Kuka rakensi ensimmäisen ilmalaivan?
Ilmasodankäynnin historia
Ilmalaiva keksittiin vuonna 1852. Ferdinand von Zeppelinin jäykkä ilmalaiva lensi ensi kerran vuonna 1900 ja Wrightin veljesten lentokone lensi vuonna 1903. Molempien mahdollisuudet sodankäynnissä havaittiin heti. Ilmalaivan merkitys jäi kuitenkin kaksikosta vähäisemmäksi ja ne vedettiin palveluksesta vuonna 1916. Lentokoneiden kehitykseen panostettiin Wrightin veljesten ensimmäisen moottoroidun lentokoneen jälkeen. Yhdysvalloissa perustettiin viestijoukkojen alaisuuteen lentämistä tutkinut kolmimiehinen osasto 1. elokuuta 1907. Vuonna 1908 viestijoukot järjestivät tarjouskilpailun, jonka jälkeen joukot ostivat Wrightin veljeksiltä yhdeksän lentokonetta. Ranska ja Saksa perustivat vuonna 1910 omat ilmavoimansa ja kaksi vuotta myöhemmin seurasi Britannia. Ilmalaiva
Vuonna 1709 kappalainen Barthelemi Laurent de Gusman (, 1685–1724) esitteli Portugalin kuninkaalle Juhana V:lle toimivan kuumailmapallon pienoismallin ja sai tältä maailman ensimmäisen patentin ilmalaivalle. Toteuttamatta jääneitä ilmalaivoja oli tarkoitus käyttää sotilaallisiin tarkoituksiin, muun muassa joukkojen kuljetuksiin ja niiden huoltoon.
Ilmailun historia
Englantilainen ilmailun pioneeri William Samuel Henson jatkoi Caylayn töistä ja suunnitteli 1842 höyrykäyttöisen ilmavaunun (Aerial steam carriage), joka jäi kuitenkin vain suunnitelmaksi. Siinä oli kuitenkin esitetty ensimmäisen kerran potkurikäyttö kiinteäsiipisessä aluksessa. Duramold
Vuonna 1917 Henry L. Haskell patentoi menetelmän, jolla puun ja vedenkestävän liiman seoksesta saattoi tehdä muottiin lähes mielivaltaisen muotoisia esineitä. Tätä keksintöä hyödyntäviä tuotteita markkinoitiin nimillä Duromold, Plymetl ja Phemaloid. Virginius E. Clark tutki puukomposiittien sopivuutta lentokoneiden rakenteisiin ja patentoi vuonna 1922 puukomposiittiin perustuvan lentokoneen siipirakenteen. Fairchildille työskennellessään Clark sai valtuudet kehittää puukomposiitin käyttöä vaihtoehdoksi lentokoneiden kalliille alumiinirakenteille. Yhteistyössä Haskeliten kanssa Fairchild kehitti fenolihartsin ja koivuviilujen yhdistelmästä komposiittimateriaalin, jolle Clark antoi nimen Duramold. Ensimmäinen pääosin duramoldista rakennettu lentokone on Fairchild F-46, jota rakennettiin vain yksi kappale. Suurin koskaan enimmäkseen duramoldista rakennettu lentokone on Hughes H-4 Hercules. Jean-François Pilâtre de Rozier
Jean-François Pilâtre de Rozier (30. maaliskuuta 1754 Metz, Ranska – 15. kesäkuuta 1785 Wimille, Ranska) oli ranskalainen kemian ja fysiikan opettaja, ja ensimmäisiä ilmailun pioneereja. Hän ja Markiisi d’Arlandes suorittivat ensimmäisen miehitetyn vapaasti lentävän (ei siis kiinnitysköyttä kytkettynä) kuumailmapallolennon 21. marraskuuta 1783. Hän kuoli myöhemmin lento-onnettomuudessa Pas-de-Calais’ssa lähellä Wimereux’tä, kun hän yritti ylittää Englannin kanaalin kuumailmapallolla. De Rozierista ja matkakumppanista, Pierre Romainista, tulivat ensimmäiset lento-onnettomuuden uhrit. Teollinen vallankumous
Isaac Newton julkaisi vuonna 1687 teoksensa "Philosophiae Naturalis Principia Mathematica", jossa hän esitti mekaniikan perusteet. Tutkimuksissaan Newton sovelsi luonnontieteellistä menetelmää, jota jo Galileo Galilei oli käyttänyt. Kun tätä menetelmää alettiin ymmärtää paremmin, sitä haluttiin soveltaa laajemminkin. Ranskalainen, osin Englannissa vaikuttanut Denis Papin (1647–1712), rakensi painekattilan ja siihen varoventtiilin vuonna 1681 sekä ensimmäisen höyrykoneen 1690. Royal Society julkaisi hänen tutkimuksensa vuosina 1707–1712. Vuonna 1712 Thomas Newcomen (1663–1729) rakensi ensimmäisen kaupallisesti merkittävän höyrykoneen, jossa hän hyödynsi niin Papinin kuin ensimmäisen höyrykoneen vuonna 1698 patentoineen Thomas Saveryn (1650–1715) ideoita. Ilmailun historia
Saksalaiset kehittivät 1920- ja 30-lukujen vaihteessa ilmalaivoja ja saivat aikaan niiden huippukauden. Ensimmäinen tällainen ilmalaiva oli Graf Zeppelin, jossa toteutettiin parannuksia Zeppelinin jäykkään rakenteeseen. Alumiiniprofiilista valmistettu pyöreä runko jakautui kahteen osaan. Ilmalaivaa ilmassa pitävä yläosa oli täytetty vedyllä ja rungon alaosa taas Blau-kaasulla, joka on seos metaania ja muita olefiineja sekä hieman vetyä. Polttoaineena viidelle 550 hevosvoiman Maybach-moottorille käytetty Blau-kaasu on suunnilleen yhtä raskasta kuin ilma, jolloin ilma-aluksen lentopaino ei juurikaan muuttunut lennon aikana, kun käytettyä Blau-kaasua korvattiin ilmalla. Suuria ilmalaivoja rakennettiin samanaikaisesti myös Yhdysvalloissa ja Englannissa ja niillä aloitettiin säännöllinen liikennöinti muun muassa atlantin yli. Ilmalaivat olivat kuitenkin suuren kokonsa vuoksi altiita tuulelle ja onnettomuusherkkiä. Yksi suurista ilmalaivoista näistä oli Hindenburg, jolle sattunut onnettomuus 1937 ja samanaikainen lentokoneiden kehitys lopetti ilmalaivojen rakentamisen. Ilmailun historia
Vaikka Wrightin veljesten lennosta ja lentokoneesta raportoitiin yksityiskohtaisesti tammikuussa 1906 ranskalaisessa "l'Aerophile"-lehdessä, lennon merkistystä ei tunnistettu ja eurooppalaiset jatkoivat yrittämistä rakentaa luontaisesti stabiili lentokone. Ranskalainen Traian Vuia suoritti maaliskuun 18. ja elokuun 19. päivä 1906 12 ja 24 metrin lennot itse suunnittelemallaan, täysin omavoimaisella kiinteäsiipisellä lentokoneella, jossa oli laskutelineet. Ilmalaiva
Zeppelin-Reederei & ZLT Zeppelin Luftschifftechnikin rakentamat ilmalaivat maksavat 15 miljoonaa dollaria. 
Ilmalaivojen maksiminopeus voi olla 160 kilometriä tunnissa ja matkustajakapasiteetti enimmillään muutama tusina matkustajaa.
Ilmalaivojen vakavimmiksi puutteiksi on sanottu, että niiden liikenne on säästä riippuvaista ja vaatii suuria laskeutumisalustoja. Aikoinaan ilmalaivojen tukikohtina suunniteltiin käytettävän pilvenpiirtäjiä. Sixtus Hjelmman
Hjelmmanin laati ilmavoimien ensimmäisen menoarvioesityksen, joka loi pohjan, jolta Somersalon pystyi 1920-luvun puolivälissä perustamaan Valtion lentokonetehtaan ja hankkimaan suuren määrän käyttökelpoisia lentokoneita. Karair
Karhumäen veljekset Niilo (1902–1978), Valto (1905–1985) ja Uuno (1914–1991) olivat syntyisin Multialta, mutta muuttivat myöhemmin Jyväskylän lähelle Keljoon, jossa he aloittivat syksyllä 1924 lentokoneen rakentamisen kotonaan.
