Mikä on Etelä-Korena pinta-ala?
Korean tasavalta
Korean tasavalta (), epävirallisesti Etelä-Korea on Korean niemimaan eteläosassa sijaitseva valtio. Sillä on yhteinen maaraja Korean demokraattisen kansantasavallan eli Pohjois-Korean kanssa sekä merialueraja lännessä Kiinan ja idässä Japanin kanssa. Etelä-Korean pinta-ala on 100 210 km² ja siellä on noin 50 miljoonaa asukasta, joten se on yksi maailman tiheimmin asutuista valtioista. Maan suurin kaupunki on pääkaupunki Soul, jonka asukasluku on yli 10 miljoonaa.
Etelä-Korean liikenne
1980-luvulla rautatieverkkoa sähköistettiin, ja verkosto tiheni useiden lisäratojen myötä. Junien ajonopeuksia nostettiin päälinjoilla. Vaikka rautateitä käytettiin ensisijaisesti rahtiliikenteeseen, myös matkustajaliikenne kasvoi. Vuonna 1988 tieverkoston kokonaispituus oli 51 000 kilometriä. Moottoritieverkostoa laajennettiin yhdistämään useampia suuria kaupunkeja, ja sen laajuus oli 1 539 kilometriä tietä 1980-luvun lopulla. Korean sota
Koreat olivat muodostumassa kahdeksi eri valtioksi, kun esimerkiksi vuonna 1946 kummallakin puolella oli perustettu omat väliaikaiset lainsäädäntöelimensä. Yhdysvallat halusi eroon omasta miehityshallinnostaan, mutta toisaalta etelää ei haluttu jättää kokonaan oman onnensa nojaan. Yhdysvallat ehdotti Yhdistyneissä kansakunnissa vuonna 1947 Korean itsenäisyyden tunnustamista ja koko niemimaalla järjestettäviä vaaleja. Ehdotus hyväksyttiin yleiskokouksessa marraskuussa, mutta Neuvostoliitto ei odotetusti päästänyt vaalivalvojia miehitysalueelleen. YK oli nyt kuitenkin näin laillistanut hallinnon etelässä, jossa vaalit järjestettiin. Vaalit voitti konservatiivinen Syngman Rhee, joka oli ajanut itsenäisyyttä Korean jakautumisenkin hinnalla. Korean tasavalta eli Etelä-Korea perustettiin virallisesti 15. elokuuta 1948. Tasavallan perustamisen jälkeen amerikkalaisjoukot vedettiin pois ja maahan jäi vain muutama sata sotilasneuvonantajaa. Korean demokraattinen tasavalta eli Pohjois-Korea julistettiin perustetuksi 8. syyskuuta, eli noin kuukausi Etelä-Korean jälkeen. Pohjoisessa valtaan nousi Kim Il-sung. Kim edusti Korean kommunistisen liikkeen niin sanottua Kapsan-ryhmää, joka koostui maailmansodan aikana Neuvostoliittoon siirtyneistä ja Mantšuriassa toimineista sisseistä, joilla oli läheiset yhteydet Neuvostoliiton miehityshallintoon. Korean tasavallan historia
38. leveyspiirin eteläpuolisesta Koreasta tuli Yhdysvaltain miehitysvyöhyke ja pohjoispuolesta Neuvostoliiton. Huolimatta Kairon konferenssissa annetuista lupauksista itsenäisestä ja yhtenäisestä Koreasta, miehitysvyöhykkeille perustettiin vuonna 1948 kaksi erillistä hallitusta – etelään Korean tasavalta ja pohjoiseen Korean demokraattinen kansantasavalta. Kambodža
Kambodžan pinta-ala on noin 181 035 neliökilometriä, josta 4 520 neliökilometriä on sisävesiä. Maalla on 803 kilometrin raja Thaimaan kanssa pohjoisessa ja lännessä, 541 kilometrin raja Laosin kanssa koillisessa ja 1 228 kilometrin raja Vietnamin kanssa idässä ja kaakossa. Kambodžalla on lisäksi 443 kilometrin pituinen rantaviiva Siaminlahdella. Khorāsān-e Junoubi
Provinssi on pinta-alaltaan (150 797 km) Iranin kolmanneksi laajin. Etelä-Khorasan kattaa 9,26 prosenttia Iranin maapinta-alasta. Provinssissa oli alkuvuonna 2013 yhteensä yksitoista (11) aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat 25 piirikuntaan (bakhsh). Näissä oli 28 kaupunkia ja 61 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen).
Aliprovinssitason jako oli seuraava: Karanmeri
Karanmeri on suunnilleen 1 450 kilometriä pitkä ja 970 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 880 000 km². Keskisyvyys on 110 metriä. Yeongam
Yeongam (, hanja 靈巖郡) on Etelä-Korean piirikunta ("gun") Etelä-Jeollan maakunnassa. Se sijaitsee maakunnan lounaisosassa Gwangjun etelä- ja Mokpon itäpuolella. Piirikunnassa on arviolta 61 891 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 603,49 neliökilometriä. Espoo
Espoo () on kaupunki Uudellamaalla, Helsingin metropolialueella, Suomenlahden rannalla. Sen naapurikunnat ovat Vihti ja Nurmijärvi pohjoisessa, Vantaa ja Helsinki idässä, Kirkkonummi lännessä sekä Kauniainen Espoon sisällä. Espoon väkiluku on 282 293 (30. syyskuuta 2018) Sen pinta-ala on  km² , josta  km² on maata,  km² sisävesiä ja loput  km² merta. Espoo on osa neljän kaupungin muodostamaa pääkaupunkiseutua, jonka kunnilla on laissa säädettyinä yhteistoimintavelvoitteina jätehuolto ja joukkoliikenne. HSY vastaa alueen jäte- ja vesihuollosta ja HSL joukkoliikenteestä. Laajempaan Helsingin seudun metropolialueeseen kuuluu Espoon lisäksi 13 Uudenmaan kuntaa. Espoon kaupunkirakenne on vahvasti sidoksissa Helsinkiin ja muihin ympäröiviin kuntiin. Lähes sen koko väestö asuu Helsingin keskustaajaman alueella. Korean demokraattinen kansantasavalta
Korean demokraattinen kansantasavalta (, "Chosŏn minjujuŭi inmin konghwaguk"), epävirallisesti Pohjois-Korea ("Puk-Chosŏn", Etelä-Koreassa käytetään myös nimeä "Puk-Han"), on valtio Itä-Aasiassa, Korean niemimaan pohjoisosassa. Naapurimaat ovat etelässä Etelä-Korea (Korean tasavalta), pohjoisessa Venäjä ja Kiina. Valtio on sosialistinen yksipuoluejärjestelmä, ja sitä johtaa länsimaissa tavallisesti kommunistisena pidetty Korean työväenpuolue. Maan perustuslaista poistettiin vuonna 2009 kuitenkin kaikki viittaukset kommunismiin. Pohjois-Korean ideologia perustuu juche-aatteeseen; maan ulkopuolella sitä on luonnehdittu stalinistiseksi diktatuuriksi. Kure
Atollin halkaisija on noin 10 km ja se on myös maailman pohjoisin koralliriutta. Riutan pohja on hiekan peittämä ja siinä on suuri aukko lounaaseen päin. Atollin ainut merkittävämpi maamassa on 0,862 km² suuruinen "Green Island" atollin kaakkoisosassa. Saaren eteläpuolella on 1200 m pitkä entinen Yhdysvaltain rannikkovartioston rakentama kiitotie, joka on tosin poistettu käytöstä. Green Islandilta länteen on ketju pieniä hiekkariuttoja, jotka tunnetaan nimellä "Sand Island". Saari on nykyisin osavaltion luonnonsuojelualuetta, joka on "Hawai'i Department of Land and Natural Resources" -viraston alaisuudessa. Korean tasavalta
