Kuinka monta henkilöliikenteen asemaa Tampere–Pori-radalla on?
Tampere–Pori-rata
Rataosuudella on 7 henkilöliikenteen nykykäytössä olevaa asemaa:
Tampere, Nokia, Karkku, Vammala, Kokemäki, Harjavalta ja Pori. VR liikennöi rataosuudella InterCity-junia.
Tampere–Pori-rata
Lokakuussa 2016 tehtiin aiesopimus myös Porista Mäntyluotoon kulkevan rataosuuden sähköistämisestä. Hankkeen on tarkoitus käynnistyä 2017, minkä jälkeen sähköistyksen pitäisi olla valmis vuonna 2019. Tampereen rautatieasema
Liikennevirasto on tehnyt yleissuunnitelman Tampereen ratapihojen kehittämisestä, joka on hyväksytty vuonna 2011. Suunnitelma sisältää laajan ratateknisen peruskorjauksen lisäksi muun muassa raidekatosten uusimisen ja täydentämisen ja kolmannen välilaiturin rakentamisen nykyisten itäpuolelle, jolloin raidelukumäärä kasvaisi seitsemään. Hankkeen kustannusarvio on noin 31 miljoonaa euroa, ja se on suunniteltu toteutettavaksi 2020-luvulla. Tampereen rautatieasema
Tampereen merkitys rautateiden solmukohtana korostui entisestään, kun Porin radan Lielahden asemalta Parkanon kautta Seinäjoelle suuntautunut Parkanon oikorata avattiin liikenteelle vuonna 1971. Suomi 1990-luvulla
Vielä 1990-luvun alkupuolella monet merkittävät rautatiet olivat vailla sähköistystä. Tampereen ja Jyväskylän välisen radan sähköistys valmistui 1994, ja Kirkkonummen ja Turun välisen rantaradan sähköistys valmistui vaiheittain vasta 1993–1995. Tampere-Pori-radan sähköistys valmistui vuonna 1998. Yhteensä sähköistetyn rataverkon pituus kasvoi noin 800 kilometriä. Siniset pikajunat olivat koko vuosikymmenen ajan yleisimpiä kaukojunia. Ensimmäiset Pendolinot otettiin käyttöön 1995 ja ensimmäiset kaksikerroksiset InterCity-vaunut 1998. Pietari–Viipuri-rata
Pietari–Viipuri-radalla liikennöivät sekä venäläinen Lokakuun rautatiet että suomalainen VR-Yhtymä. Vilkasliikenteisin väli on Terijoelta Pietariin, jolla kulkee päivittäin yhteensä lähes 40 edestakaista pika- ja henkilöjunavuoroa. Muita Pietarista suuntautuvan henkilöliikenteen pääteasemia ovat Raivola, Kanneljärvi ja Perkjärvi. Viipuriin asti on päivittäin yksitoista henkilöjunavuoroa, neljä pikajunavuoroa sekä kolme kansainvälistä junavuoroa, jotka jatkavat Viipurista edelleen Helsinkiin. VR-Yhtymällä on yksi edestakainen Helsingin ja Pietarin välinen matkustajajunavuoro, ja kaiken muun liikenteen hoitaa Lokakuun rautatiet. Yksi kansainvälisen liikenteen junista liikennöi Pietarissa Laatokan rautatieasemalta, ja muu liikenne hoidetaan Suomen rautatieasemalta. Amuri
Amurin pohjoisreunalla Paasikiventien vieressä kulkee Tampere–Pori-rata, josta erkanee 1960-luvulla rakennettu Parkanon rata (Tampere–Seinäjoki-rata). Radan varrella on ollut Amurin seisake, joka kuitenkin poistettiin käytöstä 1980-luvulla mutta otettiin uudelleen käyttöön 1990-luvulla ja poistettiin uudelleen käytöstä 2005. Kiikka
Kiikan kautta kulkeva Tampere–Pori-rata avattiin liikenteelle vuonna 1895 ja samana vuonna valmistui Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukainen Kiikan rautatieasema, joka on yksi Porin radan säilyneistä alkuperäisistä asemarakennuksista. Kiikan asema suljettiin vuonna 1983. Myös vuonna 1902 avattu Äetsän rautatieasema, jonka suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm, sijaitsi Kiikan alueella, vaikkakin aivan Keikyän rajan tuntumassa. Pietari–Valkeasaari-rata
Rataosan liikennettä hoitaa Lokakuun rautatiet, jolla on päivittäin yli 20 henkilöjunavuoroa kumpaankin suuntaan. Rataosan tärkeimpiä asemia ovat Suomen rautatieasema, Lanskaja, Kivinenä, Mantere, Siestarjoki ja Valkeasaari. Suomen rautatieasema on radan pääteasema Pietarin keskustassa ja sieltä on vaihtoyhteys Ploštšad Leninan metroasemalle. Lanskaja on tärkeä henkilöliikenteen risteysasema ydinkeskustan pohjoispuolella. Kivinenässä on vaihtoyhteys Tšornaja Retškan metroasemalle ja Mantereesta Mantereen metroasemalle. Radan pääteasemalta Valkeasaaresta on vaihtoyhteys sekä Viipuriin että Parkalan kautta Pietariin. Tampereen linja-autoasema
Tampereen linja-autoaseman rakennuskustannukset olivat noin kahdeksan miljoonaa markkaa. Asema rahoitettiin kokonaan kunnallisin varoin. Aloitteen kahden erillisen linja-autoaseman toimintojen yhdistämisestä teki Tampereen huomattavin liikennöitsijä, silloisen Linja-autoliikennöitsijäin Liiton Tampereen osaston puheenjohtaja Väinö Paunu vuonna 1933. Seuraavana vuonna kaupunki nimitti toimikunnan tutkimaan ehdotusta ja etsimään uuden aseman sijaintipaikkaa. Kaupungin johto olisi halunnut aseman sijoitettavaksi rautatieaseman yhteyteen, mutta liikennöitsijät pitivät paikkaa liian ahtaana ja ehdottivat vapaata tonttia Hatanpään valtatien varressa, mikä sitten tulikin päätökseksi. Kaupunginvaltuusto teki päätöksen aseman rakentamisesta 27. lokakuuta 1936, rakennustyöt alkoivat 15. joulukuuta 1937 ja asema vihittiin käyttöön 8. joulukuuta 1938. Pirkanmaan maakunta
Vuonna 1979 valmistunut Tampere-Pirkkalan lentoasema (IATA: TMP, ICAO: EFTP) sijaitsee viitisentoista kilometriä Tampereen keskustasta etelään. Asemalla on verraten vilkas kansainvälinen lentoliikenne. Tampere-Pirkkala sijaitsee suhteellisen lähellä Suomen merkittävintä lentoasemaa, Helsinki-Vantaata: asemien välinen lentomatka kestää puolisen tuntia. Tampere-Pirkkalasta on hyvät yhteydet myös Tukholmaan ja eräisiin Keski-Euroopan kaupunkeihin. Nokian rautatieasema
Nokian rautatieasema kuuluu Porin radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Asemarakennus on valmistunut Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan viimeistään vuonna 1895 – samoin piirustuksin kuin esimerkiksi Siuron, Karkun, Kiikan ja Kauvatsan asemarakennukset – ja sitä on laajennettu vuosina 1900 ja 1906 arkkitehti Bruno Granholmin suunnitelmien mukaan. Myöhempinä vuosikymmeninä aseman sisätiloja ja ulkonäköä on muutettu useaan kertaan. Rataosa Tampereelta Nokialle avattiin Nokian tehtaan kuljetuksille jo vuonna 1893 ja asema-alueelta rakennettiin tehdasalueelle kapearaiteinen rata. Asema-alueelle rakennettiin tehtaan varastomakasiinit. Nokian tehtaan radalla oli tehdasalueelta rautatieasemalle alun perin hyvin jyrkkä nousu, jota loivennettiin myöhemmin voimalaitoksen kanavatöiden yhteydessä. Vuonna 1952 rakennettiin leveäraiteinen pistoraide tehdasalueelta Porin radan alitse ratapihalle. Kapearaiteinen rata asemalta tehdasalueelle purettiin vuonna 1961 ja tehdasalueen sisäinen kapearaideliikenne lopetettiin vuonna 1972. Asemalta rakennettiin pistoraiteet myös kumitehtaalle vuonna 1925 ja SOK:n suurmyllylle vuonna 1940 sekä öljyraide valtion varmuusvarastolle vuonna 1971. Tampereen linja-autoasema
