Missä Whitney Houston kuoli?
Whitney Houston
Whitney Elizabeth Houston (9. elokuuta 1963 Newark, New Jersey – 11. helmikuuta 2012 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen R&B-, gospel- ja poplaulaja, näyttelijä, tuottaja ja malli. Hänestä käytettiin nimitystä ”The Voice”.
Michael Masser
Masser löysi Whitney Houstonin, ja heidän yhteistyöstään syntyivät muiden muassa hitit ”The Greatest Love of All”, ”Saving All My Love” ja ”Didn’t We Almost Have It All”. Masser otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 2007. Whitney Houston
Whitney Houston meni naimisiin Bobby Brownin kanssa 18. heinäkuuta 1992. Neljätoista vuotta kestänyt, alkoholin ja väkivallan varjostama liitto päättyi vuonna 2006. 4. maaliskuuta 1993 Houston synnytti ensimmäisen ja ainoan lapsensa, Bobbi Kristina Houston Brownin. Näihin aikoihin hän kirjoitti yhdessä aviomiehensä Brownin kanssa kappaleen ”Something in Common”, josta muodostui hitti Isossa-Britanniassa. Vuosina 1993 ja 1994 Houston voitti lukuisia palkintoja, mukaan lukien kolme Grammy-palkintoa, 11 Billboard Music Award -palkintoa ja kahdeksan American Music Award -palkintoa. Vuonna 1994 hänestä kehkeytyi ensimmäinen yhdysvaltalainen laulaja, joka esiintyi apartheidin jälkeisessä Etelä-Afrikassa. Hänen konserttinsa tuottivat rahaa Etelä-Afrikan lapsille. Bing Crosby
Harry Lillis "Bing" Crosby (3. toukokuuta 1903 Tacoma, Washington – 14. lokakuuta 1977 Alcobendas, Madrid, Espanja) oli yhdysvaltalainen laulaja ja Oscar-palkittu näyttelijä. Vuodesta 1926 aina kuolemaansa saakka 1977 jatkuneen uransa aikana Crosby oli mukana 79 elokuvassa ja teki 1 700 äänitystä. Hänen suosituimpia elokuviaan ovat muun muassa seitsemän elokuvan sarja Bob Hopen ja Dorothy Lamourin kanssa sekä "Valkea joulu" ja "Skandaalihäät". Dolly Parton
Vuonna 1992 Whitney Houston sai superhitin levytyksellään Partonin vanhasta laulusta "I Will Always Love You". Partonin oma ura oli kuitenkin jo hiukan hiipunut, joten hän ryhtyi kirjoittamaan bluegrass-musiikkia, joka oli hänen vanha suosikkinsa. Parton levytti kolme bluegrass-albumia, joista ensimmäinen valittiin vuoden bluegrass-albumiksi. Whitney Houston
Houston tuotti vuosina 2003 ja 2004 kaksi suurta produktiota: televisioelokuva "Cheetah Girls", sekä kansainvälisessä levityksessä olleen elokuvan "Prinsessapäiväkirjat 2", joka tuotti yksin Yhdysvalloissa yli 100 miljoonaa dollaria, josta taas kerran osa meni Houstonin tuotantoyhtiölle. Marraskuussa 2003 hän julkaisi kuudennen studioalbuminsa, jouluaiheisen "". Albumi sisälsi monia joululauluklassikkoja. Se myi kultaan oikeuttavan määrän Yhdysvalloissa, ja maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta. Mahalia Jackson
Jacksonin viimeiseksi konsertiksi jäi esiintyminen Saksassa vuonna 1971. Hän esiintyi vielä sen jälkeen "The Flip Wilson Show'ssa" kotimaassaan. Häntä vaivasivat diabetes ja sydänvika, jotka johtivat hänen kuolemaansa 60 vuoden iässä. Hän sai kuolinvuonnaan Grammyn "Lifetime Achievement Awardin". Hänet otettiin Gospel Music Hall of Fameen postuumisti vuonna 1978; hän kuuluu lisäksi Hollywood Walk of Fameen ja vuodesta 1997 Rock and Roll Hall of Fameen. Hubert Sumlin
Sumlin kuoli sydänkohtaukseen 4. joulukuuta 2011 sairaalassa Waynessa New Jerseyssä ollessaan 80-vuotias. Mick Jagger ja Keith Richards maksoivat hänen hautajaiskulunsa. Vuonna 2017 he vetosivat muun muassa Eric Claptonin ja Elvis Costellon kanssa, että Sumlin valittaisiin Rock and Roll Hall of Fameen. Constance Talmadge
Talmadge kuoli keuhkokuumeeseen 75-vuotiaana kotonaan Kalifornian Los Angelesissa 23. marraskuuta vuonna 1973. Hänet haudattiin Los Angelesissa sijaitsevalle Hollywood Forever -hautausmaalle "Abbey of the Psalms" -nimisen mausoleumin "Shrine of Eternal Love" -pyhäkköön. Pyhäkössä sijaitsee Talmadgen perheen oma yksityishuone "Talmadge Family Room", jonne on haudattu myös aviopuoliso Walter Giblin, sisaret Norma ja Natalie, vanhemmat Fred ja Peg sekä Norman aviopuoliso Carvel James. I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)
I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me) on Whitney Houstonin vuonna 1987 julkaistu kappale, joka julkaistiin hänen toisella studioalbumillaan, Whitney. Kappale julkaistiin myös singlenä ja siitä tehtiin musiikkivideo. Single nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle. Kappale palkittiin Grammy-palkinnolla. Buddy Holly
Holly sai surmansa kiertueella, kun häntä, The Big Bopperia ja Ritchie Valensia kuljettanut pienkone putosi maahan Clear Lakessa Iowassa 3. helmikuuta 1959. 22-vuotiaana kuolleesta Hollysta tuli ensimmäinen kuollut tunnettu valkoinen rock and roll -laulaja. Benny Carter
Vuonna 1987 Benny Carterille myönnettiin Grammy Lifetime Achievement Award ja 2000 National Medal of Arts. Hän lopetti esiintymisen vuonna 1997 ja kuoli 95-vuotiaana keuhkoputkentulehdukseen. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Whitney Houston
Vuonna 1977 neljätoistavuotias Houston toimi taustalaulajana Michael Zager Bandin singlellä ”Life’s A Party”. Zager vakuuttui Houstonin kyvyistä ja tarjoutui välittämään hänelle levytyssopimuksen, mutta Houston joutui kieltäytymään, kuten myös Elektra Recordsin vuoden 1981 levytyssopimustarjouksesta, koska Cissy-äiti ei sallinut tyttärensä solmia levytyssopimusta ennen kuin tämä oli käynyt lukion loppuun. Seuraavana vuonna Houston toimi taustalaulajana Chaka Khanin kappaleella ”I’m Every Woman”, jonka hän myös itse myöhemmin levytti. Samaan aikaan hän toimi myös muun muassa Jermaine Jacksonin ja Lou Rawlsin taustalaulajana. Lorenz Hart
Hartin viimeinen työ oli "A Connecticut Yankee" -musikaalin uusintaversio yhdessä Rodgersin kanssa. Viisi päivää näytelmän avajaisten jälkeen Hart kuoli New Yorkissa keuhkokuumeeseen. Hänen uskotaan kuolleen yksin. Hänet on haudattu Mount Zionin hautausmaalle Queensissä, New Yorkissa. Queen
Vuonna 1981 Queen julkaisi "Greatest Hits" -kokoelman, erään kaikkien aikojen myydyimmistä levyistä. Se oli yhteenveto Queenin alkuvuosien suurimmista tähtihetkistä, ja myi pelkästään Britanniassa 11-kertaista platinaa. Loppuvuodesta 2006 se oli kaikkien aikojen myydyin albumi Britanniassa. 1981 Queen myös teki ensimmäisenä yhtyeenä stadionkiertueen Etelä-Amerikassa, esiintyen muun muassa 131 000 katsojalle São Paulossa Brasiliassa. Kyseessä on suurin maksetun konsertin yleisömäärä koskaan. Vuoden lopulla Queen saavutti suuren singlehitin, kun yhdessä David Bowien kanssa esitetty ”Under Pressure” nousi Britannian listan kärkeen kahden viikon ajaksi.