He rakensivat 1920-luvulla neljä lentokonetta: Karhu 1, Karhu 2, Karhu 3 ja Tiira. Aleksandr Možaiski
Možaiski kiinnostui ilmailusta 1850-luvulla. Vuonna 1876 hän rakensi hevosvaljakon vetämän purjelentokoneen, jolla hän nousi kahdesti ilmaan. Seuraavina vuosina hän esitteli jousimekanismilla ja potkurilla varustettuja malleja. Vuonna 1881 Možaiski sai Venäjän ensimmäisen lentokoneen pantentin. Samana vuonna hän toi Britanniasta kaksi höyrykonetta, joita oli tarkoitus käyttää koneen voimanlähteinä. Možaiski ryhtyi rakentamaan lentokonettaan Pietarin lähellä Kraasselassa kesällä 1882. Seuraavana kesänä valmistunut höyrykoneella toiminut kolmipotkurinen yksitaso oli Venäjän ensimmäinen kokeiluvaiheeseen yltänyt lentokone. Kaksi vuotta kestäneen kokeilu- ja viimeistelyvaiheen jälkeen Možaiskin kone oli valmis nousemaan ilmaan heinäkuussa 1885. Puisia kiskoja pitkin kiihdyttäessään kone kallistui ja sen siipi särkyi. Možaiskin tarkoituksena oli jatkaa kokeita ja asentaa koneeseen kolme 15 kilowatin höyrykonetta, mutta kuolema keskeytti hänen aikeensa. Ilmalaiva ensimmäisessä maailmansodassa
Italiassa ja Ranskassa valmistettiin myös ilmalaivoja. Italian–Turkin sodan aikana italialaiset käyttivät kolmea ilmalaivaa Libyassa pääasiallisesti tiedustelutehtävissä. Ranskassa Alberto Santos-Dumont rakensi neljätoista ilmalaivaa vuoteen 1904 mennessä. Ranskalainen yhtiö Lebaudy Frères valmisti kolme ilmalaivaa vuosina 1902–1905. Lebaudy tarjosi yhtä ilmalaivaa Ranskan sotaministerille, joka otti sen vastaan ja hallitus tilasi toisen samanlaisen ilmalaivan. Molemmat ilmalaivat tuhoutuivat myrskyssä ja niiden tilalle Ranska tilasi uuden ilmalaivan. Brittiläinen "Morning Post" tilasi vastaavan ilmalaivan ja lahjoitti sen Britannian hallitukselle. Ranskalaiset yritykset valmistivat ennen sodan alkamista sarjan ilmalaivoja, joita myös Britannia tilasi vuosina 1912–1913. Britannian armeija tilasi kaksi alusta Ranskasta ja neljä Britanniasta. Tammikuussa 1914 armeija siirsi kaikki neljä ilmalaivaansa Britannian laivastolle. Moottorivene
Ensimmäisen kaasumoottorilla kulkevan moottoriveneen rakensi Samuel Brown vuonna 1827. Ranskalainen teknikko Étienne Lenoir käytti kehittämäänsä toimivaa polttomoottoria veneessä ensimmäisen kerran vuonna 1860. Saksalainen insinööri Gottlieb Daimler suunnitteli veneeseen sopivan polttomoottorin vuonna 1886. Ilmailun historia
Onnistuneiden testien jälkeen Langley alkoi etsiä rahoitusta miehitetyille lennoille. Espanjan-Yhdysvaltain sodan kannustaman Yhdysvaltain hallitus antoi Langleylle 50 000 dollarin rahoituksen projektiin tiedustelukoneen rakentamiseksi. Hän rakensi ensin mittakaavassa 1:4 moottoroidun lennokin, joka lensi ensi kerran kesällä 1901 ja suuremmalla moottorilla 1903. Kun perusrakenne oli ilmeisen onnistuneesti testattu, Lanley keskittyi sopivan moottorin löytämiseen. Hän teki sopimuksen Stephen Balzerin kanssa, mutta tämän rakentamasta moottorista saatiin vain 12 hevosvoimaa tehoa. Langleyn apulainen Charles M. Manly muutti koneen rakennetta viisisylinteriksi vesijäähdytteiseksi tähtimoottoriksi, joka tuotti 52 hevosvoimaa pyörimisnopeudella 950 kierrosta minuutissa. Tämän jälkeen hänellä oli riittävän tehokas kone ja lentolaite. Suureksi pettymykseksi pienestä lennokista suuremmaksi skaalattu rakenne ei ollut riittävän kestävä ja vuoden 1903 lopulla tehdyt kaksi koelentoa päättyivät heti putoamisella veteen. Lentäjänä ollut Manly saatiin pelastettua. Wrightin veljesten kone lensi vain yhdeksän päivää näiden testien jälkeen. Langleyn koneen ohjattavuus oli heikko ja sen tasapainoisuus ilmassa mitätön. Alberto Santos-Dumont
Santos-Dumont nousi maineeseen vuonna 1901, kun hän voitti Pariisissa järjestetyn lentokilpailun rakentamallaan ilmalaivalla "Santos-Dumont No 6:lla". Tuon lennon jälkeen hän saavutti valtavan maailmanmaineen. Wredebyn lentokenttä
Wreden suku on ollut mukana Suomen ilmailussa 1900-luvun alusta alkaen. Kasper Wrede rakensi useita lentolaitteita, muun muassa ensimmäisen suomalaisen lentokoneen vuosina 1910–1914, ja sai ilmeisesti ensimmäisenä suomalaisena kansainvälisen lentokoneohjaajantodistuksen vuonna 1916. Lisäksi Paroni Voldemar Wrede johti 1954–58 Valmetia, jonka alaisuuteen Valtion lentokonetehdas oli sijoitettu 1944. Kuumailmapallo
Suomen ensimmäinen miehitetty ilmapallolento tapahtui vuonna 1892 Viipurissa. Tämän suoritti amerikkalainen W.Misen italialaisen Balleris'in konstruoimalla ilmapallolla. Valtavan viipurilaisen katsojajoukon silmien edessä nousi hän syyskuun 18. päivänä ilmaan 144:n kerran Tervaniemen korkeimmalta kohdalta ja leijaili sen jälkeen nopeassa tahdissa linnaa kohti. Ohjelman mukaan hänen olisi pitänyt heittäytyä laskuvarjolla maahan 10 000 jalan korkeudesta. Itse asiassa hän hyppäsi ulos jo Salakkalahden yläpuolella ja kuljetettiin impressaarion olkapäillä hurraahuutojen kaikuessa lähtöpaikkaansa. Ilmalaiva
Saksassa koitti ilmalaivojen kultakausi 1928–1933, jolloin rakennettiin todella suuria ilmalaivoja, muun muassa 236-metrinen LZ-127 "Graf Zeppelin" ja suurin koskaan rakennettu ilmalaiva "LZ-129 Hindenburg". Saksan ilmalaivat lensivät monesti Saksan ulkopuolellakin, Atlantin yli ja jopa koemielessä maailman ympäri. Graf Zeppelin vieraili matkallaan myös Helsingissä 24. syyskuuta 1930. Viimeisimmät mallit pystyivät ottamaan 112 tonnia lastia ja kulkemaan 135 km/h nopeudella. Ilmarinen (höyrylaiva)
Laivan rakennutti pohjoiskarjalainen teollisuusmies Nils Ludvig Arppe, ja sen rahoitukseen osallistui viipurilaisen Hackman & Co -kauppahuoneen johtaja Johan Fredrik Hackman. Laivan rakennusmateriaalina oli puu ja se oli tyypiltään siipiratashinaaja, mitoiltaan 26,2 × 4 m. Englantilaisen Clarken konepajan valmistaman höyrykoneen teho oli 34 hevosvoimaa. Ilmavoimat
Ilmasodankäynti alkoi 1700-luvun lopulla kun kuumailmapalloja alettiin käyttää tähystykseen. Ilmalaiva keksittiin vuonna 1852. Ferdinand von Zeppelinin jäykkä ilmalaiva lensi ensi kerran vuonna 1900 ja Wrightin veljesten lentokone vuonna 1903. Molempien mahdollisuudet sodankäynnissä havaittiin heti. Ilmalaivan merkitys jäi kuitenkin kaksikosta vähäisemmäksi ja ne vedettiin palveluksesta vuonna 1916. Lentokoneiden kehitykseen panostettiin Wrightin veljesten ensimmäisen moottoroidun lentokoneen jälkeen. Kummitusilmalaivat
Ensimmäiset Yhdysvaltain vuosien 1896-1897 aallon ilmalaivat näkyivät Pohjois-Amerikan taivaalla marraskuussa 1896 noin kuukauden ajan. Ensimmäiset havainnot tehtiin Kaliforniassa, ja ilmalaivat näyttivät monesti liikkuvan itään päin. Näissä ilmalaivoissa oli kirkkaat valonheittäjät ja ne kykenivät lentämään vastatuuleen. Joskus maahan laskeutuessaan ne nousivat ilmaan, jos ihmiset tulivat niiden lähelle. Ilmalaivoissa kerrottiin näkyneen joskus ihmisen näköisiä olentoja. Ilmalaiva
Armeijasta eläkkeelle jäänyt saksalainen kreivi Ferdinand von Zeppelin, jota kiinnostivat lentävät laitteet, osti David Schwarzin leskeltä tämän ilmalaivan oikeudet, ja haki vuonna 1895 patenttia omalle tuosta johdetulle kehitelmälleen. Ensimmäistä zeppeliiniä alettiin rakentaa 1899 kelluvassa hallissa. Bror Berger
Berger oli myös yksi Ruotsin ilmailun pioneereista. Hän rakensi vuonna 1911 ulkomaisten esikuvien mukaan yksitasoisen lentokoneen. Kone tuhoutui kuitenkin ensimmäisellä koelennollaan ja Bergerin ura ilmailun parissa päättyi siihen. Kulhia MK 1a
Kulhia MK 1a oli Mikko Kulhian ja hänen veljestensä Yrjön ja Sakarin rakentama sarjassaan ensimmäinen lentävä kone 1920-luvun loppupuolelta. Ilmailun historia
Ensimmäinen yksitasoinen kokometallinen hävittäjäkone Boeing P-26 lensi ensilentonsa vuonna 1932 – 13 vuotta ensimmäisen yksitasoisen kokometallisen matkustajakoneen jälkeen. Kaksitasoratkaisu piti pintansa 1930-luvun alkupuolelle saakka, jonka jälkeen ensilentonsa lentäneet koneet olivat lähes yksinomaan yksitasoisia. Ensimmäinen sisäänvedettävällä laskutelineellä varustettu yksitasoinen hävittäjä Polikarpov I-16 lensi ensilentonsa vuoden 1933 lopulla. Kehitys 1930-luvun jälkipuoliskolla oli nopeaa. Multikopteri
Multikopterien historia juontaa juurensa ilmailun alkuvuosikymmeniin. Ensimmäinen miehitetty multikopteri, neliroottorinen Breguet-Richet Nro. 1 nousi ilmaan 1907, ja sitä pidetäänkin usein myös ensimmäisenä ihmisen ilmaan nostaneena pyöriväsiipisenä ilma-aluksena. Heli- ja multikopterit jäivät muutamia harvinaisia yrityksiä lukuun ottamatta suunnittelupöydille niiden teknisten haasteiden takia ennen 30- ja 40-lukujen vaihdetta, jolloin rakennettiin ensimmäiset käyttökelpoiset kopterit.
