Missä Eero Kuussaari syntyi?
Eero Kuussaari
Eero Vilho Kuussaari (vuoteen 1927 Heickell, käytti Saksassa ollessaan peitenimeä Carl Ek; 15. kesäkuuta 1891 Oulu – 29. huhtikuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen jääkärieversti, heimosoturi ja sotahistorioitsija. Hänen vanhempansa olivat raatimies Johan Vilhelm Heickell ja Maria Lovisa Gutzen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hertta Muhosen kanssa.
Reino Kuuskoski
Reino Kuuskoski oli entisen kansanedustajan ja ministerin Eeva Kuuskosken setä. Eero Roine
Eero Rafael Roine (10. helmikuuta 1904 Turku – 8. kesäkuuta 1966 Turku) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli pitkään Tampereen Työväen Teatterin näyttelijänä. Useat hänen roolinsa olivat komediallisia, mikä rajoitti hänen roolivalintojaan. Hän näytteli myös elokuvissa, joissa hänen uransa kesti 1930-luvulta 1960-luvulle. Roolit olivat poikkeuksetta sivurooleja ja usein kansanmiehen. Erityisen hyvä rooli hänellä oli "Oprissa", jossa hän esittää entistä maalaria Alperttia; hänen kaverinaan on Ossi Kostia entisenä käräjäkirjurina, joka tietenkin laittaa Alpertin aina ”tuleen”, pahassa paikassa. Eero Kasanen
Kasanen syntyi lääketieteen tohtori Antero Kasasen ja Sylvi Järven perheeseen. Hän on suorittanut filosofian kandidaatin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1974 ja väitellyt kauppatieteiden tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulussa vuonna 1982. Lisäksi hän on suorittanut kauppatieteiden tohtorin (Doctor of Business Administration) tutkinnon Harvardin yliopistossa vuonna 1986. Kasanen toimi Helsingin kauppakorkeakoulun (HSE) rehtorina 1996–2009. Vuonna 2010 hän toimi Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun johtavana dekaanina ja vuodesta 2011 alkaen rahoituksen professorina. Ennen valintaansa HSE:n rehtoriksi Kasanen työskenteli useissa opetus- ja tutkimustehtävissä eri yliopistoissa Suomessa ja Suomen Akatemiassa, HSE:n laskentatoimen professori hän oli vuoden 1996 alusta. Kasasen tutkimustyö käsittelee lähinnä rahoitusteoriaa. Eero Haapala (jalkapalloilija)
Eero Mikael Haapala (s. 28. huhtikuuta 1996 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2017 Uudenmaan Nelosessa pelaavaa FC Espoon reservijoukkuetta. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Into Kuismanen
Into Ensio Kuismanen (3. huhtikuuta 1908 Siperia – 22. kesäkuuta 1955) oli suomalainen kaukopartiomies ja tiedustelujohtaja. 
Into Ensio Kuismanen syntyi Venäjällä Krasnojarskin aluepiirissä siellä toimineen suomalaisen katekeetan (lähetystyöntekijän ja opettajan) poikana. Vuonna 1921 Kuismasen perhe siirtyi vallankumouksen jälkeisten olojen takia Suomeen. Into opiskeli ylioppilaaksi Kuopiossa. 
Varusmiespalveluksen jälkeen Into Kuismanen hyväksyttiin kadettikouluun kurssille 15. Hän kävi kadettikoulun vuosina 1931–1933. Hänen palveluspaikkansa oli vuosina 1933–1939 Viipurin rykmentti. Sotilastiedustelun palvelukseen Kuismanen astui kesällä 1939 toimistoupseeriksi. Merkitsevää oli venäjänkielen taito. Kuismasen palveluspaikka oli Yleisesikunnan tilastotoimiston Sortavalan alatoimisto.Kesän aikana hänet myös nimitettiin saman alatoimiston johtoon. Eero Ainesmaa
Ainesmaan ura lähti käyntiin oululaisista gospel-ympyröistä, josta hän siirtyi joksikin aikaa musiikin ammattilaiseksi Pro Fide -yhtyeeseen. Hän tutustui Mikko Kuustoseen joka myös oli Pro Fide -yhtyeessä mukana. Nykyään Ainesmaa tekee lauluja Pro Fide -yhtyeelle, esimerkiksi yhtyeen Tarina-levyllä on Ainesmaan tekemä kappale ”Kaikki tämä”. Mikko Kuustonen perusti vuonna 1987 Q.Stone-yhtyeen johon myös Ainesmaa liittyi. Q.Stone-yhtyeessä hän esiintyi nimellä Eppu Ainesmaa. Lisäksi hänen käsialaa on kappale ”You did it for me”. Luettelo jääkäreistä K
(8. heinäkuuta 1894 Ylihärmä – 6. joulukuuta 1979 Thunder Bay, Ontario, Kanada) oli suomalainen jääkärivääpeli ja farmari. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Esaias Kuusisto ja Justiina Palo
. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Ksenia Maria Tuurin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 11. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 23. syyskuuta 1917 pataljoona 1. komppaniaan. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen aluksi 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja 6. maaliskuuta 1918 alkaen 9. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hänet siirrettiin 15. huhtikuuta 1918 6. jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa taisteluihin Ilveksessä, missä haavoittui vakavasti 23. huhtikuuta 1918 eikä palannut myöhemmin joukko-osastoonsa. Sisällissodan jälkeen hän toimi jonkin aikaa Ylihärmän suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Vuonna 1921 hän matkusti Kanadaan, missä hän toimi maanviljelijänä Saskatchewanin osavaltiossa aina vuoteen 1961 saakka. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1963 Ontarion Thunder Bayssa. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 3. toukokuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki. Uuno Aarto
Uuno Ilmari Aarto (26. joulukuuta 1894 – 28. joulukuuta 1928 Turku) oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja näyttelijä. Hän näytteli vuonna 1923 tukkilaista Erkki Karun ohjaamassa elokuvassa "Koskenlaskijan morsian", johon hän sovitti musiikin, ja vuonna 1924 venemiestä elokuvassa "Myrskyluodon kalastaja". Aarto on muun muassa säveltänyt kertosäkeen musiikin kappaleeseen ”Kulkurin valssi”. Eero Kuussaari