Vuoden 1939 aikana Tampereen linja-autoasemalta lähti arkipäivisin 163 vuoroa. Lähtölaitureita oli 32 ja pysäköintipaikkoja jopa sadalle linja-autolle. Matkustajamäärissä Tampereen linja-autoasema hävisi Helsingin linja-autoasemalle, mutta tavaraliikenteen osalta se oli selkeästi Suomen suurin. Myöhempinä vuosikymmeninä linja-autoaseman liikennetilat ovat pienentyneet, kun alueita on otettu muuhun käyttöön. Tampere-Pirkkalan lentoasema
Lentoasemalle ykkösterminaalin eteen kulkee Tampereen seudun joukkoliikenteen linja-auto 1A Tampereen keskustasta Pirkkalan Suupantorin kautta 1–2 kertaa tunnissa. Reitti kulkee sekä linja-autoaseman että rautatieaseman ohi. Lisäksi kentälle liikennöi Tokeen Liikenteen linja-autoyhteys rautatieasemalta. Porin linja-autoasema
Porin linja-autoasema on yksi Suomen linja-autoasemista. Nykyinen asemarakennus valmistui vuonna 1955. Salmisen rautatieasema
Liikennepaikka toimii ainoastaan junakohtauspaikkana, eikä siellä ole kaupallista henkilö- tai tavaraliikennettä. Ratapiha käsittää pääraiteen lisäksi kaksi sivuraidetta, joita käytetään junaliikenteessä. Ratapihalla on myös neljäs raide vaunujen säilytystä varten. Liikennepaikka on miehittämätön, ja liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Pieksämäen rautatieasemalta käsin. Humppilan rautatieasema
Asemalla pysähtyvät Turun ja Tampereen väliä liikennöivät henkilöjunat, mikä johtuu osittain aseman sijainnista likimain puolessavälissä Turun ja Toijalan välistä rataosaa. Samoihin aikoihin Turusta ja Tampereelta lähtevät junat kohtaavat asemalla ja junien kohtaamisia onkin Humppilassa runsaasti. Pääasiassa Turkuun liikennöidään raiteelta 1 ja Tampereen suuntaan raiteelta 2, mutta muutamat vuorot poikkeavat tästä säännöstä. Lielahti
Kaupunginosan etelärajalla on Lielahden rautatieasema (lyhenne Llh), joka toimii risteysasemana Parkanon ja Porin radat yhdistäen. Lielahden asema ei ole kuulunut Porin radan alkuperäisiin asemiin, vaikka se oli sotien jälkeisenä aikana radan tärkein liikennepaikka Tampereen alueella. Tiilisen, vuonna 1927 valmistuneen asemarakennuksen suunnitteli arkkitehti Thure Hellström; pistoraide Lielahden sellutehtaalle oli valmistunut jo vuonna 1915. Nykyisen muotonsa Lielahden asema-alue sai 1970-luvun alussa, jolloin valmistui myös nykyisen valtatie 12:n alikulkutunneli ratapihan itäpäähän. Aseman henkilöliikenne päättyi vuonna 1984. Museovirasto on luokitellut Lielahden asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi. Tornion rautatieasema
Liikennevirasto muutti 12. joulukuuta 2010 Tornion osiin jaetuksi liikennepaikaksi. Tornion () osiin jaettu liikennepaikka käsittää Tornio aseman (lyh. Tor) sekä Tornio-rajan (lyh. Trr) liikennepaikat. Tämä mahdollistaa matkustajien kuljettamisen vaihtotyönä Tornion ja valtakunnanrajan välillä. Koska Liikenteen turvallisuusvirasto Trafin määräykset kieltävät matkustajien kuljettamisen vaihtotyönä liikennepaikkojen välillä, ei kesän 2010 höyryjuna-ajoa Haaparannan ja Tornion välillä voitu toteuttaa sillä Tornion ja Haaparannan välillä oli erillinen Tornio-rajan liikennepaikka. Tampere-Pirkkalan lentoasema
Lentoasema sijaitsee noin 15 kilometriä Tampereen keskustasta lounaaseen. Seututie 308 (Lentoasemantie) yhdistää lentoaseman pohjoiseen Tampereen kehätielle Tampereen ja Nokian suuntiin ja yhdystie 3003 etelään Lempäälän suuntaan. Vaalan rautatieasema
Asemalla pysähtyvät kaikki reitillä Iisalmi–Oulu liikennöivät VR:n henkilöjunat. Laituriraiteita on kaksi. Nykyisin Vaalassa on ainoastaan henkilöliikennettä, tavaraliikenteen palveluita ei ole. Asemalla tapahtuu päivittäin kolme junakohtausta. Toinen junista kulkee raiteelta 1 ja toinen raiteelta 2, muulloin käytössä on raide 1. Vammala
Yhteydet junalla Vammalasta Tampere-Pori -radan ulkopuolelle edellyttävät junanvaihtoa Tampereella. Linja-autojen pikavuoroilla Vammalasta pääsee ilman autonvaihtoa Tampereen ja Turun ohella Raumalle, Ikaalisiin ja Seinäjoelle. Helsingin ja Porin yhteyksiin sisältyy autonvaihto Huittisissa. Tampere–Seinäjoki-rata
Rataosan liikennemäärät kasvoivat kaiken aikaa, ja tilannetta helpottamaan rakennettiin kauko-ohjauksen lisälaitteisto vuonna 1976. Järjestelmän mahdollistamana kauko-ohjaukseen liitettiin lisää liikennepaikkoja seuraavasti: Peräseinäjoki 1976, Ratikylä 1980, Sisättö 1985 ja Ylivalli alkuvuodesta 1986. 1990-luvulle tultaessa asemavälisuojastuksen kapasiteetti alkoi muodostaa kasvaville liikennemäärille kestämättömän tilanteen, ja niinpä vuosikymmenten vaihteessa liikennepaikkojen tulovaihteet muutettiin 80 km/h -nopeuden salliviksi aiemman 35 km/h sijaan. Vuonna 1992 rakennettiin Pohjois-Loukon ja Seinäjoen välinen kaksoisraide, ja tuolloin Loukon liikennepaikka lakkautettiin. Liikenne Tampereella
Tampereen liikenne jakautuu auto-, rautatie- ja lentoliikenteeseen. Tampere on liikenteellisesti keskeisessä paikassa, ja sieltä pääsee sekä teitä että rautateitä pitkin kaikkiin suuntiin. Lentoliikennettä palvelee Pirkkalan kunnassa sijaitseva kansainvälinen Tampere-Pirkkalan lentoasema. Lisäksi kesäisin on sisävesiliikennettä sekä Näsijärvellä että Pyhäjärvellä. Nokia (kaupunki)
Nokialle on hyvät tie- ja ilmayhteydet naapurikaupunki Tampereen ansiosta. Kaupungin alueella kulkevat Tampereen ja Porin välinen rautatie sekä valtatiet 11 ja 12. Viimeksi mainitulla on Sarkolassa yksi Suomen päätieverkon jyrkimmistä nousuista. Myös valtatie 3 sivuaa Nokian itärajaa. Vuodesta 2002 lähtien, kymmenen vuoden tauon jälkeen, Nokialla ovat pysähtyneet myös Poriin menevät junat. Nokian rautatieasema on yksi Porin radan alkuperäisistä liikennepaikoista. Tampere-Pirkkalan lentoasema on vain vajaan kymmenen kilometrin päässä Nokian keskustasta. Viialan rautatieasema
