Minä vuonna Sputnik laukaistiin radalleen?
Sputnik-ohjelma
"Sputnik 1", 83,6 kilon painoinen ja 58 cm halkaisijaltaan oleva neljällä piiska-antennilla varustettu pallo, laukaistiin maata kiertävälle radalle 4. lokakuuta 1957. Se lähetti radiosignaalia maahan, jota saattoi kuunnella mm. radioamatöörilaitteilla. Siinä ei vielä ollut aurinkokennoja, joten se lopetti toimintansa jo kolmen viikon päästä. Avaruustoiminta
Avaruustoiminta lasketaan alkaneeksi 4. lokakuuta 1957, kun Neuvostoliiton miehittämätön Sputnik 1- satelliitti laukaistiin avaruuteen. R-7-raketilla laukaistu Sputnik 1 painoi noin 83 kg ja se lensi noin 250 km:n korkeudella. Satelliitissa oli 20 ja 40 MHz radiolähettimet, joiden lähettämää satelliitin telemetriasignaalin moduloimaa "beeb"-signaalia voitiin kuunnella kolmen viikon ajan ympäri Maata, kunnes satelliitin pattereista loppui virta. Sputnik paloi ilmakehässä 3. joulukuuta 1958, jolloin Neuvostoliitto oli jo toimittanut miehitettyjen lentojen kokeisiin liittyvän Sputnik 2-satelliitin taivaalle. Neuvostoliitto
Koroljovin johdolla Neuvostoliitto kehitti 1950-luvulla ensimmäisen mannertenvälisen ohjuksen, joka olisi pystynyt kantamaan ydinaseen Yhdysvaltoihin. R-7-ohjus laukaistiin ensi kertaa 21. elokuuta 1957. Sekä Neuvostoliitto että Yhdysvallat ilmoittivat vuonna 1955 aikovansa laukaista satelliitin kansainvälisen geofyysisen vuoden (1957–1958) aikana. Ohjuksen onnistuneen koelaukaisun jälkeen ensimmäinen satelliitti Sputnik 1 rakennettiin nopeasti ja laukaistiin 4. lokakuuta 1957. Rakettiohjelman yhteydessä rakennettiin Tiuratamin alueelle Baikonurin kosmodromi. Neuvostoliiton avaruusohjelma
Koroljovin johdolla Neuvostoliitto kehitti 1950-luvulla ensimmäisen mannertenvälisen ohjuksen, joka pystyi kantamaan ydinaseen yhdysvaltalaisiin kohteisiin. R-7-ohjus laukaistiin ensi kertaa 21. elokuuta 1957. Sekä Neuvostoliitto että Yhdysvallat ilmoittivat vuonna 1955 aikeestaan laukaista satelliitti kansainvälisen geofyysisen vuoden (1957–8) aikana. Ohjuksen onnistuneen koelaukaisun jälkeen ensimmäinen satelliitti Sputnik 1 rakennettiin nopeasti ja laukaistiin 4. lokakuuta 1957. Rakettiohjelman puitteissa rakennettiin Tiuratamin alueelle Baikonurin kosmodromi. Avaruuslento
Ensimmäinen avaruuslento oli saksalaisen V-2-raketin suborbitaalilento 3. lokakuuta 1942. Ensimmäisen Maan kiertoradalla kiertäneen lennon teki neuvostoliittolainen Sputnik 1 4. lokakuuta 1957. Ensimmäisen miehitetyn avaruuslennon teki 12. huhtikuuta 1961 Neuvostoliiton Vostok 1, jonka kyydissä Juri Gagarin kiersi kerran Maan ympäri. Ensimmäinen lento Maan kiertorataa edemmäs ja takaisin oli Kuun ympäri kiertänyt Apollo 8. Vuoden 1969 Apollo 11 -lennolla miehitetty alus laskeutui ensimmäistä kertaa toiselle taivaankappaleelle, Kuuhun. Seuraavana tavoitteena pidetään miehitettyä Mars-lentoa.
Kansainvälinen geofysiikan vuosi
Sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto lähettivät ensimmäiset satelliittinsa avaruuteen kansainvälisen geofysiikan vuoden aikana. Neuvostoliiton 4. lokakuuta 1957 lähettämä Sputnik 1 olikin ensimmäinen keinotekoinen satelliitti. Muita vuoden tärkeitä saavutuksia olivat Van Allenin vyöhykkeiden sekä valtamerten keskellä olevien selänteiden löytyminen, joista jälkimmäinen merkittävästi vahvisti silloin vielä kiistanalaista teoriaa laattatektoniikasta. SCORE (satelliitti)
SCORE auttoi geopoliittisesti Yhdysvaltoja saavuttamaan teknologisen pariteetin Neuvostoliiton kanssa vastauksena Sputnik-satelliittien tarjoamaan haasteeseen. Laukaisupäivänä presidentti Eisenhower isännöi Neuvostoliiton kontrolloiman Puolan lähetystöä. Valkoisen talon valtiopäivällisellä hänelle kerrottiin onnistuneesta laukaisusta, jolloin hän paljasti projektin olemassaolon läsnäolijoille. Hänen lausuntonsa mukaan vaikka SCORE olikin rauhanomainen ohjelma, niin Yhdysvalloilla oli nyt kyky kuljettaa ydinase avaruuteen (myös Sputnik 2:n hyötykuorma oli riittävä ydinaseen laukaisuun maata kiertävälle radalle). Sojuz TM-6
Soyuz TM-6 oli neuvostoliittolainen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 29. elokuuta 1988 ja se laskeutui maahan 21. joulukuuta 1988. 
Laukaistiin avaruusasemalle Avaruustoiminta
Neuvostoliitto tavoitteli kosmonauttien lähettämistä Kuuhun (katso "Neuvostoliiton kuuohjelma"), mutta suuren kantoraketin (N1) kehittämisen epäonnistumisen jälkeen hanke lopetettiin. Tähän saakka avaruuskilpaa johtanut Neuvostoliitto menetti johtoasemansa Yhdysvalloille, jonka Apollo-hanke oli nimenomaan tähdätty tähän propagandavoittoon. Apollo-ohjelman tavoite oli tehdä miehitetty lento Kuuhun. 16. heinäkuuta 1969 laukaistu Apollo 11 saavutti tavoitteen, kun 21. heinäkuuta klo 2.56 Neil Armstrong astui Kuun pinnalle ja lausui kuuluisuutta saaneen lauseen ""That's one small step for (a) man, one giant leap for mankind."" (""Tämä on pieni askel ihmiselle, suuri harppaus ihmiskunnalle.""). Apollo-ohjelman lopettamisen (1975) jälkeen Yhdysvallat luopui miehitetyistä avaruuslennoista, kunnes avaruussukkula oli saatu käyttöön vuonna 1981. Plesetskin kosmodromi
Vuonna 1963 Plesetskiä alettiin kehittää myös uudentyyppisten kiinteää ajoainetta käyttävien ohjusten testipaikaksi ja sotilaalliseksi avaruuskeskukseksi. Ensimmäinen satelliitti Plesetskistä laukaistiin avaruuteen 17. maaliskuuta 1966, jolloin Vostok-2-kantoraketti vei radalle vakoilusatelliitin. Missile gap
Elokuussa 1957 ilmoitettiin Neuvostoliiton tehneen onnistuneen ICBM-ohjuskokeen. Lokakuussa samana vuonna Neuvostoliitto laukaisi ensimmäisen satelliitin (Sputnik) maata kiertävälle radalle. Useat amerikkalaiset ja jotkut merkittävät kongressin jäsenet päättelivät tästä Neuvostoliiton ohjusohjelman olevan edellä USA:n ohjelmaa. USA:n lähetettyä useita satelliitteja (muun muassa Explorer 1) radalle keväällä 1958, huoli avaruusohjelman jälkeenjääneisyydestä hälveni. Kreationismin historia
