Mitä pallomainen tähtijoukko tarkoittaa?
Pallomainen tähtijoukko
Pallomainen tähtijoukko on nimensä mukaisesti tähtien pallomainen keskittymä, joka kiertää galaksia. Pallomaiset tähtijoukot muodostuvat erittäin tiiviistä ytimestä, jonka painovoima pitää joukkoa kasassa. Tästä voimasta johtuu myös joukon pyöreä muoto. Tähtijoukko
Tähtijoukko on painovoiman vaikutuksesta koossa pysyvä tähtien ryhmittymä. Tähtijoukkoja on kahta tyyppiä: avoimia ja pallomaisia. Avoin joukko on suhteellisen nuori, löyhähkö tähtien yhteenliittymä. Tyypillisesti avoimessa joukossa on muutamia kymmeniä tähtiä, suurimmissa useita satoja. Toisaalta avonainen joukko voi olla vain muutamankin tähden muodostama ryhmittymä. Avoin joukko alkaa iän myötä hajota tähtienväliseen avaruuteen, mutta sen tähdet jatkavat kulkuaan hyvin pitkään lähes samaan suuntaan. Tällaisista joukoista käytetään nimitystä liikkuva ryhmä. Pallomainen joukko on yleensä satojentuhansien tähtien muodostama tiivis rypäs, ja on iältään huomattavan vanha. Pallomainen tähtijoukko
Pallomaiset tähtijoukot muodostuvat yleensä sadoista tuhansista vanhoista tähdistä. Joukko muistuttaa kierteisgalaksin ydintä, mutta on läpimitaltaan vain muutama kymmenen parsekia. Pallomaisia tähtijoukkoja on suhteellisen paljon. Linnunradan kiertolaisina niitä tunnetaan noin 150, löytämättä on arviolta vielä 30–50 joukkoa. Suuremmilla galakseilla, kuten Andromedan galaksilla, niitä on jopa 500. Joillakin suurilla elliptisillä galakseilla (kuten Messier 87:llä) arvioidaan olevan peräti 13 000–15 000 pallomaista tähtijoukkoa. Tähtien törmäykset
Pallomaisessa tähtijoukossa on miljoona tähteä muutaman kymmenen valovuoden läpimittaisella alueella. Tähdet liikkuvat vauhdilla 10–20 m/s. Pallomainen joukko on tiivis, koska pienimaissaisten ja suurimassaisten tähtien lähiohitukset sinkoavat pois pienimassaiset tähdet ja pienentävät suurimassaisten tähtien liike-energiaa kutistaen joukkoja. Tällöin tähtien lähiohitukset ja törmäykset yleistyvät entisestään. Pallomaisissa joukoissa tapahtuu 40%:n tapauksessa törmäys. 150 tunnetussa pallomaisessa joukossa tapahtuu törmäys kerran 10 000 vuodessa. Pallomainen tähtijoukko
Pallomaisissa tähtijoukoissa tähtien esiintymistiheys on varsin suuri, ja läheistä vuorovaikutusta tähtien välillä esiintyy siksi paljon (esimerkiksi tähdet lähes törmäävät toisiinsa). Jotkin eksoottiset tähtityypit ovat huomattavasti yleisempiä pallomaisissa joukoissa kuin muualla. Näitä tähtien törmäyksissä syntyneitä erikoisia tähtiä ovat muun muassa millisekuntipulsarit,
siniset harhailijat ("blue stragglers") ja matalamassaiset röntgenkaksoistähdet.
Mesoamerikkalainen pallopeli
Mayat uskoivat, että pallopelin ansiosta aurinko nousi aamuisin, sateet saapuivat ajallaan, taivaankappaleet asettuivat paikoilleen ja laskivat yöksi manalaan. Pallokenttä edusti mayoille kosmosta, jossa maailmankaikkeuden voimat käyvät ikuista kamppailua hyvän ja pahan välillä. Kuminen pelipallo symboloi aurinkoa, tähtiä ja verta, jotka ovat aina liikkeessä. Kameleontti (tähdistö)
Kameleontti (lat. "Chamaeleon, Chameleontis, Cha") on eteläisellä tähtitaivaalla oleva pieni himmeätähtinen tähdistö, joka ei näy Suomessa, koska sijaitsee taivaanpallolla hyvin etelässä.
Tähdistöä ei saa sekoittaa pohjoisella tähtitaivaalla olevaan Kirahviin, jonka nimi on Camelopardalis ja lyhenne Cam.
Tähdistö rajoittuu napatähdistö Oktanttiin ja kirkastähtiseen Köliin. Tämä tähdistö on nimetty 1500-luvun loppupuolella ilmestyneessä taivaanpallon kartastossa, ja kuvattu 
Bayerin Uranometriassa vuonna 1603. Tähdistön kirkkain tähti on Alfa Chameleontis jonka kirkkaus on 4,05. Pääsarja (urheilu)
Suomessa joukkuepalloilujen pääsarjoja ovat esimerkiksi SM-liiga jääkiekossa, Mestaruusliiga lentopallossa, Veikkausliiga jalkapallossa, Korisliiga koripallossa ja Salibandyliiga salibandyssa. Aiemmin pääsarjaa yleisesti tarkoittanut nimitys "Mestaruussarja" viittaa nykyään monessa lajissa niin Suomessa kuin muuallakin maailmassa johonkin alempaan, usein toiseksi korkeimpaan sarjatasoon. Näitä ovat esimerkiksi Englannin jalkapallossa The Football League Championship ja Suomen jääkiekossa Mestis. Planisfääri
Planisfäärin muodostavat tähtikartta ja sen päälle kiinnitetty kiekko, jota voi pyörittää tähtikarttaan taivaannavan kohdalle kiinnitetyn tapin ympäri. Tähtikarttaan on merkittyä kirkkaimmat tähdet, tähdistöt ja mahdollisesti kirkkaimpia syvän taivaan kohteita. Sen päällä olevassa kiekossa on läpinäkyvä soikea ikkuna tai aukko, jonka läpi näkyy vain osa tähtikartasta, nimittäin se osa, joka kuvaa valitulla hetkellä havainto­paikka­kunnalta katsottuna näkyvissä olevaa osaa tähtitaivaasta. Tätä kiekkoa voidaan kiertää kiinnitys­kohtansa ympäri. Pimeä tähti (pimeä aine)
Toinen vaihtoehtoinen paikka pimeää ainetta polttavien tähtien löytymiseen on pallomainen tähtijoukko. Pimeän aineen avulla pallomaisten tähtijoukkojen valkoisten kääpiöiden jäähtyminen voisi pysähtyä – kelviniin. Tätä vaihtoehtoa tutkitaan muun muassa avaruusteleskooppi Hubblen avulla. Messier 69
Messier 69 (M69, NGC 6637) on Jousimiehen tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1780. Sen etäisyys Maasta on noin 30 000 valovuotta. Tähti
Tähdeksi määriteltävän kohteen massan alaraja on noin 0,08 Auringon massaa, sillä sitä pienemmät kohteet eivät pysty käynnistämään heliumin fuusiota ytimessään, ja ovat siten ruskeita kääpiöitä (jota voi pitää tietynlaisena harmaana alueena tähtien ja kaasujättiläisten välillä). Pienin tunnettu tähti, jonka tiedetään fuusioivan heliumia, on 2MASS J0523-1403, jonka massan arvioidaan osuvan juuri edellä määritetylle rajalle. Avoimista tähtijoukoista tehtyjen havaintojen perusteella tähtien massan ylärajan taas arvioidaan olevan noin 150 Auringon massaa, sillä ei tunneta tähtiä, joiden massa olisi luotettavasti tätä rajaa korkeampi. R136a-nimisessä tähtijoukon ytimessä tiedetään olevan joitakin tämän massarajan ylittäviä tähtiä, mutta pidetään mahdollisena, että ne olisivat syntyneet kahden massiivisen kaksoistähtikomponentin törmäyksessä. Elliptinen galaksi
