Kuka keksi nelitahtimoottorin?
Nelitahtimoottori
Nelitahtimoottorin periaatteen kuvasi ensimmäisenä Alphonse Beau de Rochas ranskalaisessa vuonna 1862 myönnetyssä patentissa. Beau de Rochas ei kuitenkaan hyödyntänyt keksintöään, eikä patenttia julkaistu. Saksalainen Nikolaus Otto kehitti ilmeisesti de Rochasista riippumattomasti nelitahtimoottoria ja rakensi prototyypin, joka kävi ensimmäisen kerran vuonna 1876. Beau de Rochasin patentti löydettiin vuonna 1884, ja Otton saksalainen patentti mitätöitiin. Ottoa pidetään kuitenkin yleisesti nelitahtimoottorin keksijänä, koska hänen työnsä osoitti uuden moottoritekniikan mahdollisuudet. Wilhelm Maybach
Vuonna 1876 Nikolaus Otto patentoi suunnittelemansa Otto-kiertoprosessin. Otton patentti koski nelitahtimoottoria, joka toimii polttoaineen räjähdysten voimalla. Polttoaineseoksen syttyminen saadaan aikaan ulkopuolisen sytytyslaitteen avulla. Nimi tulee neljästä moottorin toimintavaiheesta, jotka toistuvat uudestaan ja uudestaan moottorin käydessä. Toimintavaiheet ovat: imutahti, puristustahti, työtahti ja poistotahti. Myöhemmin Otton kyseistä moottorin rakennetta koskeva patentti hylättiin. Samana vuonna Maybach kävi Yhdysvalloissa, Philadelphian maailmannäyttelyssä, esittelemässä Deutzin moottoreita. Nicolaus Otto
Nicolaus August Otto (14. kesäkuuta 1832 – 28. tammikuuta 1891) oli saksalainen bensiini- eli ottomoottorin keksijä. Hän laati ensimmäisen kuvauksen keksinnöstään vuonna 1876. Siinä hän totesi, että moottorin teho kasvaa merkittävästi, kun kaasuseosta puristetaan kokoon ennen sen sytyttämistä. Tämä tapahtuu nelitahtimoottorissa, kun mäntä puristaa kaasuseoksen sylinterinkantta vastaan.
Berthold Schwarz
Feldhausin mielestä 1400-luvun alusta peräisin oleviin mainintoihin "Master Bertholdista" olisi kuitenkin suhtauduttava vakavasti historiallisina lähteinä, sillä ne kirjoitettiin vain noin 25 vuotta tämän oletetun kuoleman jälkeen. Niiden mukaan "Mustaksi" kutsuttu alkemisti Berthold, sisterssi­läisen sääntökunnan jäsen, olisi laatinut tehokkaan ruudin valmistusohjeen noin vuonna 1380 ja joka mahdollisesti teloitettiin noitana muutamia vuosia myöhemmin. Siinä tapauksessa saksalaisissa pyrotekniikan käsikirjoissa 1400-luvulla annetut valmistus­ohjeet perustuisivat suoraan Bertholdin laatimiin.
Tätä historiallista Master Bertholdia, joka ei ollut ruudin alku­peräinen keksijä, olisi kuitenkin kehittänyt
sille tehokkaamman valmistus­ohjeen, joka avasi uusia teknisiä mahdollisuuksia ja pani alkuun ruudin käytön sota-aseissa, Feldhaus vertasi James Wattiin, joka ei myöskän keksinyt ensimmäistä höyrykonetta, mutta paransi
Denis Papinin aikaisempaa keksintöä siinä määrin, että vasta hänen ansiostaan se sai suuren käytännöllisen merkityksen. Wilhelm Maybach
Vuonna 1885 Maybach ja Daimler saivat valmiiksi ensimmäisen moottorinsa. Sitä pidetään kaikkien bensiinillä toimivien polttomoottorien esiäitinä. Moottori oli makaava yksisylinterinen sekä ilmajäähdytteinen ja siinä oli valurautainen vauhtipyörä. Polttoaineseoksen sytytys tapahtui kuumaputkisytytyksellä, joka oli Daimlerin ja Maybachin patentoima järjestelmä. Moottorin pakoventtiilin toimintaa ohjattiin nokka-akselilla. Tämä teki mahdolliseksi koneen kierrättämisen nopeudella 600 kierrosta minuutissa, kun siihen asti moottoreiden kierrosnopeus oli ollut luokkaa 120–180 kierrosta minuutissa. Aristide Faccioli
Vuonna 1883 hän patentoi Italiassa kaksitoimisen kaasumoottorin toimintaperiaatteen. Kaasumoottori oli sen aikainen nimitys polttomoottoreille, joissa polttoaine sekoitettiin ilman kanssa palavaksi seokseksi. Kaksitoiminen kaasumoottori tarkoittaa nykytermeillä kaksitahtista bensiinimoottoria. Faccioli sai vuonna 1891 luvan valmistaa ja koeajaa vaunua johon oli asennettu polttomoottori ja vuonna 1895 hän sai patentin parannellulle nelitahtimoottorilleen. Atkinsonmoottori
Atkinsonmoottori on James Atkinsonin keksimä polttomoottori, jossa puristustilavuus on pienempi kuin paisuntatilavuus. Ottomoottorissa ja dieselmoottorissa puristus- ja työtahdit ovat yhtä pitkät, joten vastaavat tilavuudet ovat niissä yhtä suuret. Atkinson oivalsi, että kun työtahdista tehdään pitempi kuin puristustahdista, polttoaineen palamisen energia saadaan paremmin hyödynnettyä ja moottorin hyötysuhde siten suuremmaksi. Atkinsonmoottorissa suuri osa puristustilavuudesta jätetään tahallaan hyödyntämättä, ja tästä syystä atkinsonmoottorin teho/paino-suhde on matalampi kuin muilta osin vastaavan ottomoottorin tai dieselmoottorin. Nykyaikaisissa atkinsonmoottorin sovelluksissa ei hyödynnetä James Atkinsonin patenttien mukaisia mutkikkaita mäntien varsien vipumekanismeja vaan imuventtiilien myöhäisellä sulkeutumisella lyhennetään puristustahtia. Tästä syystä näennäinen puristussuhde voi olla hyvinkin korkea, ellei imuventtiilien ajoitusta huomioida. Hybridiautoissa polttomoottorin mitoitus ei vastaa ajoittaista ajoneuvon maksimitehon tarvetta vaan arvioitua keskitehoa. Tästä syystä atkinsonmoottoria hyödynnetäänkin hybridiautoissa. Harry Ricardo
Vaikka luistiventtiili ei ollutkaan Ricardon keksintö, hänellä oli suuri vaikutus sen edelleen kehittämiseen ja käyttösovelluksiin. Vuonna 1927 hän julkaisi tutkimusraportin, joka käsitteli luistiventtiiliteknologiaa. Hänen näkemyksensä mukaan lautasventtiileitä käyttämällä ei voida toteuttaa suuritehoisia moottoreita. Rajan hän asetti 1500 hevosvoimaan (1100 kW). Tämän raportin pohjalta lukuisat lentokonemoottoreiden valmistajat päätyivät käyttämään luistiventtiiliteknologiaa. Britanniassa näitä olivat mm. Napier, Bristol sekä Rolls-Royce. Nokka-akseli
Nokka-akseli on nykyään useimmiten sylinterinkannessa sijaitseva nelitahtisen polttomoottorin osa, joka käyttää venttiilikoneistoa. Nelinopeus
missä on käytetty yhteyttä Vakionopeudensäädin
Nykyaikaisen vakionopeudensäätimen keksi sokea insinööri Ralph Teetor vuonna 1945. Hänen ideansa syntyi turhautumisesta, joka seurasi siitä, että hänen asianajajansa kiihdytti ja jarrutti jatkuvasti puhuessaan. Ensimmäinen auto, joka käytti Teetorin tekniikkaa, oli Chrysler Imperial vuodelta 1958. Tämä järjestelmä käytti vetoakselin pyörimistä nopeuden mittaamisen ja solenoideja kaasun säätämiseen tarvittaessa. Neliveto
Normaaliajoon soveltuvasta nelivedosta voitiin puhua vasta sen jälkeen kun lukolliselle nelivedolle keksittiin teknisiä vaihtoehtoja. Kun nelivedot alkoivat esiintyä normaaleissakin henkilöautoissa 1980-luvulla, oli niissä lähes kaikissa voimanjako etu- ja taka-akselin välillä toteutettu viskokytkimellä. Yamaha Motor Company
Yamaha kehitti ensimmäiset moottorikelkat. Ensimmäisiä malleja oli esim. SRX440. Yamaha on myös kehittänyt ensimmäiset nelitahtiset moottorikelkat. Nelitahtimoottorilla olevat kelkat, esim. Phazer, Nytro ja RX-1, ovat myyneet hyvin. Muita nelitahtisten moottorikelkkojen valmistajia ovat muun muassa BRP ja Arctic Cat. Wilhelm Maybach
Maybach ja Daimler kehittivät moottorilleen monia uusia käyttösovelluksia. Vuonna 1887 moottori asennettiin 4,5-metrisen "Neckar"-veneen voimanlähteeksi. Jokivene saavutti sen avulla 6 solmun nopeuden. Venemoottorit tulisivatkin olemaan Daimler-Motoren-Gesellschaftin päätuote aina 1900-luvun ensimmäiselle vuosikymmenelle. Moottorin valmistusoikeuksia myytiin Ranskaan ja Britanniaan. He myös asensivat moottorin saksalaisen ilmailun pioneerin, Fiedrich Wölfertin ihmisvoimalla toimivaan ilma-alukseen. Maailman ensimmäinen moottoroitu lento tapahtui Seelbergissä, elokuun 10. päivänä vuonna 1888. Lennon pituus oli kymmenen kilometriä. Harry Ricardo
Hän suunnitteli ja patentoi oman kaksitahtisen moottorin, henkilökohtaisesti suunnitteli moottorin, joka otettiin käyttöön I maailmansodan aikaisissa brittiläisissä tankeissa, johti polttomoottorien tutkimustyötä, jonka perusteella kehitettiin polttoaineiden oktaanilukujärjestelmä, oli apuna luistiventtiilimoottorin kehittämisessä sekä suunnitteli dieselmoottorin esikammion, joka teki aiempaa nopeakäyntisempien dieselmoottorien toteuttamisen mahdolliseksi. Napier Sabre (lentomoottori)
Napier Sabre oli brittiläinen vuonna 1940 käyttöön otettu 24-sylinterinen mäntämoottori. Moottoria valmisti ja kehitti Napier & Son toisen maailmansodan aikana. Moottori suunniteltiin n. 2000:n hevosvoiman teholuokkaan, ja viimeisissä prototyypeissä teho oli jopa 5 500 hv(4 100 kW). Sen rakenne oli epätavallinen H-rivimoottori, jossa kaksi 12-sylinteristä blokkia on sijoitettuna päällekkäin.