Pyöriväsiipisten ilma-alusten edut huomattiin toisen maailmansodan aikana, kun sekä akselivalloilla että liittoutuneilla oli käynnissä erilaisia heli- ja multikopterien kehitykseen tähdänneitä projekteja. Näistä projekteista suurin osa jäi toteutumatta, mutta muutama pääsi rajoitettuun tuotantoon ja käyttöön saakka. Saksalainen kaksiroottorinen Focke-Achgelis Fa 223 oli multikoptereista menestynein, sillä tyypin 20 koneyksilöä pääsivät sodan aikana myös rajoitettuun sotilaskäyttöön. Helikopteri
Nykyiselle asteelle helikopterin kehitti ukrainalais-yhdysvaltalainen Igor Sikorsky (1889–1972). Venäjällä Sikorsky kokeili helikopteria jo vuonna 1910, vaikka toimi tuolloin pääasiallisesti lentokonesuunnittelijana rakentaen mm. maailman ensimmäisen nelimoottorisen lentokoneen vuonna 1913. Sikorsky siirtyi Venäjän vallankumouksen jälkeen Yhdysvaltoihin. Siellä hän suunnitteli lentoveneitä, mutta myös jatkoi helikopterien kehittämistä. Sikorskyn vuonna 1939 rakentama VS-300 oli ensimmäinen yhden pääroottorin ja yhden pyrstöroottorin rakenteella toteutettu helikopteri. Se lensi kytkettynä 14. syyskuuta 1939 ja ensimmäisen kerran vapaasti 13. toukokuuta 1940. Graf Zeppelin
Ilmalaivan ensilento oli 18. syyskuuta 1928 rakennuspaikalla Friedrichshafenissa. Rungon pituus oli 236,6 metriä ja rungon tilavuus 105 000 m³. Neitsytlentonsa aikaan alus oli maailman suurin ilmalaiva. Suurin nopeus omin konein lennettäessä oli 128 km/h. Aluksessa oli noin 40 hengen miehistö ja matkustajia se pystyi ottamaan 20. Matkustajille oli tarjolla salonki ja kahden hengen makuuhytit, joten lentomukavuus oli hyvä. Ilmarinta
Ranskalainen lääkäri Jean Marc Gaspard Itard tunnisti ensimmäisenä ilmarinnan vuonna 1803. Hänen opettajansa lääkäri René Laënnec julkaisi ilmarinnasta kliinisen kuvauksen vuonna 1819.. Härmälä
Härmälä liittyy Suomen ilmailuhistoriaan sen alkuvaiheista lähtien. Tamperelainen taiteilija Adolf Aarno teki ensimmäisenä suomalaisena lentoyrityksen ranskalaisella yksitasoisella Demoiselle-koneella Pyhäjärven jäällä Härmälän edustalla huhtikuussa 1911. Alberto Santos-Dumont
Alberto Santos-Dumont syntyi ja eli nuoruutensa Brasiliassa. Ranskaan hän muutti vuonna 1891. Hän oli kiinnostunut lentämisestä ja alkoi suunnitella ja rakentaa ilmalaivoja. Aluksi ne muistuttivat lähinnä ilmapalloja, mutta lisätessään niihin moottorin hän teki niistä ohjattavia. Ilmasodankäynti
Ilmasodankäynti alkoi 1700-luvun lopulla kun kuumailmapalloja alettiin käyttää tähystykseen. Ilmalaiva keksittiin vuonna 1852. Ferdinand von Zeppelinin jäykkä ilmalaiva lensi ensi kerran vuonna 1900 ja Wrightin veljesten lentokone lensi vuonna 1903. Molempien mahdollisuudet sodankäynnissä havaittiin heti. Ilmalaivan merkitys jäi kuitenkin kaksikosta vähäisemmäksi ja ne vedettiin palveluksesta vuonna 1916. Lentokoneiden kehitykseen panostettiin Wrightin veljesten ensimmäisen moottoroidun lentokoneen jälkeen. Ilmalaiva ensimmäisessä maailmansodassa
Britit pommittivat kahden lentokoneen osastolla 6.–7. kesäkuuta 1915 saksalaisten Everen ilmalaivahallia ja tuhosivat ilmalaiva Z 38 maahan. Saman hyökkäyksen kolmas lentokone harhautui joukosta. Morane-Saulnier-konetta lensi Reginald Warneford. Hän kohtasi sattumalta ilmalaiva Z 37:n. Ilmalaiva ajoi konetuliaseiden tulella Warnefordin pois. Ilmalaiva alkoi nousta hyvin korkealle. Warneford kiipesi hitaasti 3350 metriin. Ilmalaiva laski korkeutta, ja Warneford jäi ilmalaivan yläpuolelle. Hän pudotti kuusi pommia ilmalaivan kattoon. Ilmalaiva räjähti, ja vaurioitti Warnefordin heikkoa puurakenteista yksitasoa, ja hän teki pakkolaskun vihollisen linjojen taakse. Warneford korjasi vaurioituneen polttoaineletkun ja palasi takaisin kotiin. LZ 37 oli ensimmäinen lentokoneen pudottama zeppeliini. Warneford palkittiin Viktorian ristillä. Ikarbus
Tehtaat jälleenrakennettiin vuonna 1946 valtionyhtiöksi. Yhtiö suunnitteli ja rakensi lentokoneet Ikarus 451M, joka oli vuonna 1952 Jugoslavian ensimmäinen oma suihkukone, ja Ikarus S-451MM Matica , jolla oli luokassaan lentonopeuden maailmanennätys (750.34 km/h) vuonna 1957, ja Ikarus S-451M Zolja, joka omasi ultra light-lentokoneiden nopeusennätyksen (500,2 km/h) vuonna 1960. Aero-2B oli ensimmäinen sodanjälkeinen lentokone, se valmistui 22. lokakuuta 1946 – kone oli tehtaan omaa suunnittelua. Ilmatyynyalus
Ensimmäiset käyttökelpoiset ilmatyynyalukset rakensi brittiläinen lentokonevalmistaja Saunders Roe, joka toteutti useita koeohjelmia vuosina 1959–1961, esimerkiksi Englannin kanaalin yli. Huomattavana parannuksina aiempiin kokeiluihin oli joustavasta kumista tai kankaasta tehty helma, joka auttoi ilmaa pysymään aluksen alla. Suomen ilmavoimat
Ruotsalainen kreivi Eric von Rosen lahjoitti Suomen tasavallan joukoille Morane-Saulnier Parasol -lentokoneen ruotsalaisen Enoch Thulins Aeroplanfabrikin lentokoulun käytössä olleen muunnoksen Thulin Typ D. Luutnantti Nils Kindberg lensi sen Uumajasta Vaasaan 6. maaliskuuta 1918. Lahjoittaja von Rosen oli koneessa matkustajana. Tämäkin kone tuotiin Suomeen vastoin Ruotsin virallista linjaa. Se ei ollut saanut lähtölupaa Ruotsista ja Kindberg sai 100 kruunun sakon luvattomasta poistumisesta maasta. Tätä konetta pidetään Suomen ilmavoimien ensimmäisenä lentokoneena, koska aiemmin saapunut ja pian rikkoutunut N.A.B. Albatross oli korjattavana eikä täten vielä palveluskäytössä. Thulin Typ D sai tunnuksen F1 tuhoutuen kuitenkin pian miehistöineen huhtikuussa 1918 putoamiseen Näsijärveen Tampereella. Henri Farman
Kun Gabriel Voisin alkoi valmistaa lentokoneita vuonna 1907, Farman oli eräs ensimmäisiä asiakkaita. Hän pyrki saavuttamaan Euroopan pituuslennon ennätyksen ja 29. toukokuuta 1908 hän lähti lentoon itse suunnittelemallaan lentokoneella. Adaridi
Boris Adaridi tarjosi suunnittelemansa kevytrakenteisen koneen piirustuksia Ilmailuvoimille toukokuussa 1923. Ilmailuvoimien esikunta hyväksyi suunnitelman yhden kevytrakenteisen koneen rakentamisesta, ja prototyypin rakennustyöt aloitettiin syksyllä 1923 Ilmailutelakalla Santahaminassa. Kone valmistui seuraavan vuoden keväällä, ja sen ensilento lennettiin 17. huhtikuuta 1924. Ensilennon suoritti Suomen ilmailuvoimissa tuolloin palvellut ensimmäisen maailmansodan hävittäjälentäjä, saksalainen yliluutnantti E. Thuy. Thuy piti koneen lento-ominaisuuksia tyydyttävinä, mutta totesi koneen moottorin olevan liian heikkotehoinen, josta johtuen kone pyrki sakkaamaan kaarron aikana. Koneen rakennetta muutettiin Thuyn lausunnon perusteella siten, että laskutelinettä siirrettiin eteenpäin koneen painopisteen saamiseksi oikeaan kohtaan. Ilmalaiva