Elliptinen galaksi on nimensä mukaisesti ellipsoidin muotoinen galaksi. Se on yksi Hubblen luokittelun mukaisista galaksityypeistä. Pienet elliptiset galaksit muistuttavat pallomaisia tähtijoukkoja ja ovat vain vähän niitä isompia; suuret elliptiset galaksit ovat massiivisimpia tunnettuja kohteita. Noin 20 % havaituista galakseista on elliptisiä; todellisen määrän uskotaan olevan vain puolet siitä, sillä pieniä epäsäännöllisiä galakseja on enemmän kuin pystymme havaitsemaan. Galaksiryhmä
Galaksiryhmä on galaksijoukkoa pienempi galaksirykelmä. Galaksiryhmään kuuluu useampi kuin kaksi galaksia, mutta kirkkaita galakseja kuitenkin vähemmän kuin 20. Enemmän suuria galakseja sisältävistä galaksirykelmistä käytetään nimitystä galaksijoukko. Puolestaan vain kaksi galaksia käsittävää galaksinaapurustoa kutsutaan galaksipariksi. Messier 4
Messier 4 on pallomainen tähtijoukko Skorpionin tähdistössä, Antareksen lähellä. "Messier 4" sijaitsee aivan Antares-tähden vieressä, ja se on mahdollista nähdä paljain silmin. Pallokalat
Pallokalat ovat aggressiivisia reviiriään puolustavia kaloja. Nuoret yksilöt saattavat elää parvina, mutta aikuiset pitävät välimatkaa toisiinsa. Tämä liittyy niiden ravinnonhankintaan: ne viettävät tuntikausia etsien ruokaa omalta alueeltaan, ja kun sitä löytyy, ne eivät halua jakaa sitä muiden lajitoveriensa kanssa. Jotkut lajit, kuten juovapallokala, tarvitsevat niin ison reviirin, ettei niiden kanssa mahdu suureenkaan kotiakvaarioon mitään muita kaloja, ja akvaarion hoitajan täytyy varoa omia sormiaankin. Rauhallisimmat lajit voivat elää lähellä toisiaan silloin, kun niillä ei ole kutuaika. Tällaisia ovat rengaspallokala ja "Carinotetraodon"-lajit. Sekä meressä että makeassa vedessä elävien pallokalojen on useita kertoja raportoitu purreen ihmisiä, katkoneen tytöltä varpaita ja miehiltä sukupuolielimiä. Emergenssi
Ajatellaan ensin jotain mielivaltaisten aineellisten olioiden joukkoa, jolla ei ole paljonkaan kausaalista mielekkyyttä: oikean peukaloni kynsi, Kyösti Kallion patsas ja Jupiterin kuu Io. Nämä muodostavat ilmeisen mielivaltaisen, määrittelyyn perustuvan joukon "S", ja sellaisia voitaisiin luoda loputon määrä. Jos sen sijaan määrittelemme joukon, jonka jäseniä ovat esimerkiksi keltainen ja punainen lasilevy sekä valkoisen valon lähde, tämä on selvästi kiinnostavampi kokooma, ja tietyissä oloissa tämä joukko "S" saa aikaan oranssin lasialan. Tavallinen joukon määrittely esittää vain luettelona joukon alkiot "S" = {"a", "a", ..., "a"}, mutta prosessuaalisen joukon "S" määritelmä määrittää myös alkioiden keskinäiset suhteet: "S" = {"a" × "a" × ... × "a"}. Niinpä emergentit ilmiöt voidaan kuvata prosessuaalisten joukkojen avulla, ja nämä joukot ovat multiplikatiivisia, eivät additiivisia: jos yhdenkin jäsenen arvo on nolla, on kokonaisuus nolla. Messierin luettelo
Pallomaiset tähtijoukot Sulatusuunin kääpiögalaksi
Sulatusuunin kääpiögalaksi on pieni galaksi, jonka tähdet ovat pääasiassa vanhoja tähtiä. Näillä tähdillä on alhainen metallipitoisuus. Ne ovat ryhmittyneet pallomaisiin tähtijoukkoihin, jotka antavat galaksille sille ominaisen, elliptisen muodon. Itse galaksi on noin 50 kertaa suurempi kuin suurin sen tähtijoukoista, mutta kokonaisuuden tiheys on huomattavasti alhaisempi. Tähtiryöppygalaksi
Huippukirkkaat infrapunagalaksit (ULIRG) ovat hyvin pölyisiä galakseja. Näissä infrapunaa säteilevä lämmin pöly on nuorten kuumien sinisten tähtien lämmittämää. Säteilyn huippu on noin 100 mikrometrin tienoilla. Esimerkkinä ULIRG:sta on Arp220. Ei osata täsmälleen sanoa, lämmittääkö pölyä tähtien syntyryöppy vai musta aukko, johon syöksyy kuumaa materiaa. Ilmapumppu (tähdistö)
Ilmapumppu (lat. "Antlia, Antliae, Ant") on pieni himmeä tähdistö eteläisellä taivaanpallolla. Sen lähellä ovat Vesikäärmeen tähdet, Malja ja Kentauri. Messier 54
Messier 54 (M54, NGC 6715) on Jousimiehen tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1778. Tähdistöottelu
Tähdistöottelulla (englanniksi All-star game) tarkoitetaan näytöstyylistä ottelua, jossa jonkin urheilulajin tai urheiluliigan tähdistö, eli parhaimmiksi valitut pelaajat kohtaavat. Usein joukkueiden jaossa käytetään maantieteellistä sijaintia ja ottelu saatetaan pelata esimerkiksi idän ja lännen joukkueiden edustajien välillä. Toisinaan käytetään myös kansallisuuksiin perustuvaa lajittelua (golfissa Eurooppa vastaan Yhdysvallat, tenniksessä maiden väliset Davis Cup ja Fed Cup). Useimmiten tähdistöottelut pelataan keskellä kautta olevana kohokohtana, mutta se on mahdollista pelata myös kauden tai turnauksen päättymisen jälkeen. Messier 87
M87 sisältää epätavallisen suuren määrän pallomaisia tähtijoukkoja, nykyisten arvioiden mukaan 13 000 – 15 000, oman Linnunratamme sisältäessä vain 150–200. Galaksijoukko
Galaksijoukko on galaksien ryhmä, jossa on kymmeniä kirkkaita galakseja. Galaksijoukkoja, joiden galaksit sijaitsevat hyvin lähellä toisiaan, kutsutaan kompakteiksi galaksijoukoiksi. Taivaanpallo
Taivaanpallo on kuviteltu pallopinta, jonka keskipisteessä katsoja on ja jolla taivaankappaleet näyttävät sijaitsevan. Joukko-oppi
