaliin paikallistamiseen ja ympäristön havainnointiin. Äänipulssit ovat kutsuääniä. Poikaset oppivat ääntelyn emoltaan, ja lähisukulaisten ääntely onkin eri tyyppistä kuin kaukaisten sukulaisten – sukupolvien aikana ääntely muuttuu niin paljon, että tarpeeksi etäiset sukulaiset eivät enää ymmärrä toisiaan. Myöskään eri heimoihin kuuluvat miekkavalaat eivät ymmärrä toisiaan. Miekkavalailla on siis useita eri ”kieliä”. Suomen kieli
Suomen kielen vanhimmat sanat ovat peräisin uralilaisesta kantakielestä. Eri kriteereillä tämän uralilaiseen sanaston lukumäärä vaihtelee n. 150:stä lähelle 500:aa. Suomen kielessä yhä käytössä olevat, uralilaiset sanat kuvaavat esimerkiksi sukulaisia ("anoppi", "isä", "miniä", "setä"), ruumiinosia ("jänne", "pää", "silmä", "sydän"), eläimiä ("kala", "koira", "kyy", "varis"), kasveja ("koivu", "kuusi", "puu"), metsästystä ja luonnossa liikkumista ("jousi", "nuoli", "suksi", "soutaa") ja keskeisiä toimintoja ("elää", "kuolla", "mennä", "niellä"). Tästä sanastosta on päätelty, että kantakielen puhujat ovat asuneet pohjoisilla seuduilla ja harjoittaneet metsästystä, kalastusta ja keräilyä. Bagulalit
Äidinkieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään bagulalit käyttävät avaaria ja venäjää. Avaari toimii opetuskielenä koulujen alaluokilla. Ylemmillä luokilla opetus tapahtuu venäjäksi ja avaaria opiskellaan aineena. Nykyään avaarin käyttö on lisääntymässä. Bagulalin asema puhekielenä on kuitenkin vahva varsinkin kansan perinteisellä asuinalueella. Semanttis-pragmaattinen dysfasia
Semanttis-pragmaattiset lapset oppivat kieltä eri tavalla; he opettelevat sanoja usein ulkoa, vaikkeivat tiedä, mitä ne tarkoittavat. Semanttis-pragmaattiset lapset saattavat muistaa valtavat määrät aikuisilta opittuja lauseita, jotka he toistavat usein tarkasti aina puhujan henkilökohtaista intonaatiota ja aksenttia myöten. I-kieli (sanaleikki)
Esimerkiksi lause ”Osaatko puhua i-kieltä?” muuttuu muotoon ”Isiitki pihii i-kiilti?” Latina
Nykyisin opetettava latina oli antiikin aikana kirjakieltä eikä välttämättä puhuttua kieltä. Jotkut tutkijat epäilevät, että puhutussa latinassa kaikki vokaalit olivat lyhyitä ja että pitkien vokaalien ääntäminen pitkinä oli niin sanottua oppineiden ja yläluokan hienostunutta puhetta. Romaanisissa kielissä, jotka pohjautuvat puhuttuun latinaan, pitkien ja lyhyiden vokaalien erottelulla ei ole merkitystä, ja vokaali ääntyy muita pidempänä lähinnä vain silloin, jos sen kohdalla on sanan paino. Monty Roberts
Roberts on huomannut myös, että peuroilla on lähes samanlainen "kieli" kuin hevosilla, mutta että niiden pakoreaktiot ovat monin verroin herkempiä. Hän onnistui kouluttamaan myös joitakin peuroja. Koulutetut peurat kiintyivät häneen siinä määrin, että seurasivat häntä kaikkialle. Sammakkoeläimet