Korean sota alkoi vuonna 1950 pohjoisen joukkojen hyökätessä etelään, jonka kukistumisen esti YK:n mandaatin saaneiden länsiliittoutuneiden, erityisesti amerikkalaisten ja brittiläisten, joukkojen interventio. Kun sota oli kääntymässä Pohjois-Korean tappioksi, Kiinan kansantasavalta lähetti armeijansa niemimaalle. Sota päättyi vuonna 1953 rauhan sijaan edelleen voimassa olevaan aselepoon, joka vahvisti vuoden 1945 jaon ja loi 38° leveyspiiriä noudattavan demilitarisoidun vyöhykkeen. Maiden välinen demarkaatiolinja on edelleen maailman aseistetuin ja linnoitetuin raja. Seuraavina vuosikymmeninä Etelä-Korean talous kehittyi merkittävästi nostaen vielä 1960-luvulla Pohjois-Koreaa köyhemmän valtion yhdeksi maailman G-20-talouksista. Sodan jälkeen alun perin demokraattinen valtio muuttui vähitellen autoritaarisemmaksi ajautuen lopulta sotilasvallankaappaukseen vuonna 1961, mistä lähtien Etelä-Koreaa hallitsi markkinataloutta soveltava länsimielinen sotilasdiktatuuri. Vuonna 1987 maa siirtyi vapaiden vaalien kautta siviilihallintoon ja nykyään maa on vakaa presidentillinen liberaalidemokratia ja parlamentaarinen monipuoluejärjestelmä. Vuosikymmenten aikana Korean tasavalta on käynyt läpi viisi suurta perustuslain muutosta. Maa on myös yksi maailman teknologisesti kehittyneimmistä ja digitaalisesti verkottuneimmista valtioista. Vuonna 2006 siellä oli maailman toiseksi eniten laajakaistaisia Internet-yhteyksiä asukasta kohti ja se on johtava näyttöjen ja matkapuhelinten valmistaja. Korarou
Koraroun kunnan pinta-ala on 1 865 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Douentzan piirin Djaptodjin, idässä Gandamian, etelässä Débérén ja lännessä Dangol-Borén kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan seutu on tasankoa, jonka keskellä sijaitsee Koraroujärvi. Pyeongchang
Pyeongchang (, hanja ) on piirikunta Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa ja maan kolmanneksi suurin piirikunta 1 463,65 neliökilometrin pinta-alallaan. Se sijaitsee Taebaek-vuorten tuntumassa, ja siellä sijaitsee lukuisia buddhalaisia temppeleitä kuten Woljeongsa. Pyeongchang sijaitsee 700 metriä merenpinnan yläpuolella, joiltain kohdilta jopa 1 000 metriä korkealla. Piirikunta on noin 180 kilometriä itään Soulista, Etelä-Korean pääkaupungista. Internet Pohjois-Koreassa
Pohjois-Koreassa asuu 25 miljoonaa ihmistä, mutta maassa on rekisteröity vain noin tuhat IP-osoitetta. Joissakin maan kouluissa opetetaan tietojenkäsittelyä. Pohjois-Korean internet-yhteys katkesi muutamiksi tunneiksi 23. joulukuuta 2014 Sonyn palvelimille tapahtuneen iskun jälkeen. Pohjois-Koreassa vierailevilla turisteilla on ollut vuodesta 2013 lähtien rajoitettu pääsy 3G-verkkoihin. Hankaloittaakseen loikkausta yrittävien henkilöiden toimia Pohjois-Korea on häirinnyt kiinalaista matkapuhelinliikennettä Kiinan rajalla. Jonglei
Jonglei () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Bor. Jongleissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 1 358 602 asukasta, ja sen pinta-ala on 122 479 neliökilometriä. Korean tasavalta
Maan tärkein kansainvälinen lentokenttä on Incheonin kansainvälinen lentoasema. Incheonin lentoasema on myös Etelä-Korean suurin lentoasema ja sen kautta kulkee vuosittain lähes 50 miljoonaa matkustajaa. Muita kansainvälisiä lentoasemia Etelä-Koreassa ovat Gimpon, Busanin ja Jejun lentoasemat. Maan kansalliset lentoyhtiöt ovat Korean Air ja Asiana Airlines. Jeju
Jeju (, hanja 濟州島) on Etelä-Korealle kuuluva saari Korean niemimaan eteläpuolella. Se muodostaa muutaman muun pikkusaaren kanssa Jejun autonomisen maakunnan (, hanja 濟州特別自治道). Saari sijaitsee Itä-Kiinan meren ja Keltaisenmeren rajalla Koreansalmen länsireunalla ja Japanin Kyūshūn saaren länsipuolella. Jeju on Etelä-Korean maakunnista sekä asukasluvultaan että pinta-alaltaan pienin: maakunnassa asuu 550 211 henkeä (vuonna 2010), ja sen pinta-ala on 1 845,36 neliökilometriä. Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri
Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri (, ) on autonominen prefektuuri Jilinin maakunnassa Kiinassa. Yanbianin pohjoispuolella sijaitsee Heilongjiangin maakunta, lännessä kaupungit Baishan ja Jilinin kaupunki. Etelässä sijaitsee Pohjois-Korean Pohjois-Hamgyŏngin maakunta, idässä Venäjän Primorjen aluepiiri. Prefektuurin pinta-ala on 43 509 neliökilometriä ja väkiluku 2,27 miljoonaa (2010). Prefektuurin pääkaupunki on Yanji, joka sijaitsee linnuntietä noin 350 kilometriä maakunnan pääkaupunki Changchunista itäkaakkoon. Seton sisämeri
Itä-länsisuuntaisella Seton sisämerellä on pituutta 450 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 15 kilometristä 55 kilometriin. Sen pinta-ala on 23 000 km² ja sillä on rantaviivaa 6 900 kilometriä. Sisämeren syvin kohta on 105 metriä, mutta keskimäärin syvyyttä on vain 38 metriä. Idässä sisämeri yhdistyy Narutosalmen kautta Kiin kanaaliin, joka puolestaan yhdistyy Tyyneenmereen. Lännessä Sisämeri yhdistyy Japaninmereen Kanmonsalmen kautta ja Tyyneenmereen Bungon kanaalin kautta. Jokaisella Seton sisämeren osalla on oma japaninkielinen nimensä, kuten myös monilla pääsaarten väliin jäävillä salmilla. Sisämerellä sijaitsee lähes tuhat saarta, mukaan lukien isompia saaria, kuten Awajishima ja Shōdoshima. Monet pienemmistä saarista ovat asumattomia.Jääkaudella merenpinta oli todennäköisesti matalammalla kuin nykyään. Jään sulaessa vesi valui Chūgokun ja Shikokun vuoristojen väliseen matalampaan kohtaan ja muodosti alueen, joka nykyään tunnetaan Seton sisämerenä. Muinaisista ajoista lähtien Seton sisämeri on ollut tärkeä kulkuväylä rannikkoalueidensa välillä. Se oli myös tärkein kulkureitti Japanin ja muiden maiden, kuten Korean ja Kiinan, välillä. Vielä suurten valtateiden kuten, Nankaidon ja San'yodon, valmistumisen jälkeenkin Sisämeri säilyi tärkeänä kulkureittinä. Korealaiset
Korealaiset ovat kansa, jonka pääasiallinen asuma-alue käsittää Korean niemimaan. Etelä-Koreassa heitä elää noin 44 miljoonaa ja Pohjois-Koreassa 22,5 miljoonaa. Korealaisia on noin 81 miljoonaa. Korean kieltä puhuu 71 miljoonaa ihmistä äidinkielenä. 