Vastakkaiset sylinteriryhmät kumoavat värinän.
Moottorin suunnitteli majuri Frank Halford. Ányos Jedlik
Jedlik rakensi maailman ensimmäisen ilman vakimagneettia toimivan sähkömoottorin 1827–1828. Se toimi tasavirralla, pyörivänä osanaan sähkömagneetti, jolla oli kommutaattori. Se oli nykyaikaisen sähkömoottorin ensimmäinen luotettavasti ja todistettavasti toimiva malli. Sähkömoottori
Englantilainen tiedemies Michael Faraday teki vuonna 1821 kokeen, jossa hänen keksimäänsä laitetta voidaan pitää ensimmäisenä alkeellisena sähkömoottorina. Kokeessa vapaasti roikkuva johdin upotettiin elohopea-astiaan, jonka keskellä oli kestomagneetti. Kun johtimeen kytkettiin sähkövirta, johdin kääntyi magneetin ympäri osoittaen, että sähkö muodosti magneettikentän johtimen ympärille. Karl Benz
Benz kehitti myös muun muassa nopeuden säätöjärjestelmän eli kaasun, polttoaine- ja sytytysjärjestelmän, sytytystulpan, kytkimen, vaihdetangon, vesijäähdyttimen ja kaasuttimen. Vuonna 1893 hän kehitti Victoria-mallissaan raidetanko-ohjausjärjestelmän. Benzin Victoria -malli oli suunniteltu kahdelle matkustajalle ja suunnattu myytäväksi edulliseen hintaan autojen massatuotannon lisääntyessä. Wartburg 1.3
Ennen kuin uuden nelitahtimoottorin valmistusta oli aloitettu, marraskuussa 1984 päätettiinkin käyttää VW:n lisenssillä valmistettavaa moottorimallia, jota varten emoyritys IFA rakensi tehtaan Karl-Marx-Stadtiin. Tehtaan tuotteita oli määrä käyttää myös Trabantissa ja Barkasissa. Poikittain asennettavaksi suunnitellun moottorin sovittaminen Wartburgiin tuotti suuria hankaluuksia, sillä Wartburgissa moottori oli sijoitettu pitkittäin. Moottorin mahduttaminen olisi edellyttänyt keulan pidentämistä 100 millimetrillä, mitä ei pidetty kelvollisena vaihtoehtona. Ainoana ratkaisuna oli korin ja vaihteiston perinpohjainen uudelleensuunnittelu. Vaihteistoksi tuli Itä-Saksassa suunniteltu ja Automobilwerk Zwickaun (AWZ) valmistama nelivaihteinen vaihteisto; viidennelle vaihteelle ei onnistuttu tekemään tilaa. Kesken projektin muuttuneiden suunnitelmien tähden AWE menetti suuria summia jouduttuaan maksamaan aiemmin tilattuja, sittemmin tarpeettomiksi jääneitä työkaluja. Joidenkin arvioiden mukaan olemassa olevan mallin muutostyö maksoi lopulta enemmän kuin kokonaan uuden itäsaksalaisen Wartburg-mallin suunnittelu olisi kustantanut. Alun perin Itä-Saksan hallinto suunnitteli pitävänsä uudistetun Wartburgin tuotannossa muuttumattomana vuoteen 1995 asti. Alfred Nobel
Vaikka Alfred Nobel siirtyi etupäässä räjähdysaineiden suunnitteluun 1860-luvulla, hän keksi lisäksi monia muitakin asioita paitsi sitä ennen, myös sen jälkeen. Hänellä oli noin sata erilaista patentoitua keksintöä. Moni näistä keksinnöistä jäi tosin vain suunnitelman asteelle. Nobel sai ensimmäiset patenttinsa 1850-luvulla ilmanpainemittarista, kaasumittarista ja vedenkulutusmittarista, joskin yhtään näistä patenteista ei sovellettu käytäntöön. Vähän myöhemmin hän suunnitteli skotlantilaisille kaivostyöläisille lampun, jossa voitiin käyttää tavallista öljyä, jotta heidän ei tarvinnut käyttää Nobelin räjähdysöljyä ja näin välttää sen käyttämistä dynamiittiin. 1870-luvulla Nobel suunnitteli junanvaunun, joka kulki veturin edellä ja ilmoitti sille radalla olevasta esteestä ajoissa. Ford Transit (1965)
Fordin SVO-osasto (Special Vehicle Option) oli kehitellyt nelivetoista Transitia. Etuakselisto oli rakennettava vetäväksi, vaihteisto uusittava kokonaan, ja autoon oli asennettava keskitasauspyörästö. Muutoksien vuoksi Transitin alustaa oli nostettava ylemmäs, jotta nelivetotekniikka mahtuisi auton alle. Transit 4×4 kiinnosti Fordia, mutta loppupäätös oli, ettei valmistaminen Fordin omassa tehtaassa olisi taloudellisesti kannattavaa. Nelivetomallin valmistus annettiin Country Tractors Ltd -nimiselle yritykselle, joka valmisti autoa Fordin valvonnan alaisena. Oikosulkumoottori
Oikosulkumoottori on teollisuudessa yleisin käytetty vaihtovirtasähkömoottorityyppi. Sen periaatteen keksi vuonna 1888 serbialais-yhdysvaltalainen insinööri Nikola Tesla. Ajaminen
Maailman ensimmäinen varsinainen automatka ajettiin Saksassa elokuussa 1888, kun ensimmäisen patentoidun moottoriajoneuvon, "Benz Patent-Motorwagenin" kehittäjän Karl Benzin vaimo Bertha Benz ajoi Saksan Mannheimista Pforzheimiin ja takaisin. Bertha lähti, yhdeltä sivultaan yli sadan kilometrin mittaiselle matkalle, poikiensa Richardin ja Eugenin kanssa, miehensä tietämättä ja ilman viranomaisten lupia. Ajokkina heillä oli Benzin ajoneuvon kolmas koekappale, jonka huippunopeus tasamaalla oli n. 16 km/h. Matkan nimellinen tarkoitus oli Berthan halu tavata äitiään, mutta todellinen syy oli hankkia julkisuutta ja sitä kautta myyntitilauksia ajoneuvolle, johon Benzin pariskunta oli sijoittanut paljon rahaa. Autolla oli tähän mennessä ajettu vain lyhyitä testilenkkejä ja Bertha arvioi että tempaus piristäisi kangerrellen alkanutta myyntiä. Berthan arvio osui oikeaan ja yhden miehen keksinnöstä kehittyi, Benzin perhebisneksen kautta, osa tämän päivän Mercedes-Benz-yhtiötä. Sähkömoottori
Vaihtovirtatekniikan ja vaihtosähkömoottoreiden kehittäjänä pidetään kroatialaissyntyistä Yhdysvalloissa vaikuttanutta keksijää Nikola Teslaa, joka kilpaili Edisonin kannattamaa tasavirtatekniikkaa vastaan. Höyryauto
Ranskalaisen Léon Serpollet’n vuonna 1896 kehittämä pakkokiertokattila (flash boiler) oli suuri edistysakel höyrykoneiden kehityksessä autokayttöön. Öljykäyttöinen poltin lämmitti vettä vain sen verran (flash), kuin oli tarpeellista, että kone saatiin pyörimään. Koska kerralla lämmitettävä vesimäärä oli pieni, myös lämmitys ja paineennousu oli nopeampaa. Serpollet valmisti höyryautoja vuoteen 1907 saakka, jolloin Lèon Serpollet kuoli. Keksijän ja autonvalmistajan uran lisäksi Lèon Serpollet’sta tuli ensimmäinen kuljettaja, joka saavutti virallisen maanopeusennätyksen muulla kuin sähköautolla. Hänen munanmallinen höyryautonsa "Oeuf de Pâques" (Pääsiäismuna) saavutti lentävällä kilometrillä nopeuden 120,80 km/h. Tällä Nizzan "Promenade des Anglaisella" 13. huhtikuuta 1902 ajetulla tuloksella hän peittosi belgialaisen Camille Jenatzyn sähköauto "La Jamais Contenten" ennätyksen. Honda
Honda palasi Formula 1-sarjaan McLarenin moottorintoimittajaksi kaudesta 2015 eteenpäin. McLaren ja Honda eivät saaneet yhteistyötä kuitenkaan toimimaan ja Honda lopetti moottorin valmistuksen McLarenille kaudeksi 2017. Kaudella 2018 Toro Rosso käyttää Hondan konetta ja Kaudella 2019 myös Red Bullin auto liikkuu Hondan koneella.Honda on ensimmäinen merkittävä nelitahtiperämoottorien valmistaja. Léon Bollée
