Missä omatoimikirjastotoiminta alkoi?
Omatoimikirjasto
Omatoimikirjastotoiminta alkoi Tanskassa vuonna 2004. Ensimmäinen Tanskan omatoimikirjasto oli Silkeborgin kirjasto. Toiminta sai alkunsa, kun alueen pienissä paikalliskirjastoissa haluttiin säästää henkilöstökuluista, mutta silti palvella alueen asukkaita. Näin syntyi ajatus siitä, että asiakkaat pääsisivät omatoimisesti käyttämään kirjastoa. Idean kokeiluun saatiin rahoitusta kirjastoviranomaisilta ja tarvittava teknologia kehitettiin yhteistyössä innovaatioyritys Corduran kanssa.
Hammarland
Eckerö kuului aluksi kappeliseurakuntana Hammarlandiin, mutta itsenäistyi vuonna 1879. Kirkkoherra, rovasti P. U. Sandelin perusti pitäjään vuonna 1837 kirjaston, joka oli koko Suomen ensimmäisiä yrityksiä tällä alalla. Papua-Uuden-Guinean kansalliskirjasto
Kansallisen kirjastopalvelun taustalla oli vuonna 1936 Papua-Uudessa-Guineassa perustettu Yleisten kirjastojen palvelu (). Hallinnollisesti Papua-Uuden-Guinean kirjastopalvelu - ja sen toimintoihin lukeutuva kansalliskirjasto - on maan opetusministeriön alaisen (julkisten) kirjastojen ja arkistoistojen viraston (, OLAB) osa. Tämän viraston perustamista, tehtäviä ja organisointia käsittelevä säädös annettiin vuonna 1993. Rautakirja
Rautakirjan historia alkaa vuonna 1910 perustetusta Rautatiekirjakauppa Osakeyhtiöstä, jonka suurimmat omistajat olivat Otavan, Werner Söderströmin, Uuden Suomettaren ja Hufvudstadsbladetin kustantamot. Nämä kustannusyhtiöt perustivat Rautatiekirjakaupan myydäkseen kirjallisuutta ja sanomalehtiä Suomen rautatieasemilla. Yhtiö avasi ensimmäisen toimintavuotensa aikana 36 asemakioskia ja aloitti myös sanomalehtien myynnin junissa sekä alkoi myös jälleenmyydä lehtiä ja kirjallisuutta tukuittain. Kirkkonummen kirjasto
Syyskuussa 1944 välirauhansopimuksessa määrättiin, että Porkkalan alue oli vuokrattava Neuvosto­liitolle viideksikymmeneksi vuodeksi. Se merkitsi sitä, että kaksi kolmasosaa kunnasta luovutettiin ja sen mukana menetettiin kantakirjasto ja kuusi aluekirjastoa. Kirjat kuljetettiin ensin Navalaan ja Evitskogiin. Evakuoinnin yhteydessä katosi suuri määrä kirjoja. Syksyllä 1946 aloitettiin lainaustoiminta uudelleen. Kirjaston johtokunta oli saman vuoden alussa päättänyt, että Evitskogin ja Haapajärven kirjastot voivat jatkaa toimintaansa ja että Luomaan, Sjökullaan, Volsiin ja Veikkolaan perustetaan uudet aluekirjastot. Veikkolan kirjasto toimi tästä lähtien suomenkielisenä, koska suomenkielisten asukkaiden määrä oli voimakkaasti kasvanut. Kantakirjasto muutti Oitmäen kansakouluun ja aloitti suoraan lainaamisen. Evakuointien jälkeen G. Biaudet oli jättänyt toimensa. Jälleen seuraajan löytäminen oli haastavaa. Keväällä 1946 opettajatar Ulla Leino aloitti toimessa. Hän oli suuri kirjallisuuden ystävä, ja etenkin lasten lukeminen oli hänen sydäntään lähellä, ja näin alettiin hankkia myös lastenkirjallisuutta, jota ei aikaisemmin ollut arvostettu. Komin tasavallan kansalliskirjasto
Kirjasto sai alkunsa 1. marraskuuta 1837. Se on Komin vanhin kulttuurilaitos ja Arkangelin kirjaston jälkeen toiseksi vanhin kirjasto Pohjois-Venäjän Euroopan puoleisessa osassa. Alkuvuosina kirjaston käyttö oli maksullista. Käyttäjiltä perittiin vuosittaista 3–5 ruplan jäsenmaksua menojen kattamiseksi. 1860-luvun alkuvuosina kirjasto pyysi varojen niukkuuden vuoksi lehti- ja sanomalehtikustantajilta julkaisuja ilmaiseksi. Vuonna 1848 kokoelmat käsittivät tuhat kirjaa, ja vuonna 1900 jo yli 10 000 volyymiä. Kirjasto keräsi ja lunasti vanhoja käsikirjoituksia, näytelmiä, kirjoituksia ja muita dokumentteja seudun, sen talouselämän ja kielien historiasta, maantieteestä ja kansantieteestä. Kokoelmiin saatiin yli 400 arvokasta käsikirjoitusta. Näistä raportoitiin keisarilliselle kirjastolle Pietariin, ja sittemmin dokumentit siirtyivät Venäjän kansalliskirjaston käsikirjoitusten pääkokoelman osaksi Pietariin. Berliinin valtionkirjasto
Kirjaston perusti Brandenburgin vaaliruhtinas Fredrik Vilhelm vuonna 1661, ja se sijaitsi aluksi Berliinin kaupunkilinnan apteekkisiivessä. Kirjaston ensimmäinen oma rakennus oli vuonna 1780 Opernplatzille (nykyinen Bebelplatz) valmistunut vanha kirjastotalo eli Alte Bibliothek. Kirjastoon oli aluksi pääsy vain Preussin hovin jäsenillä ja valikoiduilla oppineilla, mutta Humboldt-yliopiston perustamisen yhteydessä vuonna 1810 se avattiin myös opiskelijoille. Korkeatasoinen kirjasto auttoi yliopistoa kohoamaan Saksan ja Euroopan johtavien joukkoon. Kalajoen kirjasto
1967 kirjasto avattiin kunnan uuden virastotalon tiloissa. 1970-luvulla pääkirjaston lisäksi toimi myös kahdeksan sivukirjastoa. 1977 kirjasto sai toimitilat uudesta yläasteen rakennuskompleksista. Samana vuonna Kalajoelle hankittiin kirjastoauto, jolloin sivukirjastojen toiminta väheni. 40 prosenttia kaikista kirjaston lainoista tehtiin kirjastoauton kautta vuonna 1978. Akaan kaupunginkirjasto
Akaassa kirjastopalveluja alkoi tarjota lainakirjasto vuonna 1861. Aluksi toimintaa kesti pari vuotta. Lainakirjasto jatkoi toimintaansa vuonna 1874. Helsingin kaupunginkirjasto
Kirjasto avasi ovensa lokakuussa 1860 Hällströmin talossa Hallituskatu 11:ssä nykyisen Porthanian paikalla. Ensimmäisenä toimintavuonna sen kokoelmiin kuului hieman yli 500 kirjaa ja se antoi noin 1 700 lainaa. Kirjojen lainaus oli ilmaista, minkä ansiosta kirjasto nautti suurista kävijämääristä mutta kärsi samalla taloudellisista ongelmista. Ainoalle kirjastonhoitajalle ei voitu aluksi maksaa lainkaan palkkaa ja toiminta pyöri vapaaehtoisvoimin. Kirjasto joutui muuttamaan vuokrahuoneistosta toiseen parin vuoden välein, ja myös kirjastonhoitajat vaihtuivat tiuhaan. Rahapulan vuoksi lainaus jouduttiin vuonna 1867 muuttamaan maksulliseksi. 1871 kirjasto alkoi saada Helsingin kaupungilta vuosittaista tukea, minkä ansiosta taloudellinen tilanne tasapainottui. Kirjastonhoitajalle ryhdyttiin maksamaan säännöllistä palkkaa ja myös muuta palkallista henkilökuntaa voitiin hankkia. Valitut Palat
Vuonna 1969 Suomeen perustettiin Oy Valitut Palat – Reader’s Digest Ab, jonka ensimmäiseksi toimitusjohtajana toimi Martti Immonen vuoteen 1987 saakka. Yhden lehden kustantajasta alkoi nopeasti kehittyä monipuolinen suoramarkkinointiyhtiö sekä kirjojen ja äänilevyjen kustantaja. Vuonna 1973 ilmestyi "Kodin Lakikirja", vuonna 1976 Sibelius-äänilevykansio ja ensimmäiset Valittujen Palojen Kirjavaliot. Vuonna 1977 Suomen itsenäisyyden 60-vuotisjuhlan kunniaksi tehtiin historiateos "Itsenäinen Suomi", jota seurasi "Suomi sodassa". Sittemmin Valitut Palat on julkaissut suomeksi myös eri alojen tieto- ja opaskirjoja, kuten keittokirjoja, sanakirjoja ja kartastoja. Omatoimikirjasto
Suomen ensimmäinen itsepalveluperiaatteeseen perustuva omatoimikirjasto aloitti toimintansa Hämeenlinnan Jukolan lähikirjastossa 23. huhtikuuta 2012, kun alueen kirjasto päätettiin muuttaa osittaiseksi itsepalvelukirjastoksi pilottihankkeena vuosina 2011–2012, jonka rahoittivat Hämeenlinnan kaupunki sekä opetus- ja kulttuuriministeriö. Jukolan omatoimikirjaston esikuvana toimi ruotsalaisen Veberödin lähikirjasto Lundissa, jossa kirjaston aukioloaikoja laajennettiin silloinkin kun henkilökuntaa ei ollut paikalla. Kirjakauppa