Kun Neuvostoliitto laukaisi 1957 Sputnikin, Yhdysvalloissa alettiin huolestua maan tiedeopetuksen tasosta koulussa. Tosin ei Stalinin Neuvostoliitossakaan evoluutioteoria ollut huudossa lysenkolaisuuden takia. Tällöin koulujen oppikirjoihin lisättiin runsaasti ajan tieteen mukaista, myös evoluutiota esittelevää materiaalia. Nyt kreationistit julkaisivat 1961 "Genesis Flood -"teoksen, joka oli tieteellisemmän tyyppinen painos aiemmasta McCready Pricen vedenpaisumuskertomuksesta. Tästä huolimatta teos painotti ensisijaisesti uskoa ja toissijaisesti tiedettä. Vuonna 1967 kumottiin laki, jonka pohjalta Scopes oli tuomittu 1920-luvulla. Nyt sai vapaasti opettaa, että ihminen polveutuu apinasta. 1970-luvulla nousi pintaan "Creation Science Research Center"in ylläpitämä "tieteellinen kreationismi", Nyt kreationistit tunnustivat ensi kertaa evoluutiomallin luomisopin kanssa kilpailevaksi tieteeksi. Tämä näytti myönnytykseltä. Tietenkin kreationistit pitivät luomisajatusta parempana ja ainoana, mitä tulisi opettaa. Mutta asian toinen puoli oli, että kreationismin ja evoluution tasavertaisuus avasi kreationisteille mahdollisuuden saada kreationismin opetus kouluihin. Kun uskonnon opetus oli kielletty, siihen pohjautuva luomisajatus pyrki naamioitumaan tieteeksi. Nyt piti sekä kreationismia että evoluutiota opettaa kreationistien mukaan tasavertaisesti kouluissa. Richard van der Riet Woolley
Tämän käsityksensä Woolley esitti vain vuotta ennen kuin Sputnik laukaistiin, viisi vuotta ennen kuin Apollo-ohjelma aloitettiin ja 13 vuotta ennen kuin Kuussa ensimmäisen kerran käytiin. Sojuz (raketti)
Sojuz-kantoraketti (, ) on venäläinen kantoraketti, joka pohjautuu neuvostoliittolaisen rakettisuunnittelijan Sergei Koroljovin suunnittelemaan R-7-ydinohjukseen, jonka ensilento tapahtui 23. elokuuta 1957. Saman ohjuksen kantorakettiversio kuljetti Sputnik-satelliitin avaruuteen 4. lokakuuta 1957. Sojuzin edeltäjä oli myös "Vostok"-kantoraketti, joka perustui 8K74 eli R-7a-ohjukseen. Plesetskin kosmodromi
Plesetsk suunniteltiin ja rakennettiin Neuvostoliiton ensimmäisen ydinkärjellä varustetun mannertenvälisen ballistisen ohjuksen (ICBM) tukikohdaksi. Kyseessä oli Sergei Koroljovin R-7-ohjus, joka oli kehitetty kesään 1955 mennessä. Paikka valittiin sillä perusteella, että lyhin lentorata Yhdysvaltoihin kulkee Pohjoisen jäämeren yli. Sijainti oli myös riittävän syrjäinen huippusalaiselle tukikohdalle ja sopivan etäällä suurista kaupungeista. Kosmodromi aloitti toimintansa virallisesti 15. heinäkuuta 1957. Ensimmäinen laukaisualusta oli valmiudessa joulukuussa 1959. 1960-luvun alussa tukikohdassa oli ilmeisesti kuusi tällaista ydinohjusta. Venera 1VA
Tjaželyi Sputnik, (ven.: Тяжелый Спутник, joka tarkoittaa "Raskas Satelliitti"), tunnetaan myös nimellä Venera 1VA No.1, tai lännessä nimellä Sputnik 7, oli Neuvostoliittolainen avaruusalus, jonka tarkoituksena oli olla ensimmäinen Venusta tutkinut avaruusalus. Ongelman takia se epäonnistui lähtemään Maan kiertoradalta. Neuvostoliitto ei halunnut tunnustaa epäonnistumista, joten maan hallitus sanoi että kyseessä oli kokeilu. Jehovan todistajien eskatologia
Entinen hallintoelimen jäsen Raymond Franz kertoo kuinka hallintoelin huolestuneena vuodesta 1914 kuluneen ajan pituudesta keskusteli salaisuudessa muista mahdollisista "sukupolven" tulkinnoista. Erään tulkinnan tekivät vuonna 1980 Albert Schroeder, Karl Klein ja Grant Suiter, jotka ehdottivat "sukupolven" alkuvuoden muuttamista vuoteen 1957 sillä Sputnik laukaistiin tuolloin. Heidän ehdotuksensa mukaan ensimmäisen satelliitin laukaisemisen olisi katsottu voivan täyttää Jeesuksen ennustuksen Matteuksen evankeliumin 24. luvun jakeessa 11: "Mutta kohta niiden päivien ahdistuksen jälkeen aurinko pimenee, eikä kuu anna valoansa, ja tähdet putoavat taivaalta, ja taivaitten voimat järkkyvät." Muut hallintoelimen jäsenet eivät kuitenkaan hyväksyneet tuota ehdotusta. Lunohod 1
Lunohod 1 (Луноход, "kuukulkija") oli Neuvostoliiton ensimmäinen kahdesta miehittämättömästä kuukulkijasta. Se laukaistiin 10. marraskuuta 1970 Luna 17 -luotaimen mukana ja se laskeutui 17. marraskuuta Mare Imbriumiin eli Sateiden mereen. Luotaimen ja kulkijan tehtävänä oli tutkia Kuun kamaran koostumusta sekä ottaa kuvia ja tallentaa videokuvaa. Kulkija toimi pidempään kuin arvellun kolme kuuvuorokautta ja se jatkoi työtään kunnes yhdentenätoista kuuvuorokautena sammui lopullisesti. Lunohodin virallinen sammumispäivä oli 4. lokakuuta 1971, Sputnik 1:n vuosipäivä. Sotilaallinen avaruustoiminta
Neuvostoliitin Sputnikin laukaisusta 4. lokakuuta 1957 ja sitä edeltävästä mannertenvälisen ballistisen R-7 ohjuksen laukaisusta 23. elokuuta 1957 lähtien avaruustoiminta nähtiin ainakin Apollo-Sojuz-liennytyslentoon asti (1970-luvun puolivälissä) ideologioiden sotilaallisluonteisena kamppailuina jopa siviilisatelliittien kohdalla. Sputnik 1
Satelliitti lähetti piipittävää radiosäteilyä, johon oli koodattu lämpötilamittauksia satelliitin sisältä. Satelliitti paljastui maailmanlaajuisesti tämän radiosäteilyn myötä. Sitä pystyi kuuntelemaan radioamatöörien käyttämillä laitteilla ja monet tutkijat käyttivät sitä hyödyksi. Esimerkiksi yhdysvaltalaisen Johns Hopkinsin yliopiston tutkijat pyrkivät tutkimaan signaalin avulla satelliitin rataa, Maan massajakaumaa ja Doppler-ilmiötä. Satelliittitelevisio
Ensimmäinen satelliittitelevisiosignaali lähetettiin Telstar-satelliitilta Pohjois-Amerikkaan vuonna 1962. Ensimmäinen maan liikkeisiin mukautettu satelliitti, Syncom 2, laukaistiin 1963. Ensimmäinen kaupalliseen käyttöön tarkoitettu satelliitti, Early Bird laukaistiin vuonna 1965. Siitä alkoi todellinen satelliittien aikakausi, jonka jälkeen niitä lähetettiin parin vuoden välein lisää taivaalle tarpeiden kasvaessa ja muiden maiden tullessa mukaan kuvioihin. Neuvostoliitto laukaisi ensimmäisen televisiosatelliittinsa vuonna 1967. The Beatlesin kappale ”All You Need Is Love” sai ensi-iltansa vuonna 1967 BBC:n Our World -lähetyksessä, jota katsoi 360 miljoonaa ihmistä ympäri maailmaa. Se oli maailman ensimmäinen satelliittitelevisiolähetys. Sputnik 2
Satelliitti painoi 508 kg, joka jo oli selvä osoitus Neuvostoliiton aikeesta tehdä miehitettyjä avaruuslentoja. Sen pituus oli 4 metriä ja halkaisija 2 metriä. 1950-luvun miehittämättömät avaruuslennot
1950-luvun miehittämättömät avaruuslennot koostuvat 22 satelliitin laukaisusta 26 kuukauden aikana 4. lokakuuta 1957 eli Sputnik 1:n avaruuslennosta alkaen. Sputnik 4
Sputnik 4 oli neuvostoliittolainen satelliitti, joka toimi miehitetyn Vostok-avaruusaluksen teknologiakokeena. Alus oli tyypiltään Vostok 1KP -prototyyppi eikä siinä ollut lämpökilpeä. Aluksessa oli kuitenkin paluuraketit joiden oli tarkoitus ohjata alus hallittuun ilmakehäpaluuseen. Sputnik 1
Sputnik-ohjelmassa laukaistiin myöhemmin muitakin Sputnik-satelliitteja. Maailman toinen satelliitti – Sputnik 2 – kuljetti mukanaan Laika-koiraa. Sputnik 2 laukaistiin 3. marraskuuta 1957. Se painoi yli 500 kg ja oli selvä osoitus Neuvostoliiton aikeesta tehdä miehitettyjä avaruuslentoja. Sputnik-ohjelma