Uusi albumi "Hot Space" äänitettiin alkuvuodesta 1982 ja julkaistiin saman vuoden toukokuussa samalla kun yhtye oli kiertueella Euroopassa. Albumi oli tyylillisesti uutta Queenin uralla, sillä sen avauspuolisko koostui rumpukoneella ja syntetisaattorilla höystetystä dance-musiikista. "Hot Spacen" myötä Queenin suosio Yhdysvalloissa alkoi laskea, sen sijoitus Billboard-listalla oli 22, mikä teki siitä heikoimmin myyneen Queen-albumin kahdeksaan vuoteen. Yhtye oli menettänyt levyn myötä niitä faneja, jotka olivat kiintyneet erityisesti Queenin hard rock -musiikkiin.St. Michael, s. 49. Kuitenkin Britanniassa menestys oli edelleen hyvää, ja "Hot Space" ylsi listaneloseksi – sen sijaan levyn singlet ”Body Language”, ”Las Palabras de Amor” ja ”Backchat” eivät hätyytelleet Britannian listan kärkisijoja. Queenin jäsenet alkoivat työskennellä myös muiden hankkeiden parissa, esimerkiksi Brian May julkaisi vuonna 1983 yhdessä Eddie Van Halenin kanssa mini-LP:n "Star Fleet Project". Freddie Mercury puolestaan aloitti ensimmäisen sooloalbuminsa "Mr. Bad Guyn" äänitykset ja kyseinen levy ilmestyi lopulta vuonna 1985. Andy Warhol
Warhol vieraili vuonna 1965 ensimmäistä kertaa Ranskassa, missä hänestä ja pop-taiteesta oli tullut hyvin suosittuja. Samalla hän ilmoitti lopettavansa maalaamisen ja keskittyvänsä kokonaan elokuvien tekemiseen. Warhol pyrki tällä nostamaan maalaustensa hintaa, mutta hän tunsi myös, että pop-taiteen räjähdysvoima oli jo käytetty loppuun. Samana vuonna Warhol aloitti yhteistyön Velvet Underground -rockyhtyeen kanssa, jonka jäseniä hän piti hengenheimolaisenaan. Warhol nosti yhtyeeseen saksalaisen laulajattaren nimeltä Nico, ja tehdäkseen yhtyeestä kuuluisan hän ryhtyi sen manageriksi ja rahoittajaksi. Warhol avasi New Yorkiin myös diskon, jossa esitettiin performansseja.
Warhol siirsi vuonna 1968 työtilansa keskikaupungille osoitteeseen 33 Union Square West. Toimistomaisessa tilassa oli kaksi isoa huonetta, ja se toimi edellisen Factoryn tapaan elokuvantekokeskuksena ja tapaamispaikkana. Warholin elokuvissakin esiintynyt mutta tälle katkeroitunut radikaalifeministi Valerie Solanas ampui 3. kesäkuuta 1968 Factoryssa Warholia ja kahta muuta paikalla ollutta. Warhol selvisi täpärästi hengissä ja toipui vähitellen, mutta hänen täytyi kuitenkin käyttää tukiliiviä koko loppuelämänsä. Solanas ei katunut tekoaan vaan jatkoi Warholin uhkailemista myöhemminkin. Zaha Hadid
Hadid menehtyi 31. maaliskuuta 2016 saatuaan sydänkohtauksen Miamissa Yhdysvalloissa, jouduttuaan sitä ennen sairaalahoitoon keuhkoputkentulehduksen takia. Ava Gardner
Viikkoa ennen kuolemaansa Gardner putosi pahasti sängystään, ja hän makasi yksin lattialla kykenemättä liikkumaan, kunnes hänen ecuadorlaissyntyinen ja pitkäaikainen taloudenhoitajansa Carmen Vargas löysi hänet. Gardner kuoli 67-vuotiaana keuhkokuumeeseen kotonaan Ennismore Gardensissa Lontoon Westminsterissä torstaina 25. tammikuuta 1990. Hänen viimeiset sanansa Vargasille olivat: ”Olen hyvin väsynyt.” Aamulla Vargas oli tuonut hänelle tarjottimella aamiaisen, jonka jälkeen Gardner oli käynyt nukkumaan. Vargas huomasi Gardnerin hengityksen pysähtyneen ollessaan hakemassa aamiaistarjotinta tämän huoneesta myöhemmin aamupäivällä. Tämän jälkeen Vargas soitti itkien Gardnerin lääkärille ja kahdelle lähimmälle ystävälle, jotka tulivat kiireesti paikalle. Kate Bush
1990-luvun alkupuolella Bush koki vakavia henkilökohtaisia menetyksiä. Ensin hänen tanssitoverinsa Gary Hurst kuoli aidsiin. Myöhemmin hänen äitinsä Hannah menehtyi 72-vuotiaana, minkä Bush koki erityisen raskaana. Tuttu studiomuusikko Alan Murphy oli kuollut näiden tapahtumien välissä. Uusi albumi "The Red Shoes" saatiin kuitenkin tehtyä edellisen levyn tahtiin ja julkaistiin marraskuussa 1993. Työskentelytapa säilyi samankaltaisena eli kerroksittain etenevänä. Studioryhmityksessä Danny McIntosh otti Alan Murphyn paikan kitaristina. Albumin kappaleita oli alun perin tarkoitus esittää pienimuotoisella kiertueella, mikä jäi loppujen lopuksi toteutumatta ennen kaikkea Hannah Bushin kuoleman takia. Suunnitelma vaikutti kuitenkin siten, että äänityksissä tavoiteltiin livetunnelmaa aikaisempaa enemmän. Sid Vicious
Sid Vicious kuoli 21-vuotiaana New Yorkissa 2. helmikuuta 1979 ollessaan vapaalla takuita vastaan. Takuut oli maksanut levy-yhtiö Virgin Records. Hän oli ottanut vankilasta vapautumispäivänään hyvin puhdasta heroiinia. Hänen alaston ruumiinsa löytyi Michelle Robinsonin asunnosta Greenwich Villagesta. Kuolinsyyksi todettiin heroiinin yliannostus. Gail Davis
Davis kuoli syöpään 15. marraskuuta vuonna 1997 Los Angelesissa, Kaliforniassa ja hänet on haudattu sinne Hollywood Hills-hautausmaalle. Davisillä on myös tähti Hollywoodin Walk of Famella osoitteessa 6385 Hollywood Bulevard. Hänet on myös kuolemansa jälkeen ikuistettu National Cowgirl Museum and Hall of Fameen Teksasiin. Shannon Hoon
Hoon sai vuonna 1995 tyttöystävänsä Lisa Crousen kanssa tyttären Nico Blue. Samana vuonna ilmestyi "Soup", Blind Melonin viimeinen albumi, joka julkaistiin Hoonin ollessa vielä elossa. Pari kuukautta sen ilmestymisen jälkeen huumausaineongelmista kärsinyt Hoon menehtyi New Orleansissa kokaiinin yliannostukseen. Hänet haudattiin Daytoniin, kotiosavaltioonsa Indianaan. Amy Winehouse
Musiikillisesta menestyksestään huolimatta laulajan yksityiselämää käsiteltiin mediassa usein negatiivisesti hänen liiallisen alkoholin- ja huumeidenkäyttönsä vuoksi. Winehouse kuoli alkoholimyrkytykseen kotonaan Lontoossa 23. heinäkuuta 2011. Whitney Houston
Whitney Houston löydettiin kuolleena kylpyammeesta hotellihuoneessaan Beverly Hillsissä Kaliforniassa 11. helmikuuta 2012. Houston oli kuollessaan 48-vuotias. Kuolinsyyksi varmistui hukkuminen, joka johtui kokaiinin aiheuttamasta sydänkohtauksesta. Ennen kuolemaansa Houston oli myös nauttinut suuren määrän rauhoittavia lääkkeitä, kuten Xanaxia ja Valiumia, sekä alkoholia. Hän kärsi myös sydänsairaudesta ja hänen maksansa oli huonossa kunnossa vuosia kestäneen alkoholismin takia. Mississippi John Hurt
Vuonna 1963 kansanmusiikintutkija Tom Hoskins lähti etsimään John Hurtia kuultuaan tämän vanhat levyt. Eräässä kappaleessa Hurt laulaa kotipaikkansa olevan Avalon, ja tämän perusteella Hoskins onnistui löytämään Hurtin. Hän joutui kuitenkin turvautumaan vuodelta 1878 peräisin olevaan karttaan, koska Avalonin nimi oli pyyhitty pois uudemmista kartoista. Hurtin soitto- ja laulutaidot olivat ennallaan, ja hän lähti Hoskinsin mukaan Washingtoniin. Näin Hurt pääsi vihdoin esiintymään suurelle yleisölle. Elettiin suuren kansanmusiikkibuumin aikaa, joten Hurtin bluesia ja countryä yhdistelevä tyyli upposi nuoriin ihmisiin hyvin, ja esiintymisiä riitti paljon. Hurt myös pääsi levyttämään uudestaan, ja näin syntyi muutamia uusia levyjä "Vanguard Recordsille" vuoden 1928 levytysten jatkoksi. Hurt päätyi myös Johnny Carsonin vieraaksi television suosittuun "Tonight Show"'hun. Hurt kuitenkin kuoli jo vuonna 1966 74-vuotiaana. Dinah Washington