Kirjat olivat internetin mahdollistaman verkkokaupan ensimmäisiä suosikkituotteita, joiden myötä Amazon.com nousi 1990-luvun keskivaiheilta alkaen ensin kirjabisneksen ja sittemmin koko verkkokaupan maailmanlaajuiseksi markkinajohtajaksi. Amazonin aloittaman verkkokauppabuumin myötä monet perinteisen kirjakauppaketjut ajautuivat vaikeuksiin 2010-luvulle tultaessa: muun muassa Yhdysvaltojen suurin ketju Barnes & Noble supisti jakeluverkostoaan ja toiseksi suurin Borders lopetti toimintansa kokonaan. Toisaalta Amazon avasi ensimmäisen kivimalkamyymälänsä New Yorkin SoHoon syyskuussa 2018.Suomessa kotitaloudet käyttävät kirjaostoksiin Portugalin ohella vähiten rahaa Euroopan Unionin jäsenmaista. Syitä tähän ovat hyvin toimiva kirjastoverkosto ja peruskoulukirjojen jakaminen koulun kautta oppilaille ilmaiseksi. Kansankirjasto
Ensimmäisenä oppimattomalle kansalle suunnattuna kansankirjastona pidetään vapaaherra Rabbe Gottlieb Wreden perustaman Anjalan Regina-koulun kirjastoa. Koulu perustettiin vuonna 1802 ja kirjasto luultavasti hieman sen jälkeen – ensimmäiset maininnat kirjaston lainausmaksuista löytyvät koulun tilikirjasta vuodelta 1808. Kirjaston käyttö ei kuitenkaan ilmeisesti ollut kovin vilkasta ja Regina-koulun kirjastoa pidetäänkin merkittävänä lähinnä siksi, että se on ensimmäinen tunnettu kansankirjastoyritys. Regina-koulun kirjasto oli kuitenkin aikaansa edellä, koska kului kauan, ennen kuin se sai seuraajia. Ennen vuotta 1845 perustettiin Regina-koulun kirjaston lisäksi vain neljä muuta: Tampereen Lainakirjastoseura sekä Weckströmin (Pohjan pitäjä), Sadelinin (Hammarland) ja ilmeisesti Europaeuksen (Ylinen) kirjastot. Lappeenrannan kaupunginkirjasto
Vuoden 2017 marraskuussa Lappeenrannan uutiset kertoivat Lappeenrannan lähikirjastoihin tulevan lisää omatoimiaukioloja lähiaikoina. Omatoimiaikoina kirjastoon kirjaudutaan kirjastokortilla ja tunnusluvulla. Korvenkylän kirjasto on ollut Lappeenrannan ensimmäinen kirjasto, jossa on ollut omatoimiaukiolo. Kyseisessä kirjastossa omatoimiaukiolot ovat toimineet suurimmaksi osaksi häiriöttä, mutta henkilökohtaista palvelua on kaivattu. Koulun ja päiväkodin yhteydessä olevaan Pontuksen kirjastoon kerrottiin vuoden 2017 lopulla vielä tulevan omatoimiaukiolot. Pontuksen jälkeen omatoimiaukioloja on tarkoitus laajentaa myös Voisalmen ja Ylämaan kirjastoihin, jonka jälkeen kyseisiä aukioloja tulisi myös Joutsenoon ja Lauritsalaan. Omatoimisuuden tarkoituksena on parantaa palvelujen saatavuutta. (Lappeenrannan lähikirjastoihin tulee lisää omatoimiaukioloja, 2017.) Vaasan kaupunginkirjasto
Uusi kirjasto, Waasan Kaupunginkirjasto (Stadsbibliotheket) aloitti toimintansa vuonna 1851. Kaupunginkirjasto ei toiveista huolimatta profiloitunut koko kansan kirjastoksi, ja kaupungissa heräsi ajatus vielä uuden kirjaston, kansankirjaston perustamisesta. Kansankirjasto avattiin vuonna 1863, ja vuonna 1911 nimi muuttui kaupunginkirjastoksi. Enontekiön kirjasto
Enontekiön kirjasto on perustettu vuonna 1932. Kirjasto aloitti toimintansa Hetan kansakoulun tiloissa. Vuonna 1986 kirjasto siirsi toimintansa Enontekiön koulun yhteyteen. Paavo Ahava
Ahava innostui karjalaisesta heimoaatteesta jo 13-vuotiaana luettuaan A. V. Ervastin kirjan "Muistelmia matkalta Wenäjan Karjalassa kesällä 1879". Hieman myöhemmin hän keräsi kirjalahjoituksia eri kustantajilta ja perusti niiden turvin Uhtuan ensimmäisen kirjaston, joka aloitti toimintansa keväällä 1889. 1900-luvun alkuvuosina Ahava nousi Karjalan kansallisen heräämisen johtohahmoksi. Vuosina 1905–1906 hän oli järjestämässä Uhtualla ja Vuokkiniemellä pidettyjä kansalliskokouksia. Ahava toimitti myös Vienan Karjalan suuren adressin Venäjän duumalle ja johti vuonna 1906 Vaasassa järjestettyä Vienan Karjalaisten Liiton perustavaa kokousta. Vuonna 1907 ilmestyi Ahavan toimittama kansankielinen aapinen. Lisäksi hän organisoi Kuusamon kansanopiston vienankarjalaisille tarkoitettuja kursseja, joista ensimmäiset alkoivat vuonna 1908. Ahavasta tuli yksi Vienan Karjalaisten Liiton alkuaikojen johtohahmoista yhdessä Aleksei Mitron, Albin Mannerin ja Iivo Härkösen kanssa. Vaasan kaupunginkirjasto
Suomen ensimmäinen lainakirjasto, Vaasan Luku-kirjasto perustettiin 2. elokuuta 1794 Vaasan Luku-seuran osakkaiden ”huviksi ja ajankuluksi”. Lukukirjastosta lainattiin kirjoja myös muille kuin lukuseuran omille jäsenille. Kirjastosta muodostui nopeasti kaikille kaupunkilaisille avoin lainakirjasto. Luku-Kirjaston toiminta hiipui vähitellen ja loppui kokonaan vuonna 1844. Seinäjoen kaupunginkirjasto
Seinäjoen kaupunginkirjasto sijaitsee Seinäjoen kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla. Seinäjoen kaupunginkirjasto muodostaa yhdessä 21 muun kunnan kirjastojen kanssa Eepos-kirjastot, joilla on yhteinen verkkokirjasto, kirjastokortti ja käyttösäännöt.Kevättalvella 1865 Seinäjoen kappeliseurakunnan nuori kappalainen, pastori Salomon Hirvinen, Östermyran ruukinpatruuna Gustaf August Wasastjerna ja muita vaikutusvaltaisia miehiä kokoontui miettimään Seinäjoen sivistysasioita. Vuosikymmenen toiminut ruukin koulu oli lopetettu ja korvattu taas pyhäkoululla ja lukkarinkoululla. Koulun puutetta päätettiin paikata perustamalla kansankirjasto, johon muiden muassa Östermyran kartanon pehtoori Kyntzell lahjoitti kirjoja. Kirjasto sijaitsi ensin ilmeisesti pappilassa, ja sen ensimmäinen hoitaja oli pastori Salomon Hirvinen. Hänen työtään jatkoivat pastori Wilhelm Lindstedt ja 1870-luvun alussa kanttori Herman Siukonen, jolloin kirjasto ilmeisesti muutti lukkarilaan. Ylikiimingin kirjasto
Ensimmäinen virallinen kirjastonhoitajan toimi Ylikiimingin kirjastoon on julistettu haettavaksi vuonna 1937, ja ensimmäiseksi kirjastonhoitajaksi valittiin Maria Pelkonen, joka toimi kirjastonhoitajana vuoteen 1940 saakka. Kirjasto toimi aluksi väliaikaisissa tiloissa, muun muassa Ylikiimingin kunnantalolla, kunnes 1960-luvulla se siirtyi vastaperustetun kansakoulurakennuksen tiloihin. Vuodesta 1987 kirjasto on toiminut vanhaan liikuntasaliin saneeratuissa tiloissa. Tornion kaupunginkirjasto
Huhtikuussa 1899 kansakoulun johtokunta esitti varojen myöntämistä kansankirjaston perustamiseen, johon kirjastoon ennestään löytyvä lainakirjasto yhdistettäisiin. Lainaustoiminta aloitettiin 8. syyskuuta 1900. Vaasan kaupunginkirjasto
Vuoden 2013 kuntaliitos toi Vaasan kaupunginkirjaston yhteyteen toisenkin Suomen vanhimpiin kuuluvan kirjaston Vähästäkyröstä. Vähänkyrön kirjasto perustettiin vuonna 1851 ja sen sivupisteenä toimiva Merikaarron kirjasto perustettiin 1863.Tervajoellakin oli oma kyläkirjasto vuosina 1873–2015. Myös Vähäkyrön kirjasto toimii omatoimikirjastona laajennetuin aukioloin. Komin tasavallan kansalliskirjasto
