Milloin George Balanchine kuoli?
George Balanchine
George Balanchine, syntyjään "Giorgi Melitonis dze Balanšivadze", (, ; 22. tammikuuta 1904 Pietari – 30. huhtikuuta 1983 New York) oli pietarilaissyntyinen yhdysvaltalainen koreografi, yksi Yhdysvaltojen oman balettikulttuurin perustajia ja klassisen baletin uudistamisen uranuurtaja. Hän loi uuden neoklassiseksi kutsutun tyylin ja avarsi näin balettikäsitystä. George Balanchine
Balanchine kuoli Creutzfeldt–Jakobin tautiin 1983, mutta tauti diagnosoitiin vasta ruumiinavauksessa.
Georges Moustaki
Georges Moustaki, alun perin "Giuseppe Mustacchi", (3. toukokuuta 1934 Alexandria, Egypti – 23. toukokuuta 2013 Nizza, Ranska) oli ranskalainen chansonsäveltäjä ja laulaja. Hänen vanhempansa olivat Egyptiin asettuneita Kreikan-juutalaisia. Henry George
Henry George (2. syyskuuta 1839 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 29. lokakuuta 1897 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä, kirjoittaja ja poliittinen vaikuttaja. George esitti teoksessaan "Edistys ja köyhyys" (1879, suom. 1906), että maan niin sanottu ansioton arvonnousu tulisi periä verona yhteiskunnan hyväksi. George Rochberg
George Rochberg (5. heinäkuuta 1918 – 29. toukokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen nykytaidemusiikin säveltäjä. George Gershwin
1937 Gershwin teki sopimuksen RKO-elokuvastudion kanssa, jonne hän sävelsi kolme musiikkielokuvaa, joiden rooleissa nähtiin muun muassa Fred Astaire ja Ginger Rogers: "Saanko luvan?", "Neito ahdingossa" ja "Goldwynin hullutukset", joka kuitenkin jäi kesken, koska kesken kaiken häntä alkoi huimata ja hän pyörtyi. Häneltä löydettiin aivokasvain. Hän kuoli vain vähän ennen 39-vuotissyntymäpäiväänsä. Hänen ja Ira Gershwinin viimeiseksi lauluksi jäi ”Our Love Is Here to Stay”. George Cruikshank
George Cruikshank (1792–1878) oli englantilainen pilapiirtäjä ja kuvittaja. Hän tuli kuuluisaksi "The Scourge" -pilalehdessä julkaistuista piirroksistaan, joissa hän karrikoi prinssipuolisoa, tulevaa kuningas Yrjö IV:ttä. Hän kuvitti muun muassa Charles Dickensin romaanit "Oliver Twist" ja "Sketches by Boz". Myöhemmällä iällä hän ryhtyi raittiusaatteen levittäjäksi ja piirsi aiheesta vuonna 1847 julkaistun sarjan "The Bottle". George Ahlgren
George Lewis Ahlgren (16. elokuuta 1928 San Diego, Kalifornia – 30. joulukuuta 1951 Arizona) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana voittamassa kultaa miesten kahdeksikossa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Georges Boulanger (kenraali)
Georges Ernest Jean-Marie Boulanger (29. huhtikuuta 1837 Rennes, Ranska – 30. syyskuuta 1891 Bryssel, Belgia) oli ranskalainen kenraali ja kolmatta tasavaltaa vastustanut oikeistolainen poliitikko, joka keräsi ympärilleen vuonna 1888 kukoistaneen boulangismiksi kutsutun reaktionäärisen liikkeen. Liike romahti vuonna 1889, jolloin Boulangerin spekuloitiin yleisesti suunnittelevan vallankaappausta ja häntä syytettiin valtiopetoksesta, minkä seurauksena hän joutui pakenemaan maasta. George Balanchine
1934 Balanchine ja Kirstein perustivat School of American Ballet'n ja koulun oppilaista muodostettiin esiintyvä ryhmä American Ballet 1935. Se kuitenkin hajosi mm. rahoitusvaikeuksiin 1938. Vuonna 1946 Kirstein ja Balanchine päättivät yrittää uudelleen vielä toimintaansa jatkaneen balettikoulunsa pohjalta. Sen edistyneimmistä oppilaista muodostettiin Ballet Society -ryhmä, joka parin vuoden kuluttua muutti nimensä New York City Ballet'ksi. Sillä oli sponsorinaan New York City Center of Music and Drama ja oma vakituinen näyttämö City Centerissä. Näin siitä tuli ensimmäinen amerikkalainen balettiryhmä, jolla oli julkisen laitoksen asema. George Balanchine
"Apollo"-baletissaan (1928) Balanchinen koreografia ensimmäisen kerran löysi oman tunnistettavan äänensävynsä ja teos aloitti uuden neoklassisen tyylin. "Apollossa" alkoi myös pitkäksi ja hedelmälliseksi muodostunut yhteistyö säveltäjä Igor Stravinskin kanssa. Balanchinen koreografia on sukua Stravinskin musiikille lasketussa tarkkuudessaan, niukkuudessaan ja analyyttisessä suunnitelmallisuudessaan. "Apollon" partituurista hän sai ajatuksen kaikista liikemahdollisuuksista eliminoiden löytää sen yhden välttämättömän. Balanchine toimi Ballets russesin hallitsevana koreografina yhdessä Léonide Massinen kanssa Djagilevin kuolemaan 1929 ja ryhmän hajoamiseen asti. Giuseppe Bellanca
Giuseppe Mario Bellanca (19. maaliskuuta 1886 – 26. joulukuuta 1960) oli italialainen lentokonesuunnittelija. Bellanca muistetaan saavutuksistaan lentokoneiden parissa. Bellanca muun muassa suunnitteli ensimmäisen yhdysvaltalaisen yksitasoisen lentokoneen, jossa oli kokonaan katettu ohjaamo. George E. Goodfellow
George Emory Goodfellow (23. joulukuuta 1855 – 7. joulukuuta 1910) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja luonnontutkija, jota pidettiin Yhdysvaltain merkittävimpänä ampumahaavojen hoidon asiantuntijana. Toimiessaan lääkärinä Arizonan Tombstonessa, hän hoiti niin lainvalvojien kuin lainsuojattomien ampumavammoja; potilaiden joukossa olivat mm. Virgil ja Morgan Earp, jotka haavoittuivat O. K. Corralin taistelussa. Hän suoritti ensimmäisen virallisesti rekisteröidyn laparotomian potilaalle, jota oli ammuttu vatsaan. Hän oli myös ensimmäinen kirurgi, joka suoritti perineaalisen prostatektomian suurentuneen eturauhasen poistamiseksi. Hän oli edelläkävijä spinaalianestesian käytössä ja ampumahaavojen steriileissä hoitomenetelmissä. Goodfellow’ta pidetään yleisesti ensimmäisenä siviilipuolen traumakirurgina. Hergé
