Milloin Alaska liitettiin USA?
Yhdysvaltain historia
Historiansa suurimman maalisäyksen USA sai kun vuonna 1803 Thomas Jeffersonin hallitus osti Ranskan Napoleonilta Mississippijoen länsipuolelle ulottautuvan Louisianan alueen. Aluekauppa oli huomattavasti nykyistä Louisianan osavaltiota suurempi – hankitut alueet käsittävät nykyisin 23 % maan pinta-alasta. Vuonna 1845 Yhdysvaltoihin liittyi Meksikosta 1836 itsenäistynyt Texas. Meksikon kanssa käydyn sodan tuloksena Yhdysvaltoihin liitettiin 1848 suunnilleen nykyisten Kalifornian, Nevadan, Utahin, Arizonan ja New Mexicon osavaltioiden alueet Guadeloupe Hidalgon rauhassa 2. helmikuuta 1848. Arizonan ja New Mexicon alue laajeni etelään Gilajoen eteläpuolelle Meksikon kanssa 1853 tehdyllä kymmenen miljoonan silloisen Yhdysvaltain dollarin Gadsdenin kaupalla. Venäjän keisari Aleksanteri II myi 9. huhtikuuta 1867 Alaskan Yhdysvalloille. Aleutit (kansa)
Venäjä myi Alaskan Yhdysvalloille vuonna 1867 ja suurin osa aluteista jäi näin Yhdysvaltojen alaisuuteen. Joitakin aluettiperheitä oli kuitenkin siirretty edelleen osana Venäjää säilyneille Komendöörisaarille. Alaskan rannikolla asuneet aleutit ja inuitit olivat omaksuneet venäläisiä tapoja, mutta Yhdysvallat alkoi soveltaa heihin sulauttamispolitiikkaa. Japani miehitti osan Aleuttien saarista toisen maailmansodan aikana. Yhdysvallat oli evakuoinut saaret, joiden asukkaat vietiin väliaikaisille sijoituspaikoille Alaskan mantereelle. Monet aleuteista kuolivat sijoituspaikkojen huonojen olosuhteiden takia. Kun he pääsivät palaamaan kotikyliinsä vuonna 1945, monet asunnot oli poltettu ja tuhottu. Alaska
Vuonna 1867 alue myytiin yhdessä Aleuttien saarten kanssa Yhdysvaltain valtiolle 7,2 miljoonalla dollarilla: 4 senttiä hehtaarilta. Ulkoministeri William Seward, joka suoritti neuvottelut venäläisten kanssa, sai pitkään kuulla ivailua ”järjettömästä” kaupastaan. Alue vaikutti vielä tuolloin hyödyttömältä erämaalta, mikä näkyi vuoden 1880 väestönlaskennassa: alueella oli ainoastaan 33 426 asukasta, joista kaikki paitsi 430 olivat alkuasukkaita (inuitteja tai intiaaneja). Alaskan tutkiminen alkoi nyt uudestaan. Osa venäläisten retkistä ja niiden tuloksista jäi unohduksiin. Amerikkalaiset tutkivat innolla uutta aluettaan, mutta varsinaiset löytöretket oli jo tehty. Alaska
Alaska oli suoraan Yhdysvaltojen liittovaltion hallinnassa oleva, mihinkään osavaltioon kuulumaton territorio, kunnes se vuonna 1959 muutettiin Yhdysvaltojen osavaltioksi.
Meksikon–Yhdysvaltain sota
Nykyisen Texasin eli silloisen Tejasin alueelle oli alkanut saapua yhdysvaltalaisia siirtolaisia 1800-luvun alussa. Meksiko yritti lopulta saattaa raja-alueensa tiiviimmin oman valtansa alle kannustamalla meksikolaisia siirtolaisia asettumaan alueelle ja kieltämällä yhdysvaltalaisten siirtolaisten saapumisen vuonna 1830. Yhdysvaltalaiset siirtolaiset pitivät Meksikon kasvavaa vaikutusvaltaa uhkana ja kun Antonio López de Santa Anna kaatoi Gómez Faríasin Texasin siirtolaiset julistautuivat muutamien meksikolaisten liberaalien tukemana riippumattomaksi Texasin tasavallaksi vuonna 1835. Santa Anna yritti kukistaa tasavallan Texasin vallankumouksen aikana, mutta hän jäi vangiksi San Jacinton taistelussa. Santa Anna vapautettiin vuonna 1837 hänen luvattuaan olla hyökkäämättä uudestaan ja vaikka hän myöhemmin julisti lupauksensa pätemättömäksi, uutta sotaretkeä ei järjestetty ja Texasin tasavallan itsenäisyys säilyi. Alaska
Alaskan ylivoimaisesti suurin kaupunki on Anchorage (noin 290 000 asukasta vuonna 2010). Osavaltion hallinnollinen pääkaupunki on Juneau (noin 31 000 asukasta). Päivämääräraja
Vuoteen 1867 saakka Alaska kuului Venäjälle, ja siellä oli sama päivämäärä kuin muuallakin Venäjällä. Päivämääräraja kulki pitkin Alaskan ja Brittiläisen Pohjois-Amerikan (nykyisen Kanadan) välistä rajaa. Kun Yhdysvallat osti Alaskan, Venäjällä oli siellä vielä silloin noudatetun juliaanisen kalenterin mukaan perjantai 6. lokakuuta 1867, mikä gregoriaanisen kalenterin mukaan olisi ollut 18. lokakuuta. Kun kauppa oli tullut voimaan, päivämääräraja siirrettiin Yhdysvaltojen hallituksen päätöksellä Beringinsalmeen, jolloin Alaskassa siirryttiin edelliseen viikonpäivään niin, että siellä oli kaksi perjantaita peräkkäin. Samalla siellä kuitenkin siirryttiin myös gregoriaaniseen kalenteriin, joka oli (päivämäärien, mutta ei viikonpäivien osalta) tuolloin 12 päivää edellä juliaanista. Näin ollen perjantain 6. lokakuuta 1867 jälkeen Alaskassa tuli perjantai 18. lokakuuta 1867. Alaskan osto
Alaskan osto (, ) oli tapahtuma, jossa Yhdysvallat osti noin 1,5 miljoonan neliökilometrin suuruisen Alaskan alueen Venäjältä vuonna 1867. Kauppahinta oli 7,2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Juneau
Juneau on kaupunki ja samanniminen hallintoalue ("borough") Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Juneau on Alaskan pääkaupunki ja kooltaan osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki Anchoragen ja Fairbanksin jälkeen. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 31 275 asukasta. Monet paikalliset ovat työllistyneet kaupungissa sijaitsevien liittovaltion ja osavaltion virastojen kautta. US Airways
American Airlines osti yhtiön vuonna 2013, ja ne yhdistyivät 9. joulukuuta 2013. Osana yhdistymisprosessia US Airways erosi Star Alliancesta 30. maaliskuuta 2014 ja liittyi oneworldin liitännäisjäseneksi seuraavana päivänä. Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa
Alaskan osavaltiossa ei ole koskaan ollut kuolemanrangaistusta käytössä, koska se poistettiin alueen lainsäädännöstä vuonna 1957, jolloin Alaska oli Yhdysvaltain territorio. Tätä ennen Alaskassa tehtiin joitakin teloituksia, jotka ennen vuotta 1900 toteuttivat kaivosmiesten epäviralliset tuomioistuimet ja vuosisadan vaihteen jälkeen Yhdysvaltain liittovaltion viranomaiset. Viimeinen teloitus tehtiin vuonna 1950. Australia
Kuusi osavaltiota muodostivat vuonna 1901 liittovaltion, "Australian kansainyhteisön" ("Commonwealth of Australia"). Vielä sen jälkeen se kuului brittiläiseen imperiumiin autonomisena dominiona, mutta vuonna 1931 säädetty Westminsterin säädös vahvisti sen aseman itsenäisenä valtiona. Vuonna 1986 annettu asetus katkoi viimeisetkin määräykset, joilla Australia oli ollut Britannian alainen. Kenai
Vuonna 1869 Alaskan ostamisen jälkeen Yhdysvaltain armeija perusti Fort Kenay -nimisen tukikohdan. Se hylättiin nopeasti. Venäjän keisarikunta
Yhdysvaltoja, Britanniaa ja Ranskaa seuraten Venäjä solmi suhteet Japanin kanssa ja hankki Britannian ja Ranskan kanssa myönnytyksiä Kiinalta toisessa oopiumisodassa 1856–1860. Aigunin sopimuksessa 1858 ja Pekingin sopimuksessa 1860 Venäjä sai laajat kauppaoikeudet Amur- ja Ussurijokien alueelta, ja alkoi rakentaa satamaa ja tukikohtaa Vladivostokiin. Amurin–Ussurin alueen turvaamiseksi ja varojen saamiseksi Alaska myytiin Yhdysvalloille 1867.