Ensimmäinen jäsenmaksullisten kirjastojen jälkeen perustettu julkinen kirjasto avattiin 1. elokuuta 1902 Syktyvkarissa (tuolloiselta nimeltään Ust-Sysolsk). Neuvostovallan alkaessa vuonna 1918 kirjastojen, koulujen ja muiden tahojen kokoelmia yhdistettiin Ust-Sysolskin kihlakunnan kirjastoksi. Sanomalehdissä kansalaisilta pyydettiin kirjalahoituksia. Kokoelman laajuus oli lisäysten jälkeen 20 000 volyymiä. 1920- ja 1930-luvulla kirjasto muutti kahdesti. Niukat määrärahat rajoittivat kirjakokoelman kartuttamista. Vuonna 1945 kokoelmissa oli kuitenkin jo 72 874 kirjaa. Vuoteen 1960 mennessä oli kokoelma saatu suurella työllä kasvatetuksi 378 000 nimikkeeseen. Aineiston saantia helpotti säännös vapaakappaleoikeudesta Komin ASNT:n alueen julkaisuihin ja oikeus saada maksua vastaan kopio mistä tahansa Neuvosoliitossa julkaistusta painotuotteesta. Helsingin yliopiston kirjasto
Helsingin yliopiston kirjasto (lyhenne HULib) on 1. tammikuuta 2010 toimintansa aloittanut Helsingin yliopiston erillislaitos, joka kokoaa yliopiston aiemmin erillään toimineet tiede- ja tiedekuntakirjastot sekä Opiskelijakirjaston yhdeksi hallinnolliseksi kokonaisuudeksi. Kirjastolla on toimipaikat Kaisa-talossa Keskustakampuksella, Kumpulassa, Meilahdessa ja Viikissä. Kansalliskirjasto jatkaa kuitenkin omana erillislaitoksenaan. Kauniaisten kaupunginkirjasto
Kirjasto sai oman, erillisen kirjastorakennuksensa vuonna 1985. Toiminta tiloissa aloitettiin 4. helmikuuta 1986. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Reijo Perko arkkitehtitoimisto Perko & Rautamäestä. Kirkkonummen kirjasto
Porkkalan vuokra-ajan jälkeen Kirkkonummen kantakirjasto vuokrasi kirjasto- ja kerhotilat uudesta kirkonkylän keskuskoulusta, ja samalla vaihtui kirjastonjohtaja. Leino oli anonut eroa virasta, ja vuonna 1962 hänen tilalleen valittiin opettaja Carl-Gustav Myhrberg. Hän oli entinen Haapajärven kirjaston johtaja. Kantakirjastoon alettiin hankkia myös suomenkielistä kirjallisuutta, koska suomenkielisten osuus väestöstä kasvoi koko ajan. Koulun tilat olivat pienet, ja uutta pääkirjastorakennusta alettiin suunnitella. Keskuskoulun viereen valmistui vuonna 1965 punatiilinen rakennus, ja kirjasto pääsi muuttamaan uuteen valoisaan ja tilavaan taloon. Syksyllä 1966 C.-G. Myhrberg muutti pois kunnasta, ja hänen tilalleen tuli hänen seuraajakseen Haapajärven kirjastosta kansakoulunopettaja Thorbjörn Söder. Samana vuonna aloitettiin pääkirjastossa satutunnit. Seuraavana vuonna kirjastotarkastaja Boldtin aloitteesta päätettiin perustaa kokoaikainen kunnankirjastonjohtajan virka. Virkaan valittiin keväällä 1968 Zulamith Suontakanen. Hänen aikanaan lainausjärjestelmä muuttui tarkoituksenmukaisemmaksi niin, että yksikorttilainauksesta siirryttiin Detroit-lainausjärjestelmään. Lainausluvut kasvoivat, kortistot saatiin ajan tasalle ja aukioloajat pitenivät. Kirjastossa pidettiin tietokilpailuja ja kirjailijailtoja. Kemijärven kaupunginkirjasto
Vuonna 1929 kirjasto toimi Kemijärven kunnallistalon yläkerrassa. Vuonna 1951 Kemijärvellä toimi kantakirjasto (eli pääkirjasto) ja kahdeksan piirikirjastoa (eli sivukirjastoa) Halosenrantaan, Isokylään, Juujärvelle, Luusualle, Oinaalle, Räisälään, Tapionniemeen ja Vuostimolle. Ylikiimingin kirjasto
Kirjastotoiminnan Ylikiimingissä aloitti opettaja Hulda Santavuosi 1890-luvulla. Tarkka toiminnan aloittamisaika on hämärän peitossa, mutta hankinta- ja lainaustietoja on vuodesta 1895 alkaen. Kuntakokous hyväksyi kirjastolle säännöt vuonna 1913. Kirjaston toiminta virallistui ilmeisesti jo vuonna 1912, sillä vuonna 1938 anomuksessaan Kansanvalistusseuralle kirjasto ilmoitti kyseisen vuoden perustamisvuodekseen. 1920-luvulta peräisin olevan kirjastonhoitajan ja Pohjois-Suomen kirjastoneuvojan välisen kirjeenvaihdon perusteella kirjastotoiminnassa on ilmeisesti ollut katkoja. Seinäjoen kaupunginkirjasto
Opettajan ja kirjastonhoitajan yhteisvirat päättyivät vasta Seinäjoen tultua kaupungiksi 1960 ja uuden kirjastolain tultua voimaan 1961. Tuolloin ensimmäiseksi päätoimiseksi kirjastonhoitajaksi valittiin Ulla Sipponen. Johtokunta korvautui uuden lain mukaisella kirjastolautakunnalla. Lamminpään kirjasto
Kirjasto aloitti toimintansa Lamminpään piirikirjastona Pohjois-Pirkkalassa 19. tammikuuta 1930. Vuonna 1934 se sai paljon lisää kirjoja, kun lakkautetun Nokian piirikirjaston kokoelma siirrettiin Lamminpäähän. Kirjasto toimi kansakoulun luokkahuoneessa, ja se oli auki kerran viikossa, kaksi tuntia kerrallaan. Hankasalmen kirjasto
Kirjaston käyttö oli sen alkutaipaleella melko vähäistä, ja inflaation sekä huonon rahoitustilanteen takia toiminta hiipui hiljalleen. Vuonna 1929 voimaan tulleen kansankirjastolain myötä kirjastotoimintaa ryhdyttiin kuitenkin elvyttämään, ja vuonna 1946 perustettiin kuntaan Hankasalmen kantakirjasto. Omatoimikirjasto
Omatoimikirjastot pyrkivät asettamaan kaikki yleiselle kirjastolle normaalisti kuuluvat palvelut asiakkaiden saataville, vaikka kirjasto olisikin jo kiinni. Kirjastoissa käytössä olevat omatoimipalvelut on kohdennettu kirjastokohtaisesti. Esimerkiksi kirjastossa voi olla käytössä aineiston lainaus ja palautus, mutta varatun aineiston nouto saattaa vaatia kirjaston henkilökuntaa. Lehtiosasto on yksi esimerkki palvelusta, joka on saatettu karsia pois tai sen aineisto ei ole lainattavissa omatoimiaikana. Kansankirjasto
Kansankirjastoja edelsivät papiston kirkonkirjastot ja lukuseurojen kirjastot, joita alkoi esiintyä Suomessa 1700-luvun lopulla. Lisäksi oli yksityishenkilöiden pitämiä kirjastoja. Edellä mainittujen kirjastojen toiminta ei kuitenkaan juurikaan ulottunut suomenkieliseen rahvaaseen. Omatoimikirjasto
Englanniksi omatoimikirjastoista voidaan käyttää termejä "open library" tai "self service library". Ruotsissa käytetty käsite "meröppet" tai "meröppna bibliotek" korostaa kirjaston aukioloaikojen laajenemista. Kirjastoauto
Eduskunnassa esitettiin vuonna 1947 parin kirjastoauton käytön kokeilemista, ja seuraavalla vuosikymmenellä toimintaa oli Helsingin maalaiskunnan lisäksi Karjaalla, Munsalassa ja Nokialla. Kirjastoautoiksi rakennettuja autoja tuli vasta 1960-luvulla vuonna 1961 voimaan tulleen uuden kirjastolain myötä. Ensimmäisen varta vasten kirjastokäyttöön rakennettu kirjastoauto hankittiin Turkuun. Samainen auto on entisöity ja edelleen joissain yhteyksissä käytetty esiteltäessä kirjaston historiaa. Turkulaiset hankkivat kirjastoauton omilla varoillaan heti lain tultua voimaan vuonna 1961 ja pari vuotta tämän jälkeen kirjastoautot hankittiin valtion avustamina Lohjan maalaiskuntaan ja Urjalaan. Vuonna 1965 saatiin kirjastoautot Espooseen, Tammelaan ja Kangasalle, ja vuonna 1966 alkoi kirjastoautotoiminta Helsingissä ja Tampereella. PIKI-kirjastot
PIKI-kirjastoihin kuuluvat
PIKI-yhteistyö alkoi vuonna 2002, jolloin yksitoista kuntaa allekirjoitti liittymis- ja ohjelmistosopimuksen. PIKI-kirjastoilla on käytössään yhteinen kirjastojärjestelmä. Entressen kirjasto
