Mitä näennäismuisti mahdollistaa?
Näennäismuisti
Näennäismuisti eli yleisemmin virtuaalimuisti mahdollistaa sen, että osa prosessin muistista voi olla keskusmuistin asemesta massamuistilaitteessa.
Muistitieto
Muistitietohistoria syntyi 1970-luvulla laajentamaan historiankuvaa. Sen tarkoitus on ja oli laajentaa erilaisia tulkintoja menneisyydestä.(Fingerroos & Haanpää 2006, 27.) Muistitietotutkimuksen ja -haastattelun tarkoitus ei ole vain kerätä kirjallista materiaalia täydentävää aineistoa vaan uusien näkökulmien tuonti tutkimukseen. Se mahdollistaa erityisesti tutkimuksen kohteena olevien ihmisten tai yhteisöjen omien historioiden tavoittamisen ja tuottamisen. Tutkittavien kokemusten ja omien tulkintojen menneisyydestä esille tuonnin ohella on olennaista kertoa ohitetuista ja näkymättömistä menneisyyksistä.(Ukkonen 2002, 14.) Muistisairaus
Muistisairaus on ihmisellä esiintyvä muistamista vaikeuttava sairaus. Kun muistihäiriöt ovat jatkuvia eikä enää selviydy kunnolla itsenäisesti arkipäivän toimista, kysymyksessä saattaa olla jokin muistisairaus. Muistisairaudet voidaan jaotella ohimeneviin, parannettaviin, pysyviä jälkitiloja jättäviin tai eteneviin muistisairauksiin. Muisti
Erityisen hyvin ihminen muistaa asioiden tapahtumajärjestyksen sekä syy-yhteydet, kun taas erilaiset värit ja muodot eivät tahdo kunnolla palautua mieleen. Kaksi peräkkäin sattunutta asiaa palautuvat mieleen samalla tavoin kytkeytyneenä toisiinsa. Tämä saattaa sekoittaa muistia siten, että ihminen muistaa kahdella peräkkäin tapahtuneella asialla olevan syy-yhteyden toisiinsa, vaikka todellisuudessa näin ei olisikaan. Muisti
Muisti kehittyi parantamaan eliöiden sopeutumista ympäristöön. Jos eliö havaitsi esimerkiksi jonkin toiminnan tai paikan vaaralliseksi, se oppi muistin avulla välttämään sitä. Selkärankaisten eräs piirre on muisti; jopa kalat oppivat jotakin. Alkeellisemmillakin eläimillä, kuten muurahaisilla, on todettu jonkinlaista hermostollista muistia, tosin valtaosa muurahaisen "muistista" on ulkomaailmassa, jonne se merkitsee kulkemansa reitit ja tärkeät paikat erilaisin hajujäljin. Ferriittirengasmuisti
Ferriittirengasmuisti (englanniksi "magnetic core memory" tai lyhyesti arkikielessä "core") on varhainen tietokoneen keskusmuistin toteutustapa. Se perustuu pieniin keraamisiin renkaisiin, joihin tieto tallennetaan magneettikentän polariteetin avulla. Se on häviötön muisti, jonka sisällön säilyttämiseen ei tarvita sähköenergiaa. Selkeästä ajattelusta pois johtavat mentaaliset prosessit
"Valemuistoiksi" sanotaan kuviteltuja muistoja. Niitä syntyy hyvin helposti. Ihminen voi olla varma, että on kuullut tai nähnyt jotakin, vaikka todellisuudessa hän on itse kuvitellut sen. Ihminen voi myös vakuuttua suorittaneensa jonkin tietyn toiminnon kuviteltuaan riittävän usein sen suorittamisen. Välimuisti
Välimuisti voi kirjoittaa datan heti suoraan keskusmuistiin. Välimuistia kutsutaan tällöin läpikirjoittavaksi välimuistiksi (engl: "write-through"). Datan kirjoittaminen heti muistiin asti saattaa kuitenkin johtaa turhiin kirjoituksiin, esimerkiksi jos samaan osoitteeseen kirjoitetaan monta kertaa peräkkäin. Väliaikaiset tiedostot
Modernit käyttöjärjestelmät hyödyntävät näennäismuistia, mutta sovellukset jotka käyttävät paljon dataa (esim. videonmuokkausohjelmat), voivat joutua luomaan väliaikaistiedosto(ja). Käänteinen totalitarismi
Käänteisen totalitarismin taustalla on teknologian mahdollistama ns. reaaliaikaisuus ja keinotekoisen muistin antamat mahdollisuudet. Alvin ja Heidi Tofflerin mukaan ytimessä on aika. Osa ajan tapahtumiselle muodostavista esteistä on teknologian myötä poistunut, informaation liikkuessa nopeasti kaikkialle. Samaan aikaan kun informaatio liikkuu miltei reaaliajassa, on vakoilu vietävä teknologian antamiin uusiin mahdollisuuksiin ja mittasuhteisiin. Tämä puolestaan avaa mahdollisuuden keinotekoisen muistin täysimittaiselle hyödyntämiselle. Tämä luo uusien valtakeskusten hallitsijoille paitsi informaatioon, myös tietoon (knowledge) perustuvan ylivoiman. Samalla informaation reaaliaikaisuus mahdollistaa tarinan ja todellisuuden uudenlaisen kuljettamisen, tavalla jossa ns. reaalimaailma muodostaa kulissit tarinalle eli kronologisesti nurin päin. Tarina on olemassa ennen reaalimaailmasta välitettyjä kuvia, vaikka vallanpitäjät esittävät ettei muutosta kronologiassa ole tapahtunut. Alvin ja Heidi Toffler kuvaavat prosessin teoksessaan "War and Anti-War" ns. kansainvälisen yhteisön yhteydessä. Retrogradinen amnesia
Retrogradinen amnesia voi olla seurausta muun muassa aivohalvauksesta, erilaisista aivovaurion aiheuttaneista akuuteista traumoista kuten onnettomuuksista, neurologisista sairauksista kuten alkoholin aiheuttamasta Korsakovin oireyhtymästä tai Alzheimerin taudista, tai tietyistä virusperäisistä sairauksista kuten herpes simplexin aiheuttamasta aivokuumesta. Mitään tiettyä aluetta aivoissa ei ole suoranaisesti pystytty yhdistämään retrogradiseen amnesiaan, mutta joidenkin aivokuoren alueiden, kuten anteriorisen temporaalilohkon lateraalikorteksin vaurion tiedetään olevan yhteydessä muistinmenetykseen, johon liittyy vaikea retrogradinen amnesia. Tämä saattaa liittyä vaikeuteen hakea tietoa muistista. Myös tietyt aivojen alueet, jotka liittyvät omaelämänkerralliseen muistiin, kuten mediaalinen temporaalilohko ja sen hippokampus sekä väliaivojen talamuksen dorsomediaalinen tumake saattavat vaurioituessaan aiheuttaa rajatun retrogradisen amnesian. Massamuisti