Liikennepaikka on pääasiassa taajamajunaliikenteen käytössä. Liikennepaikalla pysähtyy seitsemän päivittäistä junavuoroa sekä Helsingin että Tampereen suuntiin. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Tampereelle raiteelta 2. Tampere
Tampereen kaupunki vastaa joukkoliikenteen viranomaisena Tampereen lisäksi Kangasalan, Lempäälän, Nokian, Oriveden, Pirkkalan, Vesilahden ja Ylöjärven alueella. Vuonna 2013 sisäisestä joukkoliikenteestä vastasi 71-prosenttisesti liikennelaitos Tampereen Kaupunkiliikenne. Bussiliikenteen lisäksi Tampereelle on rakenteilla raitiotie. Tampereen kaupunginvaltuusto päätti rakentamisesta marraskuussa 2016 ja ensimmäisen vaiheen rakennustyöt alkoivat vuonna 2017. Lähijunaliikettä yritetään parantaa liikennejärjestelmän toimivuutta ja palvelutasoa lisäämällä, sekä panostamalla lippujärjestelmään ja liikennöintiin. Kaupungissa toimi myös johdinautoliikenne vuosina 1948–1976. Turun päärautatieasema
Turun päärautatieasemalta lähtevät matkustajajunat itään rantarataa pitkin Helsinkiin sekä pohjoiseen Toijalan ja Tampereen kautta Jyväskylään ja Pieksämäelle sekä Ouluun. Tampereen ja Helsingin suunnista tulevat junat vievät myös matkustajia laivojen lähtöaikoina Turun satamaan. Ensimmäinen juna Helsinkiin kulkee aamuisin kello 05.32 ja viimeinen kello 20.30 pääsääntöisesti puolelta; junat (06.22, 07.08, 15.21, 16.21 ja 17.17) tosin eivät noudata tätä kaavaa. Kaikki junat ovat InterCity- tai Pendolino-kalustolla. Tampereen suuntaan ensimmäinen juna lähtee kello 07.00 ja viimeinen 21.25 3-4 tunnin välein, pääsääntöisesti xx.05. Tällä yhteydellä käytetään InterCity-junia. Riste
Risten kautta kulkee Tampereen ja Porin välinen rautatie. Risten rautatieasema (lyhenne Rte) valmistui Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan junaliikenteen alkamisen aikaan vuonna 1895, samanlaisena kuin esimerkiksi Nokian, Siuron, Karkun ja Nakkilan asemat samalla rataosalla. Kansalaissodan aikana vuonna 1918 asemarakennus yritettiin polttaa, mutta silloisen asemapäällikön rouva sai aikeen estetyksi; samaan aikaan kuitenkin läheinen Pahakosken rautatiesilta räjäytettiin ja Peipohjan, Kokemäen ja Kyttälän asemarakennukset poltettiin. Risten asemalta rakennettiin sivuraiteet sorakuopalle pääradan rakentamisen aikoihin ja edelleen voimalaitokselle vuonna 1919 sekä viljavarastolle vuonna 1938. Asemarakennuksen ulkonäköä muutettiin vuosina 1947 ja 1952. Riste ja Peipohja esiintyivät 1900-luvun alkupuolella kaavailtuina vaihtoehtoisina risteysasemina, kun Helsingistä suunniteltiin uutta rautatietä Loimaan kautta Satakuntaan. Tampereen rautatieasema
Tampereen rautatieasemalta lähtee ja sinne saapuu päivittäin noin 150 junaa. Päivittäin Tampereen aseman kautta kulkee noin 10 000 junamatkustajaa, ja vuosittainen matkustajamäärä on noin 3,4 miljoonaa. Vilkkainta liikenne on Helsingin suuntaan. Tampereelta pääsee myös pohjoiseen sekä Turun, Jyväskylän ja Porin suuntiin. Pendolino-junat kulkevat Tampereelta Helsinkiin, Jyväskylän kautta Kuopioon sekä Seinäjoen kautta Ouluun. Porttaalitunneli
Tampere-Pori-radan alittava tunneli on noin 100 metriä pitkä ja sieltä on yhteys myös asemalaitureille. Ratapihan jälkeen Porttaalitunneli jatkuu Valtatie 2:n alitse kevyenliikenteenväylänä ja liittyy Satakunnan keskussairaalan kohdalla muun muassa lentoasemalle ja urheilukeskukseen johtavalle Tiilimäentielle. Tampereen linja-autoasema
Tampereen linja-autoasema on matkustajaterminaali Tampereella. Asema valmistui 1938 Jaakko Laaksovirran ja Bertel Strömmerin suunnitelmien mukaan. Valmistuessaan asema oli pohjoismaiden suurin ja uudenaikaisin. Lievestuoreen rautatieasema
Viimeisinä vuosina Lievestuoreen asemalla pysähtyi päivittäin neljä InterCity-matkustajajunaa Jyväskylän suuntaan ja viisi Pieksämäen suuntaan. 11. elokuuta 2014 lähtien matkustajajunat eivät enää pysähtyneet Lievestuoreella. Syy on VR:n mukaan aseman vähentynyt käyttö viime vuosina. Matkustajia oli ollut noin kolme matkustajaa junaa kohti. Nykypäivänä Lievestuoreelta lähimmät henkilöliikenneasemat ovat Jyväskylä ja Hankasalmi. Loimaan rautatieasema
Asema sijaitsee Loimaan kaupungin keskustaajamassa, rautatien ja seututien 213 risteyskohdassa. Asemalla pysähtyvät kaikki rataosalla liikennöivät henkilöjunat, ja siellä on myös tavaraliikennettä. Vaihdottomia yhteyksiä on mm. Turkuun, Tampereelle, Jyväskylään sekä Ouluun. Tampere–Haapamäki-rata
Tampereelta Haapamäelle kulkee arkisin kolme henkilöjunaa vuorokaudessa, samoin Haapamäeltä Tampereelle. Tampereen rautatieasema
Tampereen rautatieasema (lyh. Tpe, ratakm 187+389, ) on Tamperetta palveleva rautatieasema, joka on Suomen merkittäviä rautatieasemia ja sijaitsee Suomen pääradan varrella. Se on vuoden 2015 matkustajamäärillä mitattuna Suomen toiseksi vilkkain rautatieasema Helsingin päärautatieaseman jälkeen. Finavia
Finavian ylläpitämä ja kehittämä lentoasemaverkosto käsittää 21 lentoasemaa Suomessa: 15 siviililentoasemaa, neljä yhteistoimintalentoasemaa ja kaksi sotilaslentoasemaa. Siviililentoasemia ovat Helsinki-Vantaa, Oulu, Turku, Vaasa, Kittilä, Joensuu, Ivalo, Kokkola-Pietarsaari, Kuusamo, Kajaani, Kemi-Tornio, Maarianhamina, Pori, Enontekiö ja Savonlinna. Yhteistoimintalentoasemia, joissa on sekä siviili- että sotilasliikennettä ovat Jyväskylä, Kuopio, Rovaniemi ja Tampere-Pirkkala. Pääosin sotilaslentoasemia ovat Halli ja Utti. Kangasala
Kangasalan läpi kulkee myös junarata Tampere-Orivesi, joka avattiin liikenteelle vuonna 1883. Kangasalan rautatieasema, josta oli viiden kilometrin matka kirkonkylään, otettiin käyttöön vuonna 1898 ja asemarakennuksen suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm. Aikoinaan junaliikenne oli merkittävää kunnalle, mutta nykyään junat eivät pysähdy Kangasalla aseman syrjäisyyden takia. Suorat linja-autoyhteydet Kangasalta Tampereelle syrjäyttivät melko hankalan junayhteyden eikä aseman seudulle koskaan muodostunut merkittävää asutuskeskusta. Tavaraliikenne Kangasalan asemalla lopetettiin vuonna 1976, asema suljettiin keväällä 1993 ja myös väkiluku asemaa ympäröivässä taajamassa on vähentynyt. Nykyään Kangasalta lähin henkilöliikenteen rautatieasema on Tampereen rautatieasema. Muut Kangasalan alueella olleet rautatieliikennepaikat olivat Ruutanan ja Suinulan asemat sekä Jussilan seisake Kangasalan ja Ruutanan asemien välillä. Nämä kaikki lakkautettiin 1980-luvun lopussa. Harjavallan rautatieasema