Vuonna 1861 Aleksanteri II vapautti 20 miljoonaa maaorjaa isäntiensä vallasta. Maatyöläisille jaettiin maata, mutta he joutuivat maksamaan maksuja valtiolle viidenkymmenen vuoden ajan. Isäntien menetykset korvattiin obligaatioilla. Hallitus oli toivonut vapautettujen kykenevän elättämään itsensä ja tuottamaan tarpeeksi satoa vientiin ja valtion menojen korvaamiseen. Talonpojille jaettu maa oli kuitenkin kehnointa ja tehottomien viljelymenetelmien vuoksi talonpojat jäivät pian jälkeen maksuistaan. Maanomistajien obligaatioiden arvo romahti, eivätkä monet kyenneet enää viljelemään koko omistamaansa maa-alaa ilman työvoimaa ja pääomaa. Texasin tasavalta
Texasin tasavalta () oli itsenäinen valtio Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltojen ja Meksikon välissä vuodesta 1836 vuoteen 1845. Tasavalta itsenäistyi Meksikon hallinnasta vuonna 1836. Vuonna 1845 Texas liittyi Yhdysvaltoihin sen 28. osavaltiona. New Mexico
Alue siirtyi Meksikolle Meksikon itsenäisyyssodassa vuosina 1810–1821. Espanjalaiset siirtomaaisännät olivat kieltäneet provinssiin tulleita yhdysvaltalaisia käymästä kauppaa, mutta itsenäinen Meksiko salli kaupankäynnin, ja alueella alkoi käydä säännöllisesti yhdysvaltalaisia kauppiaita. Meksikon ja Yhdysvaltain välisen sodan aikana 1846–1848 Yhdysvallat valloitti maan itselleen ja teki siitä New Mexicon territorion, mihin kuului myös nykyinen Arizona osavaltio ja osia Coloradosta. Tarkoituksena oli muodostaa New Mexicon osavaltio niin pian kuin mahdollista, mutta senaatti torjui esityksen. New Mexico hyväksyttiin osavaltioksi vasta 6. tammikuuta 1912. Alaska (laulaja)
Olvido Gara (s. 13. kesäkuuta 1963 México, Meksiko) taiteilijanimeltään Alaska, on espanjalais-meksikolainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja tv-persoona. Hän syntyi Meksikossa, mutta muutti 1970-luvun alussa perheineen Espanjaan. Alaska on yksi näkyvimpiä hahmoja kahdeksankymmentäluvun Madridin vastakulttuuriliikkeessä. Hänet tunnetaan Kaka de Luxe, Pegamoides ja Dinarama -nimisistä kokoonpanoista. Alaska ja Dinaraman suurimpia hittejä olivat "Ni tú ni nadie" ja "A quién le importa". Vuonna 1980 hän esiintyi myös Pedro Almodóvarin elokuvassa "Pepi, Lui, Bom y otras chicas del montón". Alaska perusti Fangoria-nimisen yhtyeen Nacho Canutin kanssa 1989. Fangoria tunnetaan muun muassa hitistään "Retorciendo palabras".
Vuonna 2011 Espanjan MTV alkoi lähettää tositv-sarjaa "Alaska ja Mario", seuraten taiteilijaparin elämää. Ohjelma on tyyliltään kuin "The Osbournes". Maaliskuussa 2018 ilmoitettiin, että show saa kolmen vuoden tauon jälkeen jatkoa. Alaskan osto
Ensimmäisten vuosikymmenten aikana Alaskan olemassaoloon ei juurikaan kiinnitetty huomiota Yhdysvalloissa. Alaskaa hallitsi aluksi Yhdysvaltain armeija, jolta valta annettiin kesäkuussa 1877 lyhyeksi aikaa Yhdysvaltain valtiovarainministeriölle. Valtiovarainministeriön jälkeen aluetta hallitsivat vuorollaan sotavoimien eri osastot, kunnes alueelle toukokuussa 1884 luotiin siviilihallinto, jotta kaivostoimintaa säädelleet lait saataisiin voimaan. Vuonna 1896 Alaskan läheltä Yukonista löytyi suuri kultasuoni, mikä aloitti Klondiken kultaryntäyksen Alaskan läpi. 1900-luvulla alueen merkittävyyttä lisäsivät suuret öljylöydöt ja sen strateginen sijainti, joka kävi lopullisesti ilmi toisen maailmansodan aikana. Alaskanmeriharakka
Alaskanmeriharakka ("Haematopus bachmani") on pohjoisamerikkalainen kahlaaja. Lajin nimesi John James Audubon ystävänsä John Bachmanin mukaan vuonna 1838. Yhdysvallat toisessa maailmansodassa
7. joulukuuta 1941 Japanin keisarikunta, Saksan liittolainen Tyynellämerellä, teki 2 403 yhdysvaltalaisen hengen vaatineen yllätyshyökkäyksen Yhdysvaltain laivastotukikohtaan Pearl Harborissa Havaijilla. Yhdysvaltain laivaston aluksista upposivat viisi taistelulaivaa, kolme risteilijää, kolme hävittäjää, mutta Japanin suunnitelma tuhota Yhdysvaltain koko Tyynenmeren-laivasto kokonaan epäonnistui. 8. joulukuuta 1941 presidentti Roosevelt piti puheen Yhdysvaltain kongressille, joka antoi sodanjulistuksen Japanille. 11. joulukuuta 1941 Saksa julisti sodan Yhdysvalloille, mikä laajensi Euroopan-sodan maailmanlaajuiseksi konfliktiksi. Yhdysvallat astui sotaan liittoutuneiden puolella. Ensimmäisen puolen vuoden yhdysvaltalaiset joutuivat perääntymään Tyynellämerellä, jossa japanilaiset linnoittivat Tyynenmeren saaret ja Euroopan mailta vallatut Kaakkois-Aasian siirtomaat. Vuoden 1942 kesäkuun alkupuoliskolla yhdysvaltalaiset saavuttivat voiton Midwayn taistelussa ja sotilaallinen voimatasapaino Tyynellämerellä kääntyi Yhdysvaltain hyväksi. Yhdysvaltalaiset joukot myös osallistuivat brittien kanssa Pohjois-Afrikan sotaretkeen, jonka päätteeksi saksalaiset ajettiin pois Pohjois-Afrikasta. Natsi-Saksan operaatio Barbarossan strateginen ja taktinen epäonnistuminen itärintamalla johti akselivaltojen heikentymiseen Euroopassa vuoden 1943 kesästä lähtien. Samana vuonna yhdysvaltalaiset osallistuivat maihinnousuihin Sisiliassa ja Italian niemimaalla, mikä aiheutti Italian fasistidiktaattorin Benito Mussolinin kukistumisen. Mekoryuk
Nuniwarmiutit (tai cup'igit) ovat asuttaneet Nunivaksaarta 2 000 vuoden ajan. Ensimmäisinä eurooppalaisina alueelle saapui Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian retkikunta, joka raportoi vuonna 1821 saarella asuvan 400 ihmistä 16 kylässä. Yhdysvaltojen ostettua Alaskan vuonna 1867 Ivan Petroff laski saarella olevan 702 jupikkia yhdeksässä kylässä mukaan lukien 117 ihmistä ”Kootissa”, joka oli paikka lähellä nykypäivän Mekoryukia. Vuoden 1900 epidemia jätti kylään vain neljä perhettä. Konfederaatioartiklat
Konfederaatioartiklat () olivat Yhdysvaltojen perustuslaki vuosina 1781–1789. Kolmetoista siirtokuntaa olivat julistautuneet itsenäiseksi emämaastaan Britanniasta vuonna 1776. Konfederaatioartiklojen muodostama Yhdysvallat oli lähinnä valtioliitto. Toisessa artiklassa sitä kutsuttiin nimellä ”united States”; pienellä alkukirjaimella haluttiin korostaa sopimuksen solmineiden valtioiden itsenäisyyttä. Pyhän Mikaelin katedraali (Alaska)
Pyhän Mikaelin katedraali on Alaskan Sitkassa sijaitseva Amerikan ortodoksisen kirkon katedraali, joka rakennettiin vuosina 1844–1848. Alkuperäinen katedraali paloi maan tasalle vuonna 1966 ja rakennettiin uudelleen. Se sai National Historic Landmark -arvon 13. kesäkuuta 1962. Meksikon–Yhdysvaltain sota
Meksikon–Yhdysvaltain sota oli vuosien 1846 ja 1848 välillä käyty sota Yhdysvaltojen ja Meksikon välillä. Sota oli alkanut kiistoista liittyen Texasin asemaan Texasin vallankumouksen jälkeen ja Texasin tasavallan liityttyä Yhdysvaltoihin vuonna 1845. Selkkaus maiden vastaisella rajalla johti Yhdysvaltojen sodanjulistukseen ja taistelujen jälkeen Meksikon pääkaupunki Méxicon miehitykseen. Sodan päätti Guadalupe-Hidalgon rauhansopimus, jolla Meksiko luopui alueistaan Ylä-Kaliforniassa, Uuden Meksikon alueella ja Rio Granden pohjoispuolella. Meksiko menetti näin yli puolet sotaa edeltäneistä maistaan. Denalin kansallispuisto
Denalin kansallispuisto () on Yhdysvaltain Alaskan osavaltiossa sijaitseva kansallispuisto. Kansallispuisto perustettiin 26. helmikuuta 1917. Denali on yhteensä 24 585 km² laajuinen, ja sitä hallinnoi National Park Service. Puiston kuuluisin nähtävyys on kenties Denali (aiemmin Mount McKinley), Yhdysvaltojen korkein vuori, jonka mukaan puisto alun perin olikin nimetty Mount McKinleyn kansallispuistoksi. McKinley-nimen vuori sai Yhdysvaltain 25. presidentiltä William McKinleyn mukaan jo vuonna 1897 ja Alaskan alkuperäiskansat kutsuvat sitä Denaliksi, josta siis kansallispuiston nimikin juontuu.
Mount McKinleyn kansallispuisto perustettiin vuonna 1917 suojelemaan alueen ohutsarvilampaita. Vuosikymmeniä myöhemmin, vuonna 1978, presidentti Jimmy Carter perusti silloisen kansallispuiston lähistölle Denalin suojelumonumentin. Denali on athabascaa ja tarkoittaa korkeaa. Intiaanit viittasivat sillä luultavasti McKinley-vuoreen. Kaksi vuotta Denalin nimittämisen jälkeen se yhdistettiin McKinleyn kansallispuistoon, jolloin puiston nimi myös vaihtui Denaliksi. 
