Milloin Nizzan ensimmäinen kukkaparaati järjestettiin?
Nizzan karnevaali
Ensimmäinen kukkaparaati, eli ""bataille de fleurs"", järjestettiin vuonna 1876. Idean takana oli ranskalainen kirjailija Alphonse Karr. Nizzassa asuva, syntyperältään saksalainen kirjailija oli haltioitunut kukista ja toivoi tapahtumaa, jossa ihmiset voisivat heitellä toisiaan tuoksuvilla kukilla. Näin ollen Andriot Saëtone toteutti vuonna 1876 ensimmäisen kukkaparaatin "Promenade des Anglais" -ranta­bulevardilla.
Notre Damen katedraali (Pariisi)
Pariisin Notre-Dame rakennettiin kahden vanhan kirkon raunioille. Varhaisgoottilaista tyyliä edustavan katedraalin rakennutti Pariisin silloinen piispa Maurice de Sully. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1163 ja saatiin valmiiksi varhaisella 1300-luvulla. Alun perin samalla paikalla oli ollut Rooman valtakunnan aikainen temppeli. Notre-Dame on vaurioitunut useita kertoja. Ranskalainen arkkitehti Viollet-le-Duc entisti katedraalin vuosina 1845-1864. Pablo Picasso
Picasson merkittävimpiä tukijoita Pariisissa olivat kirjailija ja keräilijä Gertrude Stein ja taidekauppias Daniel-Henri Kahnweiler. Vuonna 1907 Picasso tutustui Georges Braqueen, jonka kanssa hän työskenteli muutaman vuoden ajan tiiviisti yhdessä, mistä oli tuloksena uuden tyylisuunnan, kubismin, synty. Miehet erosivat 1914 Braquen jouduttua sotaan, ja Picasso jatkoi työskentelyä Pariisissa vuoteen 1917 saakka. Sen jälkeen hän matkusti lyhyeksi aikaa Roomaan. Roomassa Picasso suunnitteli pukuja ja lavastuksia venäläisen Sergei Djagilevin perustamalle Ballets russes -balettiseurueelle balettiin "Parade". Hän tutustui myös antiikin nähtävyyksiin ja sai niistä vaikutteita omiin töihinsä. Palattuaan Pariisiin Picasso meni naimisiin Roomassa tapaamansa tanssija Olga Koklovan kanssa. Pariisi
Eiffel-torni rakennettiin Pariisin maailmannäyttelyä varten 1889. Sitä seuranneet lukuisat maailmannäyttelyt 1855, 1867, 1878, 1889, 1900 ja 1937 osoittivat Pariisin kasvaneen yhdeksi maailman tärkeimmistä kaupungeista.
Ensimmäisessä maailmansodassa saksalaiset tykit ja zeppeliinit vaurioittivat kaupunkia. Marnen ihmeen, Marnejoella saavutetun torjuntavoiton ansiosta saksalaisten eteneminen pysähtyi aivan Pariisin lähellä. 1900-luvun kenties merkittävin käännekohta, vuoden 1919 rauhankonferenssi, toi poliittiset johtohahmot ympäri maailman kuudeksi kuukaudeksi Pariisin kaduille solmimaan traagisesti epäonnistuneet I maailmansodan rauhanehdot. Toisessa maailmansodassa Ranskan hallitus julisti Pariisin avoimeksi kaupungiksi, poistui sieltä ja jätti sen saksalaisten miehitettäväksi. Vuonna 1944, kun Yhdysvaltain joukot olivat lähestymässä, alettiin kaupungissa kapinoida saksalaisia vastaan. 26. elokuuta Charles de Gaulle otti sen haltuunsa. Nizzan karnevaali
Jo puolen vuosisadan ajan karnevaaleihin on liittynyt tiettyjä perinteisiä tapahtumia. Osa niistä on vuosien saatossa tosin muuttanut jonkin verran muotoaan. Esimerkiksi perinteisestä karnevaaliuinnista on kehittynyt "Carnastring"-tapahtuma, ja myöhemmin mukaan on tullut muutakin ohjelmaa, kuten rannan kahvilatarjoilijoiden juoksukilpailu "Carnacourse" sekä "Carnasocca" eli perinteisen nizzalaisen ruokalajin, kikhernejauhoista valmistetun ohuen pannukakun tapaisen "soccan" maistiaiset. Jo kolmenkymmenen vuoden ajan on myös valittu karnevaalien kuningatar ja tämän perintöprinsessat. Valinnan tekee komitea, jonka puheenjohtajana toimii joku tunnettu henkilö. Valittu kuningatar avaa kukkaparaatin omalla vaunullaan ja käy myös edustamassa Nizzan karnevaaleja virallisilla edustusmatkoilla. Nizzan karnevaali
Kukkaparaati on osa Nizzan karnevaaleja. Se on vastapainona muuten karikatyyrien ja groteskien hahmojen täyttämälle karnevaalikulkueelle. Paraati muodostuu kahdestakymmenestä kukin koristelluista vaunuista, joista nuoret naiset ja nykyään myös nuoret miehet heittelevät kukkia katsojille. Eri puolilta maailmaa tulevat musiikkiryhmät ja katutaiteilijat kulkevat vaunujen väleissä kuten karnevaalikulkueessakin. Nizzan kreivikunta
Ranskan vallankumouksen aikana ranskalainen "Armée du Midi" miehitti Nizzan vuonna 1792. Seuraavana vuonna se ympäristöineen liitettiin Ranskaan Alpes-Maritimes -nimisenä departementtina Vuonna 1814 se kuitenkin palautettiin Sardinialle. Festival Puccini
Puccini kuoli Brysselissä 29.11.1924. Forzano muisti keskustelun ja alkoi suunnitella yhdessä Pietro Mascagnin kanssa festivaalien toteuttamista järvellä maestron kodin läheisyydessä. Tilapäinen teatteri "Carro di Tespi Lirico" nousi pilareiden päälle Massaciuccolijärven rannalle. Ensimmäisen La Bohèmen 24.8.1930 johti Pietro Mascagni ja ohjasi Giovacchino Forzano. Seuraavana vuonna Beniamino Gigli ja Adelaide Saraceni esiintyivät La Bohèmessa ja Rosetta Pampanini sekä Angelo Michetti Madama Butterflyssä. Festivaaleja ei pidetty sotien aikana, ja vasta vuonna 1949 ne käynnistyivät pariksi vuodeksi.
Teatteri uudistettiin 1966, jolloin se sai kutsumanimen "Teatro dei Quattromila". Se rakennettiin vanhaan venesatamaan, ja istuinpaikkoja sinne saatiin noin 3 200. Näyttämö on veden päällä ja katsomo maalla. Sen jälkeen alkoivat vuosittaiset festivaalit. Vuoden 1980 jälkeen festivaaleja on laajennettu, ja niillä voidaan esittää myös Puccinin aikalaisten teoksia, oopperaa ja balettia. Lilja (heraldiikka)
Keskiajalla varsinaisen liljan ja "fleur de lis" –kuvion symboliarvot olivat uskonnollisessa taiteessa päällekkäiset, tarkoittaahan ranskan "lis" juuri liljaa. Historioitsija Michel Pastoureau kertoo, että noin vuoteen 1300 asti niitä molempia käytettiin Jeesuksen kuvauksissa, mutta vähitellen ne siirtyivät merkitsemään Mariaa ja ne liitettiin Salomon psalmin sanoihin ”lilja ohdakkeiden keskellä” ("lilium inter spinas"), jonka katsottiin viittaavan Mariaan. Myös toiset Raamatun tekstit ja uskonnollinen kirjallisuus, joissa lilja on puhtauden ja viattomuuden symboli, auttoivat vakiinnuttamaan tämän kukan Neitsyen attribuutiksi. André Bauchant
Palattuaan sodasta 46-vuotiaana Bauchant omistautui maalaukselle. Hänen maalauksiaan oli ensi kertaa esillä Pariisin Syyssalongissa 1921. Tuolloin hän teki kukkamaalauksia. Bauchant siirtyi pian historiallisiin aiheisiin, joissa puutarha ja kasvit saattoivat olla mukana, kuten "Louis XI johtaa mulperipensaiden istutusta Toursin lähellä" (1943). Aiheisiin kuului muun muassa Kleopatra ja joskus myös ajankohtaisia tapahtumia. Ranskan historia
Ranska aloitti vallankumoussodat 1792 sodanjulistuksilla Itävallalle ja Preussille. Napoleon I valloitti 1796 Italian voittaen Itävallan. Vuonna 1799 Napoleon kaappasi direktiohallitukselta vallan ja teki itsestään ensimmäisen konsulin. Napoleon kruunasi itsensä keisariksi 1804. Monarkia palasi Ranskaan, vaikka alun perin oli ollut tarkoitus päästä siitä eroon. Napoleon III
Napoleon III järjesti kansalle leipää ja sirkushuveja. Säännöllisesti järjestettiin hovijuhlia ja maailmannäyttelyjä. Vuoden 1855 ja 1867 Pariisin maailmannäyttelyt olivat omana aikanaan huomiota herättäviä tapahtumia. Erityisesti jälkimmäisestä pyrittiin tekemään loistava näytelmä joka todistaisi kaikille Ranskan vauraudesta. Näyttelyä kävivät katselemassa monet Euroopan hallitsijat ja merkkihenkilöt. Hienoihin julkisivuihin kiinnitettiin huomiota ja ensimmäiset tavaratalot avasivat ovensa. Kuuluisuutta saavuttivat muotihuoneet ja kurtisaanit. Émilie Zola kirjoitti myöhemmin, että keisarivalta oli muuttamassa Pariisia Euroopan bordelliksi. Impressionismi
Monet impressionistit keräilivät 1850-luvulta alkaen suosioon nousseita japanilaisia ukiyo-e-puupiirroksia, ja heitä kutsuttiinkin joskus ”maalaustaiteen japanilaisiksi”.
