Kenen murha käynnisti ensimmäisen maailmansodan?
Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäinen maailmansota lähti käyntiin ketjureaktiona, jonka pani alulle Itävallan kruununprinssin Frans Ferdinandin ja hänen vaimonsa Sophien murha 28. kesäkuuta 1914 Sarajevossa, Itävalta-Unkariin liitetyssä Bosniassa. Bosnian kiihkoserbit halusivat liittyä Serbiaan ja toteuttivat tätä pyrkimystä poliittisen murhan avulla. Kansallismielisen serbien salaseuran jäsen heitti kohti kruununprinssin saattuetta pommin, joka räjähti, mutta ei haavoittanut Ferdinandia. Muutama tunti myöhemmin Musta käsi -salaseuraan kuulunut nuori mies nimeltään Gavrilo Princip tappoi kruununprinssin ja hänen puolisonsa. He elivät jonkun aikaa laukausten jälkeen, mutta kuolivat pian. Serbian uskottiin tukeneen Musta käsi -salaseuraa. Kruununprinssin murha oli järkyttävä tragedia. Koska Itävalta-Unkari halusi palauttaa arvovaltaansa Balkanin alueella, se antoi Serbialle listan vaatimuksista, jotka oli tarkoituksellisesti muotoiltu niin, että Serbia ei voisi suostua niihin. Jos Serbia ei suostuisi julistaisi Itävalta-Unkari sodan. Serbia myöntyi pitkälle suostuen yhdeksään kymmenestä vaatimuksesta, mutta ei halunnut, että Itävalta-Unkari ulottaisi poliisitutkimuksensa Serbian alueelle. Tämä uhkasi Serbian mielestä maan itsemääräämisoikeutta. Lopulta Itävalta-Unkari julisti sodan Serbialle 28. heinäkuuta 1914. Musta käsi
Vuonna 1914 Mustaan käteen kuulunut opiskelija Gavrilo Princip murhasi Itävalta-Unkarin arkkiherttuan Frans Ferdinandin ja hänen vaimonsa Sophien. Tämä Sarajevon laukauksina tunnettu tapahtuma johti epäsuorasti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen myöhemmin samana vuonna. Serbian hallitus suojeli pitkään Mustan käden johtoa, mutta vuonna 1917 heidät päätettiin eliminoida. Järjestön johtajia syytettiin prinssihallitsija Aleksanterin salamurhan suunnittelusta ja heidät todettiin näytösoikeudenkäynnissä syyllisiksi. Dimitrijević ja kaksi muuta teloitettiin Kreikan Salonikissa, jossa Serbian johto oli tuolloin maanpaossa. Syytteet olivat todennäköisesti tekaistuja. Ensimmäinen maailmansota
Suursotaa osattiin aavistaa etukäteen, sillä käynnissä oli valtava kilpavarustelu muun muassa Britannian ja Saksan välillä. Monet valtiot lähtivät sotaan, koska ne uskoivat sen hyödyttävän heitä ja kestävän vain lyhyen ajan. Sodan käynnisti liittolaissuhteisiin perustuva ketjureaktio. Alun perin oli kyse paikallisesta kriisistä Itävalta-Unkarin ja Serbian välillä. Serbialaisen terroristijärjestö Mustan Käden tekemän Itävalta-Unkarin kruununprinssin Frans Ferdinandin murhan jälkeen Itävalta-Unkari asetti Serbialle ehtoja, joihin Serbia ei voinut myöntyä. Itävalta-Unkari julisti sodan Serbialle, mihin Serbian liittolainen Venäjä vastasi julistamalla sodan Itävalta-Unkarille. Lopulta Euroopan suurvaltojen keskinäiset sopimukset tulivat täytäntöön ja Saksa, Ranska ja Britannia julistivat sotia toisilleen. Diplomaattisista neuvotteluista ei ollut apua laajenevan selkkauksen selvittämiseksi eikä esimerkiksi Saksan esittäessä rauhanneuvotteluja 1916 siihen suostuttu.
Carl Gustaf Emil Mannerheim
Joulukuun 24. päivänä 1913 kenraalimajuri Mannerheim määrättiin Erillisen Kaartin ratsuväkiprikaatin komentajaksi Varsovaan. Ennen Mannerheimin nimitystä kenraaliksi rykmentin kaartinupseerit eivät juuri olleet kosketuksissa puolalaiseen paikallisväestöön. Mannerheim lähensi upseerien ja puolalaisten suhteita, sillä hän suosi hevosurheilua, mikä yhdisti kummatkin ryhmät.
Ensimmäinen maailmansota syttyi loppukesällä 1914. Mannerheim osallistui taisteluihin Puolassa, Galitsiassa, Bukovinassa ja Romaniassa. Christiaan de Wet
Kun ensimmäinen maailmansota puhkesi 1914, de Wet vastusti pääministeri Bothan aikeita tukea Britannian sodankäyntiä hyökkäyksellä Saksan Lounais-Afrikkaan. De Wet käynnisti eräiden muiden entisten buurikomentajien kanssa lokakuussa aseellisen kapinan palauttaakseen buurien menetetyn itsenäisyyden. Hän onnistui valtaamaan osia koillisesta Oranjesta, mutta hänen huonosti varustellut kapinallisensa kärsivät pian tappion Bothan hallituksen joukoille. De Wet antautui Waterburgissa 1. joulukuuta 1914. Hänet tuomittiin maanpetoksesta kuudeksi vuodeksi vankilaan ja kahdentuhannen punnan sakkoihin, jotka kuitenkin rahoitettiin kansalaiskeräyksellä. Vankilatuomio muutettiin jo vuoden kuluttua kotiarestiksi.
De Wet vietti viimeiset vuodet hiljaiseloa maatilallaan. Hänen viimeinen julkinen esiintymisensä oli entisen presidentti Steynin hautajaisissa marraskuussa 1916. Kuoltuaan vuonna 1922 de Wet sai valtiolliset hautajaiset ja hänet haudattiin Steynin viereen Bloemfonteinin ”kansallisen naismuistomerkin” (Nasionale Vrouemonument) luo. Ksenia Aleksandrovna Romanova
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Ksenia ja tämän äiti olivat ulkomailla. Ksenia oli Ranskassa ja Maria Fjodorovna Lontoossa. He lähtivät sodan aattona Calaisista yksityisellä junalla Saksan läpi takaisin Venäjälle. He luottivat siihen, että Saksan keisari Vilhelm II sallisi heidän läpikulkunsa. Berliinissä he kuulivat, että Jusupovit olivat kaupungissa. Leskikeisarinna Maria vaati, että he matkustaisivat samalla junalla. Berliinistä ei kuitenkaan päässyt Venäjälle, koska joukkoja oli siirretty rajalle. He matkustivat Tanskan kautta Suomeen ja sieltä edelleen Pietariin. Jaroslav Hašek
Romaanin tapahtumat lähtevät käyntiin, kun istuessaan oluella Švejk kommentoi Sarajevossa tapahtunutta arkkiherttua Frans Ferdinandin murhaa. Tuo kipinä sytytti ensimmäisen maailmansodan. Švejk on sekoittavinaan surmatun kahteen muuhun Ferdinandiin, joista toinen joi hiusvettä ja toinen söi koirankakkaa. 
Salaisen poliisin virkailija passittaa Švejkin vankilaan, josta hän joutuu mieli- ja sotilassairaalaan ja sitten juopon sotilaspappi Katzin palvelijaksi, joka häviää Švejkin korttipelissä yliluutnantti Lukašille. Yliluutnantti Lukaš on tšekkiläismielinen, sympaattinen upseeri ja parantumaton naistenmies. Švejkin kommellusten takia he joutuvat matkalle kohti rintamaa ja joukkoon liittyy mm. suursyömäri Baloun. Taisteluihin teoksessa ei milloinkaan ehditä. Siitä pitävät huolen byrokratia ja Švejk. Sen sijaan se on täynnä käsittämättömiä tilanteita ja ihmeellisiä henkilöhahmoja. Militarismille ja virkavaltaisuudelle nauretaan avoimesti. Militarismia pidetään teoksessa yleensäkin ihmisyyden vastaisena ilmiönä. Atakpamé
Ensimmäisen maailmansodan aikana, vuonna 1914 britit ja ranskalaiset toteuttivat operaation, jonka tarkoituksena oli kaapata tai tuhota saksalaisten merkittävä radioasema Kaminassa, Atakpamén lähistöllä. Ympärysvallat pelkäsivät, että saksalaiset pystyisivät pitämään yhteyden Berliiniin ja lähettämään tiedustelutietoja eteenpäin. Operaatio oli lyhyt: se alkoi 6. elokuuta 1914, ja saksalaiset pakotettiin tuhoamaan asemansa 24. päivä ennen antautumistaan kaksi päivää myöhemmin. Rauha
Ympärysvaltojen propaganda kutsui ensimmäistä maailmansotaa sodaksi, joka lopettaisi kaikki sodat. Vaikka ympärysvallat voittivatkin sodan, sitä seuraava Versailles’n rauha oli yksi syistä vieläkin verisempään toiseen maailmansotaan. Ennen ympärysvaltojen voittoa bolševikit lupasivat venäläisille ”rauhaa, maata ja leipää”. Vaikka Vladimir Lenin lopetti katastrofaalisen taistelun keskusvaltoja vastaan, johti se sisällissotaan ja yli miljoonan ihmisen kuolemaan. Assyrialaiset (kansa)
Ensimmäisen maailmansodan aikana assyrialaiskristittyjä vainosivat turkkilaiset, arabit, persialaiset ja kurdit. Suurin osa kansanmurhista tapahtui vuosina 1914-1925, kun Osmaanien valtakunta päätti puhdistaa nykyisen Turkin alueen kristityistä. Tiedetään useita massamurhia, jotka tapahtuivat vuosina 1914–1920 Osmanien valtakunnan alueella, joissa kokonaisia heimoja surmattiin vastasyntyneistä vanhuksiin. Tätä massamurhaa kutsutaan assyrialaisten kansanmurhaksi. Ranskalta, Britannialta ja Venäjältä ei tullut apua, ja sekä ortodoksit, katolilaiset että anglikaanit osallistuivat assyrialaiskristittyjen pakkokäännytykseen. Läntiset kirkot loivat arameankielistä kirjallisuutta käännytystyön tarpeisiin, ja lyhytikäisten turvatakuiden vakuudeksi erinäisiä assyrialaisseurakuntia painostettiin liittoutumaan joko ortodoksien, katolilaisten tai eri protestanttisten kirkkojen kanssa. Länsimaihin paenneisiin assyrialaispakolaisiin kohdistettiin painostusta, aramealaisen kotikielen käyttöä vastustettiin, ja pappeja ei päästetty pakolaisseurakuntiin, koska vaikutusvaltaisissa uskonnollisissa piireissä todettiin, että assyrialaiskristitty täytyi kastaa uudelleen, jos tämä ei käynyt puoleen vuoteen ehtoollisella. Heidän olemassaoloaan vähäteltiin, heitä väitettiin tarpeen vaatiessa sekä arabikristityiksi, kurdikristityiksi, armenialaisiksi, syyrialaisiksi, pakanakristityiksi, harhaoppisiksi, uskonpettureiksi että synkretisteiksi. Joissain maissa nämä pehmeät painostuskeinot ovat yhä käytössä. Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäiseen maailmansotaan oli monia syitä. Niitä olivat sotateknologian kehitys, kilpailu siirtomaista, taloudellinen kilpailu ja valtioiden yhteensovittamattomat intressit. Luultavasti tärkein käänne kohti sotaa oli vuosien 1870–1871 Ranskan–Preussin sota, jonka yhteydessä Saksa yhdistyi ja jossa syntyi sovittelematon ristiriita Saksan ja nöyryyttävän tappion kärsineen Ranskan välille. Vuosina 1870–1890 Euroopan voimatasapaino säilyi, kun Saksan keisarikunnan kansleri Otto von Bismarck onnistui diplomatiallaan pitämään Ranskan eristettynä. Erich Maria Remarque