Espoon ensimmäinen kirjasto perustettiin Espoon keskukseen 1860-luvulla. Kirjasto aloitti toimintansa Espoon kirkon sakastissa. Vuonna 1873 kirjasto siirtyi Lagstadin kansakoululle, josta kirjasto muutti vuonna 1954 Lagstadin uuteen koulurakennukseen. Espoon kirjastolaitosten yhdistyttyä vuonna 1962 suomenkielisestä kantakirjastosta tuli uusi pääkirjasto ja ruotsinkielinen kirjasto muuttui Lagstadin sivukirjastoksi. Porin kaupunginkirjasto
Sanomalehtilukusali sai tilat entisestä Kansan talosta vuonna 1954. Vuosilainaus ylitti 200.000 vuonna 1956 ja lainaajia oli lähes 8000. Kirjaston palveluksessa oli 14 päätoimista työntekijää. Laitoskirjastotoiminta Satakunnan keskussairaalassa ja Porin kaupunginsairaalassa käynnistyi vuonna 1962. Käppärän kirjasto perustettiin vuonna 1966. Benjamin Franklin
Franklinin perustama kirjasto oli aluksi perustaja-käyttäjiensä rahoittama osuuskuntakirjasto. 1850-luvulle asti se oli Yhdysvaltojen suurin julkinen kirjasto. Ensimmäinen verorahoitteinen kirjasto perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1833. Akateeminen Kirjakauppa
Akateeminen Kirjakauppa perustettiin vuonna 1893, ja kirjakauppa aloitti toimintansa samana vuonna 18. heinäkuuta. Perustajina olivat muun muassa Alvar Renqvist ja Gösta Branders. Ensimmäinen myymälä sijaitsi Helsingissä Aleksanterinkadulla. Ensimmäinen kirjakauppa oli vaatimaton, mutta se saavutti suuren suosion. Kirkkonummen kirjasto
Kirkkonummen pohjoiset alueet olivat Porkkalan vuokra-aikana edustaneet koko kuntaa. Luoman, Evitskogin, Sjökullan, Veikkolan ja Volsin sivukirjastot jatkoivat edelleen toimintaansa, ja Volsin sivukirjasto aloitti vuonna 1963 lainauksen myös Volsin kunnalliskotiin. Kunta ei pystynyt rahoittamaan laitoskirjastotoimintaa, joten toiminta oli melko vaatimatonta. Oitmäessä toiminut kantakirjasto joutui muuttamaan kirkonkylään, kun toiminnat siirtyivät taas entiseen tapaan kunnan keskustaan. Heikkilän lakkautetun kirjaston kokoelma sijoitettiin Oitmäkeen sivukirjastoksi. Myös Haapajärven kirjasto lakkautettiin vuoden 1970 alussa, kun todettiin, ettei sen käyttö ollut kovin suurta ja oli järkevämpää hoitaa alueen kirjastotoiminta auton avulla. Samaan aikaan myös Lapinkylässä alkoi liikennöidä kirjastoauto. Seinäjoen kaupunginkirjasto
Vuonna 1965 kirjasto sai Alvar Aallon suunnitteleman oman toimitalon Aalto-keskuksesta, jossa kirjaston toiminta laajeni musiikkiin ja av-aineistoon. Porvoon kaupunginkirjasto
Kirjastotoiminta aloitettiin Porvoossa vuonna 1861: perustuskokous pidettiin 21. helmikuuta 1861 ja Porvoon kansankirjasto avattiin 13. huhtikuuta 1861. Kansankirjasto toimi aluksi alemman alkeiskoulun huoneistossa. Vuonna 2011 Porvoon kaupunginkirjasto juhli 150. toimintavuottaan. Kurikan kirjasto
Kunta on ollut mukana kirjaston arjessa vuodesta 1875, jolloin se ryhtyi antamaan pienen osan saamistaan viinavoittovaroista kirjanhankintaan. Kunnantalolla kirjasto oli kunnan omistuksessa, ja se vastasi jo nykyistä kunnallista kirjastoa. 1920-luvulla nimetty toimikunta luetteloi kirjavarat, kortistoi ne ja laati kirjastolle sääntöehdotuksen. Lähde ei kerro, oliko säännöstö luotu kirjaston henkilökunnalle vai lainaajille. Kunnantalolla kirjasto sijaitsi 23 vuotta. Näihin vuosiin mahtuu yksi vuosi, jolloin kirjaston toiminta oli keskeytetty, luultavimmin sodan takia. Emanuel Kanajärvi
Lukemaan Emanuel Kanajärvi oppi, lukuisten muiden tuon ajan nuorten tavoin, oman äitinsä opastuksella. Samalla hänessä syttyi myös kiinnostus kirjoihin. Varhaisin tunnettu kirjahankinta, jossa on hänen omakätinen nimikirjoituksensa, on vuodelta 1819. Kymmenessä vuodessa olikin kertynyt merkittävä kokoelma kirjoja, jotka olivat eri tavoin hankittu kaupungeista. Kyseessä ei ollut pelkästään uskonnollinen kirjallisuus, joka tuolloin oli pääsääntöisesti kotien kirjallisuutta, vaan mukaan mahtui maallisiakin kirjoja, historiaa ja niin edelleen. Jyväskylän kaupunginkirjasto
Vuonna 2004 Jyväskylän kaupunginkirjasto perusti yhdessä muiden lähikuntien kanssa Aalto-kirjastoverkoston. Pari vuotta myöhemmin otettiin käyttöön seutuvaraus, jolla asiakkaat saivat toisen kunnan aineistoa lainaan. Jyväskylän kaupunginkirjaston toimipisteiden ja henkilökunnan määrät kasvoivat, kun Jyväskylän kaupunki, Jyväskylän maalaiskunta ja Korpilahden kunta yhdistyivät vuoden 2009 alussa ja siihen liittyivät Korpilahden kunnankirjasto ja Jyväskylän maalaiskunnan kirjasto. Lokakuussa 2013 otettiin käyttöön Keski-kirjastojen kirjastokimppa, johon kuuluu 21 keskisuomalaista kuntaa ja yli 50 kirjastojen toimipistettä. Kirkkonummen kirjasto
Vuonna 1896 alettiin keskustella useampien kirjastojen tarpeellisuudesta, ja kunnalliskokouksessa päätettiin, että jokaisessa kansakoulussa pitäisi olla oma kirjasto. Näin perustettiin Luoman, Evitskogin, Haapajärven, Heikkilän, Järsön, Långvikin ja Porkkalan kyliin omat toimipisteet. Eestinkylän kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1900. Kirjastoja hoitivat yleensä kansakoulunopettajat ja kokoelmat olivat pieniä, noin sadan kirjan suuruisia. Samoihin aikoihin kirjaston toimintaan saatiin kiinteitä avustuksia kunnalta ,ja tämä mahdollisti suurempien kirjamäärien hankkimisen. Lainaus- ja sakkomaksut otettiin käyttöön. Yhdellä markalla sai lainata vuoden ajan. Turun kaupunginkirjasto
Vuonna 1914 rakennuksessa valmistui muutostyö, jonka seurauksena kirjastossa otettiin käyttöön avohyllyjärjestelmä. Naisten ja miesten lukusalit yhdistettiin ja sanomalehdet kiinnitettiin amerikkalaisen mallin mukaan telineisiin, joista niitä luettiin seisaaltaan. Muutoksen jälkeen kirjastotalon alakerrassa toimi yleinen osasto, lastenosasto ja lehtilukusali. Yläkerrassa oli yleinen osasto. Kirjastotalo tuli kaikkien kaupunkilaisten käyttöön, rahvaalle tarkoitettu Linnankadun sivuovi suljettiin ja kaikki pääsivät sisään suuresta pääovesta. Lainojen määrät nousivat hetkellisesti, mutta yhteiskunnallisesti levottomat ajat supistivat kirjaston hankintarahoja. Sisällissodan jälkeen kirjastonhoitajana aloitti Volter Kilpi, joka siirtyi pian yliopiston kirjastonhoitajaksi. Vallilan kirjasto
Vallilan kirjasto aloitti toimintansa osoitteessa Itäinen Viertotie 39 (nyk. Hämeentie 101) vuonna 1908. Päätös kirjaston perustamisesta oli tehty jo kymmenen vuotta aiemmin. Kirjaston alkuperäinen nimi oli Hermannin haaraosasto. Tiloihin kuului viisi vuokrahuonetta joista kaksi toimi kirjavarastona, yksi lainaustoimistona ja kaksi lukuhuoneina. Kirjasto palveli asiakkaita kaikkina päivinä paitsi jouluaattona ja -päivänä. Hermannin haaraosaston toiminta jatkui alkuperäisissä tiloissa vuoteen 1927 saakka, jolloin suosion jatkuva kasvu ja siitä seurannut tilanpuute pakotti kirjastolautakunnan hankkimaan sille uudet tilat. Omatoimikirjasto
Kun kuntauudistusten myötä myös kirjastopalveluja alettiin keskittää ja pienempiä sivukirjastoja sulkea, syntyi huoli siitä, olivatko kirjastopalvelut enää tasavertaisesti kaikkien saavutettavissa. Vuonna 2009 kirjastoviranomaiset tarjosivat avustuksia omatoimikirjastojen kehittämiseen. Tämän seurauksena syntyi 40 uutta omatoimikirjastoa, ja kehitys on jatkunut edelleen. Vuonna 2013 450:stä tanskalaisesta kirjastosta 180 olivat omatoimikirjastoja.