Puhdas joukko on joukko, jonka kaikki alkiot ovat joukkoja, samoin kaikkien sen alkioina olevien joukkojen alkiot ja niin edelleen. Esimerkiksi joukko , jonka ainoa alkio on tyhjä joukko, on ei-tyhjä puhdas joukko. Nykyisessä joukko-opissa rajoitutaan usein käsittelemään puhtaiden joukkojen muodostamaa von Neumannin universumia, ja monet joukko-opin aksiooma­järjestelmät on laadittu käsittelemään vain näitä. Tällä rajoituksella saavutetaan useita teknisiä etuja eikä teorian yleispätevyydestäkään menetetä kovin paljon, koska lähes kaikki matemaattiset käsitteet voidaan mallintaa pelkillä puhtailla joukoilla. Puhtaat joukot von Neumannin universumissa voidaan järjestää kumulatiiviseksi hierarkiaksi sen mukaan, kuinka pitkälle niiden alkiota, alkioiden alkioita ja niin edelleen on olemassa. Tässä hierarkiassa jokaiseen joukkoon liittyy ordinaaliluku a, jota sanotaan sen "asteeksi" (). Puhtaan joukon X aste määritellään sen alkioiden aste­lukujen seuraajien pienimmäksi ylä­rajaksi. Esimerkiksi tyhjän joukon aste on 0, kun taas joukon  aste on 1, sillä sen ainoa alkio on tyhjä joukko. Jokaista ordinaali­lukua "a" kohti voidaan määritellä joukko "V", johon kuuluvat kaikki puhtaat joukot, joiden aste on pienempi kuin "a". Koko von Neumannin universumi muodosta joukon, jolle käytetään merkintää "V". Erilliset joukot
Jos joukkojen alkiot ovat avaruuden pisteitä, voidaan sanoa että "A" ja "B" ovat pistevieraita l. yhteispisteettömiä joukkoja. Messier 72
Messier 72 (M72, NGC 6981) on Vesimiehen tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka ranskalainen tähtitieteilijä Pierre Méchain löysi vuonna 1780. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa samana vuonna. Himmeytensä vuoksi he pitivät joukkoa aluksi kaasusumuna, mutta nykyään sen tiedetään olevan noin 55 000 valovuoden päässä Linnunradan keskuksen toisella puolella sijaitseva tähtijoukko. Noin 8-9 miljardin vuoden ikäisenä se on varsin nuori pallomaiseksi joukoksi. Vesikäärmeen galaksijoukko
Vesikäärmeen galaksijoukko (tunnetaan myös nimellä Abell 1060) on 157 galaksin muodostama joukko Vesikäärmeen tähdistössä noin 160 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Joukko on osa Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukkoa. Sen läpimitta on noin 10 miljoonaa valovuotta, ja se sisältää epätavallisen paljon pimeää ainetta. Ryhmää hallitsevat kaksi elliptistä galaksia ja yksi kierteisgalaksi, joista kunkin läpimitta on noin 150 000 valovuotta (oman galaksimme Linnunradan läpimitta on noin 100 000 valovuotta). Potenssijoukko
Potenssijoukko on joukon kaikkien osajoukkojen joukko. Joukon formula_1 potenssijoukkoa merkitään tyypillisesti symboleilla formula_2 tai formula_3 tai formula_4. Riikinkukko (tähdistö)
Riikinkukko (lat. "Pavo, Pavonis, Pav") on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva Suomessa näkymätön keskisuuri tähdistö. Delta Pavonis on hieman aurinkoa muistuttava tähti, mutta sitä vanhempi ja kirkkaampi.Nimillä:
Riikinkukko: Pallomainen tähtijoukko
Jotkin pallomaiset tähtijoukot, kuten Linnunratamme Omega Centauri ja M31:n G1 ovat massiivisen suuria: niiden massa on useita miljoonia kertoja suurempi kuin Auringon massa. Tällaiset joukot voivat olla entisiä galakseja, joista on jäljellä vain tiivis ydin. Muu osa galaksista on mahdollisesti liittynyt toiseen galaksiin, jota jäljelle jäänyt ydin nyt kiertää. Suurin osa pallomaisista tähtijoukoista on kuitenkin huomattavasti pienempiä, noin sadan tuhannen tähden joukkoja. Avoin tähtijoukko
Vaikka menetelmä voi ensilukemalta vaikuttaa monimutkaiselta se on hyvin yksinkertainen ja tarkka. Menetelmä toimii, koska avoimessa tähtijoukossa on tyypillisesti useita satoja tähtiä ja koska kaikki tähdet ovat suurin piirtein samassa kehitysvaiheessa, jokseenkin kaikki saman väri-indeksin omaavat tähdet ovat yhtä kirkkaita. Lisäksi avoimien tähtijoukkojen läpimitat ovat mitättömiä havaitsijan ja tähtijoukon väliseen etäisyyteen verrattuna, joten kaikkien tähtien voidaan katsoa olevan samalla etäisyydellä. Messier 80
Pallomainen tähtijoukko M80 (tunnetaan myös nimellä Messier 80 ja NGC 6093) on pallomainen tähtijoukko Skorpionin tähdistössä. Charles Messier löysi sen 4. tammikuuta 1781. Aurinkokeskinen maailmankuva
1700- ja 1800-luvulla kuitenkin ilmeni, että Aurinko on vain yksi tähti muiden joukossa. 1900-luvun alussa ilmeni, että Linnunrata on vain yksi galaksi muiden joukossa. Sitten huomattiin, että Linnunrata muodostaa noin 60 muun galaksin kanssa Paikallisen ryhmän, joka on vain yksi galaksiryhmä muiden joukossa ja sitten, että Paikallinen galaksiryhmä kuuluu Neitsyen superjoukkoon, joka on vain yksi superjoukko muiden joukossa. Näin aurinkokeskinen teoria osoittautui yhdeksi askeleksi tiellä, joka johti maailmankaikkeuden keskipisteen siirtymiseen yhä kauemmas ihmisestä. Korppi (tähdistö)
Tähtikuviossa näkyy rengasgalaksi (myös antenni- tai rotanhäntägalaksi): NGC 4038 ja NGC 4039 muodostavat heikon +11 magnitudin galaksiparin, jotka vuorovaikuttavat tai törmäävät. Galaksipari on yksi kirkkaimpia lajissaan. Otavan liikkuva ryhmä
Joukon ydin sijoittuu 30x18 valovuoden kokoiseen palloon, ollen 75 valovuoden päässä. Vielä 40 miljoonaa vuotta sitten Aurinko ei ollut lähelläkään Otavan tähtivirtaa. Näiden tähtien spektreissä
havaitaan ylimäärä bariumia ja alimäärä kuparia.Tunnetuimmat Otavan liikkuvan ryhmän tähtivirtaan kuuluvat tähdet. Galaksi
Galaksit muodostavat tihentymiä, galaksijoukkoja, jotka ovat maailmankaikkeuden suurimman mittakaavan peruspalikoita. Suuressa galaksijoukossa voi olla yli tuhatkin galaksia. Galaksijoukkojen muodostamia joukkoja on kutsuttu superjoukoiksi, mutta nykyisin tutkitaan enemmänkin galaksijoukkojen jatkuvaa jakautumaa. Galaksit sijaitsevat maailmankaikkeudessa vaahtomaisena rakenteena. Galaksitihentymät muodostavat seinämiä, joiden välissä on tyhjää. Tällainen kuituja, seinämiä ja aukkoja sisältävä rakenne on syntynyt pimeän aineen vaikutuksesta. Tähti
Prototähtiä ympäröi noin aurinkokuntamme kokoinen kaasu- ja pölykiekko, joka toimii ympäristönä mahdollisten tähteä kiertävien planeettojen synnylle. Kiekon syntyminen johtuu siitä, että alkuperäiset tähtienväliset pölypilvet, joista tähdet tiivistyvät, pyörivät aina hitaalla vauhdilla, noin yhden kierroksen miljoonassa vuodessa. Niillä on siis suuri impulssimomentti. Impulssimomentin säilyttääkseen tiivistyvien prototähtien tulee kasvattaa pyörimisvauhtiaan. Tästä seuraa, että osa aineesta ei putoa suoraan syntyvää tähteä kohti, vaan muodostaa sen ympärille pyörivän kiekon. Galaksijoukko