Massamuisti, on tietokoneen kestomuisti. Se voi olla "mekaanista, optista, sähkömagneettista tai puolijohdemuistia." Tavallisesti massamuistina toimii tietokoneen oheislaite, joka yleensä käsitetään kiintolevyksi. Viime aikoina massamuistina ovat yleistyneet puolijohdemuistit, joita käytetään mm. muistikorteissa. Tallennemuotojen määrä on suuri, koska jokaisen käyttötarkoitus on hieman erilainen. Muisti
Asiamuistilla tarkoitetaan muistia, jonka avulla ihminen esimerkiksi muistaa asioiden ulkonäön tai hajun. Aivoissa asiamuistiaineen sijainti on aivokuoressa monissa eri kohdissa, jotka yhdistyvät aivojen eri aistinalueisiin ja toisiin muistiaineksen sijaintikohtiin muodostaen näin monimutkaisen kehikon. Yksittäinen muisto ei sijaitse vain yhdessä kohtaa, vaan laajemmalla alueella hermosolujen verkossa. Yksinkertainen esimerkki tällaisen muistiuomien ja -ojien verkoston toiminnasta on tilanne, jossa ihminen näkee tutun henkilön kasvot, mutta ei muista tämän nimeä. Hän yrittää muistella tapaamaansa henkilöön liittyviä asioita, ja lopulta tämän muistelun myötä myös nimi palautuu mieleen, kun henkilöön liittyvät muistit ovat kulkeneet ja aktivoineet vanhoja, aivoissa yhteenpunoutuneita reittejä asiaan liittyen. Käännösmuisti
Käännösmuisti voidaan luoda kolmella eri tavalla: Muisti
Muisti on kyky tallentaa ja palauttaa mieleen menneitä kokemuksia. Ihmisen muisti jaetaan sensoriseen muistiin, lyhytkestoiseen työmuistiin ja pitkäaikaiseen säilömuistiin. Muistin häiriöt tunnetaan yhteisnimellä amnesia. Muistia ihmisen mielen ominaisuutena tutkivat kognitiivinen psykologia, rememologia ja kognitiotiede. Solumuisti
Solumuisti (, "cellular memory") on näennäistieteellinen teoria, jonka mukaan elinsiirrossa saatu elin voisi sisältää luovuttajan aivojen ulkopuolisia muistikuvia tai muunkaltaista tietoa. Yläkäsitteenä solumuistista voidaan pitää kehomuistia, joka kattaa kaikki aivojen muistiosion ulkopuolisen tiedon (muuallakin kuin soluissa oleva tieto). Ilmiölle ei ole tieteellistä näyttöä. Välimuisti
WWW-selain tallettaa netistä ladattuja tiedostoja koneen muistiin tai kovalevylle. Kun sama www-sivu ladataan uudestaan, selain voi lukea sivun ja sen sisältämät kuvat suoraan omasta välimuististaan eikä sen tarvitse hakea niitä verkon yli palvelimelta. Hippokampus
Hippokampusta tarvitaan henkilökohtaisesti koettujen tapahtumien ja muistojen tallentamiseen eli episodisessa muistissa. Monijälkimallin mukaan episodinen muisti riippuu aina hippokampuksesta ja aivokuvantamistutkimuksien perusteella hippokampus on aktiivinen vanhoja tapahtumia muistellessa. Tämän takia Alzheimerin tauti heikentää erityisesti episodisen muistin toimintaa. Muistinhallintayksikkö
Virtuaaliosoitteen lisäksi yksiköllä toteutetaan mm. muistin suojaus, väylän ja välimuistin hallinta. Välimuisti
Välimuisti () on pieni, nopea muisti, jonka tehtävä on nopeuttaa tietokoneen toimintaa. Välimuistissa pyritään pitämään sellaisten muistipaikkojen sisältöjä, joihin todennäköisesti pian viitataan. Hippokampus
Hippokampuksen vauriot aiheuttavat usein huomattavia vaikeuksia uusien asioiden oppimisessa ja muistamisessa eli anterogradista amnesiaa (eteenpäin ulottuva muistamattomuus, vanhat asiat muistetaan). Myös retrogradista amnesiaa (taaksepäin ulottuva muistamattomuus) voi esiintyä, jolloin ei muisteta tapahtumia ennen tiettyä ajankohtaa. Vauriot tai synnynnäiset epämuodostumat hippokampuksessa voivat altistaa epilepsialle. Banaanikärpäsen nykyinen tutkimus
Esimerkiksi muistin mekanismien selvittämisessä banaanikärpänen on osoittautunut oivalliseksi tutkimuskohteeksi. Kärpästen hermosto, varsinkin aistitoimintoihin ja liikkumiseen liittyviltä osiltaan, on kärpäsillä hyvin kehittynyt. Banaanikärpäsen on osoitettu pystyvän oppimaan monenlaisia asioita, kuten erilaisia käyttäytymismalleja. Banaanikärpäseltä onkin onnistuttu löytämään useita tärkeitä oppimiseen ja muistiin vaikuttavia geenejä. Niiden selvittämiseen on käytetty useita erilaisia menetelmiä, kuten esimerkiksi geenien hiljentämistä ja DNA-mikrosirutekniikkaa. Sensorinen muisti
Sensoriset muistit ovat aistitiedon ensimmäinen säilytyspaikka. Koska sensoriset muistit eivät juuri muokkaa aistitietoa, niitä kutsutaan myös sensorisiksi varastoiksi. Sensoristen muistien kapasiteetti on valtava, mutta kesto hyvin lyhyt.
Kuuloaistin sensorista muistia kutsutaan kaikumuistiksi, vastaavaa näköaistin muistia taas ikonimuistiksi. Ikonimuistin toiminnasta kertoo muun muassa salaman aiheuttama näköärsyke; näemme kuvan sekunnin murto-osan pitempään kuin itse välähdys kestää. Ikonimuistin toimintaa on tutkinut yhdysvaltalainen psykologi George Sperling. Säilömuisti
Säilömuistin ahkera käyttäminen helpottaa tiedon palauttamista. Kun muistin aineksia käytetään, niin hermosolujen väliset yhteydet vahvistuvat ja tämän vuoksi muistista palauttaminen helpottuu. Näyttömuisti
PC-tietokoneiden käyttöjärjestelmä ei yleensä anna käsitellä näyttömuistia suoraan, vaan järjestelmä huolehtii siitä. Välimuisti
Ihannetapauksessa tietokoneessa olisi käytettävissä suuri määrä hyvin nopeaa muistia, mutta käytännössä tilanne on aina toinen: suurikapasiteettisesta muistista on vaikea tehdä nopeaa, ja nopea muisti on kallista. Tästä syystä on järkevää tehdä muistista hierarkia, jossa mahdollisimman lähellä suoritinta on pienin ja nopein muisti, vähän siitä kauempana vähän suurempi ja vähän hitaampi, ja kaikkein kauimpana suurin ja hitain.