Hergé kuoli 3. marraskuuta 1983, 75 vuoden ikäisenä. Hän oli sitä ennen sairastanut jo monia vuosia, mutta sairauden aiheuttaja oli epäselvä. Hänellä epäiltiin olevan erittäin harvinainen ja perinnöllinen verisairaus nimeltään porfyria. Hänen kuolemaansa kuitenkin edisti HIV, jonka hän oli saanut viikoittaisten verensiirtojensa aikana. Hänen kuolemansa takia viimeinen, kahdeskymmenesviides Tintti-seikkailu "Tintti ja aakkostaide" jäi keskeneräiseksi. Koska Hergé ei ollut eläessään sallinut kenenkään muun ottavan kunniaa Tintistä tai jatkavan sen piirtämistä hänen kuolemansa jälkeen, "Aakkostaide" julkaistiin keskeneräisenä Belgiassa 1986 ja Suomessa vasta 2003. Vuonna 1988 "Tintin Magazine" lakkautettiin. Georg Büchner
Karl Georg Büchner (17. lokakuuta 1813 Goddelau, Hessen-Darmstadt, Saksa – 19. helmikuuta 1837 Zürich, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija. Häntä pidetään yhtenä modernien teatterisuuntausten isänä. Hän kirjoitti pääasiassa näytelmätekstejä, novelleja sekä esseitä ja käsitteli traagisia ihmiskohtaloita. Hänen mukaansa on nimetty Saksan merkittävin kirjallisuuspalkinto, Georg Büchner -palkinto. Guangxu
Keisari Guangxu (myös Kuang-su, , 14. elokuuta 1871 – 14. marraskuuta 1908), alku­peräiseltä nimeltään Aisin-Gioro Zaitian (mantšuksi "Aisin-Gioro Dzai-Tiyan"), oli mantšulaisen Qing-dynastian yhdes­toista keisari ja yhdeksäs tähän sukuun kuulunut Kiinan hallitsija. Hän oli keisarina vuosina vuosina 1875–1908, mutta hallitsi käytännössä vain vain vuosina 1889–1898, ja silloinkin leski­­keisarinna Cixillä oli huomattava vaikutusvalta. Vuonna 1898 Guangxu pani toimeen sadan päivän uudistukset, mutta ne keskeytyivät, kun Cixi kaappasi vallan, minkä jälkeen Guangxu joutui elämään lopun elämänsä kotiarestissa. Hänen hallitsija­nimensä merkitsee "kunniakasta vallan­perimystä". George Lansbury
George Lansbury (22. helmikuuta 1859 Halesworth, Suffolk – 7. toukokuuta 1940 Lontoo) oli brittiläinen labour-puolueen poliitikko, kristitty pasifisti ja sanomalehtitoimittaja. Hän oli parlamentin jäsen 1910–1912 ja 1922–1940 ja Työväenpuolueen Labourin johtaja 1932–1935. George Balanchine
Tanssijantyönsä ohella hän opiskeli Pietarin konservatoriossa. Vaikka Balanchine joutui toteamaan, ettei hänestä koskaan tulisi merkittävää säveltäjää, intensiiviset musiikkiopinnot osoittautuivat hyödyllisiksi hänen urallaan ja antoivat etulyöntiaseman muihin koreografeihin nähden. Tärkeän pohjan Balanchinen työlle muodostaa hänen saamansa täydellinen klassisen baletin koulutus, jonka aikana hän oppi kunnioittamaan sen traditiota ja saavutti kaikkien sen tekniikan osa-alueiden hallinnan. Marius Petipan baleteilla, jotka muodostivat Mariinskin ohjelmiston perustan, on ollut tärkeä vaikutus Balanchineen. Petipalta hän on perinyt ihastuksen klassiseen tanssin sen itsensä vuoksi sekä käsityksen baletista ensisijaisesti mielihyvän antajana katsojalle. Balanchinen baleteissa nämä periaatteet toteutuvat kuitenkin selvästi nykyaikaisella tavalla mm. ilman kehystarinaa. Myös balettia uudistamaan pyrkineellä Mihail Fokinilla – ehkä eniten hänen juonettomalla "Chopiniana"-teoksellaan – on ollut vaikutuksensa Balanchinen kehitykseen koreografina. Georges d’Anthès
Vaikka d'Anthèsilla oli ura senaattorina Ranskan toisessa keisarikunnassa, hänet tunnetaan parhaiten kaksintaistelusta, jonka hän kävi runoilija Aleksandr Puškinia vastaan vuonna 1837. Puškin sai taistelussa surmansa. George Balanchine
Traditio oli Balanchinelle tukeva pohja, jolle saattoi rakentaa uusia elementtejä. Vanhojen balettien miimi on hylätty ja liike on abstraktia. Kaikki ylimääräinen ekspressiivisyys on poistettu ja pelkkä kehittynyt tekniikka riittää. Balanchine ihaili amerikkalaisen nuorison urheiluhenkisyyttä, energiaa ja rauhatonta elinvoimaa ja tämä näkemys amerikkalaisesta ihmisestä on vaikuttanut hänen tyyliinsä selvästi. Venäläinen patetia lienee tuntunut luonnottomalta nuorista amerikkalaistanssijoista. Georges Rodenbach
Georges Rodenbach (1855 Tournai, Belgia – 25. joulukuuta 1898 Pariisi, Ranska) oli ranskankielinen belgialainen kirjailija, joka edusti symbolismia. Hän aloitti runoilijana, mutta hänen pääteoksensa on kuitenkin romaani "Bruges-la-morte" (1892, suom. "Kuollut Brügge", 1915), johon perustuu Erich Wolfgang Korngoldin ooppera "Die Tote Stadt". Evoluutioteorian historia
Nykyaikainen evoluutioajattelu sai alkunsa 1700- ja 1800-luvuilla . Ensimmäisiä uuden ajan ajattelijoita ja tutkijoita olivat 1700-luvun ranskalaiset valistuksen ajan filosofit. Valistuksen aika merkitsi läpimurtoa tieteen ja tutkimuksen saralla. Evoluutiosta kirjoitti ja keskusteli esimerkiksi aikakautensa tunnetuin biologi Georges Buffon. Buffonin edistykselliset ajatukset torjui erityisesti teologinen tiedekunta, ja hän joutui peruuttamaan kehitykseen viittaavat kannanottonsa. George Starkey
George Starkey (8. tai 9. kesäkuuta 1628 – 1665 Lontoo) oli Amerikassa ja Englannissa vaikuttanut alkemisti ja lääketieteen harjoittaja. Starkey kirjoitti useat teoksensa salanimellä Eirenaeus Philalethes. George Balanchine
Balanchine on nopeimpia koreografeja koskaan ja tunnettu luomisensa helppoudesta. Hän pystyi tekemään baletin jopa viikossa ja valmistelemaan useita tyylillisesti erilaisia teoksia samanaikaisesti. Ennen harjoitusten alkua hän valmistautui tutkimalla tarkkaan valitsemaansa musiikkia, mutta liikemateriaalin hän kehitteli vasta tanssijoiden kanssa harjoitellessaan. Hän sai liikeideansa tanssijoidensa vartaloita ja taitoja tarkkaillessaan, näytti kaikki liikkeet heille itse ja antoi vain vähän suullisia selityksiä. Muutenkaan hän ei välittänyt puhua työstään, baletista tai itsestään taiteilijana, vaan suhtautui työhönsä käsityöläismäisesti. George Adamski