Sisällissodan jälkeen hänet nimitettiin Yleisesikunnan tiedusteluosaston päälliköksi, josta tehtävästä hän erosi 28. helmikuuta 1919 ja otti vastaan Viron Avustamisen Päätoimikunnan jäsenen tehtävät sotilaskomiteassa, jossa tehtävässä hän toimi 1. toukokuuta 1919 saakka, kunnes toukokuussa 1919 hän sai tehtäväkseen koota Pohjois-Inkerin vapaajoukon ja toimi sen perustamisen jälkeen joukon esikunnassa 17. syyskuuta 1919 saakka. Edellä mainitun joukon mukana hän otti osaa taisteluihin Kirjasalossa. Suomalaisten aktivistien toimeksiannosta Kuussaari myös kokosi inkeriläisistä 35 miehen iskuryhmän, joka suoritti 30. maaliskuuta 1919 sarjan pommi-iskuja Pietarin vesilaitoksen toimipisteissä. Suomalaisten tietojen mukaan iskuissa kuoli ainakin 16 ihmistä. Kuussaari. otti osaa myös Aunuksen retkikunnan valmisteluihin. Armeijan palvelukseen hän astui uudelleen 1. huhtikuuta 1920 ja hänet sijoitettiin toimistoupseeriksi Yleisesikunnan tiedustelutoimistoon ja 1. toukokuuta 1922 alkaen osasto 2:n taloudenhoitajaksi, josta hänet siirrettiin 26. elokuuta 1927 Karjalan Kaartin rykmentin 1. pataljoonan komentajaksi ja 6. joulukuuta 1928 alkaen Yleisesikunnan liikekannallepanotoimiston päälliköksi. Kuussaari oli järjestämässä presidentti K. J. Ståhlbergin kyyditystä Helsingistä Joensuuhun 14. lokakuuta 1930 yhdessä Suomen Lukon sihteerin, hovioikeuden auskultantin Mikko Jaskarin kanssa, jonka seurauksena hänet erotettiin vakinaisesta palveluksesta 28. lokakuuta 1930. Korkein oikeus tuomitsi hänet teosta yhden vuoden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Yleisesikunnan sotahistoriallisen toimiston palvelukseen hän astui 1. syyskuuta 1932 ja tutki Aunuksessa ja Itä-Karjalassa Suomen sisällissodan aikana ja sen jälkeen käytyjen sotatoimien historiaa. Eero Kalaja
Eero Armas Kalaja Kalaja (30. lokakuuta 1901 Kotka – 31. joulukuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri. Hän suunnitteli ja rakensi tehdaslaitoksia, muun muassa sulfaattiselluloosatehtaat 1926–1928 Kemi Oy:lle Kemiin, 1926–1936 Enso-Gutzeitille Ensoon ja Kaukopäähän sekä 1936–1943 Oulu Oy:lle Ouluun. Hän työskenteli arkkitehti Väinö Vähäkallion toimistossa. Kalaja oli vuosina 1943–1946 Puukemia Oy:n rakennustoiminnan johtajana, vuosina 1946–1951 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasioiden osaston päällikkönä, Helsingin Verkatehtaan varatoimitusjohtajana 1952–1956 ja Keri Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1956. Hän oli myös Lapin läänin kauppakamarin johtaja vuosina 1964–1967. Hänelle myönnettiin Viron kunniakonsulin arvo vuonna 1936 ja Suomen kulttuurirahaston tunnustuspalkinto 1977. Hän osallistui upseerina talvi- ja jatkosotaan ja oli vuodesta 1942 majuri. Eero Eräsaari
Eräsaaren vanhemmat olivat opettaja Väinö Eräsaari ja Ida Hämeenaho. Hänen puolisonsa vuodesta 1944 oli Heli Pitkäpaasi (k. 1996). Eräsaari tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1939 ja suoritti varusmiespalveluksensa Keski-Suomen rykmentissä Kouvolassa 1940. Eero Mäkinen (opettaja)
Mäkisen vanhemmat olivat räätäli Heikki Kuoppamäki ja Sofia Nygård. Mäkinen kävi Jyväskylän seminaarin ja tuli kansakoulunopettajaksi Alavudelle. Hän perehtyi erityisesti käsityönopetukseen ja pääsi Uno Cygnaeuksen tuella opintomatkalle Saksaan. Mäkinen nimitettiin 1880 Sortavalan seminaarin piirustuksen ja käsityön lehtoriksi. Käsityömallien ja työkalujen valmistamiseksi hän perusti Myllykylään puusepäntehtaan, jossa alkoi myös ensimmäisenä Suomessa valmistaa harmoneja. Siellä toimi lisäksi Suomen ensimmäinen käsityön opettajien valmistuslaitos. Mäkinen oli Itä-Karjalan maanviljelysseuran pitkäaikainen sihteeri.
Mäkisen puoliso vuodesta 1870 oli Maria Emilie Stenbäck (k. 1931). Ministeri, kansanedustaja, filosofian tohtori ja vuorineuvos Eero Mäkinen (1886–1953) oli heidän poikansa, samoin kuin sukunimensä isänsä kotitalon mukaan muuttanut kotiteollisuusmies ja kansanedustaja Lauri Kuoppamäki (1877–1935). Heidän tyttärensä taas oli suomentaja Maija (Maiju) Halonen (1873–1944). Eero Paso
Eero Paso on kirjoittanut Pohjois-Suomen maaseudun elämän murroksesta 1960- ja 1970-luvuilla ("Talvitietä pitkin"), ruotsinsuomalaisten siirtolaisten elämästä 1980-luvulla ("Ruotsinmaa") sekä Ruijaan kalatehtaaseen töihin lähtevistä suomalaisista ("Kylmän talven tapahtumat"). Metsästystä, kalastusta ja retkeilyä harrastava Paso on kirjoittanut myös eränovelleja joita on julkaistu "Eränkävijä 1988"-antologiassa sekä Metsästys ja Kalastus-lehdessä. Pason runoja on julkaistu kulttuurilehti Kaltiossa. Paso toimi 1980-luvulla valokuvaajana Metsäntutkimuslaitoksen Muhoksen toimipisteessä. Valokuvaajana hän on osallistunut yhteisnäyttelyihin ja pitänyt omat näyttelyt Porvoossa 1997 sekä Loviisassa 1997 ja 2000. Eero Pikkarainen
Eero Pikkarainen (20. maaliskuuta 1932 Kristiinankaupunki – 14. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. 1970- ja 1980-luvuilla Pikkarainen näytteli useissa tv-sarjoissa kuten "Presidentti", "Ulosmittaajat" ja "Musta tuntuu". Hän oli myös mukana monissa elokuvissa kuten "Omat koirat purivat" (1974), "Koomikko" (1983), "Uuno Turhapuro armeijan leivissä" (1984) ja "Hei kliffaa hei" (1985). Eero Nuolimaa
Eero Ilmari Ossian Nuolimaa (vuoteen 1930 Nyman) (22. syyskuuta 1907 Jyväskylän mlk – 16. lokakuuta 1981 Vaasa) oli suomalainen tykistössä palvellut kenraalimajuri. Eero Aho
Vuonna 2008 Aho palkittiin parhaana miesnäyttelijänä Marrakechin elokuvajuhlilla Marokossa roolistaan elokuvassa "Käsky". Vuonna 2014 Aho sai Jussi-palkinnon vuoden 2013 parhaana miesnäyttelijänä roolistaan elokuvassa "8-pallo". Vuonna 2015 Aholle myönnettiin Ida Aalberg -säätiön näyttelijäpalkinto. Vuonna 2017 Aho palkittiin Irlannissa Angela Award -palkinnolla Subtitle European Film -festivaaleilla Rokan roolista elokuvassa "Tuntematon sotilas". Aho syntyi Oulussa, mutta varttui Helsingin Pukinmäessä. Hänen isänsä oli veturinkuljettaja ja äiti työskenteli rautatiehallituksessa. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta. Esiintymistä hän on harrastanut lapsesta saakka. Eero Lupari