Galaksijoukot ryhmitellään usein vielä superjoukoiksi, mutta ne ovat enemmän tai vähemmän keinotekoisesti määriteltyjä muodostelmia, eivätkä ole niin selkeästi painovoiman koossapitämiä kuin galaksiryhmittymät. Indiaca
Indiaca on nopea ja dynaaminen pallopeli, joka on peräisin Etelä-Amerikasta. Peli on joukkuepeli, jota pelataan lentopallokentää pienemmällä kentällä, ja missä kaksi verkon erottamaa viisihenkistä joukkuetta lyövät Indiaca-palloa puolelta toiselle. Pelivälineenä käytetään indiaca-sulkapalloa, jota pitää lyödä kädellä. Pisteitä saa, jos Indiaca-pallo koskettaa vastustajan kenttää. Indiacaa pelataan muun muassa Virossa, Saksassa, Japanissa, Belgiassa ja Luxemburgissa. Helmiäispilvi
Helmiäispilvi eli polaaristratosfääripilvi (PSC < "Polar Stratospheric Cloud") on hohtava pilvi, jota esiintyy 15–30 kilometrin korkeudessa stratosfäärissä. Helmiäispilvet ovat väriltään pastellimaisia, joskus hiukan sinertäviä. Tavallisimmin ne ovat vaalean hohtoisia kuin helmet. Helmiäispilvet koostuvat rikkihaposta, typpihaposta ja jääkiteistä. Maalipallo
Maalipallo on näkövammaisille suunniteltu joukkuepeli, jota pelataan kulkusia sisältävällä pallolla, joka muistuttaa koripalloa mutta painaa 1,25 kg. Joukkueita on kaksi, kussakin kolme pelaajaa. Maalipallossa pelaajien silmät on peitetty, joten kuunteleminen on tärkeä osa lajia. Heitto tapahtuu vierittämällä palloa pitkin kenttää päästä toiseen. Heittojen nopeudet ovat parhailla pelaajilla yli 70 km/h. Pelialueena on lentopallokentän kokoinen alue, jossa maali on kentän päädyn mittainen eli yhdeksän metriä leveä. Kentän ääriviivat on merkitty teipeillä, joista voidaan hahmottaa oma paikka pelikentällä. Saman puolen pelaajat yrittävät torjua heiton kolmistaan, minkä jälkeen heillä on kymmenen sekuntia aikaa heittää pallo kohti vastustajan maalia. Hyvä torjunta-asento on maata kyljellään, jolloin mahdollisimman suuri alue kentästä peittyy. Torjunnassa kannattaa suojata kasvonsa, sillä pallo voi helposti murtaa vaikkapa nenän. Myös yhteentörmäykset joukkuekavereiden kanssa ovat mahdollisia. Varusteina voidaan käyttää muun muassa polvi- ja kyynärsuojia, maalipallohousuja, alasuojia, painitossuja, säärisuojia ja rintapanssaria. Tärkein varuste on kuitenkin silmät kokonaan peittävä mustaksi maalattu laskettelulasi. Neitsyen superjoukko
Neitsyen superjoukko (tunnetaan myös nimellä Paikallinen superjoukko) on useasta galaksijoukosta koostuva epäsäännöllinen superjoukko, johon kuuluvat mm. Maffein ryhmä ja Paikallinen ryhmä (johon kuuluu mm. kotigalaksimme Linnunrata). Neitsyen superjoukkoon kuuluu ainakin 100 galaksijoukkoa, ja sen halkaisija on ainakin 110 miljoonaa valovuotta. Neitsyen superjoukko on yksi havaittavan maailmankaikkeuden miljoonista superjoukoista. Superjoukko on myös osa vielä suurempaa kokonaisuutta, Kalojen–Valaskalan superjoukkoryhmää. Jousimies
Jousimies (latinaksi "Sagittarius", genetiivi "Sagittarii", lyhenne "Sgr", merkki ) on eteläinen eläinradan tähdistö. Tämä runsastähtinen, laaja eteläisen taivaan tähdistö näkyy huonosti Suomessa. Linnunradan keskus sijaitsee Jousimiehessä ja Linnunradan vyö on sen alueella leveimmillään, minkä ansiosta tähdistössä on erityisen runsaasti tähtijoukkoja ja kaasusumuja. Jousimiehen kirkkain tähti on Kaus Australis eli Epsilon Sagittarii. Jousimiehestä on löydetty juuri Linnunradan ulkopuolella sijaitseva Jousimiehen kääpiögalaksi. Jousimiestä, Sagittarius, ei saa sotkea Nuolen (Sagitta) pieneen tähdistöön, jonka lyhenne on Sge, Jousimiehen Sgr. Vuoristo
Vuoristo on toisiinsa liittyvien vuorten tai vuorijonojen muodostama laaja ja korkeusvaihteluiltaan huomattava kallioperän kohoama-alue, joka erottuu ympäristöstään selvin rintein. Vuorijono on jonomainen vuoristo, jossa toisiinsa liittyvät vuoret muodostavat jonomaisen modostelman. Vuoriston synonyymina voidaan pitää nykykielessä vuoriryhmää. Maapallolla vuoristoja on kaikilla mantereilla ja valtamerialueilla. Korkeimmat vuoristot ovat poimuvuoristoja. Ratkeava ryhmä
Ryhmäteoriassa ratkeavalla ryhmällä tarkoitetaan ryhmää, jonka jonkin kertaluvun derivaattaryhmässä on vain yksi alkio. Yhtäpitävästi voidaan määritellä, että ryhmä on ratkeava, jos sillä on normaalijono, jonka kompositiotekijät ovat Abelin ryhmiä. Ratkeavuus on saanut nimensä Évariste Galois’n polynomiyhtälöiden ratkeavuutta koskevasta työstä (ks. Abelin–Ruffinin lause). Galois osoitti, että jokaiseen polynomiyhtälöön liittyy yksikäsitteinen ryhmä, jota nykyään kutsutaan tämän polynomin Galois’n ryhmäksi ja että tämän ryhmän ratkeavuus on yhtäpitävää polynomiyhtälön tietyntyyppisten juurien olemassaololle ("polynomin ratkeavuus"). Alkuräjähdys
1990-luvun puolivälissä pallomaisten tähtijoukkojen havaitseminen osoitti niiden iän olevan ristiriidassa alkuräjähdyksen kanssa. Pallomaisten tähtijoukkojen tähtipopulaatioiden havaintojen kanssa yhdenmukaiset tietokonesimulaatiot ehdottivat niiden olevan noin 15 miljardia vuotta vanhoja. Tämä on ristiriidassa maailmankaikkeuden 13,8 miljardin vuoden iän kanssa. Tämä ongelma ratkesi pitkälti 1990-luvun lopulla, kun uudet tietokonesimulaatiot, jotka huomioivat myös tähtituulen aiheuttaman massahäviön, osoittivat pallomaisten tähtijoukkojen olevan jonkun verran nuorempia. Näiden tähtijoukkojen tarkka ikä on vielä epäselvä, mutta ne ovat joka tapauksessa eräitä kaikkeuden vanhimmista kohteista. Ilmapumpun galaksijoukko
Galaksijoukolla on se harvinainen piirre, ettei sillä ole yhtä selkeää kirkkainta galaksia. Joukko on myös hyvin tiheä. Kaikkiaan siinä on galakseja noin 230, ja se jakautuu eteläiseen ja pohjoiseen alaryhmään, jotka ovat keskittyneet kahden suuren elliptisen galaksin ympärille. Kierteisgalaksi