Nuoret taiteilijat alkoivat kaivata tunnustusta työlleen. Uuden tyylin edustajien ajatusten nousua oli 1800-luvun Ranskassa hidastanut Ranskan kaunotaiteiden akatemia. Se valitsi työt, jotka kelpuutettiin vuosittaisiin taidenäyttelyihin, Pariisin salonkiin. Akateemisen taiteen perinteen mukaan aiheiden tuli olla lähinnä historiallisia ja maalausjäljen huolellisesti viimeistellyn näköinen. Impressionistit eivät saaneet juurikaan maalauksiaan salonkiin yrityksistään huolimatta. Pissarron maisema hyväksyttiin ensimmäisenä salonkiin vuonna 1859, Manet’n maalaus 1861 ja seuraavina vuosina myös Monet, Auguste Renoir ja Alfred Sisley saivat maalauksiaan esille. Vain Edgar Degas joutui toistuvasti pettymään. Kun akatemia hylkäsi Manet'n maalauksen "Aamiainen ruohikolla", joka sisälsi alastoman naisen ja kaksi miestä nurmikolla, keisari Napoleon III päätti, että hylätyt teoksetkin pitäisi näyttää yleisölle, ja niin perustettiin niin sanottu "reputettujen salonki" salonkinäyttelyn vastapainoksi vuonna 1863. Tässä näyttelyssä oli mukana impressionisteja. La Bayadère
La Bayadère eli Bajadeeri (Temppelitanssijatar, ) on baletti, jonka koreografian on tehnyt Marius Petipa ja musiikin säveltänyt Ludwig Minkus. Baletin esitti ensimmäisen kerran Mariinski-teatterin baletti 4. helmikuuta 1877 Pietarissa, Venäjällä. Bajadeerin kuuluisimpia kohtauksia ovat muun muassa klassikon asemaan noussut "Varjojen valtakunta" (), pronssijumalan tanssi (), Nikiyan kuolema ja viimeisen näytöksen "Grand pas d'action". La Sylphide
"La Sylphiden" ensimmäinen versio sai ensi-iltansa 12. maaliskuuta 1832 Pariisin oopperan Salle Le Peletierissa. Sen koreografian oli laatinut Filippo Taglioni ja musiikin säveltänyt Jean-Madeleine Schneitzhoeffer. Taglioni suunnitteli teoksen tyttärelleen Marielle. Baletin libreton kirjoitti tenori Adolphe Nourrit, joka esitti ensimmäisenä Robertin roolin Giacomo Meyerbeerin oopperassa "Robert Paholainen", jossa esiintyi tanssija Marie Taglioni sen tanssijaksossa "Nunnien baletti". Nourritin skenaario perustui löyhästi Charles Nodierin kertomukseen "Trilby, ou Le lutin d'Argail", mutta hän teki muutokset päähenkilöiden hahmoihin: Nodierin peikko ja kalastajan vaimo ovat baletissa sylfidi ja talonpoika. Jazz
Ragtimen kehityttyä marssimaisuudesta hiukan keveämmäksi ja monipuolisemmaksi sitä alettiin nimittää jazziksi. Jazzin kehittyminen alkoi 1890–1910-luvuilla. Alkuperäisessä jazzissa oli vaikutteita sotilasmarsseista, länsiafrikkalaisesta musiikista, pianomusiikista, kirkko- ja kansanmusiikista sekä ranskalaisista lauluista. Kaikkein erikoisin piirre jazzissa oli muihin tuon ajan musiikkityyleihin verrattuna se, että kappaleissa merkittävässä asemassa olivat usein improvisoidut soolo-osuudet. New Orleans jazzissa, dixielandissa, ei kuitenkaan ollut varsinaista solistia, vaan kyse on ns. kollektiivisesta improvisoinnista. Siinä puhallinsoittimet koristelivat olemassa olevaa melodiaa yhtä aikaa rytmiryhmän säestyksellä. Improvisointi teki kappaleista eloisia ja sillä saatiin kappaleisiin enemmän tunnetta mukaan. New Orleans jazzin improvisointi eroaa nykyaikaisen jazzin improvisoinnista juuri siinä, että se oli lähinnä valmiin melodian koristelua, kun taas uudemmassa jazzissa improvisoidaan vapaasti sointujen päälle. Swingiä edeltävään jazziin on myöhemmin viitattu käsitteellä "classic jazz". Dada
Ranskalainen avantgarde pysytteli ajan tasalla Zürichin dadatoimintaan Tristan Tzaran säännöllisen kirjeenvaihdon avulla. Hän vaihteli kirjeitä, runoja ja lehtiä Guillaume Apollinairen, André Bretonin, Max Jacobin ja muiden ranskalaisten kirjailijoiden, kriitikoiden ja taiteilijoiden kanssa. Ensimmäinen dadataiteen näytäntö pariisilaiselle yleisölle oli Salon des Indépendantsissa vuonna 1920. Jean Crotti esitteli dadaan liitettäviä töitään, mukaan lukien työn nimeltä ”Explicatif”, jossa oli sana "Tabu". Canal Saint-Martin
Ranskan konsulaatin aikana vuonna 1802 silloinen ensimmäinen konsuli Napoleon Bonaparte päätti, että oli ryhdyttävä tarpeellisiin toimenpiteisiin, jotta vastedes vältyttiin huonojen terveydellisten olojen toistuvasti aiheuttamilta kulkutaudeilta kuten punataudilta ja koleralta. Gaspard de Cabrol, Pariisin kaupungin prefekti, ehdotti tällöin, että jo 1500-luvulla esitetty suunnitelma Ourcq-joen kanavoimiseksi oli nyt toteutettava. Ourcq-joen lähteet olivat noin 100 kilometrin päässä Pariisista koilliseen. Ranskan Kambodža
Ranskan Kambodža viittaa Kambodžan kuningaskuntaan, jolloin se oli Ranskan protektoraatti osana Ranskan Indokiinaa, sarja Ranskan siirtomaa-aikaisen imperiumin protektoraatteja Kaakkois-Aasiassa. Protektoraatti perustettiin vuonna 1867, kun Kambodžan kuningas Norodom I pyysi protektoraatin perustamista maansa ylle. Kambodža yhdistettiin Ranskan Indokiinan unioon vuonna 1887 Ranskan siirtomaiden ja protektoraattien kanssa. Vuonna 1946 Kambodžalle myönnettiin itsehallinto Ranskan unionissa ja sen protektoraatin status lakkautettiin vuonna 1949. Kambodžalle myönnettiin myöhemmin itsenäisyys ja valtio juhli ensimmäistä itsenäisyyspäiväänsä 9. marraskuuta 1953. Madama Butterfly
"Madama Butterflyn" libretto on rakennettu kahdesta eri teoksesta. Oopperan ensimmäisen näytöksen tunnelma, tavat ja asiat perustuvat Pierre Lotin kertomukseen "Madame Chrysanthème" vuodelta 1887. Toinen näytös seuraa hyvin tarkasti John Belascon kirjoittamaa yksinäytöksistä näytelmää, jonka ensi-ilta oli Herald Square Theatressa New Yorkissa 5. maaliskuuta 1900. Aateliskaarti
Aateliskaarti (italiaksi "Guardia Nobile") oli yksi Paavin henkivartiokaarteista. Siihen kuului pelkkiä aatelismiehiä. Aateliskaartin perusti paavi Pius VII vuonna 1801, ja se oli aluksi ratsuväen rykmentti, jonka tehtävänä oli saattaa paavia ja muita kirkkoruhtinaita matkoilla Kirkkovaltiossa. Yksi aateliskaartin ensimmäisistä tehtävistä oli saattaa Paavi Pariisiin Napoleonin kruunajaisiin. Kun Kirkkovaltio liittyi yhdistyvään Italiaan 1870, aateliskaarti muutettiin jalkaväen yksiköksi. Nizzan karnevaali
Ensimmäinen karnevaalikulkueeseen viittaava kirjallinen lähde on vuodelta 1294, ja sen kirjoittaja oli Provencen kreivi Charles II, Anjoun herttua, joka "tuli viettämään karnevaalijuhlaa Nizzan kaupunkiin". Karnevaali oli 1300- ja 1400-luvulla ennen kaikkea kansanjuhla. Renessanssiaikaan järjestettiin suuria karnevaalitanssiaisia ja -naamiaisia kaupungin keskustan kapeilla kaduilla, kun taas 1700-luvulla suosittiin venetsialaistyylisiä naamiaisia. Michel Guy
Vuonna 1971 Guy perusti presidentti Georges Pompidoun ja kulttuuriministeri Jacques Duhamelin tukemana Pariisin syysfestivaalin. Ensimmäisen kerran festivaali pidettiin seuraavana vuonna, ja Guy oli tapahtuman johtajana vuodesta 1972 kuolemaansa asti, vuoteen 1990. Tapahtuma tunnetaan siitä, että se houkuttelee paikalle useita avantgardetaiteilijoita monilta eri taiteen aloilta. Vuonna 1974 Ranskan pääministeriksi nimettiin Jacques Chirac, joka nimitti Guyn kulttuuriministeriksi. Syysfestivaalien johdossa hänet korvasi väliaikaisesti Alain Crombecque. Guy oli ministerinä vuoteen 1976, jolloin hänen tilalleen astui Françoise Giroud. Notre Dame d’Afrique
Notre Dame d’Afrique on katolinen basilika Algerin kaupungissa Algeriassa. Sitä alettiin rakentaa vuonna 1859, ja se valmistui vuonna 1872. Kirkon suunnitteli ranskalainen arkkitehti Jean Eugène Fromageau. Katedraali on 124 metriä korkea. Sen edessä on piispa Dupuchin pronssinen patsas. Hän oli Algerian ensimmäinen piispa. Kirkkoa alettiin entistää vuonna 2001, ja entisöiminen päättyi vuonna 2010. Nizzan karnevaali
Vuodesta 1996 lähtien karnevaalin on järjestänyt Nizzan turistitoimisto. Se korvasi juhlatoimikunnan, joka oli ollut vastuussa karnevaalin järjestämisestä vuodesta 1873 lähtien. Seuraavan vuoden karnevaalin teema ja ajankohta julkistetaan kuluvan karnevaalin viimeisenä päivänä. Vuonna 1997 taiteelliseksi johtajaksi nimitetty Gad Weil antoi uuden sysäyksen Nizzan karnevaalille. Semiramide (Rossinin ooppera)
Ooppera sai ensi-iltansa Venetsian Teatro La Fenicessä 2. helmikuuta 1823. Semiramide on yhdessä Assurin kanssa onnistunut murhaamaan aiemman aviomiehensä, kuningas Ninon. Semiramiden poika on onnistunut pakenemaan murhaajia ja hän on oopperam aikana menestynyt armeijan sotapäällikkö Arsace, jota hänen äitinsä ei tunnista. Hänet kutsutaan takaisin Babyloniin ja hän on rakastunut Azemaan ja hän on vastahakoinen tulemaan Assuria kuninkuuden tavoittelussa. Uusi-Kaledonia
1850-luvun alussa Ranska oli alkanut etsiä uusia sotilaallisia tukikohtia ja vaihtoehtoista sijaintipaikkaa Ranskan Guayanassa sijainneelle rangaistussiirtolalle, jossa kuolleisuus oli ilmaston takia suurta. Vuonna 1853 Napoleon III määräsi, että Uusi-Kaledonia pitää liittää Ranskaan. Ranskan lippu nostettiin Baladessa 24. syyskuuta samana vuonna, mihin britit eivät reagoineet. Nykyiseen Nouméaan alettiin tuoda vankeja vuonna 1864, ja vuoteen 1897 mennessä alueelle oli lähetetty yhteensä noin 25 000 vankia. Vapautuessaan suurin osa heistä jäi asumaan alueelle. Esimerkiksi Pariisin kommuunista tulleiden ranskalaisten vankien lisäksi alueelle tuotiin Pohjois-Afrikasta noin 1 700 arabi- ja berberivankia. 1860- ja 1870-luvuilla alueelta löydettiin nikkeliä, jota kaivamaan tuodut ranskalaiset siirtolaiset saivat alkuperäisasukkaiden maita. Seurauksena oli vihamielisyyksiä paikallisten kanakkien kanssa, jotka nousivat vuonna 1878 avoimeen kapinaan päällikkö Ataïn johdolla. Kapinaa kukistettaessa kuoli 200 ranskalaista ja 1 200 kanakkia. Kapinan jälkeen kanakit eristettiin sisämaan reservaatteihin. Vankien virta alueelle loppui vuonna 1897, ja kun siirtolaisia ei tullut tarpeeksi, työvoimaa palkattiin Indonesiasta, Indokiinasta ja Japanista. Kanakkien määrä väheni 42 500:sta (vuonna 1887) 28 000:een vuoteen 1901 mennessä. Nizza
Merenrantaa pitkin kulkee useiden kilometrien pituinen maineikas rantabulevardi Promenade des Anglais. Sen ajokaistoja erottavat kukkapenkit ja palmujen rivit. Tuileries
Samana vuonna kuin Montgolfierin veljekset, mutta heidän jälkeensä, kehitti ranskalainen fyysikko Jacques Charles ilmaa kevyemmällä kaasulla täytettävän lentopallon. Sen ensimmäinen miehitetty lento lähti 1. joulukuuta 1783 Tuileries'n puistosta. Kaksi tuntia kestäneellä lennolla oli keksijän mukana matkustaja, Nicolas Robert, sekä tieteellisiä instrumentteja. Tapauksesta muistuttava laatta sijaitsee puiston sisäänkäynnin oikealla puolella.