Léon Bollée oli suunnitellut kolmipyöräisen ajoneuvon, jonka 1-sylinterinen moottori sijaitsi laitteen takaosassa, kolmeportainen vaihteisto keskiosassa ja sieltä voimansiirto vetävälle takapyörälle tapahtui hihnavälitteisesti. Bolléen ajoneuvo oli ensimmäinen ranskalainen polttomoottorilla varustettu ajolaite, ja erottaakseen sen höyrykonekäyttöisistä ajoneuvoista, hän antoi sille nimen "Voiturette" (pieni ajoneuvo). Erisnimi jäi sittemmin elämään pienikokoista autoa tarkoittavana yleisnimenä. Voiturettella Léon lyhensi isänsä tekemän, 18-tuntisen matka-aikaennätyksen Le Mansista Pariisin, seitsemään tuntiin. Kevyt laite oli varsin suorituskykyinen ja kykeni saavuttamaan 60 km/h huippunopeuden. Mallia valmistettiin ja myytiin useita satoja kappaleita. Wilhelm Maybach
Vuonna 1894 Maybach suunnitteli, yhdessä Gottlieb Daimlerin ja tämän pojan Paulin kanssa kolmannen moottorimallinsa, kaksisylinterisen Phönix-rivimoottorin. Maybachin luomuksia pidetään yleisesti 1800-luvun lopun hienoimpina moottoreina. Hänen keksintöjensä merkitys moottoreiden valmistukselle ja autoteollisuudelle on ylittämätön. Lukuisten siihenastisten patenttiensa lisäksi Maybach kehitti jatkuvasti lisää parannuksia moottoreihin. Vuonna 1898 Maybach esitteli maailman ensimmäisen nelisylinterisen rivimoottorin, joka asennettiin Daimler Phönix-autoon. Dieselmoottori
Dieselmoottori on puristussytytteinen polttomoottori, jonka keksi saksalainen Rudolf Diesel. Diesel valmisti ensimmäisen toimivan dieselmoottorin vuonna 1897, ja sai sille patentin vuonna 1898. Dieselmoottorissa sylinteriin tuotu ilma puristetaan noin 1/16:aan alkuperäisestä tilavuudestaan. Puristuksen aikana ilman lämpötila nousee 700-900 celsiusasteeseen. Polttoaine syttyy tällöin itsestään, kun se ruiskutetaan kuuman ilman sekaan. Rudolf Diesel
1800-luvun viimeisellä vuosikymmenellä Rudolf Diesel kehitti ajatuksen painesytytysmoottorista. Hänen haaveenaan oli rakentaa kone, joka vetäisi vertoja Carnot'n ideaalikoneen hyötysuhteelle. Hän sai patentin laitteeseensa 23. helmikuuta 1893 ja rakensi toimivan prototyypin vuoden 1897 alussa työskennellessään Maschinenfabrik MAN AG Augsburg -yhtiön (myöhemmin MAN AG) tehtaalla Augsburgissa Saksassa. Tämä dieselmoottori nimettiin hänen mukaansa. Alun perin se tunnettiin "öljymoottorina". Ilmailun historia
Italialainen keksijä Tito Livio Burattini rakensi 1647 nelitasoisen lennokin olleessaan Vladislav IV Vaasan kutsumana tämän hovissa Varsovassa. Tämä pystyi lennättämään kissan, mutta ei ihmistä. Tätä pidetään kehittyneimpänä lennokkina ennen 1800-lukua. Emanuel Swedenborg julkaisi 1716 piirroksen ja selostuksen lihasvoimin isoilla airoilla tai siivillä liikuteltavasta koneesta. Hän oli tietoinen, että se ei lentäisi, koska siitä ei saataisi riittävän kevyttä ja ihmisen lihakset eivät riittäisi sen liikuttamiseen. Werner Haas
Werner Haas (30. toukokuuta 1927 Augsburg, Saksa – 13. marraskuuta 1956 lähellä Neuburg an der Donauta) oli saksalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden 125-kuutioisissa vuonna 1953 ja 250-kuutioisissa vuosina 1953 ja 1954. Haas oli ensimmäinen saksalainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. William Richard Morris
William Richard Morris, myöhemmin lordi Nuffield (10. lokakuuta 1877 – 22. elokuuta 1963) oli brittiläinen liikemies ja hyväntekijä. Hän perusti Morris Motors -autotehtaan. Tuottamalla pieniä autoja joihin yhä useammalla oli varaa, Morris sai Britannian autoteollisuudessa aikaan samanlaisen vallankumouksen kuin Henry Ford Yhdysvalloissa. Morrisin ja Austinin fuusiosta syntynyt British Motor Corporation oli vuonna 1952 maailman kolmanneksi suurin autonvalmistaja. Kiilahihna
Kiilahihna ("V-belt") on John Gatesin 1917 kehittämä poikkileikkaukseltaan kiilamainen (tasasivuinen puolisuunnikas), tehonsiirtoon käytettävä hihnalenkki. Kiilahihnoja käytetään yleisesti teollisuudessa, erilaisissa koneissa ja autoissa. Richard Trevithick
Richard Trevithick (13. huhtikuuta 1771 Cornwall, Britannia – 22. huhtikuuta 1833) oli brittiläinen kaivosinsinööri, keksijä ja ensimmäisen toimivan täysikokoisen rautatiekäytössä olleen höyryveturin keksijä. Maailman ensimmäinen höyryveturin vetämä junamatka tehtiin 21. helmikuuta 1804 Trevithickin nimeämättömän höyryveturin vetäessä junaa Merthyr Tydfilin lähellä Walesissa. Renault Billancourt -moottori
Billancourt-moottori oli Renaultin toisen maailmansodan aikana suunnittelema moottori. Moottorin suunnitteli insinööri Fernand Picard insinööri. Se oli suunniteltu asennettavaksi täysin uuteen pieneen henkilöautomalliin Renault 4CV:hen. Myöhemmin Billancourt-moottoriperheen eri kehitysversiot löysivät tiensä uudempien mallien voimanlähteeksi, perheautoista urheiluautoihin ja myös pakettiauto Estafetteen. Moottori oli eri kehitysversioina tuotannossa 1947–84, ollen Renaultin pitkäikäisimpiä moottoreita. Se saavutti maineen luotettavana ja taloudellisena voimanlähteenä. Renault korvasi tämän moottorin Renault Cléon-moottorilla, jota valmistettiin 1962–2004. Moottorin tehokkainta versiota kutsutaan Ventoux -moottoriksi. QWERTY
QWERTY-asettelun kehitti yhdysvaltalainen sanoma­lehtimies ja keksijä Christopher Latham Sholes, joka pyrki uuden näppäinjärjestyksen avulla vähentämään aiemmin kehittämänsä, aakkos­järjestystä noudattaneen kirjoitus­koneen esiin nostamia teknisiä ongelmia. Sholesin patentoimassa kirjoitus­koneessa kukin näppäin kiinnittyi pitkä­vartiseen iskuriin, jonka päässä oleva kirjasin löi kirjoitus­telaa vasten painautuvaan paperiin mustejäljen, kun näppäintä painettiin. Iskurin liike kohdistui paperiin alhaaltapäin, joten kirjoittaja ei voinut nähdä kirjoittamaansa tekstiä, ennen kuin se oli valmis. Tästä seurasi, että jos lähellä toisiaan sijainneet iskurit nopeasti näppäiltäessä takertuivat yhteen, ongelmaa oli vaikea huomata ja korjata. Ratamoottoripyöräily
Ratapyörät ovat moottoripyöriä, jotka on tarkoitettu vain ja ainoastaan ratamoottoripyöräilyyn. Ratamoottoripyörissä käytetään ainutlaatuista teknologiaa, jota ei tavallisissa pyörissä käytetä. Tehokkaimmat nykyään valmistettavat kaksitahtiset kilpapyörät ovat 250-kuutioisia, ja ne saavuttavat jo yli 100 hevosvoiman tehon. Tehokkaimmat nelitahtiset kehittävät jopa 265 hevosvoimaa ja lähes 350 km/h huippunopeuden sekä räjähtävän kiihtyvyyden; 0–200 km/h kiihtyvyyteen kuluu aikaa noin neljä sekuntia. Kuutiotilavuuden laskettua 800 kuutioon tehot putosivat noin 220 hevosvoimaan, mutta myös paino laski, jolloin suorituskyky parantui tietyillä osa-alueilla. Nopeimmat maantiepyörät saavuttavat tämän nopeuden noin kahdeksassa sekunnissa. Vertailun vuoksi esimerkiksi Dodge Viperilla kuluu samaan kiihdytykseen 14,5 sekuntia. Sähkömoottori
Ensimmäisen varsinaisen sähkömoottorin, jossa sähkömagneetteja käytettiin sekä pyörivässä että paikallaan pysyvässä moottorin osassa, esitti unkarilainen Ányos Jedlik vuonna 1828. 
