Mitä on kriminologia?
Kriminologia
Kriminologia tutkii rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä pääasiassa empiirisin menetelmin. Tutkimuskohteena voi olla rikollisuuden määrä, rakenne, kehitys, rikollisuuteen vaikuttavat tekijät ja sen syyt. Kriminologia on monitieteellistä ja sen voidaan sijoittuvan omana tieteenalanaan oikeussosiologian tai rikosoikeuden yhteyteen. Sillä on yhteyksiä myös taloustieteeseen, sosiaalipolitiikkaan ja tilastotieteeseen. Rikosoikeus
Kriminologia on monitieteellinen tieteenala, joka voidaan katsoa osaksi rikosoikeutta tai vaihtoehtoisesti osaksi oikeussosiologiaa. Se on pääasiassa empiirinen tiede, joka tutkii rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä. Tutkimuskohteita ovat muun muassa rikollisuuden määrä, laatu, kehitys ja sen syyt.
Kansatiede
Kansatiede eli etnologia on ihmisyhteisön henkisen ja aineellisen kulttuurin tutkimusta Gemmologia
Geologia tutkii maapalloa ja sen aktiivisuutta. Sen alatiede mineralogia on mineraaleja koskeva tiede. Gemmologia kehittyi mineralogiasta omaksi tieteen alaksi 1800-luvun lopulla. Sovjetologia
Länsimaissa varsinkin Neuvostoliiton jälkeistä sovjetologiaa, mutta joskus myös vanhempaa, on kutsuttu nimellä kremlologia. Nykyään sen tavoitteena on ainakin osittain samoin menetelmin arvioida ja ennakoida valtasuhteita ja virallisen politiikan muutoksia Venäjällä. Rikollisuus
Rikollisuus on yhteiskunnassa tapahtuvaa rikollista toimintaa eli sellaista toimintaa, josta on laissa säädetty rangaistus. Lainsäädännön perustana ovat yhteiskunnan arvot ja normit, jotka voivat olla yhteydessä johonkin uskontoon tai filosofiseen suuntaukseen. Tietolähdetoiminta
Koska rikostutkinnan eli esitutkinnan aloittaminen vaatii aina poliisille tullutta tietoa on tieto rikostorjunnan kannalta erittäin tärkeää. Järjestäytynyt rikollisuus ja muu piilorikollisuus poikkeaa rikostyyppinä muusta ratkaisevasti. Sen yhteydessä ei yleensä ole loukattua rikoksen uhria tai välittömiä todistajia. Tämän vuoksi todisteiden kerääminen perinteisillä rikoksentutkintamenetelmillä oli lähes mahdotonta. Ratkaisuksi kehitettiin tiedon saanti rikoksista jo ennen rikostapahtumaa. Erityisesti tämä koski huumekauppaa. Onkin sanottu, että ilman tiedonantajia huumausainerikollisuuden paljastaminen on lähes mahdotonta. Kristologia
Kristologia (kr. "Khristos", Kristus ja "logos", tieto) on tutkimusta Kristuksen asemasta teologiassa. Toisaalta termillä voidaan viitata jonkun ajattelijan käsityksiin Kristuksesta. Antropologia
Antropologia (muinaiskreikan sanoista ἄνθρωπος, "anthrōpos" ’ihminen’ ja "λογία", "logia" ’oppi’) eli ihmistutkimus on ihmislajille ("Homo"-suvun eläimet, myös muut kuin "Homo sapiens") ominaisia piirteitä ja ihmisen kulttuuria tutkivan tieteen yleisnimitys. Sana ”antropologia” on viitannut eri aikoina moniin eri aloihin ja se on tiiviissä yhteydessä moneen muuhun tieteenlajiin, kuten luonnontieteisiin, kielitieteeseen ja arkeologiaan.Tässä artikkelissa tarkastellaan antropologiaa yhteiskuntatieteenä. Suomessa antropologian opetuksessa on painotettu kulttuurien vertailevaa tutkimusta. Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutti
Instituutin johtaja on OTT, professori Tapio Lappi-Seppälä. Rikosoikeus
Kriminaalipolitiikka on merkittävä rikosoikeuden osa-alue, jolla on vaikutusta sekä rikosoikeudellisiin käytäntöihin, että tutkimukseen. Yleisesti sillä ymmärretään tarkoitettavan rikollisuutta koskevaa yhteiskunnallista päätöksentekoa. Kriminaalipolitiikka voidaan jakaa käytännölliseen kriminaalipolitiikkaan ja tieteelliseen kriminaalipolitiikkaan jolloin käytännöllisellä kriminaalipolitiikalla tarkoitetaan yleistä yhteiskunnallista päätöksentekoa, sen tavoitteenasetteluja ja toteuttamistapoja. Tieteellisellä kriminaalipolitiikalla puolestaan tarkoitetaan tutkimusta, jonka tavoitteena on käytännön kriminaalipolitiikkaan vaikuttaminen tai joka tutkii käytännön kriminaalipolitiikkaa. Koska monen muunkinlaisella kuin vain oikeustieteellisellä tutkimuksella voidaan pyrkiä vaikuttamaan käytännön kriminaalipolitiikkaan, luontevampi nimitys tieteelliselle kriminaalipolitiikalle voisi olla kriminaalipoliittisesti orientoitunut tutkimus. Tällaisella tutkimuksella on perinteisesti ollut Suomessa tärkeä sija koska käytännön kriminaalipolitiikassa asiantuntijanäkemyksille on annettu painoarvoa ja useat rikosoikeustutkijat ovatkin luokitelleet tutkimuksensa kriminaalipoliittisesti orientoituneeksi. Asiantuntijoiden vaikutusvalta saattaa kuitenkin olla heikkenemässä erityisesti rikosoikeuden eurooppalaistumisen vuoksi. Rikosuhritutkimus
Rikosuhritutkimus kerää rikosuhrikyselyn avulla tietoa väestön tai väestönosan kokemasta rikollisuudesta. Tutkimuksessa selvitetään kokonaisrikollisuuden määrää, johon kuuluu poliisille ilmoitetun ilmirikollisuuden lisäksi myös ilmoittamatta jäänyt piilorikollisuus. Rikosoikeus
Ihmisarvon loukkaamattomuuden periaate on ehkä vaikeimmin käsitettäviä kriminalisointiperiaatteista. Sillä on kuitenkin vahva perusta kansainvälisissä sopimuksissa, ja se on Suomessa perustuslain perusoikeuksien taustalla vaikuttava arvo. Rikosoikeuteen nähden ihmisarvon loukkaamattomuuden periaate edellyttää sitoutumista syyllisyysperiaatteeseen, jonka keskeisen sisällön mukaan ketään ei saa rangaista teosta, jos tällä ei ollut kykyä tai mahdollisuutta toimia toisin. Lisäksi periaate edellyttää, että rangaistavan teon täytyy olla tahallinen tai tuottamuksellinen. Laajemmalla tasolla ihmisarvon loukkaamattomuus vahvistaa pohjoismaista ajatusta, että oikeusjärjestelmän toiminnan tulisi olla rationaalista ja humaania. Erityisesti humaanius viittaa jokaisen ihmisen kunnioittamiseen autonomisena toimijana, ja tämä ajatus liittyy läheisesti myös ihmisarvon käsitteeseen. Immunologia
Immunologian keskeinen piirre on tutkia soluja ja molekyylejä, niiden toimintaa ja interaktiota. Immuunijärjestelmä jakautuu "synnynnäiseen" ja "hankittuun" immuunipuolustukseen, hankittu puolestaan "humoraaliseen" ja "soluvälitteiseen" immuniteettiin. Klassista immunologiaa ei voi ymmärtää tuntematta "antigeenin" ja "vasta-aineen" ("antibody") vuorovaikutusta. Immunologia on kasvanut ulos klassisesta viitekehyksestään 2000-luvulla. Kriminologia