Ranskan suuren vallankumouksen aikana puutarhassa nähtiin useita valtakuntaa liikuttaneita suuria tapauksia. Kuninkaallisen perheen palattua vartioituun huoneistoonsa Tuileries'ssä yleisö pääsi puistoon enää vain iltapäivisin. Kruununperijälle järjestettiin leikkipaikka joenrantaterassille, ja siellä nähtiin kävelyillään myös kuningatar Marie Antoinette. 
18. syyskuuta 1791 puiston koko keskikäytävä ja Champs-Élysées oli valaistu suurin valaistuin pyramidein uuden perustuslain kunniaksi. Vain vuotta myöhemmin kuninkaallinen perhe joutui pakenemaan ja kuninkaan henkivartiokaartin jäseniä ajettiin takaa pitkin puiston käytäviä.
Vallankumous kansallisti niin palatsin kuin puistonkin, joka avattiin uudelleen yleisölle. Sinne istutettiin paljon puita ja pensasaluille istutettiin kukkia, joiden valinnassa otettiin huomioon myös niiden tuoksu. Puisto toimi edelleen myös seremonioiden näyttämönä. Kun vallankumous oli hylännyt perinteisen uskonnon, pyöreää vesiallasta käytettiin Korkeimman olennon seremoniassa 8. kesäkuuta 1794. Sinne oli sijoitettu kuvia, jotka esittivät muun muassa Ateismia, Kunnianhimoa, Itsekkyyttä, Epäjärjestystä ja Epäsopua. Maximilien de Robespierre sytytti ne palamaan huutojen ja suosionosoitusten myrskyssä. Kulkue lähti sitten kohti Mars-aukiota. Napoleon III
Tammikuussa 1853 vietettiin keisarin ja 26-vuotiaan espanjalaista syntyperää olevan kreivitär Eugénie de Monyijon häitä. Louis Napoleon oli kosinut häntä jo vuonna 1847 ja oli saanut rukkaset. Keisarin puolisoa on kuvattu kylmäksi naiseksi joka käytti viehätysvoimaansa saadakseen valtaa. Kansalaisten huomio kiinnittyi siihen, että maakuntamatkoilla ja julkisissa tilaisuuksissa keisarinna käyttäytyi ikään kuin hänen puolisonsa ei olisi paikalla laisinkaan. Keisarinna halusi kaikin keinoin turvata poikansa Eugenen pääsyn Ranskan valtaistuimelle. Keisari antoi puolisonsa sotkeutua politiikkaan sillä ehdolla, että tämä ei puutu mitenkään hänen moniin naisseikkailuihinsa. Eugénie oli toisen keisarikunnan ehdoton ykkönen mitä tuli naisten pukumuodin luomiseen ja oli myös julkisten juhlatilaisuuksien keskipiste. Hänen monipuolinen hyväntekeväisyystyönsä on nykyään paljolti unohdettu.,
Ranskan suurteollisuus kasvoi toisen keisarikunnan aikana voimakkaasti ja sen seurauksena rakennettiin laaja rautatieverkko. Rautatieverkon pituudeksi tuli toisen keisarikunnan aikana 25 000 kilometriä. Myös posti- ja lennätinlaitosta kehitettiin voimakkaasti. Pariisin pörssistä tuli merkittävä taloudellisen eduntavoittelun ja keinottelun näyttämö. Ranskalaista pääomaa virtasi ulkomaille lainoina enemmän kuin koskaan ennen. Pinnan alla kyti vastarinta: Napoleon III selvisi murhayrityksestä 28. huhtikuuta 1855 ja lisäksi hän pakeni toista murhayritystä 14. tammikuuta 1858. Jälkimmäisen murhayrityksen tekijä oli italialainen Felice Orsini, joka katsoi keisarin pettäneen Italian vapauspyrkimykset. Orsini yritti murhata keisarin Pariisin oopperassa suurella pommilla. Pommin räjähdys surmasi kahdeksan henkilöä ja 150 haavoittui. Pariisi–Nizza-ajo 2007
On kulunut viisi vuotta ranskalaisen pyöräilijän Laurent Jalabertin etappivoitosta, jossa trikolori oli voittoisa. Jean-Patrick Nazon toi ranskalaisille heidän kovin kaipaamansa etappivoiton kilpailun ensimmäisellä etapilla. Place Charles de Gaulle
Vuosina 1845–1855 aukion paikkeilla, välittömästi kaupungin rajan ulkopuolella sijaitsi Pariisin Hippodromi, suuri ulkoilmassa pidettyjen esitysten näyttämö. Hevoskilpailujen lisäksi siellä järjestettiin monenlaisia muitakin julkisia tilaisuuksia. Siellä esimerkiksi Henri Giffard piti 24. syyskuuta 1852 lentonäytöksensä, jossa hän nousi ilmaan aerostaatilla. Nizzan kreivikunta
Nimitys "Nizzan kreivikunta" tuli käyttöön 1500-luvulla, Savoijin herttua Kaarlen hallituskaudella. Kreivikunnan historiallinen pääkaupunki on Nizza The Streets of Cairo
Business-mies Sol Bloom väitti keksineensä melodian "A Street of Cairo" nimiseen näyttelyn osastoon vuonna 1893 Amerikan mantereen 400-vuotisjuhlien yhteydessä pidetyssä maailmannäyttelyssä Chicagossa. 1900-luvun alkupuolella melodiaa julkaistiin eri sanoitusten yhteydessä, tunnetuimpia näistä oli "The Streets of Cairo". Sävelmän tekijänoikeuksia ei ole kenelläkään. Kappaleen viisi ensimmäistä nuottia ovat samat kuin ranskalaisessa laulussa "Echos du Temps Passé" (1857). Ranskalainen laulu taas perustuu algerialaiseen tai arabialaiseen lauluun nimeltä "Kradoutja", joka oli suosittu Ranskassa 1600-luvulla. Jazz-yhtyeet ovat esittäneet kappaletta jazz-sovituksena. Baletti
Baletti syntyi Italiassa renessanssin kukoistuksen aikaan 1400-luvulla. Alussa baletti oli hoviväen huvittelu- ja seurustelumuoto ja hyvä tanssitaito kuului aatelisen perussivistykseen – monien muiden taitojen ohella. Tältä ajalta ovat peräisin ensimmäiset käsikirjoitukset, joissa ajan tanssimestarit kuvaavat sekä tanssin perusaskelia että ”järjestämiään” tansseja. Domenico da Piacenza teki omassa kirjassaan ensimmäisen kerran erottelun "danzan" ja "ballon" välille. Danzassa musiikin rytmi pysyy samanlaisena, mutta ballossa rytmit vaihtelevat. Baletti kehittyi tanssimestarien järjestämiksi tanssispektaakkeleiksi, joita hoviväki esitti toisilleen. Niissä yhdistyivät tanssi, musiikki ja laulu. Esittävän tanssin ja seuratanssin ero oli niissä häilyvä, sillä tanssijat olivat hoviväkeä ja tanssit muistuttivat ajan seuratansseja. Ensimmäiset teatterit rakennettiin balettia varten vuonna 1580. Niissä vähemmän tärkeät katsojat seurasivat esitystä ylhäältä parvilta, mutta päävieraat samalta tasolta esiintyjien kanssa välillä jopa osallistuen tanssiin. Orangen roomalainen teatteri
Teatteri alkoi hitaasti saada mennyttä loistoaan takaisin 1800-luvulla Prosper Mériméen ansiosta. Tämän johdolla restaurointityöt aloitettiin vuonna 1825. Vuonna 1869 teatterissa järjestettiin roomalainen festivaali "Chorégies d'Orange", jossa juhlittiin Rooman mahtia. Festivaaleista tuli jokakesäinen tapahtuma. Ohjelmistoon kuului muun muassa Étienne Méhulin ooppera "Joseph". Vuosisadan loppupuolella ja 1900-luvun alussa kaikki Ranskan merkittävät näyttelijät ottivat osaa Orangen festivaaleihin. Sarah Bernhardt esiintyi juhlallisuuksissa 1903. Lilja (heraldiikka)
Kun ranskanlilja yhdistyy vahvasti Klodvigiin, sen on katsottu symboloivan kaikkia kristittyjä frankkien kuninkaita. Heistä kuuluisin on Kaarle Suuri. 1300-luvulla ranskalaiset vakuuttivat kirjoituksissaan, että länsifrankkien kuningaskunnalta periytynyt Ranskan kuningashuone voisi johtaa syntynsä aina Klodvigin jumalaisena lahjana saamaan vaakunaan. Tarina on säilyttänyt suosionsa, vaikka sitä alettiin epäillä jo 1600-luvulla. Nykyaikainen tutkimus on osoittanut, että "fleur de lis" oli uskonnollinen symboli ennen kuin siitä tuli varsinainen heraldinen kuvio. Todellisten liljojen ohella se liitettiin Neitsyt Mariaan ja 1100-luvulla Ludvigit VI ja VII alkoivat käyttää sitä esimerkiksi valtikassaan yhdistäen näin hallitsijuutensa pyhyyden symboliin. Ludvig VII tilasi "fleur de lis" -kuvioin kirjottua kangasta käytettäväksi poikansa Filipin kruunajaisissa vuonna 1179, mutta ensimmäinen näkyvä todiste kuvion selvästi heraldisesta käytöstä on vuodelta 1211: sinetti, jossa on tuleva kuningas Ludvig VIII ja hänen ”kukin” kirjottu kilpensä. 1300-luvun loppupuolella Ranskan kuninkaallinen vaakuna oli "Azure semé de fleurs de lys d'or" (kultaisin liljoin kylvöinen sininen kilpi), kunnes Kaarle V muutti vuonna 1376 sirotuksen kolmen kukan ryhmäksi. Nämä kaksi vaakunan muotoa tunnetaan heraldisessa kirjallisuudessa nimillä France ancien (vanha Ranska) ja France moderne (uusi Ranska). Niittyjuhlat
Niittyjuhlat ovat 1800-luvulta peräisin oleva perinne, jota Tampereen kulttuuriyhdistys ry on pyrkinyt pitämään yllä järjestämällä vuosittain tätä nimeä kantavan tapahtuman. Se perustuu Finlaysonin puuvillatehtaan pitkäaikaisen omistajan ja patruunan Wilhelm von Nottbeckin 1860-luvulla aloittamaan perinteeseen; yrityksen työväen ja heidän perheidensä hyväksi järjestettyyn yhteiseen elonkorjuujuhlaan. Tapahtuman keskus on Finlaysonin palatsi ja sitä ympäröivä Finlaysonin puisto l. Wilhelm von Nottbeckin puisto, ajallisesti se sijoittuu yleensä elokuun toiselle sunnuntaille. Juhlien päätöskonsertit pidetään Finlaysonin kirkossa. Anarkismisymboliikka