Eero Rainer Johan Lupari (s. 8. kesäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kitaristi, jota pidetään suomalaisen rautalankakitaran asiantuntijana. Hän on soittanut useissa eri yhtyeissä sekä toiminut freelance-muusikkona ja studiomuusikkona. Lupari on opettanut kitaransoittoa Oulunkylän pop & jazz -opistossa ja Teatterikorkeakoulussa. Hän toimi Elvis ry:n varapuheenjohtajana vuodesta 1991 alkaen ja hänellä on yhdistyksen kunniajäsenyys. Lupari on myös säveltänyt laulelmia sekä lastenmusiikkia. Myös hänen poikansa Pekka on muusikko. Kirsti Kuusikko
Elsa Sofia Kuusikoski, kirjailijanimi Kirsti Kuusikko (14. lokakuuta 1919 Raahe – 1. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Eero Kosonen (kapellimestari)
Eero Kosonen (12. tammikuuta 1906 Tampere – 4. marraskuuta 2002 Tampere) oli suomalainen kapellimestari ja orkesterinjohtaja. Karo Kuussaari
Nuoruusvuosinaan Karo Kuussaari oli lahjakas golfpelaaja. Vuosina 1989 ja 1990 hän oli voittamassa junioreiden SM Pronssia Aulangon Golfklubin (AGK) riveissä, sekä vuonna 1991 SM Joukkuekultaa Tawast Golfin (TAWG) riveissä. Marraskuussa 1991 hän edusti Suomea golfin seurajoukkueiden EM-Kilpailuissa Espanjan LA Quintassa. Karo Kuussaaren isä Hannu Kuussaari oli 70-luvulla maan parhaita golfin pelaajia, voittaen useita SM-tason mitaleita. Nykyisin Hannu Kuussaari on PGA GolfPro, toimien Hämeenlinnassa Tawast Golfin golfprona. Karo Kuussaari on salibandyn lisäksi harrastanut nuorena jääkiekkoa, lentopalloa, pesäpalloa ja yleisurheilua. Eero Lämsä
Eero Hannu Lämsä (s. 23. joulukuuta 1951 Kiuruvesi) on maanviljelijä ja Suomen Keskustan entinen kansanedustaja vuosilta 1995–2007. Eero Rissanen
Eero Rissanen (s. 30. marraskuuta 1948 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Eero Akaan-Penttilä
Eero Erkki Emanuel Akaan-Penttilä (vuoteen 1968 "Penttilä", s. 17. huhtikuuta 1943 Heinola) on suomalainen lääkäri ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1999–2011 ja Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1985–2008. Hän toimi vuosina 1993–2008 vuorotellen kaupunginvaltuuston puheenjohtajana (1993–1994, 1997, 2001 ja 2005–2006) ja varapuheenjohtajana (1995–1996, 1998–2000, 2002, 2004 ja 2007–2008). Eero Haapasalmi
Eero Juhani Haapasalmi (s. 29. tammikuuta 1959 Lahti) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. Lahden Suunnistajia edustavaa Haapasalmea valmensi Antero Vauhkonen. Eero Murtomäki
Eero Kullervo Murtomäki (s. 10. tammikuuta 1943 Vaasa) on suomalainen luontokuvaaja ja kirjailija. Erkki Seiro
Erkki Ilmari Seiro (s. 18. toukokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen dokumenttielokuvatuottaja ja -ohjaaja. Eero Haapalainen
Eero Haapalaisen syntymäkaupungissa Kuopiossa kiinnitettiin 14. syyskuuta 1989 Minna Canthin katu 49:n seinään muistolaatta: ”Tässä korttelissa sijaitsi Punakaartin ylipäällikön Eero Haapalaisen 1880–1938 syntymäkoti”. Eero Paloheimo
Eero Kalervo Paloheimo (s. 14. kesäkuuta 1936 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja tekniikan tohtori. Paloheimo hoiti Teknillisen korkeakoulun puurakentamisen professuuria vuosina 1995–2000. Hän oli vihreiden kansanedustaja vuosina 1987–1995 ja eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1994–1995. Paloheimo oli Tuusulan kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1984–1992. Paloheimo on kirjoittanut yhdeksän ympäristöä ja tulevaisuutta käsittelevää kirjaa ja lukuisia artikkeleita lehtiin ja kokoomateoksiin. Eero Koivistoinen
Eero Uolevi Koivistoinen (s. 13. tammikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen jazzmuusikko ja säveltäjä. Hänen instrumenttinsa on saksofoni. Häntä pidetään yhtenä suomalaisen jazzin suurimmista nimistä. Eero Kiviranta
Eero Johannes Kiviranta (27. elokuuta 1917 Turku – 1. kesäkuuta 1989) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti niin kaunokirjallisuutta kuin tietokirjojakin. Hän voitti kirjallaan "Sellaista se on" Pohjoismaisen romaanikilpailun 1943. Eino Sakari Yrjö-Koskinen
Eino Sakari (E. S.) Yrjö-Koskinen (vuoteen 1882 Forsman; 3. lokakuuta 1858 Hämeenkyrö – 10. tammikuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, Tampereen Reaalilyseon rehtori, valtiopäivämies ja suomalaisen puolueen kansanedustaja. Hertta Kuusinen
Hertta Kuusinen syntyi Luhangassa vuonna 1904. Hänen isänsä oli poliitikko Otto Wille Kuusinen, äiti Saima (o.s. Dahlström) oli luhankalaisen kartanon tytär. Perheen esikoinen Aino Elina oli kuollut, minkä vuoksi Hertallekin annettiin toiseksi nimeksi Elina. Erkki Palosuo
Erkki Palosuo (vuoteen 1933 Brander, 28. kesäkuuta 1912 Kitee – 11. elokuuta 2007 Joensuu) oli geofysiikan professori ja Suomen jäätutkimuksen uranuurtaja. Hänen isänsä oli maalaisliittolainen kansanedustaja Akseli Brander. Palosuo aloitti jään fysiikan systemaattisen tutkimuksen, johon liittyi Itämeren jäiden muodostumisen ja liikkeiden ennustaminen. Tästä on ollut paljon hyötyä Suomen talvimerenkululle. Hän johti Merenkulkulaitoksen jääpalvelua vuosina 1955–1972. Palosuo oli Helsingin yliopiston geofysiikan professori vuosina 1973–1977. Eero Rannio
Eero Johannes Rannio (s. 8. maaliskuuta 1979 Tampere) on suomalainen näyttelijä, muusikko ja lauluntekijä, jonka uraan kuuluu toistaiseksi elokuva "Maine" (2004) ja TV-elokuva "Elli" (2005), sekä 20. tammikuuta 2010 julkaistu esikoisalbumi "Varokaa jeesushippi todistaa". Albumin tuotti ja kaikki instrumentit soitti Risto Ylihärsilä, jonka Risto-yhtyeen alkuperäinen rumpali oli Rannio. Rannio on säveltänyt ja sanoittanut kaikki albuminsa kappaleet. Eero Taivalsaari
Eero Taivalsaari (7. tammikuuta 1939 Otava, Mikkelin maalaiskunta – 27. maaliskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja kansalaisaktivisti. Hän oli Näköpiiri-lehden päätoimittaja ja kirjoitti yhteiskunnallisista aiheista runsaasti kriittisiä lehtiartikkeleita ja kantaa ottavia kirjoja. Elonkehä-lehden päätoimittajana hän aloitti vuonna 1995 . E. N. Manninen