Korean kieli on isolaattikieli, eli sillä ei ole tunnettuja sukulaiskieliä. Korealaisten perimässä esiintyy paleoaasialaista, altailaista ja austronesialaista ainesta. Korean tasavallan historia
Korean tasavalta eli Etelä-Korea syntyi toisen maailmansodan jälkeen miehitysvyöhykkeiden jaon seurauksena. Japani oli hallinnut Koreaa siirtomaanaan vuosina 1910–1945, mutta joutui aseleposopimuksessa luopumaan maan hallinnasta. Etelä-Jakarta
Etelä-Jakartan pinta-ala on 154,32 km² ja väkiluku noin 2 200 000 (2014). Korean Air
Korean Air () () on Etelä-Korean suurin ja myös yksi Aasian suurimmista lentoyhtiöistä. Sen päälentoasemat ovat Incheonin kansainvälinen lentoasema (kansainväliset lennot) ja Gimpon lentoasema (Korean sisäiset lennot); molemmat sijaitsevat Soulin lähistöllä. Soulissa sijaitsee myös yhtiön pääkonttori. Korean Airilla on kohteita Aasiassa, Euroopassa, Oseaniassa, Pohjois-Amerikassa ja aikaisemmin Etelä-Amerikassa. Korean Air on SkyTeam Alliancen jäsen. Etelä-Amerikka
Etelä-Amerikka on maanosa läntisellä pallonpuoliskolla Tyynenmeren ja Atlantin välissä. Se on Amerikan mantereen eteläosa. Etelä-Amerikan pinta-ala on noin 17 840 000 neliökilometriä eli 3,5 prosenttia Maan koko pinta-alasta; se on näin ollen neljänneksi suurin maanosa. Koillis-Grönlannin kansallispuisto
Koillis-Grönlannin kansallispuisto on Grönlannissa sijaitseva kansallispuisto. Puisto on Grönlannin ainoa ja samalla maailman pohjoisin kansallispuisto. Sen pinta-ala on 927 000 km² ja se kattaa koko Grönlannin koillisen rannikon, sekä suuren osan saaren sisämaasta. Kimchi
Etelä-Koreassa kimchiä kulutetaan vuodessa 18 kilogrammaa henkeä kohti. Kimchi on Etelä-Korean kansallisruoka. Kimchi on korealaisille tärkeä itsenäisyyden symboli ja tapa erottautua etenkin mahtavasta läntisestä naapurista Kiinasta. Kimchintekokausi eli "kimjang" liitettiin vuonna 2013 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Brasilian maantiede
Brasilian pinta-alaltaan pienimmän alueen eli Eteläisen alueen pinta-ala on 577 214 neliökilometriä, joka vastaa 6,2 % koko Brasilian pinta-alasta. Asukkaita on 25 800 000, eli 12,5 % koko Brasilian pinta-alasta ja asukkaita on neliökilometriä kohti 43,46. Eteläisen alueen osavaltiot ovat Paraná, Rio Grande do Sul ja Santa Catarina ja suurimmat kaupungit Curitiba (1 586 848 asukasta), Porto Alegre (1 360 033 asukasta), Londrina (446 822 asukasta), Joinville (429 004 asukasta) ja Caxias do Sul (360 223 asukasta). Vietnam
Vietnam on pinta-alaltaan 331 688 neliökilometriä, suunnilleen Suomen (338 000 neliökilometriä) kokoinen. Se muistuttaa muodoltaan loivaa S-kirjainta ja reunustaa Indokiinan niemimaan itä- ja etelärantoja. Pohjoisosa kaartuu Tonkininlahden ympäri, lounaiskärki rajautuu Siaminlahteen. Väestö ja riisinviljely keskittyvät alankoalueille, etenkin jokien suistoihin. Tärkeimmät joet ovat Punainenjoki ja Mekong. Laajat vuoristoiset alueet kohoavat 2,5 kilometriin etenkin maan luoteisosassa ja keskiosan ylänköalueella. Ne ovat perinteisesti kaskiviljelyä harjoittavien etnisten vähemmistöjen asuma-alueita. Etelämanner
Mannerjäätikkö jaetaan yleensä itäiseen ja läntiseen osioon. Näiden välissä on Transantarktinen vuoristo. Suurempi itäinen mannerjäätikkö on alaltaan 10,35 miljoonaa neliökilometriä ja tilavuudeltaan 26 miljoonaa kuutiokilometriä. Pienempi läntinen jäätikkö on 1,97 miljoonaa neliökilometriä ja tilavuudeltaan 3,3 miljoonaa kuutiokilometriä. Niemimaalla on vielä pienempiä jäätikköjä, alaltaan 0,52 miljoonaa neliökilometriä. Korkeimmillaan jää nousee itäisellä Etelä­mantereella jopa 4 000 metriä merenpinnan ylle. Koska lännessä maanpinta on suureksi osaksi merenpinnan tason alapuolella, nousee jää vain 1 500–2 000 metrin korkeuteen. ʻEua
ʻEua on Tongan saarivaltion eteläisin hallinnollinen alue, joka koostuu samannimisestä pääsaaresta ja pienemmästä Kalaun saaresta. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 87,44 km ja asukasluku noin 5 000 (2011). Alue on jaettu kahteen piiriin, pohjoisessa sijaitsevaan 'Eua Motu'aan ja etelässä sijaitsevaan 'Eua Niuafo'ouhun. El Oro
El Oro on Ecuadorin eteläisin rannikkomaakunta. Alue on yksi maailman tärkeimmistä banaanintuotantoalueista ja sen pääkaupunki on Machala. El Oron pinta-ala on 5 988 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli vuonna 2010 yli 600 000. Eteläinen Punaisenmeren alue
Maakunnan pinta-ala on 27 600 neliökilometriä. Pohjois-Chungcheong
Pohjois-Chungcheong (, hanja 忠清北道) on yksi Etelä-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan keskiosassa pääkaupunki Soulin eteläpuolella ja on Etelä-Korean maakunnista ainoa, jolla ei ole merenrantaa. Maakunta rajautuu lännessä Etelä-Chungcheongin maakuntaan ja Daejeonin metropolikaupunkiin, etelässä Pohjois-Jeollan, idässä Pohjois-Gyeongsangin sekä pohjoisessa Gangwonin ja Gyeonggin maakuntiin. Maakunnan asukasluku on 1 412 869 (vuonna 2010) ja pinta-ala 7 433,36 neliökilometriä. Sen pääkaupunkina toimii Cheongju. Pyeongseong
Pyeongseong (, hanja 平城市, McCune-Reischauer "P’yŏngsŏng") on Korean demokraattisen kansantasavallan Etelä-Pyeonganin maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee sisämaassa maakunnan keskiosassa aivan maan pääkaupungin Pjongjangin pohjoispuolella. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Pyeongseongissa oli 284 386 asukasta. Kiinan kansantasavallan ulkopolitiikka
Joulukuussa koillisarmeija ja pohjoiskorealaiset hyökkäsivät YK:n joukkoja vastaan ylivoimalla, vaikkakin heikosti aseistettuina ja saivat vastustajan perääntymään vasta tammikuussa 1951 hyökkäys pysähtyi 80 kilometrin päähän Korean demokraattisen tasavallan pääkaupungista, Pjongjangista etelään. Helmikuussa YK:n joukot aloittivat vastahyökkäyksen saavuttaen 38. leveyspiirin. Huhtikuussa kiinalaiset vapaaehtoiset ja pohjoiskorealaiset aloittivat vastahyökkäyksen, mikä torjuttiin. He joutuivat vetäytymään 38. leveyspiirin pohjoispuolelle ja rintama vakiintui. Rauhanneuvottelut kestivät kaksi vuotta päätyen Korean jaon jatkumiseen. Korean tasavallan historia