Mustat liput liehuivat jo Lyonin silkinkutojien kapinan aikana 1830-luvulla sekä Pariisin kommuunissa vuonna 1871, mutta varsinaisesti anarkistien tiedetään käyttäneen sitä ensimmäistä kertaa maaliskuussa 1883, jolloin mustaa lippua kantoi Pariisissa järjestetyn työttömien mielenosoituksen kärjessä marssinut anarkisti ja opettaja Louise Michel. Hän itse piti sitä nälän symbolina. Ranskalaiset anarkistit omaksuivat mustan lipun käytön nopeasti, sillä jo seuraavana syksynä Lyonissa alkoi ilmestymään sen mukaan nimetty lehti "Le Drapeau Noir". Lippu yleistyi myös muualla maailmassa ja anarkismin erkaantuessa yhä kauemmaksi sosialismista, sillä haluttiin korostaa aatteiden välistä eroa. Tosin jotkut anarkistit, kuten venäläinen Pjotr Kropotkin ja amerikkalainen Emma Goldman, jatkoivat edelleen punaisen lipun käyttöä. Pariisi–Nizza-ajo 2009
Pariisi–Nizza-ajo 2009 oli järjestyksessään 67. maantiepyöräilyn Pariisi–Nizza-ajo. Etappikilpailu alkoi henkilökohtaisella aika-ajolla Amilly'ssa 8. maaliskuuta ja päättyi Nizzaan 15. maaliskuuta 2009. Kuppa
Napolin piirityksen aikana vuonna 1494 kuppa sai Euroopassa ensimmäisen kerran epidemian luonteen ja alkoi herättää yleistä kauhua. Italialaisten joukkojen on väitetty tietoisesti lähettäneen tautia kantavia naisia ranskalaisten piirittäjien keskuuteen, mitä voidaan pitää yhtenä varhaisimmista esimerkeistä biologisesta sodankäynnistä. Näin tauti iski ranskalaisiin sotilaisiin ja kulkeutui heidän mukanaan Ranskaan ja edelleen muualle Eurooppaan. Ranskan ulkopuolella tautia alettiin kutsua "ranskantaudiksi", kun taas ranskalaiset kutsuivat sitä "italiantaudiksi". Pariisi–Nizza-ajo 2017
Pariisi–Nizza-ajo 2017 on järjestyksessään 75. maantiepyöräilyn Pariisi–Nizza-ajo. Kilpailu alkoi Bois-d'Arcysta 5. maaliskuuta ja päättyy Nizzaan 12. maaliskuuta. Kilpailussa ajetaan seitsemän yhteislähtöetappia ja yksi henkilökohtainen aika-ajo. Kokonaispituus oli 1 233,5 kilometriä. Oopperan historia
1700-luvun puolessavälissä ranskalainen oopperayleisö alkoi kyllästyä perinteiseen "tragédie en musique'en", joka merkittäviltä osin toisti edelleen Lullyn luomaa mallia. Italialaisten koomisten intermezzojen, erityisesti Giovanni Battista Pergolesin "La serva padronan" malli tarjosi uuden jännittävän vaihtoehdon perinteiselle vakavalle oopperalle. Seuranneessa kiistassa, jota nimitetään "buffonien sodaksi" ("Querelle des bouffoons"), pitkään liian italialaisena pidetty Rameau nousi vuorostaan ranskalaisen oopperan puolustajien esikuvaksi. Vastapuolen kiistassa muodosti italialaista tyyliä kannattaneen Jean-Jacques Rousseaun ympärille muodostunut ryhmä. Kun ranskalaisen oopperan keskeisin näyttämö, "Salle de Palais Royal", paloi vuonna 1763, Rousseau ilmoitti palon olleen ”Jumalan rangaistus huonoista esityksistä”. Parco Giardino Sigurtà
Puisto on saanut alkunsa Villa Maffein puutarhasta vuonna 1617. Vuonna 1859 Villa Maffei oli Napoleon III:n päämajana. Vuonna 1941 aluetta alkoi isännöidä Carlo Sigurtà, joka kehitti puistoa yli 40 vuoden ajan saadakseen siitä yhden Italian arvokkaimmista puistoista. Yleisölle puisto avattiin vuonna 1978. Tämän jälkeen siellä on vieraillut satoja tuhansia kävijöitä vuosittain. Agadez
Unesco oli pitkään kiinnostunut Agadezista ja auttoi Nigerin hallitusta saamaan kaupungista maan ensimmäisen kulttuurikohteen Unescon maailmanperintöluetteloon. Luetteloon pääsemiseen tähtäävä prosessi aloitettiin vuonna 2000, ja sen oli tarkoitus päättyä vuonna 2004. Kuitenkin Agadez liitettiin vasta vuonna 2013 maailmanperintöluetteloon. Eräs syy pitkään prosessiin oli, että Nigerin hallitus ja maan kulttuuriministeriö olivat djerma- ja hausakansoihin kuuluvien hallussa. Heidän mukaansa Agadez symboloi tuaregien asuttamaa pohjoista, ja he kannattivat etelässä sijaitsevan Zinderin vanhankaupungin valitsemista Nigerin ensimmäiseksi kulttuuriperintökohteeksi. Djermojen ja hausojen välit tuaregeihin heikkenivät 1990-luvun tuaregikapinoinnissa. Pariisin Notre-Dame
Tarina alkaa narrienjuhlasta Pariisissa, Ranskassa, kun kellonsoittaja Quasimodo tuodaan yleisön eteen kruunattavaksi. Samaan aikaan Esmeralda, kaunis mustalaistyttö, vetää katseita puoleensa. Häneen ihastuu muun muassa arkkidiakoni Claude Frollo. Frollo on ristiriidassa tunteidensa ja kirkon sääntöjen kanssa, mutta pian hän määrää Quasimodon kaappaamaan Esmeraldan luokseen. Febus ja hänen sotilaansa pelastavat kuitenkin Esmeraldan. Tristan Tzara
Dadaismi syntyi Zürichissä ensimmäisen maailmansodan aikoihin. Tzara kirjoitti ensimmäisen dadaismin tekstinsä "La Première Aventure céleste de Monsieur Antipyrine" (Herra Antipyrinen ensimmäinen taivaallinen seikkailu) vuonna 1916, "Vingt-cinq poèmes" (Kaksikymmentä viisi runoa) vuonna 1918 sekä dadaismin manifestin "Sept manifestes Dada" (Seitsemän Dadan manifestia) vuonna 1924. Thierry Sabine
Vuonna 1977 Sabine osallistui Abidjan-Nizza-erämaakilpailuun moottoripyörällä. Rallin aikana hän eksyi Libyassa autiomaahan ja päätti, että aavikko olisi hyvä paikka vuosittaiselle kilpailulle, jossa jokainen voisi koetella kykyjään. Hän suunnitteli reitin, joka alkaisi Pariisista, Ranskasta ja päättyisi Dakariin, Senegaliin. Historian ensimmäinen Pariisi-Dakar-ralli alkoi 28. joulukuuta 1978. Siitä lähtien Sabine omistautui loppuelämäkseen Pariisi-Dakar-rallin järjestämiseen. Oktoberfest
Ensimmäinen Oktoberfest järjestettiin hevosajojen muodossa 17. lokakuuta 1810 kruununprinssi Ludvig Baijerilaisen ja Therese von Sachsen-Hildburghausenin häiden kunniaksi. Aiemmin hevosajoja oli järjestetty Marienplatzilla, mutta tällä kertaa Münchenin kaupunki järjesti tapahtuman kaupungin muurien ulkopuolella lähellä Sendlinger Bergiä. Kuningas Maksimilian I määräsi alueen nimeksi Theresienwiesen miniänsä mukaan. Vuonna 1850 Ludvig I Baijerilainen, nyt kuningas, pystytti alueelle suuren pronssivalupatsaan, jota suurempi oli viimeksi valettu antiikin Roomassa. Nizzan kreivikunta
Kreivikunta liitettiin uudestaan Ranskaan vuonna 1860 Italian yhdis­tymiseen johtaneiden sotien tuloksena. Vuonna 1858 Ranskan keisari Napoleon III ja Sardinian pää­ministeri tekivät Plombièresissä salaisen sopimuksen, jossa Ranska lupasi auttaa Sardiniaa Itävaltaa vastaan mahdollisesti syttyvässä sodassa ja hyväksyä Itävallalle kuuluneiden Lombardian ja Venetian liittäminen Sardiniaan. Vastikkeeksi Ranskan sotilaallisesta tuesta Sardinian oli kuitenkin luovu­tettava Nizza ja Savoiji Ranskalle. Vuonna 1859 näytti kuitenkin jonkin aikaa siltä, ettei alue­liitosta voitu toteuttaa, sillä Napoleon III teki Itävallan kanssa erillis­rauhan, ennen kuin Venetia oli valloitettu. Sen sijaan maaliskuussa 1860, kun valmisteltiin Parman, Modenan ja Toscanan yhdistämistä Sardinian kuningaskuntaan, Napoleon III ilmoitti hyväksyvänsä nämä liitokset edellyttäen, että Nizza ja Savoiji samalla luovutettiin Ranskalle.Torinon rauhansopimus 24. maaliskuuta 1860 vahvisti näiden alueiden liittämisen Ranskaan. Sekä Savoijissa että Nizzassa asiasta järjestettiin kansanäänestys, jossa suuri enemmistö äänestäjistä kannatti alue­liitosta. Ranskan joukot saapuivat Nizzaan 14. kesäkuuta 1860. La serva padrona
Ooppera oli ensimmäinen, joka esitettiin Napolissa sen jälkeen kun kaikki oopperaesitykset oli lopetettu maanjäristyksen takia, ja se juhlisti Habsburg-keisari Kaarle VI:n puolison keisarinna Elisabetin syntymäpäivää. Varsinainen pääooppera "Il prigionier superbo" ei menestynyt ja sitä esitetään nykyisin hyvin harvoin, mutta oopperan väliajalla esitetty "La serva padrona" on jäänyt pysyvästi ohjelmistoihin. Se on tyylillisesti barokin ja klassismin välissä. Nilla Pizzi
Adionilla Negrini ”Nilla” Pizzi (16. huhtikuuta 1919 Sant’Agata Bolognese, Emilia-Romagna – 12. maaliskuuta 2011) oli italialainen laulaja. Hän voitti kaksi ensimmäistä San Remon musiikkijuhlaa vuosina 1951 ja 1952 lauluilla ”Grazie dei fiori” ja ”Vola colomba”. Nizzan raitiotieliikenne
Kaupungissa oli ollut aiemminkin raitiovaunuliikennöintiä, mutta nykyinen raitiotie avattiin vuoden 2007 lopulla. Raitiotie osoittautui suosituksi liikennöintimuodoksi, sillä lähikuukausina avaamisen jälkeen päivittäiset matkustajamäärä olivat jo 65 000–70 000. Tämä synnytti myös tarvetta laajentaa linjastoa. Nizzan karnevaali