Eero Niilo (Iisu) Manninen ent. Thonberg () oli suomalainen jääkäriluutnantti, poliisi ja kirjailija. Hänen kirjailijanimensä on E. N. Manninen. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa komppanian päällikkönä Koillisrintamalla. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki poliisivoimissa. Eero Laine (kansanedustaja)
Eero Sakari Laine (26. marraskuuta 1931 Kuusankoski – 15. toukokuuta 1971 Kotka) oli suomalainen poliitikko. Laine toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1970–1971 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Laine kuoli kesken vaalikauden, ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mauno Forsman. Kunnallispolitiikassa Laine toimi Kotkan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Eero Erkko
Erkko oli porvarissäädyn edustajana 1894 alkaen useilla valtiopäivillä ja kansanedustajana 1907–1919. Hän kuului nuorsuomalaisten sisällä K. J. Ståhlbergin johtamaan vasempaan eli ns. varpus-siipeen, joka kannatti sosiaalisia uudistuksia. Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov karkotti perustuslaillisiin kuuluneen Erkon maanpakoon ja hän vietti vuodet 1903–1905 Yhdysvalloissa ja Kuubassa. Vuonna 1903 hän perusti New Yorkiin "Amerikan Kaiku" -nimisen lehden. Maanpakolaisvuosinaan hän myös suunnitteli Kuuban Itaboon perustettavaa vastaavien pakolaisten siirtokuntaa ja "jääkäriliikemäistä" sotilaskoulutuskeskusta. Päivälehti lakkautettiin 1904, kun se oli viitannut myönteisesti Eugen Schaumanin tekemään kenraalikuvernöörin murhaan. Erkko palasi uudestaan 1908 päätoimittajaksi lehteen, jonka nimeksi oli nyt vaihtunut "Helsingin Sanomat", ja jatkoi tehtävässä pienin keskeytyksin kuolemaansa asti. Eero Lappalainen
Eero Lappalainen (12. toukokuuta 1889 Kuopion maalaiskunta – 7. toukokuuta 1962 Kuopio) oli muusikko, josta tuli maalaisliittolaisten sanomalehtien toimittaja ja päätoimittaja yhteensä yli neljänkymmenen vuoden ajaksi. Eero Saari (poliitikko)
Eero Teodor Saari (15. elokuuta 1907 Alavus – 29. toukokuuta 1955 Alavus) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Maalaisliitto. K. J. Ståhlbergin kyyditys
Eero Kuussaari palasi armeijan palvelukseen syyskuussa 1932. Hän sai viran yleisesikunnan sotahistoriallisessa toimistossa, missä hän keskittyi tutkimaan heimosotia. Heimoaate vaikutti häneen vahvasti ja hän toimikin 1930-luvulla muun muassa Akateemisessa Karjala-Seurassa. Jatkosodan syttyessä hän johti Vienasta ja Aunuksesta kootuista vapaaehtoisjoukoista muodostettua Osasto Kuussaarta, joka osallistui Rukajärven valtaukseen. Myöhemmin hän palveli Itä-Karjalan sotilashallinnossa ja sotien jälkeen palasi historioitsijantoimeensa. Sami Ruusukallio
Sami-Kalle Ruusukallio (s. 25. joulukuuta 1963) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Eppu Normaalin nykyisenä basistina. Eero Koskimies
Eero Kaarlo Juhani Koskimies (vuoteen 1909 Forsman; 22. heinäkuuta 1897 Sääksmäki – 21. syyskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen alttoviulutaiteilija ja sovittaja. Hän soitti viulua Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1917–1925 sekä viulua ja alttoviulua Radio-orkesterissa vuosina 1927–1957. Hän johti Polyteknikkojen orkesteria sekä opetti mm. Helsingin musiikkiopistossa. Koskimies sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1956. Kosti-Paavo Eerolainen
Kosti-Paavo Eerolainen syntyi Artjärvellä kyläkauppiaan perheeseen 31. toukokuuta 1902. Kosti-Paavo Eerolainen noudatti isänsä toivetta ja tavoitteli ylioppilaaksi pääsyä. Suomen itsenäisyysliikkeen murrosvuodet kuitenkin veivät Eerolaisen mukaan poliittiseen toimintaan. Syksyllä 1917 Eerolainen liittyi Lahden yhteiskoulun poikien perustamaan salaiseen järjestöön, joka kannatti Suomen itsenäisyyttä. Sisällissodan puhjetessa tammikuun 1918 lopulla Eerolainen pakeni punaisesta Suomesta liittyäkseen valkoisen armeijan joukkoihin. Eerolainen määrättiin Sysmän pataljoonaan, joka lyhyen koulutusjakson jälkeen lähetettiin rintamalle. Hän koki tulikasteensa Kuhmoisten taistelussa ja otti osaa helmikuun lopulla käytyyn Heinolan taisteluun, joka päättyi valkoisten perääntymiseen. Heinolassa Eerolainen haavoittui lievästi päähän ja vietti viikon kenttäsairaalassa. Eerolaisen serkku Arvid Eerola kaatui samaisessa taistelussa, mikä vaikutti Eerolaiseen syvästi; hän vannoi kostavansa serkkunsa kuoleman. Jaakko Kuusisto
Jaakko Ilkka Kuusisto (s. 17. tammikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen viulisti, säveltäjä ja kapellimestari. Kuusisto on toiminut Oulun Musiikkijuhlien taiteellisena johtajana vuodesta 2013 alkaen. Hänellä on sopimus tehtävään 2020 asti. Eero Hautojärvi
Eero Johannes ”Patu” Hautojärvi (21. toukokuuta 1908 Ähtäri – 14. joulukuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen satamatyömies, joka toimi pitkään Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) toimitsijana ja järjestysmiehenä. Hän oli vuonna 1948 lyhyen aikaa Helsingin liikkuvan poliisin komentajana ja hänen komentamansa osaston kuviteltiin olleen keskeisessä osassa kommunistien väitetysti suunnittelemassa vallankaappauksessa. Prikaati K
Prikaati K tunnettiin alkuvaiheessa nimellä Osasto Kuussaari (Os.K). Osaston perustamisessa keskeisiä henkilöitä olivat tuleva komentaja Eero Kuussaari sekä Ragnar Nordström ja heimoaktivisti Reino Castrén. Eero Mäkelä
Eero Mäkelä (11. joulukuuta 1942 Turku – 10. kesäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen keittiömestari ja suomalaisen keittotaidon grand old man. Eero Sangi
Eero Sangi (s. 10. helmikuuta 1979 Liminka) on suomalainen lentopalloilija. Hän syntyi Sangin urheilijaperheeseen Limingan Selkäsenkylällä. Sangi harrasti urheilua nuorena monipuolisesti. Hän pelasi puolustajan paikkaa jääkiekkojoukkueessa, ja oli jalkapalloharrastuksessaan lähellä pohjoisen aluejoukkueen portteja, mutta perheessäkin suositusta lentopallosta tuli kuitenkin hänen omin lajinsa. Eero Ylitalo