Nopeimmassa muistissa pyritään pitämään aina sitä osaa tiedosta, jota suurimmalla todennäköisyydellä tullaan pian tarvitsemaan, ja hitaimmassa muistissa on tallessa kaikki talletetut tiedot. Välimuisti voidaan toteuttaa esimerkiksi SRAM-tekniikalla ja suurempi muisti DRAM-tekniikalla. Pysyvästi tallennetut tiedot puolestaan tallennetaan suurikapasiteettiselle massamuistille. Säilömuisti
Vaikka säilömuistia pidetään luotettavana tiedon varastona, ei oikean tiedon löytyminen ole aina varmaa. Tiedon palauttamisen epäonnistumiseen voivat vaikuttaa monet seikat, kuten se, saako ihminen sopivan hakuvihjeen tai onko muistijälki tarpeeksi tuore. Tämän vuoksi hyvin työstetyt ja kerratut asiat sekä säilyvät että palautuvat paremmin mieleen. Säilömuistin kapasiteettiä pidetään ainakin lähes äärettömänä. Keskusmuisti
Muistin käyttöön liittyy myös osoiteavaruuden käsite. Prosessori ja emolevyn rakenne ratkaisevat kuinka suurta fyysistä muistia prosessori pystyy osoittamaan: 32-bittisellä osoiteväylällä voi osoittaa 4 Gt (2), 40-bittisellä 1 Tt ja 48-bittisellä (AMD64) 256 Tt muistia. Yhden prosessin näkemä muistiavaruus on riippuvainen käyttöjärjestelmästä ja prosessorista muistisivujen ja näennäismuistin avulla: Linux-ytimeen on lisätty viisitasoinen muistisivutus, jolla maksimimuistimäärä kasvaa petatavuihin. Unohtaminen
"Muistinmenetykset" johtuvat yleensä neurologisista häiriöistä, eikä niitä tällöin lasketa luonnolliseksi unohtamiseksi. Äkillisiä, esimerkiksi onnettomuudesta johtuvia muistinmenetyksiä on tutkittu enemmän kuin muuta unohtamista, sillä vertailukohde eli potilaan normaali muisti on vielä lähellä. Läheiset voivat yleensä kuvata potilaan aikaisemman muistin tasoa tarpeeksi hyvin, jolloin vertailu on mahdollista. Hypnoosi
Mikäli alustavat tulokset hypnoosiin liittyvistä muutoksista aivotoiminnasta pitävät paikkaansa, saattaa hypnoosi joillakin ihmisillä saada aikaan erityisen ”aivotilan”, joka mahdollistaisi mielikuvien kokemisen lähes vastaavalla tavalla, jonka normaalisti meille luovat ulkomaailmasta aistiemme välityksellä tulevat ärsykkeet. Hypnoosiin ja hallusinaatioihin liittyvien aivomekanismien tarkastelu saattaisi tulevaisuudessa antaa hyvin arvokasta informaatiota mielen- ja tajunnantutkimuksen perusongelmasta: miten aivot muodostavat meidän subjektiivisen kokemusmaailmamme. Kognitiivinen vanheneminen
Oppiminen ja muisti liittyvät tiiviisti yhteen.On erilaisia muisteja, kuten näkö- ja kuulomuisti, sekä välitön-, lyhytaikainen- ja pitkäaikainen muisti. Osa näistä muisteista joko heikkenevät tai pysyvät samanlaisena vanhuuteen asti. Iän karttuessa asiamuisti, sanavarasto, hyvin opittujen tietojen muisti sekä lyhyt muisti säilyvät muuttumattomina pitkään. Lähimuisti, uuden oppiminen sekä mieleen palauttaminen heikkenevät iän myötä. Muutokset ovat yleensä varsin pieniä eivätkä ne vaikuta päivittäisiin toimintoihin. Kovin selvät ja tavallista arkielämää haittaavat muistihäiriöt eivät kuitenkaan kuulu normaaliin vanhenemiseen. Normaalia elämää haittaavia muistihäiriöitä voivat olla muun muassa etenevät aivosairaudet kuten Alzheimerin tauti, dementoituminen ja masennustila. Muistiaineksen säilymistä edesauttaa sen aktiivinen käyttö elämän varrella. Muisteleminen voi olla tärkeää myös iäkkään ihmisen psyykkiselle hyvinvoinnille ja mielenterveydelle. Käymällä läpi mennyttä hän rakentaa itselleen kokonaiskuvan elämästään ja itsestään ihmisenä. Huonon muistin syynä voi olla toisinaan hajamielisyys ja eräänlainen apatia kuin suoranaiset muistihäiriöt. Tällöin huonomuistisuus ei johdu aivojen vanhenemismuutoksista vaan psyykkisestä ja sosiaalisista seikoista. Muistitoimintoihin vaikuttavat myös terveys, mieliala ja elämäntavat; psyykkinen ja sosiaalinen aktiivisuus sekä myönteinen mieliala ja oikea ravitsemus tukevat muistitoimintojen säilymistä. Remember Me (videopeli)
"Remember Me" sisältää tasohyppelyä, tutkimista ja lähitaistelua. Pelissä ohjataan tarinan protagonistia Niliniä kolmannessa persoonassa. Pelissä on mahdollisuus ”remixata” ihmisten muistoja menemällä heidän muistojensa sisälle ja järjestää niitä uudelleen, jotta kohdetta voisi manipuloida. Pelaaja onnistuu tässä toistaessaan muiston uudelleen ja muokkaamalla muiston yksityiskohtia muuttaakseen kohteen muistikuvaa tapahtuneesta. Kun pelaajalla on alhainen terveydentila, näyttö alkaa "glitchata," kunnes riittävä terveydentila saadaan takaisin. Nilin kohtaa myös erilaisia arvoitusten muodossa esitettyä pulmapelejä, jotka pelaajan täytyy ratkaista avatakseen ovia, jotta tarinassa pystyy etenemään. Näennäishistoria
Näennäishistoria eli pseudohistoria on käsite jolla kuvaillaan kirjoituksia, joiden väitetään olevan historiantutkimusta, mutta joiden tutkimusmenetelmät eroavat yleisesti käytössä olevista historiantutkimuksen menetelmistä. Käyttöjärjestelmä
Yksinkertaisin tapa varata prosessille muistialue on yhtenäinen pala keskusmuistia (). Tästä voi seurata tilanne, jossa muistia on kyllä tarpeeksi vapaana, mutta ei yhtenäisenä alueena, mikä aiheuttaa tarpeen tiivistää muistia. Ongelman pienentämiseksi voidaan muisti jakaa sivuihin, jolloin vain yksittäisen sivun täytyy olla yhtenäisenä muistissa, mutta peräkkäiset sivut voivat olla eri puolilla fyysistä muistia. Jos sivun koko ei ole vakio (ts. talletetaan sekä sivun alkuosoite että sen pituus), puhutaan myös muistin osioinnista (). Jos sivun koko on vakio, puhutaan sivutetusta muistista (). Muisti voidaan jakaa myös segmentteihin (), jolloin yhden segmentin pitää saada yhtenäinen alue keskusmuistista. Virtuaalimuisti toteutetaan lähes aina sivuttavan muistin päälle. Myös segmentoitu muisti voidaan jakaa sivuihin virtuaalimuistia varten. Hypnoosi