Vuonna 1996 Etelä-Koreasta tuli OECD:n jäsen. Vuoden 1997 Aasian talouskriisin aiheuttamasta takaiskusta huolimatta maa nousi nopeasti maailman suurimpien talousmahtien joukkoon. Nykyään Etelä-Korean elintaso on monien Länsi-Euroopan maiden tasolla. Kesäkuussa 2000 osana presidentti Kim Dae Jungin auringonpaistepolitiikkaa Pohjois-Korean pääkaupungissa Pjongjangissa pidettiin historiallinen Etelä- ja Pohjois-Korean välinen huippukokous. Samana vuonna Kim voitti Nobelin rauhanpalkinnon työstään demokratian ja ihmisoikeuksien sekä Koreoiden välisen sovittelutyön parissa. Vuonna 2002 presidentiksi valittiin Roh Moo-hyun. Korea Electric Power
KEPCO on mukana usealla sähköntuotannon alalla, myös ydinvoimateollisuudessa. Yritys on myös myynyt ydinvoimaloita ulkomaille. KEPCO:n tytäryhtiö Korea Hydro & Nuclear Power (KHNP) operoi Etelä-Korean ydinvoimaloita. Kansainvälisen ydinenergiajärjestö IAEA:n mukaan vuonna 2016 yhteensä 30,3 prosenttia Korean tasavallan sähköenergiasta tuotettiin ydinvoimalla. Operatiivisten voimalayksikköjen määrällä mitattuna Etelä-Korea - jolla oli 24 toiminnassa olevaa ydinvoimalayksikköä syyskuussa 2017 - oli maailman 6. suurin ydinvoimamaa Yhdysvaltojen, Ranskan, Japanin, Kiinan ja Venäjän jälkeen. Korean kieli
Koreaa puhuu äidinkielenään eri arvioiden mukaan 75–77 miljoonaa henkilöä. Sen kaksi suurinta puhujamaata ovat Etelä-Korea (noin 48 milj.) ja Pohjois-Korea (noin 24 milj.). Korean kielen puhujia on Koreoiden ulkopuolella myös ympäri maailmaa, esimerkiksi Kiinassa, Japanissa, Venäjällä, Keski-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Kiinassa kielellä on noin 2 miljoonaa puhujaa, Yhdysvalloissa 1 miljoona ja Japanissa noin 0,5 miljoonaa. Puhujamärässä mitattuna suurin piirtein saman kokoisia kieliä korean kanssa ovat esimerkiksi turkki ja persia. Korea ei siis kuulu aivan suurimpien kielten joukkoon, mutta se voidaan kuitenkin sisällyttää maailman 20 tärkeimmän kielen luetteloon. Jos korea määritellään isolaattikieleksi, se on puhujamäärältään tunnetuista isolaattikielistä suurin. Korean niemimaa
Korean niemimaa on niemimaa Aasian kaakkoisosassa. Se ulottuu 1 100 kilometriä etelään Aasian mantereesta Tyynellemerelle. Sitä ympäröivät idässä Japaninmeri, etelässä Itä-Kiinan meri ja lännessä Keltainenmeri. Koreansalmi yhdistää Itä-Kiinanmeren ja Japaninmeren sijaiten niemimaan eteläkärjen luona ja erottaen sen Japanista. Daejeon
Daejeon (, hanja 大田) on maakuntajaon ulkopuolinen metropolikaupunki Etelä-Korean keskiosassa. Se sijaitsee sisämaassa pääkaupunki Soulin eteläpuolella ja rajautuu lännessä Etelä-Chungcheongin sekä idässä Pohjois-Chungcheongin maakuntaan. Se toimii Etelä-Chungcheongin hallintokeskuksena. Daejeon on maan viidenneksi suurin kaupunki: siellä on 1 445 640 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 539,87 neliökilometriä. Etelä-Korean energiapolitiikka
Aurinkosähkö liitettiin vuonna 2003 käyttöön otettuun syöttötariffiin vuonna 2006 (74 centtiä/kWh). Verkkoon kytkettyjä aurinkokennoja oli 35 MW vuonna 2006. EPIA ennusti Etelä-Koreaan vuonna 2010 aurinkokennojen määräksi 400-500 MW. Aurinkoenergiaa oli asennettu EPIA:n mukaan 352 MW vuonna 2008. Saksalainen Solarworld käynnisti vuonna 2008 yhteistehtaan korealaisen SolarPark kanssa 150 MWp kapasiteetilla Jeonju:ssa. Sudan
Sudanin tasavalta eli Sudan () on valtio Keski- ja Pohjois-Afrikassa, Sahelin alueella. Sen pinta-ala on 1,88 miljoonaa neliökilometriä, ja se on siten Afrikan kolmanneksi suurin valtio Algerian ja Kongon demokraattisen tasavallan jälkeen. Sudanin pohjoisosassa sijaitsevassa toimeenpanovaltaisessa pääkaupungissa Khartumissa asuu noin 2,5 miljoonaa ihmistä (metropolialueella 5–7 miljoonaa). Lakiasäätävä pääkaupunki on Omdurman. Koko maassa asuu lähes 35 miljoonaa ihmistä, joista 96,7 prosenttia on muslimeita. Sudanin rajanaapureita ovat pohjoisessa Egypti, idässä Eritrea sekä Etiopia, etelässä Etelä-Sudan, lounaassa Keski-Afrikan tasavalta, lännessä Tšad ja luoteessa Libya. Soul (kaupunki)
Etelä-Korean voimakasta talouskasvua sodan jälkeen kutsuttiin "Hanjoen ihmeeksi": maa teollistui nopeasti 30–40 vuoden kuluessa. Myös pääkaupunki kasvoi voimakkaasti, mikä aiheutti suuria haasteita kaupunkisuunnittelulle. Etelä-Korean talous laajeni kuitenkin tarpeeksi ripeästi, jotta kaupungin perustarpeet kyettiin täyttämään. Vuonna 1988 kaupungissa järjestettiin kesäolympialaiset, minkä jälkeen sen kansainvälinen profiili on noussut. 600-vuotisjuhliaan Soul vietti vuonna 1994. Etelä-Korea on kehityspolitiikallaan keskittynyt houkuttelemaan kaupunkiin kansainvälistä yritystoimintaa ja korkeateknologian yrityksiä, jotta Soul nousisi merkittäväksi liikenteen, politiikan, talouden ja kulttuurin kansainväliseksi keskukseksi. Etelä-Australia
Etelä-Australia () on Australian kolmanneksi suurin osavaltio. Sen pääkaupunki on Adelaide. Etelä-Australian pinta-ala on 1 043 514 km² ja väkiluku oli 1 676 653 vuoden 2016 väestönlaskennassa. Nimestään huolimatta Etelä-Australia ei ole Australian eteläisin osavaltio. Länsi-Ekvatoria
Länsi-Ekvatoria () on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Yambio. Läntisessä Equatoriassa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 619 026 asukasta, ja sen pinta-ala on 79 319 neliökilometriä. Borkou
Borkou on yksi Tšadin 22 hallinnollisesta alueesta. Sen pinta-ala on 260 000 neliökilometriä eli suurin Tšadin hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Saharan kaakkoisreunalla, Tibestivuoristosta etelään ja Ennedin ylängöstä länteen. Alue on enimmäkseen hiekka-aavikkoa ja sen vesistöt laskevat maanalaisesti Tšadjärveen. Etelä-Kiinan meren aluekiista
Suurinta aluetta kiistellyllä alueella on vaatinut itselleen Kiina. Kiinan vaatima alue tai niin sanottu yhdeksän katkoviivan U-linjaus ulottuu satojen kilometrien päähän Kiinan eteläosan Hainanin saaresta. Kiinan mukaan sen oikeus alueeseen ulottuu satojen vuosien päähän. Vuonna 1947 se teetätti kartan, jossa sen aluevaatimukset kuvailtiin tarkemmin. Samoja alueita väittää Kiinan 
tapaan omakseen myös Taiwan. Nzérékorén alue
Nzérékorén alue () on Guinean hallintoalue. Alueen pinta-ala on 37 668 km². Asukasluku oli 1 578 030 vuonna 2014. Hallinnollinen keskus on Nzérékoré. Aluetta rajaavat pohjoisessa Guinean Faranahin ja Kankanin alueet sekä idässä Norsunluurannikko, etelässä Liberia ja lännessä Sierra Leone. Koror (osavaltio)