Eero Ylitalo (s. 1953 Liminka) on oululainen tietokilpailija ja tietokilpailukysymysten laatija. Hän opiskeli yleistä historiaa pääaineena Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1982. Hän on työskennellyt Oulun kaupungille tietopalvelupäällikkönä. Hän on yksi jahtaajista "Jahti"-visailuohjelmassa, jossa hänen lempinimensä on Herra Arkisto. Jaakko Elo
Jaakko Elo syntyi Kokemäellä 25. heinäkuuta 1925, joskin perhe oli asettunut asumaan Helsinkiin jo 1922. Hänen vanhempansa olivat DI ja rakennusyrittäjä Kalle Elo sekä sairaanhoitaja Eva Elo o.s. Saarivirta. Elo palveli talvisodassa Väestönsuojeluesikunnan lähettinä, jatkosodassa viime vaiheessa vänrikkinä ja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1945. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1953 ja väitteli tohtoriksi 1960. Elo opiskeli British Councilin stipendiaattina Cambridgen yliopistossa 1948 sekä Ranskan valtion stipendiaattina ssa 1966 ja on täydentänyt opintojaan myös muissa ulkomaisissa instituutioissa. Eero Lehti
Eero Heikki Lehti (s. 23. elokuuta 1944 Tuusula) on suomalainen poliitikko ja yrittäjä. Hän on toiminut kokoomuksen kansanedustajana vuodesta 2007 Uudenmaan vaalipiiristä. Hän on ollut Keravan kaupunginvaltuutettu vuodesta 1968 ja toiminut pitkään myös valtuuston puheenjohtajana. Eero Kuussaari
Jatko-opintojensa ohella hän toimi assistenttina ilmatieteellisessä keskuslaitoksessa vuonna 1911 ja Tornio Lehden aputoimittajana vuosina 1909–1916. Opintojensa päätyttyä hän toimi Peräpohjolan ja Lapin kotiseutuyhdistyksen sihteerinä vuosina 1914–1916 ja voimistelu- ja urheiluseura Pyryn puheenjohtajana vuosina 1915–1916. Itsenäisyysaatteen ja jääkäriliikkeen puraisemana hän liittyi siihen aivan sen alkuvaiheessa. Hän järjesteli jo vuonna 1915 jääkärialokkaille ensimmäisen salaisen kulkureitin rajan yli länteen ("Tornion etappi"). Hänen käsialaansa oli myös ensimmäisten salaisten käsiposti- ja kuriirilinjojen organisointi Haaparannan ja Helsingin välille. Hänen ansiokkaan toimintansa johdosta hän sai avustajia toiminnalleen rajaseudun virkamieskunnasta ja väestöstä. Hänen käsialaansa oli myös suuren jääkärivärväyksen järjestäminen ja organisointi kesällä 1915, jonka tarkoituksena oli kasvattaa Saksassa oleva joukko pataljoonan suuruiseksi. Tämän jääkärivärväyksen tueksi hän laati myös suunnitelman tämän joukon kuljettamiseksi Peräpohjolan kautta Ruotsiin. Tämä hänen suunnitelmansa saikin vihreän valon, kun se hyväksyttiin Helsingissä niin sanotussa Liisankadun toimistossa. Tämän hyväksynnän saatuaan hän järjestikin yhdessä Kemissä, Oulussa ja Tornionjokilaaksossa asuvien ystäviensä kanssa Tornion etapin. Hän osallistui itse etappitoimintaan ja jääkärivärväykseen sekä toimi samalla Tornion etapin johtajana siihen asti, kunnes hän joutui santarmien takaa-ajamana pakenemaan maasta 18. toukokuuta 1916. Eero Kuussaari
Maasta pakonsa jälkeen hän liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 1. elokuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon. Jo kesällä 1916 hän osallistui erikoiskursseille Berliinissä ja Kielissä. Syksyllä 1916 hänet komennettiin Saksan meriesikunnan käskystä erikoistehtäviin Haaparantaan, missä hän johti meriesikunnan salaista alaosastoa, jonka toiminta-alueena oli Suomen ja Ruijan sekä Muurmannin rannikot. Tällä salaisella komennuksellaan hän osallistui myös jääkäripataljoonan etappitoimintaan. Vuonna 1917 tapahtuneen Venäjän vallankumouksen mainingeissa hän päätti käydä myös Suomessa, mutta joutui venäläisten sotilaiden pidättämäksi. Hänen onnekseen venäläiset luovuttivat hänet suomaisten viranomaisten käsiin, joilta hän pääsi pakenemaan ja suuntasi kulkunsa takaisin Ruotsiin. Ennen sisällissodan varsinaisten taistelujen puhkeamista hän toimi aseiden hankkijana ja tiedustelutoiminnassa sekä erilaisten komennuskuntien järjestelytehtävissä. Eero Tapio
Eero Johannes Tapio (s. 3. maaliskuuta 1941 Muhos) on suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painin maailman- ja euroopanmestari ja 1960-luvun lopun menestynein suomalaispainija. Eino Leino
Eino Leino syntyi 6. heinäkuuta 1878 Paltamon Paltaniemellä (nykyisin osa Kajaania) sivistyneeseen keskivarakkaaseen maalaisvirkamieskotiin. Leinon isä vaihtoi nimensä Antti Mustosesta Anders Lönnbomiksi parantaakseen mahdollisuuksiaan tulevaan säätyläistaustaiseen vaimoonsa. Hän oli valtion palveluksessa oleva maanmittari, joka viljeli samalla omistamaansa Hövelön tilaa. Oulujärven välittömässä läheisyydessä sijaitseva maatila oli sama, jossa Elias Lönnrot oli asunut Kajaanin vuosinaan nelisenkymmentä vuotta aikaisemmin. Sekä isän että äidin Anna Emilian (o.s. Kyrenius) kautta Leinon sukujuuret juontavat Liperiin ja Sortavalaan Karjalassa, äidin kautta lisäksi Varsinais-Suomeen. Eero Kasanen
Eero Olavi Kasanen (s. 25. joulukuuta 1952, Turku) on suomalainen kauppa- ja taloustieteilijä. Eero Haapala
Eero Antero Haapala (s. 10. heinäkuuta 1989 Jalasjärvi) on suomalainen pituushyppääjä ja pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 2011 Jalasjärven Jalasta, vuoteen 2015 Ikaalisten Urheilijoita, vuoteen 2018 Seinäjoen Seudun Urheilijoita ja sen jälkeen Viipurin Urheilijoita. Häntä valmensi vuoteen 2015 Antti Mäkelä ja vuodesta 2016 lähtien Suren Ghazaryan. Erkki Kataja
Erkki Olavi Kataja (19. kesäkuuta 1924 Kuusankoski – 27. huhtikuuta 1969 Kuusankoski) oli suomalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Lahden Kalevaa, Turun Urheiluliittoa ja Kuusankosken Urheiluseuraa. Kataja tuli tunnetuksi siitä että hän hyppäsi kesähelteilläkin pipo päässä. Ammatiltaan hän oli poliisi. Eero Havas
Havaksen vanhemmat olivat Lempäälän Lempoisten kansakoulun opettajat Oskari Havas ja Augusta Böhling. Eero oli kolmas perheen kahdeksasta lapsesta. Hän kävi kahdeksan luokkaa oppikoulua Tampereella. Havas oli mukana valkoisten puolella Suomen sisällissodassa ja osallistui myös Pohjan Poikain Viron-retkeen ja Aunuksen sotaretkeen. Havas opiskeli sitten Jyväskylän seminaarissa ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1928. Eero Piirto