Ilmalaivoja kehitettiin voimakkaasti varsinkin Saksassa vuosina 1900–1936. Niillä matkustettiin säännöllisesti Saksasta jopa Atlantin yli Brasiliaan ja Argentiinaan asti. Zeppeliinit olivat tilastollisesti ottaen hyvin turvallisia, ilmalaiva Graf Zeppelin lensi 1,6 miljoonaa kilometriä yhdenkään matkustajan vammautumatta. Silti niille sattui pahoja onnettomuuksia, joista pahimmat ilmalaivoille "R-101", "USS Shenandoah", "USS Akron" ja "Hindenburg". Ilmalaivoista luovuttiin muutaman hyvin tuhoisan onnettomuuden vuoksi ja koska lentokoneet kehittyivät luotettaviksi kulkuvälineiksi. Giuseppe Bellanca
Giuseppe Mario Bellanca (19. maaliskuuta 1886 – 26. joulukuuta 1960) oli italialainen lentokonesuunnittelija. Bellanca muistetaan saavutuksistaan lentokoneiden parissa. Bellanca muun muassa suunnitteli ensimmäisen yhdysvaltalaisen yksitasoisen lentokoneen, jossa oli kokonaan katettu ohjaamo. L.V.G. B.I
Koneen valmistaja oli Luft-Verkehrs Gesellschaft (L.V.G.) ja se oli ensimmäinen yhtiön suunnittelema ja valmistama lentokone. Suomen ilmavoimien historia
Suomen hallituksen eli Suomen tasavallan joukkojen, valkoisten lentotoiminta sai alkunsa ruotsalaisista ja venäläisiltä jääneistä koneista. Tammikuussa 1918 muodostetuilla tasavallan joukoilla ei ollut yhtään konetta eikä lentäjää ja tällöin sotilasjohto pyysi Ruotsista apua. Se ei kuitenkaan antanut apua valtiona ja myös aktiivipalvelussa olevia ruotsalaisia lentoupseereja kiellettiin lähtemästä Suomeen. Ensimmäinen kone, N.A.B. Albatros ostettiin ruotsalaisten lahjoitusvaroilla 20. helmikuuta 1918. Kuusi muuta ruotsalaiskonetta saatiin sodan aikana, ensimmäisenä Eric von Rosenin lahjoittama Morane-Saulnier Parasol 6. maaliskuuta, josta muodostui Suomen ilmavoimien vuosipäivä. Tarkoituksena oli käyttää lentokoneita valkoisten tukena, mutta ne eivät olleet sopivia sisällissodan olosuhteisiin. Lentokone
Vuosina 1799–1853 brittiläinen Sir George Cayley suunnitteli ja rakennutti liitimiä, joilla tehtiin koelentokin. Cayley oli lentämisen uranuurtaja, joka toi monta lentämisen peruskäsitettä esille. 1800-luvun loppua kohti tehtiin tihenevissä määrin kokeita erilaisilla ilmaa raskaammilla lentolaitteilla. Yleensä ne olivat liitimiä. Höyrykäyttöisiä lentolaitteita koetettiin saada nousemaan tuloksetta ilmaan. Onnistuttiin lennättämään hyvin tuloksin kumimoottorilla ja myös paineilmalla toimivia pieniä lennokkeja. Ilmasodankäynnin historia
Helikopterin kehitys alkoi 1900-luvun alkupuolella. Juan de la Ciervan kehittämä autogiro lensi ensi kerran tammikuussa 1923. Jo 1930-luvulla autogiroa käytettiin tiedusteluun. Yhdysvalloissa Igor Sikorskyn VS-300 lensi toukokuussa 1940. Vuonna 1942 lensi Sikorskyn XR-4, jota tuotettiin 233 kappaletta. Bellin ensimmäinen helikopteri lensi vuonna 1942. Saksassa Anton Flettner kehitti ensin kaksiroottorisen FI 265:n ja vuoteen 1941 mennessä Flettnerin FI 282:n. Flettnerin kilpailija oli Focke Achgelis -yritys, jonka kehitystyö johti Fa 223:n syntymiseen. Johan Lindström
Johan Lindström rakensi 1926 Apukan talon pirtissä veljiensä avustamana ensimmäisen moottorilentokoneensa. Koneen voimanlähteenä oli 18 hevosvoiman Harley-Davidson moottoripyörän moottori ja ohjeet rakentamiseen Lindström todennäköisesti sai Suomen Kuvalehdessä vuonna 1924 ilmestyneestä artikkelista "Joka miehen lentokone", artikkelissa oli mukana myös koneen työpiirustukset. Olkkajärven jäällä tehdyissä lentokokeissa heikkotehoinen moottori ei kuitenkaan jaksanut nostaa konetta ilmaan vaan kone teki lyhyitä loikkia. Koneen potkurin rikkoutuminen lopetti nämä kokeilut. Ilmalaiva ensimmäisessä maailmansodassa
Saksalaiset rakensivat kaikkiaan 88 ilmalaivaa, joista 74 palveli laivaston ilmalaivaosastossa. Saksa menetti 34 ilmalaivaa huonojen sääolosuhteiden vuoksi ja 17 tuhoutui Britanniassa pommituslennoilla. Yhdeksän ilmalaivaa ammuttiin alas Ranskan yllä ja Venäjän rintamalla. Yhteensä Saksa menetti 60 ilmalaivaa. Teollinen vallankumous
Ensimmäisen lennätinjärjestelmän rakensivat Yhdysvalloissa Samuel Morse ja Alfred Vail. New Yorkin ja Baltimoren välinen lennätinlinja otettiin käyttöön 24. toukokuuta 1844. Tälle lennättimelle riitti yksi johdinyhteys, sillä eri merkit koodattiin sähköttämällä erilaisia pulssijonoja eli Morsen aakkosia. Morsen ja Vailin lennättimen käyttö yleistyi nopeasti ja muutaman vuoden kuluessa se syrjäytti kilpailevat järjestelmät lähes täysin. Lennätin levisi nopeasti rautateiden rakentamisen mukana, koska lennätintä käytettiin rautatien turvallisuuden varmistamiseen. Junaa ei lähetetty matkaan, ennen kuin varmistettiin, että rata oli vapaa. Ilmailun historia
Orville Wrightin ohjaama ensilento kesti 12 sekuntia ja se ikuistettiin kuuluisaan valokuvaan. Neljäs lento samana päivänä kesti 59 sekuntia. Lentoja todistivat rannikon meripelastajat, paikallinen liikemies ja poika läheisestä kylästä. Lennosta tuli siten ensimmäisen julkinen ja dokumentoitu lento. Kaikki neljä lentoa keskeytyivät tuulen aiheuttamiin pakkolaskuihin. Lentokorkeus ei ylittänyt kolmea metriä turvallisuussyistä. Flyer oli niin vaikeasti ohjattavissa, ettei sitä olisi pystynyt ohjaamaan kukaan muu kuin liidokeilla harjoitelleet Wrightin veljekset. Ilmarinen (höyrylaiva)
Ilmarinen oli Suomen ensimmäinen höyrylaiva, joka rakennettiin Kiteen Puhoksessa vuonna 1833. Ilmalaiva
Saksa oli ilmalaiva-alalla johtava maa ensimmäisen maailmansodan jälkeenkin.
Ilmalaivoja rakennettiin Englannissa ja Yhdysvalloissa sodan jälkeen pitkälti saksalaisia zeppeliinejä kopioiden ja edelleen niiden pohjalta. Ilmalaiva
Vuonna 1909 alkoivat ensimmäiset kaupalliset matkustajalennot ilmalaivalla LZ6. Lentokonesuunnittelija
Ensimmäiset menestyksekkäät lentokonesuunnittelijat olivat saksalainen Otto Lilienthal (liitovarjo) 1800-luvun lopulla ja Wilbur ja Orville Wright (moottorilentokone) vuonna 1903. Heitä edelsi esimerkiksi Leonardo da Vinci, joka suunnitteli liitokoneen, joka epäonnistui testissä, ja helikopterin, jota ei rakennettu.
Suunnittelijat ovat aina olleet sidoksissa ajan teknologiaan, esimerkiksi polttomoottoriin ja suihkumoottoriin. Vuodesta 1903 alkaen suihkumoottorin tuloon asti tehtaan tai asiakkaan (esimerkiksi ilmavoimat) valitsema moottori vaikutti suunnitteluun ratkaisevasti. Valmet Vihuri on tästä hyvä esimerkki. Ornitopteri
8. heinäkuuta 2006 professori James DeLaurierin suunnittelema ornitopteri teki ilmailuhistoriaa pysymällä ilmassa 14 sekunnin ajan. Lento oli tiettävästi ensimmäinen miehitetty lento, jossa ornitopteri käytti lentoonlähdössä vain omaa moottoriaan. Tuileries
Samana vuonna kuin Montgolfierin veljekset, mutta heidän jälkeensä, kehitti ranskalainen fyysikko Jacques Charles ilmaa kevyemmällä kaasulla täytettävän lentopallon. Sen ensimmäinen miehitetty lento lähti 1. joulukuuta 1783 Tuileries'n puistosta. Kaksi tuntia kestäneellä lennolla oli keksijän mukana matkustaja, Nicolas Robert, sekä tieteellisiä instrumentteja. Tapauksesta muistuttava laatta sijaitsee puiston sisäänkäynnin oikealla puolella.