Remarquen elämä muuttui hänen maailmanmenestyksen saaneen romaaninsa "Länsirintamalta ei mitään uutta" () myötä. Teos ilmestyi vuonna 1929. Se kuvaa ensimmäisen maailmansodan mielettömyyttä 20-vuotiaan päähenkilönsä Paul Bäumerin silmin nähtynä. Näkökulma on koko ajan rivimiehen ja se välittää sodan koko julmuuden: myrkkykaasut, konekiväärit, lähitaistelut, tarkka-ampujat ja kuukausia kestävät taistelut joilla ei saavuteta mitään. Päivittäin joku kuolee tai haavoittuu. Kotona lomilla käydessä ei voi kertoa kokemastaan, sillä kukaan ei kuitenkaan usko millaista sota todella on. Elisabet Saksi-Altenburg
Kun ensimmäinen maailmansota syttyi 1914, Elisabet ja Konstantin olivat Saksassa Wildungenin kylpylässä. He olivat nyt vihollisvaltiossa ja päättivät paeta, mutta Saksan viranomaiset pidättivät heidät. Elisabet kirjoitti Saksan keisarilliselle perheelle ja pyysi apua. Saksan viranomaiset vapauttivat Konstantinin ja Elisabetin ja kuljettivat heidät Venäjälle. Georgi Tšitšerin
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Tšitšerin vastusti sotaa, mikä lähensi häntä Leninin bolševikkeihin. Tšitšerin vietti muutamia kuukausia vankilassa Isossa-Britanniassa vuonna 1917 sodanvastaisten kirjoituksiensa vuoksi. Hän palasi Venäjälle 1918 ja liittyi virallisesti bolševikkeihin. Venäjän keisarikunta
Kesäkuussa 1914 Gavrilo Princip murhasi Itävallan arkkiherttua Franz Ferdinandin Sarajevossa. Itävalta-Unkari esitti uhkavaatimuksen Serbialle, jota se piti syyllisenä. Vaikka Serbia oli valmis myöntymään suurimmalta osin, Itävallalle vastaus ei kelvannut ja se veti lähettiläänsä Serbiasta. Itävallan sodanjulistuksen 28. heinäkuuta jälkeen liittosuhteiden verkosto lähti toimimaan Venäjän julistettua 1909 tukevansa Serbian itsenäisyyttä, Saksan tuettua Itävalta-Unkaria ja Ranskan Venäjää. Saksan hyökättyä Ranskaan Belgian läpi sota laajeni maailmansodaksi. Pietari I (Jugoslavia)
Kun ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen Euroopassa oli vain kuukauden päässä ja Serbia mullistuksissa Balkanin sotien tuloksen vuoksi sotilaiden ja kansan vaatiessa Makedoniaa Serbialle, Pietari I jätti hallituksen toiselle pojalleen Aleksanterille (Aleksandar), josta tuli valtionhoitaja kuninkaan huonon terveyden vuoksi. Serbian häviön lähetessä sodassa vuonna 1915 August von Mackensenin johtamien Itävalta-Unkarin, Saksan ja Bulgarian joukkojen edessä kuningas pakeni Albanian vuorten yli Korfulle marsalkka Radomir Putnikin kanssa. Serbia
Vuonna 1908 Itävalta liitti Bosnian itseensä ja rohkaisi Serbiaa Montenegron, Bulgarian ja Kreikan rinnalla Osmanien valtakuntaa vastaan. Ensimmäisessä Balkanin sodassa Serbia sai Pohjois- ja Keski-Makedonian, mutta Itävalta painosti sitä luopumaan albaanien maista, jotka olisivat tuoneet sille pääsyn merelle. Serbian ja Itävallan suhteet huononivat nationalistien pyrkiessä liittämään Itävallan vallan alle jääneet maat Serbiaan. Ensimmäinen maailmansota alkoi 1914 Itävalta-Unkarin hyökkäyksellä Serbiaan serbinationalistisen Gavrilo Principin tekemän arkkiherttua Frans Ferdinandin salamurhan jälkeen. Itävallan ja Bulgarian joukot miehittivät ympärysvaltojen puolella taistelleen Serbian pian sodan alettua. Ensimmäisen maailmansodan aikana kaatui 1,26 miljoonaa serbiä – yli puolet maan miespuolisesta väestöstä. Ilmalaiva ensimmäisessä maailmansodassa
Ensimmäinen maailmansota syttyi elokuussa 1914. Sodan alkaessa Saksan maavoimilla oli kuusi ja laivastolla yksi ilmalaiva. Maavoimat kokeili niitä rintamalla Saksan hyökätessä Belgiaan, jolloin ne pommittivat Liègeä ja Antwerpeniä. Saksalaiset ilmalaivat hyökkäsivät myös ranskalaisia kohteita vastaan vuoden 1914 aikana. Ensimmäinen saksalaisilla ilmalaivoilla suoritettu pommitus tapahtui 5. elokuuta 1914 belgialaista Liègen kaupunki vastaan. Ensimmäinen maailmansota
Iso-Britannia lähetti vapaaehtoisia värvättyjä joukkoja Ranskan länsirintamalle. Itärintamalla Saksa kukisti Erich Ludendorffin johdolla etenevät heikosti toimivat venäläiset nykyisen Puolan alueella taitavasti muun muassa Tannenbergin ja Masurian järvien suurissa taisteluissa 1914–1915, ja Ludendorffista ja hänen esimiehestään Hindenburgista tuli kansallissankareita. ”Venäläisten höyryjyrä” pysähtyi myös Itävallassa. Galitsiaan edenneet Itävalta-Unkarin joukot ajettiin alueelle vuonna 1915, jolloin saksalaiset valtasivat vuoden edetessä koko Kongressi-Puolan alueen. Benito Mussolini
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa vuonna 1914 Mussolini kannatti useimpien muiden sosialistien tavoin Italian puolueettomuutta ja julkaisi sotaa vastustavia kirjoituksia. Yhtäkkiä hänen mielipiteensä muuttuivat jyrkästi: hän hylkäsi entiset pasifistiset mielipiteensä ja alkoi vaatia, että Italian täytyi osallistua sotaan. Mussolini oli lukenut Karl Marxia, jonka mielestä vallankumous seuraa usein sotaa, ja Mussolini uskoi että Ranskan tappio olisi Euroopan vapauden kuolema. Mussolini sanoi, ettei ”ihminen ja sosialisti” voi jäädä sivustakatsojaksi, vaan hänen on asetuttava oikean puolen tueksi. Louis Bach
Bach kuoli ensimmäisessä maailmansodassa. Yhdistynyt kuningaskunta
Ensimmäisessä maailmansodassa Yhdistynyt kuningaskunta oli yksi ympärysvalloista Venäjän, Ranskan ja Yhdysvaltain rinnalla Saksaa vastaan. Yhtenä voittajavaltioista se oli solmimassa Versailles’n rauhaa. Sodassa kuoli satoja tuhansia brittejä.
Toisessa maailmansodassa Yhdistynyt kuningaskunta oli yksi liittoutuneista, jälleen yhdessä Ranskan ja Yhdysvaltain sekä Neuvostoliiton kanssa Saksaa vastaan. Kun Saksa hyökkäsi Puolaan, Yhdistynyt kuningaskunta julisti antamiensa turvatakuiden mukaisesti Saksalle sodan 3. syyskuuta 1939. Sodan levitessä Belgiaan britit onnistuivat evakuoimaan suuren osan joukkojaan Dunkerquesta kanaalin yli. Saksalaiset kävivät brittejä vastaan kiivasta ilmasotaa, mutta taistelu Britanniasta ei onnistunut eikä Adolf Hitler miehittänyt Britanniaa. Pohjois-Afrikassa britit torjuivat italialaiset Egyptissä, ja joutuivat taistelemaan myös avuksi tulleita saksalaisia vastaan. Sota Välimerellä käsitti myös laajaa laivastosodankäyntiä, ja lentokoneet operoivat lentotukialuksilta. Vasemmistososialistivallankumoukselliset
Kesällä 1918 vasemmistososialistivallankumoukselliset päättivät ryhtyä aseelliseen kapinaan bolševikkien muodostamaa diktatuuria vastaan. Spiridonovan johtama vasemmistososialistivallankumouksellisten kapina alkoi Moskovassa kesken viidennen yleisvenäläisen neuvostokongressin 6. heinäkuuta 1918, mutta se murskattiin armotta. Kapinan alkamispäivänä puolueeseen kuulunut Jakov Bljumkin ampui Saksan lähettilään Wilhelm von Mirbachin provosoidakseen uuden, vallankumouksellisen sodan Neuvosto-Venäjän ja Saksan välille. Kapinalliset myös saivat hetkeksi vangittua turvallisuuspoliisi Tšekan johtajan Feliks Dzeržinskin. Kapinan seurauksena kaikki puolueen edustajat erotettiin viidennestä neuvostokongressista ja puolueen jäseniä alettiin vangita joukoittain. Vasemmistososialistivallankumouksellinen Boris Donskoi salamurhasi Saksan sotilaskuvernöörinä Ukrainassa toimineen sotamarsalkka Hermann von Eichhornin Kiovassa 30. heinäkuuta 1918. Atlantin taistelut
Atlantin taistelut ensimmäisessä maailmansodassa olivat pääosin Saksan keisarikunnan laivaston ja Britannian kuninkaallisen laivaston sotalaivojen välisiä taisteluita ja Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneiden harjoittamaa upotussotaa, jolla se häiritsi ympärysvaltojen merikauppaa. 1915 saksalainen sukellusvene "U-20" upotti matkustajalaiva RMS Lusitanian, joka vei mukanaan syvyyksiin 1 198 ihmistä, joista 128 amerikkalaista ja noin 100 lasta. Sukellusveneet 
upottivat kaikkiaan noin 5 000 ympärysvaltain laivaa ja tappoivat 15 000 siviiliä. Sukellusveneet olivatkin vihattuja ympärysvalloissa. Saksalaiset menettivät sodan kuluessa 365 sukellusveneestään 178, ja 13 000 sukellusvenemiehestään 5 000.