1960-luvulla alettiin puolestaan kehittää (usein marxilaista) radikaalia kriminologiaa, jossa rikollisuus kytkettiin yhteiskuntarakenteeseen ja yhteiskunnalliseen epätasa-arvoon. Samoihin aikoihin luotiin myös alakulttuuriteorioita kuten Richard Clowardin ja Lloyd Ohlinin ajatus nuorista, jotka pyrkivät mahdollisimman hyviin asemiin huonoista lähtökohdistaan. Rikos on Clowardin ja Ohlinin mukaan näiden nuorien kohdalla kannattavampaa kuin työskentely vähimmäispalkalla. Toiset kriminologit keskittyivät ennen kaikkea nuorisojengien suosion selittämiseen, mutta teoriat olivat usein samankaltaisia ja pohjasivat yhteiskunnan rakenteelliseen epätasa-arvoisuuteen. Toinen suuntaus oli kriittinen kriminologia, joka suhtautui refleksiivisesti rikoksen käsitteeseen. Kriittiset kriminologit olivat sitä mieltä, että yhteiskunnan valtaa pitävillä on valta määrittää myös rikoksen käsite ja rikoskategoriat. Rikosta ei nähty enää vain yhteiskunnassa olemassa olevana tosiasiana vaan myös sosiaalisena konstruktiona. Etninen profilointi
Nykyaikaa on kuvattu monessa suhteessa epävarmaksi. Ulrich Beck (2006) kuvaa postmodernia yhteiskuntaa nimenomaan riskiyhteiskunnaksi: perinteinen perherakenne on murtunut, työt ovat muuttuneet luonteeltaan pysyvistä työsuhteista lyhyiksi pätkätöiksi sekä ylikansalliset uhat, kuten terrorismi, aiheuttavat turvattomuuden tunnetta kansalaisille että taloudelliset kriisit toinen toisensa jälkeen koettelevat ihmisten luottamusta elämän jatkuvuuteen. Kun maailma on muuttunut epävarmaksi paikaksi elää, sitä aletaan mallintamaan hallittavaksi kokonaisuudeksi. Perinteisen kriminologisen näkökulman mukaan rikollisuus aiheutui yhteiskunnan rakenteista johtuvaksi ja esimerkiksi köyhyys ja vähäosaisuus tuotti rikollisuutta. Nykyään rikollisuus tulkitaan enemmän vapaaksi valinnaksi: kuka tahansa voi tehdä rikoksen, mikäli tilanne on vain siihen otollinen. Tämä uusliberalistinen ihmiskäsitys vallitsee myös poliittisessa päätöksenteossa ja vaikuttaa suoraan siihen, miten rikollisuutta hallitaan. Kaoottisessa ympäristössä, jossa kuka tahansa voi olla rikoksentekijä, valvotaan kaikkea. Tämä johtaa tiukentuneeseen kontrollin ja esimerkiksi nollatoleranssipolitiikan korostamiseen. Esimerkiksi Englannissa rave-kulttuuri on kokonaan kielletty, koska alakulttuuri liitetään vahvasti huumeiden viihdekäyttöön (esim. Koskela). Samanlaista nollatoleranssi-politiikkaa harjoitetaan myös Suomessa. Esimerkiksi nuorison graffiti-kulttuuria on pyritty rajoittamaan siten, että Järjestyslain 3 luvun § 13 on kielletty kokonaan spray-maalien hallussapito ilman hyväksyttävää syytä niiden käytöstä, mistä kertoo myös Stop Töhryille -kampanja. Poikkeavuus
Poikkeavuudella tarkoitetaan sosiologisessa kontekstissa toimintaa tai käytöstä, joka rikkoo kulttuurisia normeja, kuten muodollisesti säädettyjä sääntöjä (esimerkiksi rikollisuus) tai epämuodollisia sosiaalisten normien (kuten perinteiset tavat) rikkomuksia. Näiden sääntöjen syntyminen, muuttuminen ja toimeenpaneminen kuuluu sosiologien, psykologien, psykiatrien ja kriminologien tutkimusalueeseen. Tutkintapyyntö
Tutkintapyyntö on termi ja esitutkintaprosessin vireillepanotoimi, jota käytetään joissakin yhteyksissä rikosilmoitus-termin sijasta. Tutkintapyynnöllä ja rikosilmoituksella ei ole poliisin kannalta mitään eroa. Tutkintapyynnön saatuaan poliisi arvioi ensin, onko syytä epäillä rikosta, ja jos on, aloitetaan asiassa esitutkinta. Syytä epäillä -kynnys on matalin rikosprosessin tuntemista toimenpidekynnyksistä.Kyseessä on eräänlainen tutkinnalle saatava aikalisä, jota käytetään hyvin vakavissa rikoksissa. Oikeusantropologia
Oikeusantropologia () on antropologian erityisala, jossa erilaisia henkilön ominaisuuksia pyritään tunnistamaan heidän luurankojensa perusteella. Tunnistettaviin ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa henkilöllisyyden selvittäminen, traumojen analysointi, kasvojen rekonstruktio, kuolinhetken määrittäminen ja rikospaikkatutkimus. Oikeusantropologit eivät varsinaisesti määritä ruumiiden kuolinsyitä, mutta voivat auttaa todennäköisen syyn selvittämisessä. Yhdysvalloissa oikeusantropologeja sertifioi "American Board of Forensic Anthropology". Tavallisesti ruumiin oikeusantropologinen tutkimus aloitetaan silloin kun varsinaista ruumiinavausta ei pystytä suorittamaan ja tietoa joudutaan hankkimaan muilla tavoin. Sovjetologia
Sovjetologia on nimitys Neuvostoliiton olemassaolon ja erityisesti Kylmän sodan aikana lännessä vallinneelle (tieteelliselle ja muulle) tutkimukselle, jonka tarkoitus oli analysoida ja ymmärtää Neuvostoliiton hallintojärjestelmää, politiikkaa, talouselämää ja käytäntöjä sekä yhteiskuntaa kokonaisuudessaan. Sovjetologisen tutkimuksen lähtökohtana oli Neuvostoliiton näkeminen totalitaristisena järjestelmänä, jossa valtio ja johtava puolue pystyivät alistamaan valtaansa kaikki yhteiskunnan osat, eikä mitään yhteiskunnan osaa tai toimintoa voida tarkastella ilman tämän alistussuhteen huomioon ottamista. Tämä alistaminen koski myös Neuvostoliiton lehdistöä ja siellä harjoitettua tieteellistä tutkimustoimintaa. Musiikkitiede
Musiikkitiede eli musikologia on musiikin ja äänen järjestelmällistä tutkimista. Musiikkitiede kuuluu humanistisiin tieteisiin. Musiikkitiede on perinteisesti jaettu yleiseen musiikkitieteeseen ja etnomusikologiaan, joista yleinen musiikkitiede on keskittynyt tarkastelemaan länsimaista taidemusiikkia ja etnomusikologian tutkimuskohteina ovat olleet kansanmusiikki ja populaarimusiikki. Nykyisin tutkimuskohteena saattaa tosin olla mikä tahansa kulttuurissa esiintyvä äänellinen ilmiö. Rikkinäisten ikkunoiden teoria
Rikkinäisten ikkunoiden teoria on kriminologinen teoria siitä, kuinka kaupunkielämässä ilmenevät häiriöt, kuten roskaaminen, töhrintä ja vandalismi lisäävät rikollisuutta ja epäsosiaalista käyttäytymistä. Teorian mukaan kaupunkiympäristön tarkkailu ja pitäminen hyvässä kunnossa ehkäisevät vandalismin ja rikollisuuden laajenemisen. Rikoskirjallisuus
Rikoskirjallisuuden aloittaja oli lähinnä Edgar Allan Poe, jonka kolme 1840-luvun alun "C. Auguste Dupin" -kertomusta yhdessä "Kultakuoriaisen" kanssa loivat pohjan dekkarien loogiselle ongelmanratkaisulle ja poliiseihin nähden ylivertaisen nerokkaan yksityisetsivän hahmolle. Myös Poen rikoksen psykologiaa tutkineet tarinat – muiden muassa "Sinä olet se mies", "Perverssiyden paholainen", "Musta kissa" – olivat uraauurtavia. Myöhemmin 1800-luvulla Fjodor Dostojevski tutki rikoksen psykologiaa vielä syvemmin, mutta hänen teoksiaan voi tuskin luokitella rikoskirjallisuuteen, sillä vaikka etenkin romaanissa Rikos ja rangaistus on myös joitain dekkarinomaisia piirteitä, ovat ne suhteessa kokonaisuuteen vähäisiä. 1900-luvun alussa Arthur Conan Doylen alun perin sanomalehdissä jatkokertomuksina ilmestyneet Sherlock Holmes -kertomukset nostivat lajityypin suosioon. Sherlock Holmes pohjasi sekä hahmojen että rakenteen puolesta vahvasti Poen "C. Auguste Dupin" -tarinoihin. Sara Heinämaa