Aivojen kuvantamismenetelmät ovat kuitenkin tulleet ratkaisevaksi avuksi selvitettäessä, mitä koehenkilön mielessä ja aivoissa todella tapahtuu hypnoosin aikana. Näin voidaan saada objektiivista tietoa aivotoiminnasta erilaisten kokemuksien aikana eikä tällöin tarvitse luottaa yksinomaan koehenkilöiden kuvaamiin subjektiivisiin kokemuksiin. Tuoreimmat tutkimukset (esim. Kosslyn et al., 2000) ovatkin tuoneet lisävalaistusta näihin ongelmiin ja selviä viitteitä on saatu mm. siitä, että koehenkilöiden raportoimat näköhallusinaatiot aiheuttavat aivoissa hyvin samantyyppistä aktivaatiota kuin todellisten ärsykkeiden tuottamat. Myös erilaisten kipuärsykkeiden (kipu tuotetaan usein antamalla heikkoja sähköärsykkeitä sormeen tai pitämällä kättä kylmässä vedessä) aiheuttaman aivoaktivaation tutkimus on antanut tukea sille, että hypnoosin aikana annetut suggestiot kipukokemuksen lievenemisestä tai häviämisestä vaikuttavat jollakin koehenkilöillä selkeästi kipukokemuksen voimakkuuteen (Rainville et al., 1997). Muisti
Esimerkin mukaisesti kymmenen asiaa assosioidaan vahvalla mielikuvalla listan paikkoihin. Esim. toinen asia, vaikkapa appelsiini, voidaan assosioida polven päällä pompoteltavaksi temppupalloksi tai keittiön lattialla vieriväksi jättiläisappelsiiniksi. Muistin helpottamismenetelmiä on useita muitakin, muun muassa nimien ja kasvojen muistamiseksi tai kielten opettelemiseksi. Muisti
Ihmiskunnan muistia paransi ja tarkensi huomattavasti kirjoitustaidon keksiminen, sillä muistinvaraisena säilyneet kertomukset joka tapauksessa muokkautuivat sukupolvien kuluessa, ja varsinaista kirjoitusta edeltäneiden kuvien ja symboleiden tulkintataidot helposti unohtuivat. Pidetään kuitenkin mahdollisena, että nykymaailmassa ihmisyksilöiden (hermostollista) muistia kirjoitustaito voi jopa heikentää. Kirjoittaessaan asioita "muistiin" ihminen ikään kuin siirtää muistiaan ulkomaailmaan muurahaisen tavoin. Tämä voi pienentää tarvetta hermostollisen muistin käytölle. Myös tiedon helppo saatavuus voi vähentää muistin tarvetta. Tiedon saatavuuden helpottuminen näkyy myös siinä, miten koulutus on viimeisen sadan vuoden aikana Euroopassa kehittynyt. Aikaisemmin keskityttiin pitkälti laajaan, ulkoa opittuun, tietomäärään, nyt yhä enemmän kykyyn hankkia tietoa tarvittaessa. Välimuisti
Assosiatiivisuutta kasvattamalla pystytään vähentämään huteja (eli tilanteita, joissa tieto ei löydy välimuistista), mutta toisaalta tällöin vaadittava monimutkaisempi hakulogiikka hidastaa välimuistin toimintaa. Suorasijoittava välimuisti on kaikkein yksinkertaisin toteuttaa, ja siksi sellaisen kanssa voidaan käyttää erittäin suuria kellotaajuuksia. Täysassosiatiivinen välimuisti tarjoaa parhaan osumatarkkuuden, mutta on hitain. Välimuistin koko vaikuttaa myös siihen, saavutetaanko suurella assosiatiivisuudella etua. Pienissä välimuisteissa suuresta assosiatiivisuudesta on suurin etu, suurissa välimuisteissa taas pienen assosiatiivisuuden mahdollistama nopea toiminta tarjoaa paremman kokonaissuorituskyvyn. Episodinen muisti
Episodisen muistin tietojen tallentamiseen osallistuu erityisesti ihmisaivojen hippokampus. Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri
Johnnyn aivoihin on ladattu tietoa, jota hän ei itse tiedä. Se on parannuskeino maailmanlaajuiseen epidemiaan, tautiin nimeltä Nerve Attenuation Syndrome (NAS), johon puolet virtuaalitodellisuudessa viihtyvistä kansalaisista on sairastunut. NAS:in aiheuttaa laitteiden sähkömagneettinen säteily, ja se johtaa poikkeuksetta kuolemaan. Johnnyn tehtävänä on salakuljettaa tämä elintärkeä tieto Aasiasta Yhdysvaltoihin. Hänen tiellään ovat kuitenkin tietoa havitteleva japanilainen yakuza ja kansainvälinen lääkeyhtiö Pharmakom. Lisäksi Johnnyn muisti on ylikuormitettu hengenvaarallisesti, ja hänen päänsä räjähtää jos hän ei saa tietoa ladattua sieltä pois ajoissa. Muisti
Muistin parantamiseksi on kehitetty monenlaisia menetelmiä joita käytetään muun muassa muistiurheilukilpailuissa. Monet tekniikoista perustuvat aistien, varsinkin näköaistin hyödyntämiseen. Esimerkkinä käytännöllisestä tavasta muistaa kymmenen asiaa on assosioda asiat esimerkiksi omaan kehoon tai omaan taloon. Esimerkki: Hypnoosi
Eräs mielenkiintoisimmista kognitiivisista suggestioista on ns. posthypnoottinen suggestio mikä tarkoittaa, että koehenkilölle voidaan antaa suggestio, jonka tarkoitus on toteutua tietyn merkin laukaisemana sen jälkeen kun koehenkilö on jälleen normaalissa valvetilassa. Tällöin koehenkilölle voidaan hypnoosin aikana sanoa, että kun olet jälleen normaalissa valvetilassa tämän istunnon jälkeen, tunnet voimakasta halua laittaa hatun päähäsi silloin kun otan silmälasini pois. Tähän voidaan lisätä vielä suggestio siitä, että koehenkilö ei muista, että hänelle on sanottu näin. Posthypnoottinen suggestio voi koskea myös itse hypnoosin siirtymistä tai siitä ”heräämistä”. Esimerkiksi seuraavasti: ”…kun otan silmälasit päästäni, niin siirryt välittömästi takaisin tähän hypnoositilaan, missä olet nyt, ja kun laitan lasit takaisin päähäni, niin heräät…”. Valokuvamuisti
Valokuvamuisti sotketaan yleisesti eideettiseen muistiin, mutta ne ovat eri asioita. Takauma
Tahattomasti toistuvien muistikuvien vaikeasti tavoitettavasta luonteesta johtuen niiden kokemisesta tiedetään hyvin vähän. Teoreetikot ovat kuitenkin yksimielisiä siitä, että ilmiö johtuu osin tavasta, jolla muistikuvat tietyn tyyppisistä tapahtumista alustavasti taltioidaan muistiin, osin siitä, millainen muistin rakenne on, ja myös siitä, millaisena henkilö myöhemmin muistaa tapahtuman. Savant
Savant tarkoittaa henkilöä, jolla on yksi tai useampi muistiin liittyvä ilmiömäinen erityislahjakkuus ja yleensä lisäksi kehitysvamman ja autismin yhdistelmä. Savantismi voi ilmetä esimerkiksi kykynä oppia soittamaan monimutkaisia pianokappaleita tai omaksua vieraiden kielten sanaston yhdellä kuulemisella. Jotkut savantit pystyvät piirtämään yksityiskohtaisia ja valokuvantarkkoja kuvia maisemista, jotka he ovat nähneet vain kerran. Yksi maailman tunnetuimmista savanteista, yhdysvaltalainen Kim Peek, pystyi muistamaan ulkoa lähes kaiken lukemansa, yhteensä 12 000 kirjaa. Välimuisti
Koska edellisten muistioperaatioiden käyttämien osoitteiden lähellä olevia osoitteita tullaan suurella todennäköisyydellä käyttämään, välimuistiin tallennetaan yleensä joitain muistipaikkoja haetun osoitteen ympäriltä. Tällöin myös näihin lähimuistiosoitteisiin viittaavat muistihaut voivat osua välimuistiin, vaikka kyseisestä osoitteesta ei olekaan haettu tietoa hiljattain. Proseduraalinen muisti