Kierteisgalaksi eli "spiraaligalaksi" on eräs Hubblen luokittelun mukainen galaksityyppi, jonka silmiinpistävin ominaisuus on kierteinen rakenne. Kierregalaksille on ominaista sen pyöriminen; kaikki galaksin ympärillä olevaat tähdet sekä kaasu- ja pölypilvet kiertävät galaksin keskustan ympäri. Nykyään tunnetuista galakseista noin 35 % on kierteisgalakseja. Kotigalaksimme Linnunrata on kierteisgalaksi. Ilmapumpun galaksijoukko
Ilmapumpun galaksijoukko (tunnetaan myös nimellä Abell S0636) on Ilmapumpun tähdistössä sijaitseva galaksijoukko. Se kuuluu Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukkoon, ja sen etäisyys Maasta on noin 130 miljoonaa valovuotta. Se onkin yksi lähimmistä galaksijoukoista. Kohdetta ei pidä sekoittaa Ilmapumpun kääpiögalaksiin. Ajomies (tähdistö)
"Capella, Alfa (α) Aurigae" on taivaan kuudenneksi kirkkain tähti, auringonkaltainen ja spektroskooppinen kaksoistähti. Järjestelmän toinen komponentti kuuluu G-spektriluokkaan kuten päätähtikin, ja ne kiertävät toistensa ympäri runsaassa sadassa vuorokaudessa. Paria kiertää vielä noin valovuoden etäisyydellä kaksi punaista kääpiötä. Pääpari on helppo havaita, koska tähdet eivät Maasta katsottuna peitä toisiaan, vaikka ovat hyvin lähekkäin. Mayall II
Mayall II oli ensimmäinen löydetty pallomainen tähtijoukko. Sen löysivät Nicholas Mayall ja O. J. Eggen vuonna 1953. Mayall II on luultavasti Andromedan puoleensa vetämän kääpiögalaksin keskuksen jäännös. Jalkapallon 1900-luvun tähdistöjoukkue
Jalkapallon 1900-luvun tähdistöjoukkue (, ) on vuonna 1998 valittu 1900-luvun parhaiden jalkapalloilijoiden tähdistöjoukkue. Se julkistettiin Pariisissa vuoden 1998 MM-kilpailujen avausottelun yhteydessä. Pelaajat joukkueeseen valitsi 250 jalkapallotoimittajasta koostunut kansainvälinen raati. Messier 62
Messier 62 (M62, NGC 6266) on Käärmeenkantajan tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1771. Se sijaitsee noin 22 000 valovuoden päässä Maasta ja on noin 50 valovuoden levyinen. Joukko sisältää 89 muuttuvaa tähteä, ja siitä on löydetty useita röntgenlähteitä sekä pulsareita. Topologinen sulkeuma
Topologinen sulkeuma on topologisen avaruuden osajoukon kosketuspisteiden joukko. Yhtäpitävästi se voidaan määritellä myös pienimmäksi suljetuksi joukoksi, joka sisältää annetun joukon. Sulatusuuni
Sulatusuuni ("Fornax, Fornacis, For") on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva pieni himmeätähtinen tähdistö. Tähdistö tunnetaan Sulatusuunin kääpiögalaksista, joka sijaitsee Linnunradan lähellä.
Sulatusuunin tähdistössä sijaitsee myös Sulatusuunin galaksijoukko eli Fornax-galaksijoukko.
Tähdistön nimesi ranskalainen Nicolas Louis de Lacaille vuonna 1763. Tästä tähdistöstä on löydetty ultrapieniä, alle 120 valovuoden läpimittaisia galakseja. Linnunrata
Erilaisia tähtijoukkoja Linnunradan halossa tunnetaan satoja. Osa on pallomaisia, osa Linnunrataa seuraavia kääpiögalakseja ja isompia galakseja kuten Magellanin pilvet. Lähin tunnettu Linnunradan seuralaisgalaksi on Jousimiehen tähdistön kääpiöellipsoidi, jonka etäisyys on puolet Magellanien pilvien etäisyydestä. Kaikkien näiden yhteenlaskettu massa on selvästi alle Linnunradan massan. Tähti
Tähti on painovoimansa koossa pitämä ja kasaan puristama plasmapallo, jonka jossakin kehitysvaiheessa tapahtuu ydinfuusiota. Maata lähin tähti on nimeltään Aurinko. Yötaivaalla on nähtävissä myös useita muita tähtiä, mutta yhdenkään niistä kirkkaus ei vedä vertoja Auringolle johtuen niiden erittäin suurista etäisyyksistä Maahan. Perinteisesti tähtiä on ryhmitelty erilaisiin tähdistöihin ja tähtikuvioihin. Funktio
Funktioon formula_7 liittyviä joukkoja kutsutaan formula_1:n "lähtö"- eli "määrittelyjoukoksi" (formula_2) ja "maalijoukoksi" (formula_3). Jos formula_11, niin sanotaan, että formula_12 on joukon formula_13 funktio. Määrittelyjoukon alkioita kutsutaan usein funktion "argumenteiksi". Sitä, että formula_1:n argumenttiin formula_15 liittämä arvo on formula_16, merkitään yleensä formula_17, eli funktion formula_12" kuva-alkio". Esimerkiksi asetetaan kuvitellussa tilanteessa formula_1:n määrittelyjoukoksi formula_13 nelihenkinen perhe. formula_13 on nyt siis ihminen-tyyppisistä alkioista koostuva joukko, jossa on neljä alkiota. Asetetaan sitten maalijoukoksi formula_22 kaikkien mahdollisten suomalaisten etunimien joukko. Koska jokaiseen ihmiseen voimme liittää jonkin yksikäsitteisen etunimen, niin voimme muodostaa funktion formula_12 nelihenkisen perheen ja kaikkien etunimien joukon välille. Tämän funktion argumentit ovat perheenjäseniä ja arvot perheenjäsenten etunimet. Luettelo pallomaisista tähtijoukoista
Tämä artikkeli on luettelo pallomaisista tähtijoukoista numerotunnuksella mainiten. Nuoli (tähdistö)
Nuoli (latinaksi "Sagitta", genetiivi "Sagittae", lyhenne "Sge") on pieni pohjoisen taivaan tähdistö Joutsenen alla ja Kotkan yläpuolella. Nuolen tähdistön latinankielistä nimeä ei pidä sekoittaa Jousimiehen tähdistön latinankieliseen nimeen "Sagittarius, Sagittarii, Sgr" Kalojen–Valaskalan superjoukkoryhmä
Kalojen-Valaskalan superjoukkoryhmä on useasta superjoukosta (mukaan lukien Neitsyen superjoukko, johon myös Linnunrata kuuluu) koostuva galaksimuuri. Se on yksi suurimmista tunnetuista maailmankaikkeuden rakenteista ja ensimmäinen löydetty galaksimuuri eli -filamentti. Siihen kuuluu noin 60 superjoukkoa. Se on kooltaan noin miljardi valovuotta pitkä ja 150 miljoonaa valovuotta leveä ja massaltaan 10 auringon massaa, josta Neitsyen superjoukko käsittää vain 0,1 %. Palkkikaavio
Palkkikaavio (myös palkkidiagrammi tai vaakapylväskaavio) on diagrammi, jossa kuvataan muuttujia vaakasuuntaisten palkkien avulla. Se soveltuu havainnollistamaan erityisesti ryhmiin tai luokkiin liittyviä määriä, joilla ei ole numeerisesti määrättyä järjestystä, kuten talousalueita, tuotemerkkejä tai ammattiryhmiä. Sitä käytetään myös useiden muuttujien, kuten eri kysymyksistä saatujen vastausten kuvaamiseen. Kokit