Eero Piirto (dir. cant.) (23. elokuuta 1932 Kurikka, Suomi – 22. kesäkuuta 1995) oli kurikkalainen maanviljelijä ja bassobaritonilaulaja. Hän tuli tunnetuksi eritoten kansanlaulujen ja laulelmien tulkkina. Eero Piirto esiintyi paljon yhdessä mestaripelimanni (dir. mus.) Risto Ala-Ikkelän kanssa ja hän lauloi oopperaosia Ilmajoen Musiikkijuhlilla, esimerkiksi oopperoissa "Jaakko Ilkka", "Jokiooppera", "30 Hopearahaa" ja "Peltomiehen rukous", jonka kapellimestari Jorma Panula sävelsi Eero Piirron esitettäväksi..Eero Piirron esittämiä lauluja on mukana myös useilla kokoelmalevyillä sekä muun muassa "Peltomiehen rukous" -oopperasta tehdyllä levyllä. Eero Hautaniemi
Eero Ilmari Hautaniemi (s. 1965) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Oriolan toimitusjohtajana vuodesta 2006 vuoteen 2017. Hän aloitti Lassila & Tikanojan toimitusjohtajana 1. tammikuuta 2019. Jarmo Kuusisto
Jarmo Kuusisto (5. huhtikuuta 1961 Uusikaupunki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana SM-liigassa vuosina 1979–1998 Rauman Lukossa ja Porin Ässissä. Lisäksi hän pelasi Rauman Lukon 1-divisioonaan kaudeksi 1983–84 pudonneessa joukkueessa (Lukko nousi kauden jälkeen takaisin SM-Liigaan), kauden 1996–97 Ruotsissa Tukholman AIK:ssa sekä uransa loppupuolella 2 kautta (1998–2000) Tanskassa Herningissä ja useita kausia Ranskassa. Eppu Nuotio
Nuotio syntyi Iisalmessa ja valmistui ylioppilaaksi Iisalmen lukiosta 1981. Vuonna 1981 Nuotio työskenteli Rauman Kaupunginteatterissa ja vuodet 1988–1992 Jyväskylän kaupunginteatterissa. Hän näytteli vuonna 1985 ilmestyneessä Rauni Mollbergin "Tuntematon sotilas" -elokuvassa lotta Kotilaista taiteilijanimellä Eeva-Riitta Rantanen. Hänet on myös nähty televisiossa muun muassa käsikirjoittamassaan sarjassa "Sisaret" (2003) ja draamasarjassa "Tuliportaat". Vuosina 1998 ja 1999 Nuotio esiintyi televisiossa sanavalmiina tähtitoimittaja Kerttu Ströminä viihdesarjassa "Kesäkerttu" ja haastatteli ihmisiä eri aloilta pilke silmäkulmassa. Eero Koivumäki
Eero Eemeli Koivumäki (20. kesäkuuta 1924 Riihimäki – 12. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kilpasoutaja. Reino Kuuskoski
Reino Iisakki Kuuskoski (18. tammikuuta 1907 Loimaa – 27. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja juristi, joka toimi eduskunnan oikeusasiamiehenä vuosina 1946–1947 ja Korkeimman hallinto-oikeuden presidenttinä 1958–1965. Hän oli myös Suomen pääministerinä toimitusministeristömuotoisessa puolipoliittisessa virkamieshallituksessa neljän kuukauden ajan vuonna 1958. Kuuskoski oli hyvin aktiivinen ja osallistui lukuisten lautakuntien, komiteoiden ja muiden yhteiskunnallisten elinten toimintaan. Eero Hämeenniemi
Eero Olavi Hämeenniemi (s. 29. huhtikuuta 1951 Valkeakoski) on suomalainen säveltäjä ja kirjailija. Hämeenniemi on saanut teoksiinsa vaikutteita Kaukoidästä, esimerkiksi intialaisesta musiikista. Hän on säveltänyt muun muassa neljä sinfoniaa, konserttoja, jousikvartettoja, mieskuoromusiikkia ja jazzia. Hämeenniemi toimii sävellyksen dosenttina Sibelius-Akatemiassa ja hän on perustamansa Nada-yhtyeen johtaja ja pianisti. Radion sinfoniaorkesteri on levyttänyt hänen kolme sinfoniaansa. Kerava-kvartetti on levyttänyt kaikki hänen jousikvartettonsa. Nada-yhtye on julkaissut kaksi levytystä. Eero Lampio
Lieksalaiseen kauppiasperheeseen syntynyt Lampio lopetti koulunkäynnin reputettuaan ylioppilaskirjoituksissa. Hän työskenteli sitten puutavarayhtiöiden palveluksessa Karjalan ja Lapin rajaseuduilla ja myöhemmin Venäjän puolella Itä-Karjalassa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Lampio osallistui Venäjän sotatarvikekuljetuksiin ja hän toimitti Muurmannin ratatyömaalle ratapölkkyjä ja puutavaraa sillanrakennusta varten. Eero Hiironen
Eero Ossian Hiironen (16. kesäkuuta 1938 Huittinen – 30. heinäkuuta 2018 Alavus) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän oli koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Eero Sauri
Kemissä ja Hämeenlinnassa koulunsa käynyt Eero Sauri aloitti lehtiuransa teini-iässä myymällä junissa lehtiä. Hän opiskeli kirjallisuutta Helsingin yliopistossa ja toimi 1960-luvun alussa reportterina Yhtyneiden Kuvalehtien "Kuva-Postissa". Elokuussa 1963 hän siirtyi A-lehtiin ja eteni 31-vuotiaana "Apu"-lehden päätoimittajaksi (1969–1975) ja myöhemmin A-lehtien varatoimitusjohtajaksi. Vuonna 1986 hän siirtyi Sanoma-yhtiöiden erikoislehtidivisioonan kustantajaksi ja kustannusjohtajaksi, vastuullaan Sanoma Media Finlandin edeltäjä Helsinki Media. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2002. Eero Haapalainen
Eero Haapalainen (27. lokakuuta 1880 Kuopio – 27. marraskuuta 1937 Petroskoi) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, toimittaja, Suomen Ammattijärjestön puheenjohtaja ja Suomen työväen punaisen kaartin ylipäällikkö Suomen sisällissodan aikana. Eero Tommila (näyttelijä)
Eero Tommila (s. 1984) on suomalainen näyttelijä, joka näytteli televisiosarjassa "Salatut elämät" Sauli Kivirantaa vuosina 2003–2005. Eero Tommila on näytellyt myös elokuvassa "FC Venus". Nykyään hän on yksi Karstulan kesäteatterin näyttelijöistä. Eero Manninen
Eero Manninen (27. heinäkuuta 1914 Voikoski – 1999 Helsinki) oli suomalainen veistonopettaja ja siluettitaiteilija, joka kesäisin leikkasi Helsingin Linnanmäen huvipuistossa kävijöiden siluetteja lähes neljä vuosikymmentä, vuosina 1955–1992. Siluettien määrä lasketaan sadoissa tuhansissa. Luettelo K. J. Ståhlbergin kyydityksestä tuomituista
Tämä on luettelo henkilöistä, jotka tuomittiin entisen presidentin K. J. Ståhlbergin ja hänen puolisonsa kyydityksestä Helsingistä Joensuuhun 14. lokakuuta 1930.