Proseduraalinen muisti on ihmisen säilömuistin osa, joka huolehtii fyysisten ja motoristen taitojen muistamisesta. Monet proseduraalisen muistin tiedoista ovat tietoisuudesta riippumattomia, kuten esimerkiksi käveleminen. Proseduraalisen muistin tieto ilmeneekin usein juuri suorituksissa. Amnesia
Amnesia on yleiskäsite, joka tarkoittaa muistin häiriöitä. Se voi johtua joko toiminnallisista tai elimellisistä syistä. Elimellisiä syitä ovat aivojen vaurioituminen onnettomuuden tai sairauden takia tai tiettyjen lääkkeiden käyttö. Toiminnalliset syyt ovat psyykkisiä. Esimerkiksi vakavaan onnettomuuteen tai rikoksen uhriksi joutunut voi menettää torjuntareaktiona muistikuvat tapahtumista. Tällainen muistinmenetys menee usein ohi muutamassa vuorokaudessa, jollei ole tapahtunut vakavampaa traumatisoitumista eli persoonallisuuden rakenteellista dissosiaatiota. Välimuisti
DNS-välimuisti voidaan toteuttaa sekä asiakaskoneella että DNS-palvelimella. Mielikuvitus
Mielikuvitus on aistihavaintojen pohjalta järjestetyn tiedon uudelleen muokkaamista. Mielikuvitus johtuu aivoalueiden eri osissa sijaitsevien aistitoimintojen vuorovaikutuksesta. Mielikuvitus
Mielikuvitus, eli aivoalueiden vuorovaikutteinen toiminta voi aiheuttaa myös harhamuistikuvia, jolloin aivoalueiden synaptiset yhteydet hermoverkossa, ja välittäjäaineiden välittämät kemialliset viestit eivät ole antaneet havaituista aistihavainnoista uudelleen mieleenpalauttamisen yhteydessä oikeaa muistinvaraista tietoa. Tällöin muistinvarainen tieto saattaa olla osittain vääristynyttä, jolloin sosiologisessa ja psykologisessa yhteydessä puhutaan mielikuvituksesta. Remember Me (videopeli)
Peli sijoittuu vuoden 2084 Pariisiin, "Neo-Pariisiin". Memorize-yhtiö on keksinyt uuden aivoimplantin nimeltä Sensen, jonka kautta 99 prosenttia väestöstä voi ladata ja jakaa muistonsa internetiin sekä poistaa surullisia tai epämiellyttäviä muistoja. Tämän ansiosta Memorize pystyy kontrolloimaan suurta ihmisjoukkoa. Yritys aloitti joukkovalvonnan, minkä johdosta pieni joukko kapinallisia nimeltä Erroristit pyrkivät kaatamaan Memorizen. Sensenin keksiminen on myös johtanut ”Leapers”-nimisen ihmisjoukon syntymiseen. He ovat muistoihin addiktoituneita ihmisiä, jotka ovat imeneet itseensä niin paljon muistoja, että heidän Senseninsä on heikentynyt. He ovat mutatoituneet ja elävät Neo-Pariisin viemäreissä. Semanttinen muisti
Semanttinen muisti käsittää esimerkiksi käsitteet ja yleisen tiedon. Se on erillään kokemuksista, episodimuistista. Hullu Haihattelija
Hänellä on eideettinen muisti, joten Haihattelija kykenee muistamaan 99,99 % kaikesta näkemästään, kuulemastaan ja lukemastaan. Haihattelijan aivot ovat siis kuin orgaaninen tietokone. Käsittelemällä säilömäänsä tietoa Haihattelija kykenee arvioimaan todennäköisyyksiä kahden desimaalin tarkkuudella. Ainoa ongelma ovat muuttuvat tekijät, joita Haihattelija ei kykene luonnollisestikaan ottamaan huomioon laskelmissaan. Muisti
Nuori ihminen muistaa parhaiten, mitä juuri äsken on tehnyt. Lyhytkestoinen muisti ei rapistu iän myötä, mutta pahimmillaan se voi joissakin, yleensä vanhoille puhkeavissa sairauksissa kadota lähes täysin. Lyhytkestoisen muistin uskotaan olevan aivojen neuronien viestinnän muutoksissa, kun taas pitkäkestoinen muisti muodostuu neuronien rakenteen muutoksista, jotka perustuvat proteiinisynteesiin. Iän myötä voimistuva mielipiteiden jäykkyys ja heikentyvä kyky nähdä asioita monelta kannalta voi olla jopa aivorakenteessa, sillä myös mielipiteet varastoituvat pitkäkestoiseen muistiin. Mitä huonompi lyhytkestoinen muisti on, sitä huonommin uusi kokemus onnistuu muodostamaan uusia rakenteita pitkäkestoiseen muistiin jo muodostuneiden rakenteiden tilalle. Ikä vaikuttaa meihin kaikkiin yksilöllisesti, niin myös muistin osalta. Ikääntymiseen ja muistamiseen liittyviä yleispiirteitä on tietynlainen muistitoimintojen hidastuminen, lisäksi häiriötekijät vaikuttavat herkemmin muistamiseen ja oppimiseen. Verrattaessa ikääntymiseen liittyviä muistipulmia muistisairauksiin kaikkein tärkein ero on siinä, etteivät ikääntymiseen liittyvät muistipulmat vaikuta toimintakykyymme heikentävästi, vaan saamme arjen sujumaan. Ihmiset eivät yleensä voi muistaa ajasta alle kolmevuotiaana mitään (varhaislapsuuden amnesia). Muisti (tietokone)
Perinteisessä puolijohdemuisteissa tieto on tallennettu sähkövarauksina ja tieto haihtuu niiltä nopeasti virransyötön katketessa. Levy- ja nauhamuisteissa tieto on tallennettu magneettisesti tai optisesti ja se säilyy ilman tehonsyöttöä. Ne sopivatkin hyvin massamuisteiksi. Mieli
Muisti tarkoittaa eliön kykyä tallentaa, säilyttää ja palauttaa informaatiota. Ihmisen muisti jaetaan sensoriseen muistiin, lyhytkestoiseen työmuistiin ja pitkäaikaiseen säilömuistiin. Muistia ihmisen mielen ominaisuutena tutkii kognitiivinen psykologia. Muisti (tietokone)
Keskusmuisti on tietokoneohjelmien käyttämä työmuisti. Ohjelmat ja niiden käyttämät tiedot pitää hakea työmuistiin ennen kuin prosessori voi suorittaa tai käyttää niitä. Keskusmuistina käytetään DRAM-tyyppisiä puolijohdemuisteja. Haihtuva muisti
Rakenteellisesti yleisimpiä haihtuvia muisteja ovat dynaamiset RAM-muistit eli DRAM-muistit. Näissä muisteissa tieto on talletettu kondensaattoreihin, joita pitää virkistää säännöllisesti tiedon säilyttämiseksi ja aina lukuoperaation jälkeen. Ensimmäisten DRAM-muistien virkistämisestä huolehti suoritin, mutta nykyisissä muisteissa virkistäminen on rakennettu muistiin. DRAM-muisti vie suhteellisen vähän piipinta-alaa mikropiirillä, joten muisti on edullista. Episodinen muisti
Episodinen muisti muodostaa semanttisen muistin kanssa deklaratiivisen muistin. Vaikka episodista ja semanttista muistia pidetään toisistaan erillisinä, eivät ne ole toisistaan riippumattomia. Esimerkiksi usein yksittäinen ärsyke voi johtaa episodisen ja semanttisen muistin tietojen rinnakkaiseen käyttöön, kun omia aikaisempia kokemuksia yhdistellään ja verrataan aiheeseen liittyvään yleiseen tietoon. Muistiorganisaatio
