Missä Tuileries’n palatsi sijaitsee?
Tuileries’n palatsi
Tuileries’n palatsi () oli Pariisin keskustassa sijainnut palatsi, joka kuului samaan pihapiiriin Louvren palatsin kanssa. Tuileries’n rakentaminen aloitettiin vuonna 1564, samaan aikaan kuin puutarha, joka tunnetaan nimellä Tuileries’n puisto, "les Jardins des Tuileries". Palatsia laajennettiin useaan otteeseen kunnes se sulki Louvren pihapiirissä olleen aukon. Tuileries’n palatsi tuhoutui vallankumouksellisen Pariisin kommuunin kannattajien sytyttämässä tuhopoltossa vuonna 1871. Tuileries’n palatsi
Tuileries’n palatsi palveli 1500–1800-luvuilla ajoittain kuninkaallisena asuntona. Sen asukkaita olivat Henrik IV ja Ludvig XIV, joka asui siellä ennen kuin siirsi hovinsa rakennuttamaansa uuteen Versailles’n palatsiin Pariisin ulkopuolelle. Aurinkokuninkaan lähdettyä osa tiloista toimi hovin teatterina, kunnes Ludvig XVI joutui perheineen Ranskan vallankumouksen aikana palaamaan Pariisiin ja asumaan palatsissa vartioituna. Kansanjoukkojen suorittama Tuileries’n palatsin valtaus 10. elokuuta 1792 oli eräs vallankumouksen käännekohdista ja johti monarkian lakkauttamiseen reilua kuukautta myöhemmin. Tuileries’n palatsi
Kuningaskunnan palauttamisen jälkeen Tuileries oli taas kuninkaallinen asunto Ludvig XVIII:n aikana ja se palveli keisarikuntaa vielä Napoleon III:nkin asuntona, kunnes Pariisin kommuuni teki uutena omistajana siitä kaikille avoimen teatterin ja konserttisalin. Toukokuussa 1871 palatsi kuitenkin poltettiin tahallisesti. Se paloi kolme päivää, kunnes 27. toukokuuta jäljellä olivat vain mustuneet rauniot. Tuileries
Les Tuileries on yksi keskeisen Pariisin alueista. Sitä rajaavat idässä Louvren palatsi, pohjoisessa "Rue de Rivoli", lännessä Concorde-aukio ja etelässä Seine-joen varressa oleva rantakatu. Nykyisin Tuileries on kokonaan puistoaluetta (ranskaksi "Jardin des Tuileries"), mutta aikaisemmin puiston itäpäässä sijaitsi Tuileries'n palatsi (), joka oli valtionpäämiesten asunto niin kuningas- kuin keisarikunnankin aikana. Palatsi tuhoutui vuonna 1871, ja kaksitoista vuotta myöhemmin raunioiden paikalle perustettiin nykyinen puiston laajennus. Lähimmät metroasemat ovat Concorde ja Tuileries. Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous
Kansalliskokous toimi Versailles’ssa 9. lokakuuta 1789 saakka, jolloin se päätti siirtyä kuninkaan mukana pääkaupunkiin Pariisiin. Tilapäisenä istuntopaikkana Pariisissa käytettiin kuukauden ajan arkkipiispan virkataloa, mutta 9. marraskuuta 1789 alkaen istunnot pidettiin Tuileries’n palatsin pihapiiriin kuuluneessa niin sanotussa Maneesin salissa ("Salle du Manège").
Odysseuksen palatsi
Odysseuksen palatsi () on mykeneläisaikaisen palatsin arkeologinen kohde Ithakan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa lähellä Exogín kylää. Alue tunnetaan myös nimellä "Schóli Omírou" (Σχολή Ομήρου, ”Homeroksen koulu”) sekä "Ágios Athanásios" (Άγιος Αθανάσιος). Palacio de la Zarzuela
Palacio de la Zarzuela on Espanjan kuningasperheen asuinpaikka. Se sijaitsee maan pääkaupungin Madridin laitamilla, El Pardon kaupunginosassa keskustasta luoteeseen. Tuileries
Samana vuonna kuin Montgolfierin veljekset, mutta heidän jälkeensä, kehitti ranskalainen fyysikko Jacques Charles ilmaa kevyemmällä kaasulla täytettävän lentopallon. Sen ensimmäinen miehitetty lento lähti 1. joulukuuta 1783 Tuileries'n puistosta. Kaksi tuntia kestäneellä lennolla oli keksijän mukana matkustaja, Nicolas Robert, sekä tieteellisiä instrumentteja. Tapauksesta muistuttava laatta sijaitsee puiston sisäänkäynnin oikealla puolella.
Ranskan suuren vallankumouksen aikana puutarhassa nähtiin useita valtakuntaa liikuttaneita suuria tapauksia. Kuninkaallisen perheen palattua vartioituun huoneistoonsa Tuileries'ssä yleisö pääsi puistoon enää vain iltapäivisin. Kruununperijälle järjestettiin leikkipaikka joenrantaterassille, ja siellä nähtiin kävelyillään myös kuningatar Marie Antoinette. 
18. syyskuuta 1791 puiston koko keskikäytävä ja Champs-Élysées oli valaistu suurin valaistuin pyramidein uuden perustuslain kunniaksi. Vain vuotta myöhemmin kuninkaallinen perhe joutui pakenemaan ja kuninkaan henkivartiokaartin jäseniä ajettiin takaa pitkin puiston käytäviä.
Vallankumous kansallisti niin palatsin kuin puistonkin, joka avattiin uudelleen yleisölle. Sinne istutettiin paljon puita ja pensasaluille istutettiin kukkia, joiden valinnassa otettiin huomioon myös niiden tuoksu. Puisto toimi edelleen myös seremonioiden näyttämönä. Kun vallankumous oli hylännyt perinteisen uskonnon, pyöreää vesiallasta käytettiin Korkeimman olennon seremoniassa 8. kesäkuuta 1794. Sinne oli sijoitettu kuvia, jotka esittivät muun muassa Ateismia, Kunnianhimoa, Itsekkyyttä, Epäjärjestystä ja Epäsopua. Maximilien de Robespierre sytytti ne palamaan huutojen ja suosionosoitusten myrskyssä. Kulkue lähti sitten kohti Mars-aukiota. Christiansborg
Christiansborg on palatsi Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Se sijaitsee Slotsholmenin saarella, kaupungin keskustassa. Linnassa toimii useita keskeisiä Tanskan valtiollisia intituutioita. Suurimman osan tiloista vie Tanskan parlamentti. Linnassa sijaitsee myös maan pääministerin toimisto, korkein oikeus, sekä kuningashuoneen tiloja kuten vastaanottotilat, kappeli ja hevostallit. Tuileries’n palatsin valtaus
Vastarinnan tyrehdyttyä palatsin valloittanut väkijoukko alkoi silmittömästi surmata sveitsiläiskaartilaisia, joista monet hakattiin kappaleiksi kirveillä. Noin 650 sveitsiläiskaartilaista surmattiin ja loput 250 vietiin vankeina Pariisin vankiloihin. Alastomiksi riisuttuja ruumiita silvottiin ja häväistiin, irtileikattuja päitä kuljetettiin seipäissä jne. Myös muuta palatsin ja hovin henkilökuntaa joutui teurastuksen uhreiksi. Palatsin valtaajia kaatui taistelussa yli 300, joista noin 60 marseillelaisia. Valtauksessa oli mukana ase kädessä tunnettu naisvallankumouksellinen Anne-Joseph Théroigne de Méricourt, joka samana päivänä yllytti väkijoukkoa lynkkaamaan läheisen feuillanttien klubin luona 22 vangittua rojalistia. Näistä yhdeksän surmattiin, yhtenä Théroigne de Méricourtin henkilökohtainen vihamiehes, François Suleau -niminen rojalistinen toimittaja, jonka hän hurjimpien väitteiden mukaan puukotti itse kuoliaaksi.