Harjavallan rautatieasema () sijaitsee Satakunnassa Harjavallan kaupungissa, rataosalla Nakkilan ja Kokemäen rautatieasemien välissä, noin 27 kilometriä Porin rautatieasemalta itään päin. Asemalla pysähtyvät kaikki Tampereen ja Porin välillä kulkevat matkustajajunat. Rautatieasemalla on kaksi laituriraidetta. Kaikki junat käyttävät raidetta 2. Toijalan rautatieasema
Nykyisin asemalla pysähtyvät kaikki Helsingin ja Tampereen välillä liikennöivät matkustajajunat Pendolino-junia lukuun ottamatta sekä kaikki Turusta Tampereelle sekä Oulun ja Pieksämäen suuntiin liikennöivät matkustajajunat. Toijalaan liikennöidään InterCity- ja InterCity2-junilla sekä pika- ja taajamajunilla. Seinäjoen rautatieasema
Henkilöliikenne Suupohjan radalla lopetettiin vuonna 1968 ja rataosuus Perälän asemalta Kristiinankaupunkiin poistettiin käytöstä vuonna 1982. Uusi rataosuus Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle avattiin vuonna 1971. Tämän jälkeen Seinäjoelta oli henkilöliikennettä neljään suuntaan ja rautatie viiteen suuntaan. Uusi alikulkutunneli asemalaitureille rakennettiin vuosina 1993–1994. Asemarakennuksen omistaa VR-Yhtymä, muut asema-alueen rakennukset siirtyivät Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007. Friitala
Friitalan rautatieasema toimi vuosina 1895–1970, vuodesta 1932 nimellä Ulvilan rautatieasema. Asema sijaitsi Tampere–Pori-radalla. Asema aloitti toimintansa seisakkeena, mutta se laajennettiin vuonna 1932 rautatieasemaksi. Asemalta rakennettiin 1920-luvulla raide Friitala Oy:n tehtaalle. Teollisuusraide purettiin tehtaan toiminnan supistuttua 1980-luvulla. Matkustajaliikenne päättyi vuonna 1983, mutta satunnaisia tilausjunia pysähtyi vielä 1990-luvulla. Asema paloi vuonna 2003. Asemasta on jäljellä asemapäällikön talo ja laiturin jäännökset. Kajaanin rautatieasema
Ratapihalla on kaksi henkilöliikenteen raidetta sekä viisi tavaraliikenteen raidetta. Ratapihalta on raideyhteys Lamminniemeen sahalle ja entiselle paperitehtaalle sekä aiemmin myös Petäisenniskan suuntaan. Tornio-Itäinen
Tornio-Itäinen () on Tornion kaupungin rautatieaseman itäpuolella Torpin kaupunginosassa ratakilometrillä 883+307 sijaitseva rautatien seisake. Seisakelaiturin rakennustyöt suoritettiin heinä–elokuussa 2008, ja liikennepaikka otettiin käyttöön 2.10.2008. Seisake palvelee Helsingin ja Kolarin välisiä henkilöliikenneyhteyksiä, ja korvaa vuonna 2004 lakkautetun Tornio-Pohjoisen seisakkeen. Tornion rautatieasemalle on matkaa kaksi kilometriä. Helsingin seudun lähijunaliikenne
HSL-alueen lähiliikenteen asemista 15 sijaitsee Helsingissä, 14 Vantaalla, seitsemän Espoossa ja neljä Kirkkonummella. Näiden lisäksi Kauniaisissa ja Keravalla on kussakin kaksi asemaa sekä Tuusulassa ja Siuntiossa kussakin yksi asema. Sipoossa asemia ei ole lainkaan. VR-alueen lähiliikenteen asemista sijaitsee neljä Hausjärvellä, kolme Järvenpäässä, kaksi Hämeenlinnassa, Kärkölässä ja Akaassa sekä yksi Hyvinkäällä, Riihimäellä, Janakkalassa, Lempäälässä, Tampereella, Hattulassa, Orimattilassa, Hollolassa ja Lahdessa kussakin. Lisäksi arkena ruuhka-aikoina kaksi -junaa kulkevat aamulla Kouvolasta ja illalla takaisin, vaikka Lahti–Kouvola-väli ei kuulu lähiliikennealueeseen. Nämä junat pysähtyvät neljällä asemalla Lahdessa, yhdellä asemalla Iitissä ja kahdella asemalla Kouvolassa. Ryttylän rautatieasema
Asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen Tampereelle jatkavat vuorot. Lisäksi matkustajia palvelee arkiaamuisin taajamajuna Hämeenlinnasta Riihimäelle ja vastaavina iltapäivinä vuoro Riihimäeltä Hämeenlinnaan. Pysähdyksiä on arkisin kahdeksan kappaletta suuntaansa. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Tampereelle raiteelta 2. Tampereen rautatieasema
Asemarakennuksesta on suora yhteys maanalaisiin Noutoparkkiin ja P-Hämppiin, joista ensin mainittu on suunnattu aseman saattoliikenteelle puolen tunnin maksuttomalla pysäköinnillä. P-Hämppi ja aseman läheisyydessä sijaitseva pysäköintitalo P-Asema ovat suunnattu pitkäaikaispysäköintiin. Rautatienkadun puoleisella Asema-aukiolla on taksiasema, paikoitus linja-autoille sekä vähäinen määrä pysäköintipaikkoja. Tampere–Seinäjoki-rata
Rataosan sähköistystä alettiin rakentaa välittömästi radan valmistumisen jälkeen vuonna 1971, ja sähkövetoinen liikenne päästiin aloittamaan vuonna 1974. Samaan aikaan valmistui myös rataosan kauko-ohjauksen ensimmäinen vaihe, johon kuului yhdeksän liikennepaikkaa: Ylöjärvi, Lakiala, Karhejärvi, Vahojärvi, Parkano, Kuivasjärvi, Madesjärvi, Jalasjärvi ja Louko. Tampereen raitioliikenne
TASE 2025 -projektin suosituksessa liikennejärjestelmäksi päädyttiin suosittelemaan järjestelmää, joka käsittää maan päällä kulkevan modernin katuraitiotien Tampereella ja Pirkkalassa, ja toisaalta olemassa olevien valtion ratojen puitteissa kulkevan lähijunan Nokialla, Lempäälässä ja osin Ylöjärvellä. Kaupunkiraitiotiellä on laajentumismahdollisuudet tulevassa myös Kangasalan ja Ylöjärven puolelle. Tulkkila
Tulkkilan kohdalla Tampere–Pori-radalla sijaitsi vuonna 1895 käyttöön otettu ja vuonna 1984 lakkautettu Kokemäen vanha rautatieasema. Porin vanha rautatieasema
Porin vanha rautatieasema on Tampere–Pori-radan varrella toiminut entinen rautatieasema, joka sijaitsee Vapaudenkadulla Porin keskustan länsilaidalla. Vuonna 1919 valmistunut asemarakennus poistui käytöstä 1937 ja nykyään se on yksityisasuntoina. Virrat
Kaupungin läpi kulkee vuonna 1938 käyttöön otettu Haapamäki–Pori-rata, josta suurin osa lakkautettu 1985. Henkilöliikenne lakkautettiin 1981 ja viimeinen juna kulki kaupungin läpi 27.12.1984. Nykyisin lähimmät rautatieasemat sijaitsevat ns. vanhalla Pohjanmaan radalla (Haapamäki–Seinäjoki-rata) Haapamäellä ja Ähtärissä. Tampereelta Virroille johtaa laivareitti, Runoilijan tie. Arlanda Express
Radalla on kolme asemaa: yksi terminaalin 5 ja toinen terminaalien 2, 3 ja 4 yhteydessä sekä Tukholman keskusrautatieasemalla, josta junat lähtevät raiteilta 1 ja 2. Terminaalien välillä junalla saa matkustaa maksutta. Virtain rautatieasema