Englantilainen tiedemies William Sturgeon kehitti ensimmäisen tasavirtasähköllä ja kommutaattoria hyödyntävän käyttökelpoisen sähkömoottorin vuonna 1832. Sturgeonin työtä seuraten ensimmäisen kaupallisin tavoittein tehdyn sähkömoottorin rakensi yhdysvaltalainen keksijä ja seppä Thomas Davenport, joka sai myös tällä patentin vuonna 1837. 1800-luvun alkupuolella sähkövirtaa saatiin vain kemiallisista paristoista, ja se oli aina tasavirtaa. Tämä sähkö oli kallista, mikä johti myös Davenportin yrityksen kaatumiseen. Suuri paine kohdistuikin muiden sähkövirran lähteiden kuten generaattoreiden kehittämiseen. Kaupallisesti menestyneen ja hyvällä hyötysuhteella toimivan sähkömoottorin keksiminen oli osin sattuma, kun Zénope Gramme huomasin vuonna 1873 rengasankkuriroottorilla varustetuista dynamoistaan, että kahdesta rinnankytketyistä dynamosta, niin kutsutusta Grammen koneesta, toinen alkoi pyöriä, kun toista pyöritettiin ulkoisella voimalla. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Vuosina 1910–1924 yhtiö käytti Mercedes-moottorien ohella myös amerikkalaisen insinöörin Charles Knightin suunnittelemaa luistiventtiilimoottoria, jota valmistettiin lisenssillä, nimellä Mercedes-Knight. De Dion-Bouton -kolmipyörä
Vuonna 1882 Jules-Albert de Dion sekä insinöörit "Georges Bouton" ja "Charles-Armand Trépardoux" perustivat Pariisin lähistölle höyrykoneiden valmistusta varten konepajayhtiön. Vuonna 1887 yhtiö valmisti melko menestyksekkään, höyrykoneen voimalla toimivan kolmipyöräisen ajoneuvon, joka saavutti suurimmillaan jopa 65 km/h nopeuden. De Dionin ja Boutonin nähtyä vuoden 1889 Pariisin maailmannäyttelyssä, saksalaisen Daimlerin moottorin, he päättivät suuntautua bensiinikäyttöisten polttomoottorien kehitykseen. Tämän johdosta Trépardoux, joka halusi jatkaa höyrykoneiden parissa, sanoutui irti yhtiöstä vuonna 1893. Nikola Tesla
Tesla on myös yksi radiotekniikan varhaisista kehittäjistä. Myöhemmin hänelle myönnettiin siitä patentti. Guglielmo Marconin ensimmäisessä Atlantin ylittäneessä radiolähetyksessä käytettiin 17:ää Teslan patenttia. Tästä aiheutui pitkäaikainen kiista, jonka oikeusistuin ratkaisi vasta Teslan kuoleman jälkeen. Tosin ratkaisuakin on kritisoitu Yhdysvaltojen etujen mukaiseksi. Hänen mukaansa on nimetty magneettivuon tiheyden yksikkö tesla, henkilöautojen valmistaja Tesla Motors sekä Belgradin Nikola Teslan lentoasema. E-4WD
E-4WD on Hitachin henkilöautoihin kehittämä ja osittain sähköisellä voimansiirrolla toteutettu nelivetojärjestelmä. Sitä ovat hyödyntäneet ainakin Nissan ja Mazda. Järjestelmä perustuu etuvetoisen auton perusratkaisuun, johon on lisätty ylimääräinen generaattori polttomoottorin yhteyteen ja mekaanisesti erillinen taakse sijoitettu vierasmagnetoidulta tasavirtamoottorilta hammaspyöräalennusvaihteen kautta voimansa saava takapyöräveto. Järjestelmän toimintaa ohjaa tietokone. Tämä avustava sähköinen voimansiirto on mitoitettu siten, että se ainoastaan auttaa ajoneuvon liikkeellelähtöä alle 30 km/h nopeuksissa ja kytkee takapyörävedon pois, kun rajanopeus on saavutettu. Takapyörävetoon on myös yhdistetty automaattinen luistonrajoitin. Siegfried Marcus
Vuonna 1887 Marcus aloitti yhteistyön määriläisen Märky, Bromovsky & Schulz -nimisen yhtiön kanssa. Yritys valmisti Marcusin suunnitelmien pohjalta ensin kaksitahtisia ja vuodesta 1888 alkaen nelitahtisia moottoreita. Näitä moottoreita on säilynyt yhdeksän kappaletta. Walter Kaaden
Walter Kaaden (1. syyskuuta 1919 – 3. maaliskuuta 1996) oli saksalainen insinööri ja kaksitahtimoottorin kehittäjä. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui V2-raketin kehitystyöhön. Myöhemmin hän työskenteli DDR:ssä MZ-moottoripyörien parissa. Kaadenin uran merkittävimpiä keksintöjä oli tarkkojen tutkimusten perusteella kehitetty, huomattavasti tehoa parantava paisuntakammio , jollaisen hän suunnitteli tehtaan kilpapyörille. Tehtaan kilpa-ajajan Ernst Degnerin loikattua 1961 länteen Kaadenin salaisuudet vuotivat Suzukille . Walter Kaadenin työ palkittiin kahdesti valtionpalkinnolla, 1958 "Vaterländische Verdienstorden" -arvonimellä ja 1965 "Verdienter Techniker des Volkes" -palkinnolla. Napier Sabre (lentomoottori)
Vuonna 1927 Harry Ricardo julkisti luistiventtiilimoottorin konseptin. Hänen mielestään perinteiset lautasventtiilimoottorit rasittuisivat liiaksi yli 1 500 hv:n tehoilla (1 100 kW), joka näytti olevan kehityksen suunta. Luistiventtiileitä voitaisiin käyttää iskutilavuuden kasvattamiseen, venttiilien lämpötila ei muodostuisi ongelmaksi ja nakutusherkkyys olisi pienempi
tasaisemman sylinterin täytöksen sekä kuuman venttiililautasen puuttumisen ansiosta suurilla tehoasetuksilla. Myös edestakaisin liikkuvien venttiilien massan aiheuttama kierrosluvun rajoittuminen poistuisi. Nakutus oli ongelma tuonaikaisten polttoaineiden alhaisen oktaaniluvun vuoksi. Daimler Company
Nimeä "Daimler" ovat käyttäneet kaksi toisistaan erillistä ajoneuvovalmistajaa. Molempien juuret ovat lähtöisin saman henkilön, saksalaisen insinöörin ja keksijän Gottlieb Daimlerin patenteista. Hän valmisti ensimmäisen nelipyöräisen, moottorikäyttöisen autonsa vuonna 1889. Ford Flathead -moottori
Ford Flathead on Fordin vuodesta 1932 vuoteen 1953 valmistama sivuventtiilimoottori. Sen lempinimi on "flathead" eli "lättäpää". Nimi juontuu sivuventtiileistä, joiden takia moottorin kannet ovat leveät ja matalat.
Vuonna 1937 julkaistiin pienempi 136 cu.in. eli 2,2-litrainen 60 hevosvoiman sivuventtiilinen V8, joka oli tuotannossa Yhdysvalloissa vain vuoteen 1941 saakka, jolloin 3,7-litrainen sivuventtiilikuutonen korvasi sen. Henry Ford itse henkilökohtaisesti sovelsi mikrotason johtamistapaa kehitellessään V8-moottoria neljässä toisistaan erillisessä tuotekehitystiimissä. Moottorin kaikki tekniset ratkaisut olivat Fordin itsensä hyväksymiä ja suurelta osin myös hänen ideoimiaan. Sotavuosina V8-moottorin lohkoja valettiin myös Suomessa. Pikkulättäpää 2,4-litraiseksi suurennettuna oli käytössä suurempien ranskalaisten Ford Vedetten ja Simca Versaillesin voimanlähteenä vielä vuoteen 1961 saakka. Sen jälkeen sama moottori oli käytössä Brasilian Simcan edustusmallien voimanlähteenä ja sivuventtiili-V8 poistui Simcan tuotannosta lopullisesti vasta vuonna 1969. Kuitenkin, Ranskan armeija käytti flathead-moottoreita vielä 1990-luvun alkupuolella. Nopein V8 lättäpäämoottorilla varustettu auto lienee Flatfire, joka ylitti maagisena haamurajana pidetyn nopeuden 300 mailia tunnissa vuonna 2002. Moottori on huomattavien muutostenkin jälkeen edelleen aito sivuventtiilimoottori ja tuottaa yli 650 hevosvoiman tehon. Uusinta tuotantoa on Motor Cityn 5,36-litrainen alumiininen V8, joka on vaihtokelpoinen vanhan Fordin sivuventtiilimoottorin kanssa. Elwood Haynes
Elwood P. Haynes (14. lokakuuta 1857 – 13. huhtikuuta 1925) oli amerikkalainen keksijä, metallurgi, autoilun pioneeri, yrittäjä ja teollisuusmies. Hänen keksintöihinsä lukeutuvat mm. seosmetallit stelliitti ja martensiittinen ruostumaton teräs. Lisäksi hän suunnitteli yhden Yhdysvaltojen ensimmäisistä automobiileistä. Hänet on tunnustettu ensimmäisen amerikkalaisen, toteuttamiskelpoisen ajoneuvoteollisen massatuotteen luojaksi. Yhdessä, Indianan Kokomossa polkupyöräverstasta pitäneiden Elmer ja Edgar Appersonin kanssa, he perustivat Yhdysvaltain ensimmäisen, kaupallisesti voitokkaan, ajoneuvoja valmistaneen yrityksen. Neliveto
Kun puhutaan nelivetoautoista, joissa on jatkuva neliveto, tarkoitetaan tekniikkaa, jossa on itselukittuva mekaaninen tasaus tai täysin avoin keskitasauspyörästö. Audi aloitti henkilöautojen nelivetovallankumouksen vuonna 1980 tuomalla markkinoille Audi Quattro-mallinsa. Audeissa oli vuoteen 1987 saakka avoin keskitasauspyörästö, jonka yhteydessä alipainetoiminen lukitsin keskelle ja taakse. Höyrykone
Ensimmäisen höyrykoneen, aeolipiilin, keksi kreikkalainen Heron Aleksandrialainen, joka yritti käyttää höyryä liikkeen aikaan saamiseksi, mutta mitään käytännön sovellutusta tälle laitteelle ei tiedetä. Ranskalainen  Denis Papin suunnitteli 1690 männällisen sylinterin, jossa höyryn avulla aikaansaatu tyhjiö kehitti liikkeen. Hän myös kehitti ensimmäisenä ylipaineventtiilin, jolla voitiin säätää laitteen korkein sallittu paine. Ensimmäiset teolliset koneet suunnittelivat Thomas Savery vuonna 1698 ja Thomas Newcomen vuonna 1712. Vuonna 1769 James Watt sai patentin ulkoisella lauhduttimella varustetulle höyrykoneelle. Ranskassa Nicolas-Joseph Cugnot esitteli ensimmäisen höyrykoneella toimivan auton 1769, jossa käytettiin höyryn ylipainetta hyväksi, kun englantilaisissa koneissa männän työpaine muodostui jäähtyvän höyryn aiheuttamasta alipaineesta. Höyrykoneen kehitys Ranskassa katkesi vallankumoukseen. Hesselman-moottori
Hesselman-moottori oli bensiini- ja dieselmoottorin välimuoto, jonka kehitti 1925 ruotsalainen insinööri Jonas Hesselman. Moottoria käytettiin 1920- ja 1930-luvuilla kuorma- ja linja-autoissa. Hesselman-moottorissa oli yhdistetty polttoaineen ruiskutus palotilaan magneetto- tai virranjakajatyyppiseen sytytysjärjestelmään sytytystulppineen. Neliöjuuri
Ennen Kaksoisvartain maan kansojen savitaulujen tulkintaa oletettiin vasta antiikin kreikkalaisten keksineen neliöjuuren laskemiseen käytettävän algoritmin. Kunnia neliöjuuren laskemiseen keksimisestä on annettu Heronille (100 jaa.) tai Arkhytaalle (428 - 365 eaa.). Vaikka kreikkalaisten muistiinpanoissa viitattiin muinaiseen Egyptiin matematiikan keksimisen kehtona, eivät egyptiläiset tunteneet löydettyjen papyruksien valossa Pythagoraan lausetta eivätkä liioin neliöjuurten laskualgoritmia. Nicéphore Niépce
Joseph Nicéphore Niépce syntyi varakkaaseen perheeseen Ranskan Chalon-sur-Saônessa 1765 ja sai keskiluokkaisen kasvatuksen. Hän toimi jonkin aikaa opettajana ja palveli armeijassa, mutta palasi 1800-luvun alussa kotiseudulleen hoitamaan sukutilaansa. Yhdessä Claude-veljensä kanssa hän omisti vapaa-aikansa tieteellisille harrastuksille. Valokuvaus ei ollut hänen pääasiallinen mielenkiintonsa kohde, sillä hän kulutti veljensä kanssa lopulta koko perintöomaisuutensa polttomoottorin kehittämiseen. "Pyreolophore"-niminen keksintö, jonka veljekset kehittivät ja patentoivat 1807, oli tarkoitettu potkuritoimiseksi laivan voimanlähteeksi. Claude muutti lopulta Englantiin markkinoimaan polttomoottoria, ja Niépce jäi Ranskaan. Hän viehättyi 1813 Ranskaan saapuneesta litografiasta, koska oli itsekin jo pitkään haaveillut keksivänsä jonkinlaisen kuvanmonistusmenetelmän. Niépce alkoi vakavasti tutkia camera obscuran avulla saatujen kuvien pysyvää kiinnittämistä kemiallisella reaktiolla vuoden 1816 tienoilla. Camera obscuraa hän käytti aluksi, koska oli epävarma piirtäjänä. Erilaisten kemiallisten kokeiluiden jälkeen hän lopulta onnistui kehittämään ja kiinnittämään maailman ensimmäisen oikean valokuvan vuoden 1826 tienoilla. Hän nimesi keksimänsä menetelmän heliografiaksi. Siegfried Marcus
Vuonna 1873 wieniläinen Siegel-niminen yritys valmisti Marcusin suunnitelmien pohjalta kaksitahtisen moottorin, jonka rakenne poikkesi nykyisistä kaksitahtimoottoreista. Kaasunvaihto toimi venttiilien kautta, mutta moottori teki työtä joka iskulla. Ranskalainen Lenoir-moottori toimi vastaavalla periaatteella. Vuoteen 1884 mennessä Marcusin moottoria valmistettiin pieniä määriä Wienissä, Budapestissä ja Mühlhausenissa. Vuonna 1883 Marcusin keksimälle matalajännitteiselle magneettosytytysjärjestelmälle myönnettiin patentti. Hans Ledwinka
Ledwinka teki muitakin kokeita moottoritekniikan saralla. Eräs hänen kokeiluistaan oli kaksitahtinen, dieselkäyttöinen luistiventtiilimoottori, jossa oli huuhtelupumppu.