Denalissa tavataan useita eläin- ja lintulajeja. Alueella elää muun muassa suuria nisäkkäitä kuten harmaakarhuja, mustakarhuja, susia ja hirviä sekä lintuja kuten maakotkia, pikkujoutsenia ja tunturihaukkoja. Kansallispuiston vesissä elää yhteensä 10 eri kalalajia, muun muassa lohia, taimenia ja pallaita. Alueen kylmien olosuhteiden takia kalat jäävät usein pienikokoisiksi. Kylmyyden vaikutuksesta alueella on vähän sammakkoeläimiä: alueen ainoa sammakkolaji on pakkasia kestävä metsäsammakko. Vierailijoita kehotetaan pysymään etäällä puiston villieläimistä, eikä heillä ole lupaa ruokkia niitä. Anchorage
Ennen eurooppalaisten saapumista nykyisen Anchoragen alueella asui tanaina-intiaaneja, jotka käyttivät sitä kesäisin kalastuspaikkanaan. Aluetta käyttivät 1700-luvulta lähtien kauppapaikkana myös inuitit ja aleutit. Löytöretkeilijä Vitus Bering kävi mahdollisesti Anchoragen seuduilla vuoden 1743 paikkeilla, mutta ensimmäinen lahtea tarkemmin tutkinut eurooppalainen oli James Cook. Cook julisti alueen kuuluvan Britanniaan vuonna 1778 ja Cook Inlet-lahti sai nimensä hänen mukaansa. Britit eivät kuitenkaan palanneet, vaan alue päätyi Venäjän keisarikunnan vaikutuksen alaiseksi. Ensimmäiset venäläiset kauppiaat ja lähetyssaarnaajat saapuivat Cook Inletin seuduille 1800-luvulla. Nykyisen Anchoragen paikalla oli vuonna 1835 perustettu lähetysasema. Venäjä myi Alaskan Yhdysvalloille vuonna 1867 ja vuonna 1882 löydettiin kultaa Cook Inletin Turnagain Armin alueelta. Alueelle tulvi kullanetsijöitä laivoilla Seattlesta ja Alaskasta tehtiin Yhdysvaltain territorio vuonna 1912. Aleutit (saaristo)
Aleutit on saariketju pohjoisella Tyynellämerellä. Se koostuu yli 200 tuliperäisestä saaresta. Enemmistö saarista kuuluu Yhdysvaltojen Alaskan osavaltioon, mutta läntisimmät saaret kuuluvat Venäjälle. Vitus Bering löysi saaret vuonna 1741. Kaltag
Alaskan ostamisen jälkeen Yukonjoen pohjoisrantaa pitkin vedettiin Yhdysvaltain armeijan lennätinlinja. Kauppa-asema avattiin noin 1880, juuri ennen vuosien 1884-1885 kultaryntäystä. Höyrylaivat operoivat pitkin Yukonjokea kuljettaen tarvikkeita kullankaivajille, huippuvuosi oli 1900, jolloin joella kulki 46 laivaa. Vuonna 1900 tuhkarokko ja ruokapula vähensivät väkilukua kolmanneksella. Kaltagin kylä perustettiin epidemian jälkeen kun kolmen läheisen kylän asukkaat muuttivat alueelle. San Antonio (Texas)
San Antoniosta tuli osa Meksikoa Meksikon itsenäisyyssodan jälkeen. Meksikolaiset pyysivät angloamerikkalaisia uudisasukkaita muuttamaan Texasin alueelle, sillä espanjalaiset eivät suostuneet muuttamaan sinne intiaanien takia. Antonio López de Santa Anna kumosi 1835 Meksikon perustuslain ja julisti itsensä presidentiksi. Texasilaiset eivät tunnustaneet presidentin valtaa, ja kapina huipentui vuoden 1836 Alamon taisteluun, jossa 189 texasilaista pitivät Alamoa hallussaan 13 päivän ajan 4 000 meksikolaista vastaan. Vaikka meksikolaiset onnistuivatkin voittamaan taistelun, se muistetaan edelleen sotahuudosta ”Muistakaa Alamo!”. Taistelu rohkaisi myös muita texasilaisia, ja lopulta San Jacinton taistelussa meksikolaiset kukistuivat ja Texas julistautui itsenäiseksi tasavallaksi, joka liittyi Yhdysvaltoihin kuitenkin jo 1845.
San Antonio kasvoi, kun sinne muutti saksalaisia siirtolaisia, ja vuonna 1850 eurooppalaisia olikin enemmän kuin yhdysvaltalaisia. Sisällissota pysäytti kasvun, mutta se jatkui jälleen sodan jälkeen ja kiihtyi, kun rautatie saapui kaupunkiin 1877. San Antoniosta kehittyi paikallisen karjatalouden keskus. Lisäksi siitä tuli merkittävä asevoimien keskus. Vuonna 1876 valmistunutta Fort Sam Houstonia laajennettiin, ja vuosina 1917–1941 kaupunkiin valmistui neljä lentotukikohtaa. Ensimmäisessä maailmansodassa kaupungissa koulutettiin 1917–1918 noin 70 000 sotilasta ja toisessa maailmansodassa Lacklandin lentotukikohdassa koulutettiin yli kolmannes sodan lentokadeteista. Sotien välisenä aikana saksalaisten vaikutus kaupungissa väheni ja latinot alkoivat muuttaa kaupunkiin. Vuonna 1920 San Antoniossa oli 161 000 asukasta, ja se oli Texasin suurin kaupunki. Yhdysvaltain senaatti
Alaska Alaskan osto
Joulukuussa 1866 Venäjän keisari Aleksanteri II lähetti Venäjän Yhdysvaltain-erikoislähettilään paroni Eduard de Stoecklin avaamaan neuvottelut. De Stoeckl lähestyi asiassa ensin Yhdysvaltain ulkoministeri William Henry Sewardia, jonka tiedettiin pitkään kannattaneen Alaskan ostamista Yhdysvalloille. De Stoeckl ja Seward aloittivat kahdenkeskiset neuvottelut Alaskan myymisestä Yhdysvalloissa 11. maaliskuuta 1867 ja saivat sopimusluonnoksen valmiiksi 29. maaliskuuta. Amerikan ortodoksinen kirkko
Amerikan ortodoksinen kirkko () on ensisijaisesti Kanadassa ja Yhdysvalloissa toimiva, venäläistä perinnettä edustava ortodoksikirkko. Sillä on nykyisin autokefalisen kirkon asema ja se on Kirkkojen maailmanneuvoston jäsen. Kirkolla on Yhdysvalloissa noin 85 000 jäsentä. Puolet näistä on kääntynyt ortodoksisuuteen myöhemmällä iällä. Kirkon priimas vuodesta 2013 on Koko Amerikan ja Kanadan Metropoliitta Tihon. Häntä edelsi metropoliitta Jonah.
Amerikan ortodoksisen kirkon juuret ovat aikoinaan Alaskaan Venäjän Amerikkaan lähetystyöhön lähteineissä venäläisissä munkeissa ja heidän lähetysasemissaan. Venäjän luovuttua Alaskasta 1867 perustettiin Yhdysvaltoihin 1870 Moskovan patriarkaattiin kuulunut "Alaskan ja Aleuttien saarten hiippakunta", jonka keskuspaikka oli Kalifornian San Franciscossa. Toiminta-alueen laajetessa mantereella arkkipiispa Tihonin kaudella nimi muutettiin vuonna 1900 "Alaskan ja Pohjois-Amerikan hiippakunnaksi" ja piispanistuisn siirtyi New Yorkiin. Venäjän vallankumouksen jälkeisen sekasorron aikana se sai Moskovalta autonomisen kirkon aseman ja nimen "Amerikan venäläinen ortodoksinen kreikkalaiskatolinen kirkko". Vuonna 1970 Venäjän ortodoksinen kirkko myönsi sille täysin riippumattoman aseman, autokefalian, ja kirkko otti nykyisen nimensä. Konstantinopolin ekumeeninen patriarkaatti ei autokefaliaa tunnustanut.