Heinämaan tutkimuksen toinen pääalue on klassinen fenomenologia ja erityisesti Edmund Husserlin ja Merleau-Pontyn havainnon- ja ruumiinfenomenologia. Heinämaa on selvittänyt muun muassa ruumiillisuuden eri merkityksiä, ruumiin ilmaisullista luonnetta, intersubjektiivisuuden ulottuvuuksia sekä normaaliutta. Kansainvälisesti hänet tunnetaan nykyfenomenologian omaperäisenä kehittäjänä ( “Sara Heinämaa,” teoksessa "Phenomenology – Five Question", toim. Joona Taipale and  Felipe Léon, Automatic Press/VIP, ilmestyy 2016). Petrologia
Petrologia ( 'kivi') on geologian osa-alue, joka tutkii kiviä, niiden koostumusta, tekstuuria, rakennetta, esiintymistä, jakaumaa ja muodostumisolosuhteita. Janne Kivivuori
Janne Kivivuori (s. 1967) on Helsingin yliopiston kriminologian professori ja Helsingin yliopiston yhteydessä toimivan Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutin kriminologisen yksikön esimies. Hän on myös sosiologian ja kriminologian historian dosentti Oulun yliopistossa aate- ja oppihistorian oppiaineessa. Lisäksi hän on toiminut oikeusministeriön Rikoksentorjuntaneuvoston tutkimusjaoston puheenjohtajana. Kivivuori väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1994 Helsingin yliopistosta sosiologian alalta. Nefrologia
Nefrologia on munuaisten rakennetta ja toimintaa tutkiva lääketieteen ala. Sana tulee kreikan kielen munuaista tarkoittavasta sanasta "nephros". Nefrologia tutkii myös erilaisia munuaisten sairauksia ja niiden hoitoa. Munuaisten ongelmiin erikoistunutta lääkäriä kutsutaan nefrologiksi. Nefrologiaa tarvitaan muun muassa seuraavista syistä: Rikosoikeus
Rikollisuutta ja sen torjuntaa koskeva päätöksenteko voidaan sekin lukea osaksi rikosoikeutta, tosin myös muilla yhteiskuntatieteillä on siinä merkittävä rooli. Rikoksentorjunnan tavoitteena on rikosten ehkäiseminen tai rikollisuuden vähentäminen ja näiden keinojen kautta turvallisuuden lisääminen. Tässä voidaan korostaa tilannetorjuntaa tai rikollisuuden sosiaalista ehkäisemistä joka tarkoittaa henkilökohtaisella tasolla tapahtuvaa rikoksien tekemisen ehkäisemistä tai niiden tekemisen jatkamisen ehkäisemistä. Keskittyä voidaan myös esimerkiksi rakennetun ympäristön suunnitteluun sellaiseksi, että se tuottaa mahdollisimman vähän rikollisuutta. Rikoksentorjunta voidaan kohdistaa tarkemmin vain jollekin tietylle alueelle, elämänalalle tai rikoslajiin tai se voi olla kokonaisvaltaista. Teleologia
Teleologia (kreik. "telos", ”lopputulos”; "logos", ”oppi”) eli tarkoitusperäisyys tai päämäärähakuisuus on a) filosofinen oppi, jossa pohditaan tarkasteltavan kohteen (esimerkiksi jonkin toiminnan) tavoitetta b) oppi esimerkiksi kaikkeuden rakenteen ja järjestyksen tarkoitusperäisyydestä. Teleologialla tarkoitetaan kuvaus- ja selitystapaa, jossa jonkin tapahtuman tai prosessin olemassaoloa ja luonnetta selitetään viittaamalla sen tulokseen, päämäärään. Teleologia on keskeistä Aristoteleen ajattelussa. Rikoselokuva
Rikosdraama yhdistää draama- ja rikoselokuvan. Rikosdraamoissa käsittellään usein rikollisen elämää, toimintaa ja moraalisia ongelmia ja ne keskittyvät usein toiminnan ja jännityksen sijaan hahmonkehitykseen ja juonenkuljetukseen ja pyrkivät antamaan realistisen ja vakavan kuvan rikollisuudesta. Varhaiset klassiset rikosdraamat olivat monet film noireja, kuten "Varjot menneisyydestä", "Tappajat" ja "He elävät öisin". Muita rikosdraamoja ovat muun muassa "Kylmäverisesti", "Hikinen iltapäivä" ja "Kiinalaisen kiristäjän murha". Nuoruus
Kriminologien mukaan "crime drop", Euroopassa ja Yhdysvalloissa 1990-luvun puolivälissä alkanut rikollisuuden lasku johtuu yksilöiden kilpailua korostavasta talouskulttuurista. Sen vuoksi nuoret välttelevät rikoksia ja muita tahroja maineeseensa - tai Google-hakutuloksiin. Itsekurin arvostus nuorten keskuudessa on noussut paljon eikä rikoksilla saa hyväksyntää entiseen malliin. Suomessakin myös väkivalta, varastaminen ja ilkivalta ovat vähentyneet. Somen vuoksi myös nuoret liikkuvat vähemmän porukoissa kaupungilla. Kriminologia
1920-luvulla merkittävä Chicagon koulukunta muutti kriminologian suuntautumista keskittymällä kaupunkirakenteisiin. Chicagon koulukunnan sosiologit kehittivätkin kuuluisan kehämallin, jossa köyhyys, rikollisuus ja muut ongelmat keskittyvät kaupungin keskustoihin, ja muu väestö asuu eri vyöhykkeillä näiden alueiden ympärillä. Chicagon koulukunta oli uudistusmielinen myös tutkimusmenetelmien suhteen, ja sosiologit kuten Robert E. Park painottivat etnografista tutkimusta ja ympäristössä havainnoimista pelkkien kirjojen ja tilastojen tutkimisen sijaan. Toksikologia
Toksikologia on tieteenala, joka tutkii vierasaineiden haitallisia vaikutuksia eläviin organismeihin. Se on poikkitieteellinen ala, joka omaksuu tietoa ja teknisiä taitoja biokemiasta, kemiasta, genetiikasta, matematiikasta, lääketieteestä, farmakologiasta, fysiologiasta ja fysiikasta. Toksikologian keskeisiä tutkimusaloja ovat tuoteturvallisuus ja tuoteriskien arviointi. Toksikologiassa on erilaisia suuntauksia, mutta kaikkia suuntauksia yhdistää eliöille haitallisten mekanismien tutkiminen. Rikosoikeus
Kansainvälisessä rikosoikeudessa rangaistusteorialla on sovitusteoreettiset lähtökohdat ja myös sillä on myös erityispreventiivisiä tavoitteita. Tämä ilmenee hyvin Rooman perussäännön johdantokappaleista, jossa asiaa painotetaan. Kansainvälisen rikosoikeudessa keskeisiä ovat tietyt ydinrikokset ("core crimes"), joiden rangaistus oikeutetaan sillä, että niiden tekijät eivät saa välttyä rangaistukselta, vaikka kansallinen lainsäädäntö ei niitä rangaistavaksi olisikaan määrännyt. Tämän katsotaan johtuvan näiden ydinrikosten, kuten esimerkiksi etnisten puhdistusten, erikoisluonteesta. Katsotaan, että loukkaisi koko kansainvälistä yhteisöä, jos tämän tyyppisiä rikoksia voisi rangaistuksetta tapahtua. Toisaalta tämä merkitsee poikkeamista rikos­oikedessa yleensä sovelletusta territoriaali­periaatteesta, jonka mukaan teon rangaistavuus määräytyy sen maan lain mukaan, jossa se on tehty. Kriminologia
1900-luvun alun positivistinen kriminologia näki rikollisuuden useimmiten yksilön ominaisuuksiin sidottuna. Tätä suuntausta edustivat muun muassa Cesare Lombroso ja Hans Eysenck. Koska rikollisuuden syyt nähtiin yksilötasolla, myös ratkaisuja haettiin yksilötasolta. Lombroso painotti rikollisen biologisia ja geneettisiä ominaisuuksia, ja myöhemmät kriminologit ovat suhtautuneet arvostelevasti hänen tutkimusmetodeihinsa. Positivistinen kriminologia otti myös rikollisuuden käsitteen määritelmän itsestäänselvyytenä, ja keskittyi tutkimaan rikollisuutta ja rikostilastoja käyttäen yleisesti käytössä olleita rikosten määritelmiä. Kremlologia
Kremlologia on monitieteinen ala, mutta kremlologiaksi nimitetään myös poliittisten kommentoijien tulkintoja. Tutkimuksen perusteella on pyritty luomaan myös ennusteita. Demonologia