S-mallia seurasivat edelleen kehitetyt T ja U, joiden nelisylinteriset sylinteriryhmät oli valettu yhdessä osassa. U-mallista suunniteltiin myös kuusisylinterinen muunnelma. Ensimmäisen kuusisylinterisen moottorinlohkon Ledwinka valmistutti yksityisesti neutscheinilaisessa Fritz Hückelin valimossa vuonna 1910. Samoja moottorimalleja käytettiin myös NW:n valmistamissa kuorma-autoissa sekä vuonna 1910 valmistuneessa ensimmäisessä linja-autossa. Kuusisylinteriseen NW U:hun tuli etujarrut vuonna 1914. Mallisto oli niin onnistunut, että se säilyi valmistuksessa vuoteen 1925 asti. Nelinopeus
Einsteinin suhteellisuusteorian mukaan tietyn vertailu­järjestelmän suhteen liikkuvan kohteen radan määrittelee neljä koordinaatti­funktiota formula_7, missä formula_8 merkitsee aika­koordinaattia kerrottuna valon­nopeudella, ja jokainen funktio riippuu yhdestä parametrista formula_9, jota sanotaan kohteen itseis­ajaksi. Société Neuchâteloise d’Automobiles
Ensimmäinen malli oli "flat twin" -moottorilla varustettu "6/8 HP". Moottori oli sijoitettu auton keulalle ja voiman siirto neliportaiselta vaihteistolta vetävälle taka-akselille tapahtui kardaaniakselin välityksellä. Tämä malli, samoin kuin kaikki seuraajansa, oli ilmajäähdytteinen. Vuonna 1905 tarjontaa kasvatettiin "10/12 HP-" ja "18/20 HP" -malleilla. Uusista malleista "10/12 HP" oli varustettu kaksi- ja "18/20 HP" nelisylinterisellä moottorilla. Pienimmän mallin hinta oli 6000 silloista Sveitsin frangia, keskimmäisen 8000 ja suurimman 12 500 frangia. Vuonna 1907 esiteltiin nelisylinterinen "25/30 HP". Mallin moottorin poraus oli 110 mm ja iskunpituus 130 mm, iskutilavuuden ollessa 4942 cm³. Moottorin hengityksessä imu oli sivuventtiili- ja pako kansiventtiili (OHV) -rakenteella toteutettu. ns. sekaventtiilimoottori. Mallipalettiin kuului myös ketjuvetoinen kuorma-auto. Daimler Company
"Silent Knight"-moottorin ominaisuuksista viehättyneenä Daimlerin pääjohtaja otti yhteyttä amerikkalaiseen keksijään, Charles Knightiin, joka asettui kutsun myötä asumaan Coventryn lähistölle vuonna 1907. Daimler palkkasi liikemies, insinööri ja keksijä Frederick Lanchesterin konsultoimaan uuden Knight-moottorin valmistus- ja asennussovelluksia. Lanchesterin teknisiä innovaatioita on muun muassa moottorin värinöitä vaimentava ja vääntömomenttia parantava kampiakselin vauhtipyörä. Daimler osti moottorin valmistuksen Britannian Imperiumia koskevat oikeudet ja jakoi Euroopan oikeudet belgialaisen Société Anonyme Minerva Motorsin kanssa. Knight-luistiventiilimoottorien myötä Daimler pudotti lautasventtiileillä varustettujen moottoreiden valmistuksen täysin ohjelmastaan. Milton Reeves
Yleisesti hyväksytyn tiedon mukaan Milton Reeves valmisti Yhdysvaltain neljännen tai viidennen moottoroidun ajoneuvon, näihin aikoihin niiden amerikanenglantilainen nimitys oli motocycle. Voimansiirtoon tässä laitteessa käytettiin variaattoria joten se oli edistyksellinen verrattuna esimerkiksi Henry Fordin Quadricycleen, jossa oli vain yksinopeuksinen välitys. Motocycle oli nelipyöräinen ja voimanlähteenä siinä oli Sintz Gas Engine Companyn kuusihevosvoimainen kaksitahtimoottori. Kori oli columbuslaisen vaunujenvalmistaja "Fehring Carriage Companyn" valmistama. Sintz-moottori osoittautui kuitenkin toimintavarmuudeltaan epäluotettavaksi, joten Reeves valmisti oman ilmajäähdytteisen moottorin, vuosien 1897 – 1898 vaiheilla. Viisitahtimoottori
Britannialaisten kehittämässä viisitahtimoottorissa on kolme sylinteriä, joista kaksi toimii tavallisen nelitahtimoottorin periaatteella. Viimeiseen, eli kolmanteen sylinteriin ohjataan näiden kahden sylinterin pakokaasut. Sylinteri siis saa kahden ensimmäisen sylinterin pakokaasuista käyttövoimansa. Dieselmoottori
Höyrykoneen huono terminen hyötysuhde 10-15 % oli tiedossa 1800-luvulla sen jälkeen, kun Sadi Carnot oli julkaisut omat teoriansa. Carnot'n ideaalikoneen hyötysuhde vaikutti siihen, että alettiin kehittää polttomoottoreita, joissa palaminen tapahtui räjähdyksenä sylinterissä. Ensimmäinen tällainen kone oli Barsanti-Matteuccin nelitahtinen moottori, joka sai patentin Englannissa 1857. Kuitenkin vasta Nicolaus Otton kehittämä ottomoottori teki polttomoottorista käyttökelpoisen 1877. Perämoottori
Nelitahtisia perämoottoreita alkoi ilmaantua laajemmassa mittakaavassa markkinoille varsin myöhään. Nykyään nelitahtisia moottoreita saa jokaiselta valmistajalta. Nelitahtisen etuja ovat kaksitahtimoottoria pienempi polttoaineenkulutus, vähäisemmät päästöt ja miellyttävä käyntiääni. Haittana ovat suuri paino ja rakenteen monimutkaisuus.
Nelitahtiset perämoottorit ovat moottoritekniikaltaan kehittyneempiä kuin sisäperämoottori.