Kuningasperheen ja heidän palvelijoidensa saapuessa kansalliskokouksen istuntosaliin girondistiedustaja Pierre Vergniaud ajoi läpi päätöksen, jolla kansalliskokous lupasi myöntää kuninkaalle ”turvapaikan”. Suojatonta rakennusta ympäröi pian kuitenkin monituhatpäinen väkijoukko. Pariisin kommuunin uusi johto toimitti kansalliskokoukselle uhkavaatimuksen, jossa sitä vaadittiin lakkauttamaan monarkia ja hajottamaan samalla itsensä. Puolustuskyvyttömällä kansalliskokouksella ei ollut vaihtoehtoja, mutta se ei uskaltanut suoralta kädeltä julistaa monarkiaa lakkautetuksi, joten se päätti ottaa kuninkaalta vain toistaiseksi vallan pois ja asettaa hänen tilalleen viisihenkisen toimeenpanevan neuvoston ("Conseil exécutif"). Ludvig XVI perheineen istui voimattomana pikakirjoittajan aitiossa päätöksen syntyessä, minkä jälkeen heidät vangittiin ja luovutettiin Pariisin kommuunille. Kansalliskokous päätti myös kutsua koolle uuden perustuslakia säätävän kansalliskokouksen, jonka kokoontuessa se lopettaisi itse toimintansa. Samassa yhteydessä myös kaikki kuninkaan vetolla kumoamat lait määrättiin astumaan voimaan. Tuileries
Kun palatsin uudistus oli jo käynnissä, Jean-Baptiste Colbert hankki Vaux-le-Vicomten linnassa jo kannuksia hankkineen maisema-arkkitehdin André Le Nôtren suunnittelemaan perusteellisen uudistuksen nyt jo satavuotiaaseen isänsä ja isoisänsä toteuttamaan puutarhaan. Le Nôtre antoi sille muodon, joka on pääpiirteissään säilynyt meidän päiviimme. Golestanin palatsi
Golestanin palatsi on muurien ympäröimä rakennusryhmä Teheranissa. Se on Qajar-dynastian ajan arkkitehtuurin mestariteos, jossa yhdistyvät persialaiset perinteet ja länsimaiset vaikutteet. Pääosa palatsin nykyisistä piirteistä on 1800-luvulta. Nykymuodossaan se koostuu kahdeksasta rakennuksesta, jotka ovat pääosin museoina, ja niiden keskellä olevasta puutarhasta. Palatsi on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2013. Hôtel de Toulouse
Palatsin rakennuttaja ja ensimmäinen omistaja Louis Phélipeaux de La Vrillière oli italialaisen taiteen ystävä. Hän antoi rakentaa taloon kokoelmiaan varten 40 metriä pitkän gallerian, jonka katto koristeltiin freskoilla. Tämä barokkityylinen Kullattu galleria ("la Galerie dorée"), restauroitiin vuonna 1865 ja se on yksi rakennuksen merkittävistä nähtävyyksistä. Gallerian puuosat ovat olleet vuodesta 1926 alkaen suojeltuja rakennusmuistomerkkinä. Whitehallin palatsi
Whitehallin palatsi oli Englannin kuningaskunnan hallitsijoiden asuinpalatsi Lontoossa vuosina 1530–1698, kunnes se tuhoutui tulipalossa. Ennen tulipaloa se oli Euroopan suurin palatsi. Whitehall-katu on nimetty sen mukaan. Palatsin ainoat nykyaikaan säilyneet osat ovat Banqueting House ja Henrik VIII:n viinikellari. Lisäksi Thamesin rannan puoleisella alueella on yhä nähtävissä osa kuningatar Marian portaista, joita pitkin palatsista oli kulkuyhteys kuninkaalliselle proomulle. Disneyland Paris
"Ruususen linna" (Château de La Belle au bois dormant) kohoaa 45-metrisenä puiston keskeltä ja toimii porttina Fantasylandiin. Linnan kellarissa majailee tulta syöksevä lohikäärme. Linnanpiha muuttuu keskiaikaisesta linnasta Lumikin ja Pinokkion satujen arkkitehtuuriin ja näiden tarinat kerrotaan tarina-ajelulla. Fantasylandissa on joukko pienten lasten laitteita, kuten Dumbo sekä koko perheen veneajelu It's a Small World, jossa sadat eri kulttuureja edustavat nuket laulavat ja tanssivat. Karusellien ja pienten vuoristoratojen lisäksi Fantasylandissa on pensaslabyrintti, ulko- ja sisäteatterit, ravintoloita ja kauppoja. Tempon talo
Tempon talon paikalla oli alkuaan vuonna 1889 rakennettu kaksikerroksinen Sumeliuksen palatsi. Tempon talossa oli sen valmistuessa katutasossa Tempon tavaratalon myymälä, toisessa kerroksessa konttorihuoneistoja ja ylemmissä kerroksissa yhteensä 27 asuinhuoneistoa. Tempon tavaratalo avattiin 20. maaliskuuta 1939, ja tavaratalo toimi paikalla aina 1970-luvun alkuun saakka. Myöhemmin tiloissa oli pitkään Postipankin ja myöhemmin Leonian konttori. Nykyään talossa sijaitsee mm. kuntoutuslaitos Verven toimipaikka, Fazerin kahvila sekä Asianajotoimisto Tempo. Tuileries’n palatsin valtaus
Tuileries’n palatsi oli ollut kuninkaan residenssinä siitä alkaen kun kansanjoukot olivat pakottaneet hänet jättämään Versailles’n palatsin lokakuussa 1789. Ludvig XVI koki olevansa kaupungin keskellä sijainneessa palatsissa kuin vankina ja arvaamattomien kansanjoukkojen armoilla. Useissa välikohtauksissa väkijoukot onnistuivat saartamaan palatsin sisäänkäynnit tai jopa tunkeutumaan sisään. Kansalaisia turhautti varsinkin kuninkaan taipumus käyttää veto-oikeuttaan kansalliskokouksen hyväksymien lakien jarruttamiseen. Kuningas myös erotti girondistiministerit hallituksesta 13. kesäkuuta 1792 ja korvasi heidät konservatiivisemmilla feuillanteilla. Veto-kiista kirvoitti 20. kesäkuuta suurmielenosoituksen, jonka yhteydessä Pariisin esikaupunkien sanskulotit tunkeutuivat Tuileries’n palatsiin ja pakottivat Ludvig XVI:n muun muassa panemaan päähänsä vallankumouksen tunnuksena käytetyn punaisen myssyn sekä kohottamaan maljan perustuslaille. Edes tämä ei hälventänyt epäilyjä kuninkaan petturuudesta ja solidaarisuudesta vihollisen kanssa. Useita monarkian kumoamista vaatineita adresseja levitettiin seuraavina viikkoina. Torinon kuninkaallinen palatsi
Torinon kuninkaallinen palatsi () on palatsi Torinossa, Italian Piemontessa. 1600-luvun keskivaiheilla rakennettu rakennus on toiminut Savoijin kuningashuoneen kuninkaallisena palatsina. Sen julkisivun on suunnitellut arkkitehti Amedeo di Castellamonte. Palatsia on laajennettu ja uudistettu sen historian aikana useaan otteeseen ja se yhdistelee rokokoon, barokin ja uusklassismin tyylisuuntia. Nykyisin palatsissa toimii museo. Orangerialinna
Orangerialinna () on Potsdamissa Sanssoucin palatsin puistossa sijaitseva uusrenessanssityylinen palatsimainen orangeria, joka kuuluu entisiin Hohenzollernien palatseihin. Se sijaitsee Sanssoucin palatsin länsipuolella olevalla kukkulalla. Grande Arche
Lähes valmiin monumentin vihkiäiset olivat heinäkuussa 1989, mitä juhlistettiin suurin sotilasparaatein jotka merkitsivät samalla Ranskan vallankumouksen kaksisataavuotisjuhlia. Monumentti muodostaa päätepisteen Pariisin keskustasta länteen johtavalle leveiden katujen, aukioiden ja historiallisten rakennusten akselille ("Axe historique" eli historiallinen akseli), jonka muodostavat Tuileries-puiston suuri puistokäytävä, Avenue des Champs-Élysées, Avenue de la Grande Armée, Neuilly-sur-Seinen pääkatu Avenue Charles de Gaulle sekä silta Pont de Neuilly. Grande Arche on kääntynyt 6,33° tältä akselilta, mutta Champs-Élysées'ltä tai Tuileries'stä katsottuna se on suoraan Riemukaaren takana. Akselin toisessa päässä sijaitsee Louvre, ja sen varrella on myös Place de la Concorde egyptiläisine obeliskeineen. Pariisi
Louvre taidekokoelmineen on itseoikeutetusti Pariisin palatseista tunnetuin. Se on toiminut taidemuseona vuodesta 1791. Muita palatseja ovat Palais-Royal, presidentin virka-asunto Palais de l'Élysée, parlamentti Palais-Bourbon, Palais du Luxembourg ja 1900 maailmannäyttelyyn rakennettu Petit Palais. Napoleonin hauta sijaitsee Invalidikirkossa Hôtel des Invalidesissa. Pääkatu Avenue des Champs-Élysées kulkee kahden aukion välillä: Place Charles de Gaullen ja Place de la Concorden, joista edellisellä kohoaa Riemukaari ja jälkimmäisellä Luxorin obeliski. Lukemattomista museoista on Louvren lisäksi mainittava taidemuseo Musée d'Orsay, nykytaiteen museo Centre Georges-Pompidou, Musée du Montparnasse, keskiaikaisen taiteen museo Musée de Cluny sekä Musée Picasso. Palais du Trocadéro
Palais du Trocadéro oli näyttely- ja museorakennus, joka sijaitsi Pariisissa nykyisen Palais de Chaillot’n paikalla vuosina 1878–1935. Palatsiin kuului kaksi tornia sekä pitkät ja matalat siipirakennukset. Bonden palatsi