Tanskasta omatoimikirjastot levisivät Ruotsiin ja Norjaan. Ruotsin ensimmäinen omatoimikirjasto, Lundissa sijaitseva Veberödin lähikirjasto, aloitti toimintansa vuonna 2009 ja se oli vuoteen 2011 asti Ruotsin ainoa omatoimikirjasto. Hitaan alun jälkeen toiminta alkoi kuitenkin levitä, ja vuonna 2015 omatoimikirjastoja löytyi 53 Ruotsin kunnasta. Toisin kuin Tanskassa, omatoimikirjastot eivät Ruotsissa olleet vaihtoehto kirjastoyksikön lakkauttamiselle, vaan keino lisätä kirjastojen aukioloaikoja ja kokoelman saavutettavuutta. Kajaanin kaupunginkirjasto
1800-luvulla Kajaanissa toimi useita kirjastoyksiköitä. Vuosina 1860–1888 Kajaanissa toimi kaupunginkirjaston rinnalla lainakirjasto. Vuonna 1862 kaupungissa aloitti toimintansa Kajaanin ruotsinkielinen kirjasto. 1800-luvun lopulla Kajaani perusti lukusalin. Vuonna 1977 Kajaanin kaupungin ja maalaiskunnan kuntaliitoksen myötä yhdistettiin kaupunginkirjasto ja maalaiskunnan kirjasto. Liitoksen jälkeen Kajaanin kirjastolaitoksen muodostivat pääkirjasto, 7 sivukirjastoa, 5 laitoskirjastoa ja kirjastoauto. Vuoden 1961 kirjastolaki
Maanlaajuisen kirjastoverkon kehitys ei lähtenyt käyntiin niin nopeasti kuin oli odotettu. Ensimmäisten maakuntakirjasto-oikeuksien antamista vuonna 1962 Joensuun kaupunginkirjastolle seurasi neljän vuoden tauko, ennen kuin valtion tulo- ja menoarvioon saatiin varat seuraavaa varten. Vuosikymmenen loppuun mennessä oli saatu toimintaan vasta viisi alueellista keskuskirjastoa. Akateeminen Kirjakauppa
Vuonna 1910 Kirjakauppa muutti vuonna 1893 avatun liiketilansa viereen. Myymälässä oli kaksi myymäläkerrosta ja kirjojen säilytykseen tarkoitettu varasto. Myymälässä oli mahdollista ostaa kirjoja osamaksulla, mikä oli melko uutta Suomessa. Vuonna 1914 yritys osti edellisvuonna konkurssiin menneen, vuonna 1823 perustetun Waseniuksen kirjakaupan. Härmälän kirjasto
Kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1923 Rantaperkiön siirtokirjastoasemana. Kirjasto muutti vuonna 1953 kansakoulurakennukseen. Tuolloin kirjasto nimettiin Härmälän sivukirjastoksi. Tornion kaupunginkirjasto
Kirjastotoiminta ammattimaistui 1930-luvun lopulla kirjastonhoitaja Sirkka Siven astuttua virkaan. Oulun kaupunginkirjasto
Ensimmäiset varsinaiset sivukirjastot perustettiin 1950-luvulla, mutta jo vuonna 1946 oli perustettu Tuiraan ja Koskelaan lainausasemat, joissa oli vaihtuvat kokoelmat. Ensimmäinen sivukirjasto perustettiin Raksilaan Teuvo Pakkalan koululle vuonna 1951. Vuodesta 1960 kaupunginkirjastolla on ollut myös potilaskirjastotoimintaa. Ensimmäinen kirjastoauto otettiin käyttöön vuonna 1975 ja toinen ns. pienkirjastoauto vuonna 2001. Kirjastopalveluiden tavoitettavissa on 99 % oululaisista. Grazin yliopiston kirjasto
1900-luvun toinen puolisko oli lähinnä rakennusmuutosten ja lisääntyvän desentralismin aikaa. Vuonna 1950 molempia lukusalin kapeamman sivun takana kaakkoispuolella sijaitsevia lähivarastoja laajennettiin suurella varastolisärakennuksella. Vuonna 1970 kirjaston luoteispuolelle rakennettiin uudenaikainen lisätila, jossa on oma erillinen sisäänkäynti. Vuosien 1994 ja 1996 välisenä aikana seurasi ReSoWi-keskuksen rakentaminen, keskukseen sijoitettiin yliopiston kirjastoon kuuluva oikeus-, sosiaali- ja taloustieteellinen tiedekunnan kirjasto. Samalla päärakennusta laajennettiin suurella lisärakennuksella, joka on ainoastaan pääkirjaston käytössä. Lisäksi pääkirjaston laajennuksen yhteydessä perustettiin siitä erillään sijaitsevia erikoiskirjastoja, esimerkiksi Merangasse-kadulla sijaitsevaan Universitätszentrum Walliin. Vuonna 1996 aloitti toimintansa audiovisuaalisten medioiden mediateekki. Yliopiston jakautumisen seurauksena siihenastiset lääketieteelliset osakirjastot yhdistettiin vuonna 2004 itsenäiseksi yliopiston kirjastoksi. Yhdessä Innsbruckin ja Wienin yliopistojen kirjastojen kanssa Grazin yliopiston kirjasto otti johtajuuden kotimaisten ja kansainvälisten konsortioiden muodostamisessa elektronisten kausijulkaisujen ja kirjojen huokeamman yhteisen käytön edistämiseksi. Aloite käynnistyi vuonna 1998, ja 1. heinäkuuta 2005 Grazin yliopiston kirjastossa aloitti toimintansa ”Kooperation E-Medien Österreich”. Grazin yliopiston kirjasto osallistuu myös olennaisesti Austrian Literature Online -projektiin Itävallan kirjallisuuden digitalisoimiseksi. Ilmi Järvelin
Joensuun kaupunginkirjaston palvelukseen Ilmi Järvelin tuli vuonna 1962 vasta perustettuun laitoskirjastonhoitajan virkaan, josta siirtyi samana vuonna vuoden 1961 kirjastolain mahdollistamaan maakuntakirjastonhoitajan virkaan. Joensuun kaupunginkirjasto oli saanut ensimmäisenä Suomessa maakuntakirjasto-oikeudet ja Järvelin loikin yhdessä silloisen kirjastonjohtajan Katri Kokkosen kanssa uraauurtavia käytäntöjä, joita muissakin maakuntakirjastoissa alettiin soveltaa. Järvelinin laatima pohjoiskarjalaisten kirjailijoiden bibliografia on myöhemmin ollut pohjana Latvavesiltä-kirjailijatietokannalle. Maakuntakirjastotyössä hän piti tärkeänä, että ihmiset kirjastojen välityksellä pääsivät asuinpaikasta riippumatta opinnoissaan ja harrastuksissaan tarvitsemansa tiedon lähteille.  Kirjastonjohtajaksi Järvelin valittiin vuonna 1969. Hänen toimiessaan kirjastonjohtajana järjestettiin kaksi vuotta kestänyt taidelainaamokokeilu, johon Joensuun taiteilijaseuran ylläpitämä Suomen vanhin taidelainaamo pohjautuu.  Kirjastoaineiston lainamäärät puolestaan kasvoivat puoleen miljoonaan. Omatoimikirjasto
Kirjastoalalla ja mediassa termit omatoimipalvelut ja omatoimikirjastot ovat olleet käytössä laajasti. Myös laajennettu aukiolo on vakiintumassa oleva termi. Omatoimiaika-käsitettä käytetään mm. Suomen yleisten kirjastojen virallisissa tilastoissa. Maltan kansalliskirjasto
Kansalliskirjaston kokoelma sai alkunsa vuonna 1555. Vuonna 1649 kirjaston ydinkokoelmalle osoitettiin kirjastohuone paikallisen Pyhän Johanneksen kirkon rukoushuoneen (sakastin) yhteydestä. Vuonna 1760 ritari Louis Guérin de Tencinin hankki 9700 teoksen kirjakokoelman, ja avasi jo seuraavana vuonna julkisen kirjaston Vallettan "Il Forfantone" -rakennuksessa, jossa molempien kokoelmien kirjoja oli esillä. Oman "Bibliotheca"na tunnetun rakennuksen kokoelmille suunnitteli Stefano Ittar vuonna 1786; rakennus valmistui vuonna 1796. Ranskan miehityksen johdosta kirjastorakennus vihittiin käyttöönsä kuitenkin vasta 4. kesäkuuta 1812. Omatoimikirjasto
Jukolan kirjaston auettua myös muut suomalaiset kirjastot kiinnostuivat omatoimikirjastojen perustamisesta ja omatoimikirjastojen lukumäärä oli siitä lähtien tasaisessa nousussa. Syksyllä 2014 Suomen kirjastoseuran Kirjastolehden toteuttamassa tutkimuksessa havaittiin, että 51 toimipisteessä oli toiminnallinen omatoimikirjasto tai sellaisen perustamista oltiin suunnittelemassa. Turun Ilpoisten omatoimikirjastossa oli samana vuonna asetettu 15 vuoden ikäraja estämään omatoimikirjaston käyttö lapsilta, mutta koska kirjaston ensimmäisen vuoden aikana ei ollut ilmennyt minkäänlaisia järjestyshäiriöitä, ikärajan katsottiin olevan ristiriidassa Suomen Kirjastolain arvojen kanssa ja ikäraja täten poistettiin. Akaan kaupunginkirjasto