Pohjois-Amerikassa toimii myös useita muita, eri patriarkaattien alaisia ortodoksikirkkoja, yhteensä ortodoksikristittyjä on noin 1 200 000 – 1 300 000. Suurin näistä kirkoista on Konstantinopolin ekumeeniseen patriarkaattiin kuuluva Amerikan kreikkalaisortodoksisen arkkihiippakuta (GOA). Venäläistä ortodoksista perinnettä Amerikassa on edustanut myös Venäjän ortodoksinen ulkomaankirkko (ROCOR), jonka suhteet Moskovan patriarkaattiin ja Amerikan ortodoksiseen kirkkoon olivat vaikeat Neuvostoliiton aikaan, mutta joka palasi Moskovan patriarkaatin yhteyteen vuonna 2007. Alaska
Alaskan etelärannikolla on pitkä, lounaaseen työntyvä Alaskan niemimaa, jonka jatkeena voidaan pitää Aleuttien saariketjua, joka myös kuuluu Alaskaan. Alaskan niemimaa ja Aleuttien saaret erottavat Beringinmeren muusta Tyynestämerestä. Juvenali Alaskalainen
Pyhittäjä Juvenali Alaskalainen (s. Jakov Fjodorov Govoruhin, 1761 Jekaterinburg, Venäjä – 1796 Kuinerrak, Alaska), oli Amerikan ensimmäinen ortodoksinen marttyyri. Hän oli osa ns. Kad’jakin missiota, joka koottiin Valamon ja Konevitsan luostareista lähetystyön aloittamiseksi Venäjän Amerikassa. Hän kuoli marttyyrina yuppik-eskimoiden käsissä nykyisen Alaskan mantereella vuonna 1796. Hänen muistopäivänsä ovat 2. heinäkuuta ja 24. syyskuuta, sekä Amerikan ensimmäisten marttyyrien muistopäivä 12. joulukuuta. Alaskan hallinnollinen jako
Alaska on jaettu hallintoalueisiin, borougheihin, eikä piirikuntiin kuten muut Yhdysvaltain osavaltiot. Poikkeuksellisesti myöskään hallintoalueet eivät kata koko osavaltion aluetta, vaan hallintoalueeton alue on jaettu väestönlaskenta-alueisiin. Hallintoalueita on 19 ja väestönlaskenta-alueita 10. Yhdysvaltain siirtomaat
Yhdysvallat oli laajentumishaluinen valtio heti itsenäistymisestään lähtien ja maa laajenikin itsenäisyyden ensimmäisen sadan vuoden aikana Atlantilta Tyynellemerelle asti. Laajeneminen tapahtui sekä maa-alueiden ostoilta (muun muassa Lousianan alue Ranskalta) ja sodilla, kuten 1846-1848 käydyn Meksikon–Yhdysvaltain sodan kautta. Vuonna 1867 Yhdysvallat osti Venäjältä Alaskan, josta tuli myöhemmin Yhdysvaltain 49. osavaltio 1959. Samoin kävi Havaijille, joka joutui Yhdysvaltain hallintaan 1898 ja josta myös tuli osavaltio vuonna 1959. Alaskan osto
Alaskan myymisen myötä Venäjä luopui viimeisestä siirtokunnastaan Pohjois-Amerikan mantereella. Alaskassa asuneet venäläiset saivat kaupan jälkeen poistua vapaasti takaisin Venäjälle tai hakea kolmen vuoden sisällä Yhdysvaltain kansalaisuutta. Valtaosa venäläisistä päätti palata takaisin kotimaahansa. Tennessee
Tennessee erosi Yhdysvalloista 8. kesäkuuta 1861, mutta sisällissodan jälkeen säädettiin orjuuden lakkauttava perustuslaki ja osavaltio liitettiin takaisin Yhdysvaltoihin 24. heinäkuuta 1866. Pohjois-Amerikan arkaainen kausi
NAMANT-perinne levisi etelään Alaskan jääkäytävää pitkin noin 7000 eaa.. Denalin kompleksin väestö kasvoi ja oli löydöistä päätellen suuri sillä karibunmetsätyksellä elävä väestö noin 8000 vuotta sitten mutta Denalin kompleksi hävisi noin 7500 vuotta sitten. Näihin aikoihin Alaskaankin levisivät arkaaiset muun muassa pitkulaisia keihäsmäisiä kärkiä tekevät perinteet etelästä. Mikroterät levisivät Kuningatar Charlotten saarille ja Brittiläiseen Kolumbiaan noin 7000 BP. Mikroteräperinne hävisi Alaskan niemimaan eteläkärjeltä ja Kodiakin saarelta noin 4000–3000 eaa., jolloin seudulle tuli suuria kaksipuolisia veitsiä tehnyt perinne. Etelämpänä mikroterät säilyivät pidempään kuin Arktiksessa. Mikroteriä oli luoteisen Pohjois-Amerikan rannikoilla ja sisämaassa WRST-alueella vielä 2200 BP eli hieman ennen ajanlaskun alkua. Tämä niin sanottu luoteinen mikroteräperinne säilyi Mckenziejoellakin suunnilleen ajanlaskun alkuun. Siihen oli sekoittunut arkaaiselle tyypillinen keihäsmäinen ja pohjoisarkaainen sivusta lovettu kärkiperinne. Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus
Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus oli Pohjois-Amerikan kolmentoista brittiläisen siirtokunnan edustajien allekirjoittama itsenäisyysjulistus, jonka myötä ne julistautuivat itsenäiseksi valtioksi, Yhdysvalloiksi. Philadelphiassa kokoontunut toinen mannermaakongressi julisti siirtokunnat itsenäisiksi 2. heinäkuuta 1776 ja hyväksyi itsenäisyysjulistuksen 4. heinäkuuta. Nykyään juuri heinäkuun 4. päivää juhlitaan Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä. Länsi-Yhdysvallat
Länsi-Yhdysvallat (, usein lyhyemmin "American West" tai "the West") viittaa perinteisesti Yhdysvaltojen läntisiin osavaltioihin. Koska Yhdysvallat laajeni perustamisensa jälkeen länteen päin, käsitys ”lännestä” on laajentunut ajan kuluessa: ennen 1800-lukua Appalakit nähtiin läntisenä rajana, sittemmin raja liikkui lännemmäs ja Mississippijokea pidettiin lännen itärajana. Yhdysvaltain sisällissota
Konfederaation muodostivat aluksi seitsemän syvän etelän valtiota: Etelä-Carolina, Mississippi, Florida, Alabama, Georgia, Louisiana ja aivan viime hetkellä mukaan liittynyt Teksas, jotka julistivat uuden valtioliiton perustetuksi 4. helmikuuta 1861 ja valitsivat presidentikseen Jefferson Davisin. Kuukautta myöhemmin Yhdysvaltain presidentinvirkaan astui siihen edellisenä syksynä valittu Abraham Lincoln, tunnettu orjuuden vastustaja. Alaskan niemimaa
Alaskan niemimaa on Alaskasta lounaaseen kohti Aleuttien saaristoa työntyvä noin 800 kilometriä pitkä niemi. Alaskan niemimaa ja Aleutit erottavat Beringinmeren Tyynestä valtamerestä. Nato
Kreikka ja Turkki liittyivät helmikuussa 1952. Australia ja Uusi-Seelanti jäivät maantieteellisen asemansa vuoksi Naton ulkopuolelle, mutta Yhdysvallat solmi niiden kanssa ANZUS-sopimuksen. Minnesota
Alue luovutettiin Yhdysvalloille Pariisin toisessa sopimuksessa 1783, mutta silti rajaselkkaukset Brittiläisen Pohjois-Amerikan kanssa (nykyinen Kanada) olivat tavallisia. Alue kuului sekä Illinoisin, Michiganin että Wisconsinin territorioihin, kunnes vuonna 1849 – Iowan osavaltion liityttyä Yhdysvaltoihin – muodostui oma Minnesotan territorio. Siihen kuului suuri osa sekä Pohjois-Dakotan että Etelä-Dakotan osavaltioista. Minnesota liittyi Yhdysvaltoihin 32. osavaltiona 11. toukokuuta 1858, ja territorion jäljelle jääneestä maa-alasta muodostui Dakotan territorio. Texas
Vuonna 1845 Texas hyväksyttiin Yhdysvaltain jäseneksi, mikä johti Meksikon–Yhdysvaltain sotaan 1846–1848. Sodan seurauksena Yhdysvallat sai haltuunsa New Mexicon sekä Kalifornian ja Texasin länsiraja laajeni El Pasoon asti. Sisällissodan aikana Texas erosi unionista, mutta hyväksyttiin jälleen jäseneksi 1870. Gustave Niebaum
Gustave Niebaum (alk. Gustaf Ferdinand Nybom) (31. elokuuta 1842 Helsinki – 5. elokuuta 1908 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli suomalainen merikapteeni ja viinitilallinen. Niebaum suoritti merenkulun tutkinnon Helsingissä ennen kuin purjehti laivallaan Alaskaan metsästämään turkiksia. Niebaum kartoitti osia Alaskan rannikosta ja perusti Alaskan Commercial Companyn. Toimiessaan Venäjän konsulina San Franciscossa Niebaum oli keskeisiä myötävaikuttajia Alaskan siirtymisessä Yhdysvaltojen hallintaan. Arizona
Pohjois-Arizona eli suurin osa tulevasta Arizonasta kuului Uuden Espanjan Kalifornioiden provinssiin vuosina 1767–1804, kunnes siitä tuli Alta Californian (Ylä-Kalifornia) osa. Alueen asukkaat olivat Espanjasta tulleiden siirtolaisten ja mestitsien jälkeläisiä. Vuonna 1821 Meksiko itsenäistyi ja nykyisestä Pohjois-Arizonasta tuli osa Alta Californian territoriota ja Etelä-Arizonasta osa Sonora-Sinaloan osavaltiota. 11. ilma-armeija (Yhdysvallat)
Yhtymä muutettiin Alaskan ilmapuolustukseksi () vuoden 1945 lopulla, jolloin sen vastuulle tuli Alaskan ilmatilan suojaaminen kylmän sodan aikana. Neuvostoliiton hajotessa yhtymä liitettiin osaksi Tyynenmeren ilmavoimia vuonna 1990 ja se sai takaisin nimensä 11. ilma-armeija. Armeijankomentajana on kenraaliluutnantti Stephen L. Hoog.11. ilmavoimiin kuuluu kaksi merkittävää kansalliskaartin yksikköä. Ne ovat: Semisopochnoi