Koror on yksi Palaun 16 osavaltiosta. Se koostuu useista saarista, joista tärkeimmät ovat Koror, Ngerekebesang ja Malakal. Sen pinta-ala on 65 neliökilometriä ja siellä on 11 723 asukasta (vuonna 2015), joten se on Palaun osavaltioista ylivoimaisesti väkirikkain. Ryanggang
Ryanggangin maakunta (, hanja 兩江道, McCune‑Reischauer "Ryanggang-do") on yksi Pohjois-Korean maakunnista. Se sijaitsee sisämaassa maan pohjoisosassa Kiinan rajalla, jonka muodostavat pääosin Jalu- ja Tumenjoet. Ryanggangissa on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 719 269 asukasta ja sen pinta-ala on 14 317 neliökilometriä. Maakunnan pääkaupunki on Hyesan. South Plaza
South Plaza on pieni asumaton saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Saaren pinta-ala on 0,13 neliökilometriä. Korkein kohta kohoaa 23 metrin korkeuteen. Honshū
Honshūn itäpuolella avautuu Tyynimeri ja länsipuolella se rajautuu Japaninmereen. Saari muodostaa noin 1 300 kilometrin pituisen kaaren koillisesta lounaaseen. Sen pinta-ala on noin 227 898 neliökilometriä. Rantaviivaa saarella on 10 084 kilometrin verran. Honshūlla tapahtuu toistuvasti maanjäristyksiä, ja saari on vuoristoinen ja vulkaaninen. Korkein huippu, Fujivuori on aktiivinen tulivuori ja yltää 3 776 metrin korkeuteen. Saarella on myös monia jokia, mukaan lukien Shinanojoki, joka on Japanin pisin joki. Saaren ilmasto vaihtelee pohjoisen viileästä etelän subtrooppiseen. Kambodžan maantiede
Kambodža on pinta-alaltaan 181 035 neliökilometriä, ja se on itä-länsi-suunnassa on 580 kilometriä ja pohjois-etelä-suunnassa 450 kilometriä pitkä. Sitä rajoittavat lännessä Thaimaa, pohjoisessa Thaimaa ja Laos, idässä Vietnam ja etelässä Siaminlahti. Suurin osa Thaimaan vastaisesta rajasta kulkee pitkin Dângrêkvuorten vedenjakajaa. Muuten ranskalaiset siirtomaaisännät ovat sopineet maan rajoista. Kambodžalla on ollutkin rajariitoja sekä Thaimaan että Vietnamin kanssa. Etelä-Korean talous
Kenraali Park Chung-heen sotilasvallankaappauksen jälkeen vuonna 1962 Korean tasavalta aloitti sarjan kunnianhimoisia viisivuotissuunnitelmia taloutensa kehittämiseksi. Talouden painopiste siirtyi ulkomaankauppaan Japanin-suhteiden normalisoinnin myötä vuonna 1965, mitä seurasi investointi- ja kauppabuumi. Nopea laajentuminen ensin kevyeen ja sitten raskaaseen teollisuuteen seurasi 1960- ja 1970-luvuilla. Tänä ajanjaksona maan talous kasvoi keskimäärin 8,6 % vuodessa. Valtavaa kasvua on usein kutsuttu "Han-joen ihmeeksi", Han-joen ollessa maan pääkaupungin Soulin läpi virtaava joki. 1980- ja 1990-luvuilla talouden kasvu jatkui maan muuntautuessa pääasiassa tekstiilien ja kenkien viejästä tärkeäksi autojen, elektroniikan, laivojen ja teräksen sekä myöhemmin korkeateknologisten laitteiden kuten näyttöjen, matkapuhelinten ja puolijohteiden valmistajaksi. Kore (kuu)
Kore on läpimitaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 23 239 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 723,720 päivää. Radan inklinaatio on 141° ja eksentrisyys 0,2462. Korean International Circuit
Korean International Circuit on 5,62 kilometrin pituinen, Etelä-Korean Jeollanam-don provinssissa, Yeongamin piirikunnassa sijaitseva autourheilurata. Radalla ajettiin neljä Formula 1 -sarjan osakilpailua vuodesta 2010 lähtien. Rata on saksalaisen arkkitehdin Hermann Tilken suunnittelema. Pohjois-Jeolla
Pohjois-Jeolla (, hanja 全羅北道) on yksi Etelä-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan länsiosassa pääkaupunki Soulin eteläpuolella Keltaisenmeren rannalla. Maakunta rajautuu etelässä Etelä-Jeollan maakuntaan, idässä Etelä-Gyeongsangin ja Pohjois-Gyeongsangin maakuntiin sekä pohjoisessa Etelä-Chungcheongin ja Pohjois-Chungcheongin maakuntiin. Pohjois-Jeollan asukasluku on 1 829 998 (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 8 058,03 neliökilometriä. Maakunnan pääkaupunkina toimii Jeonju. Eteläinen alue (Brasilia)
Alueen rajanaapureita ovat Uruguay, Argentiina, Paraguay ja Brasilian keski-läntinen alue. Alueen pinta-ala on 576 409,7 neliökilometriä ja asukasluku 26 973 51. Etelä-Korean liikenne
Etelä-Korean nykyaikaisen liikenneinfrastruktuurin rakentaminen alkoi vuosia 1962-66 koskeneen ensimmäisen valtiollisen viisivuotissuunnitelman myötä. Suunnitelmaan kuuluivat 275 rautatiekilometrin ja useiden pienten moottoritieosuuksien rakennushankkeet. Soulin ja Busanin suurkaupungit yhdistävä Gyeongbu Expressway valmistui 7.7.1970. Pohjoinen maakunta (Sierra Leone)
Pohjoinen maakunta on Sierra Leonen hallinnollinen alue. Sen pinta-ala on 35 936 km² ja asukasluku 2 508 201 (VL2015). Alueella asui tuolloin 35,4 prosenttia Sierra Leonen väestöstä. Pohjoisen maakunnan hallinnollinen keskus on Makeni. Etelä-Chungcheong
Etelä-Chungcheong (, hanja 忠清南道) on yksi Etelä-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan länsiosassa Keltaisenmeren rannalla pääkaupunki Soulin eteläpuolella. Maakunta rajautuu pohjoisessa Gyeonggin maakuntaan, lännessä Pohjois-Chungcheongin maakuntaan ja Daejeonin erikoisasemassa olevaan kaupunkiin ja etelässä Pohjois-Jeollan maakuntaan. Daejeon toimii myös Etelä-Chungcheongin pääkaupunkina. Maakunnan asukasluku on 1 863 512 (vuonna 2010) ja pinta-ala 8 546,86 neliökilometriä. Etelä-Konneveden kansallispuisto
Etelä-Konneveden kansallispuisto on 1. syyskuuta 2014 perustettu kansallispuisto Keski-Suomen maakunnan ja Pohjois-Savon maakunnan rajalla Konneveden ja Rautalammin kuntien alueella, Konnevesi-järven alueella. Kansallispuiston pinta-ala on noin 15,44 neliökilometriä. Kansallispuisto perustetiin Rautalammin reittiin kuuluvan Konneveden ranta- ja saaristoluonnon eliöstön, kallioperän ja vesistömaiseman suojelemiseksi ja hoitamiseksi sekä yleistä virkistys- ja retkeilykäyttöä ja ympäristötutkimusta varten. Korean tasavalta
Koreoiden välisestä demilitarisoidusta vyöhykkeestä on tullut villieläinten ja harvinaisten kasvien suoja-alue. 220 km pitkä ja 5–18 km leveä rajavyöhyke on vahvasti linnoitettu, eikä siellä ole juuri liikkunut ihmisiä 55 vuoteen. Piikkilanka-aidat estävät myös suuria eläimiä tunkeutumasta sille, joten siitä on tullut turvapaikka monille harvinaisille lajeille. Jurong East