Palatsi rakennettiin alun perin ruotsalaisen valtiomiehen Gustaf Bonden yksityisasunnoksi vuosina 1662–1673, historialliselle Stadsholmenin saarekkeelle, lähelle kuninkaanlinnaa. Rakennuksen pääsuunnittelijoina toimivat arkkitehdit Nicodemus Tessin vanhempi sekä Jean de la Vallée. Rakennus toimi vuosina 1732–1915 Tukholman raatihuoneena. Riddarhustorgetin puoleiset eteläiset siivet rakennettiin 1754. Tuileries’n palatsi
Kansalliskonventti asettui palatsiin 10. toukokuuta 1793 ja palatsi sai uuden nimen, kansallispalatsi, "le palais national". Palatsia käytettiin kokoustiloina. Turun linna
Turun linna on innoittanut monia kirjailijoita ja on useissa tapahtumapaikkana. Klassikko on Zachris Topeliuksen "Turun linnan tonttu-ukko" vuodelta 1849, jossa tonttu-ukko huolehtii rapistuvasta linnastaan. "Herttuan hovissa: elämää 1500-luvun Turussa" on Paula Moilasen ja Kirsi Haapamäen nuortenkirja. Maijaliisa Dieckmannin nuortenkirja "Kaksoset ja Turun linnan aave" sijoittuu 1490-luvulle. Aikuisille tarkoitettu romaani on esimerkiksi Tuuli Rannikon "Veriura", jossa arabisheikin laivatilausta turkulaiseselta telakalta juhlitaan linnassa. Tuileries
Henrik IV:n valtaannousun yhteydessä käytiin taisteluita muun muassa juuri puutarhassa, joka tuhoutui. Kuningas suunnitteli kuitenkin palatsin laajennusta loisteliaaseen tyyliin ja tajusi, että sen tueksi tarvittiin mittakaavaa tukeva puutarha. 1600-luvun alussa rakennettiin uusi keskiakseli ja vesialtaita, joita ruokkiva pumppu sijoitettiin Pont de Neufille. Lisäksi tulivat vielä harvinaisten kasvien kokoelmahuone ("orangerie"), mulperi eli silkkiäispuita ja kuninkaallisen silkin valmistusta palveleva silkinviljelylaitos ("magnanerie"). Château Gaillard
Château Gaillard on nykyisin raunioina oleva keskiaikainen linnoitus, joka sjaitsee Les Andelysin kaupungin lähellä Euren departementissa, Normandian maakunnassa Ranskassa. Rauniot ovat siis Seine-joen alajuoksulla, 95 kilometriä luoteeseen Pariisista ja 40 kilometriä Rouenista. Samalla ne muodostavat palasen Ranskan historiaa sekoittaen yhteen Rikhard Leijonamielen, kirotut kuninkaat ja 800 vuotta tapahtumia tuolla Seinen rannalla. Tihutöiden tivoli
Tarina alkaa, kun Baudelairet ovat yhä kreivi Olafin auton takakontissa kuuntelemassa Olafin ja hänen seurueensa jutustelua heidän suunnitelmistaan. He puhuvat myös naisesta nimeltä Madame Lulu, joka on joka kerran kertonut Olafille Baudelairien olinpaikan. Olaf pysähtyy ja Baudelairet hiipivät ulos. He huomaavat tulleensa Tivoli Tiritombaan. Tuileries’n palatsin valtaus
Tuileries’n palatsia suojeli kuninkaalle uskollisten kansalliskaartilaisten varuskunta, lähes tuhat sveitsiläiskaartilaista (palkkasotureita) ja useita satoja santarmeja. Palatsi oli vahvasti linnoitettu, mutta suurin osa kansalliskaartilaisista ja santarmeista pakeni yön aikana kuultuaan tulevasta hyökkäyksestä, jolloin jäljelle jäivät vain sveitsiläiskaartilaiset. Aamulla palatsin luo saapui ensin aseettomia mielenosoittajia, mutta pian saapui pääjoukko, jolla oli aseinaan pyssyjä, sapeleita, seipäitä, tikareita, viikatteita ja rautatankoja. Ludvig XVI halusi välttää verilöylyn, joten hän pakeni perheineen puutarhan läpi samassa korttelissa olleeseen niin sanottuun Maneesin saliin, lakiasäätävän kansalliskokouksen istuntosaliin. Palatsin piiritys jatkui kuninkaan poistumisesta huolimatta. Osa piirittäjistä onnistui pääsemään portin läpi palatsin sisäpihalle, missä ammuskelu alkoi. Eräiden kuvausten mukaan sveitsiläiskaartilaiset houkuttelivat väkeä sisäpihalle teeskentelemällä laskevansa aseensa, mutta alkoivatkin sitten tulittaa heitä musketeillaan. Sveitsiläiskaartilaiset jatkoivat rakennuksen puolustamista noin puoleenpäivään saakka, jolloin heidän ammuksensa loppuivat. Kaulbarsien aatelispalatsi
Kaulbarsien aatelispalatsi on alun perin Reinhold August von Kaulbarsin rakennuttama ja Carl Ludvig Engelin suunnittelema palatsi Tallinnan Toompealla, Virossa. Rakennus edustaa uusklassista tyyliä ja siinä toimii nykyisin Viron oikeuskanslerin kanslia. Turun nähtävyydet
Tuomiokirkolta Aurajokea alajuoksulle päin kuljettaessa seuraavana merkittävänä nähtävyytenä on Turun vanhin tori, Vanha Suurtori. Tori on tunnettu muun muassa Brinkkalan talosta, jonka parvekkeelta julistetaan vuosittainen joulurauha, ja kesäisin järjestettävistä keskiaikaisista markkinoista. Torin ja sen vieressä sijaitsevan Porthaninpuiston välissä on kuvanveistäjä Kain Tapperin kiistelty taideteos Ajan virta. Porthaninpuistossa sijaitsee myös 1840-luvulla perustettu ravintola Pinella. Vanhalta Suurtorilta eteenpäin jatkettaessa vastaan tulee seuraavana Rettigin tupakkatehtaan omistajasuvun rakennuttama Rettigin palatsi, jossa toimii nykyisin sekä rakennuksen alta löydettyjä raunioita että nykytaidetta esittelevä Aboa Vetus & Ars Nova -museo. Rettigin palatsia vastapäätä Aurajoen toisella puolella sijaitsee Turun kaupunginkirjaston pääkirjasto, jonka vanha osa on vuodelta 1903 ja uusi osa vuodelta 2006. Marmoripalatsi (Helsinki)
Marmoripalatsi on marmorinen kaupunkipalatsi, joka sijaitsee Helsingin Kaivopuistossa osoitteessa Itäinen Puistotie 1. Palatsin rakennutti yksityiskodikseen ruukinpatruuna August Keirkner, mutta suurimman osan historiaansa se on toiminut eri tuomioistuinten istuntopaikkana. Wrangelin palatsi
Wrangelin palatsi () on rakennus Tukholman Riddarholmenin saarella, Birger Jarls torgin länsilaidalla. Palatsissa on toiminut vuodesta 1753 lähtien Svean hovioikeus ("Svea hovrätt"). Bonden palatsi
Bonden palatsi () on Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa sijaitseva palatsi. Siinä on vuodesta 1949 alkaen toiminut Ruotsin korkein oikeus, joka muutti sinne Tukholman kuninkaallisesta linnasta. Perintöruhtinaan palatsi
Perintöruhtinaan palatsi () on palatsimainen rakennus Tukholman Norrmalmin kaupunginosassa, Norrströmin pohjoisrannalla ja Gustav Adolfs torgin länsilaidalla. Se on ollut vuodesta 1906 lähtien Ruotsin ulkoministeriön toimipaikka. Palatsi muodostaa vastaparin aukion itälaidalla sijaitsevalle kuninkaalliselle oopperatalolle. Jeu de Paume
Jeu de Paumen rakennus rakennettiin Tuileries-puiston luoteiskulmaan vuonna 1861 Napoleon III:n hallituskaudella. Nimensä mukaisesti rakennus tehtiin alun perin tennistä muistuttavan pallopelin jeu de paumen pelaamista varten. Rakennus on samankaltainen kuin puiston kaakkoislaidalla sijaitseva Orangerie. Kremlin suuri palatsi
Kremlin suuri palatsi (Большой Кремлёвский дворец) on valtava hallintorakennus Moskovan Kremlissä. Siinä on 700 huonetta. Nykyinen palatsi on rakennettu tsaarien Moskovan-asunnoksi, ja se valmistui vuonna 1849. Sen suunnitteli Konstantin Ton. Samalla paikalla on aiemmin ollut keisarinna Elisabetin palatsi ja sitä ennen Iivana III:n palatsi. Suomen Tukholman-suurlähetystö
Suurlähettilään virka-asunto sijaitsee Norrmalmin kaupunginosassa Västra Trädgårdsgatanin ja Kocksgrändin kulmassa. Rakennus on kolmikerroksinen ja valmistunut vuosina 1772–1774. Rakennus on alun perin kuulunut De Geerin suvulle, joilta Suomen valtio osti rakennuksen vuonna 1941. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jean Eric Rehn. Se oli alkujaan lisärakennus viereisellä tontilla sijainneeseen taloon. Tämä alkuperäinen 1600-luvulla rakennettu De Geerin palatsi purettiin 1920-luvulla Ivar Kreugerin pääkonttorin eli niin sanotun Tulitikkupalatsin ("Tändstickspalatset") tieltä. Arkkitehti Ragnar Hjorth suunnitteli jäljelle jääneen talon muutostyöt Suomen lähettilään virka-asunnoksi 1942. Palast Hohenems
Palast Hohenems on renessanssilinna Hohenemsin pikkukaupungissa Vorarlbergin osavaltiossa, Itävallassa. Se on toiminut Hohenemsin kreivien residenssilinnana. Nykyisin se on Hohenemsin kreivien jälkeläisten, Waldburg-Zeil-Hohenemsin suvun omistuksessa. Marie-Thérèse-Louise de Savoie-Carignan