Washingtonin yksityiselämä oli rikkonaista. Hän ehti olla naimisissa seitsemän kertaa ja hänellä oli useita rakastajia, joista yksi oli Quincy Jones. Washington kuoli 39-vuotiaana laihdutuslääkkeen ja alkoholin yhdistelmään. Hänen hautansa on Burr Oak -hautausmaalla Alsipissa Illinoisissa. Keith Moon
Väkivaltainen, itsetuhoinen ja raskas elämäntyyli, hallitsematon juopottelu ja huumeiden käyttö tuhosivat Moonin. Hän kuoli Harry Nilssonin asunnossa Lontoossa alkoholiongelman hoitoon ja ennaltaehkäisyyn määrätyn rauhoittavan klometiatsoli-lääkkeen yliannostukseen 32-vuotiaana. Westwood Village Memorial Park
Westwood Village Memorial Park on pienehkö yleinen hautausmaa. Siellä on monen viihdemaailman suuren tähden viimeinen leposija, mutta sinne on haudattu paljon tavallisiakin ihmisiä. Vaikka hautausmaa on yli sata vuotta vanha, sinne oli haudattu vain tavallisia ihmisiä aina vuoteen 1962 saakka. Marilyn Monroe kuoli vuonna 1962 ja hän oli ensimmäinen suuren luokan tähti, joka haudattiin Westwoodiin. Monroen entinen aviomies Joe DiMaggio vastasi Monroen hautajaisjärjestelyistä; hän valitsi hautausmaan, koska Monroen äidin ystävä Grace Goddard (o.s. McKee, 1895–1953) ja Goddardin täti Ana Lower (1880–1948) oli haudattu sinne. Molemmat naiset olivat olleet Marilynin huoltajia tämän ollessa lapsi. Sittemmin hautausmaalle on haudattu myös useita muita suuria tähtiä, kuten Natalie Wood, Dorothy Stratten, Jack Lemmon,Louis Jourdan, Walter Matthau, Billy Wilder, Carroll O'Connor, Don Knotts, Armand Hammer, Burt Lancaster, Dean Martin, Carl Wilson, Peggy Lee, James Coburn, Sammy Cahn ja Buddy Rich. Roy Orbison ja Frank Zappa on myös haudattu sinne, mutta heidän hautojaan ei ole merkitty. Myös Playboy-lehden perustaja Hugh Hefner haudataan sinne. Stanley Kubrick
Stanley Kubrick kuoli sydänkohtaukseen kaksi viikkoa ennen elokuvansa ensi-iltaa nukkuessaan kotonaan Harpendenissa Englannissa. Hänet haudattiin kotinsa Childwickbury Manorin pihalla sijaitsevan suosikkipuunsa viereen. How Will I Know
How Will I Know on neljäs single Whitney Houstonin omaa nimeä kantavalta debyyttialbumilta. Kappaleen sanoittivat George Merrill ja Shannon Rubicam Boy Meets Girl -yhtyeestä. Alun perin kappale oli tarkoitettu Janet Jacksonille. Joulukuussa 1985 se aloitti Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -singlelistalla sijalla 60, ja nousi lopulta ykköseksi helmikuussa 1986. Siitä tuli Houstonin toinen ykköskappale Yhdysvalloissa, ja Suomessa se nousi virallisen listan sijalle 5. Johnny Horton
Johnny Gale Horton (30. huhtikuuta 1925 Los Angeles – 5. marraskuuta 1960 Austin) oli yhdysvaltalainen kantrilaulaja. Hänen ensimmäinen suuri hittinsä oli ”The Battle of New Orleans”, joka kohosi USA:n myyntitilaston kärkeen kesäkuussa 1959. Muita hänen menestyskappaleitaan olivat mm. ”Sink The Bismarck” ja ”North To Alaska”. Molemmat liittyivät samannimisiin elokuviin. Horton kuoli liikenneonnettomuudessa Texasissa marraskuussa 1960, ”North to Alaska” nousi listoille hänen kuolemansa jälkeen ja sai menestystä myös Suomessa kuten myös Tapio Rautavaaran tekemä suomenkielinen versio ”Kohti Alaskaa”. W. C. Handy
Handy kuoli 84-vuotiaana bronkopneumoniaan. Yli 25 000 ihmistä osallistui hänen hautajaisiinsa. Handy haudattiin Woodlawnin hautausmaalle Bronxiin. Helene Costello
Costellon ura alkoi hiipua äänielokuvien myötä. Hän kärsi alkoholiongelmasta ja heroiiniriippuvuudesta. Hän kuoli sairastettuaan keuhkokuumetta ja tuberkuloosia. Hänet on haudattu katoliselle Calvaryn hautausmaalle East Los Angelesissa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Howard Hughes
Hughes kuoli 5. huhtikuuta vuonna 1976 klo 13.26 lentokoneessa matkalla Acapulcosta Houstonin metodistiseen sairaalaan 70-vuotiaana. Harry James
Harry oli jo jonkin aikaa ollut melko huonossa kunnossa, kun häneltä löydettiin kasvain niskasta. Jamesin huonosta voinnista huolimatta orkesteri esiintyi Palladiumilla Helen Forrestin kanssa maaliskuussa 1983 ja veti heti perään pienen kiertueen eteläisellä länsirannikolla. Huhtikuussa kasvain poistettiin niskasta ja lääkäri totesi, että orkesterinjohtajan elämä taitaa olla loppusuoralla. Bändin sovittu kuuden viikon itärannikon kiertue peruttiin, ja Ray Anthony otti hoitaakseen orkesterin jäljellä olevat keikat. Huhtikuun 12. päivänä Harry lensi kuitenkin Los Angelesiin tekemään sopimansa levysession Discomate Recordsille. Sairas mies oli suurissa vaikeuksissa levynteon kanssa, ja Harryn maailmalle jättämä musiikillinen testamentti oli enintäänkin keskinkertainen tuotos, jota ei olisi pitänyt julkaista lainkaan. Kesäkuun 10. ja 11. päivä Harry esiintyi orkesterin johtajana Denverissä, jossa hän veti keikat läpi välillä tauoilla happea säiliöstä hengittäen. Keikoista ensimmäinen radioitiin paikallisen KEZW-aseman kautta, koko kansakunnan ollessa jo tuolloin tietoinen, että Harry ei olisi enää kauan keskuudessamme. Vielä kesäkuun 26. päivä hän esiintyi yksityistilaisuudessa Los Angelesin Century Plaza-hotellissa, vaikka jo pelkkä olemassa oleminen tuotti Harrylle suurta tuskaa. Heinäkuun 1. päivänä Harry kiidätettiin sairaalaan ja hän vajosi pian koomaan. Harry James kuoli heinäkuun 5. päivänä 1983. Hugh Hefner
Hefner osti vuonna 1992 hautaholvin Westwood Village Memorial Parkin hautausmaalta Los Angelesin Westwoodista, Kaliforniasta. Hautaholvi sijaitsee Marilyn Monroen hautaholvin vieressä, ja Hefner on ilmoittanut haluavansa että hänet haudataan Monroen viereen. I Will Always Love You: The Best of Whitney Houston
I Will Always Love You: The Best of Whitney Houston on Whitney Houstonin muistoa kunnioittaen julkaistu ja koko uran kattava kokoelmalevy, joka julkaistiin maailmanlaajuisesti marraskuussa 2012, noin seitsemän kuukautta Houstonin kuoleman jälkeen. Albumi sisältää Houstonin yli 25-vuotisen uran suurimmat ja merkittävimmät kappaleet. Kokoelmalta löytyy kaikki Whitneyn rakastetuimmat klassikkohitit, kuten ”I Will Always Love You”, ”Saving All My Love for You”, ”I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)”, ”My Love Is Your Love”, “How Will I Know” ja niin edelleen. Kokoelmalta on julkaistu singlenä uudelleen äänitetty duettoversio ”I Look To You” kappaleesta, jossa on Whitneyn ennenjulkaisemattomat lauluosuudet lisättynä R. Kellyn lauluosuuksiin. Lisäksi kokoelmalla on toinen aikaisemmin julkaisematon kappale ”Never Give Up”, jonka Houstonille sävelsi Jermaine Dupri ja Bryan-Michael Cox. Willy Heinz
Heinz kuoli Kyminlinnassa punaisten tulitukseen yrittäessään pystyttää konekivääriä linnoituksen vallille. Taistelun tauottua punaiset hautasivat hänet Kotkan vanhalle hautausmaalle Korelan Metsolaan. Sodan päättymisen jälkeen Heinzille järjestettiin toukokuussa uudet hautajaiset, jossa Hufvudstadsbladetin mukaan oli paikalla nelisenkymmentä saksalaissotilasta sekä suuri joukko kaupunkilaisia. Viiltäjä-Jack