Perinteisesti perämoottorit ovat olleet vapaasti hengittäviä, mutta Mercury on aloittanut ahdettujen nelitahtisten Verado-perämoottoreiden tuotannon tehokkaimpien moottoreiden kokoluokissa. Nelitahtisia perämoottoreita on saatavissa hyvin laajalla tehoskaalalla: noin 2 hv - 557 hv. Tähtimoottori
Tähtimoottorin kunkin rivin kiertokangista yksi, ns. pääkiertokanki, on laakeroitu kampiakselin kammentapille, muut (sivu)kiertokanget liittyvät puolestaan pääkiertokankeen. Nelitahtisessa tähtimoottorissa sylinterien lukumäärä riviä kohden on aina pariton; näin saavutetaan tasainen, jatkuva sytytysjärjestys. Moottorin sylinterit vastaavat tavallisen neli- tai kaksitahtimoottorin sylintereitä. Frederick W. Lanchester
Kun bensiinimoottori oli saatu veneen voimanlähteeksi, seuraava looginen askel oli soveltaa se maakulkuneuvoon. Frederick Lanchesterin vuonna 1895 valmistunut auto oli ensimmäinen Britanniassa valmistettu nelipyöräinen, bensiinikäyttöinen ajoneuvo. Auto ei ollut myyntivalmis tuote, vaan enemmänkin testimuuli. Alkuun se oli varustettu 1-sylinterisellä, ilmajäähdytteisellä moottorilla, jonka jälkeen se sai voimanlähteekseen Lanchesterin kahdella vastakkaiseen suuntaan pyörivällä kampiakselilla varustetun, ilmajäähdytteisen 2-sylinterisen vastaiskumoottorin. Vaihteistona autossa oli Lanchesterin yksinkertainen planeettavaihde. Vaihteistoa ja sen toimintaa kehitettiin uuden moottorin myötä. Ensimmäisen vesion voiman siirto vetävälle taka-akselille tapahtui ketjun välittämänä, myöhemmin autoon asennettiin kardaaniakseli ja matopyörä-vetopyörästö. Uudemman kehitysasteen autossa oli myös pinnavanteet ja ilmakumipyörät. Kaksitahtimoottori
Kaksitahtimoottorissa moottorin voiman antava työtahti esiintyy siis jokaisella kampiakselin kierroksella, eikä joka toisella, kuten nelitahtimoottorissa. Tämän vuoksi kaksitahtimoottori on periaatteessa vastaavankokoista ja -painoista nelitahtimoottoria tehokkaampi. Nelitahtimoottorista poiketen kaksitahtimoottorin voitelu tapahtuu kaasun asennon mukaisesti. Tämän takia voimakasta moottorijarruttelua tulisi välttää, koska tällöin moottorin kierroksen nousevat, mutta öljyn saanti putoaa minimiin. Vaarana voi olla moottorin ennenaikainen väljistyminen tai kylmänä pahimmassa tapauksessa kiinnileikkaaminen. Kaksoiskytkinvaihteisto
Kaksoiskytkinvaihteiston kehitti Adolphe Kégresse juuri ennen toista maailmansotaa, mutta keksintöä ei saatu toimivaksi. Ensimmäinen toimiva kaksoiskytkinvaihteisto luotiin 1980-luvulla, jolloin tietokoneen ohjaama vaihteisto saatiin kyllin pienikokoiseksi autoon. Tällainen oli muun muassa Porsche 956- ja 962- Le Mans -kilpa-autoissa. Jawa
Koska isot ja kalliit moottoripyörät eivät lamakaudella myyneet tarpeeksi, toi Janeček 1932 markkinoille huokean kaksitahtisen mallin "Jawa 175", jonka moottori oli brittiläisen Villiersin valmistama. Malli oli suuri menestys, ja se oli tuotannossa vuoteen 1946 saakka. Nelitahtimalliston väliin kehitettiin 1934 Jawan ensimmäinen täysin omaa suunnittelua edustanut sivuventtiilinen "Jawa 350 SV", josta vuotta myöhemmin esiteltiin paranneltu OHV-konstruktio. Nelitahtimoottori
Nelitahtimoottori on muun muassa lähes kaikissa nykyautoissa käytettävä moottorityyppi. Nimi tulee neljästä moottorin toimintavaiheesta, jotka toistuvat moottorin käydessä. Nelitahtimoottori voi toimia joko otto- tai dieselprosessilla. John Cockcroft
Cockcroft onnistui yhdessä Ernest Thomas Sinton Waltonin kanssa vuonna 1932 ensimmäisenä maailmassa halkaisemaan atomin pommittamalla litiumytimiä 150 000 voltin jännitteellä kiihdytetyillä protoneilla. Hän saikin vuonna 1951 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Waltonin kanssa ensimmäisen hiukkaskiihdyttimen rakentamisesta. Sähkötekniikka
Saksalainen Konrad Zuse julkisti vuonna 1941 maailman ensimmäisen tietokoneen, jota kutsuttiin nimellä Z3. Muutamaa vuotta myöhemmin, vuonna 1946, esiteltiin ENIAC, joka oli yhdysvaltalainen täysin elektroninen tietokone. Transistorin kehittäminen vuonna 1947 toi Nobelin fysiikanpalkinnon William Bradford Shockleylle, John Bardeenille ja Walter Houser Brattainille. Transistori mahdollisti mikropiirin keksimisen, minkä tekivät vuosina 1958 ja 1959 toisistaan riippumatta Jack Kilby ja Robert Noyce. Vuonna 1968 Marcian Hoff kehitti Intelillä ensimmäisen mikroprosessorin, mikä johti henkilökohtaisten tietokoneiden kehitykseen. Isaac de Rivaz
François Isaac de Rivaz (19. joulukuuta 1752 Pariisi – 30. heinäkuuta 1828 Sion) oli sveitsiläinen keksijä, joka kehitti ja rakensi maailman ensimmäisen polttomoottorin vuonna 1806. Moottorin polttoaineena oli vety- ja happikaasujen sekoitus. Vuotta myöhemmin, 1807, Isaac de Rivaz rakensi moottorinsa liikutettavaksi maailman ensimmäisen polttomoottorikäyttöisen auton. Jo ennen polttomoottorin keksimistä Rivaz oli 1700-luvun lopulla rakentanut onnistuneesti useita höyrykäyttöisiä ajoneuvoja. Jenő Farkas
Vuonna 1920 traktorien tuotanto siirrettiin Dearbornista Rougen tehtaalle. Farkas nimitettiin Allan Hortonin tilalle vastuuseen uuden X-moottorin suunnittelusta. Moottori oli ilmajäähdytteinen ja siinä oli kaksi sylinteririviä, joissa kummassakin oli neljä sylinteriä. Rivien välinen kulma oli 90 astetta. Alkuperäinen ajatus oli syntynyt lentokonemoottorien innoittamana. Henry Ford oli ajatellut vauhtipyörää voitavan käyttää ahtimena, mikä ei käytännössä toiminut moottorin hiljaisen käyntinopeuden tähden. Ilmajäähdytystä ei saatu toimimaan tyydyttävästi. Sytytystulppiin kertyi likaa ja öljyä aiheuttaen käyntihäiriöitä. Monen vuoden mittaiseksi venynyt hanke alkoi turhauttaa Farkasia. Vuonna 1926 Henry Ford myöntyi siihen että T-Fordille luotaisiin nelisylinterinen seuraajamalli, sillä X-moottorin kehitystyö tulisi vaatimaan vielä paljon aikaa. X-moottori ei lopulta koskaan toteutunut ja sen suunnittelu oli vain viivyttänyt seuraajan, A-mallin esittelyä. MAN (yritys)
Vuonna 1841 rautatiekaluston valmistaja Johann Friedrich Klett perusti Klett & Co:n, joka oli MAN:n edeltäjä. Teollistuminen ja auton kehitys tekivät luotettavat ja taloudelliset moottorit tarpeelliseksi. MAN sijoitti dieselmoottoriin. Vuonna 1893 Rudolf Diesel sai patentin sytytysmenetelmälleen. MAN rakensi toimivan dieselmoottorin vuonna 1897.
Dieselin myötä muutkin ottivat käyttöön polttoaineen suoraruiskutuksen sen aikaisten suurikokoisten kompressoreiden tilalle. Kompressorit puhalsivat ilma-polttoaineseoksen sylinteriin. Diesel kuvasi myös pumppusuuttimen, mutta tarpeellisten materiaalien puutteen takia ei hänellä ollut mahdollisuutta rakentaa sellaista.