Ranskan suuren vallankumouksen aikana puutarhassa nähtiin useita valtakuntaa liikuttaneita suuria tapauksia. Kuninkaallisen perheen palattua vartioituun huoneistoonsa Tuileries'ssä yleisö pääsi puistoon enää vain iltapäivisin. Kruununperijälle järjestettiin leikkipaikka joenrantaterassille, ja siellä nähtiin kävelyillään myös kuningatar Marie Antoinette. 
18. syyskuuta 1791 puiston koko keskikäytävä ja Champs-Élysées oli valaistu suurin valaistuin pyramidein uuden perustuslain kunniaksi. Vain vuotta myöhemmin kuninkaallinen perhe joutui pakenemaan ja kuninkaan henkivartiokaartin jäseniä ajettiin takaa pitkin puiston käytäviä.
Vallankumous kansallisti niin palatsin kuin puistonkin, joka avattiin uudelleen yleisölle. Sinne istutettiin paljon puita ja pensasaluille istutettiin kukkia, joiden valinnassa otettiin huomioon myös niiden tuoksu. Puisto toimi edelleen myös seremonioiden näyttämönä. Kun vallankumous oli hylännyt perinteisen uskonnon, pyöreää vesiallasta käytettiin Korkeimman olennon seremoniassa 8. kesäkuuta 1794. Sinne oli sijoitettu kuvia, jotka esittivät muun muassa Ateismia, Kunnianhimoa, Itsekkyyttä, Epäjärjestystä ja Epäsopua. Maximilien de Robespierre sytytti ne palamaan huutojen ja suosionosoitusten myrskyssä. Kulkue lähti sitten kohti Mars-aukiota. Jonas Andersson (keksijä)
Andersson hankki vuonna 1906 yhden Tampereen ensimmäisistä autoista amerikkalaisen yksivaihteisen Waltham Orient Buckboardin. Hän rakensi myös itse kolmipyöräisen auton ja 1910 Andersson rakensi talvikäyttöä varten moottorireen. Tunnetuin Anderssonin keksinnöistä oli vuonna 1908 rakennettu helikopteria muistuttanut lentolavitsa jossa oli kolme potkuria joita pyöritti 5 hevosvoiman ilmajäähdytteinen kaksitahtimoottori. Kaksi pystyakseleilla pyörivää potkuria nosti lavitsan ilmaan ja ohjaajan takana sijainnutta vaaka-akselilla pyörinyttä potkuria käytettiin laitteen ohjaamiseen. Laitetta kokeiltiin Anderssonin kotipihalla Tammelan Pinninkadulla mutta se oli liian raskas heikkotehoiselle moottorille eikä noussut kuin hieman ilmaan. Anderssonin lentolavitsasta valmistettiin 2003 näköismalli. Henri Farman
Kahden veljensä avulla hän perusti Farman-lentokonetehtaan. Tehtaan lentokone vuodelta 1914 oli suosittu ensimmäisen maailmansodan tiedustelukone. Tehtaan Goliath oli ensimmäinen pitkän matkan matkustajakone, jolla tehtiin reittilentoja Pariisin ja Lontoon välillä 8. helmikuuta 1919 alkaen. Tutkimusmatkat pohjoisnavalle
1800-luvulla monet pohjoisnavan saavuttamisyritykset epäonnistuivat. Seuraavassa vain muutamia navalle yrittäneitä tai pohjoisnapaseuduilla liikkuneita.Kuuluisin naparetkeilijöistä oli norjalainen Roald Amundsen, joka purjehti ensimmäisenä luoteisväylän ja saavutti ensimmäisenä etelänavan. Amundsen lähti Huippuvuorilta "Norgen"-nimisellä ilmalaivalla 11. toukokuuta 1926, ja purjehti pohjoisnavan yli 200 metrin korkeudessa. Pohjoisnavalle "Norgen" saapui 12. toukokuuta, ja koko lento Huippuvuorilta Alaskaan vei 70 tuntia. Lennon jälkeen Amundsen ja "Norgen" rakennuttaja italialainen Umberto Nobile ajautuivat riitaan. Norjalaisten mielestä Nobile oli kyvytön johtamaan ilmalaivaretkeä. Sen sijaan Amundsenin aikaisemman yhteistyökumppanin Umberto Nobilen yritys päästä navalle "Italia"-nimisellä ilmalaivalla johti ilmalaivan tuhoon. Ilmalaiva
1880-luvun alussa oli pari ilmalaivojen kehittelijää, ennen kuin Gaston Tissandier asensi sähkömoottorin ilmalaivaan, joka muistutti amerikkalaista jalkapalloa. Igor Sikorsky
Igor Sikorsky (25. toukokuuta 1889 Kiova – 26. lokakuuta 1972 Connecticut) oli ilmailun pioneeri. Hän saavutuksiaan ovat ensimmäinen nelimoottorinen lentokone ja ensimmäinen moderni helikopteri. Sikorsky Ilja Muromets
Alun perin Ilja Muromets tehtiin matkustajalentokoneeksi, joka sisustettiin ylellisesti. Koneessa oli sali, makuuhuone ja kylpyhuone. Se oli lämmitetty ja siinä oli sähkövalaistus. Ensilento tapahtui 10. joulukuuta 1913. 25. helmikuuta 1914 kone lennätti kuuttatoista matkustajaa. Kesäkuussa 1914 se teki maailmanennätyksen lentämällä edestakaisin Pietarista Kiovaan 14 tunnissa ja 38 minuutissa. Kone olisi aloittanut reittiliikenteen ellei sota olisi alkanut. Ilmalaiva
Ranskan armeija teki ensimmäisen täysin ohjatun, mutta lyhyen lennon La France -nimisellä sikarin muotoisella ilmalaivalla, jonka olivat suunnitelleet Charles Renard ja Arthur Constantin Krebs vuonna 1884. VL Viima
Valtion lentokonetehdas tarjosi puolustusministeriölle 22. tammikuuta 1937 Viima I:n pohjalta kehitettyä paranneltua Viima II:ta, jonka prototyyppi päätettiin tilata 300 000 markalla. Viima II:een tehtiin useita muutoksia: sen runko oli madallettu, välisiiven polttoainesäiliö poistettu ja sen siipiprofiili oli parempi. Konetyypin osittaiseen uudelleensuunnitteluun kului lähes 12 000 tuntia. Ensimmäinen Viima II, VI-2, rakennettiin Tampereen uudessa lentokonetehtaassa, ja se lensi ensilentonsa 12. lokakuuta 1937 Jorma Visapään ohjaamana. Koelentäjän ensivaikutelma toisesta prototyypistä oli huomattavasti parempi kuin VI-1:stä. Visapää vertasikin konetta klassiseen taitolentokoneeseen, Bücker Bü 131:een. VI-2 luovutettiin Ilmailukoululle 17. marraskuuta 1937. Ilmailun historia
Gustave Weißkopf oli saksalainen emigrantti, joka Yhdysvalloissa muutti nimensä Gustave Whiteheadiksi. Vuodesta 1897 vuoteen 1915 hän rakensi varhaisia lennokkeja ja moottoreita. 14. elokuuta 1901 hän väitti tehneensä hallitun moottoroidun lennon yksitasollaan No.21 Fairfieldissä Connecticutissa. Lennosta raportoitiin paikallisessa "Bridgeport Sunday Herald" -lehdessä. Kolmekymmentä vuotta myöhemmin haastelijan kysellessä löytyi useita ihmisiä, jotka väittivät nähneensä lennon. Tämä on aiheuttanut väittelyä siitä, pitäisikö kunnia ensimmäisestä lentokoneesta antaa Whiteheadille. Ilmalaiva ensimmäisessä maailmansodassa
Saksan sodanjohto tuli vuoden 1916 lopulla siihen tulokseen, että ilmalaivat eivät soveltuneet strategisiin pommituksiin. Tästä huolimatta hyökkäyksiä jatkettiin ja ilmalaivoja kehitettiin ominaisuuksiltaan paremmiksi. Ne kykenivät nousemaan yhä korkeammalle. Vuodesta 1917 lähtien myös pommikoneet tekivät pommituslentoja. Ilmalaivojen puolestapuhujiin kuului laivaston ilmalaivaosaston komentaja Peter Strasser. Saksalaiset tekivät vuosina 1917–1918 Britanniaan yhteensä 11 ilmalaivahyökkäystä. 24. syyskuuta 1917 saksalaiset tekivät 11 ilmalaivan hyökkäyksen ja 19.–20. lokakuuta 1917 kymmenen ilmalaivan hyökkäyksen. Lokakuun hyökkäys tunnetaan nimellä hiljainen hyökkäys, siinä kuoli 236 ja haavoittui 55 ihmistä. Hyökkäyksessä Saksa menetti yhteensä viisi ilmalaivaa. Strassaer kuoli L 70:n tuhoutuessa ilmalaivahyökkäyksessä 5. elokuuta 1918, minkä jälkeen uusia hyökkäyksiä ei tehty enää Britanniaan. Ilmailun historia
Vuonna 1848 Cayley rakensi lennokin, joka oli riittävän suuri kantamaan lapsen ja sitä kokeili paikallinen lapsi, jonka nimeä ei tunneta. Vuonna 1852 hän julkaisi suunnitelman miehen kantavasta lennokista tai hallittavasta laskuvarjosta, joka lähetettäisiin ilmapallosta ja sitten rakensi siitä version, joka voitiin laskea mäen päältä ja joka kannatti ensimmäisen aikuisen lentäjän yli Bromptonin laakson vuonna 1853. Cayleyn keksintöihin voidaan katsoa myös kuminauhavetoiset lennokit. Ilmailun historia
Vuonna 1877 Enrico Forlanini kehitti miehittämättömän helikopteri, jossa oli höyrykonen voimalähteenä. Se nousi 13 metrin korkeuteen, jossa se pysyi 20 sekuntia noustuaan ensin pystysuoraan ylös milanolaisessa puistossa. Ensimmäisen miehitetyn helikopterin, Breguet-Richet Gyroplanen tiedetään nousseen ilmaan vuonna 1907, kuitenkin maahan sidotuilla köysillä ohjattuna. Myöhemmin samana vuonna ranskalainen Cornu-helikopteri teki ensimmäisen vapaan lennon Lisenuxissa, Ranskassa. Nämä laitteet eivät kuitenkaan olleet käytännöllisiä. Coandă-1910
Coandă-1910 oli maailman ensimmäinen rakennettu suihkulentokone. Sen kehitti romanialainen lentokoneinsinööri Henri Coandă. Se oli esillä toisessa kansainvälisessä ilmailunäyttelyssä Pariisissa lokakuussa 1910. Hindenburgin onnettomuus
Onnettomuuden seurauksena kaikki zeppeliinilennot päättyivät kokonaan ilmailun historiassa.