David Cohen oli puolanjuutalainen suutari, joka joutui Colney Hatchin mielisairaalaan joulukuussa 1888 noin kuukausi Viiltäjä-Jackin murhien loppumisen jälkeen. Äärimmäisen epäsosiaaliseksi kuvailtu Cohen asui Whitechapelissa, ja hänen mahdollisen syyllisyytensä on ottanut esille ripperologi Martin Fido teoksissaan. Fido tunnisti Cohenin puolanjuutalaiseksi suutariksi, jota kutsuttiin Nahkaesiliinaksi. Fido uskoo, että David Cohenin oikea nimi oli Nathan Kaminski, ja että poliisit sekoittivat hänet Aaron Kosminskiin. Tässä tapauksessa Kaminski olisi ollut yksi poliisin pääepäillyistä, murhanhimoinen hullu ja naisia syvästi vihaava puolanjuutalainen. Colney Hatchin mielisairaalan potilastietojen mukaan "David Cohen" oli vainoharhainen skitsofreenikko, joka teki kaduilla ilkivaltaa, potki ohikulkijoita ja repi omia vaatteitaan riekaleiksi. Hän sairasti myös kuppaa, ja tartunta oli mahdollisesti saatu prostituoidulta. Kaminski kuoli Colney Hatchin mielisairaalassa lokakuussa 1889. Stephen Hawking
Hawking kuoli 76-vuotiaana maaliskuussa 2018. Hänen hautajaisensa pidettiin 31. maaliskuuta Cambridgen kirkossa. Tuhkat sijoitetaan Westminster Abbeyyn Isaac Newtonin haudan viereen, lähelle Charles Darwinin viimeistä leposijaa. Freddie Mercury
Queen järjesti Mercurylle hyväntekeväisyysmuistokonsertin Wembleyn stadionilla huhtikuussa 1992. Konsertissa esiintyi suuri joukko rockin ja popin tähtiä. Viimeisiä Mercuryn kirjoittamia ja laulamia kappaleita kuullaan hänen kuolemansa jälkeen julkaistulla Queen-albumilla "Made in Heaven" (1995). 1990-luvulla julkaistiin myös joitain Mercuryn soolokokoelma-albumeja, ja vuonna 2000 julkaistulla "The Solo Collection" -albumilla ovat kaikki Mercuryn soololevytykset ja videot. Irwin Goodman
Irwin menehtyi sydänkohtaukseen 14. tammikuuta 1991 matkalla Viipurista Haminaan. Hänellä olisi ollut esiintyminen Viipurissa suomalaisen rakennusporukan harjannostajaisissa. Esiintymistä edeltävänä yönä Irwin heräsi koviin rintakipuihin ja hengenahdistukseen, jonka seurauksena ystävät lähtivät kuljettamaan häntä Suomen puolelle sairaalaan. Suomen puolelle pyrittäessä Irwin joutui saattajineen rajalla Venäjän tullin tehotarkastukseen, eikä seurue päässyt tullista ajoissa jatkamaan matkaa kohti päämääränä ollutta Haminan sairaalaa. Sairaalassa Irwinille annettiin viipymättä hoitoa, mutta hänet jouduttiin tuloksettomaksi jääneen elvytyksen jälkeen toteamaan kuolleeksi. Rita Hayworth
Hayworthin kunto heikkeni tasaisesti 1980-luvulla, ja hän kuoli 68-vuotiaana vuonna 1987 kotonaan Manhattanilla. Hänet haudattiin Holy Crossin hautausmaalle Culver Cityyn, Kaliforniaan. Whitney Houston
Houstonin kauan odotettu paluu varmistui kesäkuussa 2009, jolloin Houstonin levy-yhtiö, Arista, ilmoitti comeback-levyn julkaistavan 1. syyskuuta. Myöhemmin albumin nimeksi ilmoitettiin "I Look To You". Levy esiteltiin ensimmäisen kerran lehdistölle Lontoossa 14. heinäkuuta 2009. Kuuntelutilaisuuksia järjestettiin myös New Yorkissa ja Los Angelesissa ja ne saivat viihdemedioiden suuren huomion. Albumi sisälsi 11 uutta kappaletta. Suurin osa kappaleista on nopeatempoisia, mutta joukossa on myös muutama balladi. Ensimmäinen radiosingle oli albumin nimeä kantava kappale 'I Look To You'. Whitney (albumi)
"Whitney" on Whitney Houstonin myydyin levy Suomessa, noin 59 000 myydyllä kappaleella. One Wish: The Holiday Album
One Wish: The Holiday Album on Whitney Houstonin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 18. marraskuuta vuonna 2003. Albumin teemana on joulu, ja se sisältää monia joululauluklassikkoja Houstonin tulkitsemina. Se myi kultaa Yhdysvalloissa, ja maailmanlaajuisesti noin miljoona kappaletta. George S. Houston
Houston pääsi vuonna 1879 Yhdysvaltain senaattiin, mutta kuoli saman vuoden viimeisenä päivänä Athensissa, Alabamassa. Conrad Hilton
Conrad Hilton kuoli 3. tammikuuta 1979 Santa Monicassa Kaliforniassa 91-vuotiaana luonnolliseen kuolemaan. Hänet on haudattu Calvary Hillin katoliselle hautausmaalle Dallasiin Texasiin. I Will Always Love You
Alun perin "Bodyguardin" loppuun oli ajateltu uuttaa versiota Jimmy Ruffinin laulamasta kappaleesta ”What Becomes of the Brokenhearted”. Kävi kuitenkin ilmi, että se oli päätynyt vuoden 1991 elokuvaan "Paistetut vihreät tomaatit" eikä sitä voisi käyttää. Kevin Costner toi Whitney Houstonille kuunneltavaksi Ronstadtin levytyksen Partonin kappaleesta. Houstonkin ihastui kappaleeseen ja päätti, että se sovitetaan elokuvaan soulballadiksi. Costner on kertonut haastattelussa, että Houstonin levy-yhtiön johtajat eivät olleet järin innostuneita kappalevalinnasta. Outona pidettiin myös Costnerin vaatimusta, että kappaleen alku tulee esittää "a cappella" eli ilman soitinsäestystä. Costner piti kiinni kannastaan, ja niinpä Whitney Houston laulaa "Bodyguardin" loppukohtauksessa ”I Will Always Love Youn”, ja ensimmäiset 46 sekuntia siitä ilman säestystä. Houston teki itse asiassa kaksi versiota laulusta – toisen elokuvaan ja toisen soundtrack-levylle. Lana Turner
Turner kuoli kurkkusyöpään 74-vuotiaana Los Angelesissa vuonna 1995. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella 6241 Hollywood Blvd. Whitney Houston
Houstonin ja Bobby Brownin ainoa lapsi, Bobbi Kristina Brown, löydettiin tajuttomana kylpyammeestaan tammikuussa 2015. Häntä pidettiin keinotekoisesti koomassa, ja hän kuoli 26. heinäkuuta 2015. Hän oli 22-vuotias. Hänet haudattiin äitinsä viereen 3. elokuuta. Love, Whitney
Love, Whitney on Whitney Houstonin vuonna 2001 julkaistu kokoelma-albumi, joka on jatkoa hänen moninkertaista platinaa myyneelle "" -kokoelma-albumilleen. Se sisältää Houstonin uran merkittävimpiä, hänen tavaramerkeikseen nousseita balladeja. Albumin 16 kappaleesta yhdeksän on päässyt Yhdysvaltain singlelistan ensimmäiselle sijalle. Son House
House lopetti esiintymiset vuonna 1974 terveytensä heikkenemisen takia, ja muutti Michiganin Detroitiin, jossa hän eli kunnes kuoli kurkunpään syöpään vuonna 1988. House haudattiin Mt. Hazelin hautausmaalle, jonne Detroitin blues-musiikin kuuntelijat myös pystytyttivät monumentin. House ehti olla pitkän elämänsä aikana naimisissa viidesti. Georg Friedrich Händel
Tietoisena oratorioidensa saamasta suosiosta Händel keskittyi nyt niiden säveltämiseen: niin sanotut "Englantilaiset oratoriot" "Saul", "Israel Egyptissä", "Messiah", "Samson", "Semele", "Joseph", "Judas Maccabeus", "Joshua", "Solomon" ja "Jephta" olivat oikeastaan hengellisiä oopperoita ilman näyttämötapahtumia. Vuonna 1749 esitettiin "Ilotulitusmusiikki" (HWV 348-351), jonka hän oli säveltänyt Aachenin rauhan kunniaksi. Sen ensiesitys oli katastrofi siinä mielessä, että konsertin aikana ilotulitteet sytyttivät tulipalon. Vuonna 1751 Händelin näkö alkoi heiketä, ja lopulta hän sokeutui vuonna 1753 täysin. Silti hän jatkoi yhä kapellimestarina ja sävelsi ja tarkisti teoksiaan J. C. Smithin avustuksella. Händel kuoli vuonna 1759 Lontoossa, jonne hänet myös haudattiin Englannin kuninkaiden kruunajaiskirkkoon Westminster Abbeyiin. Isaac Newton