Semisopochnoin saari ei ole luultavasti koskaan ollut asuttu lukuun ottamatta kauttakulkijoita ja saarelle pelastautuneita haaksirikkoutuneita. Saarelle tuotiin 1800-luvulla naaleja turkistarhausta varten, mutta vuonna 1997 ne poistettiin saarelta. Vuonna 1867 Yhdysvallat osti Semisopochnoin yhdessä muiden Aleuttien saariketjuun kuuluvien saarten ja muun Alaskan kanssa. Tuohon saakka saari kuului Venäjään. Semisopochnoi ei kärsinyt, toisin kuin jotkin muut Aleuttien saaret, toisen maailmansodan taisteluista. Saarella toimi vuosina 1971–1973 valvonta-asema, joka liittyi Yhdysvaltojen läheisellä Amchitkan saarella suorittamiin ydinkokeisiin. Intiaanien alkuperä
Laurentiden ja Kordillieerien jääkilpien sulaessa 14 000–13 000 vuotta sitten avautui Kordillieerien jääkäytävä. Jotkut väittävät kulkureitin Amerikkaan avautuneen jo lämpimän Bölling-kauden alussa noin 14 700 vuotta sitten. Noin 15 000 vuotta sitten Beringinsalmen maakannas alkoi kaveta merkittävästi, ja 14 000 vuotta sitten Alaska erosi Itä-Aasiasta. Noin 13 500 vuotta sitten mammutit hävisivät Alaskasta Pensastundra levittäytyi Beringiassa laajoille alueille 15000-14000 kalenterivuotta sitten, jolloin hevonen ja mammutti katosivat siellä laajoilta alueilta. Alaska
1850-luvun lopulle tultaessa Alaskan siirtokunta oli kuihtumassa kasaan turkisten saatavuuden romahdettua. Kuvernööri Furuhjelm yritti viivyttää Alaskan myyntiä Yhdysvalloille ja yritti muutenkin pitää siirtokunnan asutuksen kasassa. Suomalaisväestöä ei kuitenkaan tullut enää juurikaan lisää. Lisäksi osa suomalaista pyrki venäläistymään muun muassa kääntymällä ortodoksisuuteen, jotteivät olisi erottuneet venäläisistä. Tosin monet myös pitivät kiinni identiteetistään. Esimerkiksi vuonna 1849 Sitkassa syytettiin suomalaisia Jacob Lehtosta ja Bergiä ortodoksisen uskonnon halventamisesta aleuttien keskuudessa. Kun siirtokunta myytiin vuonna 1867 Yhdysvalloille, monet suomalaisista lähtivät takaisin Suomeen tai muualle Venäjän valtakuntaan. Osa myös päätyi San Franciscon venäläisyhteisöön osan jäädessä paikoilleen. Suomalaisten rakentama luterilaisen kirkon rakennus purettiin vuonna 1888, mutta Alaskan luterilaiset jatkoivat aktiivisia kokoontumisia ja omia juhlia kodeissaan aina 1930-luvulle asti, joten heidän joukossaan oli ilmeisesti myös suomalaisia ja heidän jälkeläisiään. Vuonna 1942 luterilainen kirkko rakennettiin uudelleen. 1900-luvulla Alaska sai myös osansa suomalaissiirtolaisten muutosta Yhdysvaltoihin. Lisäksi vuonna 1926 Yhdysvallat toi Norjasta ja Suomesta 126 saamelaista opettamaan eskimoille, kuinka asettaudutaan paikalleen ja pidetään kotieläimiä. Näidenkin saamelaisten jälkeläisiä asuu edelleen Alaskassa. Yhdeksi syyksi sille, miksi suomalaisia on asunut eri aikoina Alaskassa, on arveltu alueen Suomea ja erityisesti Lappia muistuttavaa luontoa. Etelä-Dakota
Ensimmäinen tieto eurooppalaisten käynnistä Etelä-Dakotassa on vuodelta 1742, jolloin siellä kävi ranskalaisia tutkimusmatkailijoita. Yhdysvaltojen lippu liehui siellä ensi kertaa vuonna 1804. 70 vuotta myöhemmin huhuttiin George A. Custerin joukkojen löytäneen kultaa. Etelä- ja Pohjois-Dakota liittyivät Yhdysvaltoihin vuonna 1889. Aleutit (kansa)
Kun Alaskasta tuli Yhdysvaltojen osavaltio vuonna 1959, sen sallittiin hallintonsa rahoittamiseksi valita 103 miljoonaa eekkeriä maata alueeltaan myyntiin. Vielä vuonna 1884 Alaskan siviilihallinnon laki esitti, ettei ”intiaaneilta viedä mitään heidän käyttämäänsä tai hallitsemaansa tai omakseen väittämäänsä maata”. Käytännössä Alaska valitsi myös alkuperäisasukkaiden kylien maita, vaikka niiden oli tarkoitus olla lain ulkopuolella. Aluetit perustivat Aleut-liiton (Aleut League) ajamaan omia oikeuksiaan ja vuonna 1966 perustettiin Alaskan alkuperäiskansojen liitto eli Alaska Federation of Natives. Lopulta joulukuussa 1971 solmittiin Alaskan alkuperäiskansojen maavaatimusten järjestelylaki, Alaska Native Land Claims Settlement Act eli ANCSA. Sen perusteella muodostettiin 12 alueellista ja 203 kyläkorporaatiota. Yhdysvaltojen vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan aleutteja oli yhteensä 19 282. lukuun sisältyvät myös ne, jotka ilmoittivat kuuluvansa aleuttien lisäksi johonkin muuhun heimoon tai rotuun. Pelkästään aleutiksi itsensä ilmoitti 61,8 % koko luvusta. Keski-Amerikan liittotasavalta
Espanjan siirtomaavallan aikana Keski-Amerikkaa hallitsi Méxicon kaupungista käsin hallinnut espanjalainen varakuningas. Keski-Amerikan nykyiset valtiot olivat osa Guatemalan kenraalikapteenikuntaa ja valtiot olivat sen alaisia intendentuureja. Tuolloin siihen kuului myös Chiapas, joka liittyi myöhemmin Meksikoon. Meksiko itsenäistyi vuonna 1821 ja sen esimerkin mukaisesti myös Keski-Amerikassa annettiin itsenäisyysjulistus 15. syyskuuta 1821. Monissa alueen eri kaupungeissa annettiin toisaalta myös muita itsenäisyysjulistuksia. Meksikoa hallinnut Agustín de Iturbide yritti kuitenkin saada aluetta liittymään Meksikoon. Esimerkiksi Chiapas liittyi Meksikoon ja tammikuussa 1822 kenraalikapteenikuntaa hallinnut konservatiivinen itsenäisyysjuntta päätyi myös Meksikoon liittymisen kannalle. Konservatiivit olivat vahvoilla Guatemalassa, muta liberaalit alueen muissa osissa vastustivat liitosta. Iturbiden jouduttua maanpakoon maaliskuussa 1823 myös Meksikon ja Keski-Amerikan liitto luhistui. Hampus Furuhjelm
Vuosina 1854–1858 Furuhjelm oli Ajanin sotasataman päällikkönä Ohotanmeren rannikolla. Palattuaan tältä komennukselta Pietariin nimitettiin hänet joulukuussa 1858 Venäjän Amerikan kuvernööriksi (kauppakomppanian korkeimmaksi virkamieheksi). Tehtävään edellytettiin aviosäätyä, ja Furuhjelm naikin joulutanssiaisissa tapaamansa 22-vuotiaan Anna von Schoultzin jo helmikuun 1859 alussa. Furuhjelmien viidestä lapsesta kolme syntyi Alaskassa. Heistä vanhimmasta Annie Furuhjelmista tuli aikanaan lehtinainen, kansainvälisen naisasialiikkeen vaikuttaja ja Suomen eduskunnan jäsen. 
Furuhjelmin saavutuksiin kuvernöörikautena Alaskassa 1859–1864 on luettu venäläisten ja alkuasukkaiden välisen luottamuksen palauttaminen ja vihollisuuksien lakkauttaminen sekä Alaskasta Kaliforniaan suuntautuneen jääkaupan tervehdyttäminen ja laajentaminen. Yleisesti ottaen kausi oli kuitenkin jo venäläisten siirtokuntien rappeutumisen aikaa. Metsästys oli riistopyynnin takia käytännössä loppunut, eivätkä pyrkimykset hiilikaivosten perustamiseksi toteutuneet. Siirtokuntien tarkastusraportti 1860 ei ollut rohkaiseva, mutta Furuhjelm sai kuitenkin lykätyksi alueen myyntiä. Furuhjelm jäi Venäjän Amerikan toiseksi viimeiseksi kuvernööriksi. Alaska siirtyi Yhdysvalloille 7,2 miljoonan dollarin kauppasummasta hänen seuraajansa ruhtinas Dmitri Maksutovin kauden päätteeksi 1867. Alaskan osto
Venäjä luopui Alaskasta, koska sen hallitseminen oli kallista ja hankalaa. Lisäksi Venäjä pelkäsi menettävänsä Alaskan joka tapauksessa ennen pitkää Yhdysvalloille. Yhdysvalloissa Alaskan ostamista kannatettiin, vaikka sille ei vielä 1800-luvulla nähtykään juuri käyttöä. Alaskasta tuli merkittävä alue Yhdysvalloille vasta 1900-luvulla, jolloin sen luonnonvaroja pystyttiin hyödyntämään tehokkaammin ja sen strateginen sijainti korostui. Alaska
Vuonna 1898 alkoi kultaryntäys, joka toi lyhyessä ajassa Alaskaan noin 30 000 uutta asukasta. Siitä lähtien osavaltio on tukenut Yhdysvaltojen taloutta monen miljardin dollarin arvosta. Myöhemmin kullan lisäksi on louhittu muita arvometalleja sekä kivihiiltä ja sinkkiä. Aleutit (kansa)
Aleutit, omankieliseltä nimeltään unangan, ovat alkuperäiskansa Yhdysvaltojen Alaskassa osissa manteretta ja Aleuttien saaristossa, sekä Venäjällä Komendöörisaarilla. Vuoden 2010 väestönlaskentojen mukaan aleuteja oli Yhdysvalloissa 19 282 ja Venäjällä 482. Aleuttien esi-isien uskotaan saapuneen Pohjois-Amerikkaan inuittien esi-isien kanssa noin 9 000–10 000 vuotta sitten ja he saivat elinkeinonsa esimerkiksi pyydystämällä merieläimiä. Venäjän keisarikunta hallitsi aikanaan aleuttien asuttamia alueita Alaskassa ja monet aluetit ovat Venäjän vallan ajan jäljiltä ortodokseja. Alaska-luokka