Virtain rautatieasema on entinen liikennepaikka Suomen rataverkolla Virtain kaupungissa Pirkanmaan maakunnassa. Liikennepaikka sijaitsee Haapamäki–Pori-radan lakkautetulla osuudella Haapamäki–Kihniö. Liikenne Tampereella
Kesäisin Tampereelta on sisävesiliikennettä Näsijärvellä Mustanlahden satamasta Ruoveden kautta Virroille sekä Pyhäjärvellä Laukontorin satamasta Hämeenlinnaan. Tampereelta liikennöineitä sisävesilaivoja ovatTampereella on vuonna 2016 noin 850 kilometriä jalankulku- ja pyöräteitä. Niistä katualueilla on 600 ja puistoalueilla 250 kilometriä. Helsingin päärautatieasema
Asema on jaettu 5. kesäkuuta 2005 yhteentoista eri liikennepaikkaan jotka ovat Helsinki asema, Helsinki Länsisatama, Pasila alapiha, Pasila asema, Pasila tavara, Helsinki Sörnäinen, Käpylä, Oulunkylä, Ilmala asema, Ilmala ratapiha ja Helsinki Kivihaka. Mäntyluodon rautatieasema
Asema sijaitsee Tampere–Pori-radan Tahkoluotoon jatkuvan rataosuuden varrella noin kilometrin päässä Mäntyluodon satamasta. Asemalla on ainoastaan tavaraliikennettä. Rataosa Porin keskustasta Mäntyluotoon rakennettiin vuosina 1898–1899. Henkilöliikenne junalla Mäntyluotoon lopetettiin vuonna 1953, mutta sitä kokeiltiin lyhyen aikaa kiskobusseilla vuonna 1975, jolloin pysähdyspaikat olivat Kirrinsannassa lähellä nykyistä rautatieasemaa ja satamassa puoli kilometriä asemalta eteenpäin. Tampereen seudun joukkoliikenne
Tampereella linja-autoreiteissä on suosittu kaupungin rakenteen takia länsi-itäsuuntaisia heilurilinjoja, jotka ajavat keskustan läpi. Näin ollen vain muutamat linjat päättyvät keskustaan. Keskustaan päättyvien linjojen pääteasema on yleensä Keskustorin bussiterminaalissa, mutta myös Pyynikintorilla ja Särkänniemessä on linjojen päätepysäkkejä. Keskustassa liikenne painottuu voimakkaasti Hämeenkadulle, jonka itäpää on nykyisin joukkoliikennekatu. Tärkeimpiä linjoja ovat runkolinjat, jotka on numeroitu linjoiksi 1-10. Pirkanmaan maakunta
Pirkanmaa liitettiin Suomen rataverkkoon kesäkuussa 1876, jolloin liikenteelle avattiin rataosat Turku–Toijala ja Hämeenlinna–Tampere. Päärataan kuuluva rataosa Tampereelta Oriveden, Vilppulan ja Haapamäen kautta Seinäjoelle avattiin 1882. Ratayhteyttä oikaistiin 1971, jolloin avattiin yhteys Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle. Tampere–Pori-rataosuus avattiin marraskuussa 1895. Orivesi–Jämsä-rataosuus avattiin heinäkuussa 1950. Tampereelta Jyväskylän suuntaan kuljettiin Vilppulan ja Haapamäen kautta aina vuoteen 1977, jolloin avattiin yhteys Jämsänkoski–Jyväskylä. Viljakkala
Viljakkalasta lähtevät seututiet Ylöjärvelle, Hämeenkyrön Kyröskoskelle ja Kyrösjärven itäpuolitse Ikaalisten itä- ja pohjoisosiin. Entisen kunnan alueen itäisin kärki ulottuu Ylöjärven ja Virtain välisen kantatie 65:n yli lähelle Näsijärveä. Viljakkalasta kertyy matkaa Tampereelle noin 40 kilometriä, Ylöjärven keskustaan noin 30 kilometriä sekä Kyröskoskelle ja Hämeenkyrön kirkonkylään vajaat kymmenen kilometriä. Lähin lentokenttä on Tampere-Pirkkalan lentoasema.
Viljakkalan itäosan halki kulkee vuonna 1971 käyttöön otettu Tampere–Seinäjoki-rata, mutta sillä ei juuri ole merkitystä liikenneolojen kannalta, koska radalla ei ole henkilöliikennepaikkoja Viljakkalan alueella. Lähin rautatieasema on Tampereella. Siuro
Vajaat kolme kilometriä Siuron asemalta Porin suuntaan, Kuljun kartanon kohdalla, on sijainnut radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin kuulunut Kuloveden seisake (lyhenne Kuv). Seisake nimettiin järven mukaan, koska Riihimäki–Tampere-radalla Lempäälässä sijaitsi jo Kulju-niminen liikennepaikka. Kuloveden seisake palveli lähinnä vain Kuljun kartanon ja sen lähiympäristön tarpeita. Henkilöliikenne Kuloveden seisakkeella lopetettiin vuonna 1971 ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1972. Paikalla olleet rakennukset on purettu. Tampere–Seinäjoki-rata
Mikäli Parkanoon olisi ollut jo alun alkaen tarkoitus rakentaa henkilöliikenteen asema, linjaus olisi suunniteltu lähemmäs taajamaa. Teknisesti radan rakentaminen taajaman lähelle olisi ollut mahdollista ja kustannuksiltaan saman hintaista. Kokemäen rautatieasema
Kokemäen rautatieasema (, entiseltä nimeltään Peipohjan rautatieasema, lyh. Pej, ratakm 284+442) on Suomen rataverkolla sijaitseva rautatieasema, joka sijaitsee Kokemäen kaupungissa Satakunnassa. Asemalta on henkilöliikennettä Poriin ja Tampereelle. Aiemmin oli Peipohjan lisäksi erikseen vielä Kokemäen asema lähempänä keskustaa, kolme kilometriä Peipohjasta Tampereen suuntaan, mutta se lakkautettiin vuonna 1984, jolloin Peipohjan aseman nimi muutettiin Kokemäen asemaksi. Vanha Kokemäen asemarakennus on purettu. Raholan seisake
Raholan seisake () oli rautatieliikennepaikka Tampere–Pori-radalla Ristimäen kaupunginosassa Tampereella. Seisake avatiin 1937 ja korotettiin miehitetyksi laituriksi 1952. Miehitys kuitenkin kesti vain kolme vuotta. Henkilöliikenne lopetettiin 1983 ja liikennepaikka lakkautettiin seuraavana vuonna. Lidingöbanan
Lidingönradalla on yksi linja, jolla on neljätoista asemaa alkaen Ropstenista Koillis-Tukholmasta päättyen Gåshaga bryggaan kaakkoiseen Lidingöön. Ropstenissa on vaihtomahdollisuus metron punaiseen linjaan 13, ja Gåshaga bryggalla voi vaihtaa Waxholmsbolagetiin saaristoveneisiin. Pirkanmaan maakunta
Pirkanmaan halki kulkee kaksi keskeistä raideliikenteen väylää: niin kutsuttu päärata Helsingistä Ouluun ja ratayhteys Turusta Jyväskylään. Rataosuudet yhtyvät Toijalassa ja erkanevat jälleen Tampereella, joka on maakunnan ja koko Suomen raideliikenteen solmukohta. Tampereelta on myös ratayhteys Nokian ja Vammalan kautta Poriin ja Raumalle. Pienivolyymista henkilöliikennettä on Pirkanmaan koillisosan kautta kulkevalla rataosalla Orivesi–Vilppula–Kolho–Haapamäki. Pirkanmaan radat on sähköistetty lukuun ottamatta Orivesi–Haapamäki-yhteyttä sekä Valkeakoskella ja Mäntässä sijaitsevia teollisuuskäytössä olevia pisteratoja. Petite Ceinture
Henkilöliikenteen asemien lisäksi radan varrella oli viisi paikallisliikenteen tavara-asemaa: Pietari (kaupunki)
Pietarissa on viisi rautateiden pääteasemaa, jotka on nimetty kohdesuuntien mukaan: Baltian asema, Suomen asema, Laatokan asema, Moskovan asema ja Vitebskin asema.