Vuoden 1917 alussa Saksa aloitti rajoittamattoman upotussodan maailman merillä upottaen myös amerikkalaisia kauppalaivoja, joka osaltaan veti Amerikan mukaan sotaan. Jaroslav Hašek
Avioliitosta tuli onneton, sillä Hašek ei saanut elämäänsä järjestykseen. Vuonna 1913 Jarmila Mayerová muutti takaisin vanhempiensa luokse. Kun ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914 Hašek liittyi armeijaan. Monet Švejkin henkilöhahmoista perustuvat hänen armeijassa tapaamisiinsa oikeisiin ihmisiin. Kovin kauan hän ei joutunut olemaan rintamalla, sillä joutui venäläisten sotavangiksi vuonna 1915. Sotavankeus oli Hašekille helpompaa kuin muille vangeille, sillä hän pääsi leirin kirjuriksi. Seuraavana vuonna hän pääsi pois leiriltä, sillä hän liittyi vastaperustettuun Tšekkilegioonaan propagandan kirjoittajaksi. Ensimmäinen maailmansota
Useiden kansakuntien motiivit hakea konflikteja ja yhteinen epäonnistuminen suursodan estämisessä eivät kuitenkaan sinänsä poista Saksan merkittävää vastuuta sodasta. Vaikka tähän päivään asti on kiistelty, missä määrin Saksa tietoisesti suunnitteli sodan etukäteen, harva kiistää sitä, että Saksa oli sodan alullepanija. Preussilaiselle aristokratialle, upseeriluokalle ja teollisuudelle sota oli keino rajoittaa sosiaalidemokraattisen puolueen kasvavaa vaikutusvaltaa. Suurvaltapoliittisesti sota oli Saksalle keino ennaltaehkäistä Venäjän armeijan nykyaikaistaminen, jonka oli tarkoitus valmistua 1916/17, sekä saada Saksan kansainvälinen vaikutusvalta vastaamaan sen nopeaa taloudellista kehitystä. Toisaalta uudemmassa tutkimuksessa on kiinnitetty huomiota myös siihen, että yleisessä tietoisuudessa sitkeästi nykyaikaan saakka säilynyt tapa pitää Saksaa yksiselitteisesti syypäänä sotaan ei saa vahvistusta historiallisista lähteistä. Saksaa yksin syyllisenä pitävän katsomustavan nähdään saaneen alkunsa paitsi Versailles’n rauhansopimuksen sisällöstä, myös 1960-luvun nuoren saksalaisen historioitsijapolven yrityksistä ottaa etäisyyttä heitä itseään välittömästi edeltäneeseen natsiaikaan esittämällä nimenomaan Saksan aggression olleen syynä myös ensimmäiseen maailmansotaan ja Saksan siten olevan kokonaisvastuussa Euroopan 1900-luvun katastrofeista. Uudemman näkemyksen mukaan siis Saksa oli kylläkin syyllinen ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen, mutta ei välttämättä sen syyllisempi kuin muutkaan sotaan osallistuneet valtiot, toisin sanoen on vältettävä katsomasta ensimmäistä maailmansotaa ikään kuin Saksan tarkoituksellisesti järjestämänä toisen maailmansodan esinäytöksenä. August Macke
Macke oli kiinnostunut itämaisista kulttuureista, joten vuonna 1914 hän päätti matkustaa Tunisiaan nähdäkseen paikan päällä arabialaista elämänmenoa. Matkakumppaneiksi hän sai kaksi taidemaalaria: saksalaisen Paul Kleen ja sveitsiläisen Louis Mouillet'n. Matka oli kaikille kolmelle käänteentekevä kokemus. Etelän voimakkaat värit ja tuoksut inspiroivat Mackea, ja erityisesti hän innostui vesivärien tarjoamista mahdollisuuksista. Hän teki matkalla paljon luonnoksia, jotka hänen oli tarkoitus työstää maalauksiksi kotona Saksassa. Macke ei kuitenkaan koskaan saanut kunnon tilaisuutta toteuttaa kaikkia Tunisian matkan tuottamia ideoita. Ensimmäinen maailmansota alkoi elokuussa 1914 ja Macke kutsuttiin armeijan palvelukseen. Muutama viikko myöhemmin hän kaatui 27 vuoden ikäisenä Reimsin lähellä käydyssä taistelussa. Alois Hitler (nuorempi)
Alois nuorempi jätti 1914 vaimonsa ja poikansa Britanniaan ja muutti takaisin Saksaan. Samana vuonna syttyi ensimmäinen maailmansota, eikä Saksa ollut turvallinen paikka vaimolle ja lapselle, joiden oli ollut tarkoitus tulla perässä. Ensimmäinen maailmansota
Portugali, Romania ja Kreikka liittyivät Saksaa vastaan 1916. Romanian osalta tämä johti katastrofiin, kun suurin osa maan alueesta miehitettiin nopeasti. Tilaisuuden tullen Yhdysvallat liittyi Saksan vastaiseen rintamaan vasta 6. huhtikuuta 1917, ja niinpä amerikkalaisia joukkoja alkoi saapua Ranskaan, missä heitä nousi maihin 26. kesäkuuta 1917, mutta yhdysvaltalaiset joukot vaikuttivat ratkaisevasti sotaan vasta kesällä 1918. Yhdysvaltain liittymiseen vaikutti osaltaan Saksan helmikuussa 1917 aloittama rajoittamaton sukellusvenesota, eli ympärysvaltojen satamiin pyrkivien rahti- ja matkustajalaivojen upottaminen varoituksetta. Charles de Foucauld
Foucauld säilytti elämänsä aikana läheisen suhteen Ranskan armeijaan, ja hänen erakkorakennuksessa säilytettiin aseita. Arabiankieliset pitivät häntä ranskalaisena vakoojana. Foucauld murhattiin 1. joulukuuta 1916. Senusit käyttivät ensimmäistä maailmansotaa hyväkseen taistellakseen vieraita valloittajia vastaan. Kapinalliset hyökkäsivät lahjotun paikallisen avulla Foucauldin taloon ja ampuivat häntä päähän. Luigi Pirandello
Vuonna 1915 Pirandello tuomitsi ankarasti parhaillaan käynnissä olleen ensimmäisen maailmansodan. Se oli osa hänen epäluuloaan nykyaikaa ja teknologiaa kohtaan. Tuhoavan sodan taustalla olivat hänen mukaansa myös kapitalistisen ahneuden motiivit jotka hänen mukaansa ovat luoneet ihmisiä kitaansa ahmivia koneita. Kirjoituksen taustana on nähtävä Pirandellon huoli pojastaan Stefanosta, joka oli mennyt sotaan vapaaehtoisena ja joutunut Itävalta-Unkarin sotavangiksi. Kansallisarkisto
Ensimmäisen maailmansodan syttymisen myötä venäläistämistoimet kiihtyivät. Venäjän hallinnolle uhkana pidettyjä virkamiehiä erotettiin ja vangittiin. Valtionarkisto sai venäläistämistoimista osansa, kun valtionarkistonhoitaja Hausen pakotettiin eroamaan, sillä hän oli keväällä 1916 julkaissut löytämiään Suomen sodan aikaisia kirjeitä, jotka kuvasivat muun muassa armeijan heikkoa johtamista ja sotilaiden kärsimystä. Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Mihail Borovitinov antoi Hausenille kaksi vaihtoehtoa: joko hän eroaisi tai hänet karkotettaisiin ja hän menettäisi eläkkeensä. Hausenin eroanomus hyväksyttiin 12. joulukuuta 1916. Hänen tilalleen nimitettiin ilman hakua 4. tammikuuta 1917 Valtionrautateiden liikennekonttorin tariffitoimiston II luokan liikennetarkastaja Leo Harmaja. Harmaja kuitenkin erosi virasta jo 2. toukokuuta 1917. Tällä kertaa virka julistettiin haettavaksi. Myös Hausen haki sitä, mutta hänen sijastaan valtionarkistonhoitajaksi nimitettiin 5. heinäkuuta Hausenin ensimmäisenä sijaisena toiminut Valtionarkiston historiallisen osaston johtaja Johan Wilhelm Ruuth. Giulio Douhet
Kun ensimmäinen maailmansota alkoi, Douhet alkoi vaatia, että Italian pitäisi rakentaa voimakkaat pommituslentokonelaivastot. Ilmaherruus tekee vihollisesta voimattoman, vaarattoman. Hän ehdotti 500 pommikoneen rakentamista, jonka voima pystyisi pudottamaan 125 tonnia pommeja päivittäin. Tätä ei otettu tietenkään huomioon, koska maavoimien upseerit ymmärsivät, että tällainen pommien määrä oli olemattoman pieni. Kun Italia liittyi mukaan sotaan ympärysvaltojen puolelle vuonna 1915, Douhet oli pettynyt, kun hänen halujaan ei otettu todesta. Hän leimasi häntä vastustavat tahot epäpäteviksi. Hän pommitti ylempiään sodanjohtoa kritisoivilla kirjeillä pyrkien myymään ilma-asetta. Loukkaavat kirjeet johtivat Douhetin pidättämiseen ja sotaoikeuteen. Hänet tuomitiin vuodeksi sotilasvankilaan. Ensimmäinen maailmansota
Eliminoidakseen kahden rintaman sodan mahdollisuuden Saksa julisti 3. elokuuta 1914 sodan Ranskaa vastaan. Seuraavana päivänä saksalaiset joukot hyökkäsivät Belgian ja Luxemburgin kautta Pohjois-Ranskaan, tavoitteenaan Pariisin valtaaminen. Näin saksalaiset kiersivät Schlieffenin suunnitelman mukaisesti Ranskan itärajalleen rakentamat vahvat linnoitukset. Hyökkäys Belgiaa vastaan tarjosi Isolle-Britannialle muodollisen syyn julistaa sota 4. elokuuta Saksalle, sillä se oli yksi Belgian puolueettomuuden taanneista valtioista. Kaikki Ison-Britannian siirtomaat ja dominiot tukivat emämaata ja julistivat sodan Saksalle. Itävalta-Unkari julisti 6. elokuuta sodan Venäjälle. Sommers, af Hällström &amp; Waldens
Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen vuonna 1914 aiheutti aluksi Sommers, af Hällström & Waldensin konepajalla tilausten peruuttamisia ja työviikon lyhentämisen nelipäiväiseksi. Pian kuitenkin Venäjän armeijan tekemät suuret sotatarviketilaukset muuttivat tilanteen niin, että vuodet 1915 ja 1916 olivat yhtiön historian menestyksekkäimmät. Yhtiön Venäjän-vienti kasvoi 50 prosenttia sen toimittaessa pommisorveja, sahoja ja sahanteriä Venäjän armeijan käyttöön. Yhtiö pystyi ostamaan pankeilta takaisin Idmanin jutun yhteydessä luovuttamansa osakkeet ja vuonna 1916 se osti myös tehdasrakennustensa vuokratontit Tampereen kaupungilta. Frederic Manning
Ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914. Manning ilmoittautui palvelukseen vuonna 1915 ja hänen joukko-osastokseen tuli Shropshiren kevyt jalkaväki. Peruskoulutusviikkojen jälkeen hän joutui upseerikouluun Oxfordiin, mutta koulutus keskeytyi, kun hänet erotettiin juopottelun takia kesällä 1916. Elokuussa joukko-osasto siirtyi Ranskaan, missä se osallistui Sommen taistelun loppuvaiheisiin. Taistelu oli ollut pelkkää teurastusta, britit menettivät 60 000 miestä kaatuneina ja haavoittuneina heti hyökkäyksen ensimmäisenä päivänä 1. heinäkuuta 1916. Balkanin ruutitynnyri
Balkanin ruutitynnyriksi kutsuttu tilanne päättyi varsinaisesti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen. Serbiaktivisti Gavrilo Princip ampui Itävallan kruununperijän Franz Ferdinandin. Näihin nk. Sarajevon laukauksiin Itävalta vastasi arvovallan palauttamiseksi kovin ottein murhan taustalla toiminutta Serbiaa vastaan. Tästä syntynyt niin sanottu heinäkuun kriisi laajeni lopulta ensimmäiseksi maailmansodaksi, koska suurvaltojen liittoumien verkko veti mukaan yhä uusia valtioita, ja koska monet uskoivat hyötyvänsä sodasta. Adolf Hitler
Hitlerin aloittamat valloitussodat sytyttivät vuonna 1939 toisen maailmansodan, jonka kestäessä Saksa liittolaisineen valloitti suuren osan Eurooppaa. Sodan uhrien lisäksi Saksan hallitus järjestelmällisesti surmasi noin kuusi miljoonaa juutalaista ja miljoonia muita ihmisiä ”ei-toivottuna” pidetyn rodun, uskonnon, poliittisen vakaumuksen tai vamman vuoksi. Saksan häviön käytyä epäonnistuneen Neuvostoliiton valloitusyrityksen jälkeen väistämättömäksi Hitler teki itsemurhan bunkkerissaan puna-armeijan saartamassa Berliinin hallituskorttelissa sodan viimeisinä päivinä. Henri Désiré Landru
Vuonna 1914 Landru alkoi julkaista pariisilaisissa sanomalehdissä kontakti-ilmoituksia. Hän esiintyi tavallisesti vakavaraisena keski-ikäisenä leskimiehenä joka halusi tavata leskirouvia "vakavin aikomuksin". Koska ensimmäinen maailmansota oli syttynyt ja rintamalla kaatui paljon ranskalaisia miehiä, kotirintamalla oli runsaasti leskiä Landrun huijattavaksi. Tavattuaan lupaavan, rikkaan leskirouvan Landru pyrki viettelemään tämän ja pääsemään käsiksi tämän varallisuuteen. Onnistuttuaan tässä hän tappoi naisen (todennäköisimmin kuristamalla) ja poltti tämän pilkotun ruumiin uunissaan. Kaarle I (Itävalta)
Suhde silloiseen keisari Frans Joosefiin ei ollut kovin läheinen. Tähän aikaan keisarikunnan perintöruhtinas oli arkkiherttua Frans Ferdinand, Frans Joosefin veljenpoika. Tilanne muuttui, kun Frans Ferdinand murhattiin kesäkuussa 1914 Sarajevossa. Murha johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen. Koska Frans Ferdinand oli ollut morganaattisessa avioliitossa, hänen jälkeläisistään ei voinut tulla perintöruhtinasta. Niinpä perintöruhtinaan asema siirtyi Kaarlelle, Frans Ferdinandin veljenpojalle. Kaarle oli siis keisari Frans Joosefin veljen pojanpoika. Länsirintama (ensimmäinen maailmansota)
Länsirintamalla käytiin 1915–1917 monia valtavia, suuria miestappioita aiheuttaneita taisteluja, joissa kuoli satoja tuhansia sotilaita molemmin puolin. Suuri hyökkäys alkoi tykistön tulivalmistelulla, joka jauhoi vastustajan asemia maan tasalle. Tätä seurasi suuri jalkaväkihyökkäys, joka tyrehtyi puolustajan konekiväärituleen, piikkilankaan ja tykistökeskityksiin. Puolustaja onnistui ajamaan hyökkääjän pois, ja rintama siirtyi muutamia satoja metrejä tai muutaman kilometrin. Varsinkin taistelevista sotilaista suurten taisteluiden on täytynyt tuntua turhilta, mutta laajemminkin niitä pidettiin turhana miesten tapattamisena. Näitä taisteluja käytiin, koska haluttiin suorittaa lopullinen läpimurto. Kumpikaan sodan osapuoli ei kyennyt toteuttamaan sellaisia. Saksan historia
Suojatakseen Saksan merentakaista kauppaa ja siirtokuntia, amiraali Alfred von Tirpitz aloitti ohjelman sotalaivaston rakentamiseksi 1898. Tämä merkitsi suoraa uhkaa Yhdistyneen kuningaskunnan meriherruudelle, minkä johdosta neuvottelut Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisestä liitosta katkesivat. Saksa oli joutumassa yhä enemmän eristyksiin.
Imperialistinen valtapolitiikka ja kansallisten intressien häikäilemätön ajaminen johti lopulta 1914 ensimmäiseen maailmansotaan. Sodan välittömänä sytykkeenä oli Itävallan kruununperijän Franz Ferdinandin murha Sarajevossa, jonka tekijänä oli serbialainen aktivisti. Se johti Itävalta-Unkarin, osin Saksan painostuksesta, julistamaan sodan Serbialle, mikä laajeni suursodaksi Serbian liittolaisen Venäjän aloitettua liikekannallepanon ja Saksan julistettu sodan sille ja ennalta ehkäisevästi sen liittolaiselle Ranskalle. Teoriat sodan syvemmistä syistä ovat kuitenkin olleet moninaiset. Saksa taisteli Itävalta-Unkarin ja Osmanien valtakunnan kanssa Venäjää, Ranskaa, Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Italiaa ja eräitä pienempiä maita vastaan. Sota laajeni myös Lähi-itään ja Saksan siirtomaihin. Kevätoffensiivi (ensimmäinen maailmansota)
Kevätoffensiivi eli "Kaiserschlacht" ensimmäisessä maailmansodassa alkoi, kun saksalaiset halusivat lyödä ympärysvallat ennen merkittävää amerikkalaisten joukkojen saapumista vuonna 1918. 60 divisioonaa oli vapautunut itärintamalta, kun Venäjä antautui. Alkoi operaatioiden sarja, hyökkäykset nimeltä "Michael", "Georgette", "Gneisenau" ja "Blücher-Yorck" seurasivat toisiaan. Aikaisempaa suurempaa etenemistä tapahtui, mutta ympärysvallat torjuivat silti nämä hyökkäykset. Eteneminen johtui rintaman todellisia oloja vastaamaan kehitetystä Hutier-taktiikasta, jossa ammuttiin säästeliäästi oikeisiin kohteisiin ja kevyet jalkaväkiryhmät hyökkäsivät nopeasti vastustajan heikkoihin kohteisiin. Sophie von Chotek
Sophie von Chotek, Hohenbergin herttuatar (1. maaliskuuta 1868 Stuttgart – 28. kesäkuuta 1914 Sarajevo, Bosnia-Hertsegovina) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua Frans Ferdinandin puoliso, joka salamurhattiin yhdessä aviomiehensä kanssa Sarajevossa kesäkuussa 1914. Sarajevon laukauksina tunnettu tapahtuma johti ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen. Berliini
Ensimmäinen maailmansota johti Berliinissä nälänhätään. Talvella 1916–1917 ruoka-avun tarpeessa oli 150 000 ihmistä. Kaupungissa puhkesi lakkoja. Kun sota päättyi vuonna 1918, keisari Vilhelm II erosi. Frans Ferdinand
Franz Ferdinand von Habsburg (suomalaisissa yhteyksissä yleensä Frans Ferdinand; 18. joulukuuta 1863 Graz – 28. kesäkuuta 1914 Sarajevo, Itävalta-Unkari) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja kruununperillinen. Hänen murhansa Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914 oli lähtölaukaus ensimmäiselle maailmansodalle. Ensimmäinen maailmansota
Suurimmat tappiot eivät kuitenkaan aiheutuneet konekiväärien luotisuihkuista, vaan tykistön tulesta. Tähän seikkaan oli kaksi merkittävää tekijää, joista ensimmäinen oli aivan 1800-luvun lopussa kehitettyjen joustolavettisten tykkien käyttöönotto. Nyt tykkiä ei tarvinnut enää suunnata jokaisen laukauksen jälkeen erikseen, mikä johti tulinopeuden ja tulen tehon moninkertaistumiseen. Toinen olennainen tykistön tehokkuuteen vaikuttanut seikka oli buurisodissa kehitetty epäsuora ammunta. Kenttätykit voitiin nyt sijoittaa taemmas omasta etulinjasta, jolloin tulenjohtaja yksinomaan saattoi tähystää maalia ja käskeä tarvittavat tulen korjaukset. Suurtaisteluita edeltäneissä tykistön tulivalmisteluissa, sekä itse taisteluiden kestäessä saatettiin ampua miljoonittain tykinkranaatteja. Saksan keisarikunta
Keisari Vilhelm II oli luvannut erotettuaan Bismarckin jatkaa hänen ulkopolitiikkaansa. Mutta pian kurssi vaihtui Saksan kasvaneen kansainvälisen vaikutusvallan myötä. Bismarckin solmimaa jälleenvakuutussopimusta Venäjän kanssa ei uusittu, vaikka Venäjä oli sitä vuonna 1890 toivonut. Ranska sen sijaan liittoutui Venäjän kanssa 1894 Saksan, Itävalta-Unkarin ja Italian muodostamaa kolmiliittoa vastaan. Kolmiliitto itse oli hajanainen Itävallan ja Italian erimielisyyksien vuoksi.
Vuodesta 1898 Saksa laajensi siirtomaitaan Itä-Afrikassa, mikä johti kiistoihin Yhdistyneen kuningaskunnan, Venäjän, Japanin ja Yhdysvaltojen kanssa. Saksalaisten pankkien ja teollisuuden rahoittama Bagdadin rautatie, jonka tarkoituksena oli yhdistää Pohjanmeri ja Persianlahti Bosporinsalmen kautta, oli myös Yhdistyneen kuningaskunnan ja Venäjän geopoliittisten etujen vastainen.