Demonologia on oppi pahoista hengistä eli demoneista. Demonologia syntyi keskiaikaisten ja varhaisen uuden ajan teologien pyrkimyksistä kerätä ja järjestää Saatanaan ja demoneihin liittyviä käsityksiä. Myöhemmin demonioppi on vaikuttanut okkultismiin. Demonologiaa tunnetaan myös muissa uskonnoissa. Syyllisyys
Oikeustieteessä syyllisyys tarkoittaa sellaista henkilön ja teon välistä suhdetta, jossa henkilö on rikkonut lakia tai muuta asetusta ja hänet voidaan asettaa teostaan rikosoikeudelliseen vastuuseen. Juridisen syyllisyyden edellytyksiä ovat syyntakeisuus ja syyksiluettavuus. Janne Kivivuori
Kivivuoren tutkimuksia on julkaistu lukuisissa kansainvälisissä tiedelehdissä kuten Acta Sociologica, British Journal of Criminology, Crime and Justice"," European Journal of Criminology, Journal of Experimental Criminology, Journal of Scandinavian Studies in Criminology and Crime Prevention ja Scandinavian Journal of History. Hän on julkaissut myös kriminologian alaan kuuluvia monografioita, kuten Discovery of Hidden Crime (2011), Rikollisuuden syyt (2013) ja Kriminologia – Rikollisuus ja kontrolli muuttuvassa yhteiskunnassa (2018). Terminologia
Terminologia on tieteenala, joka tutkii erikoiskielten käsitteitä, termejä ja termistöjä. Terminologia-sanaa käytetään usein virheellisesti viittaamaan tiettyyn erikoisalaan kuuluvien termien joukkoon eli termistöön . "Termi" eli "ammattisana" on jollakin erikoisalalla yleiskäsitteen nimityksenä käytettävä kielellinen ilmaus. Termi voi olla esimerkiksi sana, sanaliitto tai lyhenne. Suomen rikoslaki
Suomalainen rikosoikeusjärjestelmä sai ideologisia vaikutteita sosiologisesta koulusta, jonka mukaan rangaistuksen tarkoituksena on parantaa rikollinen. Erityisesti tämä käsitys on vaikuttanut ehdollisten vankeusrangaistusten, nuorisovankiloiden ja vaarallisten vankien eristämistoimien kehitykseen. Vuoteen 1960 asti rikosoikeusteoreetikot kannattivat klassista rikosoikeusajattelua tai sosiologista koulua. Toisaalta Suomen rikoslaki sai vaikutteita myös positivisesta rikosoikeuskoulusta, jonka mukaan yhteiskunnalliset tekijät vaikuttavat rikollisuuteen. Dragonologia
Dragonologia () on englantilaisen Dugald A. Steerin kirjoittama, lohikäärmeistä ja lohikäärmeiden tutkimisesta kertovan tietokirjan muotoon kirjoitettu fantasiakirja. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi 2003 ja suomennos seuraavana vuonna. Kirjassa on Wayne Andersonin, Helen Wardin ja Douglas Carrelin tekemä värikuvitus. Murha
Murha on harkittu ja tahallinen ihmisen tappaminen tai kuoleman aiheuttaminen, rikollista mielenlaatua osoittaen. Murhan tehneestä henkilöstä käytetään nimitystä murhaaja. Tarkka murhan määrittely riippuu lainsäädännöstä, kuitenkin murha on lähes poikkeuksetta vakavimpia rikoksia kaikissa lakijärjestelmissä. Lainsäädäntö usein myös tuntee lievempiä henkirikoksia, kuten tappo, surma ja kuolemantuottamus. Criminal Minds – FBI-tutkijat
"Criminal Minds" on trilleri profiloijien erikoisyksiköstä, joka analysoi äärimmäisen kieroutuneiden sarjamurhaajien psyykeä ja yrittää ennakoida heidän seuraavat iskunsa. Kirkkososiologia
Kirkkososiologia on käytännöllisen teologian osa-alue, jossa tutkitaan kirkon toimintaa, hallintoa ja ihmisten uskonnollista asennoitumista sekä kirkon ja yhteiskunnan välisiä suhteita. Kirkkososiologiassa tutkitaan uskonnollisia ilmiöitä yhteiskuntatieteisiin kuuluvan sosiologian menetelmin. Tutkimusaiheita ovat esimerkiksi maallistuminen, kaupungistumisen vaikutus ihmisten uskonnollisuuteen sekä uskonnon ja politiikan suhde. Kirkkososiologia vakiintui Suomessa yliopistolliseksi oppiaineeksi 1970-luvulla Helsingin yliopistossa. Gynekologia
Gynekologia (kreikan sanoista γυνή "gynē" ’nainen’, genetiivissä γυναικός "gynaikos", ja λόγος "logos" ’oppi’) eli "naistentautioppi" on lääketieteen ala, joka tutkii ja hoitaa naisen sukupuolielimiä. Gynekologian tutkimusalaan kuuluvat muun muassa emättimen ja kohdunseudun sairaudet sekä synnyttäminen. Alan erikoislääkäriä kutsutaan gynekologiksi. Vastaavaa oppia miehen sukupuolielimistä kutsutaan andrologiaksi. Neutralisaatiotekniikka
Neutralisaatiotekniikka () eli rikoksen selittelytavat on kriminologiassa käytetty lähestymistapa, jossa tutkitaan sitä, miten rikoksia tekevät henkilöt järkeistävät tekonsa itselleen ja pyrkivät vakuuttamaan myös muut tekonsa oikeutuksesta. Neutralisaatio antaa rikokselle myönteisen merkityksen. Neutralisaatiotekniikka on yksi yleiseen oppimisteoriaan perustuva rikollisen käyttäytymisen selitysmalli, muita ovat eriytyvä oppimisalttius, matkiminen sekä palkinnot/rangaistukset-tasapaino. Klassinen neutralisaatioteorian esittivät vuonna 1957 G. Sykes & D. Matza. Ympäristötoksikologia
Ympäristötoksikologia on tieteenala, joka tutkii aineiden kemiallisia, biologisia ja fysikaalisia vaikutuksia eläviin organismeihin. Ympäristötoksikologian eräs tieteenhaara on ekotoksikologia, joka tutkii haitallisten aineiden vaikutuksia populaatioihin ja ekosysteemeihin. Rachel Carsonia voidaan pitää ympäristötoksikologian perustajana. Hän käsitteli vuonna 1962 kirjassaan Silent Spring DDT:n liikakäytön vaikutuksia. Kriminaalitieteet
Kriminaalitieteet on tieteenala, jonka tutkimuskohteena on rikokset, rikollisuus, rangaistukset ja niihin liittyvät yhteiskunnalliset ilmiöt. Kriminaalitieteet on etenkin Pohjoismaissa käytetty yläkäsite, joka on julkisoikeuden osa. Kriminaalitieteisiin kuuluu seuraavat osa-alueet: Rikosoikeus
Positiivinen preventioteoria eli integraatiopreventio on Suomessa 60- ja 70-lukujen taitteesta lähtien vallalla ollut ajatusmalli, jossa otetaan huomioon rangaistuksen laajemmat, välillisemmät ja vaikeammin mitattavat, yleiset yhteiskunnalliset vaikutukset. Rangaistuksen tarkoitukseksi nähdään esimerkiksi moraalin ylläpito, sen sisäistämisen tukeminen ja joissain tapauksissa jopa moraalia luova vaikutus. Teoria perustuu neljään hypoteesiin. Ensinnäkin, Ihmiset voivat hyväksyä ja omaksua laissa määritellyt normit omaksi käyttäytymismallikseen. Tämä hyväksyntä voi syntyä esimerkiksi oikeusjärjestelmän koetun legitimiteetin kautta. Tämä legitimiteetti voidaan saada esimerkiksi siitä, että lait ovat demokraattisen lainsäädäntöprosessin tuloksena säädetty ja kansalaiset kokevat tuon järjestelmän legitiimiksi. Toinen syy lailla ilmaistujen normien omaksumiseen voi olla lain kunnioitus auktoriteettina. Lisäksi lakien noudattamisesta voi muodostua yksinkertaisesti vakiintunut tapa. Rikollisuus
Rikollinen on yhteiskunnan luoma käsite henkilöstä, joka on tehnyt rikoksen. Rikoksentekijä tuomitaan teoistaan rangaistukseen. Kodikologia