Alaska-luokka oli Yhdysvaltain laivaston "suuren risteilijöiden" luokka, joita voi pitää myös taisteluristeilijöinä. Aluksia suunniteltiin rakennettavaksi kuusi, joista kolmen rakentaminen aloitettiin ja kaksi valmistui. Alukset ehtivät osallistumaan taisteluihin Okinawalla maalis–heinäkuussa 1945, jossa ne olivat ilmasuojana ja pommittivat maakohteita. Alukset poistettiin käytöstä 1947 ja romutettiin 1960. Arizona
Vuosien 1847-1848 Meksikon–Yhdysvaltain sodassa Meksiko menettiGilajoen pohjoispuoliset alueet eli Kalifornian Yhdysvalloille. Alue liitettiin 1850 New Mexicon territorioon, ja nykyisen osavaltion eteläisimmät osat hankittiin 1853 Gadsdenin ostossa. Amerikan konfederaatio
Kukin osavaltio erosi Yhdysvalloista, jota kutsuttiin unionksi sisällissodan aikana. Konflikti alkoi 1860 presidentinvaalien jälkeen, jolloin republikaanien Abraham Lincoln voitti vaalit. Hän vastusti orjuuden laajentamista läntisiin alueisiin. Konfederaation hallitus perustettiin helmikuussa 1861 ja sen asevoimat muodostuivat nopeasti. Lincolnin virkaanastujaiset järjestettiin maaliskuussa ja sisällissota alkoi huhtikuussa. Tämän jälkeen Virginia, Arkansas, Tennessee ja Pohjois-Carolina erosivat unionista ja liittyivät Konfederaatioon. Myöhemmin Konfederaatio hyväksyi myös Kentuckyn ja Missourin kuuluvan itseensä, vaikkei kumpikaan osavaltio ollut virallisesti julistanut eronneensa unionista tai olleet kokonaan Konfederaation hallussa. Alaska
Alaskan kulttuurielämää sävyttää kiinnostus alkuperäiskansojen taiteeseen ja Venäjän vallan aikaan. Osavaltion kansallismuseo ja historiallinen kirjasto sijaitsevat Juneaussa. Fairbanksissa on yliopiston yhteydessä "Pohjoisen museo", joka kertoo tieteestä ja tutkimuksesta ja jossa on pysyvä revontuliaiheinen näyttely. Sitkassa on Sheldonin museo, joka keskittyy osavaltion kaakkoisosan alkuperäiskansohjen perinteisiin. Alaska
Viimeisimmän jääkauden aikana Alaska oli (vuoristoalueita lukuun ottamatta) pääosin jäätön vähäisen sademääränsä vuoksi ja yhteydessä Euraasiaan Beringian kannasta pitkin. Jääkauden loppupuolella aasialaisiin väestöihin kuuluvia kansoja siirtyi Aasiasta Amerikkaan Alaskan kautta, ja ilmaston lämmetessä ne pääsivät siirtymään etelämmäksi Pohjois-Amerikkaa peittävän mannerjään vähitellen sulaessa. Alueen intiaaniväestö on peräisin tältä ajalta, eskimot todennäköisesti ainakin osittain myöhemmältä. Yhdysvallat
Lännessä oli ristiriitoja valkoisten uudisasukkaiden ja intiaanien sekä pientilallisten ja suurkarjankasvattajien välillä, ja rajaseudun vähäisen lainvalvonnan takia syntyi käsite ”villi länsi”. Kun Yhdysvallat voitti sodan Espanjaa vastaan vuonna 1898, Puerto Rico, Guam ja Filippiinit siirtyivät Yhdysvalloille. Jacksonville (Florida)
Florida liitettiin Yhdysvaltoihin vuonna 1821. Tuolloin alueelle muutti georgialainen plantaasinomistaja Isaiah D. Hart. Vuonna 1822 hän laati paikalle kaupunkisuunnitelman. Kaupunki sai nimen Jacksonville kenraalin ja myöhemmin Yhdysvaltain presidenttinä toimineen Andrew Jacksonin mukaan. Vuonna 1832 paikan asukasluku oli noin sata ja tuolloin Jacksonvillelle valittiin sen ensimmäinen pormestari. Floridan territoriosta tuli osavaltio vuonna 1845 ja vuonna 1859 Jacksonvillestä tehtiin hallinnollisesti kaupunki. Kaupungista kehittyi merkittävä satama, jonka kautta vietiin esimerkiksi puutavaraa ja puuvillaa. Kaupunki kärsi merkittäviä tuhoja Yhdysvaltain sisällissodassa, mutta se jälleenrakennettiin nopeasti. Kalifornia
Vuoden 1847 Meksikon–Yhdysvaltain sodan jälkeen Kalifornia jaettiin valtioiden kesken. Meksikon puoleisesta Baja Californiasta tuli Baja Californian ja Baja California Surin osavaltiot ja Yhdysvaltain puoleisesta Alta Californiasta Yhdysvaltain Kalifornian osavaltio 1850. Homestead Act
Vuonna 1934 säädettiin Taylor Grazing Act -niminen laki, joka siirsi suurimman osan valtion maista pois yhteismaakäytöstä. Sen jälkeen uusia homestead-maita jaettiin enää hyvin vähän, varsinkin kun 1930-luvun lama ja Keskilännen tomumyrskyt vähensivät maanviljelyn suosiota. 1900-luvun jälkipuoliskolla homestead-maita oli saatavissa enää lähinnä Alaskassa. Maan jakaminen Yhdysvalloissa lopetettiin lopullisesti vuonna 1976 säädetyllä Federal Land Policy and Management Act -lailla. Alaskan osalta laki määrättiin astumaan voimaan kymmenen vuoden viiveellä vuonna 1986. Kaikkiaan Homestead Actin nojalla jätettiin yli sadan vuoden aikana noin kaksi miljoonaa maahakemusta, joista noin 40 prosenttia hyväksyttiin. William H. Seward
William Henry Seward (16. toukokuuta 1801 – 10. lokakuuta 1872) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi maansa ulkoministerinä vuosina 1861–1869 ja New Yorkin kuvernöörinä 1839–1843. Hänet muistetaan erityisen hyvin Alaskan ostamisesta Yhdysvalloille vuonna 1867. Latinalaisen Amerikan historia
Kuuba ja Puerto Rico jäivät kuitenkin Espanjalle Espanjan ja Yhdysvaltain sotaan saakka 1898, jolloin Kuuba virallisesti itsenäistyi, mutta Yhdysvallat sai maassa suuren vaikutusvallan. Puerto Rico liitettiin itsehallintoalueena Yhdysvaltoihin. Pearl Harbor
Japani teki 7. joulukuuta 1941 hyökkäyksen Pearl Harboriin ja vaurioitti vakavasti Yhdysvaltojen Tyynenmeren-laivastoa. Iskun seurauksena Yhdysvallat päätti osallistua toiseen maailmansotaan. 2 403 yhdysvaltalaista sai surmansa. Japani menetti 29 lentokonetta ja viisi sukellusvenettä. Kokonaan Yhdysvallat menetti kolme taistelulaivaa: "USS Arizona", "USS Oklahoma" ja "USS Utah". Kaksi muutakin alusta upposi, mutta ne nostettiin telakalle ja korjattiin, ja ne palasivat palvelukseen vuoteen 1944 mennessä. Yksitoista muuta alusta vaurioitui lievemmin ja ne palasivat palvelukseen vuoden 1942 aikana. Kalifornian tasavalta
Meksikolle kuulunut Kalifornia julistautui itsenäiseksi osana Meksikon–Yhdysvaltain sotaa. Heinäkuussa yhdysvaltalaiset taistelualukset rantautuivat Kaliforniaan. 26 päivää itsenäistymisensä jälkeen, 9. heinäkuuta 1846, Kalifornia liitettiin osaksi Yhdysvaltoja. Fairbanks
Kultaryntäyksen ollessa huipussaan vuonna 1910 Fairbanksissä oli 3 541 asukasta, minkä lisäksi kaupungin pohjoispuolella eli noin 6 000 kullankaivajaa. Kullan merkitys alkoi kuitenkin vähetä ensimmäisen maailmansodan aikana. Kaupungin asukasluku laski, mutta se nousi ennalleen Alaska Railroad-rautatien rakentamisen myötä. Vuonna 1922 Fairbanksissä perustettiin college, josta kasvoi myöhemmin Alaskan yliopisto Fairbanksissä ja toisen maailmansodan aikana kaupunkiin rakennettiin maantie. Neuvostoliittoon Lend-Lease -ohjelman aikana kuljetetut lentokoneet kulkivat Fairbanksin kautta. Sodan aikana perustettiin myös Eielsonin lentotukikohta ja nykyinen Fort Wainwrightin sotilastukikohta. Vuonna 1959 Alaskasta tuli oma osavaltionsa. Alaskan osto
Venäjä oli yrittänyt myydä Alaskaa Yhdysvalloille jo vuosia ennen kaupan syntymistä. Venäjällä oli useita syitä pyrkiä eroon Alaskasta. Siitä oli tullut rasite, sillä sen hallitseminen oli kallista ja Venäjä oli velkaantunut raskaasti Krimin sodan (1853–1856) aikana. Tarvikkeiden toimittaminen Venäjältä Alaskaan oli logistisesti hankalaa ja venäläisten yhteiselo tlingit-intiaanien kanssa ei aina sujunut rauhallisesti. Lisäksi Alaskan myyntipyrkimyksiin vaikuttivat poliittiset syyt: Venäjällä oltiin kiinnostuneempia laajentamaan valtakuntaa Aasiassa kuin Amerikassa, ja Yhdysvalloissa eläneen kutsumuskohtalon takia Venäjällä uskottiin, että alue päätyisi joka tapauksessa ennemmin tai myöhemmin Yhdysvalloille. Alaska (EP)
Alaska on Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit -yhtyeen neljäs EP-levy ja kaikkiaan yhdestoista julkaisu. Se julkaistiin 31. lokakuuta 2011. EP:n kappaleet ovat yhtyeen omaa materiaalia. Alaskan varhaiset arktiset kulttuurit