Junamatka Moskovaan kestää marraskuussa 2009 liikennöinnin aloittaneella Sapsan-junalla kolme tuntia ja 45 minuuttia. Juna korvasi aiemman Nevski Ekspress -junan. Tavallisella junalla matka Moskovaan kestää noin kahdeksan tuntia. Kaupungista on säännöllistä raideliikennettä Suomeen Allegro ja Tolstoi-junilla. Lavia
Lavian halki kulkee kantatie 44, josta erkanevat kunnan alueella seututiet Kullaalle, Noormarkkuun, Pomarkkuun ja Sastamalan Suodenniemen kylän kautta Tampereen suuntaan. Valtatie 11 Porista Tampereelle kulki ennen Lavian kirkonkylän kautta, mutta uudelleen rakennettuna se on jäänyt muutaman kilometrin päähän kunnan etelärajasta. Lähin rautatieasema on Karkun rautatieasema Tampere–Pori-radalla. 1980-luvun alkuvuosiin saakka lähin rautatieasema sijaitsi Pori–Haapamäki-radalla Kankaanpäässä. Lähimmät lentokentät ovat Porin lentoasema ja Tampere-Pirkkalan lentoasema. Merstolan rautatieasema
Merstolan rautatieasema sijaitsi Harjavallassa Merstolan kylässä Tampere–Pori-radan varrella. Asema valmistui Oulun radan asemarakennusten tyyppipiirustusten mukaan samaan aikaan rautatien kanssa vuonna 1895. Virallisesti Merstolan asema vihittiin käyttöön marraskuussa. Junaliikenne oli alkanut jo maalis-huhtikuun aikana. Porin linja-autoasema
Nykyinen asemarakennus sijaitsee Porissa tontilla Itsenäisyydenkatu 44. Linja-autoasema sijaitsi valmistuttuaan kaupungin keskustan laidalla, mutta kaupungin laajennuttua sijaitsee nykyisin keskellä kaupunkia Keskusaukion laidalla. Suomen rautatieliikenne
Junaliikenteen tarjonta jakautuu rataverkolla epätasaisesti. Etelä-Suomessa matkustajia on paljon ja junia kulkee tiheästi Helsingistä Turkuun, Tampereelle ja Kouvolaan. Etelä-Suomen tiheä asutus mahdollistaa usein kulkevat junavuorot. Muualla maassa asukkaita on huomattavasti harvemmassa kuten myös junayhteyksiä. Useimmilla joko lähtö- tai kohdepaikkana on Helsinki, sillä matkustajista paljon suurempi osa on matkustamassa Helsinkiin tai Helsingistä kuin muiden kaupunkien välillä. Säästösyistä suuri osa Suomen entisistä rautatieasemista on lakkautettu ja niistä monet ovat nykyään yksityiskäytössä. Tampere–Pori-rata
Varsinaiset rakennustyöt päästiin aloittamaan 1890. Ratatyöt jaettiin erillisiin työpiireihin, joista kussakin työskenteli parhaimmillaan useita satoja miehiä. Esimerkiksi Kokemäen piirissä oli talvella 1892 noin 600 työntekijää. Vuotta myöhemmin työt hidastuivat tuntuvasti määrärahojen puutteen vuoksi, mutta Kokemäen ja Tampereen välinen osuus päästiin lopulta avaamaan säännölliselle liikenteelle marraskuussa 1894. Seuraavan vuoden maaliskuussa aloitettiin liikenne Harjavaltaan ja rata oli lopullisesti valmis huhtikuussa 1895. Viralliset avajaiset pidettiin kuitenkin vasta marraskuussa. Kaksi vuotta Tampere–Pori-osuuden valmistumisen jälkeen senaatti päätti jatkaa rataa vielä noin 21 kilometrin päähän Mäntyluotoon, jota valtion talviliikennekomitea oli ehdottanut Suomen toiseksi talvisatamaksi. Radan rakentaminen aloitettiin vielä vuoden 1897 puolella ja se valmistui 1900. Nokian rautatieasema
Henkilöliikenne Nokian asemalla aloitettiin uudelleen vuonna 2003, ja siellä pysähtyvät kaikki Tampereen ja Porin väliset junat (seitsemän vuoroparia). Rautatieaseman vieressä on linja-autoasema, jossa Matkahuollon asiamiespiste, taksiasema ja kahvila-kioski sekä liikekeskus, jossa sijaitsevat muun muassa poliisiasema ja vohvelikahvila. Lipunmyynti tapahtuu lippuautomaatista. Porokylän rautatieasema
Porokylän ratapiha koostuu nykyään pääraiteesta sekä neljästä sivuraiteesta. Aiemmin liikennepaikalla oli myös runsaasti soraraiteita, jotka on sittemmin purettu. Henkilöjunat pysähtyivät asemalla vuosina 1929-1990. Porokylän asemarakennus on yhä olemassa mutta laiturirakenteet on purettu henkilöliikenteen loppumisen jälkeen. Turun päärautatieasema
Turun päärautatieasema (, , ratakm 199+674) on kaukojunien rautatieasema Turussa, Turun keskustan laitamalla, luoteisella ilmansuunnalla Pohjolan kaupunginosassa. Henkilö- ja tavaraliikenteen lisäksi asemalla on autojunien lastauspaikka. Porin vanha rautatieasema
Arkkitehti Knut Nylanderin suunnittelemaa Porin ensimmäinen rautatieasema valmistui samaan aikaan Tampere-Porin-radan kanssa vuonna 1895 ja 1902 sitä laajennettiin Bruno Granholmin piirustusten mukaan. Rata päättyi aluksi Kokemäenjoen rannassa sijainneeseen Porin jokisatamaan, mutta sitä jatkettiin Mäntyluodon satamaan jo vuosina 1898–1899. Vuonna 1916 keskustan satamarataa jatkettiin jokirannan laitureilta nykyisen Keski-Porin kirkon ohi Seikun sahalle. Tavarankuljetuksia joen pohjoisrannalla olleelle Isosannan sahalle hoidettiin köysiradalla ja kapearaiteisella junalautalla. Mäntyluodon radan valmistuttua Porin rautatieaseman sijainti osoittautui kuitenkin epäkäytännölliseksi, koska rata erkani jo ennen sitä ja Mäntyluotoon lähtevien henkilöjunien oli peruutettava asemalta vaihteelle.