George Adamski (17. huhtikuuta 1891 – 23. huhtikuuta 1965) oli puolalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija, joka tuli tunnetuksi matkakuvauksistaan lentävien lautasten kyydissä, tarinoista matkoistaan Marsiin ja Venukseen sekä esittelemistään lentävien lautasten kuvista. 1930-luvulla Adamski muun muassa perusti Kaliforniaan esoteeris-kristillisen luostarin. George Alexander Ballard
George Alexander Ballard (s. 7. maaliskuuta 1862 − k. 16. syyskuuta 1948) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston amiraali ja historioitsija. Ernest Duchesne
Duchesne syntyi Pariisissa vuonna 1874 ja aloitti opiskelut vuonna 1894 Lyonissa sijaitsevassa "L'Ecole du Service de Santé Militaire de Lyon" -akatemiassa. Hän ryhtyi tutkimustyöhön professori Agrégé Gabriel Roux'n alaisena, ja teki vuonna 1896 merkittävän löydöksensä "Escherichia coli" -bakteerin ja "Penicillium glaucum" -homeen välisestä vaikutuksesta. Duchesne sai vuonna 1897, vasta 23-vuotiaana, valmiiksi väitöskirjansa samasta aiheesta. Hän osoitti, että "E. coli"- ja "P. glaucum" -mikrobeja sisältävässä viljelmässä home pystyi täysin poistamaan bakteerikasvun. Lisäksi hän istutti eläimiin tappavan määrän lavantautia aiheuttavaa mikrobia ja osoitti, että eläimet eivät sairastuneet lavantautiin, jos niihin oli samalla istutettu "Penicillium glaucum" -hometta. George Smith (kemisti)
George Pieczenik Smith (s. 10. maaliskuuta 1941 Norwalk, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen biokemisti, joka kehitti 1980-luvulla niin sanotun faaginäyttötekniikan, jossa bakteriofagien avulla voi luoda uusia proteiineja. Hän sai siitä vuonna 2018 Nobelin kemianpalkinnon. George Michael
Michael vältteli julkisuutta viimeiset elinvuotensa ja hän kuoli kotonaan sydänkohtaukseen nukkuessaan 25. joulukuuta 2016. Maaliskuussa valmistui kuolinsyyntutkimus, jonka mukaan luonnolliseen kuolemaan johtivat muun muassa sydänlihastulehdus ja rasvamaksa. George Michael haudattiin 30. maaliskuuta. George Jenkins
George Jenkins (19. marraskuuta 1908 Baltimore, Maryland – 6. huhtikuuta 2007 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvalavastaja. Hän sai Oscar-palkinnon lavastuksestaan vuoden 1976 elokuvaan "Presidentin miehet". Jenkins työskenteli kaikkiaan runsaassa 30 elokuvassa, joiden joukossa ovat muun muassa "Parhaat vuodet" (1946), "Yksin pimeässä" (1967), "Arvosanametsästys" (1973), "Kiina-ilmiö" (1979) ja "Sofien valinta" (1982). Elokuvien ohella Jenkins toimi myös Broadwaylla. George Breen
George Thomas Breen (s. 19. heinäkuuta 1935 Buffalo, New York) on entinen yhdysvaltalainen uimari. Hän sai vuosien 1956 ja 1960 kesäolympialaisissa yhteensä yhden hopeamitalin ja kolme pronssia. Hän voitti myös 22 AAU-mestaruutta ja teki kuusi maailmanennätystä. Vuoden 1956 olympialaisissa hän paransi 1 500 metrin vapaauinnin maailmanennätystä kolmellatoista sekunnilla; lopulta hän kuitenkin sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Masaccio
Masaccio (oik. "Tommaso Cassai" tai "Tommaso di Ser Giovanni di Mone Cassai"; 21. joulukuuta 1401 – syksyllä 1428 Rooma) oli italialainen renessanssiajan taidemaalari. Masaccio oli ensimmäisiä luonnonmukaista perspektiiviä ja syvyysvaikutelmaa kehittäneitä ja käyttäneitä kuvataiteilijoita. Hänen katsotaan keksineen erään perspektiivikuvaamisen tärkeimmistä tekniikoista, katoamis- eli pakopisteen. George Canning
George Canning (11. huhtikuuta 1770 – 8. elokuuta 1827) oli brittiläinen poliitikko ja valtiomies, joka toimi maansa ulkoministerinä ja lyhyesti myös pääministerinä. Donald Pleasence
Pleasencen elokuvaura alkoi sivuroolista komediaelokuvassa "Orders Are Orders" vuonna 1954. Hän oli mukana yli 200 tuotannossa yli 40 vuotta kestäneen uransa aikana. Hänen ensimmäisiä tunnettuja roolejaan olivat Colin Blythe elokuvassa "Suuri pakoretki" (1964) sekä Ernst Stavro Blofeld James Bond -elokuvassa "Elät vain kahdesti" (1967). Hän pääsi myös vierailemaan "Columbo"-televisioelokuvaan "Lohtua viinistä" ("Any Old Port in a Storm") murhaajan rooliin. Hänestä tuli yksi ohjaaja John Carpenterin luottonäyttelijöistä "Halloween – naamioiden yö"- elokuvan jälkeen ja esiintyi hänen ohjaamissaan elokuvissa "Pako New Yorkista" sekä "Pimeyden ruhtinas". Hän näytteli myös Suomessa elokuvan "Puhelin" kuvauksissa. Hän näytteli viimeisen roolinsa elokuvassa "". Pleasence kuoli Ranskassa vuonna 1995 sydämensiirtoleikkauksesta aiheutuneisiin komplikaatioihin. J. G. Ballard
James Graham Ballard (15. marraskuuta 1930 Shanghai, Kiina – 19. huhtikuuta 2009 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen kirjailija. Ballard oli tieteiskirjallisuuden uuden aallon huomattava edustaja 1960- ja 1970-luvulla. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat kiistelty autokolarifetisismiä kuvaava "Crash" ja osittain omaelämäkerrallinen romaani "Auringon valtakunta", jotka on sovitettu myös elokuviksi. George Santayana
George Santayana (16. joulukuuta 1863 Madrid, Espanja – 26. syyskuuta 1952 Rooma, Italia) oli filosofi, esseisti, novellisti ja runoilija. Hän oli koko elämänsä Espanjan kansalainen, mutta opiskeli Yhdysvalloissa, kirjoitti englanniksi ja luetaan usein amerikkalaisiin oppineisiin. George de Relwyskow