"Sputnik 2" laukaistiin 3. marraskuuta 1957. Sen mukana lähetettiin avaruuteen ensimmäinen elävä olento, Laika-niminen sekarotuinen koira. "Sputnik 2" oli neljä metriä korkea kartiomainen satelliitti, jossa oli mm. useita radiolähettimiä, telemetriajärjestelmä ja matkustamon lämpötilasäätely. "Sputnik 2" kiersi maapalloa 162 päivää, jonka jälkeen se palasi ilmakehään. Sputnik 3
Sputnik 3 (Спутник-3 eli Matkatoveri 3) oli Neuvostoliiton 15. toukokuuta, 1958 Baikonurista laukaisema satelliitti. Kantorakettina oli R-7. ISZ-satelliittiohjelmaan kuulunut satelliitti tutki ilmakehää ja lähiavaruutta. Sen suunnittelu alkoi aiemmin kuin Sputnik-1:n mutta monimutkaisuutensa vuoksi siitä ei tullut ensimmäistä satelliittia. Sen nauhurin vaurioitumisen vuoksi se ei havainnut Van Allenin säteilyvyöhykkeitä. Tsiklon (satelliitti)
Ensimmäinen Tsiklon-satelliitti laukaistiin 15. toukokuuta 1967 ja viimeinen 27. heinäkuuta 1978. Satelliitteja laukaistiin yhteensä 31 kappaletta. Kuten Yhdysvaltain laivaston Transit, Tsiklonin tarkoitus oli antaa omille ydinaseita kuljettaville sukellusveneille riittävän tarkka lähtökoordinaatti ohjusten laukaisua verten. Järjestelmän kehitys alkoi vuonna 1962. Järjestelmä tuli operatiiviseen käyttöön vuonna 1972, jolloin jo kehitettiin Tsiklon B eli Parus-satelliitteja. STS-2
STS-2 oli Nasan avaruussukkulaohjelman toinen lento. Se oli samoin toinen lento Columbia-sukkulalla ja ensimmäinen kerta, kun miehitetty avaruusalus lähetetään toistamiseen kiertoradalle. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 12. marraskuuta 1981 klo 15:09 UTC-aikaa. Kolmipäiväinen lento päättyi sukkulan laskeutumiseen Edwardsin lentotukikohtaan 14. marraskuuta klo 21:23. Lennon tavoitteena oli demonstroida sukkulan kyky suorittaa uudestaan turvallinen avaruuslento sekä varmistaa sukkulan järjestelmien toiminta käytännössä. Avaruustoiminta
Heinäkuussa 1975 Apollo- ja Sojuz-alukset telakoituivat toisiinsa erillisen telakointimoduulin avulla Maan kiertoradalla ensimmäisessä Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välisessä yhteislennossa. Neuvostoliitolla oli lukuisia muita avaruusasemia, viimeisin niistä Mir. Yhdysvalloilla puolestaan oli Spacelab. Retkikunta 1
Miehistö laukaistiin 31. lokakuuta 2000 kello 7.52 UTC Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista Sojuz TM-31 avaruusaluksella kohti avaruusasemaa. Kierrettyään maapallon 33 kertaa he telakoituivat Gidzenkon ohjaamana kansainvälisen ISS-aseman Zvezda-moduuliin 2. marraskuuta 2000 kello 9.21 UTC. 90 minuuttia telakoitumisen jälkeen Shepherd avasi Zvezdan luukun ja miehistö siirtyi avaruusasemalle. Venera 1VA
Tjaželyi Sputnik laukaistiin Baikonurin avaruuskeskuksesta 4. helmikuuta vuonna 1961 klo. 01:18:03 UTC. Se paloi ilmakehässä Siperian yläpuolella 26. helmikuuta 1961. Vostok-rakettiperhe
Vostok ( ’itä’) oli neuvostoliittolainen maailman ensimmäinen miehitettyjä avaruusaluksia laukaiseva kantoraketti, joka kehitettiin maailman ensimmäisestä mannertenvälisestä ydinohjuksesta, R-7:stä. Sen ensilaukaisu tapahtui 22. joulukuuta 1960, ja 12. huhtikuuta 1961 se vei avaruuteen Juri Gagarinin. Laika
Neuvostoliitto lähetti Laikan sunnuntaina 3. marraskuuta 1957 kello 22:28 avaruuteen osana Sputnik-ohjelmaa. Ohjelman ensimmäinen satelliitti, Sputnik 1, oli ensimmäinen keinotekoinen Maata kiertävä satelliitti. Seuraava avaruusalus oli yli kymmenen kertaa raskaampi ja varustelultaan selvästi miehitettyjä lentoja valmisteleva lento. Laikaa kuljettava Sputnik 2 ei kuitenkaan voinut palata takaisin Maahan. Laikan moduulissa oli televisiokamera ja muita tunnistimia, jotka mittasivat sen verenpainetta ja sydämen lyöntitiheyttä. Alus kiersi radalla yhteensä viisi kuukautta. Leonid Sedov
Sedov laati toisen maailmansodan aikana niin sanotun Sedovin samankaltaisuusratkaisun. Hän oli Neuvostoliiton avaruusohjelman ensimmäinen puheenjohtaja ja julkaisi tiedon ohjelmasta 1955. Hän oli Kansainvälisen avaruuslentoyhdistyksen ("International Astronautical Federation", IAF) puheenjohtaja 1959–1961. Viime aikoihin asti on luultu, että Sedov oli Sputnik-hankkeen merkittävin taustavoima. Vanguard (kantoraketti)
Mutta silti Yhdysvalloille oli tärkeää kilpailla avaruusasioissa kommunistisen Neuvostoliiton kanssa. Vuoden 1957 lopuilla Neuvostoliitto oli laukaissut jo toisen satelliittinsa, Sputnik-2:n. Yhdysvallat halusi pysyä mukana kilvassa, ja Vanguard TV-3 päätettiin laukaista, vaikka raketin kehittely oli vielä kesken. Ensimmäinen amerikkalaisen satelliitin laukaisu epäonnistui, kun raketti räjähti laukaisualustalle 6. joulukuuta. Daily Mail kutsui rakettia "Flopnik"-nimellä. Tämän jälkeen von Braunin ryhmä sai laukaista oman satelliittinsa. Myös vuoden 1958 alussa tehty Vanguard TV-3BU (BU on backup, vara) epäonnistui. Intia
Avaruusteollisuus luotiin Intian suurvalta-aseman osoittamiseksi. Sen luontia johti Vikram Sarabhai Intian atomienergiaohjelman alla, joka puolestaan kehitti maalle omaa ydinasetta. Intialla on myös aikeita rakentaa oma ohjuspuolustusjärjestelmä Pakistania vastaan. Avaruustoiminta rajattiin 2000-luvun alkuun käytännöllisiin sovelluksiin, kaukokartoitussatelliitteja käytettiin muun muassa kylien maankäytön suunnittelussa, tietoliikennesatelliitteja maaseudun kouluttamiseen jne. Intian ensimmäistä miehitettyä avaruuslentoa suunniteltiin aikoinaan vuodeksi 2015 Venäjän Roskosmosin tuella. Sen jälkeen on mainittu vuodet 2016-2017 ja 2021. UARS
UARS () oli yläilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti. Se laukaistiin avaruuteen NASAn avaruussukkula Discoveryn lennolla STS-48 15. syyskuuta 1991. Sen päätehtävänä oli maapallon ilmakehän ja erityisesti otsonikerroksen tutkiminen. Alun perin satelliitin toimintaiäksi kaavailtiin kolmea vuotta. Sen toiminta päättyi 14. joulukuuta 2005. Satelliitti putosi maahan 24. syyskuuta 2011 klo 3.23 ja 5.09 (UTC) välillä, jona aikana se lensi Tyynen meren, Atlantin ja Intian valtameren sekä Kanadan ja Afrikan päällä. 6,5 tonnia painava satelliitti paloi Maan ilmakehässä lukuun ottamatta kahtakymmentäkuutta raskaampaa osaa, jotka oli valmistettu ruostumattomasta teräksestä, titaanista ja berylliumista. Osa niistä saattoi pudota maan pinnalle. Raskain niistä oli massaltaan 136 kg. Sojuz TMA-21
Sojuz TMA-21 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Avaruusalus, joka on nimetty Juri Gagariniksi, laukaistiin 5. huhtikuuta 2011 Baikonurin kosmodromilta. 