Versailles’n sopimuksesta huolimatta Luftschiffbau Zeppelin -yhtiö oli alkanut valmistaa uudelleen zeppeliinejä kaupalliseen käyttöön vuonna 1928. Yhtiön silloinen toimitusjohtaja Hugo Eckener rakennutti tuohon aikaan ensimmäisen kaupalliseen käyttöön tarkoitetun ilmalaiva Graf Zeppelinin. Nikolai Žukovski
Hän oli ensimmäisiä insinöörejä, jotka kiinnostuivat lentokoneen nostovoiman laskemisesta. Samaan aikaan Martin Wilhelm Kuttan kanssa hän kehitti Kutta–Žukovski-teoreeman. Näin hän määritteli siipiprofiilin käsitteen. Hän rakensi Venäjän ensimmäisen tuulitunnelin. Ilmalaiva
Vuonna 1863 tohtori Solomon Andrews rakensi ensimmäisen täysin ohjattavan, mutta moottorittoman ilmalaivan. Tutkimusmatkat pohjoisnavalle
1800-luvun lopulla Fridtjof Nansen yhdisti aikaisempien naparetkien tekniikat ja rakennutti erikoisvahvan Fram-laivan, joka ajelehti pitkään jäissä. Sitten Nansen lähti koirarekien avulla kohti pohjoisnapaa, muttei päässyt sinne. Nansen ja Johansen selvisivät hengissä kylmästä napayöstä ja tämän jälkeisestä vaelluksesta. Vuonna 1897 ruotsalainen Salomon Andrée yritti pohjoisnavalle ilmapallolla, mutta ilmapallo vajosi jään tasolle pian lähdön jälkeen, ja Andrée miehineen kuoli rekiretken jälkeen Huippuvuorten lähellä, luultavasti jääkarhun hyökkäykseen tai myrkytykseen. Vuonna 1908 amerikkalainen Robert Peary väitti käyneensä pohjoisnavalla, mutta tätä on jälkikäteen laajalti epäilty. 1920-luvulla ilmalaivat ja lentokoneet lensivät pohjoisnavan yli, ensimmäisenä Roald Amundsen Norge-ilmalaivallaan. Ilmailun historia
Ensimmäiset ilma-alus, joilla tehtiin säännöllisiä lentoja, olivat jäykistämättömiä ilmalaivoja. Menestynein ensimmäinen pioneeri näillä aluksilla oli brasilialainen Alberto Santos-Dumont, joka onnistui yhdistämään ilmalaivan ja polttomoottoin tehokkaasti. Lokakuun 19. vuonna 1901 hän lensi aluksellaan "number 6" Pariisin yli Parc de Sain Cloudista Eiffel-tornin ympäri ja takaisin alle 30 minuutissa. Hän voitti silloin ranskalaisen miljonäärin Henri Deutsch de la Meurthen asettaman palkinnon. Toinen ilmalaivojen kehittäjä oli Henri Julliot, joka oli Labaudyn veljeksien pääinsinööri. Julliot lisäsi 1902 Labaudyjen puolijäykkään ilmalaivaan siivekkeet, jotka rahoittivat ilmalaivojen kallistelutaipumuksen. Karhu 1
Karhu 1 oli Karhumäen veljesten ensimmäinen omatekoinen ja yksi koko Suomen ensimmäisistä omatekoisista lentokoneista. Kone rakennettiin 1920-luvun puolessa välissä alkaen syksystä 1924 omassa verstaassa saksalaisen lentokonerakennekirjan pohjalta. Igor Sikorsky
Sikorsky ryhtyi kehittämään kiinteäsiipisiä lentokoneita. Hänen ensimmäinen onnistunut lentokonemallinsa oli S-2 ja viides lentokone S-5 herätti kansallista huomiota ja sai FAIn lisenssin numero 64. Sikorskyn S-6A voitti vuonna 1912 Moskovan kansainvälisissä ilmailunäyttelyissä pääpalkinnon ja saman vuoden syksyllä Pietarissa järjestetyn sotavoimien kilpailun palkinnon. Sikorskysta tuli Baltian rautateiden vaunutehtaan lentokoneosaston päällikkö. Yksimoottoristen lentokoneiden moottoriongelmien aiheuttamien lukuisten lento-onnettomuuksien seurauksena hän päätti kehittää useampimoottorista konetta. Tarkoituksen oli rakentaa suuri, kahdella 100-hevosvoimaisella Argus-traktorimoottorilla varustettu "Bolshoi Baltiski"-lentokone. Koska moottoriteho osoittautui liian pieneksi, tehtiin koneesta nelimoottorinen versio. Suuren ja raskaan koneen ensilento 13. toukokuuta 1913 kuitenkin epäonnistui pahoin. Toinenkin samana vuonna rakennettu nelimoottorinen kone rikkoontui, kun sitä saattaneen lentokoneen moottori irtosi ja osui yläilmoissa nelimoottoriseen koneeseen. Kokemuksista opittiin. Seuraavaksi rakennettiin vieläkin suurempi, siipiväliltään 31-metrinen, kahdella 140 hv ja kahdella 130 hv moottorilla ja lämmitetyllä hytillä varustettu siviililentokone. Kone lensi ensilentonsa helmikuussa 1914. Tästä muokattiin sodan johdosta Ilja Muromets -niminen pommikone. Vuoteen 1918 mennessä noin 80 alkuperäisen mallin pohjalta kehitettyä poimmikonetta oli rakennettu Venäjän keisarikunnan ilmavoimille. Ilmailun historia
Leijan lennättäminen alkoi Kiinassa satoja vuosia ennen ajanlaskun alkua ja niitä pidetään ensimmäisinä ihmisen tekeminä lentolaitteina. Jotkut leijat olivat riittävän suuria nostamaan ihmisen ilmaan. Kiinalaiset lennättivät myös pieniä kuumailmalyhtyjä ja bambukoptereita pyörivällä potkurilla. Leonardo da Vinci hahmotteli lentolaitteita 1500-luvulla. Nämä olivat käytännöllisä, mutta eivät tieteellisiä tutkielmia eikä hän yrittänyt rakentaa niitä. 1700-luvulla alkanut ilmakehän tutkiminen johti kaasujen kuten vedyn löytämiseen, mikä puolestaan johti ilmapallon keksimiseen. Erilaiset tuonaikaiset fysiikan teoriat, kuten virtausmekaniikka ja Newtonin mekaniikan peruslait johtivat nykyaikaisen aerodynamiikan kehittymiseen. Kuumalla ilmalla lentäviä kiintopalloja käytettiin 1800-luvun alkupuolella ja niillä oli merkittävää käyttöä tuon vuosisadan puolivälissä käydyissä sodissa taistelujen tarkkailussa. Mikko Kulhia
Vuonna 1926 aloitettu Kulhia MK 1a oli Kulhian veljesten ensimmäinen vakavasti otettava moottoroitu lentokonekonstruktio. Hieman Karhumäen veljesten Karhu 3 -lentokoneen valmistumisen jälkeen 20. joulukuuta 1928 Kulhia otti ensimmäisen ilmahyppynsä, joka päätyi lentokoulutuksen olemattomuuden takia lepikkoon. Ilmailun historia
Tällä aikakaudella syntyi moottoroitu ja täysin ohjattavissa oleva ilmaa raskaampi miehitetty lentokone, jollaisen ensimmäisenä saivat lentoon Wrightin veljekset joulukuussa 1903. Edellisellä vuosisadalla oli selvitetty aerodynamiikan perusteet, mutta höyrykoneita ei kyetty rakentamaan riittävän hyvällä tehopainosuhteella. Sen jälkeen kun Polttomoottori saatiin toimivaksi, moottoroituja lentokoneita rakennettiin usealla taholla. Kokometallinen lentokone
Ensimmäiset kokometalliset lentokoneet suunnitteli Hugo Junkers (Dessaussa Saksassa). Ensimmäinen konetyyppi oli Junkers J 1. Se lensi ensi kerran 12. joulukuuta 1915. Ilmatyynyalus
Ensimmäinen kirjallinen suunnitelma laitteesta, jota voidaan kutsua ilmatyynyalukseksi, on ruotsalaisen keksijän, filosofin ja teologin Emanuel Swedenborgin näkemys laitteesta vuodelta 1716. Hän suunnitteli lihasvoimalla toimivan laitteen, joka muistutti ylösalaisin käännettyä venettä, jonka keskellä oli hytti. Airomaisilla kauhoilla oli määrä lihasvoimin painaa ilmaa laitteen alle. Laitetta ei koskaan rakennettu, sillä epäiltiin, ettei ihmisvoimin saada aikaan tarpeeksi nostetta. Gustave Whitehead
8. maaliskuuta 2013 arvostettu ilmailualan julkaisu "Jane's All the World's Aircraft" tunnusti Whiteheadin tehneen "historian ensimmäisen ohjatun, miehitetyn, yhtäjaksoisen lennon moottoroidulla, ilmaa raskaammalla ilma-aluksella." Ainakin ilmailuhistorioitsijat John Brown ja professori A. Zahm, professori J. Crane sekä fysiikan professori John J. Dvorak jakavat julkaisun käsityksen. Umberto Nobile
Nobile tuli tunnetuksi lentäessään suunnittelemallaan "Norge"-ilmalaivalla Pohjoisnavan yli vuonna 1926. Tutkimusmatkailija Roald Amundsenin johtamaan retkikuntaan kuului Nobilen lisäksi yhdysvaltalainen miljonääri Lincoln Ellsworth, joka rahoitti retken. 