Sammakkoeläimistä muutamat ääntelevät. Matosammakot ovat kaikki mykkiä. Pyrstösammakoista vain harvat osaavat vikistä hiljaa. Sammakot ja konnat puolestaan osaavat äännellä ns. kurnuttamalla. Kurnuttaessa sammakko sulkee sieraimensa ja pumppaa ilmaa edestakaisin suusta keuhkoihin ja takaisin keuhkoista suuhun. Kurnutusääni syntyy äänijänteiden yli kulkevasta ilmasta. Sammakko voi myös kurnuttaa vedessä koska se pitää kurnuttaessa sieraimiaan kiinni. Sammakoista tavallisimmin vain koiraat ääntelevät. Vaaran uhatessa, kiinni jäädessään tai säikähtäessä sammakot voivat päästää kurnutuksesta eroavan parkaisulta tai kiljahdukselta kuulostavan äänen. Murre
Yksilömurre, "idiolekti", on yhden henkilön puheenparsi. Siihen luetaan kaikki yksilön käyttämät rekisterit (ihminen puhuu eri tavalla eri yhteyksissä). Koska puhetapa muuttuu ja kehittyy ajan kuluessa, yksilömurre on syytä rajata tiettyyn ajanjaksoon. Undulaatti
Undulaatit lisääntyvät melko helposti vankeudessa. Ne voivat pesiä mihin vuodenaikaan tahansa mutta ovat parhaassa pesimävireessä keväällä. Alle 1-vuotiaita undulaatteja ei suositella pesitettäviksi. Yhtä undulaattiparia suositellaan pesitettäväksi korkeintaan kaksi kertaa vuodessa liian rasituksen välttämiseksi. Pesitykseen tulee käyttää ainoastaan terveitä ja hyväluonteisia lintuja. Varli
Varli on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Maharashtran ja Gujaratin osavaltioissa sekä Dadra ja Nagar Havelin territoriossa. Kieltä puhuu äidinkielenään 600 000 ihmistä. Varlia pidetään joskus joko gudžaratin tai bhilin murteena. "Ethnologue" ja "Glottolog" luokittelevat varlin konkanikielten ryhmään yhdessä muun muassa kuknan ja konkanin kanssa. Lambadi
Lambadi eli bandžari tai gormati on Intiassa asuvien gormatien puhuma indoarjalainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 4 000 000 ihmistä. Se kuuluu indoarjalaisten kielten keskiseen haaraan ja sen sukukieliin kuuluvat muun muassa radžastani ja nimadi. Lambadia kirjoitetaan eri kirjaimistoilla eri puolilla Intiaa alueen valtakielestä riippuen: Maharashtrassa sitä kirjoitetaan devanagarilla, Karnatakassa kannadalaisilla kirjaimilla ja Andhra Pradeshissa telugulaisilla kirjaimilla. Auskultantti
Nimitys auskultantti on peräisin latinan verbistä "auscultare" ’kuunnella’ ja viittaa siihen, että erityisesti 1800-luvulla tyypillisin opettajankoulutuksen opetusmuoto oli pätevän opettajan pitämien oppituntien seuraaminen. Rinnakkaiskoulujärjestelmän aikana kansakoulunopettajaseminaarien viimeisen vuoden opiskelijoita kutsuttiin auskultanteiksi, samoin kuin oppikoulunopettajiksi normaalikouluissa pätevöitymässä olleita maistereita ja kandidaatteja. Vaisto
Kuitenkin ihmisen toimintaa säätelevät vaistot hyvin pitkälle, vaikka hän olisi omaksunut kulttuurinsa toimintatavat, normit ja käytännöt. Ihminen oppii syömään, kävelemään ja puhumaankin lähinnä myötäsyntyisen kykynsä vuoksi, tosin näiden kykyjen käyttöönotto edellyttää välttämättä myös opettelua. Jopa kulttuurisena ominaisuutena pidettyä kieltä pidetään nykyisin pohjimmiltaan vaistonvaraisena. Ihminen oppii kielen monimutkaiset rakenteet ja ääntämistavat parhaiten tietyssä ikävaiheessa, jolloin hänellä on tähän vaistonvarainen kyky. Myöhemmällä iällä tämä kielenoppimisen vaisto katoaa. Tätä havaintoa tukee muun muassa susilapsi-ilmiö.