27. toukokuuta 1722 Newton muutti Etelä-Lontooseen Kensingtoniin keuhkotulehduksen takia. Hän kuoli 83-vuotiaana Kensingtonissa 20. maaliskuuta 1727, ja hänet haudattiin suurin juhlallisuuksin Westminster Abbeyn hautausmaalle. Voltaire oli läsnä Newtonin hautajaisissa, ja hänen mukaansa hautajaiset olivat kuin kuninkaan, joka oli tehnyt työnsä hyvin. Newton ei koskaan mennyt naimisiin, eikä hänellä ollut lapsia. Hän oli tosin kerran kihloissa, mutta kihlaus ei johtanut avioliittoon. Hollywood Forever Cemetery
Vuonna 1939 tuomittu rikollinen Jules Roth (vapautettiin San Quentinin vankilasta vuonna 1937; oli istunut viisi vuotta petoksesta, 1900–1998) osti hautausmaan. Alun perin hän oli tullut käymään hautausmaalla vanhempiensa haudoilla vankilasta vapauduttuaan. Parin vuoden kuluessa Roth oli saanut ostettua hautausmaan sen johtajilta. Hän käytti hautausmaan rahavaroja maksaakseen omia ylellisyyksiään ja antoi hautausmaan rappeutua. Hän myös sulki hautausmaan rodullisilta vähemmistöiltä. Esimerkiksi Roth kielsi näyttelijä Hattie McDanielia hautaamasta Hollywood Foreveriin vuonna 1952, vaikka Hollywood Foreverin maahan siunaaminen olisi ollut McDanielin viimeinen toive. Selvitäkseen verolaskuista Rothin piti myydä osa hautausmaan rakennuksista Santa Monica Boulevardin varrelta. Rakennuksista sittemmin tuli varaosakauppa ja pesula. Roth myös myi alkuperäisen sisäänkäynnin. Hän ei koskaan korjannut kattoja tai maanjäristyksien aiheuttamia vahinkoja mausoleumeissa ja kryptissa. Nuoriso pääsi myös vandalisoimaan hautausmaata. He pitivät esimerkiksi juhlia hauta-alueilla. Vainajien omaiset järkyttyivät näistä vandalismihuhuista ja vaativat, että heidän omaisensa pitäisi siirtää muihin hautausmaihin. Hautausmaa teki tähän aikaan enemmän rahaa kaivamalla vainajia ylös ja siirtääkseen heitä muualle kuin hautaamisesta. Vuoteen 1997 mennessä Roth oli konkurssissa ja oli velkaa miljoonia hautausmaalle. Roth kuoli 97-vuotiaana 4. tammikuuta vuonna 1998 keuhkokuumeesta kehittyneeseen hypotermiaan. Roth omisti Hollywood Foreverin melkein 60 vuotta, ja hänet haudattiin omalle hautausmaalleen. Kalifornian osavaltio kielsi hautausmaata myymästä enää sen jäljellä olevia alueita. Huntsville (Texas)
Yhdysvaltalainen sotilas ja poliitikko Sam Houston vietti viimeiset kuukautensa Huntsvillessa, jossa on hänen muistomuseonsa ja paljon muuta häntä kunnioittavaa. Hänen orjansa poika Sam Walker Houston oli myös merkittävä kaupunkilainen. Audrey Hepburn
Myöhempinä vuosinaan Hepburn osallistui humanitaariseen työhön lasten auttamiseksi muistaen omat sotavuosien kokemuksensa miehitetyssä Hollannissa. Hän sanoi: ""Voin kertoa, mitä Unicef tarkoittaa lapsille, koska olin yksi niistä, jotka saivat ruokaa ja lääketieteellistä apua heti toisen maailmansodan jälkeen"" Vuodesta 1988 kuolemaansa saakka hän toimi Unicefin hyvän tahdon lähettiläänä ja kiersi ympäri maailmaa tehtävässään lasten oikeuksien puolesta. Hän vieraili muun muassa Etiopiassa, Vietnamissa, Bangladeshissa ja Somaliassa. Hepburnin matkantekoa helpotti hänen erinomainen kielitaitonsa, sillä hän puhui hollantia, englantia, saksaa, espanjaa, italiaa ja ranskaa. George H. W. Bush myönsi vuonna 1992 Hepburnille tämän tekemästä humanitaarisesta työstä Presidential Medal of Freedomin. Yhdysvaltain elokuva-akatemia palkitsi hänet postuumisti Jean Hersholtin humanitaarisella palkinnolla. 1980-luvun alkupuolelta lähtien Hepburn seurusteli hollantilaisen näyttelijän Robert Woldersin kanssa. Suhde kesti aina hänen kuolemaansa saakka. Hepburn kuoli 63-vuotiaana kotonaan Tolochenaz’ssa Sveitsissä umpilisäkkeestä alkunsa saaneeseen syöpään. Hänet on haudattu Tolochenaz’han. Whitney Houston
Houston teki paluun levytysstudiolle vuonna 1998 levyttääkseen neljännen studioalbuminsa "My Love Is Your Love". Albumista piti alun perin tulla pelkkä kokoelma Houstonin suurimmista hiteistä, mutta kun uusia kappaleita levytettiin roimasti, päätettiin siitä tehdä studioalbumi. Albumi oli hiphop- ja R&B-vivahteisempi kuin aikaisemmat Houstonin albumit, ja se oli myös hänen ensimmäinen ei-soundtrack -albuminsa sitten vuoden 1990 albumin "I’m Your Baby Tonight". Houston työskenteli albumin tiimoilta muun muassa Wyclef Jeanin, Lauryn Hillin, Missy Elliottin ja Babyfacen kanssa, ja sen katsottiin olevan hänelle uusi avaus musiikillisesti. Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli ”When You Believe”, joka oli duetto Mariah Careyn kanssa. Single menestyi varsinkin Euroopassa hyvin, ja Yhdysvalloissa kohtalaisesti. Seuraavat kolme singleä, ”Heartbreak Hotel”, ”It's Not Right, But It's Okay” ja ”My Love Is Your Love” saavuttivat kaikki Yhdysvaltain singlelistan kärkiviisikon. Viides single, ”I Learned from the Best” saavutti sekin menestystä, mutta heikommin. Lukuun ottamatta sävellystä ”When You Believe”, kaikista singleistä tuli myös dance-listan ykköshittejä. Näin Houstonista kehkeytyi eräs tuon ajan keskeisimmistä dance-skenen vaikuttajista. Kuten edellisetkin Houstonin albumit, myös "My Love Is Your Love" sai useita tunnustuksia ja palkintoja, muun muassa Grammy-palkinnon kappaleesta ”It's Not Right, But It's Okay” ja Oscar-palkinnon kappaleesta ”When You Believe”, joka soi animaatioelokuvassa "Egyptin prinssi". Carrie Fisher
Fisher sai sydänkohtauksen 23. joulukuuta 2016 kesken lennon matkalla Lontoosta Los Angelesiin. Perillä hänet kiidätettiin sairaalaan, jossa hän kuoli neljä päivää myöhemmin 60-vuotiaana. Hän ei tullut tajuihinsa ennen kuolemaansa. Ruumiinavauksessa paljastui, että Fisher oli nauttinut kokaiinia, heroiinia ja MDMA:ta eli ekstaasia ennen kuolemaansa.. Hänen tuhkansa haudattiin Prozac-kapselin muotoisessa uurnassa. Whitney Houston
Elokuussa 2001 Houston allekirjoitti merkittävän uusintasopimuksen levy-yhtiö Arista/BMG:n kanssa. Sopimus oli arvoltaan 100 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Houston lupautui sen myötä levyttämään yhtiölle kuusi uutta studioalbumia. Syntyessään sopimus oli rahalliselta arvoltaan musiikkihistorian suurin. Kaksi kuukautta myöhemmin, syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen, Houston julkaisi tulkintansa Yhdysvaltain kansallislaulusta ”The Star-Spangled Banner”. Single myi platinaa ja saavutti Yhdysvaltain singlelistalla kuudennen sijan. Niin ikään vuonna 2001 Houston kunnostautui ensi kerran elokuvatuottajana. Hänen tuotantoyhtiönsä Brownhouse rahoitti elokuvan "Prinsessapäiväkirjat", joka tuotti yli 100 miljoonaa dollaria Yhdysvalloissa.