Suojatakseen Saksan merentakaista kauppaa ja siirtokuntia, amiraali Alfred von Tirpitz aloitti ohjelman sotalaivaston rakentamiseksi 1898. Tämä merkitsi suoraa uhkaa Yhdistyneen kuningaskunnan meriherruudelle, minkä johdosta neuvottelut Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisestä liitosta katkesivat. Saksa oli joutumassa yhä enemmän eristyksiin. Imperialistinen valtapolitiikka ja kansallisten intressien häikäilemätön ajaminen johti lopulta 1914 ensimmäiseen maailmansotaan. Sodan välittömänä sytykkeenä oli Itävallan kruununperijän Franz Ferdinandin murha Sarajevossa, jonka tekijänä oli serbialainen aktivisti. Se johti Itävalta-Unkarin, osin Saksan painostuksesta, julistamaan sodan Serbialle, mikä laajeni suursodaksi Serbian liittolaisen Venäjän aloitettua liikekannallepanon ja Saksan julistettu sodan sille ja ennalta ehkäisevästi sen liittolaiselle Ranskalle. Teoriat sodan syvemmistä syistä ovat kuitenkin olleet moninaiset. Saksa taisteli Itävalta-Unkarin ja Osmanien valtakunnan kanssa Venäjää, Ranskaa, Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Italiaa ja eräitä pienempiä maita vastaan. Sota laajeni myös Lähi-itään ja Saksan siirtomaihin. Talvisodan tausta
Merkittävä tekijä talvisodan taustalla oli ensimmäisen maailmansota ja sen lopputulos. Sodan seurauksena Saksa ja Neuvostoliiton ytimeksi sittemmin kehittynyt Venäjä menettivät suurvalta-asemansa vuosikymmeneksi. Varhain 1930-luvulla ne alkoivat toipua ensimmäisestä maailmansodasta ja pyrkivät palauttamaan entisen asemansa. Ensimmäisen maailmansodan aiheuttama sisäinen epävakaus ja sodan antama malli edistivät Adolf Hitlerin ja Josif Stalinin kaltaisten sotilaallis-diktatoristen johtajien valtaan nousua näissä valtioissa. Sekä natsi-Saksan että Neuvostoliiton sotilaallinen varustautuminen ja suurvaltapoliittinen aktiivisuus lisääntyivät huomattavasti. Molemmat valtiot tavoittelivat menettämiensä alueiden takaisin valtaamista ja valtapiiriensä edelleen laajentamista. Euroopan läntisten suurvaltojen Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan poliittinen heikkous johti erityisesti Saksan aseman merkittävään vahvistumiseen. Seurauksena oli lopulta toisen maailmansodan syttyminen 1. syyskuuta 1939. Douglas Haig
Elokuussa 1914 syttyi ensimmäinen maailmansota. Haig sai komennettavakseen Belgiaan ja Ranskaan siirretyn Brittiläisen siirtoarmeijan 1. armeijakunnan. Marraskuussa 1915 hän siirtyi koko siirtoarmeijan komentajaksi. Ensimmäinen maailmansota
Ennen toista maailmansotaa ensimmäistä maailmansotaa kutsuttiin myös ”sodaksi joka lopetti kaikki sodat”. Mutta oikeammin voidaan sanoa, että ensimmäinen maailmansota oli toisen maailmansodan siemen. Hävitty sota johti Saksassa talouden romahdukseen ja inflaatioon ja yleisesti epäoikeutettuna pidetty rauhansopimus aiheutti tyytymättömyyttä, mikä osaltaan myöhemmin johti kansallissosialistien valtaannousuun. Venäjän huono sotamenestys johti osaltaan lokakuun vallankumoukseen ja keisarillisen Venäjän loppuun, veriseen sisällissotaan ja lopulta Neuvostoliiton syntyyn. Suomen irtoaminen Venäjästä liittyi vallankumoukseen, kun bolševistinen Venäjä tunnusti Suomen itsenäisyyden. Itärintama (ensimmäinen maailmansota)
Maaliskuussa 1917 tsaari syöstiin vallasta Venäjällä, valtaan noussut aluksi ruhtinas Georgi Lvov, myöhemmin Aleksandr Kerenskin johtama väliaikainen hallitus ajoi sodan jatkamista, ja oli muun muassa sen takia epäsuosittu. Nousevan bolševikkipuolueen johtaja Lenin vaati ”rauhaa, maata ja leipää.” Venäjän armeija oli hajoamistilassa, kuri murtumaisillaan, punalippu liehui siellä monessa paikassa, ja rintamalta karanneet venäläiset sotilaat ryöstelivät omaa maataan rintaman takana. Puolan kuningaskunta (1916)
Elokuussa 1914 käynnistyneessä ensimmäisessä maailmansodassa Saksan ja Itävalta-Unkarin joukot valloittivat Venäjän hallitseman Veikselin aluepiirin ja jakoivat alueen hallinnon Varsovassa toimivan saksalaisen kenraalikuvernöörin ja Lublinissa toimivan itävaltalaisen kenraalikuvernöörin hallitsemiin alueisiin., Alfred Harmsworth Northcliffe
Ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa vuonna 1915 Northcliffen lehdet paljastivat brittijoukkojen ammuspulan ja syyttivät siitä sotaministeri Herbert Kitcheneriä. Vaikka kansallissankarina pidetyn Kitchenerin arvostelu herätti närkästystä, Northcliffe sai myös tunnustusta ajettuaan sotatarvikeministeriön perustamista sekä laajan hallituskoalition muodostamista sodan oloissa. Hän asettui tukemaan pääministeriksi 1916 tullutta David Lloyd Georgea, mutta kieltäytyi tämän tarjoamasta ilmailuministerin salkusta, koska se olisi sitonut hänen kätensä hallituksen arvostelulta. Kesäkuusta marraskuuhun 1917 Northcliffe johti Britannian sotavaltuuskuntaa Yhdysvalloissa. Palattuaan hänelle myönnettiin varakreivin arvo. Helmikuussa 1918 hänet kutsuttiin hallitukseen propagandajohtajaksi, jonka vastuulla oli vihollismaihin suunnattu propaganda. Taustansa vuoksi hän oli luonnollisesti propagandistin tehtävään sopiva, ja hän organisoi valtavan Saksaan kohdistetun lentolehtiskampanjan. Northcliffe erosi hallituksesta heti sodan päätyttyä marraskuussa 1918, mutta pyrki vaikuttamaan maan johtoon ulkoapäin. Hän lupasi lehtiensä tukevan Lloyd Georgen hallitusta vuoden 1918 vaaleissa, jos saisi määrätä uuden ministerilistan. Lloyd George kieltäytyi ja voitti vaalit ilman Northcliffen tukea. Northcliffe pyrki vaikuttamaan lehtiensä kautta myös Pariisin rauhankonferenssiin vuonna 1919 ja vaati Saksan rankaisemista rauhansopimuksessa. Léon Blum
Kun puolueen johtaja Jean Jaurès murhattiin ensimmäisen maailmansodan alussa, Blum nousi puolueen johtoon. Hän nousi puolueen toimeenpanevaan komiteaan ja Ranskan kansalliskokoukseen Pariisin edustajana 1919. Hän yritti estää puolueen hajoamisen suhtautumisessa Venäjän vallankumoukseen, mutta radikaalit erosivat puolueesta ja perustivat kommunistisen puolueen ja veivät L'Humanitén mukanaan. Lähi-idän taistelut (ensimmäinen maailmansota)
Kaukasuksen taistelu alkoi, kun Turkki hyökkäsi Venäjän eteläosissa. Venäjä eteni Kaukasuksella vuosina 1915 ja 1916, ja taas vuonna 1917 Turkki. Vuonna 1915 islaminuskoiset ottomaanit kohdistivat ankaran vainon kristittyihin armenialaisiin tappaen heitä arvolta 600 000–1,5 miljoonaa. Venäjälle kärsitty tappio haluttiin kostaa armenialaisille, jotka olivat samankaltaisessa asemassa kuin natsi-Saksan juutalaiset. Jotkut armenialaiset olivat liittyneet Venäjän armeijaan. Armenialaisia karkotettiin kotiseudulta muun muassa Syyriaan nälkään kuolemaan. Armenialaisia oli Turkissa 1914 noin kaksi miljoonaa. Nuorturkkilainen hallinto oli tämän vainon takana. Jugoslavian hajoamisen tausta
Ensimmäinen maailmansota alkoi bosnialaisen serbinationalistin ampumasta laukauksesta. Tämäkin toi esille sen, että serbeillä oli halua laajentaa alueitaan Bosnia-Hertsegovinassa. Sodan jälkeen serbit, kroaatit ja sloveenit yhdistettiin saman valtion alle. Slovenia, Kroatia ja Bosnia-Hertsegovina olivat peräisin sodan hävinneestä Itävalta-Unkarista, Serbia ja Montenegro itsenäistyneet osmaanien valtakunnasta jo vuosikymmeniä sitten. Tällöin serbit näkivät pohjoiset kansat Serbiaan mukaan otetuiksi kansoiksi. Niinpä syntynyt kuningaskunta koostui kansoista, joilla oli hyvin erilaiset poliittis-historialliset taustat. Vuoden 1920 vaaleissa monet eniten ääniä saaneet puolueet olivat kansallisia tai siten värittyneitä. Serbien ja kroaattien yhteiselo ei ollutkaan kivutonta. Lisäksi myös makedonialaiset ja muslimit vastustivat jossain määrin Jugoslaviaa. Venäjä
Venäjä lähti ensimmäiseen maailmansotaan Serbia liittolaisenaan ja soti kolmella rintamalla ilman liittolaismaidensa apua. Venäjän johdon pelkona oli Saksan valta-aseman voimistuminen Euroopassa. Vaikka armeija ei ollut vielä lähellä kukistumistaan, olivat ihmiset kyllästyneet sodan nouseviin kustannuksiin ja kuolonuhreihin, korruptioon sekä syytteisiin korkea-arvoisten henkilöiden maanpetoksesta. Näiden asioiden ja muutenkin hallintoa kohtaan tunnetun epäluulon seurauksena olivat vuoden 1917 vallankumoukset. Työläiset ja talonpojat lähtivät useisiin kansannousuihin ympäri maata tukenaan etupäässä maaseudulta kotoisin olleita sotilaita. Demokraattisesti valitut neuvostot olivat monien kapinoiden alullepanijoita. Helmikuun vallankumouksessa monarkia korvattiin poliittisten puolueiden muodostaman koalition hauraalla väliaikaishallituksella. Tämä oli keisarivallan loppu Venäjällä ja Nikolai II perheineen vangittiin ja myöhemmin teloitettiin sisällissodan aikana. Vaikka väliaikaishallitus sai alun perin neuvostojen tuen taakseen, se epäonnistui monien kiistakysymysten ratkaisemisessa, mikä johti Lokakuun vallankumoukseen, jossa Leninin johtamat bolševikit lakkauttivat väliaikaishallituksen ja perustivat kommunistisen valtion. Idän apostolinen kirkko