Everstiluutnantti ja yleisesikunnan liikekannallepanotoimiston päällikkö Eero Kuussaari (1891–1978) oli Ståhlbergin kyydityksen aloitteentekijä. Hän antoi sortavalalaisesta ravintolasta käsin puhelimitse Mikko Jaskarille käskyn järjestää Ståhlbergin kyyditys. Kihlakunnanoikeus antoi hänelle kolmen vuoden kuritushuonetuomion ja määräsi viraltapanon, joka jäi voimaan. Hovioikeudessa tuomio oli kaksi vuotta. Korkein oikeus tuomitsi lopulta Kuussaaren vuodeksi kuritushuoneeseen. Eero Siren
Eero Siren (s. 2. kesäkuuta 1946, Helsinki) on suomalainen teatterintekijä, joka on toiminut dramaturgina, ohjaajana, näyttelijänä ja teatterinjohtajana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulunkylän yhteiskoulusta 1967 ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi 2000 Teatterikorkeakoulusta.
Siren on ollut kiinnitettynä Imatran Teatterissa 1973–1975 näyttelijä-ohjaajana, Nukketeatteri Vihreässä Omenassa näyttelijänä 1975–1977 ja Kokkolan kaupunginteatterissa 1977–1979 ohjaajana. Hän oli Kokkolan kaupunginteatterin johtaja 1979–1982. Siren työskenteli Kemin kaupunginteatterissa 1982–1983 dramaturgina, 1983–2000 näyttelijänä ja 2000–2002 teatterinjohtajana. Vuosina 2002–2010 hän oli jälleen teatterin dramaturgi. Siren on myös kirjoittanut tv-sketsejä ja esiintynyt televisio-ohjelmissa. Eero Aven
Eero Henrik Iivari Aven (s. 20. elokuuta 1941 Pielisjärvi, nyk. Lieksa) on suomalainen laulaja. Avenin ensilevytykset syntyivät 1960-luvun lopulla ja hän on tehnyt musiikkia niin säveltäjänä, sanoittajana, sovittajana kuin esiintyvänä taiteilijanakin. Avenin ensimmäisen singlen julkaisi Sonet vuonna 1969. Seuraavat kaksi singleä tulivat vuosina 1971–1972 Fonovoxin kautta ja tätä seuraavat neljä singleä Love Recordsin kautta. Tämän jälkeen hän siirtyi M&T Productionin artistiksi. Siellä syntyivät myös hänen ensimmäiset pitkäsoittolevynsä. Albumista "Elämäntoveri" Aven sai uransa toistaiseksi ainoan kultalevyn. Härmän Kuustaa
Vilho Eero Koskimäki, kirjailijanimi Härmän Kuustaa (23. elokuuta 1914 Kauhava – 21. maaliskuuta 1997 Tampere) oli suomalainen nimismies, pakinoitsija ja kirjailija. Koskimäki kirjoitti murrepakinoita Kauhavan ja Härmän murteilla. Eero Kinnunen
Eero Kinnunen (8. tammikuuta 1932 Jyväskylä – 5. marraskuuta 2005 Las Palmas, Espanja) oli suomalainen mainostoimistojohtaja ja mainonnan suunnittelija, joka työskenteli koko uransa ajan mainostoimisto SEKissä. Eero Tammisalo
Eero Sakari Tammisalo (vuoteen 1906 Ekbom; 1. joulukuuta 1892 Helsinki – 8. huhtikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston hammaslääketieteen laitoksen proteesi- ja hampaanoikomisopin opettaja 1919–1956, laitoksen esimies 1925–1958, hammasproteesiopin professori 1957–1962. Hän julkaisi alan tutkimuksia sekä historiikin "Yliopiston odontologinen laitos 1892–1932". Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1942. Eero A. Wuori
Eero Aarne Wuori (vuoteen 1942 Vuori; 11. elokuuta 1900 Helsinki – 12. syyskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen journalisti ja poliitikko. Hän oli ministerinä Suomen Sosialidemokraattisesta Puolueesta. Hänellä oli Paasikiven III hallituksessa neljä ministerinsalkkua: hän oli ministeri valtioneuvoston kansliassa 7.8.1945–29.9.1945, kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri 17.4.1945–29.9.1945 ja ministeri kansanhuoltoministeriössä sekä ministeri sosiaaliministeriössä 27.4.1945–29.9.1945. Eero Heinäluoma
Heinäluoma syntyi Kokkolassa heinäkuussa 1955 rautatieläisen perheeseen. Hänen isänsä Heimo Heinäluoma toimi veturinlämmittäjänä ja äiti Aino oli töissä nahkatehtaalla. Perhe muutti Etelä-Suomeen Eero Heinäluoman ollessa alle kouluikäinen. Heinäluomat asuivat ensin Jokelassa ja sen jälkeen Vantaan Korsossa. Eero Vasara
Erkki Jalo (Eero) Vasara (14. huhtikuuta 1908 Tuulos – 7. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja näyttelijä. Hän toimi yli kolmenkymmenen vuoden ajan lavastajana muun muassa Helsingin ja Hämeenlinnan teattereissa. Eero Sauri
Eero Sauri (s. 18. huhtikuuta 1938 Rautavaara) on suomalainen toimittaja ja lehtikustantaja, joka teki pitkän uran ensin A-lehtien ja sitten Sanoma-konsernin palveluksessa. Esko Kuusisto
Esko Kuusisto (s. 11. helmikuuta 1949 Ruovesi) on suomalainen hydrologi. Hän on työskennellyt Suomen ympäristökeskuksessa sen perustamisesta asti ja ollut työskentelemässä kehityshankkeissa eri maissa. Kuusisto on väitellyt tohtoriksi hydrologian alalta ja kirjoittanut ja toimittanut useita hydrologian alan teoksia ja julkaissut 350 kirjoitusta vesistä, ympäristöstä ja ilmastonmuutoksesta. Eero Hautojärvi
Ähtärissä syntynyt Hautojärvi liittyi työväenliikkeeseen työskennellessään Inhan tehtaalla ja toimi myöhemmin satamatyömiehenä Helsingissä. Hänet tunnettiin rajuissa satamatappeluissa karaistuneena kiivaana ja rohkeana miehenä sekä vankkumattomana kommunistina. Liityttyään kommunistinuorten toimintaan hän osallistui 1932 SKP:n kursseille Moskovassa. Hautojärvi joutui pidätetyksi Vilho Pentikäisen vakoilujutun yhteydessä joulukuussa 1933 ja sai kolmen ja puolen vuoden kuritushuonetuomion. Vapauduttuaan vuoden 1936 lopussa hän osallistui vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan 1937–1938. Menomatkalla hän jäi tovereineen kiinni Ranskassa ja joutui viettämään siellä kahdeksan kuukautta vankeudessa ennen pääsyään Espanjaan. Talvisodan ajan Hautojärvi onnistui piilottelemaan Helsingissä. Talvisodan päätyttyä hän perusti yhdessä Urho Oraksen, Lauri Kantolan ja Lauri Vileniuksen kanssa omin päin uuden väliaikaisen johtoelimen SKP:lle. Hautojärvi myös järjesti Helsingissä mellakoita Suomen ja Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran kokousten yhteydessä, kunnes hänet pidätettiin elokuun 1940 alussa. Koko jatkosodan ajan hän oli vankeudessa. Häntä pidettiin Espanjan-taustansa vuoksi liian vaarallisena sijoitettavaksi Pärmin pataljoonaan, ja hän joutui sen sijaan Riihimäen vankilan kautta Koverin keskitysleirille Itä-Karjalaan. Eero Eloranta