Hieman ennen viidennen studioalbuminsa "Just Whitneyn" julkaisua Houston vieraili televisiossa Diane Sawyerin haastateltavana. Sawyer ja Houston keskustelivat Houstonia koskevista huumeidenkäyttösyytöksistä ja hänen yksityiselämästään. Monet kriitikot sanoivat haastattelusta olleen Houstonin uralle vain haittaa sen arkojen aiheiden vuoksi. Toiset taas olivat sitä mieltä, että se lisäsi kiinnostusta Houstonin musiikkia kohtaan ja kiihdytti hänen tuotoksiensa myyntiä. Kun "Just Whitney" lopulta joulukuussa 2002 julkaistiin, se sai kohtalaiset arvostelut ja debytoi Yhdysvaltain albumilistan top10:ssä. Isossa-Britanniassa se oli sitä vastoin kaupallinen pettymys. Albumi ei päässyt brittien albumilistan 75 parhaimman joukkoon, kun taas Houstonin kaikki edelliset studioalbumit olivat nousseet vähintään sijalle neljä. Heaven and Hell (yhtye)
Heaven and Hellin laulaja Ronnie James Dio menehtyi vatsasyöpään vuonna 2010. Heaven and Hell järjesti 24. heinäkuuta 2010 High Voltage-festivaaleilla Lontoossa Dion muistolle konsertin, jossa lauloivat muun muassa Deep Purplesta tuttu Glenn Hughes ja norjalainen Jørn Lande. Tapahtuman tuotto meni hyväntekeväisyyteen. Heaven and Hell lopetti toimintansa kyseisen konsertin jälkeen. Alkuperäisen Black Sabbathin uudelleenkokoamista Iommi ei sulkenut pois. Hunter S. Thompson
Thompson ampui itsensä 20. helmikuuta 2005 kotonaan Woody Creekissä, Coloradossa. Hän oli 67-vuotias. Hänet löysi hänen poikansa Juan. Kolme kuukautta myöhemmin Rolling Stone -lehti julkaisi hänen itsemurhaviestinsä, joka oli päivätty neljä päivää ennen hänen kuolemaansa. 20. elokuuta 2005 Thompsonin tuhkat ammuttiin kanuunalla taivaalle ilotulitteiden kera tarkoitusta varten rakennetusta 45-metrisestä tornista. Kulut maksoi Thompsonin ystävä, näyttelijä Johnny Depp. Just Whitney
Just Whitney on Whitney Houstonin viides studioalbumi. Se julkaistiin 10. joulukuuta vuonna 2002. Albumi ei menestynyt yhtä hyvin kuin Houstonin edelliset albumit, ja sen julkaisemista varjosti Houstonin ja hänen silloisen aviomiehensä, Bobby Brownin, väitetyt huumeongelmat. Joséphine Baker
Bakerin viimeiseksi esiintymiseksi jäi Bobino-teatterin gaala 8. huhtikuuta 1975 Pariisissa, jossa 68-vuotias tähti esitti läpileikkauksen yli puolivuosisataiselta uraltaan. Muutamaa päivää myöhemmin hän vaipui koomaan ja kuoli 12. huhtikuuta kello viisi aamulla aivoverenvuotoon. Hänen hautajaisiinsa Église de la Madeleineen osallistui yli 20 000 ihmistä ja Ranskan valtio ampui 21 tykinlaukausta hänen kunniakseen. Hän oli ensimmäinen Ranskassa sotilaallisin menoin haudattu amerikkalaisnainen. Hänen hautansa on "Cimetière de Monacon" hautausmaalla Monacossa. Henry Cosby
Cosby työskenteli Motownilla vuoteen 1973 asti, jolloin yhtiö muutti toimipaikkansa Detroitista Los Angelesiin. Hän kuoli vuonna 2002 Royal Oakissa, Michiganissa, 73 vuoden iässä. Viimeisinä vuosinaan hän oli kärsinyt pitkäaikaisesta sairaudesta ja hänen sydämensä oli leikattu useita kertoja. Whitney Houston
Houstonin omaa nimeä kantava debyyttialbumi "Whitney Houston" ilmestyi helmikuussa 1985. Albumi sai aluksi tahmeahkon vastaanoton ja sen kaksi ensimmäistä singleä "Someone For Me" ja "Thinking About You" menestyivät heikosti. Singleistä ensimmäinen ei noussut listoille lainkaan ja jälkimmäinen nousi kymmenen parhaan joukkoon R&B-listalla. Lopulta albumin nosti menestykseen single "You Give Good Love", joka kohosi Yhdysvaltain singlelistan kärkikolmikkoon ja oli näin Houstonin ensimmäinen menestyskappale. Seuraavana singlenä julkaistiin "Saving All My Love for You", joka nousi ykköseksi Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Single "How Will I Know" nousi myös ykkössijalle. Sen musiikkivideo löi läpi MTV:llä tehden Houstonista ensimmäisen afrikkalais-amerikkalaisen naisen, joka pääsi tehosoittoon kyseiselle kanavalle. Viimeisenä singlenä julkaistiin "Greatest Love of All", josta tuli siihen mennessä Houstonin suurin hitti: se pysytteli kolme viikkoa Yhdysvaltojen singlelistan ykkösenä. Vuonna 1986 albumi saavutti viimein Yhdysvaltojen albumilistan kärkisijan ja pysyi siellä yhteensä 14 ei-perättäistä viikkoa. Albumista tuli kansainvälinen kaupallinen menestys, sitä myytiin yli 25 miljoonaa kappaletta, joista 13 miljoonaa Yhdysvalloissa. Se oli kaikkien aikojen myydyin naisartistin debyyttialbumi. Albumin menestyksen myötä Houston lähti ensimmäiselle maailmanlaajuiselle konserttikiertueelleen, jonka nimi oli ”Greatest Love Tour”. Kathryn Adams
Adams kuoli Hollywoodissa sydäninfarktiin. Vinnie Paul
Paul menehtyi kesäkuussa 2018 sydänlihasrappeuman aiheuttamaan sydänkohtaukseen kotonaan Las Vegasissa. Walt Whitman
Whitman kuoli Camdenissa 26. maaliskuuta 1892 sairastettuaan tuberkuloosia. Hänen arvostuksensa oli hänen viimeisinä vuosinaan kasvanut suureksi niin Yhdysvalloissa kuin muuallakin maailmassa. Hänen hautajaisiinsa tuli yli tuhat surijaa. Wallis Simpson
Windsorin herttua kuoli kurkkusyöpään 28. toukokuuta 1972 Pariisissa. Edvard siunattiin kuninkaallisin menoin Windsorin linnan kappelissa 1972, ja Windsorin herttuatar oli tilaisuudessa läsnä. Myös herttuattaren oma terveys oli alkanut heikentyä, hän kärsi aivoverenkiertohäiriöistä sekä vakavasta hajamielisyydestä. Herttuatar asui Pariisissa kuolemaansa saakka. Courtney Hodges
Hodges palveli 1. armeijan komentajana ensin Fort Braggissa ja myöhemmin Governors Islandilla, New Yorkissa, kunnes hän vetäytyi eläkkeelle 1949. Eläkkeelle jäätyään hän eli San Antoniossa Teksasissa 1966, jossa hän myös kuoli sairaalassa vuonna 1966. Yhdysvaltain armeijan tukikohdassa Fort McPhersonissa Georgiassa on "Hodges Hall" -niminen sotilasrakennus, joka on nimetty Hodgesin muistoksi. Whitney Houston
Kesäkuussa 1987 julkaistu albumi "Whitney" oli suuri kaupallinen menestys. Se debytoi Yhdysvaltain ja Ison-Britannian albumilistojen ensimmäisellä sijalla, tehden Houstonista ensimmäisen naisartistin, joka on siihen kyennyt. Albumi debytoi julkaisuviikollaan kymmenen myydyimmän joukossa myös useiden muiden maiden albumilistoilla. Neljä ensimmäistä singlejulkaisua "I Wanna Dance with Somebody", "Didn't We Almost Have It All", "So Emotional" ja "Where Do Broken Hearts Go" päätyivät kaikki peräkkäin Yhdysvaltain singlelistan ykkösiksi. Ne jatkoivat Houstonin kolmen edellisen singlen aloittamaa ykköshittien sarjaa, jota riitti seitsemän singlen verran, enemmän kuin millään muulla artistilla tai yhtyeellä. Albumilta julkaistu viides single, "Love Will Save The Day" pääsi myös kärkikymmenikköön, sijoittuen yhdeksänneksi.
Vuonna 1988 Houston oli kolmen Grammy-palkinnon ehdokkaana ja voitti yhden palkinnon singlellä "I Wanna Dance With Somebody (Who Loves Me)". Vuosina 1987–1988 Houston palkittiin lisäksi kahdella American Music Award -palkinnolla. 