Varhaisia Aleuttien merinisäkkäiden pyyntiin liittyviä löytöpaikkoja ovat yli 7000 vuotta vanha Anangula ja noin 15 000 v vanha Onion Portage. Alaskassa varhaisin mikroliittiperinne oli NAMANT. Alaskaan syntyi monenlaisia pyyntikulttuureja jääkauden päättymisen aikoihin noin 8000 eaa.. Texas
Texas (suomeksi käytetään myös kirjoitusasua Teksas) on Yhdysvaltain toiseksi suurin osavaltio niin pinta-alaltaan kuin asukasluvultaankin. Texas julistautui itsenäiseksi Meksikosta vuonna 1836 ja liittyi Yhdysvaltoihin 28. osavaltiona vuonna 1845. Texasilla on yhteistä rajaa Meksikon kanssa. Idässä Texas rajoittuu Louisianan ja Arkansasin, pohjoisessa Oklahoman ja lännessä New Mexicon osavaltioon. Luettelo Alaskan kuvernööreistä
Kun Alaska liittyi Yhdysvaltoihin 3. tammikuuta 1959, alettiin uuden osavaltion kuvernööri valita kansanäänestyksellä. Kuvernööreistä viisi on ollut demokraattisen, kuusi republikaanisen sekä yksi Alaskan Independence -puolueen edustajia. Andrew Jackson
Tennessee liitettiin Yhdysvaltoihin 1. heinäkuuta 1796, ja Jackson alkoi suunnitella uuden osavaltion perustuslakia. Myöhemmin samana vuonna hänestä tuli myös Tennesseen ensimmäinen Yhdysvaltain edustajainhuoneen edustaja. Jackson kieltäytyi asettumasta ehdolle seuraavissa vaaleissa 1797 ja palasi kotitilalleen maaliskuussa. Hänet kuitenkin valittiin lähes heti Yhdysvaltain senaattiin. Jackson erosi senaatista vuotta myöhemmin, ja hänet valittiin Tennesseen ylioikeuden tuomariksi. Myöhemmin hänet valittiin Tennesseen asevoimien ylipäälliköksi. Etelä-Dakota
Etelä-Dakota on 2. marraskuuta 1889 Yhdysvaltoihin liitetty osavaltio. Nimensä Etelä-Dakota on saanut lakota- ja takota-nimisten sioux-intiaaniheimojen mukaan. Wrangell Island
Venäläiset miehittivät saaren 1834, kun Alaska oli osa Venäjän Amerikkaa. Saari on nimetty venäläisen tutkimusmatkailijan ja alueen kuvernöörin Ferdinand von Wrangelin mukaan. Vuonna 1840 venäläiset kuitenkin vuokrasivat tukikohtansa brittien Hudson Bay Companylle. Alaskan myynnin jälkeen saari oli vuodesta 1867 vuoteen 1877 Yhdysvaltojen armeijan tukikohtana. Myöhemmin siitä tuli metsästäjien, tutkmusmatkailijoiden ja kaivostyöläisten varustustukikohta, kun he käyttivät Stikinejoen reittiä matkalla Yukoniin. Kuriilien kiista
Kuriilien saarten kysymys liittyi läheisesti Venäjän ja Japanin kilpailuun Mantšuriassa ja myös Yhdysvaltain lisääntyneeseen läsnäoloon alueella – Japani pureutui Kiinaan ja Yhdysvallat oli ostanut Alaskan Venäjältä vuonna 1867 . Kiinassa 1800-luvun lopulla olivat aktiivisesti läsnä ekstraterritoriaalisine toimilupa-alueineen Britannia, Japani, Ranska, Saksa, Venäjä ja Yhdysvallat. Yhdysvallat
Yhdysvalloissa oli aluksi kolmetoista osavaltiota, jotka liittoutuivat vuonna 1781 konfederaatioartikloilla. Artiklat toimivat pohjana vuoden 1787 perustuslaille, jota täydennettiin vuonna 1791 kymmenellä ensimmäisellä lisäyksellä, joka tunnetaan nimellä "Bill of Rights". Maan ensimmäinen presidentti oli George Washington. Alexandersaaristo
Saariston nimesi Yhdysvaltain rannikkokartoituksen ja geodesian laitos () Venäjän keisarin Aleksanteri II:n mukaan vuonna 1867. Venäläiset kartoittivat saaria vuodesta 1741 alkaen. Saaristo siirtyi Yhdysvaltojen hallintaan 1867 Alaskan kaupan yhteydessä. Alaska
Alaska on Yhdysvaltain pohjoisin ja pinta-alaltaan suurin osavaltio. Alaskassa on 736 732 asukasta alueella, jonka pinta-ala on melkein 2,5 kertaa niin suuri kuin toiseksi suurimman osavaltion Texasin. Osavaltio on eksklaavi eli erillään muusta Yhdysvalloista sijaiten luoteisessa Pohjois-Amerikassa. Maaraja sillä on idässä Kanadan kanssa. Alaskan pääkaupunki on Juneau ja väkiluvultaan suurin kaupunki Anchorage. Osavaltiossa on suuret luonnonvarat, muun muassa öljyä, kultaa ja kuparia. Amerikan konfederaatio
Konfederaatio perrustettiin 9. helmikuuta 1861 Montgomeryssa, Alabamassa. Väliaikaseksi presidentiksi valittiin plantaasiomistaja Jefferson Davis, joka oli toiminut Mississippin osavaltion senaattorina ennen Konfederaation perustamista. Pääkaupunki siirrettiin Virginian Richmondiin toukokuussa 1861. Alaskanlahti
Alaskanlahti () on Pohjois-Amerikan luoteisrannikolla sijaitseva lahti. Se rajautuu pohjoisessa Alaskan etelärannikkoon, lännessä Alaskan niemimaahan ja idässä Alexanderin saaristoon. Merialueen pinta-ala on 1 533 000 neliökilometriä. James Knox Polk
James Knox Polk nousi Yhdysvaltojen presidentiksi 49-vuotiaana, nuorimpana siihen mennessä. Hän asetti presidenttikaudelleen neljä kunnianhimoista tavoitetta: tullimaksujen leikkaaminen, riippumattoman valtiovarainministeriön uudelleenluominen, Oregonin territorion suojelu ja Kalifornian sekä New Mexicon valtaaminen Meksikolta. Polk saavutti kaikki tavoitteensa.
Vuonna 1845 Yhdysvallat hyväksyi Texasin 28. osavaltiokseen. Vaikka Texas oli eronnut Meksikosta jo vuonna 1836, Yhdysvaltojen päätös heikensi merkittävästi maan suhteita Meksikoon. Myöhemmin Yhdysvallat lähetti joukkoja turvaamaan maiden välistä kiistanalaista rajaa ja kärjisti näin riitaa edelleen. Tämä johti lopulta vuonna 1846 syttyneeseen Meksikon–Yhdysvaltain sotaan. Sotaa vastustaneet pitivät sotaa vain tekosyynä saada lisää orjuutta sallineita osavaltioita Unioniin. Yhdysvallat voitti sodan vuonna 1848. Rauhansopimuksessa Meksiko luopui kaikista vaatimuksistaan Texasia kohtaan ja luovutti nykyiset Kalifornian, Arizonan, Nevadan, New Mexicon ja Utahin osavaltiot muodostavan alueen. Uudet alueet lisäsivät mahdollisten etelävaltioiden määrää ja olivat myöhemmin osasyynä Yhdysvaltain sisällissodan alkamiselle. Sodan jälkeen Polk yritti hetken aikaa neuvotella Espanjan kanssa Kuuban ostamisesta, mutta espanjalaiset eivät olleet kiinnostuneita ehdotuksesta. Amerikansuomalaiset
Ensimmäiset amerikansuomalaiset asuivat jo 1600-luvulla Ruotsin siirtokunnassa Uudessa Ruotsissa Delawarejoen varrella. He olivat lähtöisin Keski-Ruotsin suomalaismetsistä ja osin Suomesta. Vähitellen he sulautuivat muihin kansallisuuksiin. Myöhemmin 1830- ja 1840-luvulla pieni suomalaissiirtolaisten joukko siirtyi Venäjälle kuuluvaan Alaskaan Sitkan seuduille. Arkansas
Arkansas oli aikoinaan osa Louisianan territoriota, jonka Ranska myi Yhdysvalloille vuonna 1804. Aluksi se ei kuulunut mihinkään osavaltioon, mutta 15. kesäkuuta 1836 siitä muodostettiin Yhdysvaltojen 26. osavaltio. Alabama
Alabama oli sotilashallinnon alaisuudessa toukokuusta 1865 vuoteen 1868, jolloin osavaltio liittyi virallisesti takaisin unioniin. UKUSA-sopimus
Vuonna 1941 tehtyyn Atlantin julistukseen liittyvään epäviralliseen sopimukseen pohjautuva salainen valtiosopimus uusittiin vuonna 1943 tehdyn BRUSA-sopimuksen myötä ja virallisesti solmittiin 5. maaliskuuta 1946 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen välillä. Seuraavina vuosina sitä laajennettiin käsittämään myös Kanadan, Australian ja Uuden-Seelannin. Länsi-Saksan, Filippiinien ja usean Pohjoismaan kaltaisia "kolmannen tason" maina tunnettuja maita liittyivät myös UKUSA-yhteisöön. Pohjois-Amerikan lounaisalueen intiaanit
Vuonna 1821 New Mexico ja Arizona kuuluivat silloin itsenäistyvään Meksikoon. Meksikon hallinto karkotti pois enimmät emämaan Espanjan fransiskaanit. Nyt apasseilla oli tilaisuus taas aloittaa laaja ryöstely, mitä monet espanjalaiset pakenivat vielä Sonorasta asti. Näihin aikoihin alkoivat Yhdysvaltain metsästäjät ja kauppiaat vaeltaa alueelle. Rio Granden itäpuolinen alue oli vuodesta 1836 Texasin tasavallan osa ja liitettiin vuonna 1845 Yhdysvaltoihin. Vuonna 1646 suuri osa lounaisaluetta joutui Meksikon ja Yhdysvaltain välisessä sodassa Yhdysvaltojen valvontaan, ja alue liitettiin suureksi osaksi Yhdysvaltoihin vuonna 1848, ja Meksiko myi Arizona eteläosankin Yhdysvalloille 1853. Uunijäätelö
Nimen "Baked Alaska" keksi vuonna 1876 ravintola Delmonicon omistaja Charles Ranhofer. Sillä juhlistettiin niihin aikoihin tapahtunutta Alaskan liittymistä Yhdysvaltoihin. Nimet "Baked Alaska", "Omelette à la norvegienne" ja "Norwegian omelette" tulevat Alaskan ja Norjan talvien lämpötiloista. Texasin vallankumous