Kodikologia on tekstuaalitieteisiin kuuluva humanistinen tieteenala, joka tarkastelee käsikirjoituksia konkreettisina esineinä. Kodikologiseen tutkimukseen kuuluvat esimerkiksi käsikirjoituksen lehtien tai sivujen sekä rivien laskeminen, lehtien ja kirjoitusalueen mittaaminen, käsikirjoituksen alkuperäisen rakenteen selvittäminen ja sidoksen yksityiskohtiin perehtyminen. Kodikologia voi tarkastella myös arkistojen, arkistokokoelmien ja arkistoluetteloiden historiaa. Antropologia
Poliittinen antropologia on kiinnostunut valtarakenteista ja vallan ilmenemismuodoista kulttuurissa ja sosiaalispoliittisissa ympäristöissä. Poliittiseen antropologiaan liittyy myös lakia tutkiva oikeusetnologian haara sekä sotaa tutkiva antropologian haara. Poliittista antropologiaa edustavat esimerkiksi Ronald Cohen, E. Adamson Hoebel, P. J. Bohannan (1920–2007). Uskontososiologia
Moderni akateeminen sosiologia alkoi tutkia uskontoa Émile Durkheimin vuonna 1897 julkaistun tutkimuksen myötä, jossa hän käsitteli katolisen ja protestanttisen väestön itsemurhien määriä. Tutkimus oli yhteiskunnallisen tutkimuksen perusteos, joka erotti sosiologian muista tieteenaloista, kuten psykologiasta. Karl Marx ja Max Weber korostivat teoksissaan uskonnon ja taloudellisen/yhteiskunnallisen rakenteen välistä suhdetta. Nykyisin uskontososiologiassa käsitellään tavallisesti maallistumista, yksityistä uskontoa ja uskonnon yhtenäisyyttä globalisaation ja monikulttuurisuuden konteksteissa. Nykyaikainen uskonnonsosiologia voi tutkia myös epäuskonnollisia ilmiöitä, kuten sekulaarin humanismin uskomusjärjestelmiä. Kriminologia
Samana aikakautena kriminologiset ajattelijat kuten Travis Hirschi kehittivät kontrolliteorioita, joiden mukaan huomio tulee kiinnittää siihen, miksi suurin osa ihmisistä ei riko lakia. Hirschin mukaan pääsyitä lain noudattamiseen ovat muun muassa ihmisen kytkös muihin ihmisiin ja yhteiskunnallisiin instituutiohin ja usko sääntöjen moraaliseen pätevyyteen. Vahvasti yhteiskuntaan kiinnittyneen yksilön ei kannata rikkoa lakia koska hänellä on silloin enemmän menetettävää. Parikymmentä vuotta myöhemmin Hirschi kehitti myös matalan itsekontrollin teorian yhdessä Michael Gottfredsonin kanssa, joka erottelee yksilöt matalan tai korkean itsekontrollin perusteella. Matalan itsekontrollin omaavat ihmiset rikkovat teorian mukaan todennäköisemmin lakia. Kriminologinen teoria yhdistettiin kontrolliteorioissa jälleen yksilön ominaisuuksiin. Markku Kivinen
Kivinen on makrososiologi, joka on tutkinut kolmea suurta sosiologista teemaa: valtaa, yhteiskuntaluokkia ja kulttuurin rakenteita. Hänen ensimmäiset julkaisunsa 1970-luvulla käsittelivät lähinnä valtio- ja oikeusteorian kehitystä 1920-luvun Neuvostoliitossa. Aihe oli Neuvostoliitossa tabu, koska suuri osa keskeisistä 1920-luvun teoreetikoista oli teloitettu Stalinin puhdistuksissa. ”Oikeusnihilismin” teema esiintyy jälleen venäläisessä poliittisessa keskustelussa, kun yritetään jäljittää korruption syitä ja markkinatalouden pelisääntöjä. Kivisen myöhemmät politiikan sosiologian julkaisut liittyvät demokratiaan ja kansalaisyhteiskunnan kehitykseen. Hän on kirjoittanut myös kansainvälisen vuorovaikutuksen kehyksistä kylmän sodan jälkeisessä maailmassa. Paul Topinard
Topinard käytti käsitettä kriminologia ensimmäistä kertaa Pariisissa vuonna 1889, että saataisiin tieteellinen vastine "kriminaaliantropologialle", joka liittyy alun perin Cesare Lombroson käsitteeseen atavismi. Inkeri Anttila
Sylvi Inkeri Anttila (o.s. Metsämies; 29. marraskuuta 1916 Viipuri – 6. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, jolla on ollut merkittävä rooli Suomen vankeinhoitojärjestelmän kehittämisessä. Hänen tutkimuksillaan kriminologian ja kriminaalipolitiikan alalta on ollut myös kansainvälistä merkitystä. Hän ei uskonut, että rikollisuutta voidaan lopettaa mutta kriminaalipolitiikan keinoin voitaisiin vaikuttaa rikollisuuden laatuun ja määrään. Iknologia
Iknologia on tieteenala, joka tutkii kaikkia eliöistä jälkeen jääneitä jälkiä, erityisesti fossiilisia jälkiä. Joskus eliöstä ei jää näkyvää fossiilia, kuten eläinten luurangot tai kivettyneet kasvit. Tällöin eliöstä on kuitenkin voinut jäädä jälkeen eräänlainen muotti tai valos. Näitä on syntynyt, kun eliön ympärillä ollut maa-aines on kivettynyt. Iknologian haara neoiknologia tutkii nykyisten eliöiden jälkiä. Useiden vuosikymmenien aikana iknologisten tutkimusten avulla on selvitetty evoluutiota, muinaisten eläinten käyttäytymistä, ja muinaisten ympäristöjen oloja, kuten ekosysteemejä sekä vesi- ja ilmastosysteemejä. Iknologiaan liittyviä tieteenaloja ovat paleontologia, geomorfologia, sedimentologia, stratigrafia, pedologia ja biologia. Kriminaalipolitiikka
Kriminaalipolitiikka tarkoittaa julkisia toimia, joilla pyritään takaamaan yhteiskuntajärjestys, kansalaisten turvallisuus ja yleinen oikeudenmukaisuus. Sen tavoitteena on vähentää rikollisuutta ja sen aiheuttamia haittoja. Rikollisuus
Rikollisuuden tutkimus eli kriminologia on yhteiskunta- ja oikeustieteellistä tutkimusta, joka tutkii rikoksia ja rikollisuutta. Tietolähdetoiminta
"Ilmiantaja" on rikollinen henkilö, joka rikosprosessissa todistaa rikoskumppaneitaan vastaan. Ilmiantajia kutsutaan myös ns. "kruununtodistajiksi". Suomen rikoslaki
Vuodesta 1970 alkaen suomalaista rikosoikeusajattelua on ideologisesti hallinnut humaani uusklassismi, jonka mukaan rangaistusten tavoitteena on vahvistaa moraalia. Tästä syystä kaikkien rangaistusten on oltava yleistettävissä. Yleisesti rikollisen rankaisemin perusteena on pidetty teon moitittavuutta. Uusklassismin vaikutus on nähtävissä vuonna 1976 kirjoitetussa rikosoikeuskomitean mietinnössä. Skientologia
Skientologia kertoo harjoittavansa hyväntekeväisyyttä. Esimerkiksi Narconon-ohjelman väitetään vieroittavan huumeriippuvaisia ja Criminonin kuntouttavan ja sopeuttavan vankeja yhteiskuntaan. Kirkko on myös osoittanut kiinnostusta koulutusta ja terveydenhuoltoa kohtaan, mikä on herättänyt kiivasta keskustelua. Skientologiakirkko suhtautuu jyrkän kielteisesti mielenterveystyön ammattilaisiin, kuten psykiatreihin ja psykologeihin. Rikollisuus
Poliisin tietoon tullut rikollisuus on "ilmirikollisuutta". Rekisteröimättömän "piilorikollisuuden" yleisyyttä voidaan mitata rikosuhritutkimuksella, jossa ihmiset kertovat kyselyssä rikoksista, joiden uhreiksi he ovat joutuneet. Toinen tapa mitata piilorikollisuutta on kysellä kielletyistä teoista, joihin vastaaja on itse syyllistynyt. Toksikologia
Nykyään toksikologian pääasiallinen tavoite on ennaltaehkäistä vieraiden aineiden haitallisia terveysvaikutuksia. Toksikologista osaamista hyödynnetään kliinisessä toksikologiassa akuuttien myrkytysten hoidossa, joiden tärkeimmät aiheuttajat ovat alkoholi ja lääkkeet. Myrkytystapauksia osataan hoitaa nykyisin jo melko tehokkaasti. Kansalaisille tarjotaan maksutonta puhelinneuvontaa Myrkytystietokeskuksen toimesta. Tämä nopeuttaa asiointia myrkytystapauksissa, jossa nopea tiedonsaanti on ensiarvoisen tärkeää. Toksikologia