Vuodesta 2005 lähtien kukkaparaatin teema on ollut sama kuin karnevaalikulkueen teema. Yksi tai useampi kuvataiteilija on vastuussa vaunujen ulkoasusta. Käytännön toteutuksesta vastaa niin sanottu Nizzan kaupungin kukkaparaatin toteuttaja-floristien yhdistys ("l’Amical des fleuristes réalisateurs de bataille de fleurs de la ville de Nice"). Paraatin asut valmistetaan erityisesti kukkaparaatille varatussa ateljeessa. Provence-Alpes-Côte d’Azur
Ensimmäinen maailmansota aiheutti talouden laskusuhdanteen, mutta alue elpyi turistien palaamisen myötä sodan jälkeen. Nizzan lisäksi Cannes oli noussut turismin keskukseksi. Toisessa maailmansodassa Natsi-Saksa valloitti Ranskan pohjoisosan, ja eteläosat jäivät miehittämättömiksi Vichyn Ranskan alaisuuteen. Italialaiset miehittivät kuitenkin alueita Provencen itäosissa. Saksalaiset miehittivät Ranskan eteläosatkin vuonna 1942, ja ranskalaiset upottivat jäljellä olleen laivastonsa Toulonin satamaan. Provencessa järjestettiin vastarintaliike, ja se vapautettiin vuonna 1944, kun yhdysvaltalaiset ja vapaan Ranskan joukot nousivat maihin lähellä Saint-Tropezia. Nizzan karnevaali
Nizzan karnevaali kestää kaksi kokonaista viikkoa sekä yhden viikonlopun. Vuonna 2009 karnevaalit toivat 1,2 miljoonaa vierailijaa kaupunkiin ja 600 000 ihmistä kävi katsomassa juhlakulkueita. Jokaista Karnevaalien Kuninkaan esiintymistä varten tarvittiin 1500 ihmistä osallistumaan järjestelyihin. Vuonna 2006 karnevaaleille myytiin 150 000 lippua, joiden tuotto nousi yhteensä 1,5 miljoonaan euroon. Kaiken kaikkiaan vuoden 2009 karnevaalien tuomat turistitulot (sisältäen ravintoloiden, majoituksen, julkisen liikenteen, kauppojen yms. saamat tulot) ylsivät 30–35 miljoonaan euroon. Orazio Antinori
Vuonna 1854 Antinori matkusti Cristina Trivulzio Belgiojoson kanssa Syyriaan ja Vähään-Aasiaan. 1859 hän matkusti Egyptiin ja kulki ylös Niiliä yhdessä Carlo Piaggian kanssa. Sittemmin hän myi lintukokoelmansa Torinon luonnonhistorialliselle museolle. Antinori asui pitkään myös Tunisiassa, jonka jälkeen hän edusti Italiaa Suezin kanavan vihkiäisissä Tizian
Vuonna 1510 Tizian lähti Venetsiasta Padovaan ruttoa pakoon. Padovassa hän oli kaksi vuotta ja maalasi useita freskoja. Maalaukset "Maallinen ja taivaallinen rakkaus" sekä "Flora" syntyivät hänen Venetsiaan paluunsa jälkeen. "Veroraha" on vuodelta 1514. Tässä mestariteoksessaan hän suhteellisen yksinkertaisin keinoin kuvasi syviä tuntoja. Tuolloin hän oli jo arvostettu taiteilija. Häikäilemättömin keinoin Tizian raivasi tiensä jopa ohi Bellinin päästen valtion ensimmäisen julkisen taiteilijan asemaan, mikä toi hänelle huomattavia etuja ja paljon työtilauksia. Teoksellaan "Neitsyt Marian taivaaseen astuminen" Tizian mursi monia siihenastisia taidetyylien sääntöjä. Tämä työ enteili barokkia; sielullisen tasapainoisuuden tilalle tuli klassisessa muodossa haltioituminen ja ekstaasi, ei kuitenkaan gotiikan kirkastunut haltioituminen, vaan aistillinen ekstaasi. Lilja (heraldiikka)
Keskiajan Englannissa aatelisnaisen sinetti esitti 1100-luvun puolivälin jälkeen usein häntä itseään heraldisen liljan kera, viitaten näin Marian avulla naisellisiin hyveisiin ja henkisyyteen. Ensimmäiset liljaa pitelevän Marian kuvat ilmestyivät 1100-luvulla hänelle pyhitettyjen katedraalien lyöttämiin kolikoihin ja seuraavaksi papiston sinetteihin. Näistä ensimmäisenä oli 1146 Pariisin Notre Dame. Yleisin kuva esitti häntä kukka oikeassa kädessään, aivan kuten hänet on esitetty kirkon Pariisin neitsyt- patsaassa ja pääoven yläpuolella olevassa ruusuikkunassa, jossa hän pitelee liljavaltikkaa. Kukat voivat olla yksinkertaisia kukkakuvioita, joskus puutarhan liljoja, toisinaan aitoja heraldisia liljoja. Madonnan attribuutteina niitä nähdään hänen taivaaseenastumistaan esittävissä maalauksissa, joista kuuluisimpia ovat Botticellin ja Filippo Lippin maalaamat. Lippi käytti molempia kukkatyyppejä toisissakin samaan yhteyteen kuuluvissa maalauksissa, esimerkiksi teoksessaan "Madonna metsässä". Ranskan lippu
Italian niemimaalla on tunnettu trikolorilippu jo vuodesta 1787 lähtien. Cispadaaninen tasavalta julistettiin 7. tammikuuta tuona vuonna ja se säilytti lippunsa vuoteen 1802 saakka. Napoleon vaikutti voimakkaasti lipun valintaan ja hän halusi korvata sinisen värin vihreällä, joka oli punaisen vastaväri ja samalla tulevan keisarikunnan tunnusväri. Lipusta tuli Italian kuningaskunnan virallinen lippu vuonna 1861. Ranskan avoin tennisturnaus
Turnaus pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1891 kansallisena turnauksena ja Ranskan ulkopuolelta tulevien pelaajien osallistuminen sallittiin vuonna 1925. Turnauksen alkuaikoina pelattiin vielä ruohoalustalla. Vuoden 1928 Davis Cupia varten rakennettiin uusi tennisstadion Stade Roland-Garros, joka nimettiin ensimmäisessä maailmansodassa kunnostautuneen sotasankari Roland Garrosin mukaan, koska se oli yksi kaupan ehdoista, kun stadionia varten ostettiin maa-alue. Pelialusta muuttui ruohoalustasta massa-alustaksi. Vuonna 1968 turnaus muuttui ”avoimeksi” eli ammattilaispelaajien osallistuminen turnaukseen sallittiin. Acadia
Acadian kansallispäivää vietetään elokuun 15. päivänä. Acadian suojeluspyhimys on Neitsyt Maria, joka on myös Acadian virallisista symboleista ensimmäinen ja vanhin. Mischouchessa vuonna 1884 järjestetyssä toisessa kansalliskokouksessa ehdotettiin Acadialle omaa lippua. Ensimmäinen alkuperäinen lippu on yhä tallella Acadian museossa (ransk. "Musée acadien"). Lippu on samanlainen kuin Ranskan lippu, mutta sinisessä osassa on kultainen tähti, "Stella Maris" (meren tähti). Cannesin elokuvajuhlat
Cannesin elokuvajuhlat ( tai ) on Cannesin lomakaupungissa Etelä-Ranskassa vuosittain järjestettävä elokuvafestivaali. Cannesin elokuvajuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran 20. syyskuuta – 5. lokakuuta 1946. Sen jälkeen elokuvajuhlat on muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta järjestetty Cannesissa aina toukokuussa. Nizwa
Nähtävyyksiin kuuluvat 1600-luvulta peräisin oleva Nizwan linnoitus ja Darisin kastelujärjestelmä (falij), joka on Omanin laajin kasteluverkosto. Maailmanperintöluetteloon nostettu kastelujärjestelmä kuljettaa kasteluvettä muun muassa taatelipalmuille, sitruuna ja mangopuille sekä sokeriruo’olle. Nizwan vanha ja uusi tori tarjoavat myös nähtävää. Linnuntietä noin 25 kilometriä, maanteise runsas 40 kilometriä länteen on toinen maailmanperintöluettelon kohde: osin raunioitunut Bahlan linnoitus. Al Hajr -vuoriston huiput, kuten yli 3 000 metriin kohoavat Jebel Shams ja Jebel Akhdar ovat päiväretken päässä. Ménagerie du Jardin des Plantes
Jardin des Plantesin eläintarha perustettiin Ranskan vallankumouksen jälkeen kansalliskonventin päätöksellä vuonna 1794. Sinne siirrettiin Versailles’n palatsin yhteydessä aiemmin toimineen kuninkaallisen eläintarhan jäljelle jääneet eläimet, joita oli tosin tuolloin elossa vain neljä kappaletta. Eläintarhaa täydennettiin hankkimalla eläimiä kielletyistä kiertävistä eläinnäyttelyistä. Jardin des Plantesin eläintarhan perustamisen myötä tavalliset pariisilaiset saivat ensimmäisen kerran nähdä suuria eksoottisia eläimiä, kuten norsuja ja kirahveja. Napoleonin sotien aikana Ranskan armeija toimitti eläintarhalle eläimiä kaukaisista maista ja ensimmäiset rakennukset valmistuivat 1800-luvun alussa. Ranskan–Saksan sotaan liittyneen Pariisin piirityksen aikana talvella 1870–1871 suurin osa eläintarhan eläimistä teurastettiin nälkäisten kaupunkilaisten ruoaksi. Niger
Vuonna 1956 ranskalaiset joutuivat perustamaan paikallisen väestön valitsemia kunnallishallintoja ja vuonna 1957 muodostettiin afrikkalaisten johtama hallitus. Demokraattinen liitto voitti kuntavaalit Niameyssa ja sen johtaja Djibo Bakary nimitettiin hallituksen päämieheksi. Vuoden 1958 kansanäänestyksen tuloksena Niger julistettiin Ranskan yhteisöön kuuluvaksi autonomiseksi tasavallaksi. Samana vuonna järjestetyissä kansalliskokouksen vaaleissa edistyspuolue sai enemmistön paikoista ja sen johtajasta Hamani Diorista tuli pääministeri. Vuonna 1959 hyväksyttiin tasavallan ensimmäinen perustuslaki. Lokakuussa hallitus kielsi Sawaba-puolueen ja ammattiliittojen keskusjärjestön toiminnan. Bakary ja muut Sawaban johtajat pakenivat ulkomaille, monia sen kannattajia ja ammattiyhdistysaktivisteja pidätettiin. Antibes