Vallankumouksen alkaessa 1789 kuningatar Marie Antoinette etsi uudelleen ystävänsä seuraa ja tämä seurasi kuningasperhettä Versailles'sta Pariisiin, jossa he asuivat vartioituina Tuileries'n palatsissa. Lamballen ruhtinatar matkusti Englantiin vuonna 1791, mutta palasi Pariisiin vaikka arveli henkensä olevansa vaarassa ja teetti testamenttinsa ennen lähtöään Englannista. Hän seurasi kuningasperhettä tämän etsiessä suojaa kansalliskokoukselta vallankumouksellisten hyökättyä Tuileries'n palatsiin 10. elokuuta 1792. Kun vallankumoushallinto määräsi kuningasperheen vangittavaksi samassa kuussa, Lamballen ruhtinatar seurasi vapaaehtoisesti heidän mukanaan. Heidät sijoitettiin aluksi Templen torniin, mutta kun vallankumoukselliset erottivat muut vangitut kuningasperheen varsinaisista jäsenistä, hänet siirrettiin La Force -nimiseen vankilaan. Katariinan palatsi
Katariinan palatsi () on Puškinin esikaupunkialueella, lähellä Pietarin kaupunkia, entisessä Tsarskoje Selossa eli "tsaarin kylässä" sijaitseva pietarilaista barokkityyliä edustava palatsi. Se toimi alun perin Venäjän tsaarien kesäresidenssinä. Neues Palais
Neues Palais on palatsimainen rakennus Potsdamin kaupungissa, Saksassa. Se sijaitsee Sanssoucin kuninkaallisen puiston läntisellä puolella. Palatsin rakennutti Preussin kuningas Fredrik II Suuri vuosina 1763–1769. Kyseessä oli mahtipontinen ele, jolla Fredrik Suuri halusi osoittaa muille Euroopan valtioille, etteivät Preussin rahavarat olleet ehtyneet uuvuttavan seitsenvuotisen sodan jälkeen. Suunnittelijana toimi aluksi arkkitehti Johann Gottfried Büring, mutta hänen tilalleen tuli myöhemmin Carl von Gontard. Neues Palais on yksi viimeisimpiä preussilaisia suurbarokkipalatseja. Turun nähtävyydet
Auransillan jälkeen joen länsipuolella sijaitsee kaksi arvokasta kivitaloa – Turun kaupungintalo ja kaupunginkanslia – sekä Turun vanhin puutalo, noin vuonna 1700 rakennettu Qwenselin talo, jossa toimii Apteekkimuseo. Joen itäpuolella sijaitsevat Samppalinnanpuisto ja 1860-luvulla valmistunut Samppalinnan paviljonki, joka toimii kesäisin ravintolana. Auransillan ja Myllysillan puolivälissä sijaitsee kevyelle liikenteelle tarkoitettu, vuonna 1997 valmistunut Teatterisilta, joka nimensä mukaisesti johtaa Turun kaupunginteatterille. Kaupunginteatterin vieressä sijaitsee Wäinö Aaltosen museo. Rettigin palatsi
Rettigin palatsi eli Villa von Rettig on Turun keskustassa sijaitseva barokkiklassistinen rakennus. Sen rakennutti tupakkatehtailija Hans von Rettig vuonna 1928. Matti Koivurinnan säätiö osti palatsin vuonna 1991, ja nykyisin siinä toimii historian ja nykytaiteen museo Aboa Vetus & Ars Nova sekä ravintola-kahvila M Kitchen & Café. Palazzo Farnese
Palazzo Farnese eli Farnesen palatsi on palatsi Roomassa Italiassa. Se sijaitsee Tiberin vasemmalla rannalla Piazza Farnesen ja Via Giulian välissä. Kun Ruotsin kuningatar Kristiina tuli Roomaan 1655, hän asui palatsissa vuoteen 1659. Tasavallan palatsi (Berliini)
Tasavallan palatsi () oli vuosina 1976–2008 olemassaollut rakennus Berliinin keskustassa, Spreejoen varrella Schlossplatzin ja Lustgartenin välissä. Aikanaan Itä-Berliinin puolella sijainnut Tasavallan palatsi toimi pääasiallisesti Saksan demokraattisen tasavallan parlamentin, Volkskammerin, kokoontumispaikkana, mutta siellä oli myös kaksi suurta auditoriota, taidegallerioita, ravintoloita ja keilahalli. Yvelines
Yvelinesissä sijaitsevat Versailles’n ja Saint-Germain-en-Layen linnat ovat merkittäviä turistikohteita. Versailles’n linnassa vierailee vuosittain yli kuusi miljoonaa turistia. Bazoches-sur-Guyonnessa sijaitseva Maison Louis Carré on yksi merkittävimmistä Alvar Aallon suunnittelemista yksityiskodeista. Gyeongbok
Gyeongbok () eli Gyeongbokgung on Etelä-Koreassa Soulin lähellä sijaitseva palatsi. Se on suurin ja merkittävin Joseon-dynastian rakennuttama palatsi, ja se on yksi dynastian "viidestä suuresta palatsista". Palatsi rakennettiin vuonna 1395. Anne-Joseph Théroigne de Méricourt
Palattuaan Pariisiin vuonna 1792 Méricourt sai sankarin vastaanoton. Koko kevään ajan hän kampanjoi naisten oikeuksien puolesta ja sai kutsun jakobiiniklubille muodostamaan naisten omaa "amatsoonien pataljoonaa". Elokuussa 1792 hän osallistui Tuileries’n palatsin valtaukseen, jossa kapinalliset tunkeutuivat kuningasperheen linnaan ja ajoivat Ludvig XVI:n perheineen pakoon. Tapahtuman aikana Méricourt oli pukeutunut kansalliskaartin univormuun. Ennen kapinallisten tunkeutumista Tuileries’hen hän piti linnan edessä kuuluisan puheensa, jossa hän yllytti vallankumouksellisia tuhoamaan ”kyykäärmeiden rodun”. Méricourtin on tässä yhteydessä väitetty olleen osallisena vihamiehensä, François Suleau -nimisen rojalistisen toimittajan lynkkaukseen tai jopa puukottaneen tämän henkilökohtaisesti, mutta se ei luultavasti pidä paikkaansa. Myöhemmin hän alkoi julkisesti vastustaa vallankumouksen nimissä tehtyjä veritöitä. Taurian palatsi
Taurian palatsi () on Pietarin keskustan ja Smolnan välillä sijaitseva klassistisen arkkitehtuurin muistomerkki. Katariina II rakennutti palatsin vuosina 1783–1789 suosikilleen, Taurian ruhtinaalle Grigori Potjomkinille. Sen on suunnitellut arkkitehti Ivan Starov. St Jamesin palatsi
Palatsin tilasi vuonna 1530 kuningas Henrik VIII. Se sijaitsee vanhan, Jaakob Alfeuksenpojalle omistetun leprasairaalan paikalla. Pyhimyksen englanninkielinen nimi on Saint James the Less, josta saatiin nimi sekä palatsille että lähellä sijaitsevalle puistolle. Palatsi rakennettiin tudortyyliin neljän sisäpihan ympärille. Kun tuon ajan Euroopan suurin palatsi Whitehall tuhoutui palossa vuonna 1698, Saint Jamesista tuli monarkkien pääasunto Lontoossa. Siitä tuli myös kuningashuoneen hallintokeskus, joka se on edelleenkin. Palais de Justice de Paris
Palais de Justice de Paris eli Pariisin oikeuspalatsi sijaitsee Île de la Citéssä, Pariisin keskustassa. Nykyiselleen se rakennettiin 1800-luvulla, mutta paikalla on aikaisemmin ollut Ranskan kuninkaan Ludvig IX:n kuninkaallinen palatsi. Nykyisin siellä toimii useita oikeusistuimia, muun muassa Pariisin hovioikeus. Hôtel de Toulouse
, joka tunnetaan myös nimellä Hôtel de La Vrillière on Pariisin 1. arrondissementissa sijaitseva kaupunkipalatsi eli "hôtel particulier". Se sijaitsee rue La Vrillièren varrella, Place des Victoires-aukion lähellä. Taun palatsi
Taun palatsi () sijaitsee Reimsissä Ranskassa. Se oli Reimsin arkkipiispan palatsi ja se oli yhdistetty Ranskan kuninkaisiin, joiden kruunajaiset pidettiin läheisessä Notre-Damen katedraalissa. Achílleio
Achílleion palatsi sijaitsee Gastoúrin kylän itälaidalla noin 10 kilometriä etelään Korfun kaupungista ja lähellä Korfun itärannikkoa. Palatsi on rakennettu kukkulalle, josta on näköala Korfun kaupunkiin sekä Pantokrátoras-vuorelle. Palatsi edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja yhdistelee aineksia muun muassa pompejilaisista taloista ja joonialaisesta tyylistä. Palatsia ympäröi suuri puutarha. Thuillières
Kunnan nähtävyys on linna "Château de Thuillières". Linnan suunnitteli arkkitehti Germain Boffrand, ja se valmistui vuonna 1722. Linnassa on näyttelijätär Ève Lavallièrelle omistettu museo. Linnan kyyhkyslakka on huomion arvoinen. Palais de Chaillot
Palais de Chaillot on palatsi Seinen rannalla Pariisin 16. arrondissementissa vastapäätä Eiffel-tornia. Siellä toimii useita museoita ja teatteri. Palatsin terassilta on näköala Seinen yli Eiffel-tornille. Näsilinna
Näsilinna on uusbarokkinen palatsi Tampereen Näsikalliolla. Sen rakennutti Finlaysonin pietarilaislähtöisen patruunan Wilhelm von Nottbeckin poika Peter von Nottbeck. Vuonna 1898 valmistuneen palatsin alkuperäinen nimi oli Milavida. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Karl August Wrede. Nimen Milavida merkitys ja historia ei ole tiedossa. Tuvalun historia
Brittihallinnon alaisuuteen Tuvalu, eli silloiset Ellicesaaret siirtyi vuonna 1877, kun perustettiin läntisen Tyynenmeren territorio, jonka päämaja sijaitsi Fidžillä. Vuonna 1892 perustettiin Gilbert- ja Ellicesaarten protektoraatti, johon kuului siis Ellicesaarten lisäksi Gilbertsaaret. Vuonna 1916 protektoraatista tehtiin siirtokunta, ja seuraavien 20 vuoden aikana siirtokuntaan liitettiin muitakin saariryhmiä, kuten Line- ja Phoenixsaaret.