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Lähi-idän poliittinen tilanne muuttui. Ensimmäisen maailmansodan aikana sekä turkkilaiset, arabit että kurdit vainosivat assyrialaisia. Kuuluisia ovat useat massamurhat, jotka tapahtuivat vuosina 1914–1920 Ottomaanien valtakunnan alueella, jossa kokonaiset heimot lahdattiin vastasyntyneistä vanhuksiin. Tätä massamurhaa kutsutaan assyrialaisten kansanmurhaksi. RMS Aquitania
Alus lähti neitsytmatkalleen New Yorkiin 30. toukokuuta 1914 kapteeni William Turnerin komennossa. Neitsytmatkaa varjosti edellisenä päivänä tapahtunut "RMS Empress of Irelandin" uppoaminen Quebecissa, jossa hukkui yli tuhat ihmistä. Kuukauden päästä neitsytmatkasta Itävalta-Unkarin arkkiherttua Franz Ferdinand salamurhattiin Sarajevossa, mikä johti ensimmäiseen maailmansotaan. Maailmansota keskeytti aluksen siviili-uran. Bosnia ja Hertsegovina
Serbinationalisti Gavrilo Principin murhattua arkkiherttua Franz Ferdinandin Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914 Itävalta-Unkari julisti sodan Serbialle ja Eurooppa ajautui ensimmäiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen Bosnia-Hertsegovinasta tuli osa uutta valtiota, jonka nimeksi tuli vuonna 1929 Jugoslavian kuningaskunta. Pius X
Paavi Pius X yritti omalta osaltaan estää ensimmäisen maailmansodan syttymisen. Hän puuttui alkavaan kriisiin jo Itävalta-Unkarin vaatiessa Serbiaa rankaisemaan Frans Ferdinandin salamurhan osallisia sekä muuttamaan sisäpolitiikkaansa. 23. heinäkuuta 1914 paavi Pius X yritti vielä neuvotella sopua Itävalta-Unkarin ja Serbian välille, mutta tuloksetta. Viisi päivää myöhemmin Itävalta-Unkari julisti sodan, joka tuli vaatineeksi noin 10 miljoonaa ihmishenkeä. SMS Kronprinz Erzherzog Rudolf
Itävalta-Unkarin julistaessa heinäkuussa 1914 sodan Serbialle, aloittaen siten ensimmäisen maailmansodan, alus oli Cattaronlahdella päällikönään miinoitusosasto II:n komentaja Richard Florio. Osaston muut alukset olivat hävittäjä, neljä torpedovenettä, miinalaiva ja kaksi miinanraivaajaa sekä pienempiä aluksia. Alus viipyi Cattarossa koko sodan ajan. Aluksen miehistö liittyi Cattaron kapinaan 1. helmikuuta 1918. Seuraavana päivänä aluksen siirtyessä Teodonlahdelle rannikkopatterit avasivat tulen. Yksi kranaatti osui alukseen surmaten kaksi miestä. Aamulla 3. helmikuuta saapui Cattaroon taistelulaivoja pakottaen kapinalliset antautumaan. Kapinallisten johtajien oikeudenkäynti järjestettiin nopeasti ja neljä teloitettiin. Itärintama (ensimmäinen maailmansota)
Kesäkuussa 1916 alkoi menestynyt venäläisten lounaisrintaman kenraali Aleksei Brusilovin johtama Brusilovin offensiivi Galitsiassa itävaltalaisia vastaan. Se tuotti suuret tappiot puolin ja toisin. Itävalta menetti miljoona miestä kaatuneina ja vankeina, eikä enää kyennyt hyökkäyksiin ilman Saksan apua. Menestyksen ansiosta myös Romania liittyi 27. elokuuta Venäjän rinnalle sotaan. Vuoden lopulla Itävallan avuksi tulleet saksalaiset löivät venäläiset ja miehittivät Romanian. Romaniaa olivat miehittämässä myös Bulgaria, Turkki ja Itävalta. Venäjän historia
Kesäkuussa 1914 serbiterroristi Gavrilo Princip salamurhasi Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinandin Sarajevossa. Itävalta-Unkari esitti uhkavaatimuksen Serbialle, jota se piti syyllisenä. Vaikka Serbia oli valmis myöntymään suurimmalta osin, Itävallalle vastaus ei kelvannut ja se veti lähettiläänsä Serbiasta. Itävallan sodanjulistuksen 28. heinäkuuta jälkeen liittosuhteiden verkosto lähti toimimaan Venäjän julistettua 1909 tukevansa Serbian itsenäisyyttä, Saksan tuettua Itävalta-Unkaria ja Ranskan Venäjää. Saksan hyökättyä Ranskaan Belgian läpi, sota laajeni maailmansodaksi. Mohammad Abdille Hassan
Tappioita kärsinyt dervišši-armeija vahvistautui, ja aloitti uudet sotatoimet brittejä vastaan vuonna 1908. Britit alkoivat harkitsemaan poistumista Afrikan sarvesta ja vuonna 1910 Somalian protektoraatin hylkäämistä päätettiin kokeilla. Siirtomaaviranomaiset poistuivat osasta rannikon kaupunkeja, mutta heidän poistumistaan seurasi useita klaanien välisiä kahakoita. Seuraten kolonialismin moralistisena perusteluna käytettyä ajatusta Pax Britannicasta viranomaiset palasivat pian takaisin. Derviššit jatkoivat brittien vastustamista Mohammadin johdolla. Vuonna 1914 Euroopassa puhkesi ensimmäinen maailmansota. Joskus on esitetty, että Mohammad olisi liittoutunut Saksan keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan kanssa samalle puolelle, ja että derviššit olisivat käyneet sotaa heidän tuellaan, mutta tämä ei pidä paikkaansa. Käytännössä ainoa saksalainen, joka pääsi Mohammadin puheille oli mekaanikko nimeltään Emil Kirsche, joka oli paennut Somalimaahan sen jälkeen, kun ranskalaiset joukot olivat vallanneet Djiboutin. Kirsche vietiin Mohammadin puheille, ja hänelle näytettiin lajitelma erilaisia kivääreitä, jotka hänen tuli korjata. Osmaneihin Mohammad suhtautui suopeammin kuin kristittyihin ja Osmanien valtakunta lähetti 1917 hänelle kirjeen, jossa hänet virallisesti nimitettiin Somalian emiiriksi. Kirje jäi kuitenkin matkalla italialaisten käsiin, joten on mahdollista, ettei Mohammad koskaan saanut tietää nimityksestään. Aleksandr Samsonov
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua elokuussa 1914 Samsonov nimitettiin komentamaan Venäjän toista armeijaa, joka yhdessä Paul von Rennenkampfin ensimmäisen armeijan kanssa hyökkäsi Saksan Itä-Preussiin. Samsonov kuitenkin kärsi heti murskaavan tappion 24.–31. elokuuta käydyssä Tannenbergin taistelussa, jossa Paul von Hindenburgin ja Erich Ludendorffin komentama Saksan 8. armeija ympäröi hänen joukkonsa ja Samsonovin 150 000 miehestä vain noin 10 000 onnistui välttämään vangiksi joutumisen. Syynä tappioon oli Samsonovin heikko yhteydenpito sekä päämajaan että Rennenkampfiin, jonka kanssa hän ei tullut toimeen. Samsonov ei halunnut joutua raportoimaan tappion laajuudesta tsaarille, joten hän ampui itsensä taistelukentän lähellä 30. elokuuta vastaisena yönä. Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäinen maailmansota (myös suuri sota tai maailmansota) oli vuosina 1914–1918 käyty maailmanlaajuinen sota, jonka tapahtumat kuitenkin keskittyivät enimmäkseen Euroopassa käytyihin taisteluihin. Alusta alkaen sotaa käytiin myös Aasiassa ja Afrikassa sekä kaikilla suurimmilla valtamerillä. Taisteluja ei käyty Amerikan mantereilla, mutta Yhdysvallat osallistui sotaan taistelemalla Euroopan maaperällä. Sodan osapuolet jaetaan kahteen ryhmään: keskusvaltoihin ja ympärysvaltoihin. Keskusvaltoihin kuuluivat Saksan keisarikunta, Itävalta-Unkari, Bulgaria ja Osmanien valtakunta, jälkimmäisen ryhmän tärkeimmät osallistujat taas olivat Britannia, Venäjä, Ranska ja Yhdysvallat. Ryhmien nimet tulevat niiden maantieteellisestä sijainnista: Saksa ja Itävalta-Unkari sijaitsevat keskellä (keskusvallat) Eurooppaa, missä niitä ympäröivät Britannia, Ranska ja Venäjä (ympärysvallat). Ennakko-odotusten vastaisesti Italia ei ollut kolmiliitossa mukana, vaan liittyi sotaan 1915 ympärysvaltojen puolelle. Sarajevon laukaukset
Sarajevon laukaukset oli kesäkuussa 1914 tehty poliittinen salamurha, josta käynnistynyt tapahtumaketju johti kuukautta myöhemmin ensimmäisen maailmansodan syttymiseen. Sofia Preussilainen
Vuonna 1913 Konstantinin isä murhattiin, ja Konstantinista ja Sofiasta tuli Kreikan kuningaspari. Ensimmäisessä maailmansodassa Kreikka pyrki olemaan sitoutumaton, mutta liittoutuneet epäilivät heitä veljeilystä Saksan kanssa, osaksi koska Sofia oli Saksan keisarin sisar. Kuninkaallinen palatsi tuhoutui piirityksessä, ja kuningasperheen oli lähdettävä maanpakoon Sveitsiin. Ranskan ja Venäjän liitto
Ranskan ja Venäjän liittosopimuksen ehdoilla oli myöhemmin merkittävä vaikutus ensimmäisen maailmansodan syttymiseen. Kenraali Obrutšev oli tiennyt Venäjän liikekannallepanon niin hitaaksi, ettei sodan uhan ilmetessä olisi luultavasti enää aikaa neuvotteluihin. Siksi hän oli elokuun 1892 neuvotteluissa vaatinut sopimukseen sitoumuksen automaattisesta täydestä mobilisaatiosta jonkun kolmiliiton maan ryhtyessä liikekannallepanoon, olipa sen syy mikä tahansa. Tämä mobilisaatioautomatiikka tuli myöhemmin osaltaan johtamaan siihen, että Itävalta-Unkarin ja Serbian välinen konflikti laajeni heinä–elokuussa 1914 yllättäen suursodaksi, kun Venäjä käynnisti oman liikekannallepanonsa ja Saksa tulkitsi sen sodanjulistukseksi. John J. Pershing
Ensimmäinen maailmansota oli ollut käynnissä Euroopassa jo kolme vuotta, ennen kuin Yhdysvallat julisti sodan Saksalle 6. huhtikuuta 1917. Yhdysvaltojen siirtoarmeijan AEF:n komentajaksi oli valittu Frederick Funston, Pershingin esimies Meksikon ajoilta. Funston kuoli kuitenkin yllättäen sydänkohtaukseen, jättäen Pershingin sopivimmaksi komentajaehdokkaaksi. Kreikkalaisten kansanmurha
Kansallismieliset turkkilaiset alkoivat jo vuonna 1913 hyökätä Turkissa olevien kreikkalaisten kylien kimppuun. Nuorturkkilaiset aloittivat lehdistö- ja painostuskampanjan kreikkalaisia vastaan. Turkkilaisjoukkiot polttivat ja ryöstivät Fokaian vuonna 1914 murhaten kaupungin asukkaita.