Sisällissodan aikana huhtikuussa 1918 kaupungista vetäytyneet punaiset polttivat ensimmäisen asemarakennuksen. Paikalla nykyään sijaitseva asemarakennus valmistui seuraavana vuonna ja palveli kaupungin päärautatieasemana vuoteen 1937, jolloin uusi Porin rautatieasema valmistui. Henkilöjunaliikenne Mäntyluotoon lopetettiin 1953, mutta sitä kokeiltiin jälleen kiskobusseilla vuonna 1975, jolloin vanhan aseman tuntumassa sijaitsi Länsipuiston seisake. Parisataa metriä lännempänä avattiin 1980-luvulla niin sanottu Jazz-seisake Pori Jazz -festivaalin käyttämien tilausjunien käyttöön. Uusi ratayhteys Seikkuun valmistui Pori–Haapamäki-radalla sijainneelta Aittaluodon seisakkeelta vuonna 1929, mutta yhteys Seikusta Keski-Porin kirkon ohi vanhalle rautatieasemalle purettiin vasta 1960-luvun alussa. Mäntyluodon radan ja satamaradan yhtymäkohdassa sijainnut Karjarannan ratapiha purettiin 1980-luvun alussa. Tampere–Pori-rata
Pääosa radalla olleista pienistä liikennepaikoista poistettiin käytöstä Porin ja Kokemäen välillä 1960–1970-lukujen aikana sekä myöhemmin 1980-luvun loppuun mennessä myös Kokemäen ja Tampereen välillä. Radan sähköistys valmistui 2000-luvun vaihteessa. Alkuperäiset asemarakennukset ovat yhä käytössä Nokialla, Karkussa ja Vammalassa, lisäksi niitä on käytöstä poistettuina edelleen Siurossa, Kiikassa ja Nakkilassa. Hyvin monta radan varren alkuperäistä asemarakennusta tuhoutui sisällissodan aikana keväällä 1918. Tuolloin räjäytettiin myös Siuronkosken rautatiesilta silloisten Suoniemen ja Pohjois-Pirkkalan rajalla sekä Pahakosken rautatiesilta Kokemäellä. Porin rautatieasema siirrettiin puolitoista kilometriä alkuperäiseltä paikaltaan kaakkoon Pori–Haapamäki-radan rakentamisen yhteydessä 1930-luvulla. Tampereen linja-autoasema
Linja-autoaseman toiminta oli vilkkaimmillaan 1960-luvun loppupuolella, jolloin sieltä lähti normaaleina arkipäivinä noin 470 vuoroa. 1980-luvun lopulla määrä oli supistunut alle 400:aan, mikä johtui varsinkin henkilöautojen määrän lisääntymisestä, mutta osittain myös eräiden lähinnä paikallisten vuorojen lähtöpaikan siirtämisestä Pyynikintorille. Kun linja-autoaseman rahdinkäsittelytilat olivat tulleet ahtaiksi, rakennettiin linja-autoaseman ja Tampereen valtatien väliin uusi tavara-asema, joka saatiin käyttöön vuoden 1985 alussa. Linja-autoasemalla oli myös Länsilinjat Oy:n toimisto vuoteen 1984 saakka, jolloin yhtiön kaikki toiminnot siirtyivät uusiin tiloihin Sarankulman teollisuusalueelle. Rantarata
Leppävaaran ja Kirkkonummen välillä rata on kaksiraiteinen. Pysähdyspaikkoja on tiheästi, ja lyhimmät lähiliikenteen pysähdysvälit ovat vain vähän yli kilometrin pituisia. Nykyään Leppävaaran ja Espoon rautatieaseman välillä matkustajaliikenteen liikennepaikkoja ovat Kilo, Kera, Kauniainen, Koivuhovi ja Tuomarila. Näistä Kauniaisissa on viisiraiteinen ratapiha, joista kolme raidetta on sähköistetty. Espoon asemalla on yksi läpiajettava sivuraide ja yksi pistoraide. Moskovan asema (Pietari)
Moskovan asema () on tärkeä henkilöliikenteen rautatieasema Pietarin ydinkeskustan itäosassa Nevski prospektin varrella. Se kuuluu matkustajamäärältään Venäjän viiden vilkkaimman aseman joukkoon. Päivittäin aseman kautta matkustaa keskimäärin yli 15 000 kaukoliikenteen ja yli 25 000 lähiliikenteen matkustajaa. Kaukoliikennevuoroja on yli 30 ja lähiliikenteen lähes 50. Tampere
Tampere sijaitsee liikenteellisesti keskeisessä paikassa eteläistä Suomea ja sieltä on lyhyt matka moniin muihin kaupunkeihin. Kaupunkia kiertää kehätie, jota pitkin kulkevat muun muassa valtatiet 3 ja 9. Paasikiventie (Valtatie 12) alittaa Tampereen keskustan tunnelissa. Muita keskustan merkittävimpiä sisääntuloväyliä ovat ovat Vaasantie (kantatie 65), Nokian moottoritie (valtatie 12), Teiskontie (valtatie 12) ja Valtatien 3 jatke (yhdystie 3495). Valtatie 3:sta pitkin kulkee Helsinkiin Suomen pisin moottoritie. Tampereella on myös Suomen ainoa nelitasoinen eritasoliittymä Lakalaivassa 3-tien ja 9-tien risteyksessä. Kalkku
Kalkun läpi menee rautatie, joka on osa Tampere-Pori-rataa. Radalla avattiin vuonna 1896 Pitkäniemen seisake läheisen Pitkäniemen sairaalan tarpeita varten, jolloin valmistui pieni liikennepaikkarakennus. Seisakkeen nimi vaihdettiin Kalkun laiturivaihteeksi (lyhenne Kau) vuoden 1950 alussa. Toisen maailmansodan jälkeen radan pohjoispuolelle syntyi Myllypuron teollisuusalue, jonne rakennettiin sivuraide 1960-luvulla. Kalkku muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1968, henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1983 ja liikennepaikka lakkautettiin vanhalta sijaintipaikaltaan vuonna 1984. Nykyinen Kalkku-niminen rautatieliikennepaikka sijaitsee vajaan kilometrin päässä vanhasta paikasta Nokian suuntaan. Tampereen rautatieasema
Suunniteltaessa rautatietä Hämeenlinnasta Tampereelle esillä oli kaksi vaihtoehtoa Tampereen aseman sijoituspaikaksi. Läntisessä vaihtoehdossa rautatietä oletettiin jatkettavan aikanaan Pohjanmaalle Kyröskosken kautta, jolloin rata olisi ylittänyt Tammerkosken Ratinanniemen kohdalla ja asema olisi sijoittunut nykyisen Hämeenpuiston linjalle. Asemalta olisi lisäksi voitu rakentaa pistoraide Näsijärven rantaan Mustanlahden satamaan. Itäisen vaihtoehdon mukaan rata Pohjanmaalle olisi suuntautunut Orivedelle, jolloin asema olisi jäänyt kauas Messukylän kunnan alueelle. Tamperelaiset kannattivat läntistä vaihtoehtoa, koska kaupunki sijaitsi silloin kokonaisuudessaan Tammerkosken länsipuolella ja itäisessä vaihtoehdossa asema sijoittui huonomaineisen Kyttälän esikaupungin taakse. Rautatie päätettiin kuitenkin rakentaa itäisen vaihtoehdon mukaan, koska Kyttälän kaakkoispuolella oli aseman sijoituspaikaksi sopiva alue ja sieltä katsottiin rataa voitavan jatkaa Oriveden ohella myös alkuperäisen läntisen vaihtoehdon mukaan Kyröskoskelle. Ratapihan pohjoispäästä rataa jatkettiin Näsijärven rantaan Naistenlahden satamaan. Liimatta–Tyrisevä-rata
Liimatta–Tyrisevä-radan henkilöliikennettä hoitaa Lokakuun rautatiet. Päivittäisiä junavuoroja on kaksi kumpaankin suuntaan, ja niiden lähtö- ja pääteasemina ovat Viipuri ja Terijoki. Viipurista lähtee lisäksi joitakin henkilöjunia, joiden pääteasemana on Koivisto. Karkun rautatieasema
Karkun rautatieasema () on Suomen rataverkon liikennepaikka Sastamalan kaupungin Palvialan kylässä rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee noin 43 kilometrin päässä Tampereen rautatieasemalta ja noin 92 kilometrin päässä Porin rautatieasemalta. Nykyisin liikennepaikka on miehittämätön, ja liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Tampereen asemalta käsin. Humppila
Humppila sijaitsee keskeisesti Etelä-Suomessa Tampereen ja Turun puolessavälissä, Turusta Tampereelle johtavan Valtatie 9:n ja Helsingistä Poriiin vievän Valtatie 2:n risteyskohdassa. Humppilasta on matkaa Helsinkiin 130 kilometriä, Turkuun 85 kilometriä, Poriin 105 kilometriä ja Tampereelle 70 kilometriä. Kunnan läpi kulkee myös Turku–Toijala-rata, ja Humppilan rautatieasemalla pysähtyvät Tampereen ja Turun väliä kulkevat junat. Kokemäki