Malte-Brun kirjoitti raportissaan 1882, jolloin kaupungissa oli vain 6 700 asukasta, sen keskeisen talouden nojaavan maatalouteen: puutarhoihin, viininviljelykseen, hedelmätarhoihin, tupakan viljelyyn, mutta myös oliivipuihin, silkkiperhosten kasvattamiseen tarvittaviin mulperipuihin, appelsiiniin ja hajusteisiin käytettäviin kukkiin ja kasveihin. Se kertoo kaupungin sijainnista kaikelle tälle viljelylle suotuisassa ilmastossa. Antipoliissa on esimerkiksi Nizzaa suotuisampi mikroilmastonsa. Tbilisin kasvitieteellinen puutarha
Kasvitieteellisen puutarhan historia käsittää yli kolme vuosisataa. Sitä kuvaili ensimmäiseksi vuonna 1671 ranskalainen matkailija Jean Chardin kuninkaallisiksi puutarhoiksi, jotka oli saatettu perustaa viimeistään vuonna 1625. Puutarhat pääsivät botanisti Joseph Pitton de Tournefortin selontekoon (1701) ja prinssi Vakhuštin Tbilisin karttaan (1735). Persialaisten hyökkäyksessä vuonna 1795 kärsineet puutarhat elvytettiin 1800-luvun alussa ja perustettiin virallisesti Tiflisin kasvitieteellisenä puutarhana vuonna 1845. Italian historia
Vuonna 1378 paavi palasi Roomaan, mutta entinen mahtava kaupunki pysyi enimmäkseen köyhänä ja raunioituneena renessanssin alkuvuodet. Paaviksi vuonna 1447 tullut Nikolaus V käynnisti suuren uudelleenrakennuksen. Paaviuden jouduttua Medicien ja Borgioiden kaltaisten pohjoisten mahtisukujen käsiin, renessanssin aatemaailma ja taide tuli hallitsevaksi Vatikaanissa. Paavi Sixtus IV jatkoi Nikolausin työtä, tunnetuimpana hankkeenaan Sikstuksen kappelin rakennuttaminen. Paaveista tuli yhä enemmän maallisia hallintomiehiä, ja ”soturipaavien” aikana Kirkkovaltion valtaa keskitettiin. Nizzan nykytaiteen museo
Carraran marmorilla vuorattu suuri taidemuseorakennus sijaitsee Nizzan keskustan Promenade des Arts -katuosuudella, Acropolis-kongressipalatsin eteläpuolella ja vastapäätä Nizzan teatteritaloa. Rakennus koostuu neljästä tornimaisesta osasta, joita yhdistävät läpinäkyvät kävelysillat. Rakennuksen sisäpiha on nimetty taidemaalari Yves Kleinin aukioksi. Museossa on paljon töitä Kleiniltä sekä Niki de Saint Phallelta, joka lahjoitti niitä museon kokoelmiin vuonna 2001. Nizzan karnevaali
Vuonna 1985 Nizzan karnevaalien teemana oli "Mainosten kuningas" ("Roi de la Pub"). Jean Oltra ja Gaspare Di Caro järjestivät silloin karnevaalien aikana ensimmäisen Commedia dell’Arte -festivaalin. Vuonna 1994 Nizzan karnevaalien teemana oli "Taiteiden kuningas" ("Roi des Arts"), jolloin karnevaaliin osallistuivat ensimmäistä kertaa modernin taiteen "Ècole de Niceksi" kutsutun suuntauksen taiteilijat, mm. Arman, Ben, Patrick Moya, Claude Gilli ja Jean-Claude Farci. Vuonna 2000 "Le Monde" -lehden pilapiirtäjä Sergueï kutsuttiin suunnittelemaan karnevaalikulkueen ja kukkaparaatin vaunut. Samana vuonna paikalliset koulut ja koulujen välisen yhteistyön keskusjärjestö OCCE ("Office Central de la Coopération à l'École") järjestivät yhdessä Nizzan turistitoimiston kanssa pedagogisen karnevaaliaiheisen tapahtuman. Niinpä kaksituhatta koululaista seurasi kuningasta tanssien ja laulaen. Euroon siirtymisen kunniaksi vuoden 2002 teemana oli "Eurolandian kuningas" ("Roi de l’Euroland"). Suurimpien kansainvälisten lehtien pilapiirtäjät kutsuttiin suunnittelemaan vaunuja karnevaaleihin. Näin karnevaali tarjoaa yhä vapaan foorumin yhteiskunnan ajankohtaisten epäkohtien ilmaisuun. Baletti
Itsenäiseksi lajiksi baletti muodostui vasta 1700-luvun toisella puoliskolla, kun ranskalainen balettimestari Jean-Georges Noverre (1727–1810) teki monia uudistuksia. Kirjassaan "Lettre sur la danse et les ballets" (1760) hän esittelee teoriaansa baletista draamallisena spektaakkelina – ”näytelmänä ilman sanoja” – jossa tapahtumat ilmennetään ilmaisullisella tanssilla harmoniassa musiikin kanssa. Noverre nostaa koreografin baletin pääsuunnittelijaksi ja vaatii, että tanssijoiden pitää ilmaista tunteitaan ja ajatuksiaan ilmeillään ja eleillään siten, että kaikilla heidän liikkeillään ja jopa liikkumattomuudellaan on merkitys. Hänen tanssiteorioistaan kiinnostuneet koreografit italialainen Salvatore Viganò (1769–1821) ja ranskalainen Jean Dauberval (1742–1816) kehittivät edelleen tätä "ballet d’actionia", toimintabalettia. Armazi (jumala)
Georgian kirjallisessa perinteessä Kartlin ensimmäisen kuninkaan Parnavaz I:n (jonka sanotaan hallinneen noin vuosina 299–234 eaa.) kerrotaan kohottaneen Armazin jumalankuvan vuorelle pääkaupungissaan ja rakentaneen samannimisen linnoituksen. 800- ja 900-lukujen hagiografinen teos ""Ninon elämä"" kuvaa Armazin patsasta "pronssiseksi mieheksi; hänen vartaloonsa oli kiinnitetty kultainen ketjuhaarniska, hänen päässään oli vahva kypärä; silmiksi hänelle oli laitettu smaragdit ja beryllit, käsissään hän piteli salaman tavoin kiiltävää sapelia, ja se kääntyi hänen käsissään". Saman kertomuksen mukaan sen kohde, 300-luvun georgialaisten kastaja Pyhä Nino, todisti patsaan vihkimiseksi pidettyä suurta juhlaa, ja kun hän alkoi rukoilla, salama poltti idolin Jeesuksen armosta. Cannes Lions International Advertising Festival
1950-luvun alussa joukko elokuvateatterimainonnan ammattilaisia alkoi puuhata omaa katselmusta mainoselokuville, esikuvanaan 1940-luvulla perustetut Cannesin elokuvajuhlat. Ensimmäinen kansainvälinen mainoselokuvafestivaali järjestettiin 1954 Venetsiassa, osallistujinaan 187 mainoselokuvaa 14 maasta. Tapahtuman palkinnot saivat hahmonsa Venetsian Pyhän Markuksen torin leijonaveistoksesta. Toinen festivaali järjestettiin Monte Carlossa, kolmas Cannesissa. Sen jälkeen tapahtumapaikkana oli vuorovuosin Venetsia ja Cannes, kunnes paikka vakiintui Cannesiin vuonna 1984. Sittemmin tapahtuma on laajentunut pelkistä mainoselokuvista kaikkien muidenkin mainonnan muotojen (ilmoittelu, ulkomainonta, web-mainonta jne.) parhaimmiston katselmukseksi. Napoleonin sodat
Ensimmäinen Napoleonin sodista Ranskan keisarina oli Yhdistyneen kuningaskunnan vuonna 1803 julistama sota. 1804 Britannia muodosti liiton kolmannen liittokunnan Itävallan, Venäjän ja Ruotsin kanssa. Napoleon voitti Itävallan Ulmissa sekä Venäjän ja Itävallan Austerlitzissä kolmen keisarin taistelussa 1805 (Napoleon I, Aleksanteri I ja Frans I), mutta amiraali Horatio Nelson voitti Ranskan ja Espanjan laivastot Trafalgarilla ja varmisti Britannialle merten herruuden. Napoleon kruunautti itsensä myös Italian kuninkaaksi 1805 ja veljensä Louis Bonaparten Hollannin kuningaskunnan kuninkaaksi. Nizza
Nizza perustettiin 330 eaa. kreikkalaisena siirtokuntana, nimi "Nikaia" tarkoittaa voittoa. Myöhemmin alueelle saapuivat roomalaiset, joiden jäljiltä kaupungissa on muun muassa kylpylän jäännökset. Keskiajalla asutus vetäytyi rannan linnavuorelle. 1200-luvulla kaupunki joutui Provencen kreivien hallintaan. Vuodesta 1388 lähtien Nizza kuului Savoijiin, josta myöhemmin muodostettiin Sardinian kuningaskunta, ja Nizzasta tuli siihen kuuluneen Nizzan kreivikunnan pääkaupunki. Vuonna 1860 Nizza liitettiin Ranskaan. Firenzen kasvitieteellinen puutarha
Firenzen kasvitieteellinen puutarha perustettiin 1. joulukuuta 1545, kun Toscanan suurherttua Cosimo I de’ Medici osti dominikaaninunnilta maa-alueen. Puutarha tunnettiin alkujaan nimellä "Giardino dei Semplici" (), koska siellä viljeltiin vain lääketieteellisen tarkoitukseen käytettyjä kasveja. Alkuperäisen pohjakaavan suunnitteli Niccolò Tribolo, joka oli suunnittelut jo useita suurherttuan puutarhoja. Rakennustöistä vastasi Luca Ghini, joka oli ollut perustamassa jo Pisan kasvitieteellistä puutarhaa. Puutarhaa kehitettiin runsaasti 1700-luvulla, kun suurherttua Cosimo III de’ Medici, joka antoi puutarhan Pier Antonio Michelin johtoon. Baletti
Oopperabaletit olivat rakenteeltaan löyhiä ja niiden kohtauksia vaihdeltiin ja muunneltiin tilanteen mukaan. Joinakin iltoina esitettiinkin vain ”parhaat palat” ja suosituimmat kohtaukset useammista teoksista koottuna. Puvustuksena oli ajan hovipuku, jonka koristelun symbolit valittiin rooliin sopiviksi. 1713 Pariisin Oopperassa alkoi uusi täysin ammattimainen tanssikoulutus. Miestanssijat olivat vielä näyttämön valtiaita – paljolti, koska heidän vaatetuksensa salli vapaamman liikkumisen, mutta myös ensimmäiset ballerinat alkoivat nousta kuuluisuuteen. Marie-Anne Cupis de Camargo eli ”La Camargo” (1710–1770) oli tunnettu hämmästyttävästä jalkatyöskentelystään ja hän lyhensi hameenhelmojaan nilkan yläpuolelle, jotta hänen tekniikkansa pääsisi esille. Hänen kilpailijansa Marie Sallé (1707–1756) taas tanssi ekspressiivisemmin kuin kukaan ballerina aiemmin ja kehitti ilmaisullista mimiikkaa. Kukka-Maaria