Jurong Eastin asukasluku oli vuoden 2010 väestölaskennassa 88 118 ja vuoden 2015 ennusteessa 84 980. Alueen pinta-ala on 17,83 km. Mantšuria
Mantšurian pinta-ala on noin 1 550 000 neliökilometriä. Sen nykyiseen alueeseen kuuluvat Kiinan maakunnista Heilongjiang, Jilin ja Liaoning. Etelässä olevien muiden Kiinan alueiden lisäksi sen naapureita ovat lännessä Mongolia, pohjoisessa Venäjä ja idässä Pohjois-Korea. Korean tasavalta
Etelä-Korean ulkopolitiikan suurin huolenaihe on naapurimaa Pohjois-Korea, jolla on nälkäongelmia ja joka haaveilee ydinaseesta. 1990-luvulta vuoteen 2008 Etelä-Korea yritti puolustaa pohjoista pakotteita vastaan ja lahjoitti elintarvikkeita ja lannoitteita. Vuonna 2008 valittu konservatiivinen presidentti Lee Myung-bak valitsi tiukemman linjan. Välit kiristyivät myös pohjoisen ohjuskokeen takia vuonna 2009 sekä seuraavana vuonna eteläkorealaisen laivastoaluksen upotuksen ja Yeonpyeongin laukausten seurauksena. Etelä-Kalimantan
Provinssissa on yhteensä noin 3 545 100 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 38 744 neliökilometriä. Antarktis
Etelämantereen pinta-ala on noin 14 000 000 neliökilometriä. Sitä ympäröivien, Antarktikseen kuuluvien saarien pinta-ala on noin 89 000 neliökilometriä. Korean tasavalta
Maan länsi- ja etelärannikkojen edustalla on noin 3 000 saarta, joista suurin osa on pieniä ja asumattomia. Jejun saari sijaitsee noin 100 kilometriä maan etelärannikolta. 1 845 neliökilometrillään se on maan suurin saari. Jejulla sijaitsee myös Korean tasavallan korkein kohta – sammunut, 1 950 metriä korkea tulivuori Hallasan. Équateur
Équateur on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Mbandaka. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa siitä erotettiin Mongalan, Pohjois- ja Etelä-Ubangin sekä Tshuapan maakunnat. Jäljelle jääneen osan pinta-ala on 103 903 neliökilometriä. Shikoku
Shikokun pinta-ala on 18 292 neliökilometriä. Saari jakautuu neljään prefektuuriin, jotka ovat Ehime, Kagawa, Kōchi ja Tokushiman prefektuuri. Asukkaita Shikokulla on noin 4 064 000 (vuonna 2006), vain 3,2 prosenttia Japanin väkiluvusta. Saari on yhdistettynä Honshūhun lautalla, ilmateitse sekä vuodesta 1988 alkaen siltaverkostolla. Ennen siltojen valmistumista Shikoku oli hyvin eristäytynyt muista saarista ja vapaan liikkumisen Shikokun ja muiden saarien välillä odotettiin parantavan taloudellista tilannetta sillan molemmissa päissä. Näin ei kuitenkaan ainakaan vielä ole tapahtunut. Gaeseongin teollisuusalue
Etelä-Korealaiset yritykset ovat investoineet teollisuusalueelle noin 660 miljoonaa euroa vuoteen 2012 mennessä. Etelä-Korea vastaa myös alueen puhelin- ja sähköyhteyksistä. Teollisuusalueelle on suora tie- ja raideyhteys Etelä-Koreasta, ja sinne on tunnin matka Etelä-Korean pääkaupungista Soulista. Alueella toimii yli 120 eteläkorealaista yritystä. Yritykset ovat pääosin tekstiiliteollisuutta, mutta mukana on myös kemianteollisuutta sekä kone-elektroniikan- ja puolijohteiden valmistajia. Yrityksissä työskenteli vuoden 2012 lopulla 53 500 pohjoiskorealaista ja 800 eteläkorealaista, jotka työskentelevät lähinnä työnjohdossa. Molemmat maat hyötyvät alueesta. Eteläkorealaiset yritykset saavat käyttöönsä koulutettua ja edullista pohjoiskorealaista työvoimaa. Pohjoiskorealaiset taas saavat palkkatuloja, keskimäärin 112 euroa kuukaudessa. KARI (avaruusjärjestö)
Vuoden 2009 alussa Etelä-Korea oli aikeissa koelaukaista Naron avaruuskeskuksesta kehittämänsä kaksivaiheisen Korea Space Launch Vehicle-1 (KSLV-1) kantoraketin, mutta se viivästyy. Raketti on kehitetty venäläisen Hrunitševin kanssa. Raketin paino on 140 000 kilogrammaa ja se on 33 metriä pitkä ja halkasijaltaan kolmimetrinen. Se laukaisee 100 kilogramman painoisen mikrosatelliitin matalalle maan kiertoradalle. Projekti on kaikkiaan maksanut Korealle 340 miljoonaa dollaria. Naron keskus avataan kesäkuussa 2009. Sen rakentaminen maksoi 250 miljoonaa dollaria. Etelä-Korea on laukaissut 10 omistamaansa mutta muualla rakennettuja satelliittia ulkomailta avaruuteen. Luoteismaakunta (Etelä-Afrikka)
Luoteismaakunta (, , ) on Etelä-Afrikan provinssi. Se sijaitsee maan pohjoisosassa ja rajautuu Botswanaan. Provinssin pääkaupunki on Mahikeng. Luoteismaakunnassa on arviolta 3 748 435 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 104 882 neliökilometriä. Namhansanseong
Namhansanseong () on linnoitus Etelä-Koreassa 25 kilometriä Soulista kaakkoon. Namhansanseong sijaitsee vuorella 480 metrin korkeudella merenpinnasta, ja sen tarkoitus on alun perin ollut suojella Soulia. Joseon-dynastian aikana vuosina 1392–1910 Namhansanseong oli valtakunnan varapääkaupunki. Sen halkaisija on noin 12 kilometriä. Nykyään se on Etelä-Korean suvereniteetin symboli. Se valittiin vuonna 2014 Unescon maailmanperintöluetteloon. Jeonju
Jeonju (, hanja: 全州市) on Etelä-Korean Pohjois-Jeollan maakunnan pääkaupunki. Jeonjussa on vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 658 172 asukasta ja kaupungin pinta-ala on 206,03 neliökilometriä. Korean demokraattinen kansantasavalta
Pohjois-Koreassa oli vuonna 2015 asukkaita arviolta 25,155 miljoonaa, joista miehiä 48,5 % ja naisia 51,5 %. Syntyvyys tuhatta henkeä kohti vuonna 2014 oli 14,5 ja kuolleisuus 9,2. Miesten elinajanodote oli 66,0 vuotta ja naisten 73,9 vuotta. Alle 15-vuotiaiden osuus väestöstä oli 21,5 prosenttia. Southland (alue)
Hallinnollisen alueen kokonaispinta-ala on 34 347 km², joista 1 735 km² Stewartinsaarella. Geologisesti Eteläsaarella sijaitseva alue jakautuu läntiseen, vuoristoiseen ja vuonojen peittämään alueeseen, eteläiseen peltojen peittämään tasamaahan ja pohjoiseen, vuoristoiseen alueeseen. Etelä-Hwanghae
Etelä-Hwanghaen rannikolla on monia pieniä saaria, joista monet ovat asumattomia. Monia suurimmista saarista, kuten Baengnyeongia hallinnoi Etelä-Korea. Suurimmat saaret, jotka kiistatta kuuluvat Pohjois-Korealle ovat Kirin, Changrin ja Sunwi. Aksai Chin
Aksai Chin (myös Aksayqin, Akesaiqin tai Akesai Qin (, ) on Kiinan miehittämä kiistelty alue Tiibetin ylängön luoteisosassa Kashmirin alueella. Alueen pinta-ala on noin 37 250 neliökilometriä. Kiinalaiset joukot miehittivät vuonna 1959 Aksai Chinin alueen Ladakhista. Kiinan mukaan Ladakhiin kuuluva Aksai Chin on osa Tiibetiä, jonka itsenäisyys loppui, kun kiinalaiset valtasivat sen. Koulikoro