Vuonna 1898 yhtiöt "Maschinenbau-AG Nürnberg" (perustettu 1941) ja "Maschinenfabrik Augsburg AG" (perustettu 1940) yhdistyivät muodostaen "Vereinigte Maschinenfabrik Augsburg und Maschinenbaugesellschaft Nürnberg A.G., Augsburg ("Yhdistyneet konetehtaat Augsburg ja Nürnberg Oy")". Vuonna 1908 yhtiö nimettiin uudelleen "Maschinenfabrik Augsburg Nürnberg AG":ksi, tai lyhyesti, M·A·N. Teollinen vallankumous
Thomas Newcomen rakensi ensimmäisen höyrypumpun 1712, joka parhaimmillaan pystyi nostamaan 500 litraa minuutissa, mutta kulutti paljon polttoainetta. James Watt (1736–1818) kehitti höyrypumpusta käyttökelpoisen pyörivän voiman tuottajan eli höyrykoneen. Hän lisäsi siihen lauhduttimen, luistiventtiilin ohjaamaan höyryä myös männän päälle, planeettavaihteistomekanismin tuottamaan pyörivää liikettä ja pyörimisnopeuden mekanisoidun keskipakosäätimen. 1700-luvulla ei pystytty valmistamaan turvallista paineastiaa, joten varhaiset höyrykoneet toimivat alipaineella, jossa kuumaa höyryä sisältävään mäntään ruiskutettiin kylmää vettä. Tällöin tiivistyvä höyry synnytti mäntään alipaineen ja ulkopuolisen ilmanpaine puristi männän sisään tuottaen voimaa. Wattin esittämässä ja vuonna 1769 patentoidussa parannuksessa höyryn jäähtyminen siirrettiin lauhduttimeen. Kun mäntä pysyi jatkuvasti kuumana, koneen hyötysuhde parani merkittävästi. Polttoaineen kulutus putosi kolmannekseen. Muut parannukset saivat patentin 1780-luvulla. Kun Wattin patentit raukesivat 1800-luvun alussa, höyrykoneen kehitystyö lähti uuteen vauhtiin. Vuonna 1804 Richard Trevithick esitteli ensimmäisen höyryveturin, jossa käytettiin ylipaineella toimivaa höyrykonetta ja höyrykattilaa. James Watt alkoi verrata höyrykoneiden tuottamaa työmäärää hevosiin ja häneltä on peräisin termi hevosvoima. Wattin työn tuloksena alettiin myös ymmärtää, että poltetun hiilen määrällä ja koneen tekemän työn välillä on yhteys. Wattin koneita käytettiin edelleen kaivosten pumppaamiseen, mutta hänen parannettuja koneita alettiin käyttää myös muissa tehtävissä vesivoiman tai tuulivoiman sijasta, kuten laivoissa. Vuonna 1800 Britanniassa oli noin 2 500 höyrykonetta ja näistä Wattin yhdessä Matthew Boultonin kanssa perustama konepaja oli rakentanut 496. Jonas Andersson (keksijä)
Andersson hankki vuonna 1906 yhden Tampereen ensimmäisistä autoista amerikkalaisen yksivaihteisen Waltham Orient Buckboardin. Hän rakensi myös itse kolmipyöräisen auton ja 1910 Andersson rakensi talvikäyttöä varten moottorireen. Tunnetuin Anderssonin keksinnöistä oli vuonna 1908 rakennettu helikopteria muistuttanut lentolavitsa jossa oli kolme potkuria joita pyöritti 5 hevosvoiman ilmajäähdytteinen kaksitahtimoottori. Kaksi pystyakseleilla pyörivää potkuria nosti lavitsan ilmaan ja ohjaajan takana sijainnutta vaaka-akselilla pyörinyttä potkuria käytettiin laitteen ohjaamiseen. Laitetta kokeiltiin Anderssonin kotipihalla Tammelan Pinninkadulla mutta se oli liian raskas heikkotehoiselle moottorille eikä noussut kuin hieman ilmaan. Anderssonin lentolavitsasta valmistettiin 2003 näköismalli. Wartburg 1.3
Jo vuosien ajan AWE:n suunnittelijat olivat harkinneet Wartburgin kaksitahtimoottorin korvaamista nelitahtisella. Vuonna 1969 aloitettiin nelitahtisen moottorin suunnittelu. Lopputuloksena syntyi nelisylinterinen rivimoottori koodinimeltään 400, jossa oli hihnavetoinen sylinterinkannen yläpuolinen nokka-akseli. Vaikka 1 593-kuutioinen ja 83-hevosvoimainen moottori oli ominaisuuksiltaan onnistunut, projekti hyllytettiin vuonna 1972 kahden prototyypin valmistuttua. Moottorimalli koki saman kohtalon kuin 1950-luvulla tehdyt vastaavat kokeilut: sen tuotteistamisen edellyttämiin investointeihin ei myönnetty varoja. Neliapilaliittymä
Neliapilaliittymän kehitti ja vuonna 1916 patentoi yhdysvaltalainen insinööri Arthur Hale. Suunnittelun aikana ei tunnettu moottoritien käsitettä ja siksi alkuperäinen suunnitelma on mittasuhteiltaan nykyisestä poikkeava. Ferguson P99
Vuonna 1950 suunnittelija Claude Hill, entinen Brooklands- ja Le Mans -kilpa-ajaja Freddie Dixon ja F1-kuljettaja Tony Rolt muodostivat Harry Fergusonin kanssa tiimin, jonka kehitystyön tuloksena syntyisi maailman ensimmäinen nelivetoinen F1-auto – Project 99. Entisenä kilpamoottoripyöräilijänä Harry Ferguson tunsi vetoa moottoriurheilua kohtaan. Hän myös halusi näkyvyyttä traktoreita valmistavan yhtiönsä Ferguson Companyn luomalle nelivetojärjestelmälle. Kun nämä kaksi asiaa yhdistettiin, niiden luonnollisena tuotoksena oli nelivetoinen kilpa-auto, joka saatiin suunnittelupöydältä tuotantoon vuonna 1960. Karl Benz
Benz kehitti myös makaavan yksisylinterisen nelitahtimoottorin.
Koulutuksensa jälkeen Benz teki ammattiin tutustumistöitä seitsemän vuotta eri yrityksissä, muttei katsonut sopivansa yhteenkään niistä. Sen jälkeen hän muutti Mannheimiin työskentelemään piirtäjänä ja suunnittelijana vaakatehtaassa. Vuonna 1868 hän siirtyi Pforzheimiin Gebrüder Benckiser Eisenwerke und Maschinenfabrik -sillanrakennusyrityksen palvelukseen. Myöhemmin hän teki lyhyen aikaa töitä Wienissä. Toinen teollinen vallankumous
Moottorin sisällä tapahtuvan palamisen avulla pyörivä moottori eli polttomoottori oli ideana vanha, mutta vaikeasti toteutettavissa. Vasta 1800-luvun tekninen kehitys teki sen mahdolliseksi. Terästeollisuuden sivutuotteena syntyi koksikaasua, jota käytettiin kaupunkien valaistukseen. Sitä oli helposti saatavilla polttomoottorin kehittäjillä. Ensimmäisen toimivan polttomoottorin rakensi vuonna 1873 saksalainen Nikolaus Otto. Tässä nelitahtisessa koneessa kaasu puristettiin esikammiossa hyötysuhteen kasvattamiseksi. Ford Mustang (1964)
Vuonna 1965 Ferguson Research Ltd. osti kolme porrasperä-Mustangia ja muutti ne nelivetoisiksi. Projetin tarkoituksena oli edistää "Ferguson Formula 4WD" -järjestelmän tunnettuuta ja myyntiä. Vastaavaa järjestelmää oli käytetty F1-luokan Ferguson P99 -kilpa-autossa ja se tulisi käyttöön Jensen FF:ssä, jota pidetään yleisesti ensimmäisenä sarjavalmisteisena nelivetoisena henkilöautona. Kuten Jensen FF:ssä, myös AWD-Mustangissa järjestelmän ominaisuuksiin kuului lukkiutumaton jarrujärjestelmä, kauan ennen kuin siitä tuli autoilun arkipäivää. Auto
Vasta vuonna 1885 valmistettiin ensimmäinen nykyaikaisen polttomoottorin avulla liikkuva auto, Benz Patent-Motorwagen. Sen valmisti Karl F. Benz, kuuluisan Mercedes-Benz-konsernin perustaja. Lähes yhtä aikaa toinen saksalainen, Gottlieb Daimler, kehitteli oman versionsa polttomoottoriautosta, mutta kunnia ensimmäisestä nykyaikaisesta autosta annetaan Benzille. Daimlerin kanssa yhteistyössä toimi saksalainen Nicolaus Otto, jonka ottomoottorina tunnettu polttomoottorityyppi on nykyäänkin useimmissa henkilöautoissa käytössä, mutta Daimler kehitteli omalla tahollaan yli kolme kertaa nopeammin pyörivän moottorinsa. Hieman Benzin ja Daimlerin autojen valmistumisen jälkeen autoteollisuus alkoi ottaa huikeita askelia eteenpäin, ja etenkin ranskalaiset tulivat tunnetuiksi autojen kehittämisestä. Muun muassa kitkakytkin, ketjuveto ja tasauspyörästöllä varustettu vaihteisto kehitettiin näihin aikoihin. Myöhemmin ketjuveto tosin vaihtui jäykkään kardaanivetoon ja tasauspyörästö siirrettiin vaihteistosta taka-akselin keskivaiheille. 1890-luvulla julkistettiin myös toisenlainen moottorityyppi, nimittäin Rudolf Dieselin dieselmoottori. Siinä käytettiin vaikeammin palavaa dieselöljyä bensiinin sijasta, eikä polttonestettä suihkutettu seoksena ilman kanssa, vaan molemmat syötettiin erikseen. Medford
Medford oli maailmankuulujen keittokirjojen kirjoittajan Fannie Farmerin koti. Se oli myös James Plimptonin koti; miehen, joka vuonna 1863 keksi ensimmäisenä neljäpyöräisen rullaluistimen. Ottomoottori
Ottomoottorilla tarkoitetaan yleensä kaksi- tai nelitahtista bensiinikäyttöistä polttomoottoria, jossa polttoaineseos muodostetaan sylinterin ulkopuolella ja sytytetään bensiinimoottoreissa sähköisellä kipinällä. Moottori on saanut nimensä keksijänsä Nicolaus Otton mukaan, joka kuvasi moottorin periaatteen 1876. Charles Trépardoux
De Dion tuo Trepardoux:lle ensimmäiset polttomoottoria käsittelevät luonnoksensa vuonna 1889. Trépardoux on tiukasti sitä mieltä että: "Työskentely polttomoottorin hyväksi on työskentelyä höyrykonetta vastaan, ja samalla itseämme vastaan." Hetken näyttääkin siltä, että hän pystyy ainakin hidastamaan yhtiön siirtymistä polttomoottorien käyttöön, mutta tällöin apuun kutsutaan ulkopuolinen insinööritoimisto. Georges Bouton saa ensimmäisen moottorinsa prototyypin valmiiksi vuonna 1893. Benz &amp; Cie.