George Frederick William De Relwyskow (18. kesäkuuta 1887 Kensington, Lontoo – 9. marraskuuta 1943 Burma) oli brittiläinen painija. Louis Anquetin
Louis Anquetin (1861 Étrépagny – 1932 Pariisi) oli ranskalainen jälki-impressionistinen ja syntetistinen taidemaalari. Anquetin työskenteli vuodesta 1880 alkaen Pariisissa. Hän kuului 1880-luvulla taiteilijaryhmään, johon kuuluivat myös Vincent van Gogh, Paul Gauguin, Georges Seurat, Émile Bernard ja Henri de Toulouse-Lautrec. Anquetin perusti 1887 yhdessä Émile Bernardin kanssa "cloisonnismiksi" kutsutun taidesuuntauksen, johon kuuluivat voimakkaat ääriviivat ja tasaiset väripinnat. Vuosina 1892–1896 Anquetin maalasi paljon pariisilaista elämänmenoa. Sen jälkeen hän torjui modernin taiteen ja pyrki elvyttämään vanhojen mestarien kuten Rubensin perinnettä. Anquetin kuvitti myös tapetteja. George Kennedy
George Harris Kennedy, Jr. (18. helmikuuta 1925 New York – 28. helmikuuta 2016 Middleton, Idaho) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka voitti parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa "Lannistumaton Luke". Hän näytteli myös muun muassa "Mies ja alaston ase"-elokuvissa ja televisiosarjassa "Dallas". Mikheil Džavakhišvili
Mikheil Džavakhišvili (, 20. marraskuuta 1880 – 30. syyskuuta 1937), alkuperäiseltä nimeltään Adamašvili () oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä georgialaisista kirjailijoista. Hänen ensimmäinen tarinansa julkaistiin vuonna 1903, minkä jälkeen Džavakhišvili piti kuitenkin pitkän tauon kirjoittamisessa aina 1920-luvun alkuun saakka. Hänen piittaamattomuutensa Neuvostoliiton ideologisesta painostuksesta maksoi hänen elämänsä: hänet teloitettiin Stalinin Suuressa puhdistuksessa, ja hänen teoksensa kiellettiin lähes 20 vuodeksi. Brittiläisen Venäjän ja Georgian kirjaillisuuden tutkijan Donald Rayfieldin sanoin "hänen elävä, "in medias res" alkava kerrontansa, iloinen huumorinsa, herkkä ironiansa ja moraalinen rohkeutensa ovat verrattavissa Stendhaliin, Maupassantiin ja Zolaan. Modernissa georgiankielisessä proosassa vain Konstantine Gamsakhurdia voi tavoitella samaa kansainvälistä tasoa". Tanskan kuninkaallinen baletti
1800-luvun alamäen jälkeen baletti nousi uuteen kukoistukseen 1930-luvulta alkaen Harald Lander in ja hänen seuraajiensa johdolla. Lander tuotti Kööpenhaminaan kuuluisia ulkomaalaisia koreografeja kuten George Balanchine, Frederick Ashton ja Birgit Cullberg. George Ball
George Wildman Ball (21. joulukuuta 1909 – 26. toukokuuta 1994) toimi Yhdysvaltain apulaisulkoministerinä (Undersecretary of State) John F. Kennedyn ja Lyndon B. Johnsonin hallituksissa. Hänet tunnetaan parhaiten Vietnamin sodan vastustajana laajentumisvaiheen aikana 1960-luvulla. Ball toimi myös jonkin aikaa Yhdysvaltain YK-suurlähettiläänä vuonna 1968. George Balanchine
Lempimusiikkiaan Balanchine kuvaa "puhtaaksi ja sydämettömäksi". Erityinen suhde hänellä oli Stravinskin musiikkiin, jonka teoksia hän usein käytti. Klassiseen vanhaan musiikkiin Balanchine teki selkeää ja tasapainoista tanssia, mutta moderni musiikki inspiroi häntä laajentamaan klassista liikesanastoa ja käyttämään odottamattomia painotuksia ja tempoja. Georges Gautschi
Georges Harold Roger Gautschi (6. huhtikuuta 1904 – 12. helmikuuta 1985) oli sveitsiläinen taitoluistelija, joka kilpaili yksinluistelussa. George Voinovich
George Victor Voinovich (15. heinäkuuta 1936 Cleveland, Ohio – 12. kesäkuuta 2016 Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Louis-Auguste Blanqui
Blanqui sai kohtauksen puhujalavalla ja kuoli 1. tammikuuta 1881. Hänet on haudattu Père-Lachaisen hautausmaalle. George Gé
George Herman Karl Gé (alk. Grönfeldt; 26. kesäkuuta 1893 Pietari – 18. marraskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen tanssija, koreografi ja balettimestari. Hän opiskeli balettia Pietarissa Venäjän keisarillisen baletin tanssijan Nikolai Legatin johdolla. George Géstä tuli suomalaisen miestanssin pioneeri, ja hän toimi Helsingin Suomalaisen Oopperan ensimmäisenä balettimestarina sen alkuvuosina 1921–1935. Luigi Galleani
Luigi Galleani (1861 – 4. marraskuuta 1931) oli italialainen anarkisti, joka toimi poliittisesti aktiivisesti Yhdysvalloissa vuosina 1901–1919, jolloin hänet karkotettiin Yhdysvalloista. Hän oli tunnettu siitä, että hän kannatti väkivaltaa instituutioita vastaan, mukaan lukien "tyrannien" ja "ihmisten vihollisten" salamurhaaminen. Hänen seuraajansa, joita kutsuttiin "galleanisteiksi", toteuttivat useita pommi-iskuja ja salamurhan yrityksiä vuosina 1914–1932. Ryhmän uskotaan myös olleen osallisena Wall Streetillä vuonna 1920 tapahtuneeseen pommi-iskuun, jossa kuoli 38 ihmistä ja loukkaantui 400. Nykyään Galleania pidetään anarkokommunistina George McKenzie
George McKenzie (22. syyskuuta 1901 - 5. huhtikuuta 1941) oli brittiläinen nyrkkeilijä, joka kilpaili huipulla 1920-luvulla. Jevgeni Baratynski
Jevgeni Abramovitš Baratynski, myös Boratynski (; 2. maaliskuuta 1800 Maran kylä lähellä Tambovia – 11. heinäkuuta 1844 Napoli) oli venäläinen runoilija. Hän tuli tunnetuksi elegioillaan, joita ylistivät muiden muassa Aleksandr Puškin ja myöhemmin Anna Ahmatova. Hän vietti 1820-luvulla pitkän ajanjakson venäläisten joukkojen palveluksessa Suomessa. Hän lähti vuonna 1843 perheensä kanssa matkustelemaan ulkomaille, mutta kuoli äkillisesti Napolissa heinäkuussa 1844. Perhe oli saapunut Italiaan saman vuoden huhtikuussa. Baldassare Galuppi