Koulikoron kaupunkikunnan pinta-ala on 228 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Koulan, idässä Méguétanin ja lännessä Tienfalan kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kunnassa on 11 kaupunginosaa ja kylää. Kolumbian maantiede
Kolumbia sijaitsee Etelä-Amerikan luoteisosassa rajautuen pohjoisessa Karibianmereen ja lännessä Tyyneenmereen. Kolumbia on pinta-alaltaan 1 138 910 neliökilometriä, johon luetaan mukaan myös saaret sekä vesialueet. Maapinta-alaa Kolumbialla on yhteensä 1 038 700 neliökilometriä. Kolumbian naapurivaltioita ovat Ecuador ja Peru etelässä, Brasilia ja Venezuela idässä ja Panama lännessä. Kolumbialla on 3 208 kilometriä rantaviivaa ja on Etelä-Amerikan ainoa valtio joka rajaa sekä Karibianmerta että Tyyntämerta. Kolumbialla on selvittämättömiä aluekiistoja Nicaraguan ja Venezuelan kanssa. South-East District
South-East District on Botswanan hallinnollisista alueista pienin. Sen pinta-ala on 1 991 neliökilometriä, ja vuoden 2006 asukasluku oli 284 839. Alueen pääkaupunki on Ramotswa. Se levittäytyy maan pääkaupungin Gaboronen ympärille. Kos
Saari on pitkä ja kapea koillis–lounaissuuntaisesti: pituutta sillä on noin 40 kilometriä ja leveyttä noin 8 kilometriä. Saaren pinta-ala on 290,27 neliökilometriä ja rannikon pituus 112 kilometriä. Kooltaan saari on Dodekanesian saariryhmän kolmanneksi suurin saari ja Kreikan saarista 16. suurin. Kosin pohjoisrannikolla on alavaa tasankoa, mutta eteläosassa kohoaa korkea, saaren pituussuuntainen vuorijono, joka päättyy jyrkästi mereen saaren etelärannikolla. Vuoria on myös saaren länsipäässä. Korkein vuori on Díkaios (846 metriä). Tongan maantiede
Tongan pinta-ala on noin 748 neliökilometriä. Rantaviivaa saarilla on yhteensä 419 kilometriä. Korkein kohta sijaitsee Kaon saarella ja on 1 033 metriä merenpinnan yläpuolella. Bunjae Artpia
Bunjae Artpia on maailman laajin kasvitieteellinen puutarha Etelä-Koreassa Jejun saarella 40 kilometrin päässä saaren pääkaupungista Jejusta. Puutarha avattiin heinäkuussa 1992. Sen pinta-ala on 39 700 neliömetriä, ja siellä on jopa 300 vuotta vanhoja puita. Puutarhassa esitellään Korean 700 vuoden mittaista puutarhahistoriaa. Puutarhassa käy vuosittain 300 000 matkailijaa. Korean tasavalta
Etelä-Korea on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1972. Sillä on ollut talviolympialaisissa yleensä pienempi joukkue (2000-luvulla 40–50 urheilijaa) kuin kesäolympialaisissa (2000-luvulla yli 250 urheilijaa). Vuotta 1960 lukuun ottamatta se on aina saanut mitaleita kesäolympialaisissa, vuodesta 1992 alkaen myös talvikisoissa. Vuonna 1988 Soulissa järjestettiin kesäolympialaiset, ja vuoden 2018 talviolympialaiset järjestettiin Pyeongchangissa. Etelämanner
Lähes kokonaan jäätynyttä mannerta ympäröi yhtäjaksoinen merijää, joka ulottuu huomattavasti etelänapaa kauemmas etelän talvella kuin kesällä. Merijään keskipaksuus on 6–7 metriä. Etelä­mantereen merijää on alaltaan kesäisin 2,65 miljoonaa neliökilometriä ja talvisin 18,8 miljoonaa neliökilometriä. Yhtäjaksoista merijäätä ympäröi vielä vyöhyke, jossa merijää on hajanaista sekä talvella että kesällä. Etelä­mannerta ympäröivä vesi on hyvin kylmää niin sanottua antarktista vettä, joka rajautuu pohjoisessa melko hyvin vuodenaikojen vaihdellessa paikoillaan pysyvään polaaririntamaan. Korean sota
Ensimmäiset Japanista saapuneet amerikkalaiset joukot Korean niemimaalla eivät pystyneet estämään Pohjois-Korean etenemistä, vaan ne olivat vetäytyneet Etelä-Korean joukkojen mukana kohti Busania. Elokuussa Etelä-korean ja amerikkalaisten hallussa ollut alue eli Busanin sillanpää oli kooltaan vain 145 kilometriä pitkä ja 90 kilometriä leveä. Tänne pohjoiskorealaisten eteneminen onnistuttiin viimein pysäyttämään. Pääosin yhdysvaltalaisista koostuneita YK:n joukkoja johti Yhdysvaltojen Japanin miehityshallinnon päällikkö Douglas MacArthur. Kun pohjoiskorealaisten hyökkäys oli pysäytetty, saatettiin suunnitella vastaiskua. 15. syyskuuta MacArthurin joukot tekivät maihinnousun Inhonissa lähellä pääkaupunki Soulia pohjoiskorealaisten joukkojen selustassa. Maihinnousua seurasi myös ulosmurtautuminen Busanista ja pian oli vallattu takaisin suurin osa 38. leveysasteen eteläpuolesta. Etelä-Korean energiapolitiikka
Etelä-Koreassa oli tuulivoimaa: 98 MW (2005), 173 MW (2006), 191 MW (2007) ja 236 MW vuonna 2008. Maaliskuussa 2008 Etelä-Koreaan oli 253 MW tuulivoiman Kioton pöytäkirjan Clean Development Mechanism CDM-projekteja. CDM-projekteihin on sisältynyt: Läntinen kehitysalue
Läntisen kehitysalueen pinta-ala on 29 398 neliökilometriä ja väkiluku 4,93 miljoonaa ihmistä (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Pokhara. Etelä-Korean energiapolitiikka
Vuoden 2003 uusiutuvan energian ohjelman tavoite oli nostaa uusiutuvan energian määrä primaarienergiasta 1,4:stä viiteen prosenttiin vuonna 2011 ja myöhemmin 10 prosenttiin vuonna 2020 tuulivoiman ja aurinkosähkön lisäyksillä. IEA:n mukaan Etelä-Korea voisi tuottaa 30 % sähköstä uusiutuvilla energialähteillä, mutta osuus oli 2,3 % vuonna 2007. Korean demilitarisoitu vyöhyke
Korean demilitarisoitu vyöhyke (, hanja-merkein 韓半島非武裝地帶) on Pohjois- ja Etelä-Korean rajalla sijaitseva 250 kilometriä pitkä ja neljä kilometriä leveä vyöhyke, joka jakaa Korean niemimaan kahtia. Vyöhykettä pidetään myös maailman suurimpana miinakenttänä, joka sisältää arviolta miljoona maamiinaa molemmin puolin. Vyöhykkeen miinoittaminen alkoi Korean sodan jälkeen vuonna 1953 tarkoituksenaan estää Pohjois-Koreaa hyökkäämästä etelään. Alue on tarkoin vartioitu ja läpikulku tapahtuu vain tiettyjen raja-asemien kautta erikoisluvan kanssa. Rajalla on tapahtunut ajoittaisia selkkauksia 1960-luvun lopulta. Alueelta on löydetty neljä pohjoiskorealaisten kaivamaa tunnelia rajan ali. Nämä tunnelit ovat nykyään tarkan tarkkailun alla. Alueella elää luonnonvaraisia eläimiä ja kasvillisuus on pääosin puita ja vähäisiä pensaita. Etelä-Korean liikenne
Etelä-Korean tieverkon kokonaispituus oli 86 989 kilometriä vuonna 1998. Tästä 1 996 km oli moottoriteitä ja 12 447 km valtateitä. Vuoteen 2009 mennessä moottoriteiden yhteenlaskettu pituus oli noin 3 000 kilometriä.