Toisessa maailmansodassa japanilaiset saapuivat Gilbertinsaarille joulukuussa 1941, kun he valloittivat Tarawan. Gilbert- ja Ellicesaarten siirtokunnan pääkaupunki siirrettiin tilapäisesti Gilbertinsaarilta Funafutille. Japanilaiset suunnittelivat hyökkäystä Ellicensaarille, mutta tappiot Midwayn taistelussa hidastivat heidän etenemistään. Yhdysvaltalaiset ehtivätkin ensin Ellicesaarille ja rakensivat Funafutille lentoaseman lokakuussa 1942. Tämän jälkeen he rakensivat vielä asemat Nukufetaulle ja Nanumealle. Japanilaiset pommittivat kaikkia kolmea saarta, mutta vahingot jäivät niillä pieniksi. Saaret olivat merkittävä välietappi yhdysvaltalaisille matkalla pohjoiseen, jossa odotti Tarawan taistelu marraskuussa 1943. Uffizi
Uffizi () on Firenzessä Italiassa sijaitseva palatsi, jossa toimii yksi maailman tunnetuimmista taidegallerioista. Tuileries’n palatsin valtaus
Tuileries’n palatsin valtaus oli 10. elokuuta 1792 tapahtunut Ranskan suuren vallankumouksen käännekohta, Pariisissa puhjennut suunnitelmallinen kansannousu, jossa pariisilaiset kansanjoukot valtasivat kuninkaallisen Tuileries’n palatsin maakunnista saapuneiden vapaaehtoisten sotilaiden tuella. Sen seurauksena kuningas Ludvig XVI syöstiin vallasta, Ranskan monarkia kumottiin ja ensimmäinen tasavalta perustettiin. Tapahtumasarjaa kutsutaan myös ”Ranskan toiseksi vallankumoukseksi”, koska vuonna 1789 puhjennut vallankumous siirtyi sen jälkeen entistä radikaalimpaan vaiheeseen. Wrangelin palatsi
Rakennuksella on pitkä sekä monivaiheinen historia. Sen eteläinen torni oli alun perin osa kuningas Kustaa Vaasan 1530-luvulla rakennuttamaa puolustuslinnaketta. Palatsi rakennettiin vuoden 1630 tienoilla Lars Sparren yksityisasunnoksi. Uusi omistaja marsalkka Carl Gustaf Wrangel teetti rakennukseen muutoksia vuosina 1652–1670 arkkitehti Nicodemus Tessin vanhemman suunnitelmien mukaan. Vuoden 1693 tulipalon jälkeen palatsi jouduttiin jälleen uudelleenrakentamaan, jolloin sitä myös hieman laajennettiin. Tällä kertaa suunnittelijana oli Nicodemus Tessin nuorempi. Vuonna 1697 siitä tuli myös kuninkaallinen residenssi, sillä Tukholman kuninkaallinen Tre kronor -linna oli palanut tulipalossa raunioiksi. Kuningasperhe asui Wrangelin palatsissa vuoteen 1754. Noihin aikoihin palatsia kutsuttiin nimellä "Kungshuset" ("Kuninkaan talo"). Palais-Royal
Palais-Royal on Pariisissa Ranskassa sijaitseva palatsi ja historiallinen asuinrakennus. Palatsi sijaitsee Pariisin 1. arrondissementin alueella, Louvren taidemuseon pohjoispuolella. Palatsin pihalla on Daniel Burenin suunnittelema pylväikkö ja Pol Buryn Ceisos-maapallo. Palatsin rakennuskokonaisuus käsittää myös Comédie-Françaisen teatteritilat. Maalaiskomedia
Turpeisen baari ja huoltamo, Jortikan kauppa ja Kylmälehdon hautaustoimisto sijaitsevat Vesilahden Narvassa.
Pappila sijaitsee Vesilahden Rautialassa. Kunnantalo ja kirkko ovat Suodenniemellä. Poliisiasema ja kivisilta sijaitsevat Kämmenniemessä. Mooseksen perinnössä esiintyvä Koulu sijaitsee Pinsiössä. Hakkaraisen tila on Teiskon Isossa-Koverossa ja maisemat ovat eripuolilta Pirkanmaata. Fräntilän maatilamatkailuyritys on Ruoveden Jäminkipohjassa sijaitseva Jämingin matkailutila. Eerolan lomatilalla on kuvattu Sulanderin kotimaisemat. Mielosen mökki on Kurussa Näsijärven rannalla. Taurian palatsi
Palatsi toimi aikanaan lukuisten maalaiskartanoiden mallina. Sen vaatimattoman arvokkaan ulkoasun vastapainona olivat loistokkaat sisätilat, joissa järjestettiin upeita juhlia. Kahdeksankulmaisen kupolisalin yhdisti valtavaan talvipuutarhaan suurenmoinen joonialaisten pylväiden reunustama valkoinen pylvässali. Palatsin takana sijaitsee samaan aikaan rakennettu maisematyyppinen Taurian puisto. Westminsterin palatsi
Westminsterin palatsi () eli parlamenttitalo on paikka, jossa Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin ylä- ja alahuone kokoontuvat. Palatsi sijaitsee Lontoossa Thamesin pohjoisrannalla, Westminsterin kaupunginosassa. Sen lähistöllä Whitehall-kadun tuntumassa on muitakin hallintorakennuksia. Ensio Tuppurainen
Tuppurainen asui Valkealan Kääpälän kylässä entisessä kaupparakennuksessa Vekaranjärven varuskuntaan vievän tien varrella. "Onnelaksi" tai "Jätkän taulutaloksi" nimetyssä rakennuksessa oli aiemmin yleisölle avoin taidegalleria, jossa oli esillä Tuppuraisen tekemiä maalauksia. Nykyisin varsinainen galleria on suljettu, mutta talon pihamaalla on edelleen avoinna protestikylteistä ja veistoksista koostuva pihanäyttely. Pihamaalla oli aikanaan muun muassa kohua herättänyt suurikokoinen "Penispatsas". Tuppuraisen maalausten aiheet vaihtelivat perinteisestä maisemakuvauksesta yhteiskunnalliseen protestiin ja pilakuviin. Yhteiskunnallinen protesti muodostikin tärkeän osan Tuppuraisen taiteesta sekä maalauksien, protestikylttien että veistosten muodossa, ja hänen pihanäyttelyään kuvattiin pysyväksi mielenosoitukseksi. Tuppurainen arvosteli teoksissaan suomalaisia poliitikkoja asioiden huonosta hoitamisesta ja lupausten pettämisestä. Tennispalatsi
Tennispalatsi on Helsingin Kampissa sijaitseva kulttuurin ja vapaa-ajan keskus. Se käsittää kokonaisen korttelin Salomon­kadun, Fredrikin­kadun, Eteläisen Rautatie­kadun ja Jaakon­kadun välissä. Rakennuksessa on Finnkinon elokuvateatteri, kaupungin omistama Helsingin taidemuseo, Museoviraston alainen Kulttuurien museo sekä pieniä liikkeitä. Kino-Palatsi (Tampere)
Kino-Palatsi oli Tampereella Tuulensuun talossa, osoitteessa Hämeenkatu 30, toiminut elokuvateatteri. Teatteri perustettiin vuonna 1929 nimellä Tuulensuu ja Suomi-Filmin ostettua sen vuonna 1939 nimi muutettiin Kino-Palatsiksi. Ensi-iltanäytös pidettiin 18. elokuuta 1929 klo 16 ja elokuvana esitettiin "Syreenien kukkiessa" ("Lilac Time"). Teatterin jäähyväisnäytös pidettiin 27. maaliskuuta 1991 ja elokuvana esitettiin "Kadunlakaisijat". Myöhemmin teatterin tiloissa toimi Musiikkiteatteri Palatsi, joka siirtyi syksyllä 2014 Tampereen ylioppilastaloon. Vuonna 2015 tiloissa aloitti toimintansa Teatteri State. Palais-Royal
Palais-Royalista tuli vallankumouksen aikana agitaation keskus. Sieltä lähtivät Bastiljin valtaamiseen johtaneet vallankumouskiihotukset. Camille Desmoulins puhui kansanjoukoille kahvilan pöydällä seisoen. Juuri 13. heinäkuuta 1789 pidetty puhe on tehnyt hänen kuuluisaksi. Palatsista lähti myös valtuuskunta, joka 5. lokakuuta 1789 nousi vastustamaan kuninkaan käyttämää veto-oikeutta. Samana päivänä tuhannet naiset marssivat kohden Versaillesia, ja 6. lokakuuta he toivat kuninkaallisen perheen Tuileries’n palatsiin. Kansalliskonventti
Konventti kokoontui alkuun Pariisissa samassa paikassa kuin edeltäjänsä, Tuileries’n palatsin pihapiiriin kuuluneessa niin sanotussa Maneesin salissa ("Salle du Manège"), ja 10. toukokuuta 1793 alkaen itse Tuileries’n palatsissa. Palais-Royal