Kansallisen digitaalisen kirjaston perustan muodostavat kirjastot, arkistot ja museot sekä kulttuuriperintöaineistoa säilyttävät muut organisaatiot. Kansallinen digitaalinen kirjasto -hankkeen tavoitteena on varmistaa kulttuurin ja tieteen digitaalisten tietovarantojen tehokas ja laadukas hallinta, jakelu sekä pitkäaikaissäilytys. Hanke edistää myös kulttuuriperintöaineistojen ja asiakirja-aineistojen digitointia. Lisäksi Kansallinen digitaalinen kirjasto ylläpitää ja kehittää kirjastojen, arkistojen ja museoiden yhteistä asiakasliittymää (Finna) sekä välittää aineistoja Euroopan digitaaliseen kirjastoon Europeanaan. Virtualisointi
Yksi tavallisimmista virtualisointikohteista käyttöjärjestelmissä on muisti, jota laajennetaan ns. virtuaalimuistin avulla. Käyttöjärjestelmä osaa vapauttaa tai siirtää käyttämätöntä muistia RAM-muistista kiintolevylle. Keskusmuisti
Muistin nopeutta saatetaan kuvata myös sen viiveen avulla. Viive ilmoitetaan nanosekunteina (ns), joka mittaa ajan ensimmäisen operaation suorittamiseen. Viiveiden ilmoittaminen on kuitenkin muistityypeistä riippuva, eikä sitä aina mitata samalla tavoin. Myös se, montako kellopulssia tiedon hakeminen kestää, riippuu muistin tyypistä. Eideettinen muisti
Valokuvamuisti sotketaan yleisesti eideettiseen muistiin, mutta ne ovat eri asioita. Valokuvamuistilla tarkoitetaan kykyä muistaa hyvin tarkasti nähty asia. Monilla ihmisillä on väitetty olevan valokuvamuisti, mutta tähän mennessä juuri yhtään luotettavaa koetta aiheesta ei ole tehty . Väitetään, että sitä esiintyy erityisesti eri tasoisilla autismin kirjoon kuuluvilla, kuten Asperger-syndroomaisilla. Muistiorganisaatio
Kansalliseen audiovisuaaliseen arkistoon kuuluu audiovisuaalinen arkisto, radio- ja tv-arkisto sekä elävän kuvan museo. KAVAssa on erilaisia kokoelmia, kuten filmi-, video-, museoesine- ja dokumenttikokoelmia. Sen eräänä tärkeänä tehtävänä on edistää elokuvakulttuuria Suomessa ja järjestää erilaista esitystoimintaa sekä lukuisia elokuva-alaan liittyviä näyttelyitä vuosittain. Lisäksi Kansallinen audiovisuaalinen arkisto osallistuu erilaisten festivaalien organisoimiseen. Hypnoosi
Kognitiiviset suggestiot. Näillä pyritään vaikuttamaan koettuihin aistimuksiin, havaintoihin, ajattelun ja muistiin. Kognitiiviset suggestiot voivat saada aikaan hallusinaatioita ja muistimuutoksia. Hallusinaatiot voivat kohdistua mihin tahansa aistinpiiriin (näkö, kuulo, haju, maku jne.) ja ne voivat olla luonteeltaan negatiivisia (annetaan suggestio, että jotain todellista ärsykettä ei olekaan eli sitä ei aistita tai havaita) tai positiivisia (suggestio, että havaitaan tai aistitaan jotain, mitä todellisuudessa ei ole). Negatiivisesta hallusinaatiosta hyvä esimerkki on kiputuntemuksen lieveneminen tai häviäminen - ilmiö, jota hypnoosin historian alkuvaiheessa paljon hyödynnettiin jopa kirurgisten operaatioiden yhteydessä ennen kemiallisten anestesiamenetelmien keksimistä. Positiiviset hallusinaatiot, joita tutkimuksessa paljon käytetään, kohdistuvat usein näkö- tai kuuloaistiin. Esimerkiksi, ”…kun avaat silmäsi, niin näet pöydällä edessäsi punaisen pallon…” (jota ei todellisuudessa ole) tai sanotaan koehenkilölle, että hän saa kuulla jonkun tutun laulun (mitä todellisuudessa ei soiteta). Muistiin liittyviä suggestioita voidaan antaa samalla tavoin joko siten, että sanotaan koehenkilön unohtavan jonkin tapahtuman tai asian (vaikkapa oman nimensä) tai vastaavasti ”muistamaan” tapahtumia tai asioita, joita hänelle hypnoositilanteessa kerrotaan. Näennäismuisti
Jotta virtuaalimuistijärjestelmä toimisi sujuvasti, pyritään noin 10 prosenttia keskusmuistista pitämään vapaana massamuistilaitteelta haettavia sivuja varten. Lisätty todellisuus
Lääkäreille lisätty todellisuus tuo paremman näkymän ihmisen sisään ja toimii apuna kirurgian harjoittelussa. Erilaisilla kuvausmenetelmillä, kuten magneettikuvaus, tietokonetomografia tai ultraäänikuvaus, voidaan luoda näkymä ihmisen "sisään", mikä helpottaa esimerkiksi tähystysleikkauksia. Lisätty todellisuus antaa mahdollisuuden ohjata neulaa ihmisruumiin sisällä, mikä helpottaa esimerkiksi koepalan ottamisen rintasyöpätutkimuksissa. Valemuisto
Mieleen tavalla tai toisella hautautunut muisto voi murtautua esiin nopeasti ja yllättävän tuoreen tuntuisena. Brittitutkijat Giuliana Mazzoni ja Irving Kirsch sekä yhdysvaltalainen Elizabeth Loftus esittivät vuonna 2001, että valemuistojen pesiytyminen mieleen vaatii kolmen ehdon toteutumista: Monivedosmalli
Ei siis ole olemassa mitään tietoisuuden näyttämöä, jonne kaikki kokemukset tulisivat tarkalleen oikein ajoitettuina. Vasta jälkeenpäin tarkasteltuna (muistin avulla) ihminen voi kokea (muistaa) tapahtumat yhtenäisenä virtana. Muistitekniikka
Muistitekniikat perustuvat yleensä assosiaatioiden eli mielleyhtymien ja merkitysten luomiseen. Mielleyhtymät voivat olla sanallisia tai kuvallisia. Muistettava asia voidaan yhdistää johonkin valmiiksi tuttuun asiaan tai asioiden sarjaan, tai merkityksetön asia (kuten numerosarja) voidaan muuttaa joksikin merkitykselliseksi asiaksi, joka on helppo palauttaa mieliin. Muistitekniikat toimivat parhaiten silloin kun käytetään itse keksittyjä mielleyhtymiä ja kun visuaalinen mielleyhtymä on mahdollisimman mieleenpainuva (kuten erikoinen, outo, räväkkä, jopa roisi). Muistitekniikoiden on todettu usein olevan tavallista ulkoa opettelua tehokkaampi tapa opetella asioita, joskin niiden teho riippuu muun muassa käyttäjänsä harjaantumisen tasosta. Välimuisti
Tietokoneohjelmien muistinkäyttö on yleensä toistuvaa ja paikallista. Tämä tarkoittaa sitä, että jos jotain kohtaa muistista on juuri käytetty, sitä tai sen lähellä olevia muistipaikkoja tullaan suurella todennäköisyydellä käyttämään lähitulevaisuudessa. Deklaratiivinen muisti
Deklaratiivinen muisti jakaantuu edelleen kanadalaisen Endel Tulvingin mallin mukaan semanttiseen muistiin ja episodiseen muistiin. Semanttiseen muistiin tallennetaan asiat, joiden merkitys ymmärretään, episodimuistiin puolestaan salamavalomuistojen kaltaiset muistot tapahtumista. Näennäismuisti
Myös reaaliaikavaatimukset rajoittavat virtuaalimuistin käyttöä. Reaaliaikavaatimus edellyttää, että johonkin toimintoon kuluva aika on etukäteen laskettavissa. Vaikka virtuaalimuistin toiminta on loogisesti ohjelmalle näkymätöntä, se kuluttaa aikaa satunnaisesti, joten reaaliaikaprosessit on niin ikään lukittava keskusmuistiin. Koska sulautetut järjestelmät ovat yleensä reaaliaikaisia, niissä voidaan vain harvoin käyttää virtuaalimuistia. Kognitiotiede