TMA-21-alus palasi maahan 16. syyskuuta 2011. Paluussa aluksen päällikkö oli Aleksandr Samokutjajev, kyydissä oli NASAn Ron Garan. Venäjän avaruusviranomaiset ilmoittivat Sojuzin seuraavan miehitetyn lennon lähtevän ISS:lle 14. marraskuuta 2011. Luna 1
Luna 1 () oli Neuvostoliiton tammikuussa 1959 lähettämä avaruusluotain, joka ensimmäisenä miehittämättömänä avaruuslaitteena ohitti Kuun läheltä. Tarkoitus oli osua Kuuhun, mutta tässä ei onnistuttu. Luna 1:ssä oli tieteellisiä laitteita, jotka mittasivat muun muassa Auringon hiukkassäteilyä. Se oli Luna-ohjelman ensimmäinen onnistunut laukaisu. Luna 1 on vieläkin avaruudessa. Nasa
Kun Neuvostoliitto oli laukaissut 4. lokakuuta 1957 ensimmäisen satelliitin, Sputnikin, Yhdysvaltain huomio kiinnittyi maan omaan siviiliavaruusohjelmaan. Yhdysvaltain kongressi piti Sputnikin lentoa uhkana maan kansalliselle turvallisuudelle ja teknologiselle etumatkalle. Alun perin "Pravda" oli uutisoinut asian hyvin pienimuotoisesti, mutta brittiläisen lehdistön nostaessa asiasta suuren hälyn, myös Neuvostoliitto alkoi käyttää avaruustekniikkaa propagandassaan. Dnepr (raketti)
Dnepr perustuu SS-18 ohjukseen. SS-18-ohjuksen koelaukaisut alkoivat 23. maaliskuuta 1986. Ohjuksia laukaistiin 36 kappaletta. Kuusi koelaukaisua epäonnistui. Ohjuksen NATO-tunnus oli SS-18 Satan. Tuota ohjusta on sanottu Neuvostoliiton vastineeksi Yhdysvaltain Tähtien sota (Strategic Defense Initiative) -avaruusasehankkeelle. Se voi selittää voimallisen NATO-koodinimen. Apollo 8
Apollo 8 laukaistiin Kennedy Space Centeristä 21. joulukuuta 1968 kello 12:51,00 UTC. Laukaisu tuntui miehistä pehmeältä, ja laukaisun ääni kuulosti etäiseltä ukkosenjyrinältä astronauttien korviin. Raketti nousi kiihtyvällä vauhdilla 500 metriä pitkä lieska perässään. Toisen rakettivaiheen käynnistyminen hyppäytti astronautteja 4 g:n kiihtyvyydellä. Astronautit pysyivät turvavöissään. Toisen vaiheen palaessa raketti tärisi rajusti niin sanotun pogo-ilmiön takia. Satelliitti
Vuonna 1903 venäläinen Konstantin Tsiolkovski (1857–1935) julkaisi koosteensa tutkimuksistaan Исследование мировых пространств реактивными приборами (""Kosmisen avaruuden tutkimus reaktiivisia laitteita käyttäen""). Se on ensimmäinen raketteja avaruusalusten laukaisuun käyttämistä käsittelevä tieteellinen julkaisu. Osa materiaalista oli julkaistu venäläisissä tieteellisissä lehdissä 1880-luvun lopulta alkaen. Tsiolkovski määritti Maan kiertoradalle pääsemiseen vaadittavan ratanopeuden, joka on noin 8 km/s. Hän päätyi lopputulokseen, että Maan kiertoradalle pääsy olisi mahdollista monivaiheisilla raketeilla, jotka käyttäisivät nestemäistä ajoainetta. Hän ehdotti nestemäisen vedyn ja nestemäisen hapen käyttöä, joka on edelleen paras käytössä oleva ajoaine. Elinaikanaan hän julkaisi yli 500 avaruuslentoihin liittyvää teosta mukaan lukien tieteisromaaneja. Töihin kuului myös ohjausraketeilla varustettujen rakettien, monivaiheisten rakettien, avaruusasemien, ilmalukkojen sekä avaruussiirtokuntien ruoan ja hapen tuottamiseksi tarkoitettujen suljettujen biologisten systeemien suunnitelmia. Neuvostoliiton avaruusohjelma
Neuvostoliitto pyrki kehittämään avaruusasemaa 1960-luvun jälkipuolelta lähtien, jolloin useat Sojuz-lennot pyrkivät mm. harjoittelemaan telakoitumista. Ensimmäinen avaruusasema, Saljut 1 laukaistiin avaruuteen 19. huhtikuuta 1971. Sen miehistö vietti 21 päivää aemalla, mutta kuoli paluulennolla Sojuz-kapselin ilmalukon petettyä. Saljut-asemia toteuttiin seitsemän. Niistä viimeinen oli Saljut 7, joka toimi 1981 alkaen ja pudotettiin ilmakehään 1990-luvun alussa. Asemilla vieraili yli 70 ihmistä ja ne ylläpitivät miehitettyjä avaruuslentoja Yhdysvaltain Apollo-lentojen jälkeen. Sputnik 2
Radan perigeum oli 212 km ja apogeum 1660 km, radan inklinaatio oli 65 astetta. Satelliitti putosi takaisin Maan ilmakehään 14. huhtikuuta 1958. Lennon pituus oli siis 162 päivää. Parus (satelliitti)
Parus-järjestelmän kehitystyö käynnistyi Neuvostoliitossa vuonna 1967. Ensimmäinen testilento tehtiin 1974, jolloin avaruuteen laukaistiin Kosmos 700 -satelliitti 26. joulukuuta. Seuraava satelliitti oli vuorossa jo huhtikuussa 1975. Parus-satelliittien laukaisuun päätettiin käyttää Kosmos-3M -sarjan kantoraketteja ja laukaisupaikaksi valittiin Arkangelin eteläpuolella sijaitseva Plesetskin avaruuskeskus. Kuu
Neuvostoliitto otti avaruuskilvassa aluksi johtoaseman. Ensimmäinen alus Kuun pinnalla oli miehittämätön Luna 2, joka iskeytyi Kuuhun 14. syyskuuta 1959. Ensimmäiset kuvat Kuun kääntöpuolelta lähetti Luna 3 samana vuonna. Ensimmäinen Kuuhun pehmeästi laskeutunut luotain oli Luna 9 vuonna 1966. Se onnistui myös lähettämään ensimmäiset Kuun pinnalta otetut kuvat. Ensimmäinen Kuun kiertänyt ja takaisin palannut luotain oli Zond 5 vuonna 1968. Kummankin suurvallan luotaimet etsiskelivät tutkimuksen ohella myös sopivaa laskeutumispaikkaa miehitetylle kuulennolle.
Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy julisti vuonna 1961 Yhdysvaltain sitoutuvan lähettämään ihmisen Kuuhun ja takaisin vuosikymmenen loppuun mennessä. Tätä seurasi sarja miehitettyjä Apollo-lentoja, joilla Kuun pintaa kartoitettiin valokuvaamalla sitä kiertoradalta. Ensimmäisen Kuun kiertäneen miehitetyn lennon teki Apollo 8 vuonna 1968. Ensimmäinen ihmisen laskeutuminen kuunpinnalle tapahtui 20. heinäkuuta 1969, jolloin Yhdysvaltain avaruusalus Apollo 11 laskeutui Kuuhun, mukanaan kaksi astronauttia, Neil Armstrong ja Buzz Aldrin. Kaiken kaikkiaan Kuussa kävi 12 astronauttia vuosina 1969–1972. Neuvostoliiton kuuohjelma
Ensimmäisessä N-1-raketissa oli Zond, jossa oli lisäksi kuualuksen asennonsäätö-osa. Tarkoitus oli laukaista Kuuta kiertävä laskeutumispaikkoja valokuvaava satelliitti. 21. helmikuuta raketti laukaistiin. Yhden moottorin polttoaineputki irtosi kuumuudessa ja tärinässä. Raketin automaattinen ohjausjärjestelmä sammutti raketin 57 sekunnin kuluttua lähdöstä, ja turvaupseeri räjäytti raketin. Tämän jälkeen N-1:n rakennetta korjailtiin. Mutta seuraava "Kehittyneen Zondin" L-2:n laukaisu epäonnistui vielä pahemmin, kun kantoraketti räjähti alustalleen aiheuttaen suurta tuhoa. Yhdysvaltain Apollo 11 laskeutui onnistuneesti Kuuhun kesällä 1969. Näin amerikkalaiset olivat voittaneet kuukilvan. Kuuohjelmaa jatkettiin silti. Kolmatta N-1:tä saatettiin yrittää laukaista vasta heinäkuussa 1971, jolloin amerikkalaiset olivat tehneet jo monia kuulentoja. Vuonna 1970 kokeiltiin onnistuneesti miehittämätöntä kuualusta Maata kiertävällä radalla nimellä Kosmos 379. Myös myöhemmät kuualuksen miehittämättömät testit sujuivat hyvin. Kolmannessa N-1-raketissa oli miehittämätön kuualus lukuun ottamatta toimivaa kuulaskeutujaa. Kolmannen N-1:n laukaisu meni ohjausjärjestelmän vian vuoksi kesäkuussa 1971 pieleen ja raketti jouduttiin räjäyttämään. Raketti vääntyi ja pirstoutui. Edelleen muunnellun N-1:n laukaisu epäonnistui 23. marraskuuta 1972, ja raketti räjähti lennon 104 sekunnilla. Tällä kertaa lennolla oli jo kokonainen miehittämätön L-3-kuualus. Kahden N-3:n laukaisu peruuntui, kun kuuohjelma päättyi tuloksettomana vuoden 1973 alussa. Merkittävimipiä kuuohjelman jälkeen käyttöön jääneitä tuotteita olivat Sojuz-alus ja Blok D-rakettivaihe. Neuvostoliitto julkisti kuuohjelmansa vasta perestroikan aikaan. Mišinin tilalle nimitety Gluško peruutti ensi töikseen N-1-kuuohjelman ja alkoi kehitellä nestevetypohjaista Vulkan-rakettia, josta tuli myöhemmin neuvostosukkulan kantoraketti Energija. Neuvostoliitto