Kun Kreikka lopulta liittyi ensimmäiseen maailmansotaan turkkilaisia vastaan, väkivalta kiihtyi. Turkkialsiet ajoivat kreikkalaisia "kuoleman marsseille". Näillä kodeistaan pois ajettuja kreikkalaisia kuoli uupumukseen ja tauteihin. Marssien päätöksinä saattoi olla murhia, raiskauksia ja pakkokäännyttämistä islamiin. 1910-luku
Franz Ferdinandin salamurha johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen vuonna 1914. Maailmansota päättyi Versailles’n rauhansopimukseen loppuvuodesta 1918. Maailmansodan loputtua Itävalta-Unkari hajosi moneksi eri valtioksi. Venäjän keisarikunta kaatui helmikuun ja lokakuun vallankumousten myötä vuonna 1917 ja tsaari Nikolai II luopui kruunusta. Myöhemmin Venäjästä tehtiin kommunistinen Neuvostoliitto. Vuoden 1914 konklaavi
Konklaavin kokoontuessa valitsemaan uutta paavia, ensimmäinen maailmansota oli jo syttynyt. Eräskin kardinaaleista oli jo menettänyt kaksi veljenpoikaansa länsirintamalla. Konklaavi haki kuolleen ja hyvin hurskaan Pius X:n seuraajaksi diplomaattista paavia ja se päätyikin lopulta pasifistiseen ja sovitteluhaluiseen della Chiesaan. Ensimmäinen maailmansota
Kaikkiaan ensimmäinen maailmansota vaati sotilaat ja siviilit yhteenlaskien noin 16 miljoonaa kuolonuhria. Kuolleista noin 9,7 miljoonaa oli sotilaita ja 6,8 miljoonaa siviilejä. Haavoittuneita oli 21 miljoonaa. Magnus von Eberhardt
Eberhardt nimitettiin ala-Elsassin sotilasalueen kuvernööriksi 1913, ja tässä tehtävässä hän toimi, kun ensimmäinen maailmansota syttyi. Tapahtumaa seurasi siirto XV. reservin armeijakunnan komentajaksi ylä-Elsassiin, jossa hänen armeijakuntansa tehtävä oli suojella aluetta mahdollisilta ranskalaisten hyökkäyksiltä. Eberhardt onnistuikin torjumaan ranskalaisten yrityksen vallata Colmar ja puskemaan heidät lähes koko Elsassin alueelta lukuun ottamatta Thann-Altkirchin aluetta. Itävallan historia
Vuonna 1908 Itävaltaan liitettiin sen miehittämä Bosnia ja Hertsegovina, mikä johti välirikkoon Venäjän ja Serbian kanssa. Tämä johtikin lopulta ensimmäiseen maailmansotaan, kun serbinationalistit surmasivat vuonna 1914 Sarajevossa Itävallan kruununperillisen Frans Ferdinandin. Yhdistyneen kuningaskunnan historia
Ensimmäisessä maailmansodassa Britannia oli yksi ympärysvalloista Venäjän, Ranskan ja Yhdysvaltain rinnalla Saksaa vastaan. Sodan sytyttyä Herbert Kitchener nimitettiin maan sotaministeriksi 5. elokuuta 1914. Yleinen asevelvollisuus otettiin käyttöön 26. tammikuuta 1916. Kitchener kuoli kesäkuussa 1916, jonka jälkeen David Lloyd George nimitettiin 6. heinäkuuta sotaministeriksi. Yhtenä voittajavaltioista se oli solmimassa Versailles’n rauhaa. Sodassa kuoli satoja tuhansia brittejä. José Raúl Capablanca
Vuoden 1914 heinäkuussa Capablanca lähti Pietarista aikeenaan matkustaa Etelä-Amerikkaan. Hän matkusti Berliinin ja Pariisin kautta. Berliinissä hän otteli pikapeliottelun Emanuel Laskerin kanssa tuloksella 6½–3½. Hän lähti Cherbourg-Octevillestä höyrylaivalla Atlantin yli. Ensimmäinen maailmansota syttyi Capablancan ollessa matkalla. Capablanca oleskeli muutaman kuukauden Buenos Airesissa pelaten simultaaneja ja näytösotteluita. Sodan takia matkustaminen ei ollut helppoa, mutta Capablanca järjesti suhteillaan itselleen paikan Yhdysvaltoihin lähtevällä rahtilaivalla. Hän saapui vuoden 1915 tammikuussa Philadelphiaan, josta hän jatkoi matkaansa New Yorkiin. Capablanca osallistui New Yorkissa kaksinkertaisena pelattuun turnaukseen, jonka hän voitti pisteen erolla Marshalliin. Seuraavan vuoden alussa Capablanca otti osaa Isaac L. Ricen muistoturnaukseen New Yorkissa. Hän voitti turnauksen kolmen pisteen erolla toiseksi tulleeseen ja sai pelistään Schröderiä vastaan kauneuspalkinnon. Ensimmäinen maailmansota
Uuvutussodan suunnattomat tappiot ja korkeat kustannukset rasittivat Euroopan taloutta. Ennen sotaa Ranska ja Iso-Britannia olivat ”maailman pankkiireita”, joilla oli enemmän saatavia muualta maailmasta kuin velkoja, ja Yhdysvallat kuului velallisiin. Sotakustannukset johtivat siihen, että Länsi-Euroopan suurvalloista tuli velallisia, vieläpä niin pahasti velkaantuneita, että ilman Saksalle määrättyjä valtavia sotakorvauksia ne eivät olisi kyenneet suoriutumaan veloistaan. Neuvostoliitto kieltäytyi maksamasta Keisarillisen Venäjän velkoja. Maailmantalouden painopiste siirtyi sodan jälkeen Yhdysvaltoihin. Itärintama (ensimmäinen maailmansota)
Ensimmäisen maailmansodan itärintama syntyi sodan sytyttyä Venäjän sekä Saksan ja Itävalta-Unkarin välille vuonna 1914. Saksalaiset löivät etenevät venäläiset Tannenbergin taisteluissa Itä-Preussissa ja Masurian järvialueella Puolassa pian sodan alettua elo–syyskuussa 1914. Etelämpänä venäläiset etenivät Itävalta-Unkariin Galitsiaan, mutta heidät ajettiin pois sieltä ja Puolasta vuonna 1915. Vuonna 1916 venäläiset hyökkäsivät itärintamalla, mutta heidät ajettiin taas valtaamiltaan alueilta pois. Vuoden 1917 lopulla itärintama ulottui Itä-Liettuasta Puolan itäpuolelle ja Itä-Romaniaan. Vuonna 1918 Vladimir Lenin solmi saksalaisten kanssa Brest-Litovskin rauhan, ja luovutti muun muassa Ukrainan saksalaisille. Kongō (1912)
"Kongō" lähti 12. helmikuuta 1914 Koniyasta ja se saapui 18. helmikuuta Chinhaeen (nykyinen Jinhae-gu) Etelä-Koreaan. Ensimmäinen maailmansota alkoi Saksan keisarikunnan julistettua 3. elokuuta 1914 sodan Ranskalle aloittaen hyökkäyksen Belgiaan. Britannia julisti vielä samana päivänä sodan Saksalle ja Itävallalle. Japanin pääministeri, kreivi Ōkuma Shigenobu luovutti 15. elokuuta uhkavaatimuksen Saksan keisari Vilhelm II:lle Berliinissä. Uhkavaatimuksessa vaadittiin, että Saksan Itä-Aasian laivueen () tulee poistua Qingdaosta Kiinan rannikolta tai antautua. Lisäksi Saksan tuli sallia alueella olleiden linnoitteiden purkaminen ja luopua siirtomaistaan Kiinassa ja Tyynenmeren saarilla ja luovuttaa ne Japanille. Frans Joosef I
Arkkiherttua Frans Ferdinandin ja hänen puolisonsa murha Sarajevossa vuonna 1914 johti Itävalta-Unkarin ultimaatumiin Serbialle ja ensimmäiseen maailmansotaan. Aluksi Itävalta piti puoliaan, mutta menetti voimansa aikaisemmin kuin Saksa. Keisari Frans Joosef kuoli kesken sodan tuoksinan 86-vuotiaana 21. marraskuuta 1916, ja häntä seurasi valtaistuimelle Kaarle I. Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan syttymiseen vaikutti ensimmäisen maailmansodan jälkeen solmittu Versailles’n rauhansopimus, joka ei ratkaissut Euroopan ongelmia. Historioitsijoiden mukaan toisen maailmansodan siemen kylvettiin kyseisen rauhansopimuksen solmimisessa. Rauhansopimuksen negatiivisena seurauksena olivat saksalaisten kokema epäreilu kohtelu ja Saksan ajautuminen talousahdinkoon, joka antoi Saksan kansallissosialistiselle työväenpuolueelle ja sen johtajalle Adolf Hitlerille kansansuosion. Hitler varustautui sotaan, liitti naapurimaita Saksaan ja toinen maailmansota käynnistyi Saksan hyökätessä Puolaan vuonna 1939. Britannia ja Ranska julistivat sodan Saksalle 3. syyskuuta 1939. Pitkät kihlajaiset
Ensimmäisen maailmansodan aikana viisi sotilasta tuomitaan kuolemaan itsensä tahallisesta silpomisesta. Heidät lähetetään ei-kenenkään-maalle Ranskan ja Saksan juoksuhautojen väliin. Vaikuttaa siltä, että he kaikki kuolivat myöhemmin syttyneessä taistelussa, mutta erään kuolemaantuomitun sotilaan, Manechin, kihlattu Mathilde ei usko tämän kaatuneen. Luopumatta toivosta hän alkaa seurata vihjeitä selvittääkseen mitä rintamalla tapahtui. Mathildea ajaa eteenpäin usko siihen ,että Manech tulee takaisin, sillä ennen sotaan lähtöään Manech takoi heidän kotikirkkonsa kelloon kirjaimet "MMM" eli "Manech Aime Mathilde" (Manech rakastaa Mathildea. Lausuttaessa ranskan sana "aime" kuulostaa samalta kuin kirjain "m".)