Esimerkiksi muistin toimintaa tai ongelmanratkaisua koskevien mallien realistisuutta voidaan testata psykologisesta tutkimuksesta saadun aineiston perusteella. Muistin toimintaa voidaan yrittää suhteuttaa aivokuvantamismenetelmin keskushermoston toiminnasta kerättyyn dataan (esimerkiksi elektroenkefalografiaa tai magneettikuvaustekniikoita käytetään runsaasti). Myös varsin matalan tason neurotieteellisiä metodeja, esimerkiksi yksittäissolumittauksia, voidaan myös käyttää kognitiivisten ilmiöiden tutkimuksessa. Malli taas voidaan koodata tietokoneohjelman muotoon, jolloin sen toimintaa voidaan simuloida erilaisilla parametreillä. (Tällöin puhutaan kognitiivisesta mallintamisesta). Prekognitio
Prekognitio eli ennaltatietäminen on aistien ulkopuolisen havainnoinnin muoto, jossa henkilö väittää saaneensa tietää tulevan tapahtuman ennalta yliluonnollisin keinoin. Prekognition ilmiö saattaa liittyä myös laajempaan selvänäköisyyteen. Monesti prekognitiotiedon on väitetty ilmenneen unissa. Unista ennustaminen eli oneiromantia on oma ilmiönsä, eräs unien tulkinnan muoto. Hypertymesia
Hyperthymesia (kreikan sanasta "thymesis", 'muistaminen' ja "hyper", 'ylenmääräinen', 'liika') tunnetaan myös nimillä: Highly Superior Autobiographical Memory lyh. HSAM, on erittäin harvinainen neurologinen tila jossa henkilö muistaa elämässä tapahtuneet asiat päivämäärien ja jopa kellon tarkkuudella vuosikymmenien taakse. Vuonna 2017 tällaisia supermuistin omaavia henkilöitä arveltiin olevan n. 60 Tutkijat eivät ole pystyneet selittämään sitä, miten nämä henkilöt pystyvät käsittelemään ja muistamaan hyvin suuria tietomääriä. Jotkut tutkijat ovat taas epäilleet tällaista muistamisen kykyä, koska joillakin "supermuisti" keskittyy vain tiettyihin osa-alueisiin. Maailman muisti
Maailman muisti -ohjelmalla on kolme päätavoitetta. Sen tarkoituksena on mahdollistaa ihmiskunnan dokumenttiperinnön suojelu parhaimmalla mahdollisella tavalla, helpottaa dokumenttiperinnön maailmanlaajuista saavutettavuutta ja nostaa dokumenttiperinnön olemassaolon ja merkittävyyden tunnettavuutta. Harry Potter -sarjan käsitteet
Ajatuseula () on kivestä tehty astia, jonne voi tallentaa muistoja. Astian reunat ovat mystisten kaiverrusten peitossa ja se sisältää muistoja, joiden ulkomuodon kuvaillaan olevan jotain nesteen ja kiinteän aineen välillä. Noita tai velho voi säilyttää omia tai toisten ajatuksia ajatuseulassa ja katsoa ne myöhemmin uudelleen. Kirjoissa on kerrottu, että muistojen valuttaminen astiaan keventää mieltä, kun päässä ei ole enää niin paljoa ajatuksia. Ihmisaivot
Muistissa on kyse siitä, että ihminen luo menneisyyden kokemukset uudelleen aktivoimalla synkronisesti neuroneita, jotka liittyivät alkuperäiseen kokemukseen. Muistiin liittyy moni aivojen alue. Muistoja säilytetään fragmentteina kaikkialla aivojen eri puolilla. Kognitiivinen psykologia
Muisti Käyttöjärjestelmä
Virtuaalimuistijärjestelmässä on tämän lisäksi kyky tallettaa osia prosessin näennäisestä muistista massamuistilaitteelle. Mikäli ohjelma viittaa sellaiseen muistiosoitteeseen, jota ei ole keskusmuistissa, aiheutuu läsnäolokeskeytys (), jonka seurauksena käyttöjärjestelmä hakee halutun muistipaikan sisältävän muistilohkon massamuistilaitteelta keskusmuistiin. Tarvittaessa keskusmuistiin tehdään tilaa siirtämällä tietoja massamuistilaitteelle. Valemuistisyndrooma
Valemuistisyndroomalla () tarkoitetaan ilmiötä, jossa terapeutti aiheuttaa asiakkaalleen voimakkaita valemuistoja pedofiliasta, murhista ja jopa saatanallisista kulttimenoista. Työmuisti
Työmuisti koostuu aivosolujen yhteistyöstä ja perustuu hermosolujen toiminnan hetkelliseen tahdistumiseen. Sanamuistista vastaava aivojen etuotsalohkon alaosa pitää tiedon muistissa ja näkömuistista vastaava yläosa työstää sitä. Työmuistin suorituskyky riippuu pitkälti geeneistä. Sen yksilöllinen kapasiteetti näkyy eroina aivoalueiden vuorovaikutuksessa. Muisti (tietokone)
On myös olemassa puolijohdemuisteja (ROM, PROM, tai EPROM), joilta tieto ei häviä tai se häviää hyvin hitaasti. Niille tieto voidaan tallentaa joko valmistusvaiheessa tai sähköisesti erillisen tallennuslaitteen avulla. Nykyisin käytetään tavallisesti EEPROM-tyyppisiä flash-muisteja, joille lukeminen ja kirjoittaminen onnistuu lähes keskusmuistin tapaan. Muistitekniikka
Muistitekniikka on muistamisen helpottamiseksi kehitetty menetelmä, jolla pyritään tehostamaan asioiden tallentamista ihmisen muistiin ja niiden palauttamista mieleen. Muistitekniikat perustuvat yleensä mielleyhtymien ja merkitysten luomiseen. Muistitekniikat ovat erityisiä tekniikoita, eikä niillä viitata sellaisiin yleisesti tunnettuihin tapoihin tehostaa muistamista kuten toisto, kertaaminen, ymmärtäminen tai ryhmittely. Keskusmuisti
Keskusmuisti eli käyttömuisti on tietokoneohjelmien työmuisti, johon latautuvat käyttöjärjestelmän ohjelmat, suoritettavat sovellukset sekä näiden tarvitsemat tiedot. Keskusmuisti on tyypiltään luku- ja kirjoitusmuistia (RAM, "Random Access Memory........."). Tavallisesti keskusmuistin sisältö tyhjenee aina virrankatkaisun yhteydessä. Kuitenkin kerran muistiin ladattu ohjelma toimii nopeammin ja on nopeammin saatavilla kuin jos ohjelma täytyisi ladata huomattavasti hitaammilta massamuisteilta (kiintolevy, USB-muisti yms.). Keskusmuistin jatkeena voidaan käyttää näennäismuistia. Muisti
Isoaivokuoren pohjaosassa sijaitseva hippokampus kerää ja työstää kaiken aistitiedon sekä lähettää työstetyn tiedon säilömuistiin aivokuorelle. Aivot siirtävät niin sanotun syvän unen aikana valveillaoloaikana opittuja asioita ja lyhytkestoisen muistin sisältöä hippokampuksesta otsalohkon alueelle, jolloin syntyy pitkäkestoisia muistoja. Tämä tapahtuu syvään uneen liittyvien hitaiden aivoaaltojen ja niihin liittyvien aktiivisuuspiikkien aikana. . Syvän unen laadullinen heikentyminen on yhteydessä muistin heikkenemiseen. Muisti (tietokone)
Magneettiset muistit syrjäyttivät muut muistitekniikat 1950-luvun lopulta lähtien. Keskusmuistina käytettiin aluksi rumpumuistia, jossa tieto tallennetaan nopeasti pyörivän rummun pinnalle. Ne hävisivät kuitenkin nopeasti rengasmuistille (engl. core memory). Rengasmuisti koostuu pienistä ferriittirenkaista, joissa oleva magneettikenttä voi vaihtaa suuntaa myötäpäivään tai vastapäivään. Jokaiseen renkaaseen voidaan siis tallentaa yksi bitti. Massamuisti