Testamentissaan kardinaali Richelieu jätti rakennuksen Ranskan kuninkaalle Ludvig XIII:lle. Ludvig XIII:n kuoleman jälkeen vuonna 1643 sijaishallitsija ja leskikuningatar Anna Itävaltalainen, hänen poikansa Ludvig XIV ja kardinaali Mazarin muuttivat Louvresta asumaan tähän palatsiin. Tältä ajalta on peräisin rakennuksen kutsuminen Palais-Royaliksi eli kuninkaalliseksi palatsiksi. Vuonna 1648 pariisilaiset valtasivat palatsin varmistuakseen, että nuori Ludvig XIV ja hänen äitinsä eivät olleet paenneet rakennuksesta. Kun pariisilaiset Fronde-kapinan aikana vuonna 1651 tunkeutuivat kuninkaan makuuhuoneeseen saakka, Ludvig XIV rakennutti uuden kuninkaallisen palatsin Versaillesiin Pariisin ulkopuolelle. Tuileries’n palatsi
Oltuaan kaksitoista vuotta paikoillaan rauniot purettiin vuonna 1882 ja tilalle rakennettiin siihen kuuluneen puiston laajennus, joka noudattaa André Le Nôtren suunnittelemaa kaavaa vuodelta 1664. Tullgarnin linna
Tullgarnin linna () sijaitsee Södertäljen kunnassa ja Södermanlandin maakunnassa Ruotsissa. Paikalla on sijainnut myös Sture-suvun 1500-luvulla rakennuttama linna, josta on jäljellä vain kellarin seiniä ja vaakunakivi. Magnus Julius De la Gardien omistuksessa vanha linna uudistettiin perusteellisesti 1720-luvulla. Linna edustaa uusklassismia. Tuulensuun talo
Tuulensuun talossa sijaitsi Kino-Palatsi-elokuvateatteri (nimi vuoteen 1939 Tuulensuu), jonka lähes 700 katsojapaikan sali oli aikoinaan Pohjoismaiden suurin. Sali oli koristeltu kuvanveistäjä Väinö Rikhard Rautalinin tekemillä reliefeillä. Kino-Palatsin sali toimi myös erilaisten konserttien ja muiden juhlatilaisuuksien, kuten Tampereen lyhytelokuvajuhlien pitopaikkana. Elokuvateatteritoiminnan päätyttyä vuonna 1991 sali oli pitkään käyttämättömänä ja siitä kaavailtiin ravintolaa. Sittemmin siinä toimi vuosina 1995–2006 Palatsiseurakunta ja vuosina 2008-2014 Musiikkiteatteri Palatsi. Nykyisin tilaa vuokrataan erilaisia tapahtumia varten. Tuileries
Hän puhkaisi palatsiin päärakennuksen keskelle päätyvään keskiakseliin keskeisen puistokäytävän, jonka molemmissa päissä on vesiallas: itäpäädyn allas on pyöreä ja lännessä kahdeksankulmainen. Hän avasi näkymiä poistamalla eri alueita rajanneet muurit ja rakennutti korotetut istutusalueet eli terassit, joista "La terasse Bord de l'eau" seuraa jokirantaa ja "La terasse des Feuillants" myöhemmin rakennetun Rue de Rivolin reunaa, sekä vielä kaksi terassia ramppeineen päätyyn, jonka ulkopuolelle tuli myöhemmin Place de la Concorde. Palacio de Santa Cruz
Palacio de Santa Cruz on palatsimainen rakennus Espanjan pääkaupungissa Madridissa, Plaza de Provincia -aukion laidalla. Palatsissa toimii nykyisin Espanjan ulkoasiainministeriö. Palatsin suunnittelusta on vastannut arkkitehti Juan Gómez de Mora (1586–1648), ja se rakennettiin 1600-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Alkujaan talo oli kuninkaallinen vankila, joss apidätetyt odottivat inkvisition tuomiota. Tukholman kuninkaanlinna
Tukholman linna () tai kuninkaanlinna ("Kungliga slottet") sijaitsee Tukholman vanhassakaupungissa ja on yksi kaupungin tunnetuimmista nähtävyyksistä. Linna on Ruotsin kuninkaan virallinen residenssi. Töölön tulli
Aukion toisella laidalla, Mannerheimintien ja Topeliuksenkadun kulmassa on nimellä Tullinpuomi tunnettu, vuonna 1940 valmistunut Olli Pöyryn suunnittelema asuin­kerros­talo, jonka ala­kerrassa aikoinaan oli elokuva­teatteri Sininen Kuu sekä Tullin­puomi-niminen ravintola. Nykyisin entisessä elokuvasalissa toimii kuntosali Hot Gym. Mannerheimintien, Tukholmankadun ja Topeliuksenkadun väliin jäävällä kolmiomaisella alueella on vuonna 1952 valmistunut Shellin huoltoasema. Aikaisemmin sen paikalla oli Svea-niminen huvila. Humboldt-yliopiston päärakennus
Humboldt-yliopiston päärakennus eli Palais des Prinzen Heinrich () on Berliinin keskustassa sijaitseva rakennus, joka on toiminut Humboldt-yliopiston päärakennuksena sen perustamisesta alkaen. Rakennus sijaitsee osoitteessa Unter den Linden 6, Neue Wachen ja Berliinin valtionkirjaston välissä, suoraan vastapäätä Bebelplatzia. Bastiljin valtaus
Suosittuna kohtaamispaikkana tunnettu Palais-Royal oli kesällä 1789 muodostunut rajoittamattomien poliittisten keskustelujen ja radikaalin agitaation keskukseksi, koska palatsin kuninkaallisen omistuksen ansiosta poliisilla ei ollut toimivaltaa sen alueella. Palatsin omisti edistysmielisenä tunnettu kuninkaan sukulainen, Orléansin herttua Philippe. Iltapäivällä 12. heinäkuuta tuhansia kaupunkilaisia kokoontui palatsin sisäpihalle, jossa 29-vuotias asianajaja Camille Desmoulins piti katukahvilan pöydällä seisten kiihkeän agitaatiopuheen kehottaen kansalaisia tarttumaan aseisiin ja varautumaan ”patrioottien Pärttylinyöhön”. Palais-Royalista lähti sen jälkeen mielenosoituskulkueita eri puolille kaupunkia. Mielenosoittajat pitivät surunauhoja ja kantoivat mukanaan Curtiuksen vahakabinetista lainattuja Neckerin ja Orléansin herttuan rintakuvia. He kivittivät sotilaita, jotka yrittivät pysäyttää yhden kulkueen Place Vendômella. Kun kulkue eteni Place Louis XV -aukiolta Tuileries’n puiston kautta kohti kuninkaallista Tuileries’n palatsia, se sai vastaansa ylhäissäätyisen Lambescin prinssi Charles-Eugènen komentamat saksalaiset ratsumiehet, mistä seurasi pieni kahakka. Ratsuväen käyttö aseettomia mielenosoittajia vastaan ruokki pariisilaisten vihaa ja kärjisti tilannetta. Schefflerin palatsi
Barokkityylinen palatsi rakennettiin vuosina 1699–1701, mutta alkuperäistä suunnittelijaa ei tunneta. Rakennuttaja oli hollantilaissyntyinen kauppias Hans Petter Scheffler. Rakennusta muutettiin Axel Kumlienin suunnitelmien mukaan vuonna 1875. Taloon kuuluu myös aidalla ympäröity puutarha, jossa on huvimaja. Palatsi restauroitiin vuonna 1926 ja se toimi 1927–1976 Tukholman yliopiston hallintorakennuksena. Nykyään se on yliopiston edustustiloina. Tuiranpuisto
Tuiranpuisto on noin 10 hehtaarin laajuinen Tuiran kaupunginosan keskuspuisto Oulussa. Alun perin Oulun kaupunginsairaalaa varten varattu alue on vanhoja rakennuksia lukuun ottamatta lähes luonnontilainen. Puistoa kiertää kuntopolku, joka talvisin kuuluu kaupungin ylläpitämiin hiihtolatuihin. Vanhat rakennukset on suojeltu ja niihin on sijoitettu kaupungin terveydenhuollon ja sosiaalitoimen tiloja. Alueella toimivat mm. Lassin päiväkoti, mielenterveystoimiston kriisiosasto, vammaisten asumisyksiköt Schjerfbeck-koti ja Weikonkoti sekä Koskenrannan kuntoutuskoti. Puiston suojeluasemakaavasta on kaupunki saanut vuoden 2005 Oulun läänin rakennussuojelupalkinnon. Puiston luoteiskulmasta kaavoitettiin 1990-luvun lopulla tontti Oulun kaupungin Tuirankartano-nimiselle sosiaali- ja terveydenhoidon palvelukeskittymälle. Torigny-les-Villes
Torigni-sur-Viressä oleva 1500-luvulta peräisin oleva linna "Château des Matignon" on alueen tärkein nähtävyys. Nykyään linna toimii kaupungintalona ja siellä on myös Torigni-sur-Viressä syntyneelle kuvanveistäjälle Arthur Le Ducille omistettu museo. Ruuskasen talo