Kokit ("coccus" pl. "cocci") eli pallobakteerit ovat pallomaisia tai melko pallomaisia bakteereja. Ne voivat esiintyä kaksittain tai jäävät usein ketjuiksi tai ryhmiksi. Kaksittain esiintyvät ovat diplokokkeja, ketjuina esiintyvät ovat streptokokkeja ja ryhmissä esiintyvät stafylokokkeja. Tulipallo
Tulipallo eli bolidi on hyvin kirkas tähdenlento, jonka aiheuttaa meteoroidin syöksy Maan ilmakehään. Tulipallot ovat melko harvinaisia. Tulipalloiksi kutsutaan kaikkia tähdenlentoja, jotka ovat Venusta kirkkaampia eli joiden kirkkaus ylittää −4,4 magnitudia. Tavallisesti tulipallo kestää muutamia sekunteja. Avaruusromun saapuminen maan ilmakehään aiheuttaa samanlaisen ilmiön. Tähdistö
Taivaanpallo on nykyisin virallisesti jaettu 88 tähdistöön. Tähdistöt on määritelty apuvälineeksi tähtitaivaan hahmottamiseen. Tähden sijainti voidaan esimerkiksi ilmoittaa sanomalla, missä tähdistössä se sijaitsee. Tähdistön tähdet eivät yleensä muodosta fyysisesti yhteenkuuluvaa järjestelmää, sillä ne voivat olla hyvin eri etäisyyksillä: jotkin lähempänä Maata ja toiset paljon kauempana. Ajokoirat
Aivan tähdistön etelärajoilla sijaitseva M3 eli NGC 5272 on yksi suurimpia pallomaisia tähtijoukkoja: sen muodostaa noin puoli miljoonaa tähteä. Se on 18′ halkaisijaltaan ja kirkkaudeltaan +6,3, joten sen voi helposti nähdä vaikka kiikarilla. Nuoli (tähdistö)
Nuolen kuviossa on yksi Messierin kohde: M71 on niukka tiivistymätön pallomainen tähtijoukko, jonka luonteesta (pallomainen vai avoin) on ollut erimielisyyttä. Seulaset
Suomalaiset tunsivat nimen Seulaset lisäksi monia muitakin nimityksiä tähtijoukosta. Niitä olivat muun muassa "Väinämöisen virsu" ja "Väinämöiset". Etelä-Karjalan länsiosassa tähtikuvio tunnetaan mm. nimellä "Paukkusen tasku". Tähtisikermästä on myös käytetty harhaanjohtavasti nimeä "Pikku Otava", sillä se muistuttaa jonkin verran Otavan tähdistöä, vaikkakin varsinainen Pieni Otava, Pieni karhu, sijaitsee aivan toisaalla.
Seulaset koostuvat lähinnä nuorista ja kuumista sinisistä tähdistä, jotka selvimmin näkyvät Maahan asti. Arviolta jopa 25 % joukon tähdistä on ruskeita kääpiöitä, tosin ne muodostavat vain 2 % joukon kokonaismassasta, joka vastaa noin 800 Auringon massaa. Tähtijoukko on syntynyt noin 100 miljoonaa vuotta sitten. Sen tähdet tulevat pysymään ryhmänä vielä noin 150 miljoonaa vuotta, jonka jälkeen se vähitellen hajaantuu tähtien nopeuden ylittäessä tähtijoukon pakonopeuden. Konveksi joukko
Konveksi joukko on topologinen käsite, jolla tarkoitetaan joukkoa, jonka alkiot voidaan lausua toistensa konveksikombinaatioina. Joukko formula_1 on konveksi joukko, jos kaikilla formula_2 pätee: ESO 146-IG 005
Tämä ryhmä galaksipareja löytyi 1,4 miljardin valovuoden päässä keskellä Abell 3827 ryhmää. Niiden ytimiä ympäröi valtava halo tähtiä. Ryhmällä on suunnaton painovoima, joka pitää ryhmän yhdessä sen massan takia. Ryhmän epätavallinen muoto on johtanut siihen tulokseen, että jokaiset ytimet muodostuivat useista törmäyksistä pienempiä galakseja, ja nyt ytimet ovat yhdistymässä yhdeksi valtavaksi elliptiseksi galaksiksi. Sisilisko (tähdistö)
Sisilisko (latinaksi "Lacerta", genetiivi "Lacertae") on muutamasta himmeähköstä tähdestä koostuva pieni ja melko huomaamatonkin tähdistö pohjoisella taivaanpuoliskolla. Sitä ympäröivät Kefeus pohjoisessa, Kassiopeia koillisessa, Andromeda idässä, Pegasus etelässä ja Joutsen lännessä. Nimityksen tähdistölle antoi Johannes Hevelius vuonna 1690. Arvojoukko
Arvojoukko eli kuvajoukko tarkoittaa matematiikassa kaikkien funktion arvojen muodostamaa joukkoa. Kuuropilvijono
Kuuropilvijono eli "kuurojono" (englaniksi "multicell line", vanhemmassa kirjallisuudess amyös myös "squall line") on nauhamainen jono kuuro- tai ukkospilviä. Se on eräs mesomittakaavan konvektiivinen järjestelmä, joka eroaa muista vastaavista pitkän ja kapean muotonsa takia. Globus Aerostaticus
Kuumailmapallo (lat. "Globus Aerostaticus") on käytöstä poistunut tähtikuvio, joka sijaitsi Vesimiehen ja Kauriin välissä. Se esiintyi Boden Uranographiassa 1801 ja tähtikuvion keksi ranskalainen tähtitieteilijä Joseph Jérôme de Lalande. Samoin kuin monet muutkin de Lalanden tähtikuviot, Kuumailmapallokin jäi historiaan varsin nopeasti. Elliptinen galaksi
Elliptisen galaksin tähdistä valtaosa on niin sanottuja toisen populaation tähtiä. Ne olivat ensimmäisiä pitkäikäisiä tähtiä maailmankaikkeuden synnyn jälkeen, ja sisältävät hyvin vähän metalleja (tähtitieteessä metalli on mikä tahansa heliumia raskaampi alkuaine). Toisen populaation tähdet ovat väriltään keskimäärin keltaisia, mikä aiheuttaa elliptisille galakseille niiden kellertävän värin. Taivaanpallo
Taivaanpallo pyörähtää kerran akselinsa ympäri vajaassa vuorokaudessa, tarkemmin noin 23 tunnissa 56 minuutissa ja 4 sekunnissa eli yhdessä tähtivuorokaudessa. Taivaanpallon pyöriminen tuo esiin eri tähtikuvioita, sekä esimerkiksi Auringon ja Kuun. Maan kierto Auringon ympäri muuttaa meidän näkökulmaamme taivaanpalloon, sillä Maan akseli on 23,5 astetta kallellaan. Tällöin eri tähtikuviot näkyvät samaan vuorokaudenaikaan. Tähdet kulkevat kaarimaisia tai ympyrämäisiä ratoja näkyvällä taivaanpallolla. Messier 28
M28 oli toinen pallomainen tähtijoukko, josta havaittiin millisekuntipulsari. M4 oli ensimmäinen. Tämä pulsari, nimeltään 1620-26 pyörii akselinsa ympäri kerran 11 millisekunnissa. Jousimiehen tähtipilvi
Normaalisti tähtienvälinen pöly himmentää tähdet jotka ovat pölyn takana. Pöly muodostaa keskimäärin halkaisijaltaan 25 valovuoden kokoisia kasaumia, ja Maasta katsottuna näitä kasaumia on tuhannen valovuoden matkalla keskimäärin kaksi. Koska pölyssä on aukkoja, paikoin on mahdollista nähdä pölyn läpi. Pienen Jousimiehen tähtipilven kohdalla ei ole yhtään pölykasaumaa, ja aukosta on mahdollista nähdä yksi galaksimme spiraaleista. Tällaisilla alueilla on suuri merkitys Linnunradan ja galaksien rakenteiden tutkimisessa, koska muuten näkymämme Linnunrataan olisi varsin rajallinen. Tähtipallokala
Tähtipallokala ("Arothron stellatus") on suurikokoisin pallokalalaji.