Laskennallinen toksikologia on uusi, nopeasti kehittyvä tieteenala. Se yhdistelee informaatiota eri lähteistä ja kehittää matemaattisia ja laskennallisia malleja, joiden avulla voidaan ymmärtää ja ennustaa kemikaalien haitallisia vaikutuksia. Poikkitieteellisellä lähestymistavalla laskennallinen toksikologia tutkii kemiallisten aineiden ja biologisten organismien välisiä vuorovaikutuksia. Laskennallisuus kattaa kaikentasoiset organismit, kuten populaatiot, yksilöt, solut ja molekyylit. Alalla on useita sovelluksia kemikaalin vaaranarvioinnista lääkemetaboliittien monitorointiin. Laskennallista toksikologiaa kehitetään esimerkiksi Kansallisessa laskennallisen toksikologian keskuksessa (NCCT), joka kuuluu Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston (EPA) alaisuuteen. Frenologia
Frenologia on näennäistiedeoppi, jonka mukaan ihmisen persoonallisuus voidaan nähdä kallon muodoista (”kuhmuista”). Frenologia todettiin puoskaroinniksi 1900-luvun alkupuolella. Ihmisen persoonallisuuden piirteet liitetään frenologiassa tiettyihin aivoalueisiin: Mitä suurempi aivoalue on, sitä merkittävämpi tämän alueen edustama piirre on ihmisen persoonallisuudessa. Aivoalueen suuruus taas heijastuu kallon pintaan, jonka muodoista persoonallisuutta pystytään analysoimaan. Teologia
Teologia () tarkoittaa alun perin jumaluusoppia eli järjestelmällistä jumalan ja jumalaan liittyvien aiheiden tutkimusta (, theos, ”jumala”, + , logos, ”sana”, ”järki”, ”keskustelu”, ”oppi”). Nykyisin teologia voidaan sanana jakaa kahteen merkitysluokkaan. Tieteenalana teologia ei ole uskonnon harjoittamista, vaan uskontoa, erityisesti kristinuskoa, uskomuksia ja uskonnollisuutta tutkiva oppiala. Uskonnollinen teologia puolestaan on jonkun tietyn uskonnon opillista järjestelmää tai ajattelua koskevaa, uskonnollisen yhteisön itsensä harjoittamaa tutkimusta. Kulttuuriantropologia
Antropologian keskeinen menetelmä on ollut etnografia 1900-luvulla. Etnografia on ollut teos, joka kuvaa jonkin kansan elintapoja mahdollisimman tarkasti ja laajasti. Siten etnografioissa on käsitelty mm. sellaisia aiheita, kuin kansojen käyttämät sukulaisuustermistöt, uskonnolliset ajatukset ja myytit sekä muut tavat. Rikosoikeus
Vielä yhtenä rikosoikeuden osa-alueena voidaan pitää kansainvälistä ja eurooppalaista rikosoikeutta. Kansainvälinen rikosoikeus on osa kansainvälistä oikeutta ja se sisältää kansainväliset rikosoikeudelliset yleissopimukset kuten Geneven sopimus, rikostuomioistuimet kuten Kansainvälinen rikostuomioistuin ja tietyt kansainvälisiä rikoksia koskevat opit ja käytännöt. Eurooppalainen rikosoikeus taas tarkoittaa ensisijaisesti Euroopan neuvoston ja EU:n puitteissa toteutettuja rikosoikeudellisia toimenpiteitä ja käytäntöjä. EU-rikosoikeus kuuluu EU:ssa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden piiriin. Nämä vaikuttavat kansallisesti pääasiassa rikosoikeuden erityiseen osaan, mutta varsinkin Eurooppalainen rikosoikeus on vaikuttanut myös sen yleiseen osaan ja seuraamusjärjestelmään. EU-rikosoikeudessa rikosoikeudellisen yhteistyön käsite on vakiintunut tarkoittamaan aineellisen rikosoikeuden lähentämistä ja rikosprosessuaalista yhteistyötä. Aineellinen rikosoikeus tarkoittaa tässä yhteydessä lähinnä rikoslain erityistä osaa ja sen rikossännösten tunnusmerkistöjä, mutta tietyiltä osin myös yleiseen osaan kuuluvia seuraamuksia. Rikosprosessuaalisen yhteistyön tarkoituksena on esimerkiksi rikoksentekijöiden helpompi luovuttaminen jäsenmaasta toiseen ja sitä tapahtuu jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaiden välillä esimerkiksi tuomioiden ja päätösten vastavuoroisen tunnustamisen muodossa. Kansainvälisen ja Eurooppalaisen rikosoikeuden kehitys on ollut merkittävää ja sen vaikutus kansalliseen rikosoikeuteen ja kriminaalipolitiikkaan on ollut merkittävämpää kuin on osattu odottaa. Sillä on ollut myös rikosoikeuden monialaisuutta lisäävä vaikutus koska EU-rikosoikeus kytkeytyy yleiseen EU-oikeuteen jonka yleiset periaatteet ja EU-tuomioistuimen käytännössä kehittyneet opit EU-oikeuden oikeusvaikutuksista ovat tulleet merkitykselliseksi myös kansallisessa rikosoikeudessa. Geologia
Geologia (kreikan sanoista γη- ("ge-", "maa") ja λογος ("logos", "tiede")) on tieteenala, joka tutkii Maata ja sen historiaa, rakennetta, koostumusta sekä sen muotoutumiseen vaikuttavia tapahtumia. Tutkimuksen kohteena ovat maankuoren kivet ja kiviä synnyttävät prosessit. Geologian sovelluksilla on taloudellista merkitystä etenkin malmien, mineraalien ja fossiilisten polttoaineiden etsinnässä. Patrik Törnudd
Törnuddilla oli suuri vaikutus kriminologian tutkimukseen ja alan päätöksentekoon. Hän osallistui rikosoikeudellisiin lainvalmistelutehtäviin ja oli muun muassa rikoslainsäädännön kokonaisuudistusta valmistelleen rikosoikeuskomitean jäsen 1972–1976 ja oikeusministeriön rikoslakiprojektin johtoryhmässä 1980–1999. Törnuddilla on ollut merkitystä alan kehitykseen myös Suomen ulkopuolella. Merkittävimmät artikkelit on julkaistu englanniksi kokoelmassa "Facts, Values and Visions" (1996). Hän oli mukana 1960-luvun pienryhmissä, jotka vaikuttivat lainsäädännön uudistumiseen. Oikeuslingvistiikka
Oikeuslingvistiikka on tieteenala, joka tutkii oikeuskielen kehitystä, ominaisuuksia ja käyttöä. Se sijoittuu tieteenalojen jaottelussa oikeustieteen ja kielitieteen osa-alueen semantiikan välille. Oikeuslingvistiikassa on tärkeää sanojen merkitysten tutkimus eli leksikologia, joka seuraa siitä, että oikeuskieli poikkeaa yleiskielestä erityisesti ammattisanojen osalta. Leksikologiaa sovelletaan muun muassa oikeussanakirjojen laatimisessa. Oikeustieteestä oikeuslingvistiikka eroaa siten, että kun oikeustieteessä mielenkiinto kohdistuu termien merkityssisältöihin, oikeuslingvistiikassa sen sijaan huomio kohdistetaan termeihin itsessään, mutta niitä tutkittaessa tarvitaan kuitenkin oikeustieteestä saatavaa tukea. Javier Tomeo
Tomeo suoritti oikeustieteen ja kriminologian tutkinnon Barcelonan yliopistossa. Traumatologia
Traumatologia on lääketieteen ala, joka käsittelee tapaturmien seurauksena syntyneiden vammojen tutkimusta ja hoitoa kirurgisesta näkökulmasta. Traumatologia on usein päivystysluonteista työtä. Potilailla on yleensä onnettomuuden tai muun tapaturman johdosta syntyneitä vammoja tai niihin liittyviä tulehduksia. Tavallisia traumatologian alalla hoidettavia tapauksia ovat lonkan, nilkan, ranteen ja säären alueen murtumavammat, sekä muista esimerkiksi selkävammat, palovammat, monivammapotilaat ja nivel- ja luutulehdukset. Paul Virilio