Ruuskasen talo, joka myös "Ruuskasen palatsina" tunnetaan, on kauppias Kaarlo Ruuskasen rakennuttama asuin- ja liiketalo Tampereen Hämeenkadulla. Uusrenessanssia edustava rakennus on Lambert Petterssonin suunnittelema. Sen ensimmäiset osat valmistuivat vuonna 1892 ja viimeinen osa 1901. Kauppias Ruuskanen sai ajatuksen uusrenessanssityylisen "palatsin" rakentamisesta oltuaan häämatkalla Italiassa ja Petterson suunnitteli rakennuksen Ruuskasen Italiassa ottaman valokuvan pohjalta. Branickien palatsi
Branickien palatsi () on palatsi Białystokissa Koillis-Puolassa. Goottilaistyylisen palatsin suunnitteli Alankomaissa syntynyt puolalainen arkkitehti Tylman van Gameren. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1691 ja palatsi valmistui vuonna 1697. Palatsin vuonna 1748 perustetussa teatterissa vieraili eurooppalaisia oopperatähtiä. Palatsi tuhoutui toisessa maailmansodassa, nykyisin uudelleen rakennetussa päärakennuksessa toimii Białystokin lääketieteellinen yliopisto. Palatsia ympäröi ranskalainen ja englantilainen puutarha. Tuileries’n palatsin valtaus
Ajatus kansannoususta kehkeytyi varsinkin Pariisin äänestysalueiden eli sektioiden kokouksissa. Ne alkoivat pitää suoraa yhteyttä keskenään kommuunin johdon ohi perustamalla 17. heinäkuuta yhteisen keskustoimiston. Jotkin sektiot alkoivat hyväksyä kokouksiinsa myös ”passiivisia kansalaisia” eli pienituloisia, joilla vuoden 1791 perustuslain mukaan ei ollut äänioikeutta. Girondistien johtajat tekivät viimeisen eleen monarkian pelastamiseksi neuvottelemalla 20. ja 29. heinäkuuta salaa Ludvig XVI:n kanssa uuden hallituksen muodostamisesta. Viimeinen pisara oli vihollisjoukkojen komentajan, Braunschweigin herttua Kaarle Vilhelm Ferdinandin 25. heinäkuuta antama niin sanottu Koblenzin manifesti, jossa Pariisin asukkaita uhattiin armottomalla kostolla ja koko kaupungin hävityksellä, mikäli Ludvig XVI:tta tai kuningasperhettä vahingoitettaisiin. Kun tieto siitä saapui heinäkuun lopussa, Pariisi täyttyi villeistä huhuista, agitaatiosta ja levottomuuksista. Julistus kääntyi aiottua tarkoitustaan vastaan, sillä ranskalaiset pitivät sitä vain lisätodisteena siitä, että kuningasperhe oli häikäilemättömässä liitossa vihollisen kanssa. Tasavaltalaiset lehtimiehet kuten Jean-Paul Marat ja Camille Desmoulins hyödynsivät tilaisuutta lietsoen vihaa kuningasta ja tämän tukijoita kohtaan. Hyökkäysten maalitauluksi joutui myös Pariisin kommuunin johto. Quirinalis
Kukkulan pohjoisreunalla sijaitsi tasavallan ajan Rooman kuuluisin puutarha-alue, joka oli Sallustiuksen suvun omistuksessa. Trajanuksen aikana kukkulan länsiosista hakattiin pois iso osa maata Trajanuksen forumin tieltä, ja Konstantinus Suuren aikana Quirinalikselle rakennettiin Rooman viimeiset suuret kylpylät, "thermae Constantini".
Keskiajalla kukkulalla oli lähinnä aristokraattisten sukujen huviloita. Näkyvimpiä ajan monumentteja alueella on Trajanuksen kauppahallien taakse kohonnut "Torre delle Milizie". Tuolloin kukkula tunnettiin nimellä Monte Cavallo Konstantinuksen kylpylöistä peräisin olevien suurten patsaiden mukaan, jotka kuvaavat dioskuureja hevosien kera. Patsaat ovat nykyään alueen tärkeimmällä aukiolla "Piazza del Quirinalella", jolla sijaitsee myös pääsisäänkäynti "Palazzo del Quirinaleen", josta Quirinalis nykyään parhaiten tunnetaan. Kyseinen palatsi oli aluksi paavin kesähuvila, myöhemmin Italian kuninkaan palatsi ja nykyään Italian presidentin virka-asunto. Palazzon rakentaminen sai alkunsa vuonna 1573, kun paavi Gregorius XIII vieraili Luigi d’Esten villassa Quirinaliksella ja pääti rakennuttaa alueelle oman kesähuvilansa. Palazzoa on laajennettu useita kertoja vuosisatojen kuluessa ja sen suunnitelussa ovat olleet mukana muiden muassa Domenico Fontana, Gian Lorenzo Bernini ja Piranesi. Palatsi oli paavien residenssi aina vuoteen 1870, jolloin siitä tuli Italian yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaiden palatsi ja vuodesta 1946 Italian presidentin virka-asunto. Palais-Royal
Palace-Royalin rakennutti kardinaali Richelieu. Arkkitehti Jacques Lemercierin suunnittelema palatsi rakennettiin vuosina 1634–1639. Rakennuksen paikka vastaa suunnilleen aiemmin paikalla sijainneen Rambouillet’n palatsin aluetta. Alkuvaiheessa Palais-Royalia kutsuttiin kardinaalin palatsiksi. Versailles’n palatsi
Versailles’n palatsi () sijaitsee Versailles’ssa Pariisin lounaispuolella. Se rakennettiin alun perin kuningas Ludvig XIII:n metsästyslinnaksi. Ensimmäiset rakennukset pystytettiin vuonna 1624. Nykyisen muotonsa palatsi on saanut lukuisten laajennusten ja muutosten jälkeen. Niistä merkittävimmät tehtiin vuosina 1661–1688, jolloin muovautui Ludvig XIV:n nimellä tunnettu barokkityyli. Uudistusta johtivat Louis Le Vau, François d’Orbay, Jules Hardouin-Mansart ja Robert de Cotte. Linnan sisustus on Charles Le Brunin käsialaa, ja kuuluisat puutarhat perustuvat André Le Nôtren suunnitelmiin. Amsterdamin kuninkaallinen palatsi
Amsterdamin kuninkaallinen palatsi on yksi kolmesta palatsista, jotka ovat monarkin käytössä. Palatsi rakennettiin kaupungintaloksi Hollannin suurvalta-ajan aikana 1600-luvulla. Palatsi sijaitsee Amsterdamin keskustassa Nieuwe Kerkin vieressä Dam-aukion länsilaidalla kansallismuistomerkkiä vastapäätä. Ryningin palatsi
Ryningin palatsi () on palatsimainen rakennus Tukholman vanhassakaupungissa. Riddarhustorgetin etelälaidalla sijaitsevan palatsin suunnitteli arkkitehti Simon de la Vallée ja se rakennettiin vuosina 1640–1644. Sen rakennutti amiraali Erik Ryning Von Rosenin palatsi
Von Rosenin palatsi on palatsimainen rakennus Tukholman Östermalmilla. Se sijaitsee yhdellä Tukholman tunnetuimmista kaduista, Strandvägenilla, osoitteessa Strandvägen 55. Rakennus on rakennettu vuosina 1895–1899, sen suunnitteli arkkitehti Isak Gustaf Clason. Se oli Tukholman ensimmäinen talo, jonka julkisivussa käytettiin Ekebergin marmoria. Vuonna 1941 rakennusta uudistettiin arkkitehti Gustaf Clasonin johdolla ja se muutettiin vuokra-asunnoiksi. Talvipalatsi
Talvipalatsin julkisivussa ei ole tapahtunut muutoksia, vaan se on yhä Rastrellin luomassa asussa. Turkoosiin vivahtavaa vaaleanvihreää julkisivua jäsentävät lukuisat valkoiset pilasterit, joiden jatkeena katon reunalla on pronssisia patsaita ja maljoja. Palacio Real de Madrid
Palacio Real de Madrid on Espanjan kuninkaan virallinen virka-asunto, joka sijaitsee maan pääkaupungissa Madridissa. Kuningas Felipe VI perheineen ei kuitenkaan asu palatsissa, vaan on valinnut kodikseen pienemmän, Madridin laitamilla sijaitsevan La Zarzuelan palatsin. Kuninkaallinen palatsi toimiikin lähinnä valtiollisten juhlatilaisuuksien pitopaikkana. Schering Rosenhanen palatsi