Alun perin Kukka-Maaria oli kansanomainen nimitys vanhalle Neitsyt Marian kunniaksi 2. heinäkuuta vietetylle juhlapäivälle.. Juhlapäivää ("visitatio Mariae") on vietetty katolisessa kirkossa 1200-luvulta saakka sen vierailun kunniaksi, jonka Maria Luukkaan evankeliumin mukaan teki sukulaisensa Elisabetin, Johannes Kastajan äidin luo saatuaan enkeli Gabrielilta ilmoituksen, että hän tulee synnyttämään Jeesuksen.. Protestanttisissa maissa päivää ei enää uskonpuhdistuksen jälkeen vietetty kirkollisena juhlapäivänä, mutta esimerkiksi Suomessa se oli "Marian etsikkopäivän" nimellä (tai lyhenteellä Marian ets. p) merkittynä almanakkoihin vielä kauan sen jälkeen. Päivä tunnettiin pitkään myös kansanomaisena merkkipäivänä, jonka nimitykset "Heinä-Maaria" ja "Kukka-Maaria" johtuivat siitä, että vanhastaan Neitsyt Marialle pyhitetty kasvi, matara, kukkii juuri heinäkuun alussa. Maglia rosa
Maglia rosa eli "vaaleanpunainen paita" on kolmiviikkoisen pyöräilyn etappikilpailun Giro d'Italian eli Italian ympäriajon tärkeimmän ja arvostetuimman kategorian voittajalle jaettava paita. Sitä pitää yllään kilpailija, joka johtaa kokonaiskilpailua eli on käyttänyt vähiten aikaa jo ajettuihin etappeihin. "Maglia rosan" historia alkaa vuonna 1931, jolloin päätettiin helpottaa kilpailun seuraamista pukemalla kokonaiskilpailun johtaja "Giron" alkuperäisen organisoijan, italialaisen päivälehden Gazzetta dello Sportin sivujen väriseen paitaan. Ensimmäisenä sen puki päälleen Learco Guerra, vuoden 1931 Giron ensimmäisen etapin voittaja. Ballets russes
Kun vallankumouksen myötä Djagilevin suhteet Venäjälle olivat lopullisesti katkenneet, hän joutui yhä enemmän tukeutumaan Pariisin koulun säveltäjiin ja kuvataiteilijoihin. "Paradessa" alkoi yhteistyö Pablo Picasson kanssa ja syntyi ensimmäinen kubistinen baletti. Picassolla ja Jean Cocteaulla oli baletti pääpiirteissään jo suunniteltuna, kun he saapuivat Roomaan. Musiikin sävelsi Erik Satie, ja teoksen äänimaailma sisälsi myös megafoneja, kirjoituskoneen ääntä ja laivojen torvia. "Paradeen" voikin jäljittää monia myöhempiä koreografian, visuaalisten elementtien ja musiikin innovaatioita. Teos aiheutti odotetusti kohua, mutta se oli yleisöjen keskuudessa aidosti suosittu. Jardin des Plantes
Ranskan vallankumouksen jälkeen vuonna 1793 perustettiin kansalliskonventin päätöksellä luonnonhistorian museo, jonka alaisuuteen Jardin des Plantes siirtyi. Samana vuonna avattiin myös puutarhan alueella sijaitseva eläintarha, jonka eläimet kerättiin Versailles’n palatsin kuninkaallisesta eläintarhasta ja lakkautetuista kiertävistä eläinnäyttelyistä. Puutarhan sisäänkäynnin yhteydessä olevat paviljongit rakennettiin vuonna 1810 ja arkkitehti Charles Rohault de Fleuryn suunnittelemat vanhat kasvihuoneet vuosina 1834 ja 1836. Entinen Meksikon kasvihuone on nykyään Uuden-Kaledonian kasvihuone ja entinen Australian kasvihuone on kasvien historian kasvihuone. Jardin des Plantesin kasvihuoneet olivat aikanaan uraauurtavia rauta- ja lasirakenteiden hyödyntämisessä. Alueelle on rakennettu lisää näyttelyrakennuksia ja kasvihuoneita 1800-luvun lopulla ja 1900-luvulla. Rohault de Fleuryn suunnittelema Geologinen galleria valmistui 1841, Jules Andrén suunnittelema eläintieteen galleria (nyk. evoluution suuri galleria) vuonna 1889 ja Ferdinand Dutert’n suunnittelema paleontologian galleria vuonna 1898. Trooppisten sademetsien kasvihuoneet valmistuivat 1935–1936. Nykyinen ruusutarha istutettiin vuonna 1990. Esidynastinen Egypti
Nagada II (Gerza, Gerze, Gerzeh, Gerzéen) noin 3600–3200 eaa. oli se kausi, jona aikana ilmeni monia faaraoiden Egyptin kulttuurin piirteitä. Kausi tunnetaan pyöreistä ruukuista, joille on maalattu muun muassa faaraon veronkeruulaivoja, joiden saapumista juhlittiin. Naisten marssi Versailles’hin
Ludvig XVI:n henkivartiokaartia vahvistettiin kuninkaallisella Flanderin jalkaväkirykmentillä, joka saapui Douaista Versailles’hin 1. lokakuuta. Hovi järjesti tulokkaille palatsissa tervetuliaisillalliset, joiden kerrottiin äityneen sotilaiden humalaiseksi porsasteluksi. Pariisin lehdistö tarttui tapauksesta tihkuneisiin tietoihin. Varsinkin radikaalin kansankiihottajan Jean-Paul Marat’n perustama lehti "L'Ami du peuple" levitti tietoa, jonka mukaan kuninkaallisen kaartin sotilaat olivat vertauskuvallisesti häpäisseet vallankumouksen tunnuksena käytettyjä kolmivärisiä kokardeja polkemalla niitä maahan ja virtsaamalla niiden päälle. Sotilaiden kerrottiin myös käyttäneen "ancien régimen" tunnuksiksi miellettyjä mustavalkoisia kokardeja ja laulaneen säkeitä André Grétryn ooppera-aariasta ”Ô Richard, ô mon roi!”, jonka aiheena oli vangitun kuninkaan vapauttaminen. Ludvig XVI:n väitettiin viihtyneen tuntikausia juhlassa, vaikka todellisuudessa hän vieraili siinä vain pikaisesti. Nämä uutiset kiihdyttivät mielialoja Pariisissa. Tiedot kuninkaan henkivartiokaartilaisten ylellisistä illallisista herättivät närkästystä myös siksi, että samaan aikaan kansalla oli hädin tuskin varaa leipään ja leipomoihin joutui jonottamaan tuntikausia. Palais-Royalin pihalla 4. lokakuuta kokoontunut kansankokous keskusteli mahdollisuudesta marssia Versailles’hin ja pakottaa kuningas siirtymään Pariisiin. Samana iltana kaupungilla värvättiin halukkaita osallistujia ja levitettiin julisteita. Pariisin ooppera
Pariisin ooppera eli Opéra de Paris eli l'Opéra, on Ranskan merkittävin oopperaseurue. Sen on perustanut Ludvig XIV vuonna 1669. Se nimettiin aluksi Académie d'Opéraksi, sitten Académie Royale de Musiqueksi. Vuosina 1672–1687 sitä johti Jean-Baptiste Lully joka vaikutti suuresti koko ranskalaisen oopperan kehitykseen. Oopperassa toimii Pariisin oopperan baletti (Ballet de l'Opéra de Paris). Pariisin bulevardit
Muista Pariisin puistokaduista suuri osa on rakennettu vasta Napoleon III:n valtakaudella vuosien 1850-1870 välisenä aikana. Rakennustöitä johti paroni Georges Eugène Haussmann. Uudelleen­järjestelyt merkitsivät varsinkin kaupungin vanhimmissä osissa laajoja rakennusten purku- ja uudelleenrakennustöitä. Carmen
Bizet kuoli kolme kuukautta oopperan ensiesityksen jälkeen, eikä hän siten ehtinyt nähdä teoksensa menestystä sen koko laajuudessa. Vuoden 1875 aikana "Carmen" esitettiin Pariisissa kaikkiaan 37 kertaa. Vuoden 1878 aikana se esitettiin muun muassa Bordeaux’ssa, Marseillessa ja Lyonissa sekä Ranskan ulkopuolella Napolissa, Firenzessä, Pietarissa, Hannoverissa ja New Yorkissa. Venäläinen säveltäjä Pjotr Tšaikovski kuuli "Carmenin" ensimmäisen kerran vuonna 1880 ja ennusti sen olevan kymmenen vuoden kuluttua maailman suosituin ooppera. Suomessa "Carmen" esitettiin ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 1889, suomeksi käännettynä vuonna 1912. Nizza
Kaupungissa on säilynyt merkittävä keskiaikainen vanha kaupunki, jossa on hyväkuntoisia barokkirakennuksia. Vanha kaupunki on linnakukkulaksi, Le Château, kutsutun graniittikukkulan länsipuolella. Itse linna on tuhoutunut 1700-luvun alussa. Haarukka
Italiaan haarukat levisivät, kun Venetsian dogen bysanttilainen vaimo toi niitä maahan 1000-luvulla. Ne yleistyivät kuitenkin hitaasti. Italialaisissa keittokirjoissa haarukoita alkoi esiintyä 1400-luvulle mennessä. Sieltä ne levisivät edelleen aatelisten avioliittojen kautta. Italialaiset haarukat saapuivat Ranskaan, kun Katariina de’ Medici tuli Ranskaan naimaan tulevan kuninkaan Henrik II:n. Haarukat levisivät nopeasti Ranskassa, mutta Englantiin ne toi matkailija Thomas Coryate, joka kirjoitti italialaisten haarukan käytöstä vuonna 1609 julkaistussa kirjassaan. Pariisi
Pariisissa on myös maailman toiseksi suurin kirjasto Bibliothèque nationale de France.Pariisissa pidetään vuosittain Ranskan avoin tennisturnaus joka kestää toukokuun puolivälistä kesäkuun alkuun. Pariisi on myös Ranskan ympäriajon eli "Tour de France" -pyöräilykilpailun maali. Olympialaiset järjestettiin kaupungissa vuosina 1900 ja 1924. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Pariisissa vuonna 2003 ja Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1938. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1998 järjestettiin Ranskassa ja finaali Pariisin Stade de France -stadionilla. Pariisin liepeillä sijaitsee Euroopan suurin ravirata Hippodrome de Vincennes.