Neuvostoliiton avaruusohjelma pohjautui venäläisen opettajan Konstantin Tsiolkovskin 1900-luvun alusta alkaen yksin tekemään tutkimustyöhön. Hän tutki ensimmäisenä avaruuslennon mahdollisuutta matemaattisesti. Hän teki suhteellisen vähän kokeellista tutkimusta, mutta silti kehitti muun muassa rakettien ohjausmenetelmiä, nestemäisiä ajoaineita ja monivaiheisen raketin periaatteen. Neuvostovaltio alkoi jo vuonna 1921 rahoittaa rakettitutkimusta asevoimien budjetista. GIRD-tutkimusryhmät kehittivät raketteja 1920-luvun puolivälistä alkaen. 1930-luvulla Sergei Koroljov nousi rakettitutkimuksen johtoon, mutta hän joutui asevoimien puhdistusten vuoksi vankeuteen. Toisen maailmansodan aikana rakettialan tutkimus keskittyi maavoimien raketteihin ja lentokoneiden rakettipropulsioon. Tekniikan historia
Avaruusaika alkoi syksyllä 1957 Neuvostoliiton Sputnik-lennon ja sitä nopeasti seuranneiden miehitettyjen lentojen kautta. Avaruustutkimus
Ensimmäinen avaruudessa käynyt ihminen oli neuvostoliittolainen Juri Gagarin Vostok-aluksella 1961. Neuvostoliittolaisten avaruusohjelmia olivat Voshod ja Sojuz, ja amerikkalaisten ohjelmia Mercury ja Gemini. Presidentti Kennedy lausui maansa tavoitteeksi lähettää ihminen kuuhun 1960-luvun aikana, ja 20. heinäkuuta 1969 Apollo 11:n kuumoduuli Eagle laskeutui Kuuhun ja astronautti Neil Armstrong astui ensimmäisenä ihmisenä Kuun kamaralle. Armstrongin jälkeen muitakin astronautteja kävi Kuun pinnalla, ja Kuusta on tuotu Maahan paitsi valokuvia, myös kiviä ja hiekkaa. Strela
Ensimmäinen Strela-satelliitti oli Kosmos 39, joka laukaistiin avaruuteen Baikonurin avaruuskeskuksesta 18. elokuuta 1964. Satelliiteista kehitettiin halpoja - ne olivat vain 40 - 70 kg painoisia, alle metrin kokoisia ja niiden elinikä oli vain puoli vuotta. Kahdessa Strela-1 -satelliitissa oli kokeellinen ydinteknologiaan perustuva RTG-energiajärjestelmä (Kosmos 83 ja 90), muut tuottivat sähkönsä aurinkokennoilla. Strela-1 -sarjan satelliitit laukaistiin tyypillisesti noin 1500 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 56,1 astetta. Sojuz T-13
Sojuz T-13 oli Neuvostoliiton miehitetty avaruuslento Saljut 7 -avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurista 6. kesäkuuta 1985 ja se laskeutui maahan 26. syyskuuta 1985. Miehistö korjasi Saljut 7 -aseman sähköjärjestelmän. Asema oli miehittämätön kosmonauttien tullessa sinne. Sen sähköjärjestelmä oli rikki ja siksi aseman olosuhteet olivat karut – muun muassa vesi oli jäässä. Lento kuitenkin osoitti, että tällaisestakin tilasta avaruusasema voidaan nopeasti palauttaa lentokelpoiseksi. 
Laukaisu Avaruustoiminta
12. huhtikuuta 1961 laukaistu Neuvostoliiton Vostok 1 vei ihmisen ensimmäistä kertaa avaruuteen ja kiertoradalle. Avaruusalus kiersi tunnin ja 48 minuuttia kestäneen lennon aikana kerran Maan ympäri. Ensimmäisen avaruuslentäjän Juri Gagarinin lento aloitti miehitettyjen avaruuslentojen aikakauden. Yhdysvallat laukaisi 5. toukokuuta Freedom 7-avaruusaluksen ja Alan Shepardin avaruuteen mutta se ei kiertänyt Maata. Vasta Yhdysvaltain 20. helmikuuta 1962 laukaistu kolmas avaruusalus Friendship 7 ja John Glenn kiersivät Maan. Baikonurin avaruuskeskus
Maailman ensimmäisen ydinaseen kuljettavan mannertenvälisen R-7-ohjuksen (ICBM) ensimmäinen onnistunut koelaukaisu tehtiin Baikonurista 23. elokuuta 1957. Aiemmin, 15. toukokuuta ja 12. kesäkuuta 1957, tehtiin laukaisuvalmisteluita, mutta niitä ei jatkettu laukaisuun asti pyrkien riskien minimointiin. 
Baikonur oli Neuvostoliiton avaruusohjelman pääasiallinen siviiliavaruuslentojen tukikohta 1950-luvun lopusta 1980-luvulle. Baikonurista laukaistiin 4. lokakuuta 1957 maailman ensimmäinen tekokuu Sputnik 1, ensimmäinen miehitetty avaruuslento (Juri Gagarin) 12. huhtikuuta 1961. Vuonna 1963 sieltä lähti avaruuteen ensimmäinen naiskosmonautti Valentina Tereškova. Avaruustoiminta
Neuvostoliiton onnistuminen ajoi Yhdysvallat lisäämään panostustaan avaruustoimintaan. Sputnikista syttynyt kylmän sodan hengessä käyty avaruuskilpa leimasi koko avaruustoiminnan alkuvaihetta. Neuvostoliitto laukaisi Sputnik 2:n 3. marraskuuta 1957. Mukana ollut Laika-koira oli ensimmäinen eläin avaruudessa. Yhdysvallat laukaisi ensimmäisen onnistuneen satelliittinsa, noin 2 kg painaneen Explorer 1-satelliitin 1. helmikuuta 1958. Explorer oli itse asiassa kuitenkin vain pieni määrä mittalaitteita kantoraketin ylimmässä vaiheessa eikä nykyisenkaltainen itsenäinen satelliitti. Neuvostoliiton avaruusohjelma
Neuvostoliitto kehitti R-7-ohjuksesta 16 kantorakettiversiota, muun muassa Molnija ja Sojuz. Uuden sukupolven Sojuz-ohjelman avaruusaluksen suunnittelu alkoi vuonna 1962. Sojuzin ensimmäisellä miehitetyllä koelennolla 23. huhtikuuta 1967 yksin lentänyt kosmonautti Vladimir Komarov kuoli ensimmäisenä ihmisenä avaruuslennon aikana. Tämä oli koelentoon liittynyt menetys, mutta paljasti myös ohjelman laatuongelmat. Tästä huolimatta Sojuzista kehittyi erittäin luotettava miehitetty avaruusalus, joka on käytössä 2010-luvulla. NASAn sukkulan poistuttua käytöstä vuonna 2011, Sojuz on ainoa kulkuväline ISS-avaruusasemalle joidenkin vuosien ajan. Sergei Koroljov
4. lokakuuta 1957 Maan kiertoradalta radiosignaalia lähettäneestä Sputnik 1:sta nousi kohu sekä Neuvostoliitossa että Yhdysvalloissa vasta sen jälkeen, kun brittiläinen lehdistö oli nostanut lennon etusivuille. Hruštšov otti tämän teknologisen menestyksen omaksi saavutuksekseen ja vaati Koroljovia toteuttamaan uuden lennon välittömästi. 3. marraskuuta 1957 laukaistu Sputnik 2 vei mukanaan avaruuteen Laika-koiran. Toukokuussa 1958 laukaistu Sputnik 3 painoi 1500 kg. Sen Koroljov oli suunnitellut miehitetyn avaruuslennon ja valokuvaussatelliitin kehittämisen tarpeisiin. Sputnik (artisti)