Lainakirjasto sijaitsi aluksi Akaan kansakoululla, josta toiminta laajentui Kylmäkoskelle. Porin kaupunginkirjasto
Vuonna 1921 kaupunki osti Iltaman talon väliaikaiseksi kirjastotaloksi ja kirjaston toiminta alkoi siellä seuraavana vuonna. Vuosilainausten määrä ylitti ensimmäisen kerran 100.000 lainan rajan vuonna 1941 ja lainaajia oli lähes 6000. Kirjasto siirtyi avohyllyjärjestelmään vuonna 1943 viimeisenä kaupunginkirjastona, siihen asti asiakkaiden ja kirjojen välissä oli ollut tiski ja kirjan sai vain pyytämällä. Sivukirjastojen määrä nousi yhdeksään. Akateeminen Kirjakauppa
Akateeminen perusti verkkosivut vuonna 1995. Sivuja laajennettiin vuonna 1999 kuluttajien verkkokaupaksi. Kaupassa myydään kirjoja eri muodoissaan: painettuina kirjoina, CD-kirjoina, e-kirjoina ja äänikirjoina. Kirjakauppa avasi ensimmäisenä suomalaisena kirjakauppana e-kirjojen (sähkökirjojen) ja ladattavien äänikirjojen latauskaupan verkkokauppaansa yhteyteen syyskuussa 2010. Samalla käynnistyi myös lukulaitteiden myynti. Porvoon kaupunginkirjasto
Teknisiä apuvälineitä kirjastotyön tueksi saatiin vähitellen. Vuonna 1916 kirjasto otti käyttöön puhelimen. Asiakkaat saivat tilata kirjoja puhelimitse ja tilatut kirjat tuotiin kotiinkuljetuksella 20 pennin maksusta. Kameralainauksen Porvoo otti käyttöönsä vuonna 1972. Vuonna 1989 Porvoon kaupungin ja maalaiskunnan kirjastot hankkivat ensimmäisen yhteisen ATK-pohjaisen kirjastojärjestelmän. 2000-luvulla pääkirjastoon hankittiin ensin lainausautomaatit ja myöhemmin palautusautomaatti. Omatoimikirjasto
Omatoimikirjastoilla on ollut positiivinen vastaanotto sekä kirjaston henkilökunnan että asiakkaiden osalta. Toiminnalla on ollut aukiolotunteja lisäävä vaikutus, joka on mahdollistanut kirjaston käytön suuremmalle yleisölle. Omatoimikirjastomallin toivotaan jopa pelastavan kirjastot, jotka ovat lakkautusuhan alla. Sen suurimmiksi haittavaikutuksiksi ovat osoittautuneet meteli ja ilkivalta, mutta näitäkin on saatu hillittyä lisätyn valvonnan avulla. Vuoden 1961 kirjastolaki
Suomen kunnallisilla kirjastoilla on ollut vuodesta 1928 lähtien oma kirjastolaki. Tuon ensimmäisen lain nimi oli Kansankirjasto-laki. Suomen eduskunta hyväksyi istunnossaan 13. marraskuuta 1945 hallitukselle suunnatun toivomuksen, joka johti vanhentuneen kansankirjastolain perusteelliseen uudistamiseen ja lopulta monien vaiheiden jälkeen vuoden 1961 kirjastolakiin. Tällä välin eduskunnan asettamat toimikunnat ja komiteat tekivät ehdotuksia ja lausuntoja kirjastoista. Ne ehdottivat ylhäältä johdettua yleisten (kunnallisten) kirjastojen tiukkaa järjestelmää, jossa kouluhallituksella olisi keskeinen asema. Näin ollen kirjastontarkastajat toimisivat kouluhallituksen alaisuudessa. Lakiehdotukseen sisältyi myös velvoitus kunnille ylläpitää yleistä kirjastoa, eli kirjastopakko. Lisäksi esimerkiksi kirjastohuoneiden minimipinta-alaa ehdotettiin. Osa ehdotuksista toteutui vuoden 1961 kirjastolaissa. Kuntia opetettiin 1950-luvulla hakemaan valtion apua oikein. Kirjastojen lukumäärä kasvoi nopeasti ja ongelmaksi muodostuivat lähinnä tilakysymykset. Joensuun kaupunginkirjasto
Joensuun kaupunginkirjaston toiminta käynnistyi maaliskuussa 1862, jolloin kauppa-apulainen Anton Keldan perusti kirjaston Mustosen taloon Torikadulle. Lukuseurat Suomessa
Vuonna 1794 perustettu Vaasan lukuseura oli ensimmäinen Suomen lukukirjastoja ylläpitävistä lukuseuroista ja ainakin joidenkin Pohjanmaan rannikon lukuseurojen esikuva. Lukuseura syntyi aatelisten virkamiesten pitkäaikaisen kirjallisen yhteistoiminnan tuloksena. Lukuseura ylläpiti lukukirjastoa, ja kirjastonhoitajina toimivat hovioikeuden asessori Olof Langenstain sekä pappi ja Vaasan triviaalikoulun opettaja P.U.F Sadelin. Kirjaston kokoelmissa oli vuoden 1813 kirjaluettelon mukaan 753 nidettä ja vuoden 1828 luettelon mukaan yhteensä 1 099 nidettä. Ajan myötä romaanien ja näytelmien suhteellinen osuus kasvoi hankinnoissa, ja Sadelinin aikana romaaneja hankittiin suhteessa enemmän kuin Langensteinin aikana. Siten Vaasan lukukirjaston ilme muuttui porvarillisemmaksi, populaarimmaksi ja naislukijoille mieluisammaksi. Vaasan lukuseuran lukukirjastoa voidaan pitää myös Suomen ensimmäisenä yleisenä kirjastona, sillä se alkoi ensimmäisenä lainata kokoelmistaan kirjoja maksua vastaan. Urheilumuseon kirjasto
Vuonna 1977 kirjasto sai ensimmäisen päätoimisen kirjastonhoitajan. Kirjaston henkilöstöresursseja lisättiin merkittävästi vuonna 1986, jolloin kirjaston tietopalvelu aloitti toimintansa. Tietopalvelun rooli kirjaston toiminnassa on korostunut 1990-luvun puolivälistä alkaen ja sen tuotoilla on enenevissä määrin rahoitettu kirjaston toimintaa. Harjavalta
Itsenäisen seurakunnan ensimmäisiä voimainponnistuksia oli oman kirkon rakentaminen vuonna 1870. Pian kuntaan alettiin puuhata myös kansakoulua. Monien vaiheiden jälkeen ensimmäinen kansakoulunopettaja palkattiin Harjavaltaan vuonna 1880. Oma koulurakennus saatiin vuonna 1885, kun kunta osti Kreetalan maatilan, jonka päärakennuksesta tuli Harjavallan ensimmäinen kansakoulu. Lainakirjasto perustettiin Harjavaltaan jo vuonna 1863. Kirjasto toimi pitkään kirkon sakaristossa. Sieltä se siirtyi Kreetalan koululle. Iin kirjasto
Iin kirjaston perustamispäätös tehtiin 2. joulukuuta 1859 ja kirjasto aloitti toimintansa 22. tammikuuta 1860. Kirjasto sijaitsi Iin pappilassa. Kirjastonhoitajina toimivat kirkkoherra ja siltavouti. Rahaa uusiin kirjoihin kerättiin erilaisista arpajaisista ja keräyksistä. Iin kirjasto on historiansa aikana sijainnut useissa paikoissa, muun muassa suojeluskunnan talossa (myöhemmin maamieseurantalo) sekä kunnantalolla. Lähes jokaiseen kunnan kouluun perustettiin oma oppilaskirjasto, jotka yleensä muodostettiin omaksi sivukirjastoksi. Ensimmäinen varsinainen sivukirjasto perustettiin vuonna 1895 Olhavan koululle. Orivesi
Vuonna 1911 Hirsilän kenkätehdas aloitti toimintansa ja Juho Nisula kirjoitti Oriveden alueen ensimmäisen suomenkielisen paikallishistoriikin, Piirteitä Eräjärven pitäjästä. Oriveden ensimmäisen auton hankki sahrajärveläinen Kustaa Ala-Sahra vuonna 1912. Juupajoen kunta itsenäistyi ja erosi Orivedestä vuonna 1913. Oriveden Osuusliike (myöhemmin kauppakunta Kotipohja) perustettiin vuonna 1916 ja seuraavana vuonna Oriveden ensimmäinen kunnallinen eläinlääkäri aloitti työnsä. Kirjatori