Pariisin kunniakansalaisuuden ovat saaneet muun muassa 14. dalai-lama, kiinalainen demokratia-aktivisti Hu Jia, Myanmarin (Burman) oppositiojohtaja Aung San Suu Kyi ja iranilainen demokratia-aktivisti Shiribin Ebadi. Nizza
Nizza sijaitsee Ranskan Rivieralla, Välimeren rannalla, 32 km Italian rajalta. Kukkuloiden suojaamassa kaupungissa on miellyttävä ilmasto. Agadez
Tuaregit perustivat Agadezin 1000-luvulla. Agadezista tuli 1400-luvulla Aïrin sulttaanikunnan pääkaupunki, ja se oli 1500-luvulle asti merkittävä kaupankäyntikeskus. Kaupunki kuului Songhain kuningaskuntaan 1500-luvulla, jolloin Agadez kukoisti ja sai uusia asukkaita kauppiaista ja käsityöläisistä. Songhain kuningaskunta hajosi vuonna 1591. Seuraavien vuosisatojen kuluessa Agadez kärsi muun muassa tuaregilevottomuuksista, epidemioista ja kuivuudesta. Kaupunki menetti kaupallisen merkityksensä 1700-luvun lopussa, ja seuraavan vuosisadan puoliväliin mennessä osa Agadezista, muun muassa kuuluisa moskeija, oli raunioina. Ranskalaiset valloittivat Agadezin muiden Nigerin pohjoisosien mukana 1900-luvun alussa, ja kaupunki oli Nigerin itsenäistymiseen eli vuoteen 1960 saakka Ranskan sotilashallinnon alaisena. Tuaregit ovat kapinoineet Agadezista käsin Nigerin hallitusta vastaan aiemmin 1990-luvun alussa ja uudelleen vuosina 2007–2009. Agadezin historiallinen keskusta liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2013. Pont Neuf
Kauppiaiden täyttämä Pont Neuf oli pitkään Pariisin liikenteen ja tapahtumien keskus sekä suosittu kohtaamispaikka. Se myös edisti aiemmin syrjässä olleen Seinen pohjoisrannan kytkemistä tiiviimmin osaksi kaupunkia. Vuonna 1610 salamurhatun Henrik IV:n leski Maria de’ Medici pystytti miesvainajalleen ratsastajapatsaan sillan keskellä Île de la Citén saarella sijainneeseen linnakkeeseen. Veistoksen toteutti kuvanveistäjä Giovanni da Bologna ja se oli Pariisin ensimmäinen julkisella paikalla sijainnut kuninkaan suurveistos. Patsaan alkuperäinen versio hävitettiin Ranskan vallankumouksen aikana vuonna 1792. Pariisin ilmailunäyttely
Pariisin ilmailunäyttely (virallisesti ) on Pariisissa Le Bourget’n lentoasemalla parittomina vuosina järjestettävä ilmailunäyttely. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 1909 Grand Palais -näyttelyhallissa. Se on maailman vanhin ja suurin ilmailunäyttely. Baletti
Dauberval muistetaan nykyään baletin "La Fille mal Gardée" (Huonosti vartioitu tyttö) ensimmäisenä koreografina. Hän toi balettinäyttämölle ensimmäisenä tavallisen kansan sitä ennen yleisten antiikin jumalolentojen sijaan ja haki inspiraatiota oikean elämän ja luonnollisten eleiden tarkkailusta. Charles Didelot (1767–1837), myös Noverren oppilas, vaikutti merkittävästi venäläisen baletin kehitykseen työskennellessään siellä 1801–1811 ja 1816–1831. Hän vahvisti ja laajensi "Pietarin Keisarillisen Koulun" opetusta ja ohjasi monia baletteja tutkien miimisen tanssin mahdollisuuksia. Vincennesin ravirata
Ravirata perustettiin vuonna 1864. Se kärsi suuria vaurioita muutama vuosi myöhemmin käydyssä Ranskan-Preussin sodassa ja rakennettiin uudelleen vuonna 1879. Hevoskilpailuiden lisäksi Vincennesissä on järjestetty myös suuria konsertteja. Siellä ovat esiintyneet muun muassa Metallica, Michael Jackson ja Queen. U2:n konserttitaltiointi Vincennesistä vuodelta 1987 julkaistiin 2008 albumina nimellä "Live from Paris". Élisabeth Jacquet de La Guerre
Hänen ensimmäinen sävellyskokoelmansa, "Pièces de clavessin", julkaistiin vuonna 1687. Tämä on huomionarvoista, sillä cembalomusiikin julkaiseminen oli Ranskassa vielä harvinaista tuohon aikaan. Jacquet de La Guerre oli edelläkävijä vokaalimusiikin saralla. Hänen Lully-tyylinen oopperansa "Céphale et Procris" kantaesitettiin 1800-luvulta peräisin olevan lähteen mukaan 15. maaliskuuta 1694 Pariisissa. Ooppera ei saavuttanut suurta suosiota, mutta Jacquet de La Guerre sai sen ansiosta kunnian olla Ranskan ensimmäinen naispuolinen oopperasäveltäjä. Hän sävelsi myös muun muassa kantaatteja. Oopperan historia
Ranskalaisen oopperan esikuvia oli 1500-luvulla syntynyt "ballet de cour" eli hovibaletti, joista 1600-luvulle tultaessa oli muodostunut suuria kuningasta ylistäviä näytöksiä. Italialaisen oopperan saapumisessa Ranskaan keskeinen osuus oli italialaisilla kardinaali Mazarinilla ja Medici-sukuun kuuluneella kuningattarella Maria de’ Medicillä, jotka toivat kotimaastaan laulajia Ranskaan ylläpitääkseen tärkeitä poliittisia yhteyksiä. Mazarinin ansiosta Ludvig XIV:n ensimmäisissä virallisissa juhlissa esitettiin perinteisen ranskalaisen baletin lisäksi myös italialainen ooppera. Mazarin ja kuningatar toivat myöhemminkin italialaisia oopperaseurueita Ranskan hoviin. Pariisi–Nizza-ajo 2007
Vuoden ja pyöräilykauden 2007 alusta lähtien suurten tour-kilpailujen järjestäjien (ASO, Unipublic ja RCS Sport) sekä kansainvälisen pyöräilyliiton (UCI) välillä on vallinnut kiista. Seurauksena kiistasta on ollut ruotsalaisen tallin Unibet.comin joukkueen valitsematta jättäminen noiden kolmen organisaation kilpailuihin. Pariisi–Nizza-ajo 2007 on muutaman kuukauden ajan ollut vilkkaan keskustelun kohde lehdistössä, kun ASO on kieltäytynyt valitsemasta ruotsalaista joukkuetta Ranskan lain perusteella. UCI puolestaan pyysi talleja boikotoimaan Pariisi–Nizza-ajo 2007 -kilpailua. Juuri ennen kisan loppua saatiin kuitenkin aikaan välirauha.
Pariisi–Nizza-ajon prologi 2007 ajettiin Issy-Les-Moulineaux'ssa 11. maaliskuuta 2007. Pizzeria
Maailman ensimmäisen pizzerian avasi Raffaele Esposito Napoliin vuonna 1830. Se on nimeltään Pizzeria Brandi ja toimii yhä.
Ensimmäinen Pizza Margherita valmistettiin 1889 siellä vierailleen kuningatar Margheritan kunniaksi Italian lipun väreihin. Paris Photo
Paris Photo on Pariisissa vuosittain marraskuussa järjestettävä, valokuvataiteeseen erikoistunut messutapahtuma. Vuonna 1997 ensi kerran järjestetyt taidemessut tuo paikalle toistasataa näytteilleasettajaa eri puolilta maailmaa. Vuonna 2014 Paris Photossa kävi lähes 60 000 messuvierasta. Paris Photo on maailman suurin valokuvamessutapahtuma. Vuodesta 2011 se on järjestetty Pariisin Grand Palais’ssä.