"Dromos" tulee kreikan kielen juoksukilpailua tai -rataa merkitsevästä sanasta ja tarkoittaa Viriliolle vauhdin tiedettä (tai logiikkaa). Dromologia on tärkeää, kun halutaan tutkia yhteiskunnan rakentumista suhteessa sotaan ja nykyaikaiseen mediaan. Virilio huomauttaa, että tapahtumisnopeus saattaa muuttaa itse tapahtuman olemusta ja että nopeammin liikkuva pystyy alistamaan hitaamman. "”Se joka hallitsee aluetta omistaa sen. Alueen omistaminen ei liity ensisijaisesti lakeihin tai sopimuksiin, vaan liikkeeseen ja kiertokulkuun.”" Kraniometria
Kraniometria eli kallonmittaus tarkoittaa ihmispääkallon mittasuhteiden selvittämistä tieteellistä tarkoitusta varten. Nykyisin kraniometriset mittaukset kuuluvat biologiseen antropologiaan ja osteologiaan. Aikaisemmin on puhuttu myös kraniologiasta ihmisen kallon mittasuhteiden ja koon mittauksiin ja tutkimukseen keskittyneenä tieteenä, jota harjoitettiin frenologian yhteydessä. Arkeologia
Arkeologia (< kreikk. "arkhaios", 'muinainen' + "logos", 'tieto'), joskus myös muinaistutkimus tai muinaistiede, on humanistinen tiede tai oikeammin joukko tieteitä, jotka tutkivat ihmisen menneisyyttä analysoimalla muinaisjäännöksiä eli niitä jälkiä, joita ihmisten toiminta on jättänyt maaperään tai vesistöjen pohjaan. Tällaisia ovat esimerkiksi vanhat rakennukset ja niiden perustukset, esinelöydöt eli artefaktit, ihmisten hyödykseen käyttämien eläinten ja kasvien jäännökset (kuten makrofossiilit), haudat ja ihmisten jäännökset, laivanhylyt sekä ihmisen maisemassa aiheuttamat muutokset. Arkeologisen tutkimuksen lähdeaineisto saadaan useimmiten arkeologisista kaivauksista. Kinesiologia
Kinesiologia (kreikan sanasta "kinesis" = "liike") on tieteenala, joka tutkii ihmisen liikettä urheilun ja terveydenhoidon tarpeita varten. Kinesiologista tutkimusta tehdään ja kinesiologiaa voi opiskella mm. Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Kroatiassa. Kulttuuriantropologia
Kulttuuriantropologia on antropologian alalaji, joka tutkii ihmisten kulttuureja. Tieteenalan voidaan katsoa syntyneen 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. 1900-luvun alusta kulttuuriantropologinen tutkimus jakautui kahteen merkittävään (strukturalistiseen ja funktionalistiseen) koulukuntaan, jotka molemmat syrjäyttivät 60-luvulta eteenpäin uudemmat koulukunnat (jälkistrukturalismi, kognitivismi). Rikosoikeus
Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate on eräs rikosoikeuden perusperiaatteista. Joitain sen edellyttämiä periaatteita on, että kriminalisointi edellyttää lain säätämistä eduskuntatasolla ja sen täytyy olla riittävän täsmällisesti laadittu. Lisäksi se asettaa tiettyjä rajoituksia niin kutsutuille blankorikossäännöksille eli sellaisille laissa oleville säännöksille, joissa ei ole määritelty rikoksen tunnus­merkkejä vaan on säädetty yleisesti rangaistavaksi lain nojalla annetun asetuksen tai viran­omais­päätöksen rikkominen. Laki
Normihierarkian huipulla on perustuslaki, jonka kanssa ristiriidassa oleva alempi säädös väistyy. Oikeusnormien muodostamaa oikeusjärjestystä tutkii oikeustiede. Rikosoikeudellinen laillisuusperuste kieltää tuomitsemasta ketään teosta, jota ei ole tekohetkellään nimenomaan määrätty rangaistavaksi. Rikollisuutta tutkiva tieteenala on nimeltään kriminologia. Myrkky
Myrkkyjä ja myrkyllisyyttä tutkii toksikologia, joka on oppi vieraiden aineiden haitallisesta vaikutuksesta eläviin organismeihin. Toksikologia hyödyntää myrkkyihin liittyvässä tutkimuksessa monia muita tieteenaloja, joissa myrkky on käsitteenä oleellinen. Näitä tieteenaloja ovat esimerkiksi patologia, farmakologia, fysiologia, biokemia, genetiikka, molekyylibiologia, analyyttinen kemia, ekologia ja biologian eri alat. Myrkkyjä voidaankin tutkia monista näkökulmista. Esimerkiksi biotieteiden piirissä tutkitaan erityisesti toksiineja, jotka ovat eliöiden tuottamia myrkyllisiä aineita. Sosiologia
Vaikka historiantutkijat tutkivat pääasiassa menneitä tapahtumia ja sosiologit useimmiten keskittyvät oman aikansa yhteiskuntaan, nämä näkökulmat risteävät molemmissa tieteissä. Hieman tarkemman rajan näiden välille tekee yleinen orientaatio tutkimuskohteeseen, ihmisyhteiskuntaan. Historiatiede on kiinnostunut todenmukaisesti kuvaamaan tapahtuneita asioita, kun taas sosiologi on historiaa tutkiessaan kiinnostunut yleisistä kehityskuluista, säännönmukaisuuksista ja teoretisoinneista. Tätä eroa on kuvattu nimittämällä sosiologiaa nomoteettiseksi tieteeksi, kun taas historia on idiografinen tiede. Sosiologi
Sosiologian alalla on useita erilaisia tutkimussuuntia, ja sosiologit erikoistuvat yleensä yhteen tai muutamaan suuntaukseen. Näitä ovat muun muassa oikeus-, talous- ja ympäristösosiologia sekä sosiaaligerontologia ja -psykologia. Sosiologien kiinnostuksen kohteina ovat muun muassa 
työ, yhteiskuntarakenne, kasvatus, koulutus, talous, valta sekä tiede ja taide. Patrik Törnudd
Törnudd valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1960 ja lisensiaatiksi 1971. Hän työskenteli Alkoholipoliittisessa tutkimuslaitoksessa 1960–1963 ja siirtyi sieltä oikeusministeriön alaiseen Kriminologiseen tutkimuslaitokseen, josta tuli myöhemmin Oikeuspoliittinen tutkimuslaitos. Törnudd toimi tutkimuslaitoksen johtajana 1980–1996, eläkkeelle jäämiseen saakka. Hän teki vuosien ajan läheistä yhteistyötä professori Inkeri Anttilan kanssa. He julkaisivat yhdessä kriminologian oppikirjan vuonna 1970. Tietolähdetoiminta
Rikosten torjumiseksi on hyväksytty jatkuvasti pidemmälle meneviä puuttumisia kansalaisten perus- ja ihmisoikeuksiin. Johtavan kriminaalipoliittisen päämäärän mukaan yhteiskunnassa on säilytettävä tasapaino rikollisuudesta ja sen torjumisesta aiheutuvien haittojen välillä. Myös useat ihmisoikeussopimukset rajoittavat toimivaltuuksia, erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimus (EIS) niistä tärkeimpänä. Mannermainen filosofia
Fenomenologia on tutkimussuuntaus, joka pyrkii tutkimaan tietoisuuden rakenteita havaintokokemuksessa. Sen kehittäjä on Edmund Husserl. Tunnetuimpia fenomenologeja hänen lisäkseen ovat Maurice Merleau-Ponty sekä Husserlin oppilas Martin Heidegger. Neutralisaatiotekniikka
Neutralisaatiotekniikoihin kuulumattomia suomalaisessa kriminologiassa havaittuja rikosten selitysmalleja nuorisorikollisten joukossa ovat lisäksi itsensä toteuttamisen malli (rikollinen teko on keino itseilmaisuun) ja tekojen kieli -malli (henkilö viestii teoillaan "pahaa oloaan" tai "huutaa apua"). Ensimmäistä voidaan pitää modernin "ymmärrysretoriikan" siirtymisenä rikollisten käyttämäksi järkeistämistekniikaksi, ja jälkimmäinen on lähellä klassista vastuun kieltämisen neutralisaatiotekniikkaa. Rikostutkimus