Knut Storbukås syntyi pienessä Bostrakin kylässä Telemarkissa. Hän lisäsi itse T-kirjaimen nimeensä erottuakseen kylässä olleesta kahdesta muusta Knut Storbukås -nimisestä henkilöstä. Lisänimen "Sputnik" hän sai nopeudestaan kuorma-autonkuljettajana. Sputnik alkoi soittaa tanssimusiikkia 1950-luvulla ja hän perusti yhtyeen nimeltä "The Sputniks" 1959. Hän soitti myös "Beach Band" -nimisessä kokoonpanossa 1960-luvulla, kunnes vuonna 1968 The Sputniks aloitti uudelleen. Neuvostoliiton joukkotuhoaseet
Neuvostoliitto räjäytti ensimmäisen atomipomminsa ”RDS-1”:n (koodinimeltään ""Ensimmäinen salama"", länsimaisittain "”Joe-1”") Semipalatinskissa 29. elokuuta 1949. Rakenteeltaan RDS-1 oli Berijan tahdon mukaan suora kopio Yhdysvaltain Fat Man-pommista. Pommin teho oli noin 22 kt. Vuonna 1951 räjäytettiin seuraava, 38 kilotonnin pommi, jossa oli parannuksia, pommi oli esimerkiksi suuremmasta tehostaan huolimatta ensimmäistä huomattavasti kevyempi. Vuonna 1953 RDS-6 -räjäytyksessä testattiin pienitehoista vetypommia, jossa oli niin sanottu kerroskakkurakenne. Täysiverinen vetypommi RDS-37 räjäytettiin vuonna 1955. Ydinohjelman suurin pommi oli 1961 testattu 50 megatonnin Tsar-Bomba, suuritehoisin koskaan räjäytetty ydinase maailmassa. R-7
Kantorakettina se toimi viidelle Sputnik-ohjelman avaruuslennolle. Useilla R-7-ohjuksesta muunnelluilla kantoraketeilla on laukaistu tuhansia Neuvostoliiton ja Venäjän sekä sittemmin muiden maiden avaruusaluksia. Rakettiperhe on maailman käytetyin kantoraketti, jonka luotettavuus on osoittautunut erinomaiseksi mm. miehitettyjen avaruuslentojen kohdalla. Cassini-Huygens
Cassini-Huygens oli NASAn ja ESAn yhteinen miehittämätön avaruuslento, jonka tarkoituksena oli tutkia Saturnusta ja sen kuita. Projekti koostui Cassini-avaruusluotaimesta, joka teki mittauksia Saturnuksen kiertoradalta, ja sen kuljettamasta Huygens-laskeutujasta, joka teki mittauksia laskeutuessaan Titan-kuun kaasukehään ja pinnalle 14. tammikuuta 2005. Cassini-Huygens laukaistiin matkaan 15. lokakuuta 1997 Kennedyn avaruuskeskuksesta. Kantorakettina oli kaksivaiheinen Yhdysvaltain ilmavoimien Titan IV -kantoraketti, jossa oli lisäksi kaksi kiinteän polttoaineen apurakettia ja Centaur-rakettimoottori ylimpänä rakettivaiheena. Cassini oli ensimmäinen Saturnusta kiertävä luotain ja neljäs Saturnusta tutkinut luotain. Se saapui Saturnuksen kiertoradalle 1. heinäkuuta 2004. Ohjelman alkuperäinen päättymishetki oli 1. heinäkuuta 2008, mutta myöhemmin tehtävän kestoa jatkettiin kesään 2010 saakka luotaimen menestyksekkään toiminnan vuoksi. Tämän jälkeen tehtävää jatkettiin vuoteen 2017 asti. Luotain törmäytettiin Saturnukseen 15. syyskuuta 2017. Satelliitti
29. heinäkuuta 1955 Valkoinen talo ilmoitti, että Yhdysvallat aikoo laukaista satelliitin kevääseen 1958 mennessä. Tämän hankkeen nimeksi tuli Project Vanguard (onnistuneet laukaisut "Vanguard 1", "Vanguard 2" ja "Vanguard 3"). 31. heinäkuuta 1955 Neuvostoliitto ilmoitti laukaisevansa satelliitin syksyyn 1957 mennessä. Molemmat ilmoitukset liittyivät kansainväliseen geofysiikan vuoteen 1957–1958. Vuonna 1955 American Rocket Societyn, Kansallisen tiedesäätiön ja kansainvälisen geofysiikan vuoden painostamana Yhdysvaltojen ilmavoimat ja merivoimat alkoivat työskennellä yhdessä Project Orbiterissa. Siinä Jupiter-C-raketilla pyrittiin laukaisemaan satelliitti kiertoradalle. Sojuz MS-06
Sojuz MS-06 () on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 12. syyskuuta 2017 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Laukaisu tapahtui kosmodromin alustalta 1/5, jolta myös Sputnik 1 laukaistiin vuonna 1957. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 53:n miehistöön. Radio Sputnik
Radio Sputnik aloitti lähetyksensä 21. syyskuuta 1999 ja viralliset avajaiset olivat 29. syyskuuta 1999. Suomen Gallup Oy:n kesällä 2000 tekemän tutkimuksen mukaan 75 prosenttia venäläisistä matkailijoista kuunteli Radio Sputnikia Suomen vierailunsa aikana. Saman vuoden syksynä jo 89 prosenttia kyselyyn osallistuneista Suomessa asuvista venäjänkielisistä kuunteli radioasemaa säännöllisesti. Radio Sputnik toimi vuoden 2015 huhtikuusta heinäkuuhun nimellä Spirit FM, kunnes Radio Sputnik aloitti taas vanhalla nimellään Spirit FM:n rinnalla. Samalla se muutti musiikkilinjansa rockmusiikkiin ja sen alalajeihin. Vostok 1
Vostok-avaruusalus ja -kantoraketti asetettiin ensimmäisen kerran laukaisualustalle 25. maaliskuuta 1961 kello 13.00 paikallista aikaa. Kello 18.00 Juri Gagarin ja German Titov osallistuivat laukaisuharjoitukseen, jossa kosmonautit ja lennonjohto suorittivat kaiken kuten oikeassa lähtötilanteessa. Sputnik 10:n onnistuneen lennon jälkeen Vostok-avaruusalus julistettiin valmiiksi miehitettyä lentoa varten 27. maaliskuuta. Tästä eivät insinöörit kuitenkaan olleet yhtä mieltä, sillä kapseli ei ollut läpäissyt kymmenen päivän lennon testiä. Lennon varasuunnitelma oli antaa kiertoradan ohjautua luonnollisesti ilmakehään kymmenen päivän kuluttua laukaisusta, mikäli aluksen jarruraketit olisivat pettäneet lennon aikana. Sputnik (artisti)
Sputnik nousi maanlaajuiseen kuuluisuuteen vuonna 1985, jolloin levytuottaja Terje Welle Busk tuotti "Dyrsku"-kokoelmakasetin telemarkilaisista artisteista. Hän oli saanut vinkin Sputnikista tämän 80-vuotiaalta naapurilta Inga Myralta. Kasetista tuli, paljolti Sputnikin ansiosta, menestys ja Busk kutsui kuorma-autoilijan tekemään uutta kasettia. Sputnik 1
Sputnik 1 oli halkaisijaltaan 58 cm:nen ontto kaasutäytteinen alumiinipallo, jossa oli neljä 2,4–2,9 metriä pitkää piiska-antennia. Satelliitissa oli kaksi radiolähetintä, joiden kummankin teho oli 1 W. Lähettimet toimivat yhden ei-ladattavan hopea–sinkki-pariston voimalla, sillä aurinkokennot tulivat satelliitteihin vasta parin vuoden päästä. Siksi radiolähetys kesti vain kolme viikkoa. Rakenne oli paineistettu, jotta radiolähettimen materiaaleissa ei tarvitsisi varautua tyhjiön aiheuttamiin ongelmiin. Sputnik (artisti)
Vuosi 1990 oli menestyksekäs. Sputnik oli jo julkaissut viisi kasettia, joita oli myyty useita satojatuhansia kappaleita, mutta nyt hän pääsi esiintymään kaksi kertaa televisioon. Joulun välipäiväohjelmassa "Norge rundt" vuonna 1989 sekä 9. tammikuuta 1990 ohjelmassa "Hotell". Televisioesiintymisten siivittämänä Sputnik myi 1990 enemmän äänitteitä kuin muut norjalaiset artistit yhteensä. Kevään kohokohta oli pääsiäisenä, jolloin Sputnik matkusti Moskovaan ja esiintyi Glasnostin hengessä Punaisella torilla musiikkivideollaan "Lukk opp din hjertedør" (). Video näytettiin valtakunnallisessa "Dagsrevyen"-televisiouutislähetyksessä ja matkasta tehtiin dokumenttielokuva "Fra Drangedal til Moskva". Elokuva tuli myyntiin marraskuussa 1990. Odin (satelliitti)