Insinööri Carl Benz oli saanut vuonna 1879 kehitettyä valmiiksi ensimmäisen toimintakelpoisen kaksitahtimoottorinsa. Moottorin valmistusta varten oli perustettu "Mannheimer Gasmotorenfabrik" -niminen yritys, joka sijoittajien vaatimuksesta muutettiin osakeyhtiöksi. Koska Benzille jäi yhtiöstä ainoastaan viiden prosentin siivu, hän jätti sen vuonna 1883. Saman vuoden lokakuun ensimmäisenä päivänä hän perusti liikemiesten Max Caspar Rosen ja Friedrich Wilhelm Eßlingerin kanssa "Benz & Cie. Rheinische Gasmotorenfabrik in Mannheim" -nimisen yrityksen. Ensimmäisten neljän toimintakuukautensa aikana uusi yritys myi yli 800 paikallismoottoria. Motocross
Motocross-kisoissa osallistujat on perinteisesti jaettu eri luokkiin pyörien kuutiotilavuuden mukaan ja ajajien iän perusteella. Mitä enemmän kuutioita, sitä enemmän tehoa – vaikka ei ehkä suoranaisesti vauhtia. Tätä asetelmaa kuitenkin sotkevat nykyisin hyvin yleisesti käytetyt nelitahtiset motocross-pyörät. Kaksitahtimoottoriin verrattuna nelitahtimoottoreissa sallitaan samassa luokassa lähes kaksinkertainen kuutiotilavuus, sillä moottorin rakenteesta johtuen tämä moottorityyppi tuottaa huomattavasti vähemmän tehoa kuutiosenttimetriä kohti, ja luokkajaossa pyritään nimenomaan sallimaan kilpailu samantehoisilla moottoripyörillä. Vuonna 2006 markkinoilta löytyy pääasiassa seuraavan kokoisia pyöriä: 2-tahtisia 50, 65, 85, 125, 250 ja 500 cm³ ja 4-tahtisia 50, 80, 150, 250, 450, 510, 525, 550 ja 610 cm³. Yleisesti ottaen 125-kuutioiset ja sitä suuremmat 2-tahti- ja 250-kuutioiset ja sitä suuremmat 4-tahtipyörät on mitoitettu pyörien ja rungon osalta täyskasvuisilla kuljettajille ja sitä pienemmät vielä kasvuiässä oleville junioreille. Aina 2002-vuoteen asti Suomessa ajettiin 4-tahtisten Suomenmestaruudesta ja tämän luokan valloitti kolmesti Antti Rannikko KTM 620:llä(v. 1997, 1998 ja 1999). Viimeisenä vuonna (2002) Jarno Mattila (KTM) voitti 4-tahtisten Suomenmestaruuden, jolloin sarja lopetettiin, koska 4-tahtisia motocross-pyöriä alkoi olla niin paljon. Wilhelm Maybach
1800-luvun lopulla Maybach kehitti yhdessä Gottlieb Daimlerin kanssa kevyitä ja nopeakäyntisiä polttomoottoreita, jotka soveltuivat maa- ja vesikulkuneuvojen sekä tulevien ilma-alusten voimanlähteeksi. Näitä moottoreita käytettiin Daimlerin valmistamassa, maailman ensimmäisessä moottoripyörässä, Daimlerin jokiveneissä ja hänen suunnittelemissaan ensimmäisissä autoissa. Ne olivat myös perusta vuonna 1902 esitellyn uuden Mercedes-mallin moottorille, joka oli valmistettu Emil Jellinekin teknisten suunnitelmien mukaisesti. Mathis
Yhdysvaltalainen Durant suunnitteli aloittavansa nelisylinteristen Mathis-mallien valmistuksen. Nimeksi oli valittu Matam (Mathis + America), mutta suunnitelmat peruuntuivat 1930-luvun laman alettua. Mathisin moottoreita käytettiin eräässä Harris-Léon Laisne -mallissa. Ferguson P99
Ferguson P99-Climax oli historian ensimmäinen nelivetoinen F1-auto. Se jäi historian lehdille myös viimeisenä etumoottorisena autona, jolla on voitettu F1-osakilpailu. Auto oli parhaiten traktoreistaan tunnetun Harry Fergusonin perustaman kehitys- ja tutkimusyhtiö Ferguson Research Ltd.:n suunnittelua. Harry Ricardo
Jo ennen valmistumistaan Harry Ricardo oli suunnitellut kaksitahtisen moottoripyöränmoottorin, jonka avulla hän tutki polttoaineseoksen muutoksien vaikutusta palamisprosessiin. Ricardon valmistuttua vuonna 1906, hän jatkoi tutkimuksiaan Cambridgen yliopistossa vielä vuoden ajan. Pieni "Messrs Lloyd and Plaister" -yhtiö ilmaisi halukkuutensa valmistaa Ricardon moottoria. Ricardo suunnitteli kaksi eri kokoista moottoria, joista pienempää myytiin vuoteen 1914 mennessä noin 50 kappaletta. Nelitahtimoottori
Nelitahtimoottorin kaasunvaihto on yleensä paremmin hallittavissa kuin kaksitahtimoottorin, koska venttiilien ajoitus ja nousu voidaan suunnitteluvaiheessa määrätä suhteellisen vapaasti. Sen sijaan mäntäohjattu kaksitahtikone on vaikeampi suunnitella siten, että saavutetaan riittävä tehollinen puristussuhde, riittävä täytös ja kunnollinen huuhtelu. Nelitahtimoottorin ominaisuuksia on myös helppo muokata jälkikäteen venttiilien ajoitusta tai nostokäyrää muuttamalla esimerkiksi vaihtamalla nokka-akseli. Nokka-akseleita pyöritetään uusissa moottoreissa jakohihnan tai jakoketjun avulla. Frederick W. Lanchester
Aivan vuoden 1888 lopulla Frederick Lanchester sai paikan Birminghamin Saltleyssa sijainneen Forward Gas Engine Companyn tehtaan apulaisjohtajana. Hänen toimisopimukseensa oli sisällytetty lauseke, jonka perusteella yhtiöllä olisi yksinomaiset oikeudet kaikkiin hänen tekemiinsä kehitystyön tuloksiin. Lanchester kuitenkin vaati tämän ehdon poistamista sopimuksesta, ennen allekirjoitusta. Tämä oli kaukonäköistä, sillä vuonna 1889 hän keksi ja patentoi heilurisäätimen, jonka avulla pystyttiin ohjaamaan moottorin käyntinopeutta. Lanchester sai kymmenen sen aikaisen shillingin rojaltin jokaisesta Forward Enginen moottoriin asennetusta säätimestä. Vuonna 1890 hän patentoi heilurikiihtyvyysmittarin, jonka avulla pystyttiin tallentamaan tietoa maantie- ja kiskokaluston kiihtyvyydestä ja hidastuvuudesta. Frederick W. Lanchester
Lanchester alkoi kokea tehtaan johtamisen ja oman tutkimustyönsä välisen ristiriidan hyvin harmillisena. Niinpä hän vuonna 1893 irtisnoutui toimestaan, nuoremman George-veljensä hyväksi. Näihin aikoihin hän sai valmiiksi toisen moottorinsa, joka oli samankaltainen kuin aiemmin kehitetty, mutta sen käyttövoimana toimi bentseeni ja se oli edeltäjäänsä nopeakäyntisempi (800 r/min). Lanchesterin uuden moottorin tärkeä osa oli vallankumouksellinen kaasutin, jonka avulla ilma ja polttoaine saatiin sekoitettua oikeassa suhteessa. Hänen keksintönsä tunnetaan sydänlankakaasuttimena, koska siinä polttoaine imeytetään sydänlankaan, josta se sitten kaasuuntuu moottorin imuilmaan. Lanchester patentoi tämän keksinnön vuonna 1905. Dynamiitti
Dynamiitin kehitti ruotsalainen Alfred Nobel vuonna 1866 Venäjän öljykenttien tarpeisiin. Patentin dynamiitti sai 14. joulukuuta 1866. Nobel hankki dynamiitin avulla suuren omaisuuden, jonka hän testamenttasi jaettavaksi Nobel-palkintoina. Dynamiitti on joskus väitetty kehitetyn sen vuoksi, ettei kukaan uskaltaisi aloittaa sotaa niin voimakkaan räjähteen pelossa, mikä kuitenkin lienee Alfred Nobelin pasifistisista aatteista johdettua yksinkertaistamista. Nikola Tesla
Nikola Tesla (; 10. heinäkuuta 1856 – 7. tammikuuta 1943) oli serbialais-yhdysvaltalainen fyysikko ja keksijä. Häntä pidetään yhtenä nykyhistorian merkittävimmistä keksijöistä. Hän osallistui muun muassa nykyaikaisen sähköenergian jakelulle ja käytölle keskeisten vaihtovirran, monivaihejärjestelmän ja induktiomoottorin kehittämiseen. Useiden Teslan patenttien hyödyntäminen onnistui vasta hänen kuolemansa jälkeen. Felix Wankel
Liittoutuneiden miehityksen aikaan, hän aloitti salaa kirjoittamaan kiertomäntämoottoreista kirjaa. Hän onnistui jatkamaan moottoreiden kehittelyä vuodesta 1951 jolloin hän meni NSU:lle töihin ja tapasi siellä ollessaan Walter Froeden, joka oli moottoripyöräkehittelyn johtaja. Tuloksena oli KKM-moottori (Kreiskolbenmotor), joka oli paranneltu versio DKM-moottorista.
Ensimmäinen varsinaisesti toimiva Wankel-moottori oli DKM-tyyppinen ja pyöritettiin helmikuussa vuonna 1957. Toukokuussa prototyyppimoottori pyöri kaksi tuntia ja se tuotti 21 hevosvoimaa. Ensimmäistä KKM-tyyppistä moottoria päästiin kokeilemaan heinäkuun 7. vuonna 1958. Moni ihminen oli ehdottanut kiertomäntämoottorin ideoita ja suunnitelmia, mutta kukaan ei ollut kehitellyt sitä niin pitkälle ja hartaasti kuin Felix Wankel. Honda
Toisen maailmansodan jälkeen Soichiro Honda saavutti etulyöntiaseman Japanin markkinoilla. Hän suunnitteli ja valmisti ensin puuöljyllä toimivan mopedin, sitten itse suunnittelemansa kaksitahtimoottoriversion ja lopulta nelitahtisen moottoripyörän. Emanuel Nobel
Emanuel Nobel solmi vuonna 1898 lisenssisopimuksen dieselmoottorin keksijän saksalaisen Rudolf Dieselin kanssa. Hän perusti Pietariin maailman emsimmäisen dieselmoottoritehtaan jonka valmistamia moottoreita alettiin käyttää Branobelin säiliölaivoissa. Branobel laajensi myös toimintaansa Kaspian meren alueella muun muassa Groznyyn ja Dosseriin. Frederick W. Lanchester
Lanchester piti yllä jatkuvan kehityksen linjaa. Vuonna 1902 esiteltiin nestejäähdytteinen moottori ja vuonna 1904 suurempi 18 hv:n malli. Samana vuonna hän esitteli myös hieman suuremman, 20-hevosvoimaisen, nelisylinterisen moottorin. Värinätön käynti oli Lanchesterin moottorisuunnitelmien pääpainoalueita ja uusi nelisylinterinen moottori oli varustettu kahdella tasapainoakselilla, järjestelmä joka on yleisesti käytössä tämän päivän moottoreissa. Vuonna 1907 esiteltiin 38 hv:n kuusisylinterinen moottori ja sen yhteydessä kampiakselin päähän sijoitettu värinänvaimennin. Wankelmoottori
Saksalainen Felix Wankel sai idean kiertomäntämoottorista vuonna 1924 ja sai ensimmäisen patentin kiertomäntämoottorille vuonna 1929. Ensimmäinen toimiva prototyyppi valmistui vuonna 1957 ja sarjatuotantoon sopiva malli vuonna 1958. Ensimmäisenä se otettiin käyttöön NSU Wankel Spider automallissa vuonna 1963.