Junaliikenne Porin radalla Tampereen ja Peipohjan välillä alkoi vuonna 1894, ja koko pituudeltaan Poriin saakka rata valmistui seuraavana vuonna. Kokemäen alueelle tuli viisi rautatieliikennepaikkaa, Kyttälän, Risten, Kokemäen ja Peipohjan asemat sekä Järilän seisake. Peipohjasta tuli risteysasema Rauman radan valmistuttua vuonna 1897. Porin radan Risten ja Peipohjan asemat esiintyivät 1900-luvun alkupuolella kaavailtuina vaihtoehtoisina risteysasemina, kun Helsingistä suunniteltiin ratayhteyttä Loimaan kautta Satakuntaan. Paltamon rautatieasema
Kaikki reittiä Iisalmi–Kajaani–Oulu liikennöivät VR:n henkilöjunat pysähtyvät Paltamon asemalla. Asemalla on junaliikenteen käytössä kolme raidetta, joista vain yksi on varustettu matkustajalaiturilla. Asemalla ei ole enää miehitystä eikä lipunmyyntiä. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulussa sijaitsevasta liikenteenohjauskeskuksesta käsin. Kulovesi
Kulovesi oli myös Tampereen ja Porin välisen rautatien liikennepaikan nimi. Seisake sijaitsi Kuljun kartanon kohdalla muutaman kilometrin päässä Siurosta Porin suuntaan. Seisake nimettiin järven mukaan, koska Kulju-niminen rautatieliikennepaikka sijaitsi jo ennestään Riihimäki–Tampere-radalla Lempäälässä. Kuloveden seisake avattiin liikenteelle Porin radan valmistuessa vuonna 1895 ja lakkautettiin vähäisen käytön vuoksi vuonna 1972. Kulovesi on lisäksi ollut alueen postitoimipaikan nimenä. Kokemäki
Tampereen ja Porin välisellä rautatiellä liikennöivät matkustajajunat pysähtyvät Kokemäen rautatieasemalla (ent. Peipohjan asema). Aseman lähellä valtatie 2:n varrella on Helsingin ja Porin välisten pikavuorobussien pysäkki. Alkuperäinen Kokemäen rautatieasema sijaitsi nykyisestä asemasta noin kolme kilometriä Tampereen suuntaan. Muita Kokemäellä sijainneita rautatieliikennepaikkoja ovat olleet Risten ja Kyttälän asemat sekä Järilän seisake. Kyttälän ja Risten sekä vanhan Kokemäen aseman toiminnot lopetettiin vuonna 1983. Kokemäki–Rauma-radalla on vain tavaraliikennettä; rataosan henkilöliikenne lakkautettiin vuonna 1988. Tampere
Tampereen lentoliikennettä palvelee kansainvälinen Tampere-Pirkkalan lentoasema. Finavian matkustajamäärätilastossa se oli 357 082 matkustajalla vuonna 2015 Suomen neljänneksi vilkkain lentoasema. Lentoasemalta lennetään kesäkaudella yhdeksää, talvella neljää ulkomaan reittiä. Matkustajamäärät ovat pudonneet merkittävästi 2010-luvun aikana. Vuonna 2017 matkustajamäärät kääntyivät taas kasvuun Air Balticin avattua uuden reitin Riikaan. Ulvila
Ulvilan kautta kulkevat Tampere–Pori-rata, Porin ja Helsingin välinen valtatie 2 sekä Porin ja Tampereen välinen valtatie 11. Ulvilan (Friitalan) rautatieasema (alkujaan laituri) ja Haistilan pysäkki kuuluivat Porin radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Haistilassa oli radan toiminnan alkuvuosina vilkas lastaussatama, josta junilla sisämaasta tuotu puutavara lastattiin proomuihin kuljetettavaksi edelleen Mäntyluodon satamaan. Maantieliikenteen syrjäytettyä raideliikenteen molemmat liikennepaikat lakkautettiin: Haistilan seisake vuonna 1974, Friitalan asema kymmenen vuotta myöhemmin. Epilän rautatieasema
Epilän rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Tampere–Pori-radalla Epilän kaupunginosassa Tampereella. Liikennepaikka oli radan ensimmäisiä asemia ja se avattiin 1895. Ensimmäinen liikennepaikkarakennus oli vain odotussuoja, joka valmistui 1896. Varsinainen asemarakennus valmistui 1918, mutta vaurioitui välittömästi Suomen sisällissodassa. Korjaustyöt valmistuivat 1920. Liikenne Tampereella
Tampere sijaitsee liikenteellisesti keskeisessä paikassa eteläistä Suomea ja sieltä on lyhyt matka moniin muihin kaupunkeihin. Kaupunkiin kulkee Helsingistä valtatie 3, jonka muuttaminen moottoritieksi toteutettiin suurhankkeena, joka valmistui vaiheittain vuosien 1964 ja 2000 välillä. Pituutta tiellä on 160,6 kilometriä ja se onkin Suomen pisin moottoritie. Tampereelta Nokialle kulkee yhdeksän kilometrin pituinen moottoritie (Valtatie 12). Tampereen kolmas moottoritie, itäinen ohitustie (valtatie 9), valmistui 1996, ja kulkee välillä Atala (Tampere) – Lakalaiva (Tampere). Sitä jatkettiin Ylöjärvelle asti suurhankkeella (Tampereen läntinen kehätie valtatie 3), jolloin se yhtyy Lakalaivassa Tampereen itäiseen ohitustiehen. Läntisen kehätien Kalkku–Pirkkala (1-vaiheen) avajaiset olivat 2. lokakuuta 2006, Läntinen kehätie oli kokonaisuudessaan valmis 15. joulukuuta 2008. Tampereella on myös Suomen ainoa nelitasoinen eritasoliittymä Lakalaivassa 3-tien ja 9-tien risteyksessä.
Tampereen kaupunkiliikenteessä matkoista tehdään noin 60 prosenttia autolla. Tamperelaiset omistavat vuoden 2011 lopussa 98 000 autoa, mikä on 15,7 prosenttia enemmän kuin vuonna 2005. Ympäryskunnat autoistuvat vielä Tamperetta nopeamminkin. Autojen määrän kasvu on lisännyt myös Tampereen liikennemääriä pääteillä ja -kaduilla. Tampere–Pori-rata
Tampere–Pori-rata seuraa koko matkallaan Kokemäenjokea ja sen vesistöjä. Joen ylitys tapahtuu Kokemäen Risteellä neljän sillan kautta. Rata laskee Tampereelta Poriin yli sata metriä, joskaan erityisen jyrkkiä paikkoja ei ole kuin Nokian ja Siuron välillä. Radan ainoa tunneli on Siuron Linnavuoren entisellä sivuraiteella, mutta jyrkkiä kallioleikkauksia on useita. Jyrkimpiä radalla olleita mutkia oiottiin Nokian ja Vammalan alueilla sekä Kokemäen Ristellä 1960–1980-luvuilla, jolloin se siirtyi eräillä kohdilla kokonaan uuteen paikkaan, mutta vielä nykyisinkin rata seuraa alueella monin paikoin Kuloveden ja Rautaveden rantoja. Pori
Porin rautatieasemalta on päivittäin suorat yhteydet Tampereelle. Junaliikenne hoidetaan VR:n InterCity-junilla. Suora InterCity-vuoro Helsingin ja Porin välillä lakkautettiin vuonna 2006, mutta se aloitettiin uudelleen kesäkuussa 2010 yhdellä edestakaisella päivittäisvuorolla. Langaton Tampere
Tukiasemia löytyy erityisesti Tampereen julkisista tiloista eli virastoista, kirjastoista, korkeakouluista ja rautatieasemalta. Keskustan kahviloissa ja ravintoloissa sekä joissakin yrityksissä löytyy tukiasemia. Myös kotikäyttäjien tukiasemat ovat kaikkien käytettävissä. Funet wlan-roaming mukaan lukien Langaton Tampere-tunnuksilla pääsee nettiin noin 2000:n tukiaseman alueelta. Huittinen
Huittisissa ei ole rautatieasemaa, mutta kunnan alueella – Kuukinmaantien pohjoispäädyssä – kulkee noin sadan metrin pätkä Tampere–Pori-junarataa. Lähimmät rautatieasemat ovat Kokemäellä ja Sastamalassa. Porin rautatieasema
Kaupungin kasvaessa asema-alue kävi nopeasti ahtaaksi, ja kun päätös Haapamäen radasta tehtiin, päätettiin samalla rakentaa moderni rautatieasema keskustan etelälaidalle. Ratapiha valmistui vuosina 1929–1933, ja Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus otettiin käyttöön 1937. Vuotta myöhemmin sen viereen rakennettiin myös tavara-asema. Vanha rautatieasema muutettiin asunnoiksi, mutta ratapiha säilyi tavaraliikenteen käytössä aina 1980-luvulle saakka. Porin rautatieasema
Porin rautatieliikenne alkoi Tampereen radan valmistuessa vuonna 1895. Neljä vuotta myöhemmin otettiin käyttöön Mäntyluodon satamaan ulottunut 21 kilometrin pituinen jatko-osuus. Vuonna 1929 aloitettiin sataman ja teollisuuden tarpeita palvelleen Haapamäen radan rakentaminen. Ensimmäinen osuus Porin ja Niinisalon välille valmistui 1933, ja koko rata avattiin liikenteelle 1938.