Odin on ruotsalainen piensatelliitti, joka tekee sekä astrofysiikan että kaukokartoituksen tutkimusta. Se tutkii tähtien syntyä ja maan ilmakehän otsonia. Sen rakensi Swedish Space Corporation. Sen rahoittivat Ruotsin avaruushallinto, Ranskan CNES, Kanadan avaruusjärjestö ja Tekes. Se laukaistiin avaruuteen 20. helmikuuta 2001 START-1-kantoraketilla Svobodnystä Venäjältä. STS-31
Lento laukaistiin 24. huhtikuuta 1990 Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Laukaisun aikana oli kaksi sukkulaa ensimmäistä kertaa sitten tammikuun 1986 yhtä aikaa laukaisualustalla: "Discovery" laukaisualustalla 39B ja "Columbia" laukaisualustalla 39A. Lennon pilottina oli Charles Bolden, Nasan tuleva pääjohtaja. Alouette 1
Sputnik 1:n laukaisusta järkyttynyt Yhdysvallat ehdotti liittolaismailleen yhteistyötä avaruustutkimuksessa. Vuonna 1958 Kanadan puolustusministeriön tutkimuslaitoksen (DRTE) John Chapman ja Eldon Warren ottivat yhteyttä juuri perustettuun NASAan ja neuvottelivat sopimuksen jonka mukaan NASA laukaisisi Kanadan suunnitteleman ja rakentaman ionosfääriä tutkivan satelliitin. Kunnianhimoinen hanke onnistui ja NASA laukaisi Alouette 1:n (vaihtoehtoinen nimi Alouette-A) Vanderbergin lentotukikohdasta, Kaliforniasta 29. syyskuuta 1962 kello 0605 UTC Thor Agena-B kaksivaiheraketilla Maata kiertävälle radalle. Kansainvälinen avaruusasema
Ensimmäinen ISS:n osa, Zarya, laukaistiin matkaan vuonna 1998. Sitä seuranneella avaruussukkulalennolla STS-88 laukaistiin Unity avaruussukkulan kyydissä. Samalla lennolla avaruussukkulan avulla yhdistettiin moduulit toisiinsa ja aseman voidaan katsoa syntyneen. Kosmos (satelliitti)
Kosmos on vuonna 1962, jolloin laukaistiin Kosmos-1, alkanut neuvostoliittolaisten ja myöhemmin venäläisten satelliittien sarja. Sarjaan kuuluu sotilaallisia ja siviilisatelliitteja, jopa avaruusluotaimia. Jos 1970-luvulla Kosmos-satelliitteja oli laukaistu yli tuhat kappaletta. 2000-luvun alussa Kosmos-aluksia on laukaistu yli 2400 kappaletta, joten noin joka kolmas avaruusalus on ollut Kosmos. Sojuz 19
Sojuz 19 oli Neuvostoliiton Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 15. heinäkuuta 1975 ja paluu noin 6 vuorokautta myöhemmin, 21. heinäkuuta 1975. Lennon radiokutsu oli Союз, Sojuz. Lento oli Apollo-Sojuz-yhteislennon Neuvostoliiton puoli. Suomen avaruustoiminta
Satelliittien lentoon liittyvä tutkimus alkoi Suomessa 13. lokakuuta 1957 Gustaf Järnefeltin aloittaessa Sputnik 1:n radan seurannan. Seuranta tehtiin Ilmatieteen laitoksen Jokioisten observatorion laitteilla, joita oli käytetty Vaisalan säähavaintopallojen seurantaan. Sputnik 6
Lento alkoi suunnitelmien mukaisesti 1. joulukuuta, 1960 kello 07:26:04 UTC ja alus saavutti suunnitellun kiertoradan. Aluksen lähettämiä signaaleja havaittiin muun muassa Ruotsissa ja Yhdysvalloissa, missä CIA vastaanotti kuvia kapselin televisiojärjestelmästä ja onnistui lopulta murtamaan signaalissa käytetyn kryptografian. Sputnik-ohjelma
"Sputnik 3":n ensimmäinen laukaisu 3. helmikuuta 1958 epäonnistui, mutta toinen, onnistunut yritys, tapahtui 15. toukokuuta samana vuonna. "Sputnik 3" oli miehittämätön ja varustettu suurella määrällä geofysikaalista tutkimuslaitteistoa. "Sputnik 3":n oli tarkoitus myös tutkia Van Allenin vyöhykettä, mutta satelliitin nauhuri ei toiminut ja mittauksia ei voitu suorittaa. Luettelo Suomen avaruustoiminnasta
Odin on ruotsalainen tiedesatelliitti. Se laukaistiin 20. helmikuuta 2001 venäläisellä START-1-ohjuksella Svobodnyista, Venäjän Kaukoidästä 600 km korkealle naparadalle. Operaatio oli koruton: kuorma-auto ajoi pellon laitaan, pysähtyi, nosti puomin ja raketti lensi taivaalle. Odin toimii vielä vuonna 2010. Tällä satelliitilla on ollut kaksi suomalaista lennonjohtajaa, jotka työskentelivät Kiirunassa. Neuvostoliiton avaruusohjelma
Neuvostoliiton avaruusohjelma pohjautui venäläisen opettajan Konstantin Tsiolkovskin 1900-luvun alusta alkaen yksin tekemään tutkimustyöhön. Hän tutki ensimmäisenä avaruuslennon mahdollisuutta matemaattisesti. Hän teki suhteellisen vähän kokeellista tutkimusta, mutta kehitti silti muun muassa rakettien ohjausmenetelmiä, nestemäisiä ajoaineita ja monivaiheisen raketin periaatteen. Neuvostovaltio alkoi jo vuonna 1921 tukea rakettitutkimusta asevoimien budjettirahoituksella. GIRD-tutkimusryhmät konkretisoivat rakettien kehitystyön 1920-luvun puolivälistä alkaen. 1930-luvulla Sergei Koroljov nousi rakettitutkimuksen johtoon, mutta hän joutui asevoimien puhdistusten yhteydessä vankeuteen. Toisen maailmansodan aikana rakettialan tutkimus keskittyi maavoimien raketteihin ja lentokoneiden rakettipropulsioon. Sputnik-ohjelma
Sputnik-ohjelmaa pidettiin suuresti onnistuneena ja se rohkaisi neuvostoliittolaisia jatkamaan muilla avaruusohjelmilla, kuten Vostok-ohjelmalla, jonka myötä avaruuteen lähetettiin ensimmäinen ihminen. Myös yhdysvaltalaiset aloittivat pikaisesti Explorer-ohjelmansa. Sojuz TMA-18M
Sojuz TMA-18M () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 2. syyskuuta 2015 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Strela
Strela-2 -satelliitteja laukaistiin avaruuteen vuodesta 1965 lähtien. Sen ensimmäinen edustaja on Kosmos 103, joka laukaistiin Neuvostoliiton Baikonurin avaruuskeskuksesta 28. joulukuuta 1965. Tähän sarjaan kuuluu vain kolme satelliittia, joista viimeinen laukaistiin radalleen elokuussa 1968. Satelliitit laukaistiin alle 400 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 56 astetta. Satelliitit olivat myös muita Strela-satelliitteja kookkaampia, noin 2 x 3 metrin kokoisia ja painoivat 875 kg. Gustaf Järnefelt
Kun Neuvostoliitto laukaisi lokakuussa 1957 Sputnik-satelliitin Maata kiertävälle kiertoradalle, Järnefelt nousi julkisuuteen avaruusasiantuntijana teettäessään satelliittien ratahavaintoja vuodet 1958–1969. 1960-luku
Naisetkin vaativat yleistä tasa-arvoa. Feminismi alkoi 1960-luvulla. Kansalaisoikeuksien ja äänioikeuden saavuttamisen jälkeistä aikaa pidetään naisasialiikkeenliikkeen hiljaisena kautena, vaikkakin naisten osallistuminen muissa kansalaisliikkeissä lisääntyi. Feministinen nousi pinnalle 1960-luvulla Yhdysvalloissa, josta se levisi Eurooppaan. Feminismi nosti esiin muun muassa naisten huonon aseman työpaikoilla ja yksityiselämässä; ajan kuuluisin feministinen tunnuslause oli ""henkilökohtainen on poliittista"". Liberaalifeministisen ajattelun rinnalle nousi radikaalifeminismi, joka pyrki painottamaan naisten kokemuksia ja aktiivista toimintaa. Jyrkimmillään liikkeen on katsottu sortuneen miesvihamielisyyteen, mutta liikkeen ansiosta sellaiset asiat kuin esimerkiksi raiskaukset ja seksuaalinen häirintä tuotiin entistä näkyvämmin esille. Toisen aallon feministinen liike vaikutti myös naisten rooliin konservatiivista naiskäsitystä vastustamalla.