Nobilen toinen retki Pohjoisnavalle vuonna 1928 ei sujunut suunnitelmien mukaan. Retkikunnan käyttämä, Nobilen suunnittelema ja lentämä "Italia"-ilmalaiva iskeytyi paluumatkalla jäähän. Nobile ja kahdeksan muuta miehistön jäsentä sinkoutuivat jäälle ilmalaivan jatkaessa matkaansa kuusi miehistön jäsentä mukanaan. Ilmalaivaa ei koskaan löydetty. Nobilen retkikunta onnistui kuitenkin lähettämään mukana olleella radiolla hätäviestin. Muun muassa Pohjoismaista ja Italiasta saapuneet etsintäjoukot löysivät ja pelastivat miehistön. Viimeiset heistä pelastettiin seitsemän viikkoa onnettomuuden jälkeen, kun neuvostoliittolainen jäänmurtaja "Krassin" saapui paikalle. Roald Amundsen, joka oli Nobilen kumppani aikaisemmalta Pohjoisnapa-lennolta, katosi ollessaan matkalla lentoveneellään osallistuakseen etsintöihin. Yksitasoinen lentokone
Ensimmäisen ohjatun, ilmaa raskaamman, moottorikäyttöisen koneen keksijöiksi on nostettu yhdysvaltalaiset Wrightin veljekset. Wrightien "Flyer" oli kuitenkin kaksitaso, kuten lähes kaikki lentokoneilmailun alkuaikojen menestyksekkäät konemallit. Yksitasojen arvostus kasvoi hetkellisesti, kun Louis Blériot ylitti Englannin kanaalin itse suunnittelemallaan yksitasolla 1909, ja Fokkerin yksitasoiset hävittäjät osoittaututuivat myös kelvollisiksi sotakoneiksi ensimmäisessä maailmansodassa. Siipiratasalus
Suomen ensimmäinen siipiratasalus ja samalla Suomen ensimmäinen höyrylaiva oli Nils Ludvig Arppen Kiteen Puhoksessa rakennuttama s/s Ilmarinen, joka teki neitsytmatkansa 10. elokuuta 1833. Viimeisin Suomessa valmistunut siipiratashöyry oli s/s Koita, joka rakennettiin vuonna 1905. Kuumailmapallo
Kuumailmapallo on vanhin lentolaite, jolla on onnistuneesti pystytty lentämään. Sen keksijöinä pidetään Montgolfierin veljeksiä. Ensimmäisen miehitetyn kuumailmapallolennon tekivät 21. marraskuuta 1783 Pariisissa Pilâtre de Rozier ja markiisi d’Arlandes. Vuonna 1709 portugalilainen Bartolomeu de Gusmão antoi lentonäytöksen Portugalin kuninkaalle, mahdollisesti kuumailmapallolla. Inkvisitio syytti häntä noituudesta ja hän kuoli maanpaossa Sevillassa. Ajatus siitä, että kuuma ilma nousee ylös, on tunnettu jo ennen Mongolfierin veljeksiäkin. Tibere Cavallo teki kokeita vedyllä puhaltaen ilmaa keveämpää vetyä saippuakupliin muttei onnistunut ratkaisemaan paperin läpäisevyyden ongelmaa. Rikkaan paperitehtailijan pojat Joseph ja Etienne Montgolfier sen sijaan onnistuivat ratkaisemaan pulmat. Samaan aikaan Montgolfierin veljesten kanssa pariisilainen fysiikan professori Charles kehitteli palloa edelleen. Charles keksi ottaa käyttöön painolastin, venttiilin ja lisäsi palloon lisäkkeen alaosaan, jolloin se ei alaosasta avoimena räjähtänyt kuten osa aikaisemmista suljetuista koepalloista. Montgolfierin veljekset ehtivät 10 päivää aikaisemmin, Charles lensi pallollaan 1. joulukuuta. Hänen keksintönsä ensilentoa seurasi jopa 400 000 ihmistä. Kuumailmapallo on yhä samoin varusteltu, lisänä ovat vielä englantilaisen Greenin 1800-luvun alussa kehittelemät laahausköydet. Montgolfierien pallotyyppi jäi pois käytöstä Pilâtre de Rozierin kuoltua pallon räjähdyksessä, kun Englannin kanaalin ylittämisestä kilpailtiin. Alberto Santos-Dumont
Onnistuneiden ilmalaivakokeiluiden jälkeen Santos-Dumont kiinnostui ilmaa raskaamman lentolaitteen rakentamisesta. Hän onnistui siinä, ja vuonna 1906 hän lensi ensimmäisen kerran lentokoneellaan, joka sai nimen "14bis". Euroopassa Santos-Dumontia pidettiin ilmailun isänä, vaikka Wrightin veljekset olivat lentäneet jo kolme vuotta aiemmin, he eivät patentointisyistä kuitenkaan tuoneet itseään julkisuuteen. Siksi muun muassa brasilialaiset pitävät Santos-Dumontia lentokoneen keksijänä. Ilmailun historia
Ilmailun tutkimusta tehtiin myös Ranskassa. Vuonna 1857 Félix du Temple ehdotti yksitasoista pyrstöllistä lentokonetta, jossa olisi sisäänvedettävä alusta pyörillä. Hän kehitti ideaansa aluksi kellokoneistolla toimivana ja sitten höyrykäyttöisena niin pitkälle, että vuonna 1874 sillä pystyttiin tekemään miehitettynä ensimmäinen konekäyttöinen lyhyt höyrylentokoneen lento lähtörampilta irtauduttuaan ja lopuksi ohjattu liito. Vuonna 1856 Jean-Marie Le Bris pääsi ilmaan hevosten vetämänä ja hänen raportoitiin nousseen noin 100 metriin ja lentäneen 200 metriä. Ilmailun historia
1800-luvun lopulla oli selvää, että puuttui riittävän tehokas moottori, joten lentämisen kehitys keskittyi hallittuun ja tasapainoiseen liitämiseen. Englantilainen Horatio Phillips (1845-1924) teki aerodynamiikan perustutkimusta siipiprofiilin toiminnasta tuulitunnelissa ja todisti Cayleyn ja Wenhamin periaatteet.