Baldassare Galuppi (18. lokakuuta 1706 – 3. tammikuuta 1785) oli venetsialainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti opera buffa -oopperoistaan. Galuppi syntyi Buranon saarella ja häntä kutsuttiin nimellä "Il Buranello". Galuppi toimi jonkin aikaa Pietarin hovikapellin kuoronjohtajana ja Dmitri Bortnjanskin opettajana. Hän sävelsi myös paljon kosketinsoittimille, erityisesti cembalolle. Tyyliltään cembalomusiikki on galanttia, mutta erityisesti myöhemmissä teoksissa on viitteitä klassismin vaikutteista. Suuri osa näistä on sonaatteja, joita ei toistaiseksi ole vielä luetteloitu kunnolla. Guangxu
Guangxu kuoli 14. marraskuuta 1908, vain 37 vuoden ikäisenä, päivää ennen kuin leski­keisarinna Cixi. Pitkät ajat Guangxun kuolin­syystä oli liikkeellä useita teorioita, joista yhtäkään historioitsijat eivät ole täysin hyväksyneet. Useimmat ovat olleet taipuvaisia olettamaan, että Cixi, joka itsekin oli hyvin sairas, olisi myrkyttänyt Guangxun, koska pelkäsi, että tämä peruuttaisi hänen poliittiset aikaan­saannoksensa hänen kuoltuaan ja halusi tällä tavoin estää sen. Onkin merkittävää, että he kuolivat peräkkäisinä päivinä. Toinen mahdollisuus on, että Guangxun olisi myrkyttänyt Yuan Shikai, joka tiesi, että jos Guangxu vielä pääsisi uudestaan valtaan, Yuan toden­näköisesti teloi­tettai­siin maan­petoksesta. Mitkään luotettavat lähteet eivät riitä sen todistamiseen, kuka murhasi keisari Guangxun. Vuonna 1911 murhattiin Cixin palveluksessa ollut eunukki Li Lianying, murhaajana mahdollisesti Yuan, mikä viittaa siihen, että hän olisi ollut mukana sala­juonessa keisarin murhaamiseksi. Teorian esitti Pu Yi oma­elämä­kerrassaan ja väitti kuulleensa sen eräältä vanhalta eunukilta. Mili Balakirev
Balakirev ei ollut pidetty opettaja pikkutarkan, jopa tyrannimaisen valvontansa ja kiihkoilevan kansallismielisyytensä vuoksi. Hän muutteli ja viilaili alinomaa oppilaidensa tuotoksia. Henkilökohtainen kriisi, johon yhdistyi uskonnollinen fanaattisuus sai hänet lopettamaan konsertoinnin ja säveltämisen hetkeksi 1870-luvulla. Muutamaa vuotta myöhemmin hän palasi tehtäviinsä ja sävelsi viimeisinä vuosinaan hyvinkin tuotteliaasti. Balakirev kuoli vuonna 1910, ja hänet haudattiin Pietariin. George Antheil
George Antheil (8. kesäkuuta 1900 – 12. helmikuuta 1959) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Aluksi hän sai arvostusta lähinnä pianistina. Hieman myöhemmin hänen avant-gardeteoksensa alkoivat saada suosiota. Säveltäjän tunnetuin teos lienee vuonna 1926 sävelletty "Ballet mécanique". Lisäksi Antheil sävelsi muun muassa elokuvamusiikkia. Georges Mathieu
Georges Mathieu (27. tammikuuta 1921 Boulogne-sur-Mer – 10. kesäkuuta 2012 Boulogne-Billancourt) oli ranskalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan abstraktista taiteesta, ja hänen nimensä yhdistetään tavallisesti abstraktin ekspressionismin eurooppalaisena vastineena pidettyyn "tachisme"-liikkeeseen. George Sidney
George Sidney (4. lokakuuta 1916 New York, New York – 5. toukokuuta 2002 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Elokuva-alalla hän aloitti ensin lapsinäyttelijänä, ja vuonna 1933 hän pääsi juoksupojaksi Metro-Goldwyn-Mayerille. Sidney eteni pian leikkaajaksi, ja vuonna 1935 hän oli apulaisohjaajana. Ensimmäisen lyhytkomediansa hän ohjasi vuotta myöhemmin. Pitkissä elokuvissa Sidneyn erikoisalaa olivat musiikkikomediat. Sidney jätti MGM:n 1955 ja ryhtyi itsenäiseksi tuottajaksi. Samoihin aikoihin hän myös liittyi johtajistoon Hanna-Barbera-animaatiostudiossa, jota hän oli ollut mukana perustamassa 1944. George Balanchine
Tanssista sanomaa etsiville hän vastaa: "Baletti on kuin ruusu. Me ihailemme sen kauneutta, mutta emme kysele mitä se tarkoittaa." Baletti on tunteellinen taide vain liikuttaessaan kauneudellaan ja painopiste on tarinan sijaan ihmisruumiin kolmiulotteisessa plastisuudessa. Jack Palance
Palancella on tähti Hollywood Walk of Famella. Eläkkeelle vetäytymisensä jälkeen hän asui Tehachapissa, Kaliforniassa. Jack Palance kuoli 10. marraskuuta 2006 kotonaan Montecitossa Kalifornian Santa Barbarassa 87-vuotiaana. Sardiinimysteerio
Groucho esiintyy ilman tavanomaisia viiksiään ja paksuja kulmakarvojaan. Hänet nähdään harvoin samassa kuvassa veljiensä kanssa. Hän lähinnä tarvittaessa selostaa juontajamaisesti elokuvan vaiheita. Groucho ei maininnut asiaa lainkaan omaelämäkertateoksessaan "Groucho and Me" (1959). Hän ilmeisesti katsoi tuolloin, että "Yö Casablancassa" (1946) oli ollut heidän viimeinen todellinen yhteinen elokuvansa. 17 vuotta myöhemmin hän kuitenkin mainitsi "Sardiinimysteerion" kirjassaan "The Groucho Phile: An Illustrated Life" (1976). Grouchon vähäinen osa elokuvassa synnytti olettamuksia, joiden mukaan hänen ei olisi alun perin ollut tarkoitus olla lainkaan mukana. Hiljattain löydetyt Grouchon kirjeet osoittavat kuitenkin, että hän oli osallistunut projektiin alusta alkaen vuosina 1946–1947. George Paget Thomson
Sir George Paget Thomson (3. maaliskuuta 1892 – 10. syyskuuta 1975) oli englantilainen fyysikko. Hänelle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto 1937 elektronidiffraktion keksimisestä. Hän jakoi palkinnon Clinton Joseph Davissonin kanssa, joka oli keksinyt saman ilmiön eri menetelmin. George Balanchine
Djagilev opasti häntä tutustumaan länsimaiseen kulttuurin ja käyttämään taiteellisesti korkeatasoista musiikkia teoksissaan. Balanchinen omat ajatukset tanssista olivat kuitenkin jo kiteytyneet, eikä hänestä näin tullut pelkkää Djagilevin ideoiden tulkkia. Hän itse kuitenkin tunnustaa tuon vaiheen merkityksen kehitykselleen: "Djagilevin ansiosta olen se, mikä olen tänään." Ballets russes