"Whitney"-albumia myytiin maailmanlaajuisesti 20 miljoonaa kappaletta, joista yli yhdeksän miljoonaa Yhdysvalloissa. Houston aloitti toisen konserttikiertueensa, Moment of Truth -kiertueen, josta tuli yksi vuoden 1987 menestyneimmistä kiertueista. Vuoden 1988 kesäolympialaisia varten Houston levytti kappaleen "One Moment In Time", josta tuli top-5 hitti Yhdysvalloissa ja ykköshitti Isossa-Britanniassa ja Saksassa. Terence Fisher
Fisher oli kova tupakoitsija ja hän kärsi alkoholismista, joka vaikeutti häntä löytämään töitä loppu-urallaan. Terence Fisher kuoli sydäninfarktiin 76-vuotiaana 18. kesäkuuta vuonna 1980 Lontoon Twickenhamissa. Terence Fisher on ollut vaikutteena Tim Burtonille, Peter Jacksonille, George Lucasille ja Martin Scorseselle. Howard Hawks
Howard Winchester Hawks (30. toukokuuta 1896 Goshen, Indiana, Yhdysvallat – 26. joulukuuta 1977 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän teki pitkän uran itsenäisenä tuottajana ja kuvasi elokuvia kaikille suurille amerikkalaisille elokuvayhtiöille. Hawks oli monipuolinen ohjaaja, ja hänen elokuvansa edustavat useita elokuvan lajityyppejä. Hän oli määrittelemässä 1930-luvulla muun muassa gangsterielokuvaa ja screwballkomediaa. Tämän jälkeen hän teki muun muassa film noir -klassikon "Syvä uni", Marilyn Monroen ensimmäisen tähtielokuvan "Herrat pitävät vaaleaveriköistä" ja John Waynen lännenelokuvan "Rio Bravo". Jimi Hendrix
Seattlessa syntynyt Hendrix alkoi soittaa kitaraa 15-vuotiaana. Vuonna 1961 hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan; hän sai vapautuksen heti seuraavana vuonna. Pian sen jälkeen hän muutti Clarksvilleen Tennesseehen, ja alkoi soittaa konserteissa ensin The Isley Brothers -yhtyeen taustajäsenenä ja myöhemmin Little Richardin kanssa vuoteen 1965 asti. Hendrix muutti Lontooseen vuoden 1966 lopulla ja sai managerikseen The Animalsin basistin Chas Chandlerin. Muutamassa kuukaudessa Hendrix saavutti Britanniassa kolme top-10 hittiä the Jimi Hendrix Experiencen kanssa: ”Hey Joe”, ”Purple Haze” ja ”The Wind Cries Mary”. Hän sai mainetta Yhdysvalloissa esiinnyttyään Montereyn rock-festivaaleilla vuonna 1967 ja vuonna 1968 ja kun hänen kolmas ja viimeiseksi jäänyt studioalbuminsa "Electric Ladyland" saavutti listakärjen Yhdysvalloissa. Se oli Hendrixin uran kaupallisesti menestynein albumi ja hänen ainoa listaykkösensä. Maailman kalleimpana esiintyjänä hän oli Woodstockin 1969 ja Isle of Wight Festivalin 1970 pääesiintyjä ennen tapaturmaista unilääkkeisiin liittyvää kuolemaansa 18. syyskuuta 1970, vasta 27-vuotiaana. Harry Houdini
Houdini kuoli vatsakalvontulehdukseen 52-vuotiaana halloweenina 1926. Hän oli saanut iskun vatsaansa pari viikkoa aiemmin Montrealissa, kun hän oli yllyttänyt erästä nuorukaista lyömään häntä vatsaan niin lujaa kuin vain kykenee. Houdini ei kuitenkaan ehtinyt jännittää vatsalihaksiaan ennen iskua. Houdinin hautajaiset pidettiin 4. marraskuuta New Yorkissa, ja yleisöä oli paikalla yli 2 000 henkeä. Whitney Houston
1980-luvun alkupuoliskolla Houston työskenteli mallina useissa mainoksissa ja esiintyi "Seventeen"-lehden kannessa. Mallivuosiensa aikana hän edesauttoi orastavaa musiikillista uraansa työskentelemällä tuottajien Michael Bienhornin, Bill Laswellin ja Martin Bisin kanssa "One Down" -albumin merkeissä. Albumi sisälsi seitsemän musiikkikappaletta, joista jokaisen esitti eri vokalisti. Houston tulkitsi balladin ”Memories”, ja sai lehdistöltä mairittelevat arvostelut. Anna Nicole Smith
Anna Nicole Smith kuoli 8. helmikuuta 2007 Seminole Hard Rock Cafe Hotel and Casino -hotellissa Hollywoodissa, Floridassa. Silminnäkijöiden mukaan hänet löydettiin tukehtuneena omaan oksennukseensa. Sairaalaan tuotaessa hänet todettiin kuolleeksi. Smithin kerrotaan nauttineen ennen kuolemaansa runsaasti alkoholia ja lasten masennuslääkkeitä. Ruumiinavaus paljasti kuolinsyyksi useiden laillisten reseptilääkkeiden eli unilääkkeenä käytetyn kloraalihydraatin sekä useiden eri bentsodiatsepiinien pitkäaikaisen ja liiallisen sekakäytön, joiden yhteisvaikutuksena Anna Nicole Smith kuoli. Mitään viitteitä itsemurhasta tai henkirikoksesta ei löytynyt. Whitney Port
Whitney Eve Port (s. 4. maaliskuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tosi-tv-tähti, malli, muotisuunnittelija ja stylisti. Hän on tullut tunnetuksi The Hills -tositelevisiosarjasta, jossa hän esiintyi vuosina 2006–2008. Vuonna 2008 alkoi MTV:llä Whitneyn oma sarja The City, jossa seurataan Whitneyn elämää hänen muutettuaan New Yorkiin. Bobby Brown
Brown oli naimisissa laulaja Whitney Houstonin kanssa vuosina 1992–2007. Pariskunnalla oli yksi yhteinen lapsi, tytär Bobbi Kristina Brown (1993–2015). Howard Zinn
Howard Zinn (24. elokuuta 1922 New York, Yhdysvallat – 27. tammikuuta 2010 Santa Monica, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen historioitsija, historian professori, yhteiskuntatieteiden professori, ihmisoikeusaktivisti, yhteiskuntakriitikko ja näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on bestseller "A People's History of the United States". Howard Zinn oli tunnettu yhteiskunnallinen keskustelija ja sodanvastustaja Yhdysvalloissa. Hän piti luentoja ja viimeksi hän oli otsikoissa vastustaessaan Irakin sotaa. Zinn kuoli 87-vuotiaana sydäninfarktiin. Queen
Mercuryn terveydentilasta oli liikkunut huhuja läpi vuoden 1991. Mercury toi tiedon sairastumisestaan AIDSiin julki 23. marraskuuta 1991, ja hän kuoli vain päivää myöhemmin kotonaan perheen ja ystävien läsnä ollessa. Musiikkimaailmalle tieto Mercuryn kuolemasta tuli yllätyksenä ja se järkytti yhtyeen faneja ympäri maailman. Pian Mercuryn kuoleman jälkeen julkaistu tuplasingle ”Bohemian Rhapsody / These Are the Days of Our Lives” nousi Britannian singlelistan kärkeen viiden viikon ajaksi. ”These Are the Days of Our Lives” -musiikkivideo oli Mercuryn viimeinen esiintyminen kameroiden edessä. Singlen myynnistä saadut varat, yli miljoona puntaa, lahjoitettiin Terence Higgins Trust -AIDS-säätiölle. Queenista tuli samalla ensimmäinen yhtye, jonka kappale oli noussut kahdesti brittilistan ykköspaikalle – ”Bohemian Rhapsody” oli ollut kärjessä jo vuonna 1975. Vuoden 1991 joulukuussa Queenilla oli samanaikaisesti kymmenen albumia Britannian top 100 -listalla. Mildred Harris
Harris kuoli odottamattomasti keuhkokuumeeseen 42-vuotiaana vuonna 1944 Los Angelesissa ja hänet haudattiin paikalliselle Hollywood Forever -hautausmaalle. Hänen viimeinen roolinsa oli hänen kuolemansa jälkeen julkaistussa elokuvassa "Having a Wonderful Crime" (1945). Amos Whitney