Otto Lilienthal tuli tunnetuksi Saksan lentävänä miehenä. Hän todisti Wenhamin työt ja laajensi niitä vuonna 1884 ja julkaisi vuonna 1889 kirjan "Linnunlento lentotaidon lähtökohtana" ("Der Vogelflug als Grundlage der Fliegekunst"). Hän rakensi sarjan riippuliitimiä, lepakkosiipisinä, yksi- ja kaksitasoisina. Vuodesta 1891 alkaen hän oli ensimmäinen ihminen, joka teki vapaita liitolentoja rutiininomaisesti ja ensimmäinen, joka valokuvattiin ilmassa. Hän valokuvasi myös itse. Kuvat tekivät hänestä tunnetun maailmanlaajuisesti. Lilienthal teki yli 2 000 lentoa, kunnes kuoli lennokin pudottua 1896. Ilmalaiva
2. heinäkuuta 1900 Zeppelin lennätti ensimmäistä jäykkää ilmalaivaa LZ1, joka aloitti varsinaisen ilmalaivakauden. Se toimi vain 18 minuuttia ennen vian ilmaantumista, ja zeppeliini jouduttiin laskemaan maahan korjausta varten. Vaikka Zeppelinin ilmalaiva lensi nopeammin kuin ranskalainen La France aikoinaan, se ei kiinnostanut sijoittajia, ja niinpä Zeppelin joutui purkamaan LZ1:n. Kalinin K-1
Konstantin Kalinin alkoi K-1-lentokoneen kehittämisen vuonna 1923 Kansallisessa Mykola-Zukovski-yliopistossa Harkovassa. Kalininin apuna toimivat Dmitri Tomaševits, A.N. Grazianski ja A.T. Rudenko. Koneen ensilento tehtiin 20. huhtikuuta 1925. Ilmailun historia
13. syyskuuta 1906, päivä Ellehammerin jälkeen, brasilialainen Alberto Santos-Dumont teki julkisen lennon Pariisissa 14-bis-lentokoneellaan. Kone oli takasiipinen ja siivet olivat voimakkaasti ylöspäin aukenevassa V-kulmassa. Kone lensi 60 metriä Bois of Buolognessa suuren yleisön todistaessa. Marraskuussa 1906 Santos-Dumont lensi 220 metriä 21 sekunnissa. Ilmailun historia
Vuodesta 1858 alkaen Francis Herbert Wenham rakensi useita liitäjiä, niin miehitettyjä kuin miehittämättömiä ja joissa oli jopa viisi siipikerrosta. Hän teki merkittäviä havaintoja lentokoneen siipisuhteesta. Hän havaitsi, että pitkä kapea siipi toimii paremmin kuin lepakkomainen suuremman etureunapituuden vuoksi. Hän raportoi löydöistään 1866 perustetun Aeronautical Societyn (myöhemmin Royal Aeronautical Society) järjestämässä ilmailynäyttelyssä vuonna 1868 Kristallipalatsissa. Samassa näyttelyssä palkittiin John Stringfellow parhaasta höyrykoneen tehopainosuhteesta. Vuonna 1868 Matthew Piers Watt Boulton sai patentin ohjaussiivekeille, joilla voidaan säätää koneen kaltevuutta lennonaikana. Vuonna 1871 Wenham rakensi ensimmäisen tuulitunnelin. Ilmailun historia
Työ ohjattavien ilmapallojen eli ilmalaivojen kehittämiseksi jatkui 1800-luvulla. Ilmapallon ohjattavuus vaatii koneellista työntövoimaa ja ensimmäisen kokeellisen lennon teki Henri Giffard vuonna 1852 Ranskassa höyrykoneella varustetulla pallolla lentäen 15 kilometriä toista tuntia kestäneellä lennolla. Sähkömoottoria kokeiltiin Ranskan armeijassa vuonna 1884 "La France"-nimisellä ilmapallolla, jonka olivat rakentaneet Charles Renard ja Arthur Krebs. Aluksessa oli 8 ja puolen hevosvoiman sähkömoottori, jolla se lensi 23 minuutissa 8 km. Nämä lennot jäivät lyhyiksi ja rutiiniomaisia hallittuja lentoja pystyttiin tekemään vasta polttomoottoreiden tultua käyttöön. Tadeusz Sołtyk
Vuonna 1949 Sołtyk perusti Varsovan ilmailuinstituutin. Vuonna 1952 hän perusti sinne lentokoneiden suunnittelutoimiston. Vuonna 1955 ensimmäisen koulutuslentokoneen, PZL TS-8 Bies:n, prototyyppi oli valmis testeihin, ja sen valmistus alkoi vuonna 1957. Lentokone saavutti heti kolme maailmanennätystä. Sołtyk suunnitteli Puolan ensimmäisen suihkukoneen PZL TS-11 Iskra jatkokoutuskoneen, ja koelensi sen itse vuonna 1960. Iskra oli tarkoittetu Varsovan liiton koulukoneeksi, mutta tšekkoslovakialaisen Aeron L-29 voitti tämän kilvan. Puolan ilmavoimat osti Iskraa, ja konetta myytiin myös Intian ilmavoimille. Ilmalaiva
1800-luvulla tehtiin erilaisia kokeita ohjattavilla ilmapalloilla ja potkurilla varustetuilla ilmalaivan esiasteilla. Ensimmäisen varsinaisen ilmalaivan rakensi ranskalainen Sansons vuonna 1839. Tekniikan historia
Lentäminen on kiehtonut ihmistä aina. Leonardo da Vinci oli jo hahmotellut lentolaitteita. Ensimmäinen kuumailmapallolennon teki ranskalainen Jean-François Pilâtre de Rozier vuonna 1783. Saksalaiset kehittivät 1900-luvun ensimmäisillä vuosikymmenillä ilmalaivoja, mutta näistä jouduttiin luopumaan muutaman suuremman onnettomuuden jälkeen. 1800-luvulla vielä suhtauduttiin ilmaa raskaampien laitteiden lentämiseen epäluuloisesti. Lentokoneen rakentamisessa massa onkin hyvin ratkaiseva ongelma. Polttomoottori oli ratkaisu riittävän tehokkaaksi voiman lähteeksi, ja sen avulla Wrightin veljekset tekivät 1903 ensimmäisen lentonsa rakentamallaan lentokoneella. Wrightin veljekset kehittivät myös ratkaisun lentokoneen ohjaamiseen ilmassa. Lentämisessä turvallisuus on toinen suuri ongelma, sillä maahan syöksyssä useimmiten matkustajat kuolevat. Ilmailun alkuaikoina tämä kuoleman riski oli myös eräänlainen kiihotin, kun sensaatiolehdet rahoittivat otsikoiden toivossa lentokokeiluja. Ensimmäisen maailmansodan aikana ymmärrettiin, että lentokoneesta on merkittäväksi tiedustelu- ja taisteluvälineeksi. Lentokone kehittyikin sodan aikana huomattavasti ja tämä johti sodan jälkeen lentoliikenteen käynnistymiseen. Merkkipaaluna lentämisen historiassa pidetään Charles Lindberghin vuonna 1927 Atlantin yli tekemää yksinlentoa, joka alkoi muokata asenteita lentoliikenteelle suotuisiksi. Lyhyillä matkoilla 1920-luvun alussa saksalaisilla kokometallisilla Junkers-koneilla pystyttiin kuljettamaan matkustajia ilman tappiota. 1930-luvun tunnettuja liikennelentokoneita ovat Junkers Ju-52 ja Douglas DC3. 1930-luvun lopussa isoja lentoveneitä käytettiin mannerten välisissä lennoissa. Majakkalaiva
Ensimmäinen majakkalaiva oli brittiläisten liikemiesten Robert Hamblinin ja David Averyn vuonna 1731 hankkima, Thamesjoen suistossa olevalle Noren särkälle ankkuroitu yksimastoinen sluuppi Nore, jonka mastoon oli sijoitettu erillinen poikkitanko, jonka päissä oli kaksi voimakasvaloista ankkurilyhtyä. Kuningas Yrjö II myönsi kumppanuksille oikeuden periä majakkamaksua tästä palvelusta. Ilmalaiva
Insinööri Paul Haenlein lensi 13. joulukuuta 1872 Brnossa ensimmäisellä moottoroidulla ilmalaivalla, joka oli sikarin muotoinen. Pitkulaisen kaasupallon pituus oli 50 m ja paksuus enimmillään 9 m. Voimanlähde oli 5 hevosvoiman kaasumoottori, jonka polttoaine hiilikaasu saatiin kannatinpallosta. Kannatinpallon muodon säilyttämiseksi siihen pumpattiin ilmaa. Laitteen vauhti oli noin 19 km/h. Haenleinin systeemissä oli monia oivalluksia, mutta sen puutteet, muun muassa hiilikaasun heikko noste, jota täyttöilman pumppaaminen edelleen huononsi, estivät jatkokehittelyn. Sud Aviation Caravelle
18. tammikuuta 1958 Aero, nykyinen Finnair, tilasi kolme Caravelle IA -konetta, jotka toimitettiin keväällä 1960. Suomen siviili-ilmailun ensimmäinen suihkukone saapui 23.2.1960. Kutsuvieraina lennolla olivat mm. kulkulaitosministeri Arvo Korsimo, Aeron toimitusjohtaja Leonard Grandell, Helsingin sanomien päätoimittaja Yrjö Niiniluoto ja merenkulkuneuvos Antti Wihuri. Koneen lensi Suomeen Olli Puhakka. Koneissa oli 16 ensimmäisen luokan ja 57 turistiluokan paikkaa. Koneet muutettiin Caravelle III -malleiksi alkuvuonna 1961. Vuonna 1962 Finnair sai vielä yhden Caravelle III:n, jonka myötä tilauslennot tulivat mahdollisiksi, niitä lennettiin Teneriffalle, Palma de Mallorcaan ja Riminiin. Yhtiön sisällä Caravelle III -malleista käytettiin kutsumanimeä "Höyry-Caravelle" uudempien versioiden tultua käyttöön. Aero myi Caravelle III:t syksyllä 1964. Ilmapuntari
Evangelista Torricelli nimetään yleisesti ilmapuntarin keksijäksi,mutta historialliset dokumentit osoittavat että Gasparo Berti, italialainen matemaatikko ja astronomi, olisi rakentanut tahattomasti vesi-ilmapuntarin vuosien 1640–1643 välillä.Ranskalainen filosofi ja tiedemies René Descartes suunnitteli ilmapuntarin jo vuonna 1631, mutta ei ole todisteita että hän olisi kyennyt rakentamaan sen. Ilmalaiva
Vuonna 1896 David Schwarz rakensi ilmalaivan, jota kokeili Tempelhofin kentällä Berliinin lähellä. Ilmapallo muistutti hieman kynää, sen etuosa oli kartio, ja suurin osa runkoa lieriömäinen. Alus ei kuitenkaan kyennyt nousemaan ilmaan vaan rungossa käytetyt alumiinilevyt painoivat aluksen takaisin maahan. Sergei Nikolajeff
Sergei Nikolajevitš Nikolajeff junior (, "Nikolajev"; 6. toukokuuta 1878 Helsinki – 30. kesäkuuta 1920 Aix les Bains, Ranska) oli venäläistä sukujuurta ollut suomalainen kauppias, joka perusti ensimmäisen merkittävän autoliikkeen Suomeen. Hän toi Suomeen myös ensimmäisen lentokoneen. Nikolajeff rakennutti Helsingin keskustaan ”autopalatsikseen” sittemmin Hankkijan talona tunnetun rakennuksen.