1925 Massine palasi tekemään "Zéphyre et Floren" (säv. Vernon Duke). Siinä tanssi myös nuori Serge Lifar, josta tuli Ballets russe'n viimeinen suuri miestanssija – ja myöhemmin Pariisin oopperan baletin johtaja. Massinen hilpeä satama-aiheinen "Les Matelots" syntyi Auricin musiikkiin, lavastus ja puvut olivat Pedro Prunan. Mutta seuraavaan uuteen teokseen "Barabau" (säv. Rieti, lavastus ja puvut: Utrillo) löytyi vielä yksi uusi koreografikyky: George Balanchine. George Balanchine
Balanchine ei päästänyt New York City Ballet'hen muuten baletissa niin yleistä tähtikulttia. Hänen koreografioissaan ryhmä- ja soolotanssit seuraavat toisiaan antaen useita samanarvoisia rooleja tanssijoille ja nostaen "corps de ballet"'n esiin. Myös kuorolla on teknisesti ja taiteellisesti haastavia tehtäviä. Kaikilta tanssijoilta vaaditaan solistikelpoista tasoa ja "ensemblea" korostetaan. George Michael
George Michael (synt. Georgios Kyriacos Panayiotou; 25. kesäkuuta 1963 East Finchley, Lontoo, Britannia – 25. joulukuuta 2016 Goring, Oxfordshire, Britannia) oli kreikkalais-brittiläinen poplaulaja ja lauluntekijä, joka tunnettiin Wham!-duosta ja sen jälkeisestä soolotuotannostaan. George Beverly Shea
George Beverly Shea (1. helmikuuta 1909 – 16. huhtikuuta 2013) oli gospel-musiikin alalla vaikuttanut laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Kanadassa, mutta loi työuransa Yhdysvalloissa. George Bähr
George Bähr (15. maaliskuuta 1666 Fürstenwalde - 16. maaliskuuta 1738 Dresden) oli saksalainen barokkiajan arkkitehti. Bähr suunnitteli muun muassa useita kirkkorakennuksia, ja parhaiten hänet tunnetaan Dresdenin Frauenkirchen alkuperäisenä suunnittelijana. Frauenkirchen suunnittelu annettiin hänen tehtäväkseen vuonna 1722. Bähr ei kuitenkaan koskaan ehtinyt nähdä kirkkonsa valmistumista, sillä hän menehtyi ennen sitä. Arnold J. Toynbee
Arnold Joseph Toynbee (14. huhtikuuta 1889 – 22. lokakuuta 1975) oli englantilainen historiantutkija ja historianfilosofi. Toynbee tunnetaan parhaiten 12-osaisesta sivilisaatiohistoriastaan A Study of History, (1934–1961), jossa tekijä tavoittelee synteesiä maailmanhistoriasta sivilisaatioiden synnyn, kukoistuksen, luhistumisen ja hajoamisen kautta tarkasteltuna. Teoksesta on D. C. Sommervell laatinut lyhennetyn version, joka on ilmestynyt myös suomeksi. Giovanni Bononcini
Giovanni Battista Bononcini (18. heinäkuuta 1670 Modena – 9. heinäkuuta 1747 Wien) oli italialainen säveltäjä. Hän toimi 1705–1711 Wienissä Joosef I:n hovioopperasäveltäjänä ja sitten vuoteen 1732 asti Lontoossa, jossa häntä pidettiin Georg Friedrich Händelin kilpailijana. Hänen kymmenet oopperansa, seitsemän oratoriotaan ja monet kantaatit olivat Euroopassa laajalti esitettyjä. Mihail Bakunin
Varsinainen riita tuli kuitenkin Marxin pyrkimyksestä keskittää internationaalin toiminta kansainvälisen keskusneuvoston alaiseksi, kun taas Bakunin olisi halunnut pitää päätäntävallan paikallisella tasolla. Tämä johti lopulta Bakuninin, häntä kannattaneen James Guillaumen sekä muiden anarkistien ulosmarssiin. Vain paria viikkoa myöhemmin he kokoontuivat sveitsiläisten kelloseppien muodostaman Juran federaation kutsumana Saint-Imierissä ja perustivat oman anarkistisen internationaalin. Terveydellisistä ongelmista kärsinyt Bakunin vetäytyi poliittisesta toiminnasta jo vuoden kuluttua ja kuoli Bernissä heinäkuussa 1876. Hänet on haudattu kaupungissa sijaitsevalle Bremgartenin hautausmaalle. George Harrison
George Harrison (25. helmikuuta 1943 Liverpool, Iso-Britannia – 29. marraskuuta 2001 Los Angeles, Kalifornia) oli englantilainen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten rock-yhtye The Beatlesin jäsenenä ja soolokitaristina. Beatlesin jälkeen Harrison teki melko menestyksekkään soolouran ja toimi lisäksi elokuvatuottajana oman tuotantoyhtiönsä kautta. Hindulaisuudella oli Harrisonin elämään ja musiikkiin voimakas vaikutus 1960-luvun puolivälistä alkaen. George Sand
Sand kuoli 71-vuotiaana Nohantin kylässä lähellä Châteauroux'ta 8. kesäkuuta 1876, ja hänet haudattiin sukukartanonsa maille lähelle kotiaan. Vuonna 2004 ehdotettiin Sandin jäänteiden siirtämistä Pariisin Panthéoniin. George de Godzinsky
George de Godzinsky [ʒoʀʒ də go'dzinski] (5. heinäkuuta 1914 Pietari, Venäjä – 23. toukokuuta 1994 Helsinki) oli suomenvenäläinen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti. De Godzinsky tunnetaan parhaiten iskelmistään, vaikka hän sävelsi myös elokuvamusiikkia, operetteja ja viihdemusiikkia. Nykybaletti
George Balanchine mainitaan usein nykybaletin isäksi. Hänen 1900-luvun alkupuolella kehittämänsä koreografinen tyyli kantaa nimeä "neoklassinen" baletti ja on perinteisen klassisen baletin ja nykypäivän nykybaletin välimuoto. Balanchinen koreografioissa on muun muassa koukistettuja nilkkoja ja käsiä, epätasapainoisia ("off-balance") asentoja ja perinteisistä tutuistä poikkeavia esiintymisasuja. Mihail Kalašnikov
Mihail Timofejevitš Kalašnikov (, 10. marraskuuta 1919 Kurja, Altain aluepiiri, Neuvosto-Venäjä – 23. joulukuuta 2013 Iževsk, Udmurtia, Venäjä) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen asesuunnittelija. Hän toimi maailman yleisimmän ja kuuluisimman rynnäkkökiväärin, nimeään kantavan Avtomat Kalašnikova obraztsa 1947 godan eli AK-47:n pääsuunnittelijana. Meliton Balantšivadze