Eero Eloranta (28. lokakuuta 1906 Helsinki – 1. kesäkuuta 1990 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Eero Yli-Vakkuri
Eero Markus Sakari Yli-Vakkuri (s. 1981 Tampere) on Helsingissä toimiva monialainen kuvataiteilija. Eero A. Wuori
Wuori osallistui koulupoikana Suomen sisällissotaan punaisten puolella huoltotehtävissä ja päätyi Pietariin, jossa oli perustamassa Suomen kommunistista puoluetta. Wuori toimi puoluetehtävissä Suomessa ja Ruotsissa. Hän jäi kiinni komennuksellaan Suomessa 1. marraskuuta 1919 ja sai sodan aikaisista ja SKP-toimistaan yhteensä kymmenen vuoden vankeusrangaistuksen, jota suoritti Tammisaaren ja Turun vankiloissa. Hänet armahdettiin vuonna 1925, jolloin hän oli jo etääntynyt kommunisteista. Vankeudesta vapauduttuaan Wuori työskenteli "Kansan Työ" -lehden toimittajana vuosina 1926–1930 ja päätoimittajana 1930–1938. Eero Saari (poliitikko)
Saari valittiin kansanedustajaksi kaksissa vaaleissa, 1951 ja 1954, Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Hän toimi eduskunnassa vajaan neljän vuoden ajan, heinäkuusta 1951 toukokuuhun 1955, ja oli jäsenenä lakivaliokunnassa sekä laki- ja talousvaliokunnassa. Hän oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Hän kuoli kesken toisen kansanedustajakautensa, 47-vuotiaana, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Eino Uusitalo. Paitsi kansanedustajana, Saari toimi poliittisella urallaan myös kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana synnyinkunnassaan Alavudella. Eero Vaara
Eero Tapio Vaara (s. 5. joulukuuta 1968 Ruokolahti) on suomalainen kansainvälisesti arvostettu liiketaloustieteilijä. Hän on kauppatieteiden tohtori ja hänellä on professuuri Svenska Handelshögskolanissa Helsingissä sekä virka Ranskassa École de Management de Lyonissa. Hän on perehtynyt yrityskauppoihin sekä organisaatioiden kehittämiseen. Eero Kosonen
Eero Kosonen (s. 12. syyskuuta 1986 Lappeenranta) on suomalainen salibandymaalivahti, joka edustaa Seinäjoen Peliveljiä. Aiemmin hän pelasi Ruotsin Superliigan Växjö Vipersissä. Eero Junkkaala
Eero Kalevi Junkkaala (s. 4. elokuuta 1947) on suomalainen pappi, teologian tohtori ja kirjailija. Hän on kirjoittanut yli viisikymmentä kirjaa, jotka käsittelevät Raamatun historiaa ja arkeologiaa, Raamatun tulkintaa, sekä elämänkatsomuksellisia ja hengellisiä teemoja. Junkkaala uskoo sekä Raamattuun että evoluutioteoriaan eli hän on teistinen evolutionisti. Eero Hyvärinen
Eero Juho Hyvärinen (27. huhtikuuta 1890 Kontiolahti, Suomen suuriruhtinaskunta – 27. toukokuuta 1973 Lahti) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Ylioppilasvoimistelijoita. Eero Lauresalo
Eero Lauresalo (vuoteen 1945 Lindroos; 31. tammikuuta 1908 Helsinki – 3. elokuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen basisti ja sousafonisti. Eino Hirvonen
Eino Hirvonen (18. heinäkuuta 1902 Kitee – 20. tammikuuta 1988) oli suomalainen liikemies. Hän oli Kuusinen Oy:n toimitusjohtaja 1940–1948 ja uudestaan 1954–1960 ja vuodesta 1954 Suomen Tukkukauppiaiden Liiton puheenjohtaja 1956–1960. Vuodesta 1950 hän oli Helsingin kauppakorkeakoulun hallituksen puheenjohtaja, ja samana vuonna hän sai Kauppatieteiden kunniatohtorin arvon. Eino Aaltio
E. A. Aaltio syntyi 1889 Keuruulla vanhaan keuruulaiseen Andelinin lukkari- ja pappissukuun. Päästyään ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1909 hän ryhtyi aluksi opiskelemaan teologiaa, mutta vaihtoi pian oikeustieteeseen. Oikeustutkinnon Aaltio suoritti 1914 ja toimi sen jälkeen nimismiehenä Lammilla, Koski Hl:ssä, Jyväskylässä ja Keuruulla. 1918 olleessaan Keuruun nimismies hän osallistui sisällissotaan valkoisten joukoissa Keuruun ja Vilppulan seudun taisteluissa. Hänelle myönnettiin varatuomarin arvonimi vuonna 1919. Vuonna 1920 hän toimi Itä-Karjalan väliaikaisen hallinnon lakimiehenä ja sihteerinä. 1920-luvulla Aaltio toimi asianajajana Helsingissä ja Tampereella. Samalla hän toimi mm. Hämeenmaan, Ulkosuomalaislehden ja Tähystäjän päätoimittajana. 1920-luvun lopulla E.A.Aaltio oli Akateemisen Karjala-Seuran aktivisteja ja kuului silloin mm. Urho Kekkosen lähipiiriin. AKS:n vallattua Suomalaisuuden liiton Aaltio toimi liiton pääsihteerinä 1929–30. Maalaisliiton kansanedustajana E.A. Aaltio toimi lyhyen ajan 1929 noustuaan varasijalta eduskuntaan kesken kauden. Eero Vasa
Eero Vasa (s. 1. helmikuuta 1997) on suomalainen tennispelaaja. Vasa teki debyyttinsä Suomen Davis Cup -joukkueessa vuoden 2016 Davis Cupissa maaliskuussa 2016 Zimbabwea vastaan. Vuoden 2017 Davis Cupissa hän pelasi helmikuussa Georgiaa vastaan ja huhtikuussa Madagaskaria vastaan. Vasa on hävinnyt kaikki kolme pelaamaansa Davis Cup -ottelua. Erkko Väisänen
Erkko Väisänen (s. 1980 Kotka), taiteilijanimeltään "EWE", on suomalainen näyttelijä, juontaja ja musiikintekijä. Hän opiskeli Helsingissä Musiikkiteatteri-ilmaisun koulu Mustissa. Näyttelijänä Väisänen on toiminut vuodesta 2005 lähtien. Vuonna 2010 hän perusti musiikkitapahtumien järjestämiseen keskittyvän yrityksen "Tuhtimusiikki". Eero Lankia
Eero Uolevi Lankia (s. 8. joulukuuta 1951 Joutsa) on kirkkonummelainen agrologi ja Suomen keskustan poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 2003–2007 ja puoluesihteeri. Hänet valittiin väliaikaiseksi puoluesihteeriksi puoluejohdon aloitteesta, mutta hankki järjestökokemuksellaan melko nopeasti kannatuksen myös pysyvälle puoluesihteeriydelle. Lankian kokemus liittyy lähes kokonaan puoluejärjestöön. Eero Paso
Eero Paso (s. 19. heinäkuuta 1954 Utajärvi) on suomalainen Uudellamaalla asuva kirjailija, valokuvaaja ja rakennusmies.