Massamuistia voidaan käyttää keskusmuistin jatkeena näennäismuistina. Muistitieto
Muistitietoon voidaan suhtautua tutkimuksessa kolmella tavalla. Muistitietoa käytettäessä lähteenä sen tavoitteena on tuoda esille tutkittavan eli muistelijan näkökulmat menneisyydestä ja tutkijan tehtävänä on esittää se tai tehdä siitä tulkintoja. Yleensä muistitietotutkimuksissa, joissa muistitieto on lähteenä, saatua tietoa pidetään tuotettuna konstruktiona ja tutkimusta rekonstruktioina. Muistelija on tiedontuottaja, joka tietyssä kontekstissa toimii tiettyjen tarkoitusperien mukaisesti. Motivaatio menneisyyden konstruointiin voi herätä niin haastattelutilanteen dialogista kuin vaikkapa yhteisön halusta tuottaa omaa menneisyyttä.(Fingerroos & Haanpää 2006, 28, 34-35.) Toiminnanohjaus
Tahdosta riippumaton eli automaattinen taito- eli toimintamuisti huolehtii esimerkiksi siitä, että ihmiset kykenevät muistamaan asioita ilman, että heidän olisi tarvinnut painaa niitä tietoisesti mieleensä. Osa toimintamuistin säätelemistä toiminnoista liittyy asioiden tekemiseen aina samalla tavalla samassa tilanteessa kuten avainten laittaminen paikoilleen kotiin saavuttaessa ja valojen sammuttaminen kotoa poistuttaessa. Niin ikään motorinen harjaantuminen liittyy siihen, että aivojen alemmat osat ottavat vastatakseen tiettyjen liikesarjojen suorittamisesta, jolloin toiminta voi tapahtua taloudellisemmin ja nopeammin kuin tietoisen ohjauksen avulla. Muisti (tietokone)
Muistityypit voidaan yhdistää niin, että niitä kaikkia voidaan käyttää samaan tapaan. Näennäismuisti eli virtuaalimuisti laajentaa ohjelmien käytettävissä olevaa keskusmuistin kapasiteettia siirtämällä harvoin käytetyt keskusmuistin osat massamuistiin. Muisti
Lyhytaikaisen muistin ohella ihmisellä on pitkäkestoisempi muisti eli "kestomuisti", jossa aivoihin jää "muistijälkiä". Kun tietyt impulssit kulkevat toistuvasti tiettyjä hermoratoja pitkin, saavat ne synapsissa aikaan rakenteellisia ja toiminnallisia muutoksia, jolloin ne käytön myötä laajenevat ja vapauttavat suurempia määriä välittäjäainetta. Tämän myötä vastaanottajasolussa välittäjäaineen reseptorikohdat lisääntyvät tai herkistyvät. Näin ollen ei enää tarvita yhtä suurta impulssimäärää jotta vastaanottajasolu reagoisi (so. ottaisi informaatiota vastaan). Näin syntyy impulssin kulkua helpottava hermosolujen muodostama reitti. Tämä on assosiatiivisen muistitoiminnan ydin. Eideettinen muisti
Eideettisellä muistilla tarkoitetaan muistia, jossa todellisuuteen perustuva muistikuva on hyvin todenmukainen. Muistikuva saattaa olla niin voimakas ja kirkas, yksityiskohdiltaan oikeaksi todistettavissa oleva, että sitä ei voi sekoittaa harha-aistimukseen. Eideettistä muistia esiintyy erityisesti lapsilla ja taiteilijoilla. Anterogradinen amnesia
Tätä muistihäiriötä on usein käytetty juonielementtinä fiktiossa. Esimerkiksi elokuvan Memento päähenkilö kärsii anterogradisesta amnesiasta, samoin kuin päähenkilö Neil Hardwickin draamasarjassa Pakanamaan kartta. Episodinen muisti
Episodinen muisti (myös "episodimuisti", "tapahtumamuisti" tai "elämäkertamuisti") on ihmisen säilömuistin osa, johon tallentuu henkilökohtaisia, aikaan ja paikkaan sidonnaisia kokemuksia. Muisti
Ihminen tekee päivittäin monia asioita, joita hänen ei tarvitse erikseen ajatella tai niihin keskittyä. Tällaisia arkipäivän tilanteita ovat esimerkiksi käveleminen, syöminen sekä polkupyörällä tai autolla ajo. Nämä tiedostamattomista yksityiskohdista koostuvat ehdollisiin reflekseihin kuuluvat toiminnot perustuvat "tapahtumamuistiin". Tavallisessa puheessa sanotaan usein, että jokin asia "on selkäytimessä", mutta kaniineilla tehdyissä kokeissa on havaittu tapahtumamuistin lopullisen sijaintipaikan olevan pikkuaivoissa. Useat tällaiset perustoimintojen muistijälkien radat ovat muodostuneet jo pienenä lapsena, ja esimerkiksi ihminen, joka on jo lapsena oppinut ajamaan pyörällä osaa yhä kymmenien vuosien tauon jälkeen ajaa polkupyörää. Näennäisarkeologia
Näennäisarkeologia on sellaisia ihmiskunnan menneisyyttä tai sen tutkimista koskevia näennäistieteellisiä väitteitä, jotka eivät noudata tieteellisen arkeologian käyttämää tieteellistä menetelmää. Näennäisarkeologian puolustajat puhuvat usein vaihtoehtoisesta arkeologiasta ja joskus kryptoarkeologiasta. Näennäisarkeologisia väitteitä perustellaan sen sijaan esimerkiksi ilmestyksillä, uskonnollisesti, tai jättämällä huomiotta väittämiin sopimatonta tietoa. Traumaperäinen stressihäiriö
Potilas voi elää traumaa uudelleen hyvin monella tapaa. Tavallista on, että potilaalla on ahdistavia muistoja, jotka lähtevät liikkeelle sinänsä jokapäiväisistä syistä: traumaa muistuttava kuuloaistimus, haju tai uutinen traumaa muistuttavasta tapahtumasta saattaa laukaista muistovyöryn. Toisinaan muiston laukeamiselle ei löydy sanottavaa syytä. Potilas voi elää traumaa uudestaan myös painajaisina. Jotkut muistoista saattavat tuntua kaikkine aistimuksineen niin oikeilta, että henkilöstä tuntuu, kuin hän kävisi trauman uudestaan läpi; tällaista muistoa kutsutaan takaumaksi (”flashback”). Muistot saattavat aiheuttaa sekä psyykkisiä (pelko, avuttomuus, kauhu) että fyysisiä reaktioita (kipu, pahoinvointi, hikoilu, nopea syke, tihentynyt hengitys) samalla tavoin kuin silloin, kun potilas koki trauman ensimmäistä kertaa. Virtuaalitodellisuus
Virtuaalitodellisuus eli tekotodellisuus ("keinotodellisuus", "lumetodellisuus", ) on tietokonesimulaation tuottamien aistimusten avulla luotu keinotekoinen ympäristö. Virtuaalitodellisuus voi joko pyrkiä simuloimaan jotakin todellista ympäristöä tai se voi luoda täysin kuvitteellisen ympäristön. Useimmat virtuaalitodellisuuden ympäristöt perustuvat lähes kokonaan visuaaliseen vaikutelmaan, joka luodaan joko tietokoneen näytölle, laajakankaalle tai erityiselle stereoskooppiselle katselulaitteelle. Joissakin simulointiympäristöissä käytetään lisäksi muita aistiärsykkeitä, kuten simuloitua äänimaailmaa tai tuntoaistiin perustuvia liikeärsykkeitä.