Meliton Balantšivadze (, 24. joulukuuta 1862 – 21. joulukuuta 1937) oli georgialainen säveltäjä ja yksi georgialaisen klassisen musiikin perustajista. Hänen kahdella pojallaan, George Balanchinella ja Andria Balantšivadzella, oli loistokkaat urat: edellinen toimi johtavana koreografina Yhdysvalloissa ja jälkimmäinen oli neuvosto-Georgian huomattavin taidemusiikin säveltäjä. Henri Poincaré
Jules Henri Poincaré (29. huhtikuuta 1854 Nancy – 17. heinäkuuta 1912 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, teoreettinen fyysikko ja tieteenfilosofi. Bernt Balchen
Bernt Balchen (23. lokakuuta 1899 Tveit (nyk. Kristiansand), Norja – 17. lokakuuta 1973 Mount Kisko, New York, Yhdysvallat) oli syntyjään norjalainen, myöhemmin amerikannorjalainen lentäjä ja tutkimusmatkailija. Hän otti osaa sekä amiraali Byrdin että Lincoln Ellsworthin etelänaparetkiin. Balchen oli lentäjänä muun muassa kuuluisalla etelänavan ylittäneellä lennolla, joka tehtiin kolmimoottorisella "Floyd Bennett" -koneella. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Yhdysvaltain ilmavoimissa, auttaen pohjoiseurooppalaisia liittolaismaita. Sodan jälkeen hänestä tuli vaikutusvaltainen johtaja ilmavoimissa, sekä myös menestyksekäs yrittäjä omissa liiketoimissaan. Georges Brassens
Georges Brassens (22. lokakuuta 1921 – 29. lokakuuta 1981) oli ranskalainen laulaja-lauluntekijä ja runoilija. Brassensia pidetään yhtenä ranskalaisen chansonin kolmesta suuresta B:stä: Brel, Brassens ja Barbara. Häntä pidetään yhtenä parhaista Ranskan toisen maailmansodan jälkeisen ajan runoilijoista, ja vuonna 1967 hän sai ranskalaisen kirjallisuuspalkinnon Grand Prix de poésie de l'Académie françaisen, joka myönnetään ranskankieliselle runoilijalle hänen tuotannostaan. George Whitefield Chadwick
George Whitefield Chadwick (13. marraskuuta 1854 – 4. huhtikuuta 1931) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän kuului Amy Beachin, Arthur Footen, Edward MacDowellin, John Knowles Painen ja Horatio Parkerin ohella "Boston Six" -ryhmään. Hänen teostensa joukossa on oopperoita, kolme sinfoniaa ja viisi jousikvartettoa. George Barnes (elokuvaaja)
George Scott Barnes, A.S.C. (16. lokakuuta 1892 Pasadena, Kalifornia – 30. toukokuuta 1953 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kahdeksan kertaa Oscar-ehdokkaana ollut elokuvaaja. Hänen uransa elokuvaajana kesti 1910-luvun mykkäelokuvan aikakaudesta aina kuolemaansa 1953 asti. Georges Braque
Georges Braque (13. toukokuuta 1882 Argenteuil-sur-Seine, Ranska – 31. elokuuta 1963 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän oli yhdessä Pablo Picasson kanssa yksi kubismin varhaisimmista edustajista. George Chapman
George Chapman (synt. Seweryn Antonowicz Kłosowski; 14. joulukuuta 1865 – 7. huhtikuuta 1903) oli puolalaissyntyinen sarjamurhaaja, joka myrkytti Englannissa ainakin kolme naista. Festival Puccini
Puccini kuoli Brysselissä 29.11.1924. Forzano muisti keskustelun ja alkoi suunnitella yhdessä Pietro Mascagnin kanssa festivaalien toteuttamista järvellä maestron kodin läheisyydessä. Tilapäinen teatteri "Carro di Tespi Lirico" nousi pilareiden päälle Massaciuccolijärven rannalle. Ensimmäisen La Bohèmen 24.8.1930 johti Pietro Mascagni ja ohjasi Giovacchino Forzano. Seuraavana vuonna Beniamino Gigli ja Adelaide Saraceni esiintyivät La Bohèmessa ja Rosetta Pampanini sekä Angelo Michetti Madama Butterflyssä. Festivaaleja ei pidetty sotien aikana, ja vasta vuonna 1949 ne käynnistyivät pariksi vuodeksi.
Teatteri uudistettiin 1966, jolloin se sai kutsumanimen "Teatro dei Quattromila". Se rakennettiin vanhaan venesatamaan, ja istuinpaikkoja sinne saatiin noin 3 200. Näyttämö on veden päällä ja katsomo maalla. Sen jälkeen alkoivat vuosittaiset festivaalit. Vuoden 1980 jälkeen festivaaleja on laajennettu, ja niillä voidaan esittää myös Puccinin aikalaisten teoksia, oopperaa ja balettia. George Emil Palade
George Emil Palade (19. marraskuuta 1912 Iași – 7. lokakuuta 2008) oli romanialaissyntyinen yhdysvaltalainen solubiologi. Hän jakoi vuoden 1974 Nobelin lääketieteen palkinnon Albert Clauden ja Christian de Duven kanssa soluorganellien koostumuksen ja toiminnan tutkimuksen ansiosta. Georges Perec
Perec kuoli keuhkosyöpään 3. maaliskuuta 1982. Hänet haudattiin toiveidensa mukaisesti Père-Lachaisen hautausmaalle. David Bellos julkaisi vuonna 1993 Perec-elämäkerran "A Life in the Words", joka käännettiin ranskaksi "Une Vie dans les mots" vuonna 1994. Bellos sai elämäkerrasta Goncourt-palkinnon. Teosta pidetään kuitenkin kiistanalaisena. Sen jälkeen on ilmestynyt kaksi elämäkertaa, joista toisessa oikaistaan Bellosin kirjoituksia. Nicolas Malebranche
Nicolas Malebranche (6. elokuuta 1638 Pariisi – 13. lokakuuta 1715 Pariisi) oli ranskalainen kartesiolainen filosofi, joka edusti oratoriaanien platonilais-augustinolaista perinnettä, valmistui 1664 papiksi ja tutustui samana vuonna René Descartesiin. Augustinolaisuuden ja kartesiolaisuuden synteesi on hänen ajattelunsa ominaispiirre: edellinen yhdessä kristillisen teologian kanssa saa tuekseen 'modernin' tieteenkäsityksen ja matematiikan. Pierre Bayle nimitti häntä "yhdeksi aikamme pääfilosofeista". George Balanchine
Balanchinen teoksia esittävät myös ulkomaiset ryhmät kaikkialla maailmassa. Lisäksi hän on tehnyt oopperaohjauksia sekä koreografiaa elokuviin ja musikaaleihin. Enää ei vaikuta rehentelyltä hänen ensimmäisen ohjelmansa suurellinen alaotsikko: "Baletin kehitys - Petipasta Fokinin kautta Balanšivadzeen". George Bingham (Lucanin 3. jaarli)