Kirjatorin tarina sai alkunsa vuonna 1976 Jyväskylässä, kun Kreeta Salojärvi ryhtyi myymään jo myyntiaikansa ylittäneitä kirjoja kilohinnalla Kilokirja-nimen alla. Sen jälkeen myymälöitä on perustettu ympäri Suomea, ja parhaimmillaan niitä oli 12. Ketjun omistajuus siirtyi Eero Salojärvelle 1990-luvun alussa. Matkan varrella yrityksen nimi on vaihtunut Kirjatoriksi, ja kirjat myydään kappalehinnalla. Kirjatori Oy on osa Gummerus-konsernia, mutta myymälöitä pyöritetään nykyisin yksityisyrittäjävetoisesti. Juho Pynninen
Pynninen perusti itse suomalaisen lainakirjaston Viipuriin vuonna 1846, painatti luettelon kirjaston noin 200 kirjasta ja hoiti kirjastoa. Se toimi varsin vilkkaasti vuoteen 1861 saakka, jolloin Viipuriin perustettiin kaupunginkirjasto. Vaikka ilmeisesti Torniossa ja Liperissä oli ollut jo hieman aiemmin vastaavia kirjastoja, Pynnisen kirjoitukset saivat ajatuksen pitäjänkirjastoista leviämään. Häntä pidetäänkin kansankirjastojen isänä Suomessa. Kansanvalistusseura muisti Pynnisen työtä perustamalla 1894 hänen nimeään kantavan rahaston kirjastojen avustamiseksi. Frans Hanhisalo
Hanhisalo teki vuonna 1916 aloitteen kunnallisen kirjaston perustamisesta Lohtajalle. Hän kouluttautui myös kirjastonhoitajaksi ja uusi kunnallinen kantakirjasto avattiin Lohtajan kunnantalolla vuonna 1917. Kemin kaupunginkirjasto
Kemin kaupunginkirjasto sijaitsee Kemin kulttuurikeskuksessa. 
Kemin kaupunkiin perustettiin kirjasto vuonna 1879. Varat kirjaston perustamiseen saatiin tanssiaisten ja arpajaisten avulla. Kirjaston ylläpitämiseksi kerättiin lainamaksuja ja annettiin sakkoja myöhässä palautetuille kirjoille. Ensimmäinen kirjasto sijaitsi Matti Niemelän kartanossa (nyk. Meripuistokatu 29), josta se muutti vuonna 1886 Sauvosaarenkadulle ja vuonna 1896 Lukuhuoneelle (nyk. Sauvosaarenkatu 14). Omatoimikirjasto
Omatoimikirjastojen yksi tärkeä osa-alue on niiden valvonta, joka mahdollistaa itsenäisen toiminnan. Kaikissa omatoimikirjastoissa on käytössä valvontakamerat ja portit, jotka käy läpi asiakkaan lainatun, tai lainaamatta jääneen aineiston ja ilmoittaa mahdollisesta varkaudesta. Useiden omatoimikirjastojen ovet tallentavat tiedot asiakkaan käyttämästä kirjastokortista jonka avulla voidaan selvittää esim. tuhoutuneen aineiston korvausvelvollinen. Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys
Hämeen läänin Kosken kunnan lakkautettua kunnallisen sivukirjastonsa 1980-luvun lopulla perustettiin Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry jatkamaan kirjaston toimintaa. Kunnallisen sivukirjaston toiminta oli perustunut 1800-luvun viimeisinä vuosina kyläläisten perustamaan lukutupaan, missä oli ollut aluksi 32 kirjaa. Myöhemmin lukutuvasta tuli nuorisoseuran kirjasto ja lopulta kunnallinen sivukirjasto. Sivukirjaston tultua lakkautetuksi joulukuun 1988 lopussa päätettiin helmikuussa 1989 perustaa kylän yksityinen kirjasto. Perustettu Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys avasi kirjaston saman vuoden elokuussa 200 kirjalla. Nykyään kirjojen määrä on jo yli 11 000 (2009). Käsikirjastossa on vuosisadan vaihteen kirjoja, myös lukutuvan aikaisia vuosisadan vaihteen kirjoja ja oppaita sekä vuosisadan alun kirjoja. Kievarikirjaston lisäksi yhdistys tekee kotiseututyötä keräten kirjallista ja historiallista aineistoa kylistä. Aineiston perusteella on mahdollista toimittaa myöhemmin kylähistoriikki. Espoon kaupunginkirjasto
Pääkaupunkiseudun yleisten kirjastojen yhteistyö käynnistyi 1970-luvulla, kun Espoossa, Helsingissä, Kauniaisissa ja Vantaalla siirryttiin yhteiseen kirjastojärjestelmään ja yhteiseen kokoelmaluetteloon. Dokumentaatio
Ensimmäinen kirjallisuuspalvelu Suomessa oli puunjalostusteollisuuden tutkimuslaitoksessa, Keskuslaboratorio – Centrallaboratoriumissa (KCL). Siellä dokumentaatiosta tuli yksi kirjaston palvelumuoto 1930-luvun jälkipuoliskolla. Käytännössä alalla työskentelivät koulutuksen saaneet kirjastoinsinöörit. Vaatimuksena alalle oli sekä erikoisalan itsensä että bibliografia-alan tuntemus. Kirkkonummen kirjasto
Vuonna 1856 pitäjään päätettiin perustaa kirjasto edistämään kuntalaisten lukutaitoa. Ensimmäinen kokoelma saatiin lahjoituksena kapteeni Gustav Bråddilta, ja se sisälsi pääasiassa hengellistä kirjallisuutta. Kihlakunnantuomari Herman Adlercreutz lahjoitti kirjoja ja kirjakaapin. Kokoelma sijoitettiin kirkon sakaristoon, ja toiminta käynnistyi vuonna 1861. Kirjastolle laadittiin ohjesääntö ja kirkonisäntä Axel Orellista tuli ensimmäinen kirjastonjohtaja. Kirjasto oli avoinna aina sunnuntaisin jumalanpalveluksen jälkeen. Kempeleen kirjasto
Kempeleessä ensimmäinen kirjasto avattiin vuonna 1860 kappeliin. Kirjaston perustivat talolliset M. Junttila, S. Ollila, V. Ohukainen ja pastori Hannu Krank.. Aluksi yksityiskirjastona toiminut kokoelma siirtyi kunnan haltuun vuonna 1880, jolloin valittiin erityinen kirjastonhoitaja, talollinen Aabraham Ollila. Vuonna 1882 kirjoja oli noin 200 kappaletta. Vakinaisen paikan kirjasto sai Junttilan talosta. Sittemmin kirjasto toimi muun muassa vuonna 1937 valmistuneessa ensimmäisessä kunnantalossa. Terälahden kirjasto
Kirjaston toiminta alueella alkoi vuonna 1864 Teiskon kirkon sakastissa hoidetusta pienestä kirjavarastosta. Vuonna 1870 kirjasto siirrettiin kansakoululle Padustaipaleelle. Vuodesta 1917 lähtien kirjasto toimi yksityiskodeissa. Vuonna 1960 kirjasto palasi Padustaipaleen koululle. Vuosina 1966–2002 Terälahden kirjasto toimi entisen Teiskon Kauppa Oy:n tiloissa. Kansankirjasto
Kansankirjastot olivat lähinnä suomenkieliselle alemmalle kansanluokalle, rahvaalle, tarkoitettuja kirjastoja. Kansankirjastotoiminta sai varsinaisesti alkunsa hieman ennen 1800-luvun puoliväliä, ja se oli osa Suomen autonomian ajan itsenäistymiseen johtavaa valtakunnallista kehitystä. Kansankirjastoaate levisi Suomeen Ruotsista, jossa useat seurakunnat olivat perustaneet kirjastoja sivistysmielessä halukkaille lukijoille. Suurin syy aatteen leviämiseen Suomessa oli kuitenkin yleisen kansallisen herätyksen vaikutus. Omatoimikirjasto
Tekniikan automatisointi on omatoimikirjastoissa yleistä ja esimerkiksi tilojen valot usein ajastetaan. Nämä automatisoinnit lisäävät mahdollisuuksia erilaisiin toteutuksiin, jopa tiloihin, joista ei löydy erillisiä valokatkaisijoita. Asiakas pääsee asioimaan kirjastoissa omalla kirjastokortillaan ja siihen asetetulla pin-koodilla. Omatoimikirjastot voivat asettaa käytölle ikärajoituksia (15–16 vuotta), mutta myös ikärajattomia kirjastoja on käytössä. Messukylän kirjasto
Kirjasto perustettiin vuonna 1865 ja alkuaikoinaan se toimi seurakunnan tiloissa, yksityiskodeissa ja Messukylän koululla. Vuonna 1914 kunnan kirjastolaitos järjestettiin uudelleen kantakirjastoksi ja piirikirjastoksi. Vuonna 1939 Messukylän kantakirjasto muutti Messukylän työväentalon yläkertaan. Kauhajoen kirjasto
Vuonna 1907 kunta otti Suomalaisuuden Liiton kehotuksesta hoitaakseen kaikki kahdeksan kirjastoa. 1950-luvulle tultaessa Kauhajoella oli jo kantakirjasto, 13 piirikirjastoa ja lainausasema. 1960-luvun alussa Kauhajoella oli kantakirjasto ja 17 lainauspistettä. 