Vuonna 1860 Whitney ja Pratt alkoivat rakentaa koneita vapaa-ajallaan. Vuonna 1864 he saattoivat jättää työnsä vieraan palveluksessa ja keskittyä uuteen Pratt & Whitney -yritykseen. Yritys menestyi loistavasti ja Whitney toimi yrityksen koneenrakennuksesta vastaavana johtajana. Yrityksen kasvaessa hänestä tuli varatoimitusjohtaja ja vuonna 1898 toimitusjohtaja. Vuoden 1902 yritysjärjestelyn jälkeen Whitney jäi eläkkeelle, mutta hän jatkoi vielä vuosikaudet hallituksen jäsenenä. Whitney kuoli Portlandissa, Mainessa. The Who
Vuonna 2002, juuri uuden Amerikan kiertueen kynnyksellä, basisti John Entwistle kuoli yllättäen kokaiinin aiheuttamaan sydänkohtaukseen 57 vuoden iässä. Paikkaajaksi hälyytettiin Pino Palladino, joka neljä päivää Entwistlen menehtymisen jälkeen nousi Hollywood Bowlin lavalle The Whon kanssa. Wallace Henry Hartley
Ruumiita keräämään lähetetty kaapelilaiva CS Mackay-Bennett löysi Wallace Henry Hartleyn ruumiin, ja hänet haudattiin kotikaupunkiinsa Colneen. Hartleyn hautajaisiin osallistui 40 000 ihmistä, ja viimeisenä virtenä soitettiin ”Nearer, My God, to Thee”, jota on sittemmin usein väitetty viimeiseksi Hartleyn orkesterin esittämäksi kappaleeksi ennen laivan uppoamista. Philip Johnson
Philip Johnson oli mukana suunnittelemassa muun muassa Seagram Building -pilvenpiirtäjää New Yorkissa. Hän kuoli 98-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän oli homoseksuaali, ja hänen pitkäaikainen elämänkumppaninsa David Whitney kuoli vain muutamia kuukausia hänen jälkeensä. Whitney Houston
"I’m Your Baby Tonight" myi maailmanlaajuisesti 12 miljoonaa kappaletta, josta neljä miljoonaa Yhdysvalloissa. Keikkailevana artistina Houston aloitti sen menestyksen tiimoilta ”I’m Your Baby Tonight” -konserttikiertueen. Tammikuussa 1991 hän esitti Yhdysvaltain kansallislaulun, ”The Star-Spangled Banner”in 25:ssä Super Bowl -ottelussa Tampassa. Houstonin tulkinta julkaistiin myöhemmin singlenä: se nousi Yhdysvaltain singlelistalle ja myi platinaa. Houstonista tuli näin ainoa artisti, joka on tehnyt kansallislaulusta pophitin. Hän lahjoitti kaiken singlen myynnistä kertyneen voiton Amerikan Punaiselle Ristille. Hän esitti kansallislaulun yhdessä muiden hittiensä kera Persianlahden sodasta palanneille sotilaille myöhemmin Norfolkissa Virginian osavaltiossa. Ashford &amp; Simpson
1980-luvun loppupuolelta eteenpäin Ashford ja Simpson levyttivät harvakseltaan ja tekivät toisinaan kiertueita. Heidän kappaleestaan ”I’m Every Woman” tuli vuonna 1993 hitti, kun Whitney Houston nauhoitti sen "Bodyguard"-elokuvan musiikkiraidalle. Nickolas Ashford kuoli 22. elokuuta 2011 kurkkusyöpään. Edgar Wallace
Wallace kuoli Hollywoodissa keuhkokuumeeseen. Hänellä oli tuolloin työn alla "King Kongin" käsikirjoitus. Hänen hautapaikkansa sijaitsee Englannissa Little Marlow’n paikkakunnalla. Henry Lee Lucas
Kun Lucas pidätettiin Texasissa, viranomaiset päättivät satojen murhien tutkinnan hänen tunnustustensa perusteella. Lucas tuomittiin 11 ihmisen murhasta, ja yhdestä niistä hän sai kuolemantuomion. Kuolemantuomio muutettiin elinkautiseksi vuonna 1998 sen jälkeen, kun sanomalehti oli selvittänyt kuinka epätodennäköistä Lucasin tunnustusten todenmukaisuus oli ja Texasin oikeuskanslerin tutkimus tuli siihen tulokseen, että tämä oli tunnustanut valheellisesti. Lucas kuoli vankilassa sydänkohtaukseen 13. maaliskuuta 2001. Kristen Pfaff
Holessa Pfaff osallistui menestysalbumin "Live Through This" tekoon, mutta ei viihtynyt yhtyeen kotikaupungissa Seattlessa. Courtney Loven puolison Kurt Cobainin itsemurha huhtikuussa 1994 oli järkytys Pfaffille, ja Holen seisauttaessa kiertuesuunnitelmansa hän palasi esiintymään Janitor Joessa. Hän oli aikeissa muuttaa Seattlesta takaisin Minneapolisiin, kun hän kuoli kesäkuun 15.–16. päivän välisenä yönä kylpyammeeseensa, mitä ilmeisimmin heroiinin yliannostukseen. Hän oli kärsinyt huumausaineongelmista ja ollut edellisenä talvena vieroitushoidossa. Blind Willie Johnson
Johnson pysyi köyhänä kuolemaansa asti, laulaen ja saarnaten Texasin Beaumontin kaduilla kaikille, jotka kuuntelivat. Vuonna 1945 hänen kotinsa paloi selittämättömistä syistä. Koska Johnsonilla ja hänen silloisella vaimollaan ei ollut muuta paikkaa, he asuivat kotinsa raunioissa, kunnes kaksi viikkoa myöhemmin Johnson kuoli keuhkokuumeeseen. Hänen hautapaikastaan ei ole varmuutta, mutta Beaumontin kaupungissa on meneillään hanke paikan varmistamiseksi ja suojelemiseksi. Johnsonin kuoleman jälkeen hänen vaimonsa työskenteli sairaanhoitajana. Vinny Appice
Kokoonpano sai hyvän vastaanoton ja se julkaisi kaksi live-cd/dvd:tä sekä hyvin vastaanotetun studioalbumin "The Devil You Know" (2009) ja teki useita kiertueita. Yhtyettä kohtasi kuitenkin takaisku, kun vuoden 2009 syksyllä Diolla todettiin vatsasyöpä, johon hän lopulta menehtyi toukokuussa 2010. Heaven & Hell soitti vielä yhden konsertin Dion muistolle kesällä 2010 High Voltage -festivaalilla Glenn Hughesin ja Jørn Landen toimiessa laulajina. Whitney Houston
Houstonin albumeja ja singlejä on myyty yhteensä 170 miljoonaa kappaletta. Houston on palkittu kuudella Grammy-palkinnolla (ehdolla 25 kertaa), kahdella Emmy-palkinnolla ja 23 American Music Awardilla, joita hän on voittanut enemmän kuin kukaan muu naisartisti. Guinnessin ennätysten kirjassa Houstonilla on titteli "The Most Awarded Female Artist of All Time". Hänellä on myös hallussaan Yhdysvaltain singlelistan ykköshittien ennätys, seitsemän singleä peräkkäin korkeimmalle sijalle. Hilary Bader
Bader kuoli Kaliforniassa vuonna 2002 rintasyöpään ollessaan 50-vuotias. Ginger Rogers
Ginger Rogers kuoli 83-vuotiaana rauhallisesti omassa sängyssään sydämen vajaatoiminnasta seuranneeseen infarktiin aamulla 25. huhtikuuta 1995 Rancho Miragen kodissaan. Rogersin pitkäaikainen sihteeri Roberta Olden oli hänen vierellään kuolinhetkellä. Olden asui Rogersin luona, ja oli ollut hänen sihteerinään . Rogers tuhkattiin, ja hänen tuhkansa haudattiin Los Angelesin Chatsworthissa sijaitsevalle Oakwood Memorial Parkin hautausmaalle. Uurna haudattiin hänen äitinsä tuhkien viereen. Greatest Hits II (Queen)
Greatest Hits II on brittiläisen Queen-yhtyeen 28. lokakuuta 1991 julkaisema kokoelma-albumi, järjestyksessä yhtyeen 2. virallinen kokoelmajulkaisu. Albumi palkittiin britanniassa 8-kertaisella platinalevyllä. Vajaan kuukauden kuluttua albumin julkaisusta yhtyeen keulahahmo Freddie Mercury kuoli. Boyzone
Stephen Gately yritti soolouraa kohtalaisella menestyksellä vuonna 2000 ja siirtyi sen jälkeen West Endille, missä hän on esiintynyt kolmessa musikaalissa. Stephen kertoi keväällä 2006 vaipuneensa kahden vuoden masennukseen yhtyeen hajoamisen jälkeen eikä edes halunnut tehdä sooloalbumiaan. Kuoli lokakuussa 2009. Norman Whitfield
Whitfield kuoli syyskuussa 2008 Cedars-Sinain sairaalassa diabeteksestä komplikaatioihin. Hänellä oli ollut aiemmin myös sydän- ja munuaisvaivoja.