George Charles Bingham, Lucanin kolmas jaarli (16. huhtikuuta 1800 Lontoo – 10. marraskuuta 1888 Lontoo) oli brittiläinen sotilas. Hänet muistetaan ehkä parhaiten siitä, että hän antoi käskyn surullisenkuuluisaan kevyen prikaatin hyökkäykseen Krimin sodan Balaklavan taistelussa vuonna 1854. George Gé
Ruotsissa Gé toimi Tukholman kuninkaallisen oopperan balettimestarina vuosina 1940 ja 1948. Samaan aikaan hän kuitenkin teki vierailuja Oscarsteaterniin ja Stora Teaterniin Göteborgissa. Jo vuodesta 1937 lähtien hän oli laatinut operettikoreografioita Helsingin Svenska Teaterniin. Tätä toimintaa hän jatkoi aina kuolemaansa saakka vuoteen 1962. Vuonna 1955 hän pestautui vuoden ajaksi balettimestariksi Göteborgin Stora Teaterniin. Kotimaahan hän kuitenkin palasi pysyvästi vuonna 1955, jolloin hän aloitti toimintansa Suomen Kansallisoopperassa ja jatkoi tässä tehtävässä kuolemaansa asti. Ballets russes
Balanchine oli joutunut balettikouluun lähes sattumalta ja oli opiskellut myös musiikkia konservatoriossa. Hän oli jo kokeillut siipiään koreografiassa, kun neuvostobaletissa kiellettiin uudistukset. Hän oli erityisen kiinnostunut "puhtaasta" tanssista ja musiikin ja tanssin yhteydestä. Kun mahdollisuudet koreografina Venäjällä sulkeutuivat, hän otti mielellään 1924 vastaan kutsun liittyä pieneen esiintyjäryhmään, joka kiersi Euroopassa. Kun hänet määrättiin palaamaan kotimaahan, hän vakuutti Djagilevin kyvystään tehdä baletti tälle nopeasti ja liittyi seurueeseen. Ballets russes'n loppuaikojen teokset ovatkin pääasiassa Massinen ja Balanchinen töitä. Giampaolo Calanchini
Giampaolo Calanchini (4. helmikuuta 1937 Argenta – 19. maaliskuuta 2007 Bologna) oli italialainen miekkailija. Hän oli mukana saamassa säilän joukkuekilpailussa pronssia vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja sitten hopeaa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa. Giorgio Bettinelli
Giorgio Bettinelli (15. toukokuuta 1955 Crema – 16. syyskuuta 2008 Jinghong) oli italialainen seikkailija, joka ajoi Vespa PX:llä maailman ympäri kolmella pitkällä matkalla: Rooma–Saigon 1992–1993, Anchorage–Ushuaia 1994–1995 ja Melbourne–Kapkaupunki 1995–1996. Hän julkaisi matkoistaan useita kirjoja, kuten "In Vespa" (Feltrinelli, 1997) ja "Brum, Brum 254 000 chilometri in Vespa" (Feltrinelli, 2002). Bettinelli muutti myöhemmin Kiinaan, jossa hän kuoli vuonna 2008. Suzanne Farrell
Suzanne Farrell (s. 16. elokuuta 1945) oli 1900-luvun tunnetuimpia yhdysvaltalaisia balettitanssijoita. Muiden muassa George Balanchine teki hänelle useita koreografioita. George Eliot
George Eliot (oik. Mary Ann Evans) (22. marraskuuta 1819 – 22. joulukuuta 1880) oli englantilainen kirjailija. Hän oli 1800-luvun loppupuolen huomattavimpia kirjailijoita. Eliotin realistiset romaanit, ennen kaikkea "Middlemarch", sijoittuvat Englannin maaseudulle. George Carlin
George Denis Patrick Carlin (12. toukokuuta 1937 New York, Yhdysvallat – 22. kesäkuuta 2008, Santa Monica) oli Grammy-palkittu stand up -koomikko, näyttelijä, tunnettu ateisti ja kirjailija. Carlin oli kuuluisa ennen kaikkea kieleen, psykologiaan, uskontoon ja tabuihin kohdistuneista huomioistaan. George Balanchine
Balanchinen vaikutus balettiin on ollut valtava ja hänen tyylistään on tullut amerikkalaisen baletin tyyli. New York City Ballet on Yhdysvaltojen huippuryhmiä ja School of American Ballet kouluttaa jatkuvasti tanssijoita. Hänen tuotantonsa käsittää yli sata teosta ja on tyylillisesti vaihteleva. George Balanchine
Balanchine loi uransa aikana satoja koreografioita, toiset moderneja, toiset klassisempia. Yhteistyössä Igor Stravinskyn kanssa syntyivät "Apollo" (1928), "Orpheus" (1948) ja "Agon" (1957). George MacDonnell
George Alcock MacDonnell (16. elokuuta 1830 – 3. joulukuuta 1899) oli irlantilainen shakkipelaaja ja kirjailija. Hän sijoittui kolmanneksi Dundeen vuoden 1867 turnauksessa sekä niin ikään kolmanneksi Lontoossa vuonna 1872. Hän piti myös shakkikolumnia "Illustrated Sporting and Dramatic News" -lehdessä. Nikolai Januškevitš
Januškevitš jäi pois palveluksesta helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Hän kuoli Venäjän sisällissodan aikana epäselvissä oloissa. Erään tiedon mukaan bolševikit olisivat pidättäneet hänet Mogiljovissa alkuvuodesta 1918 ja lähettäneet vankina Pietariin, mutta hänet olisi tapettu matkan varrella Oredežin asemalla. Neuvostoliitossa julkaistu sotaensyklopedia mainitsi hänen kuolleen 18. lokakuuta 1918 Tbilisissä Georgiassa. Georges-Arthur Melançon
Georges-Arthur Melançon (7. huhtikuuta 1886 – 21. lokakuuta 1982) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. syyskuuta 1909 ja nimitettiin Chicoutimin hiippakunnan johtoon 24. toukokuuta 1940. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Albini LeBlanc, jota avustivat Norbert Robichaud ja Camille-André Le Blanc. Jean Sylvain Bailly
Jean Sylvain Bailly (15. syyskuuta 1736 Pariisi – 12. marraskuuta 1793 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä sekä Ranskan vallankumouksen alkuvaiheen merkittävä poliitikko. Hän toimi muun muassa perustuslakia säätävän kansalliskokouksen ensimmäisenä puhemiehenä kesällä 1789 ja Pariisin pormestarina 1789–1791. Hän oli Ranskan akatemian jäsen ja kirjoitti suosittuja teoksia tähtitieteen historiasta. Perustuslaillista monarkiaa kannattanut ja vuoden 1791 Marskentän verilöylyn aiheuttamisesta syytetty Bailly tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin terrorin aikana. George Stinney
George Stinney (21. lokakuuta 1929 – 16. kesäkuuta 1944) on nuorin Yhdysvalloissa 1900- ja 2000-lukujen aikana teloitettu henkilö.