Vuonna 1961 Yhdysvaltain presidentiksi valittiin 71-vuotiaan Dwight D. Eisenhowerin seuraajaksi 44-vuotias John F. Kennedy. Kennedy kohdisti huomiota mustien oikeuteen saada täydet kansalaisoikeudet. Hän aloitti myös Yhdysvaltain Apollo-avaruusohjelman. Neuvostoliittolainen kosmonautti Juri Gagarin oli kiertänyt 12. huhtikuuta 1961 Maan Vostok 1 -raketilla. Tämä lento kiihdytti Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välistä avaruuskilpailua, joka oli alkanut jo 1957 Neuvostoliiton ensimmäisen Sputnik-satelliitin laukaisusta. Avaruuskilpailu huipentui 21. heinäkuuta vuonna 1969 kun Neil Armstrong astui ensimmäisenä ihmisenä kuun pinnalle. Saturn V
Kaikkiaan Saturn V -raketteja laukaistiin vuosina 1967–1973 13 kertaa, joista kaikki onnistuivat. Saturn V:n tärkein tehtävä oli Apollo-avaruusalusten kuljettaminen avaruuteen ja Kuuhun. Sotilaallinen avaruustoiminta
1957-1992 Neuvostoliitto laukaisi noin 2 000 sotilaallista avaruusalusta ja Yhdysvallat on laukaissut noin 1 000 sotilaallista avaruusalusta. Euroopassa lähinnä Ranska, Englanti ja NATO ovat laukaisseet sotilaallisia satelliitteja. Muita sotilassatelliittimaita ovat ainakin Kiina ja Israel. Nasa
Nasan varhaiset ohjelmat tutkivat miehitetyn avaruuslennon ongelmia. Nämä ohjelmat suoritettiin Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välisen kilpailun aiheuttamien paineiden alla, ja oli suoraan osa kylmää sotaa. Vuonna 1958 aloitettu Mercury-ohjelma käynnisti avaruuden valloittamisen. Vuonna 1958 lentänyt Neuvostoliiton Sputnik-2 painoi 1 300 kg ja kuljetti Laika-koiran, joten oli ilmeistä, että Neuvostoliitto pyrki miehitettyyn lentoon. Siitä, kumpi maa tekee sen ensimmäisenä, kilvoiteltiin. Ensin tuli selvittää pystyisikö ihminen selviämään avaruudessa hengissä – amerikkalaiset lennättivät Gemini-kapselissa apinoita ennen miehitettyjä lentoja. Sputnik 6
Koskaan ei ole saatu selville tai ainakaan julkisesti kerrottu, mikä johti jarrutuspolton epäonnistumiseen, mutta pian kello 08:22 UTC tapahtuneen polton jälkeen oli lennonvalvojille selvää, että alus ei ollut suunnitellulla radallaan vaan jatkoi maan kiertämistä. Spekulaatio on edelleen käynnissä siitä oliko alus väärässä asennossa polton käynnistyessä vai oliko jarruraketeissa vikaa . Proton (satelliitti)
Proton oli neuvostoliittolainen tiedesatelliittien sarja. Vuosien 1965 ja 1968 aikana laukaistiin neljä Proton-satelliittia, jotka nimettiin Proton-kantoraketin mukaan, jolla ne laukaistiin avaruuteenn. Avaruuskilpa
Avaruuslennot alkoivat Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välisen avaruuskilvan () seurauksena vuonna 1957, jolloin Sputnik-1 kiersi Maan. Tieteellis-teknisesti perusteltu ajatus avaruuslennosta syntyi 1920-luvulla. Sitä edelsi pitkä historia rakettien kokeiluja ja kirjallisia, nykynäkemyksen mukaan lähinnä tieteis- tai fantasiakirjallisuuteen kuuluvia teoksia. Alkutaipaleen loppuna voidaan pitää miehitettyä Apollo 11 -kuulentoa heinäkuussa 1969. Sputnikin muistomerkki
Sputnikin muistomerkki on maailman ensimmäisen satelliitin Sputnik 1:n kunniaksi pystytetty muistomerkki, joka sijaitsee Koroljovinin kaupungissa Moskovan alueella Venäjällä. Muistomerkin suunnitteli ja valmisti venäläinen kuvanveistäjä Salavat Scherbakov. Muistomerkki on valmistettu ruostumattomasta teräksestä. Veistos esittää Sputnik-satelliittia kiertämässä maapalloa. Sputnik 1
Kiertoradalle Sputnikin nosti Baikonurista, Kazakstanista laukaistu R-7-raketti. Se kiersi Maan 96,2 minuutissa, noin 250 km korkeudessa. Sputnik 1 :n rata kutistui aerodynaamisten voimien vaikutuksesta ja se paloi syöksyessään Maan ilmakehään 3. tammikuuta 1958. Sojuz 33
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 10. huhtikuuta 1979 ja paluu noin kaksi vuorokautta myöhemmin, 12. huhtikuuta 1979. Lennon radiokutsu oli Saturnus (). Sojuz 33:n telakoituminen avaruusasemaan epäonnistui teknisten ongelmien takia. Myös laskeutumisessa oli ongelmia aluksen jarruraketin kanssa ja aluksen altistuessa 10 g:n kiihtyvyydelle laskeutumisessa. Satelliittien havaitseminen
Ensimmäisen ihmisen avaruuteen toimittaman "tekokuun" lähettäjä oli Neuvostoliitto. Vuonna 1957 lokakuussa Neuvostoliitto laukaisi Sputnikin sinne ja kiertoradalle joutui myös kantoraketti joka seurasi kirkkaampana Sputnikkia sen jäljessä. Ilmeisesti osa ihmisitä jotka uskoivat seuraavansa Sputnikkia seurasikin sen sijaan kantorakettia. Koska Sputnik oli pieni sen seuraamiseen täytyi olla kiikarit ja sen sai näkyviin aamunkoitteessa sekä iltaisin auringon laskun aikaan. Sen kierros maapallon ympäri kesti 98,6 minuuttia. Se lähetti myös radiolla piip-äänien sarjaa, mitä myös seurattiin radiosta. Sputnikkia seurattiin laajasti ja monelle se ilmeisesti oli kipinä taivaan tarkailun aloittamiseen. PGM-11 Redstone
Yhdysvallat olisi kyennyt laukaisemaan Jupiter-C-raketilla satelliitin jo 1956 Yhdysvaltain hallitus halusi laukaista satelliitin siviiliraketilla ja esti laukaisun. Kun Yhdysvaltain ensimmäinen satelliittilaukaisu oli epäonnistunut Vanguard-raketin tuhouduttua laukaisualustalle ja Neuvostoliiton Sputnik 2 kiersi jo maata, Von Braun sai laukaista satelliitin. Sojuz 4
Sojuz 4 oli Neuvostoliiton Sojuz-ohjelman lento. Kosmonautti Vladimir Šatalov aloitti yksinään avaruuslennon Sojuz 4:llä 14. tammikuuta 1969. Alus telakoitui maata kiertävällä radalla Sojuz 5:n kanssa. Apollo 5
Alun perin lento oli suunniteltu tapahtuvaksi huhtikuussa 1967, mutta kuumoduulia ei saatu valmiiksi ajoissa. Apollo 5 laukaistiin 22. tammikuuta 1968 kello 22:48,09 UTC Kennedy Space Centeristä Maan kiertoradalle. 1950-luvun miehittämättömät avaruuslennot
1950-luvulla kaikkiaan 35 kantoraketin laukaisuyritystä epäonnistui, niistä vain viisi tapahtui Neuvostoliitossa. Epäonnistuneet laukaisut toivat hetkeksi yhdysvaltalaisen median etusivujen ostikkojen käyttöön sanat flopnik (korkeushypyn floppaus + Sputnik) ja kaputnit (saksan sana Kaputt + Sputnik) kuvaten Yhdysvaltain laukaisujen epäonnistumisia. Jubileinyi (satelliitti)
Jubileinyi (, "juhlavuosi") on venäläinen teknologiakoesatelliitti (mikrosatelliitti), jonka rakensi Rešetnjov-yhtiö. Se juhlisti Sputnikin 50-vuotislentoa. Jubileinyi laukaistiin matalalle Maan kiertoradalle 23. toukokuuta 2008 Rockot-kantoraketilla Plesetskin kosmodromilta. Avaruustutkimus
Avaruustutkimus on aurinkokunnan ja sitä ympäröivän maailmankaikkeuden tutkimista Maan ulkopuolella olevilla laitteilla. Avaruutta tutkitaan muun muassa avaruusteleskoopeilla, Maata kiertävillä satelliiteilla, sekä ulkoavaruuteen lähetetyillä robottiluotaimilla.Avaruusaika alkoi 1957 kun neuvostoliittolainen satelliitti Sputnik 1 lähetti Maahan radiosignaalin. Sitä seurasivat pian Neuvostoliiton Luna-ohjelma sekä Yhdysvaltain Pioneer- ja Ranger-ohjelmat. Nämä luotaimet ohittivat Kuun läheltä tai iskeytyivät sen pintaan. Sputnik-ohjelma
"Sputnik 4" laukaistiin 15. toukokuuta 1960, kaksi vuotta "Sputnik 3":n jälkeen. "Sputnik 4" oli niin ikään miehittämätön, mutta se oli samalla Vostok-avaruuskapselin koelento, jota käytettiin pian sen jälkeen miehitetyissä avaruuslennoissa. "Sputnik 4":ssä oli täysin varusteltu matkustamo ja ihmisen kokoinen nukke. Avaruuskilpa
Uutistoimisto TASSin kautta neuvostolehdistö julkisti Sputnikin lennon pienenä uutisena lehtien sisäsivuilla. Englannin lehdistö nosti sen etusivujensa pääuutiseksi, minkä jälkeen alkoi Yhdysvalloissa TV-rummutus ”punaisesta kuusta”. Tämän jälkeen Nikita Hruštšov alkoi käyttää avaruusteemaa osana politiikkaansa. Tämä aikaansai Yhdysvaltain avaruusjärjestön NASAn nopean perustamisen presidentti Eisenhowerin hallituksen toimena opposition (muiden muassa senaattorit John Kennedy ja Lyndon Johnson) esittämän kritiikin edessä. Puhuttiin Missile gapistä, joka oli Kennedyn suurimpia vaaliteemoja vuoden 1960 presidentinvaalissa. Eisenhowerin hallinto perusti NASAn, mutta pohti esimerkiksi miehitettyjen avaruuslentojen lopettamista kunhan ”tilanne rauhoittuu”. Maailman avaruusviikko
Maailman avaruusviikko on YK:n ja World Space Week Associationin vuosittain 4.–10. lokakuuta järjestämä viikko, jonka tarkoituksena on ”juhlistaa vuosittain kansainvälisellä tasolla avaruustieteen ja -teknologian myötävaikutusta ihmisten olojen parantamiseen”. Viikon julisti avaruusviikoksi vuonna 1999. Viikko alkaa Sputnik 1:n laukaisun vuosipäivästä, ja päättyy ulkoavaruussopimuksen allekirjoittamisen vuosipäivään.