Schering Rosenhanen palatsi () on palatsimainen rakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Riddarholmenin saarella Wrangelin palatsin pohjoispuolella lähellä Birger Jarls torgia. Palatsi on rakennettu vuosina 1652–1656 ja sen suunnitteli arkkitehti Nicodemus Tessin vanhempi. Vuosina 1776–1876 palatsi oli Ruotsin vapaamuurareiden käytössä. Siipirakennukset, joista itäinen valmistui noin vuonna 1800 ja läntinen vuoden 1850 tienoilla, muuttivat palatsin mantereenpuoleista julkisivua. Merenpuoleinen julkisivu on suurimmaksi osaksi säilyttänyt alkuperäisen ulkonäkönsä. Rakennuksen nykyinen käyttäjä on Svean hovioikeus. Tuileries
Pääkaupungin kaunein ja suurin viheralue palveli hovin väkeä virkistysalueena ja siellä vietettiin myös loisteliaita juhlia, kuten heinäkuussa 1572 Englannin kuningattaren Elisabet I:n kunniaksi tai tulevan kuninkaan Henrik IV:n häät samana vuonna. Kaikkein ylenpalttisimpana muistellaan kuitenkin vastaanottoa, joka järjestettiin maansa kruunua Henrik III:lle tarjoamaan tulleiden puolalaisten suurlähettiläiden kunniaksi. Avenue des Champs-Élysées
Champs-Élysées'n suorana jatkeena lännessä, Riemukaaren toisella puolella, ovat Avenue de la Grande Armée ja edelleen Neuilly-sur-Seinen pääkatu Avenue Charles de Gaulle, jotka johtavat suoraan kohti La Défensen aluetta ja siellä sijaitsevaa Grande Archea. Idässä, Concorden toisella puolella taas Tuileries-puiston suurin puistokäytävä kulkee samalla suoralla kohti Carrouselin riemukaarta ja edelleen Louvrea. Täten Champs-Élysees on samalla osa noin kahdeksan kilometriä pitkästä suorasta akselista, "Axe historique", joka johtaa Louvren sisäpihalta La Défenselle. Gualtieri
Kunnan nähtävyyksiä on "Palazzo Bentivoglio". Palatsi on rakennettu vuosien 1594 ja 1600 välillä. Nykyään palatsissa on museoita. Juppiterin salissa ("Sala di Giove") on "Museo Documentario e Centro Studi Antonio Ligabue". Siellä on nähtävillä muun muassa kaupungissa asuneen naivistin Antonio Ligabuen omakuva. Ikarosin salissa ("Sala di Icaro") on näyttely "Donazione Umberto Tirelli". Siellä on näytteillä Gualtierissa vuonna 1928 syntyneen räätälin Umberto Tirellin lahjoittamia taideteoksia. Talvipalatsi
Hallitsija vietti Talvipalatsissa kylmät talvikaudet; kesäisin hän asui noin 20 kilometrin päässä Tsarskoje Selossa (nykyinen Puškin) sijaitsevassa Katariinan palatsissa tai Pietarhovissa.
Talvipalatsi oli keisariperheen sekä asuin- että edustuspalatsi yli 150 vuotta, ja palatsin sisustusta on tuona aikana muutettu monia kertoja. Palatsissa oli tulipalo vuonna 1837, jonka jälkeen osa tuhoutuneesta sisustuksesta entistettiin lähes Rastrellin alkuperäisten suunnitelmien mukaisiksi, kun taas osa muutettiin. Suunnittelutyöstä vastasivat pietarilaiset arkkitehdit Vasili Stasov ja Aleksandr Brjullov. Rastrellin asussa ovat palatsin edustusportaat, nimeltään Jordanin portaat tai Suurlähettiläiden portaat, jotka on koristeltu runsain valkoisin ja kullatuin stukkokoristein ja peilein. Portaisiin liittyy ala-aulassa Rastrellin suunnittelema pylväikkögalleria. Italialaisyntyinen arkkitehti Carlo Rossi suunnitteli vuonna 1826 Sotagalleria-salin Napoleonia vastaan käydyn sodan muistoksi. Pitkänomaisen salin seinillä on 332 kenraalin muotokuvat. Sali rakennettiin uudelleen Stasovin suunnittelemana, jonka käsialaa on myös Yrjönsali eli suuri valtaistuinsali. Brjullovin suunnitelmien mukaan on rakennettu muun muassa Aleksanterinsali ja molempien Aleksandra Fjodorovna -nimisten keisarinnojen suosima Malakiittisali, jota pidetään yhtenä Talvipalatsin upeimmista saleista. Jordanin portaiden yläpäästä on pääsy Kenttämarsalkkojen saliin, jonka suunnitteli ranskalaissyntyinen arkkitehti Auguste de Montferrand. Tuileries
Puistoa on viimeksi uudistettu Louvren palatsin uudistustöiden yhteydessä 1990-luvulla. Silloin uusittiin paljon puita ja tehtiin lasten leikkialueita. Samoin puistoon sijoitettiin lukuisia moderneja patsaita metsäisille alueille. Klassisia patsaita on restauroitu ja niistä kallisarvoisimmat on sijoitettu säiltä ja saasteilta turvaan Louvren tiloihin. Niiden sijalle puistoon on alkuperäisistä tehty uusia valoksia. Palais du Trocadéro
Palais du Trocadéro rakennettiin vuoden 1878 Pariisin maailmannäyttelyä varten ja sen suunnittelivat arkkitehti Gabriel Davioud ja insinööri Jules Bourdais. Se toimi näyttelyrakennuksena myös vuoden 1889 ja vuoden 1900 maailmannäyttelyn yhteydessä. Palatsi sai nimensä Espanjan Cádizin lähellä sijainneesta Trocaderon linnakkeesta, jonka ranskalaiset olivat vallanneet vuoden 1823 sotaretkellään. Palais du Trocadéron arkkitehtuurissa olikin vaikutteita perinteisestä maurilaisesta arkkitehtuurista. Palatsin ympärille sijoitettiin kuusi suurta patsasta, jotka edustivat eri maanosia. Toisin kuin muita maailmannäyttelyn rakennelmia, Palais de Trocadéroa ei purettu näyttelyn päätyttyä. Siellä aloittivat vuonna 1882 toimintansa kansatieteellinen museo "Musée d’Ethnographie du Trocadéro" ja kuvanveistomuseo "Musée de Sculpture". Rakennus purettiin lopulta vuonna 1935 Palais de Chaillot’n tieltä, joka vuorostaan rakennettiin vuoden 1937 maailmannäyttelyn näyttelyrakennukseksi. Mystraksen palatsi
Palatsi on useammasta rakennuksesta muodostuva kokonaisuus, joka sijaitsee Mystraksen linnavuoren pohjoisrinteessä ja hallitsee yläkaupunkia. Palatsin keskeisimmät osat ovat kaksi siipeä, jotka tunnetaan hallitsijasukujen nimillä. Toinen on Kantakuzenosten siipi, joka rakennettiin 1300-luvun alkupuolella, ja toinen Palaiologosten siipi, joka rakennettiin 1400-luvulla. Jälkimmäisen alemmassa kerroksessa on varastotiloja, toisessa kerroksessa kahdeksan huoneiston asuintilat ja ylimmässä kerroksessa muun muassa valtaistuinsali. Ympäröivät rakennukset olivat Mystraksen muun ylhäisön, kuten erilaisten virkamiesten, käytössä. Osien korkeus vaihtelee kahdesta neljään kerrokseen. Palais Bourbon
Palais Bourbon on Pariisissa, Place de la Concordea vastapäätä Seinen etelärannalla sijaitseva Ranskan parlamentin palatsi. Se rakennettiin alun perin Louis XIV:n tyttärelle, Bourbonin herttuattarelle. Palatsin suunnitteli italialainen arkkitehti Lorenzo Giardini. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1722. Suunnittelua jatkoi Lassurance ja sen viimeistelivät Jean Aubert ja Jacques Gabriel. Rakennus valmistui vuonna 1728. Kolme viimeksimainittua olivat Jules Hardouin-Mansartin oppilaita, ja Palais Bourbon muistuttaakin tyyliltään Versailles'in Grand Trianonia. Versailles’n palatsin puisto
Versailles’n palatsin puisto () on kuuluisa ranskalainen puisto, joka sijaitsee Versailles’ssa Yvelinesin departementissa, noin 15 kilometrin päässä Pariisista. Puisto ja sen laidalla sijaitseva Versailles’n palatsi ovat kuuluneet vuodesta 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Suojeltu ydinalue oli aluksi 815 hehtaaria, mutta vuoden 2007 laajennuksen jälkeen se käsittää 1 070 hehtaaria.