Tähtipallokala voi kasvaa 120 cm pitkäksi. Aikuisen kalan vartalossa on valkoisella pohjalla lukuisia pieniä mustia pisteitä,jotka lisääntyvät ja pienenevät kalan ikääntyessä. Nuoret kalat ovat oransseja, niiden selässä on mustia pilkkuja ja vatsapuolella mustia vinojuovia, joista kehittyy vähitellen pilkkuja. Nuoret ovat niin erinäköisiä, että niitä pidettiin aiemmin omana lajinaan "Arothron aerostaticus". Koronis-ryhmä
Koronis-ryhmä on pikkuplaneettaryhmä Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä. Ryhmän kappaleet ovat siis päävyöhykkeen asteroideja. Ryhmä on syntynyt suuremman pikkuplaneetan hajotessa palasiksi törmäyksessä. Tähtipopulaatio
Populaatio I on ryhmä, johon kuuluu lähinnä galaksien spiraalihaaroissa ja avoimissa tähtijoukoissa olevia tähtiä. Tähän populaatioon kuuluvien tähtien metallipitoisuus on korkea (2–4 %), mikä johtuu aikaisempien tähtisukupolvien tuottamista raskaista alkuaineista, jotka ovat olleet saatavilla kun nämä tähdet ovat muodostuneet. Populaatio I:n tähdet liikkuvat galaksin keskustan ympäri lähes ympyrämäisillä radoilla ja galaksin kiekon tasossa. Aurinko muiden Linnunradan kiekon tähtien tapaan kuuluu Populaatio I:een. Varsinaisten populaatio I:n tähtien ikä on 0,1–2 miljardia vuotta, kiekkopopulaation 2–12 miljardia vuotta. Planetaarinen sumu
Planetaarisia sumuja on löydetty Linnunradasta yli 1 500 kappaletta, mutta todellisuudessa niitä arvellaan olevan galaksissamme noin 10 000. Ne ovat keskittyneet galaktisen tason lähettyville. Tähtijoukoissa planetaariset sumut ovat hyvin harvinaisia: vain neljä sumua on löydetty pallomaisista tähtijoukoista (muun muassa "Pease 1" M15:ssä ja "IRAS 18333-2357" M22:ssa) ja yksi vanhasta avoimesta tähtijoukosta (NGC 2818 tähtijoukossa NGC 2818A). Avoimet tähtijoukot hajaantuvat yleensä ennen kuin niiden tähdet pääsevät elinkaarensa loppuun, joten sumut eivät ehdi yleensä syntyä niiden aikana. Suurimmilla kaukoputkilla planetaarisia sumuja on kyetty löytämään myös paikallisryhmän galakseista: Suuresta ja Pienestä Magalhãesin pilvestä, Andromedan galaksista (M31), M32:sta, Kolmion galaksista (M33) ja NGC 6822:sta. Ne ovat siten mitä todennäköisimmin tavallisia kaikissa galakseissa. Perhosjoukko
Messier 6 on kaunis avoin tähtijoukko Skorpionin tähdistössä keskellä Linnunrataa. Joukossa on melko runsaasti kirkkaampia tähtiä, joista kirkkain on erittäin punainen muuttuva tähti BM Scorpii (kirkkaus vaihtelee välillä 5,5 - 7,0). Kohde ei näy Suomessa. Galaktinen elämän vyöhyke
Paras ympäristö planeettojen syntymiseen saattaa olla kierteisgalaksi. Pallomaiset tähtijoukot ovat metalliköyhiä ja tähtitiheitä. Tämän takia niissä ei ehkä ole planeettoja, ja jos on, tähtien väliset törmäykset häiritsevät planeettakuntien kehitystä ja vakautta ainakin ulkoplaneettojen osalta. Elliptiset galaksit ja pienet galaksit ovat metalliköyhiä. Magellanin pilvissä metallipitoisuus on 10–40 %. Otavan liikkuva ryhmä
Otavan liikkuva ryhmä on nimitys laajan tähtivirran ytimelle. Tässä liikkuvassa ryhmässä on monia melko kirkkaita tähtiä. Viisi Otavan seitsemästä tähdestä kuuluu liikkuvaan ryhmään. Tähtien liikkeet on mitattu valokuvauslevyistä ja spektroskoopilla. Stereografinen projektio
Kolmiulotteissa avaruudessa formula_1 yksikköpallo on niiden pisteiden ("x", "y",&nbsn;"z") joukko, jotka toteuttavat yhtälön formula_2. Kuvittelemalla pallo karttapalloksi voidaan pistettä (0,0,1) (tai piste­joukkoa formula_3) sanoa "pohjois­navaksi". Seuraavassa käytetään pallo­pinnan muiden pisteiden kuin pohjois­navan joukolle merkintää "M". Taso "z"  0 kulkee pallon keski­pisteen kautta, ja edellisen rinnastuksen mukaisesti sen ja pallo­pinnan leikkausta voidaan sanoa "päiväntasaajaksi" eli "ekvaattoriksi". Vastaavalla tavalla käytetään jäljempänä muitakin maan­tieteellisiä termejä kuten pohjoinen ja eteläinen pallonpuolisko, leveyspiiri ja pituuspiiri eli meridiaani. Vulkanoidiasteroidit
Vulkanoidiasteroidit ovat hypoteettinen asteroidijoukko, jonka arvioidaan kiertävän Aurinkoa dynaamisesti vakaalla vyöhykkeellä planeetta Merkuriuksen kiertoradan sisällä. Ne on nimetty hypoteettisen Vulkanus-planeetan (jonka olemassaolo todistettiin mahdottomaksi vuonna 1915) mukaan. Vulkanoidiasteroideja ei ole vielä löydetty, eikä ole varmaa onko niitä olemassa. Messier 22
Messier 22 on pallomainen tähtijoukko Jousimiehen tähdistössä. Kohde on luultavasti ensimmäinen koskaan löydetty pallomainen tähtijoukko. Kohteen havaitsi Abraham Ihle jo vuonna 1665. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 5. kesäkuuta 1764. Skorpioni (tähdistö)
Skorpioni (, genetiivi "Scorpii", lyhenne "Sco", tunnus
) on eläinradan tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla. Skorpionin kautta kulkee Linnunrata. Siksi siinä on runsaasti syvän taivaan kohteita eli tähtijoukkoja ja tähtisumuja. Tähdistö todella muistuttaa skorpionia pistimineen. Tähdistön kirkkain tähti on punainen Antares. Skorpioni näkyy varsin huonosti Suomessa, jossa on kesä silloin, kun tähdistö on korkeimmillaan etelässä keskiyöllä. Antares näkyy joskus horisontissa Etelä-Suomessa. Coman galaksijoukko