Rikostutkimus on yleensä jälkikäteistä (repressiivistä), eli se ajoittuu rikoksen tekohetken jälkeiseen aikaan, mutta se voi olla ennalta ehkäisevää (preventiivistä) kohdistuessaan esimerkiksi jo tunnettujen rikoksentekijöiden valvontaan ja yleisön opastamiseen varautumaan rikoksien varalle. Missiologia
Missiologia eli lähetystiede on akateeminen teologinen oppiaine, joka tutkii uskontojen, lähinnä kristillisten kirkkojen, lähetystyötä. Missiologia luetaan systemaattisen teologian alaan. Systemaattisessa teologiassa sitä tutkitaan vaihtelevasti sekä dogmatiikan että ekumeniikan yhteydessä. Suomen yliopistojen teologisissa tiedekunnissa ei ole yhtään missiologian professuuria. Cesare Lombroso
Lombroso herätti huomiota väitteellään, että rikollisuuden taustalla ovat ihmisen biologiset ominaisuudet. Hän piti rikollisuutta periytyvänä ominaisuutena, joka on myös nähtävissä fyysisinä piirteinä kasvoissa ja muualla ruumiissa. Rikollisuuden syitä pohtiessaan hän kuitenkin kiinnitti huomiota myös sosiaalisiin, kulttuurisiin ja taloudellisiin seikkoihin. Hänen pääteoksensa on fysiognomiaa käsittelevä teos "L’uomo delinquente in rapporto all’ antropologia". Lombroso tutki myös laajasti nerouden ja mielisairauden yhteyttä. Kliininen toksikologia
Kliininen toksikologia tieteenalana tutkii sellaisten aineiden vaikutuksia, joiden tarkoituksena on hoitaa, parantaa, muuttaa tai estää tautitiloja. Lääketieteellisessä tiedekunnassa kliinisen toksikologian opintoihin kuuluvat tyypillisesti lääkkeiden, kemikaalien, nautintoaineiden ja luonnonaineiden myrkytykset sekä myrkytysten hoito. Tekninen rikostutkinta
Suomen sisäasiainministeriön määritelmän mukaan tekninen rikostutkinta on "tutkimuksia, joissa rikos-, onnettomuus- tai muuhun tapahtumaan liittyen kuvaamalla, piirroksia laatimalla, näytteitä ottamalla tai muulla vastaavalla tavalla hankitaan tietoja tutkittavasta asiasta." Tämän lisäksi sisäasiainministeriö lukee tekniseen rikostutkintaan kuuluvaksi "laboratorioissa tapahtuva näytteiden tutkiminen ja vertailu sekä näiden tutkimusten perusteella annettavat ja ulkopuolisilla teetettävät lausunnot". Rikostutkimus
Rikostutkimus on poliisitoiminnan osa-alue, jonka tarkoituksena on tapahtuneiden rikosten selvittäminen sekä niiden tekijät. Rikostutkimuksen päätyttyä rikostutkija siirtää rikosjutun syyttäjälle, mikäli katsoo sen rikoslain mukaan aiheelliseksi. Rikostutkija on velvollinen siirtämään jutun syyttäjälle, mikäli tapahtunut rikos on yleisen syytteen alainen, mutta lievempiin asianomistajarikoksiin voidaan soveltaa sovittelua. Rikostutkimus tarkoittaa entistä rikospoliisia, joka on nykyisin vanhentunut nimitys, koska poliisitoimi ja syyttäjälaitos on erotettu omiksi erillisiksi organisaatioikseen. Fonologia
Fonologia, eli äänneoppi (kreikan sanoista φωνή /phōnḗ/ 'ääni' ja λόγος /lógos/ 'puhe; järki') on luonnollisen kielen rakennetutkimuksen osa-alue (katso myös kielitiede). Kun fonetiikassa tutkitaan ihmisen kykyä tuottaa kaikenlaisia äänteitä puhe-elimillään ja puhetta konkreettisella tasolla, fonologia käsittelee sitä, miten äänne-eroja hyödynnetään eri kielijärjestelmissä merkitysten erottamiseen. Fonetiikka ja fonologia ovat kuitenkin kiinteässä yhteydessä toisiinsa, mutta niiden näkökulmat ovat erilaiset: fonetiikan näkökulma on universaali eli kaikkia kieliä koskeva, kun taas fonologia on kieli(systeemi)kohtaista. Näyttöön perustuva lainvalvonta
George Masonin yliopiston Kriminologian, lain ja yhteiskunnan laitos käynnisti vuonna 2008 Center for Evidence-Based Crime Policy -keskuksen. Heidän Evidence-Based Policing Matrix -työkalunsa kirjaa, järjestää ja arvioi lainvalvontaa koskevia tutkimuksia, ja pyrkii mahdollistamaan olemassaolevan tutkimusaineiston saatavuuden ja arvioinnin poliisilaitoksille. Toksikologia
Lääkäri Paracelsus vaikutti renessanssiajalla keskeisesti toksikologian kehitykseen. Hän kiteytti ensimmäistä kertaa sekä farmakologian että toksikologian keskeisen periaatteen: ”Ei ole myrkytöntä ainetta, kaikki aineet ovat myrkyllisiä. Vain annoksesta riippuu se, että aine ei ole myrkkyä.” Toisin sanoen aineita ei voida jakaa myrkkyihin ja myrkyttömiin, vaan kaikista on liian suurina annoksina haittaa elimistölle. Akvaattiset tieteet
Eri tieteenaloilla on omat tutkimuskohteensa. Esimerkiksi limnologia tutkii sisävesien luonnontaloutta, vesistöissä tapahtuvia ja vesistöihin liittyviä ilmiöitä sekä niiden välisiä yhteyksiä. Hydrobiologian tutkimus puolestaan suuntautuu lähinnä murto- ja merivesiin. Rikosoikeus
Kriminalisointiteoria pyrkii määrittelemään oikeudellisia reunaehtoja joiden puitteissa teon kriminalisointi voidaan katsoa oikeutetuksi. Perinteisesti ongelma on mielletty kriminaalipoliittiseen tavoitteenasetteluun kuuluvaksi tai se on oikeudellisessa kirjallisuudessa sivuutettu vain ylimalkaisilla viittauksilla kriminalisointiperiaatteisiin. 2000-luvulla Suomessa kehitelty kriminalisointiteoria pyrkii kokoamaan kriminalisointiperiaatteet kokonaisuudeksi ja antamaan niille myös käytännön sisältöä. Jokainen kriminalisointiperiaate on teoriassa suhteutettu perusoikeusjärjestelmään ja EU-rikosoikeuteen. Näistä perusoikeuksilla on erityisesti merkitystä, koska eduskunta on vahvistanut perusoikeuksien rajoittamisedellytykset rikosoikeudellisen lainsäädännön rajoittamisperusteiksi. Rikosoikeus
Rikosoikeusfilosofia on oikeusfilosofian osa-alue josta keskeinen esimerkki ovat rangaistuksen oikeutusta käsittelevät rangaistusteoriat. Tunnetuista filosofeista Jeremy Bentham, Immanuel Kant ja Georg Wilhelm Friedrich Hegel ovat esittäneet edelleen merkittäviä teorioita rangaistuksen oikeutuksesta ja tarkoituksesta. Rikosoikeusfilosofian alaan kuuluviksi voidaan lukea myös muita rikosoikeudellisia ongelmia kuten syy-yhteys, kausaliteetti, syyllisyysperiaate ja syyksiluettavuus. Rikosoikeusfilosofialla on yhteys myös moraalifilosofiaan, sillä molemmissa tutkitaan oikean ja väärän käsitteitä sekä eettisen toiminnan periaatteita. Siinä missä rikoslaissa määritellään yhteiskunnan näkökulmasta väärät ja rangaistavat teot, moraalifilosofiassa pyritään rakentamaan teorioita, jotka määrittelevät oikean ja väärän. Rikosoikeusfilosofialle tärkeä kysymys, jolle ei moraalifilosofiassa ole vastinetta, on kuitenkin itse rikosoikeusjärjestelmän eettinen oikeutus. Rikosoikeudellisen järjestelmän katsotaan täytyä täyttää tietyt eettiset vähimmäisvaatimukset esimerkiksi rangaistusten ja tekojen joille niitä on säädetty osalta, jotta sitä voidaan pitää hyväksyttävänä. Esimerkiksi ruumiinrangaistuksia ja kuolemanrangaistusta ei nykyään hyväksytä useimmissa länsimaissa.