Tutkiessaan tapahtunutta Mathilde saa selville myös muiden neljän kuolemaantuomitun tarinat ja yksityisetsivän avulla yrittää selvittää kaikkien viiden kohtalon. Länsirintama (toinen maailmansota)
Adolf Hitlerin johtama natsi-Saksa vaati lähinnä ensimmäisessä maailmansodassa menettämiään alueita Puolasta. Iso-Britannia ja Ranska takasivat Puolan koskemattomuuden ja varoittivat Saksaa hyökkäämästä. Hitler ei uskonut maiden ryhtyvän toimiin Saksaa vastaan ja hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta 1939. Iso-Britannia ja Ranska julistaessa Saksalle sodan 3. syyskuuta 1939, mistä alkoi toinen maailmansota. Helmikuun vallankumous
Vallankumouksen laukaiseva tekijä oli hallituksen huono toiminta vuonna 1914 syttyneessä ensimmäisessä maailmansodassa, jossa Venäjä soti ympärysvaltojen puolella keskusvaltoja vastaan. Sodan aikana kävi selväksi, että Venäjä ei ollut enää samanlainen sotilasmahti kuin aiemmin. Maan sotaonni kääntyi selkeästi vuoden 1915 aikana, jolloin sen päävihollinen Saksa valloitti käytännössä koko Puolan ja rintama työntyi Baltiaan saakka. Sota sai myös Venäjän talouden romahtamaan. Inflaatio kurjisti nimenomaan kaupunkiväestön elinoloja, kun taas omavaraisella maaseudulla hyödyttiin tilanteesta. 1900-luku
Ensimmäisen maailmansodan verisyys johtui ennen kaikkea uuden aseistuksen tehokkuudesta. Sodassa käytettiin ensimmäistä kertaa merkittävissä määrin sellaisia uusia aseita kuin taistelulentokoneita ja taistelukaasua. Tykistö ja konekiväärit olivat täysin ylivoimaisia jalkaväkeä vastaan. Sodan uudenlainen luonne osattiin jossain määrin ennakoida, mutta poliitikot ja kenraalit eivät uskoneet sodan kestävän muutamaa kuukautta kauempaa. Suuren mittakaavan sodan tiedettiin kuitenkin vaativat valtavasti ihmishenkiä, mutta aiempien kokemuksien puutteessa käsitystä siitä, miten tällainen sota tulisi käydä, ei ollut. Sodan kuluessa ja kokemuksen karttuessa molemmat osapuolet tekivät kuitenkin omat johtopäätöksensä sodan kulusta. Brittiarmeija esimerkiksi kehitti panssarivaunuja, joiden merkitys jäi kuitenkin vielä tässä sodassa vähäiseksi. Saksan armeija taas kehitti uuden iskujoukkotaktiikan joka panosti joustavampaan hyökkäykseen, johdossaan hyvin koulutetut ja aseistetut iskujoukot. Lisäksi Venäjän vetäytyminen sodasta mahdollisti valtavien joukko-osastojen siirtämisen idästä länsirintamalle vuonna 1918. Yhdysvaltojen liittyminen sotaan heilauttaisi kuitenkin pian voimatasapainon ympärysvaltojen hyväksi, joten Saksan armeijan oli aloitettava hyökkäyksensä heti, mikäli se tahtoisi voittaa sodan. Alkumenestys oli hyvä ja saksalaiset etenivät muutamassa kuukaudessa enemmän kuin britit vuosia kestäneiden taisteluiden aikana kahtena edellisenä vuonna. Miestappiot olivat kuitenkin kovat ja saksalaiset menettivät monet parhaista iskujoukoistaan. Ympärysvallat taas käynnistivät kesän 1918 loppupuolella omat vastahyökkäyksensä uusien amerikkalaisjoukkojen tuella. Saksalaisten moraali romahti ja tappiot kävivät liian koviksi kestää. Samalla Saksan liittolaiset alkoivat omatoimisesti pyrkiä aselepoon. Romahduspisteeseen joutunut Saksa taipui lopulta rauhaan. Aselepo allekirjoitettiin 11. marraskuuta 1918. Peilikuva
Kaksosten isä raivostuu Victorian aviottomasta raskaudesta ja pakottaa tämän naimisiin lakimiehensä kanssa. Victorian avioliitto on onneton lakimiehen ja Victorian erilaisten luonteiden vuoksi. Kun ensimmäinen maailmansota syttyy, kaksoset vaihtavat paikkaa Olivian astuessa Victorian tilalle ja ottaen näin sisarensa miehen miehekseen. Victoria lähtee eurooppaan laivalla, jonka saksalaiset torpedoivat matkalla, ja Victoria on lähellä hukkua. Tapauksen johdosta Victoriasta tulee väliaikainen kuuluisuus. Victoria päätyy Punaiselle ristille auttamaan ensimmäisessä maailmansodassa haavoittuneita. Auttaessaan haavoittuneita Victoria tapaa komean miehen, jonka kanssa menee naimisiin ja saa lapsen. Myöhemmin Victoria haavoittuu vakavasti ja Olivia lähtee vuorostaan yhdysvalloista auttamaan siskoaan. Sisarukset ehtivät tavata lyhyesti ennen Victorian kuolemaa ja lakimiehelle kaksoistytöt synnyttänyt Olvia saa mennä virallisesti naimisiin lakimiehen kanssa. Ensimmäinen maailmansota
Länsirintamalla Saksan ja Ranskan välillä sota oli pitkään asemasotaa; alun nopean etenemisen jälkeen sota muuttui näännytyssodaksi, jossa käytiin valtavia, tuloksettomia, suuret sotilastappiot aiheuttaneita taisteluja muun muassa Verdunissa ja Sommessa. Sodassa kaatui arviolta 8,5 miljoonaa sotilasta ja se aiheutti valtavat taloudelliset tappiot. Saksa menestyi hyvin itärintamalla Venäjää vastaan, ja Venäjän huono sotamenestys osaltaan johti Venäjän keisarikunnan romahtamiseen ja neuvosto-Venäjän syntyyn. Sota päättyi keskusvaltojen häviöön ja aselepo solmittiin 11. marraskuuta 1918. Vuonna 1919 allekirjoitetussa Versailles’n rauhassa Saksa julistettiin yksin sotaan syylliseksi. Robert Graves
Graves liittyi ensimmäisen maailmansodan kynnyksellä armeijaan. Sodassa hän toimi vuosina 1915–1917 fusilieerijoukkojen kapteenina Ranskassa. Vuonna 1916 hän haavoittui vakavasti kranaatinsirpaleesta Sommen taistelussa, mutta selvisi hengissä ja lähetettiin lopulta sodan loppuhetkien ajaksi takaisin kotimaahansa. Gravesin vammat olivat niin vakavat, että häntä taistelukentällä hoitanut lääkäri ehti jo julistaa miehen kuolleeksi. Tieto Gravesin kuolemasta lähetettiin hänen vanhemmilleen ja se kirjattiin myös sodassa kaatuneiden listalle "The Timesiin", joka myöhemmin oikaisi vääräksi osoittautuneen tiedon. Sodassa Graves ystävystyi kirjailija Siegfried Sassoonin kanssa, joka myöskin toimi armeijassa upseerina. Graves käsitteli kokemuksiaan ensimmäisestä maailmansodasta realistisessa sotarunoudessaan, joita julkaistiin vielä sodan ollessa käynnissä. Sodan traumat, kranaattien ja taistelukaasujen pelot, seurasivat häntä pitkään sotavuosien jälkeenkin. Nuori Bosnia
28. kesäkuuta 1914 Sarajevon laukauksina tunnettu salamurha oli Nuoren Bosnian jäsenen Gavrilo Principin tekemä. Tapahtuma johti lopulta ensimmäiseen maailmansotaan. Griff nach der Weltmacht
Griff nach der Weltmacht: Die Kriegzielpolitik des kaiserlichen Deutschland 1914–1918 oli saksalaisen historioitsija Fritz Fischerin kirjoittama vuonna 1961 julkaistu kirja, jossa hän käsitteli ensimmäisen maailmansodan syttymisen syitä. Hänen pääargumenttinsa oli, että Saksan keisarikunta aloitti sodan tahallisesti laajentumishalujensa takia. Kirja herätti voimakasta väittelyä ja kritiikkiä muiden historioitsijoiden keskuudessa. Fischer kirjoitti samasta aiheesta vielä jatkoa teoksen "Krieg der Illusionen". Sotakorvaus
Usein on väitetty, että sotakorvaukset olivat epäsuora, mutta huomattava taustatekijä, joka osaltaan vaikutti toisen maailmansodan syttymiseen. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksa joutui Versailles'n rauhansopimuksen mukaisesti maksamaan suuret sotakorvaukset. On väitetty, että tämä korvausvelvoite oli merkittävä syy Saksan taloudellisiin ongelmiin, ja seurannut hyperinflaatio, jonka seurauksista Weimarin tasavalta ei koskaan toipunut, johti osaltaan natsipuolueen ja Hitlerin valtaannousuun. Ranskan-Preussin sodan jälkeen vaadittujen sotakorvausten määrä oli tarkkaan määrätty. Sen sijaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen summa jätettiin myöhemmin määrättäväksi ja sitä muutettiin useita kertoja, mikä osaltaan rohkaisi Saksaa lopettamaan niiden maksamisen. Hitlerin noustua valtaan niiden suorittaminen lopetettiin kokonaan. Aadolf Halme
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Halme joutuu neljäksi kuukaudeksi vankeuteen hänen työväenyhdistyksen juhlassa pitämänsä puheen vuoksi. Sensuuri on kiristynyt, ja nimismies on usein lähettänyt poliisin valvomaan julkisia tilaisuuksia. Puheessaan Halme on hyökännyt sotaa ja militarismia vastaan, minkä katsotaan merkinneen arvostelua esivaltaa kohtaan. Nuorempana Halme oli jopa toivonut itselleen vankeustuomiota majesteettirikoksesta, mutta vanhana ja huonovointisena hän ei olisi sitä enää halunnut. Tästä huolimatta hän ottaa tuomionsa vastaan luonteensa mukaan rauhallisesti ja arvokkaasti. Swakopmund
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa brittiläinen sotalaiva pommitti Swakopmundia 23. ja 24. syyskuuta ja 30. lokakuuta 1914. Vuonna 1915 Etelä-Afrikan unionin joukot miehittivät Lounais-Afrikan, jonka sodan jälkeen 1919 Kansainliitto antoi Etelä-Afrikan mandaatiksi. Nyt kaikki satamaoperaatiot keskitettiin Walvis Bayhin. Monet hallinnon virastot lakkautettiin, monet yritykset lopettivat toimintansa ja kaupungin väestön elintaso laski. Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäinen maailmansota vuosina 1914–1918 oli muun muassa tähystyspallojen kulta-aikaa. Niin Ympärysvallat kuin Saksakin käyttivät tulenjohdossa kankaisia kaasupalloja, jotka olivat alkujaan täytetty vedyllä. Räjähdysarka vetykaasu aiheutti kuitenkin satoja onnettomuuksia, joten myöhemmin täytteenä alettiin käyttää ei-tulenarkaa heliumia. Hieman ennen sotaa ja sen aikana kehitettiin myös monia uusia aseita, jotka nyt pääsivät ensimmäistä kertaa käyttöön. Näihin lukeutuvat esimerkiksi lentokoneet, sukellusveneet ja taistelukaasut. Alkuun kemialliset aseet olivat kyynelkaasun tapaisia. Sodankäynnissä niitä käyttivät ensimmäisenä pienissä määrin ranskalaiset elokuussa 1914 ja paria kuukautta myöhemmin myös saksalaiset. Kumpikaan sodan osapuoli ei katsonut kyynelkaasun käytön rikkovan Haagin sopimusta, joka kielsi myrkyllisten kaasujen käytön. Ensimmäiset kuolettavat kaasuhyökkäykset tehtiin Saksan puolelta tiettävästi vuosien 1914 ja 1915 vaihteessa, jolloin kloorilla tapettiin 140 englantilaista sotilasta. Venäjän väliaikainen hallitus
Ensimmäinen maailmansota oli ajanut Venäjän epäjärjestykseen vuosina 1915–1916 ja osaltaan aiheutti tsaarin kukistumisen. Tsaaria vastustava oppositio voimistui sodan edetessä ja 1916 alkoi näkyä puute Pietarissa, jossa lopulta puhkesi leipämellakoita. Helmikuun vallankumous ajoi keisari Nikolai II:n luopumaan vallasta 15. maaliskuuta 1917 ja hänen veljensä Mikael Aleksandrovitš torjui kruunun seuraavana päivänä, jonka jälkeen Nikolai suljettiin kesäasunnolleen Tsarskoje Seloon. Sarajevo
Ensimmäiseen maailmansotaan johtanut tapahtumaketju alkoi Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914, kun opiskelija Gavrilo Princip murhasi siellä Itävalta-Unkarin kruununperillisen, arkkiherttua Frans Ferdinandin ja hänen vaimonsa Sophien ”Sarajevon laukauksissa”. Bosnian kriisi
Bosnian kriisi oli osa Balkanin kriiseistä muodostunutta tapahtumaketjua, joka johti lopulta ensimmäisen maailmansodan syttymiseen vuonna 1914. Ensimmäinen maailmansota
Miljoonia kuolonuhreja vaatinut sota on yksi historian tuhoisimmista ja historiallisesti erittäin merkittävä sota: Venäjän, Saksan ja Itävalta-Unkarin keisarihuoneet kaatuivat, uusia valtioita syntyi ja sodan rauhansopimuksen katsotaan historiankirjoituksessa olevan yhtenä osatekijänä toisen maailmansodan synnylle. Ensimmäinen maailmansota oli ensimmäinen sota, johon liittyi maita yli puolen maapallon alueelta, joskin suurimmat taistelut käytiin Euroopassa. Se oli myös ensimmäinen motorisoitu sota. Afrikan taistelut (ensimmäinen maailmansota)
Suursodan alkaessa Saksan Itä-Afrikan kuvernööri Heinrich Schnee määräsi, ettei vihamielisiin toimiin ryhdyttäisi. Itä-Afrikan joukkojen komentaja everstiluutnantti Lettow-Vorbeck kokosi kuitenkin joukkonsa taisteluun.