Coman galaksijoukko on yli tuhannen galaksin muodostama joukko, joka sijaitsee Bereniken hiusten tähdistössä 321 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Coman galaksijoukko ja Leijonan galaksijoukko ovat Coman superjoukon suurimmat galaksijoukot. Delfiini (tähdistö)
Tähdistössä on kaksi pallomaista tähtijoukkoa, NGC 6934 ja NGC 7006. Ensin mainittu on kirkkaampi, +9,75, NGC 7006 on vastaavasti vain +11,5 ja Maasta jopa 185 000 valovuoden päässä. Lisäksi on vielä himmeä planetaarinen sumu NGC 6891, kirkkaudeltaan vain +10,5 ja halkaisijaltaan vain 0,36 kaariminuuttia. Messier 70
Messier 70 (M70, NGC 6681) on Jousimiehen tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1780. Sen etäisyys Maasta on noin 30 000 valovuotta. Aurinkokunta
Aurinkokunta on Auringon ja kaikkien Aurinkoa kiertävien kappaleiden, kuten planeettojen, kuiden, meteoroidien, komeettojen sekä pikkuplaneettojen, kuten asteroidien ja transneptunisten kohteiden muodostama järjestelmä. Pyöreitä pikkuplaneettoja kutsutaan kääpiöplaneetoiksi. Galaksi
Kääpiögalakseja esiintyy paikallisessa galaksiryhmässä ja luultavasti muissakin galaksiryhmissä ja -joukoissa. Ne luokitellaan kahteen pääluokkaan: pallomaisiin galakseihin ja epäsäännöllisiin galakseihin, joiden lisäksi on olemassa joitain sekamuotoja. Epäsäännöllisiin galakseihin luokitellaan myös siniset kompaktit kääpiöt ja ultrakompaktit kääpiöt, joita paikallisessa ryhmässä ei esiinny. Laniakean superjoukko
Laniakean superjoukko (myös Paikallinen superjoukko) on superjoukko, joka koostuu Linnunradasta ja sadastatuhannesta muusta galaksista. Siihen kuuluu myös aiemmin paikallisena superjoukkona tunnettu Neitsyen superjoukko. Se määriteltiin vuonna 2014, kun ryhmä tähtitietelijöitä, mukaan lukien R. Brent Tully Havaijin yliopistolta ja Hélène Courtois Lyonin yliopistolta, julkisti uuden tavan määritellä superjoukot perustuen galaksien suhteellisiin nopeuksiin. Tähtien synty
Lopulta pilven keskelle syntyy pyörivä kaasupallo, prototähti, jonka lämpötila ei ole kuitenkaan vielä noussut riittävän korkeaksi fuusioreaktion aikaansaamiseksi. Prototähtivaihe on sitä ympäröivän tiheän kaasu- ja pölykiekon peittämä, jolloin se on havaittavissa vain siluettina sijaitessaan esimerkiksi kirkkaan emissiosumun edessä, kuten Orionin suuressa kaasusumussa.
Nykyisten tutkimusten mukaan noin sadan auringon massaiseen pilveen synntyy ensin suuri prototähti, jonka ympärille massiivinen kaasukiekko. Siihen syntyy tiheitä spiraalihaaroja, joista syntyy toinen suuri prototähti, ja kiekosta syntyy pienempiä prototähtiä. Useimmat näistä ovat hyvin pieniä.. Luettelo absoluuttisesti kirkkaimmista lähitähdistä
Kirkkaat lähitähdet ovat tässä tähtiä, joiden absoluuttinen kirkkaus on yli +8,5 eli mukaan ei lasketa punaisia kääpiötähtiä. Tähtiä on lueteltu muutamissa aurinkoa ympäröivissä palloissa, esim. pallossa jonka säde on 10 parsekia. Luettelot vain suunta-antavia, ei täydellisiä. Auringon tyyppisen tähden spektriluokka on G2V. Auringonkaltaisia ovat tähdet, joiden spektri on F, G tai K ja spektrissä esiintyy V. Jousimiehen tähtipilvi
Kohde ei ole perinteinen syvän taivaan kohde eli tähtisumu, tähtijoukko tai galaksi, vaan suuri Linnunradan kirkastuma ns. tähtipilvi. Kohde on itse asiassa aukko tähtienvälisessä pölyssä, joten aukosta on mahdollista nähdä tähti pitkälle Linnunrataan. Pallosalama
Innsbruckin yliopiston tutkijoiden Joseph Peerin ja Alexandr Kendlin teorian mukaan pallosalamat ovat voimakkaan magneettikentän aiheuttamia hallusinaatioita. Joukko-oppi
Jos joukossa on vain muutama alkio, se voidaan esittää luettelo­muodossa. Tällöin alkiot erotetaan toisistaan pilkuilla, ja luettelo ympäröidään aalto­suluilla. Esimerkiksi {1, 2, 3, 4} tarkoittaa joukkoa, johon kuuluvat luvut 1, 2, 3 ja 4. Joukon katsotaan olevan sama joukko, lueteltiinpa sen alkiot missä järjestyksessä tahansa; toisin on esimerkiksi järjestettyjen parien ja lukujonojen tapauksessa. Tähdistö
Yhden tähdistön tähdet eivät muodosta mitään hahmoja, kuvioita tai joukkoa. Joidenkin tähdistöjen sisällä erotetaan selväpiirteisiä tähtikuvioita eli asterismeja. Esimerkiksi Otavan tähtikuvio kuuluu Ison karhun tähdistöön. Mayall II
Mayall II (M31 G1), tunnetaan myös nimillä NGC-224-G1, SKHB 1, GSC 2788:2139, HBK 0-1, M31GC J003247+393440 ja Andromedan joukko, on pallomainen tähtijoukko joka sijaitsee Andromedan galaksissa. Mayall II sijaitsee 130 000 valovuoden päässä Andromedan galaksin keskuksesta. Se on myös Paikallisen ryhmän kirkkain pallomainen tähtijoukko. Mayall II:n massan arvioidaan olevan kahdesti Omega Centaurin massan suuruinen, ja sen keskustassa saattaa olla musta aukko.