Etelä-Koreasta ei ole toimivia maayhteyksiä muualle Aasiaan, ja valtiolla maailman suurimpiin lukeutuva laivanrakennusteollisuus. Maassa on myös erittäin laajat lauttayhteydet. Etelä-Koreassa toimii myös yksi suurimmista kauppalaivastoista, joka käy kauppaa lähinnä Kiinan, Japanin ja Lähi-idän valtioiden kanssa. Useimmat rahtilaivojen omistajat ovat suuria monialayrityksiä, kun taas matkustajalauttayrittäjät ovat usein pienyrityksiä. Pjongjang
Pjongjang (, , hanja , McCune-Reischauer "P’yŏngyang-chikhalsi") on Korean demokraattisen kansantasavallan eli Pohjois-Korean pääkaupunki. Se sijaitsee maan länsiosassa Daedongjoen varrella Keltaisenmeren rannikon itäpuolella. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 3 255 288 asukasta. Sejong (kaupunki)
Kaupunki sijaitsee 120 kilometriä Soulista etelään. Vuonna 2012 vihittyyn kaupunkiin on siirtynyt 2010-luvulla valtiollisen turvallisuuden parantamiseksi useita Etelä-Korean ministeriöitä ja muita valtionhallinnon toimintoja. Sejongista suunniteltiin Korean tasavallan uutta pääkaupunkia, ja siirtoa tuki muun muassa Etelä-Korean presidenttinä vuosina 2003-2008 toiminut Roh Moo-hyun. Siirtoa vastusti Soulin pormestarina toiminut Lee Myung-bak, joka nousi sittemmin presidentiksi. Maan perustuslaillinen tuomioistuin arvioi vuonna 2004 ehdotuksen pääkaupungin siirrosta laittomaksi. Siten esimerkiksi presidentin kanslia sekä maan puolustus- ja ulkoministeriöt jäävät Souliin. Aikeena oli siirtää keskeinen valtionhallinto pois Pohjois-Korean "tykkien kantaman" piiristä tai läheisyydestä. Vaikka Etelä- ja Pohjois-Korean välillä onkin vallinnut jo pitkään aselepo, eivät maat ole tehneet rauhansopimusta keskenään Korean sodan jäljiltä. Etelä-Korea yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Etelä-Korea on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saavuttanut yhden mitalin ja viisi kertaa on eteläkorealaisurheilija yltänyt pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon. Ainoa mitalisti on kävelijä Kim Hyun-sub, joka Daegussa 2011 sijoittui 20 kilometrin kävelyssä lopulta pronssisijalle kun kolme hänen edelleen sijoittunutta venäläistä hylättiin dopingin takia. Kim Jae-ryong sijoittui maratonilla neljänneksi Stuttgartissa 1993. Lee Jin-Taek sijoittui korkeushypyssä kahdeksanneksi Ateenassa 1997 ja kuudenneksi Sevillassa 1999. Daegussa 2011 Park Chil-sung sijoittui kuudenneksi 50 kilometrin kävelyssä. Korean demokraattinen kansantasavalta
Valtion tiedotusvälineet väittävät pohjoiskorealaisille kapitalistisen Etelä-Korean oloja surkeiksi. Vaikka Etelä-Korea olikin niemimaan köyhempi puolisko ennen jakoa, nyt sen vauraus on eurooppalaisella tasolla. Pohjois-Korea on nykyään Aasian kaikkein köyhimpiä maita läntisten BKT-arvioiden mukaan: CIA:n luettelossa Etelä-Korea on sijalla 44, Pohjois-Korea 194, ostovoimakorjattu BKT henkeä kohti on pienempi vain Nepalissa, Bangladeshissa, Haitilla ja Afrikan maissa. Koria
Koria on Kouvolan kuudenneksi suurin kaupunginosa, ja sieltä on kuuden kilometrin matka Kouvolan keskustaan. Vuonna 2015 Korialla asui 4 154 asukasta. Korian keskustan pinta-ala on 0,3 km² ja asukkaita 310. Korian taajamassa asukkaita on 4 050 (31.12.2017). Taajaman pinta-ala on 7,66 neliökilometriä. Etelä-Kiinan karstialueet
Etelä-Kiinassa sijaitsee yksi maailman suurimmista karstialueista. Se on laajudeltaan noin 600 000 neliökilometriä. Etelä-Kiinan karstialueilla on tavallisimpia karstimuodostumia, mutta myös monia harvinaisempia. Alueella on noin 50 maailman 70 tunnetusta "tiankeng"-muodostumasta. Termillä viitataan sellaisiin doliineihin, jotka ovat syvyydeltään ja halkaisijaltaan yli satametrisiä. Näin laajan yksittäisen kohteen merkitseminen maailmanperintöluetteloon ei ole järkevää. Kohde koostuukin kolmesta alueesta, joka muodostaa läpileikkauksen karstialueen ominaispiirteistä. Yhteensä maailmanperintökohteen pinta-ala on 475,88 neliökilometriä. Alueista suurin on kaksiosainen Libo Karst, jonka pinta-ala on melkein 300 neliökilometriä. Myös kaksioisainen Shilin Karst on runsaan 100 neliökilometrin laajuinen ja kolmiosainen Wulong Karst on pinta-alaltaan yli 50 neliökilometriä.
Shilin Karstissa on niin sanottuja kivimetsiä. Sen tunnusmerkkeinä ovat korkeat kalkkikiviset pilarit, joita reunustaa syvät ja terävät karstivaot. Pilareita on monen muotoisia. Alueella on myös Zhiyunin luola, jossa on maanalaisia kivimetsiä. Muita alueen erikoispiirteitä on luola, jonka läpi puhaltaa elokuusta marraskuuhun 30 minuutin välein 2–3 minuuttia kestävä puhuri, noin kolme kilometriä pitkä ja vain 300 metriä leveä järvi, jonka pohjassa on tippukiviä. yi-kansaan kuuluva sani-heimo järjestää alueella vuosittain soihtujuhlan.