Texasin vallankumous oli Meksikon hallinnoimassa Texasissa lokakuussa 1835 käynnistynyt vallankumous. Vallankumouksen aloittivat Yhdysvalloista muuttaaneet siirtolaiset sekä Texasin meksikolaiset (tejanot), jotka halusivat itsenäistyä Meksikosta. Yhdysvallat tuki vallankumousta presidentti Andrew Jacksonin suostumuksella ja huolehti kapinallisten aseistuksesta. Vallankumouksen tunnetuin taistelu käytiin Alamossa maaliskuussa 1836. Saman kevään aikana Texasin vallankumous päättyi kapinallisten voittoon ja Texasin tasavallan perustamiseen. Tasavalta liittyi Yhdysvaltoihin 1845. Alaska
Alaska sijaitsee Pohjois-Amerikan luoteisimmassa osassa, suurimmaksi osaksi 60. ja 70. pohjoisen leveyspiirin välillä. Sitä rajoittavat etelässä Tyynenmeren Alaskanlahti, lännessä Beringinmeri ja Beringinsalmi sekä pohjoisessa Pohjoiseen jäämereen kuuluvat Tšuktšimeri ja Beaufortinmeri. Idässä Alaskan ja Kanadan välinen raja kulkee yli tuhat kilometriä aivan suoraan 141. läntistä pituuspiiriä pitkin, mutta Tyynenmeren rannikolla Alaskaan kuuluu myös pitkä ja kapea maakaistale, joka ulottuu huomattavasti mainittua pituuspiiriä idemmäksi ja samalla muuta Alaskaa etelämmäksi. Alaska
Šelikov rakensi kauppa-asemiensa turvaksi neljä linnoitusta, kaksi saariin ja Cook Inletiin ja St. Eliasin niemelle kumpaankin yhden. Vuonna 1790 Aleksander Baranov johti Alaskaa kuvernöörinä venäläisten tutkimusretkiä ja kauppa-asemien perustamista Alaskan sisä-osiin aina vuoteen 1818 saakka. Näihin aikoihin Gavril Sarytšev kirjoitti 1804 julkaistun matkakertomuksen, jossa hän kuvasi tšuktšien, kamtšadaalien, jakuuttien ja aleuttien elämää. Venäjän-Amerikan-kauppayhtiö sai turkiskaupan monopolin 1799. Valtion tuki helpotti kauppa-asemien levittämistä entistä pitemmälle sekä Kuskokwimille että Yukonille. 1800-luvun puoliväliin tultaessa se alkoi suunnitella luopumista siirtokunnastaan, joka ei ollut tuottoisa suurten kuljetuskustannusten vuoksi. Anchorage
Vuonna 1915 Ship Creek-nimellä tunnettu alue valittiin valtion rakentaman Alaska Railroad-rautatien rakennushankkeen tukikohdaksi. Anchorage muodostui tukikohdan ympärille ja siitä tehtiin kaupunki vuonna 1920. Alaska Railroad Sewardin ja Fairbanksin välillä valmistui vuonna 1923 ja samana vuonna valmistui myös ensimmäinen lentoasema. 1930-luvulla kaupunki koki uuden muuttoaallon viljelijöiden paetessa Amerikan Keskilännen Dust Bowlia. Kaupungin talous hyötyi asevoimien sijoituksista Alaskaan 1930- ja 1940-luvuilla. Anchoragen kansainvälinen lentoasema valmistui vuonna 1953, mikä teki Anchoragesta tärkeän välipisteen Euroopan ja Aasian välisessä lentoliikenteessä. Yhdysvaltain sisällissota
Sovusta tuli kuitenkin lyhytikäinen, sillä taustalla oleva perustavanlaatuinen ristiriita jäi kytemään ja jokaisen uuden osavaltioehdokkaan kohdalla asia nostettiin näennäisestä sovinnosta huolimatta uudelleen esiin. Vuonna 1850 kongressi lopulta ratkaisi useita avoimia kiistakysymyksiä yhdellä kertaa säätämällä viisi eri lakia, joita kutsutaan vuoden 1850 kompromissiksi. Tässä yhteydessä Kalifornia hyväksyttiin vapaana valtiona unioniin vaikka osia siitä oli 36°-leveyspiirin eteläpuolelta. Utah ja New Mexico saivat oikeuden halutessaan liittyä unioniin orjavaltioina, vaikka merkittäviä osia niistä oli saman leveyspiirin pohjoispuolella. Osana kompromissia Texas luopui aluevaatimuksestaan New Mexicoa koskien saaden vastineeksi helpotusta huomattaavaan valtionvelkaansa. Myönnytys oli merkittävä sillä aiemmin Texas oli uhannut puolustavansa vaikka asein oikeuttaan New Mexicoon. Alaska
Suomalaisilla oli suhteellisen suuri vaikutus Alaskassa alueen kuuluessa Venäjään. Alaskan kuvernöörinä toimi kaksi suomalaista: Arvid Adolf Etholén vuosina 1840–1845 ja Johan Hampus Furuhjelm vuosina 1859–1864. Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian johdossa oli monia suomalaisia. Alaskan suomalaisväestöön kuului tiedemiehiä, upseereita ja taloudenhoitajia, mutta suurin osa oli merimiehiä ja käsityöläisiä. Lisäksi suomalaisväestöön kuului myös inkeriläisiä, jotka olivat lähteneet Inkerinmaan ja Pietarin kautta toiselle puolelle valtakuntaa. Suomalaiset toimivat vuonna 1840 Etholénin kuvernöörikaudella perustetun Uuden Arkangelin luterilaisen kirkon kautta. Se toimii edelleenkin, tosin osana Amerikan luterilaista kirkkoa nimellä ”Sitkan luterilainen kirkko”. Luterilainen kirkko tuli tarpeeseen, koska Alaskan merkittävä luterilainen väestö suomalaisten jälkeen olivat ruotsalaiset ja baltiansaksalaiset, joita toimi myös kauppakomppanian johdossa. Lisäksi luterilaisen kirkon piirissä toimi paljon latvialaisia, virolaisia, liettualaisia sekä muutamia muita yksittäisiä Pohjois-Euroopasta kotoisin olevia siirtokuntalaisia. Suomalaisten tarkkaa määrää ei tiedetä, mutta se lasketaan sadoissa. Alaskan itsenäisyyspuolue
Alaskan itsenäisyyspuolue (engl. "Alaskan Independence Party", lyh"." "AKIP") on Yhdysvalloissa Alaskan osavaltiossa vaikuttava poliittinen puolue, joka haluaa kansanäänestyksen Alaskan itsenäistymisestä. Puolue kannattaa muun muassa laajoja yksilönvapauksia, yksityistä aseenomistusta, kotiopetusta ja minimivaltiota. Alaska
Venäjän tsaarin Pietari Suuren toimeksiannosta 1700-luvulla kaksi alusta purjehti Vitus Beringin johdolla Kamtšatkan niemimaalta Kuriilien kautta itään päin ja löysi Alaskan mannermaan. Vuonna 1740 hän perusti Kamtšatkaan Petropavlovskin asutuksen, josta hän johti seuraavana vuonna tutkimusmatkan Alaskaan. Beringin toisen matkan (1733-1743) jälkeen venäläisten harjoittama turkismetsästyksen painopiste suuntautui pitemmälle itään, Aleuteille ja Alaskaan. Vaikka Pietari III:n seuraaja, Katariina II, ei halunnut valjastaa uusien maiden valloittamiseen miehiä, laivoja tai rahaa, hän otti laajenemisen tulokset tyytyväisinä vastaan. Niin kauan kuin turkiseläimiä löytyi, niiden metsästäminen toimi imperialismin voiman lähteenä. Venäjän Amerikassa kauppayhtiöiden taistelu vallasta riisti turkiskaupan yksityisten yrittäjien käsistä isompien yrityksien haltuun. Muutoksen uranuurtaja oli Grigori Ivanovitš Šelikov, joka oli aikaisemmin toiminut Siperiassa ja kiinnittänyt huomionsa Amerikassa harjoitettavan turkiskaupan mahdollisuuksiin. Ensimmäiset kauppamatkat olivat hyvin kannattavia ja Šelikov ja Ivan Golikov perustivat 1781 yhteisen yrityksen Šelikov-Golikov kauppayhtiön harjoittamaan alueen turkiskauppaa. Venäjä käytännössä orjuutti alkuperäisasukkaita turkisten metsästyksessä. Alaskavuoristo
Alaskavuoristo () on 650 kilometriä pitkä vuoristo eteläisessä Keski-Alaskassa Yhdysvalloissa. Vuoristossa sijaitsee Pohjois-Amerikan korkein vuori, Denali (tunnettu aiemmin nimellä Mount McKinley). "Alaskavuoristo"-nimeä ("Alaska Range") käytti ensimmäisenä luonnontieteilijä W. H. Dall vuonna 1869. Alaska
Suomalaisia muutti Alaskaan pääasiassa 1830–1850-luvuilla, mutta kirkonkirjoista selviää, että jo 1820-luvun alkuvuosina Sitkassa on asunut muutamia suomalaisia merimiehiä. Olihan kuvernööri Etholén käynyt ensimmäisen kerran Alaskassa jo vuonna 1818. Niin sanottuna ”Etholénien aikana” Alaskassa toimi merkittävissä asemissa suomalaisia. Vuonna 1840 kuvernöörin vaimolle Margaretha Sundwall Etholénille annettiin tehtäväksi perustaa Sitkaan tyttökoulu, jonne Etholénin rinnalle toiseksi opettajaksi tuli myös suomalainen Maria Fri Fredenberg. Vuosina 1840–1845 luterilaisen kirkon ensimmäisenä ja ainoana pastorina toimi Suomen kansakoululaitoksen tuleva perustaja Uno Cygnaeus, joka piti Alaskan ensimmäisen luterilaisen jumalanpalveluksen 23. elokuuta 1840. Cygnaeus myös organisoi Sitkan koulutusta omaksumiensa uusien keskieurooppalaisten ideoiden pohjalta. Merkittävä suomalainen tänä aikana Etholénien ja Cygnaeuksen lisäksi oli myös kuvernööri Etholénin adjutantti Johan Bartram. Vuonna 1843 Sitkaan valmistui luterilaisen kirkon rakennus, mikä mahdollisti luterilaisten ja siten myös suomalaisten välisen yhteydenpidon vahvistumisen.