Vuonna 1969 Kauhajoki sai ensimmäisenä maalaiskuntana Vaasan läänissä kirjastoauton. Sivukirjastot kävivät tarpeettomiksi, koska kirjastoauto lähti kiertämään pitäjän joka kylässä. Kirjastoauton hyllyt täytettiin lakkautettujen sivukirjastojen kirjoilla, ja loput kirjat varastoitiin pääkirjastoon.
Kirjasto on toiminut monessa paikassa; seurakuntatalossa, 1950-luvulla kunnanviraston alakerrassa,1970-luvulla Mannilan liiketalossa ja 1980-luvun alussa Räimiskällä. 1989 valmistui uusi kirjastorakennus koulukeskuksen viereen, jossa sijaitsee myös Panula-Opisto. Sen on suunnitellut arkkitehti Touko Saari. Korkeakoulujen yhteiskirjasto
Korkeakoulujen yhteiskirjasto on vuoden 2011 alussa toimintansa aloittanut Lahden ammattikorkeakoulun, Lahden yliopistokeskukseen kuuluvien yliopistojen ja Lahden kaupungin yhteistoimintasopimukseen perustuva tieto- ja kirjastopalvelu. Palvelujen tuottaja on Päijät-Hämeen koulutuskonsernin (PHKK) Tieto- ja kirjastopalvelut. Yhteiskirjasto palvelee myös toista astetta, lukiokoulutusta sekä kaikkia muita tiedon tarvitsijoita. Porvoon kaupunginkirjasto
Kerkkoon kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1952, jolloin Kerkkoon koululle perustettiin lainausasema, jota hoitivat koulun opettajat. Porvoon maalaiskunnan sivukirjasto perustettiin Kerkkooseen vuonna 1962. Kirjasto muutti koululta alakylän rivitaloihin vuonna 1979. Kirjasto toimi vähän aikaa palokunnan tiloissa ja muutti Henttalantielle entisiin postin tiloihin vuonna 1991. Kerkkoon kirjasto liittyi ATK-pohjaiseen lainausjärjestelmään ja sai Internet-yhteyden kyläläisten käyttöön vuonna 2006. Kerkkoon kirjaston muutti vuonna 2010 entisistä postin tiloista Kerkkoon koululle. Porvoon kaupunginkirjasto
Kevätkummun kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1980. Tilastokirjasto
Ensimmäinen kirjastonhoitajan virka saatiin vuonna 1921. Kirjasto on toiminut tilastoviraston yhteydessä seuraavissa toimipaikoissa: Senaatintalo (Ritarikatu) 1865–1912, Unioninkatu 26 ja Eteläinen Esplanadikatu (nyk. Eteläesplanadi) 1912–1952, kirjaston ja arkiston evakko Eurajoelle 1944 huhtikuu – 1945 tammikuu, Annankatu 44 (nyk. Antinkatu 1) 1952–1993, Työpajankatu 13 vuodesta 1994 alkaen.
Tilastokirjasto nimitettiin tilastoalan keskuskirjastoksi vuonna 1982, jolloin kirjaston 115-vuotisjuhlaan ehti valtioneuvoston päätös Tilastokeskuksen kirjaston nimeämisestä tilastoalan valtakunnalliseksi keskuskirjastoksi. Valtioneuvoston päätös tieteellisistä keskuskirjastoista (719/1972) kumottiin vuonna 2004, jolloin Tilastokirjaston ja yhdeksän muun tieteellisen kirjaston keskuskirjastostatus loppui. Tilastokirjasto jatkaa tilastoalan kansallisena keskuskirjastona. Se on osa Suomen erikoiskirjastojen verkostoa. Kemin kaupunginkirjasto
Vuonna 1954 kirjasto osti silloiseen kymmenen miljoonan markan hintaan tilat osoitteesta Sauvosaarenkatu 11, jossa sijaitsi Kemin historiallinen museo. Tilat alkoivat käydä pian ahtaaksi, ja kirjaston osastoja, kuten lasten- ja musiikkiosastot, siirrettiin muualle. Ensimmäinen kirjastoauto aloitti toimintansa vuonna 1973. Porin kaupunginkirjasto
Sampolan sivukirjasto aloitti toimintansa vuonna 1981. Kalaholman ja Ulasoorin sivukirjastot suljettiin vuoden 1986 alusta. Atk-pohjainen lainausjärjestelmä otettiin käyttöön pääkirjastossa vuonna 1989 ja muissa toimipisteissä vuonna 1993. Samana vuonna Pihlavan kirjasto sai uudet tilat Meri-Porin palvelukeskuksen yhteydestä. Itävallan kansalliskirjasto
Itävallan kansalliskirjasto () on Itävallan kansalliskirjasto, jonka päätoimipiste sijaitsee Wienissä. Nykyinen kansalliskirjasto nähdään keisarillisen hovikirjaston (kaiserliche Hofbibliothek) toiminnan jatkajana. Ensimmäinen keisarillisen hovin kirjastonhoitaja aloitti työnsä vuonna 1575, jota voidaan pitää kansalliskirjaston syntyaikana. Vanhin paikallinen teos on vuodelta 1368, ja on pappi Johannes von Troppaun käsin ruhtinas Albrecht III:lle kirjoittama evankeliumikirja. Bibsys
BIBSYS-järjestelmän kehitystyö sai alkunsa vuonna 1972 Trondheimissä kahden yliopistokirjaston ja yliopiston laskentakeskuksen yhteishankkeena. Varhaisvuosina toiminnot liittyivät yliopistokirjastojen aineistojen luettelointiin ja hakuun. Vuonna 1983 verkkomuotoinen luettelointijärjestelmä avattiin yleisön käyttöön. Osallistuvien tahojen määrä kasvoi vuosien saatossa. Vuoteen 1997 mennessä mukaan oli tullut jo noin norjalaista 60 kirjastoa. Vuoden 2015 lopussa kirjastojärjestelmien käyttäjänä oli jo 104 kirjastoa ja avointen arkistopalvelujen käyttäjiksi oli liittynyt 68 eri organisaatiota. Kirjasto
Franklinin perustama kirjasto oli aluksi perustaja-käyttäjiensä rahoittama osuuskuntakirjasto. 1850-luvulle asti se oli Yhdysvaltojen suurin julkinen kirjasto. Ensimmäinen verorahoitteinen kirjasto perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1833. Vaasan kaupunginkirjasto
Myös Sundomin kirjasto avattiin 1901. Kirjasto toimi 60 vuotta koulun yhdessä luokkahuoneessa, kunnes se sai vuonna 1961 paremmat tilat uuden kansakoulun yhteydestä. Vuonna 2008 Sundomin kirjasto sai varta vasten sille suunnitellut tilat uudesta koulurakennuksesta. Kirjasto muutettiin omatoimikirjastoksi 2017 ja kirjastoa pääsee käyttämään laajennetuin aukioloin myös iltaisin ja viikonloppuisin. Lahden kaupunginkirjasto
Ensimmäinen lainakirjasto perustettiin Hollolan Lahteen vuonna 1876 ravintoloitsija Karolina Moesbellin ja kelloseppä Johan Erland Andelinin järjestämien arpajaisten tuoton avulla. Pitäjänkirjastoja oli perustettu jo tätä ennen, Hollolan pitäjään vuonna 1851 ja Asikkalaan sekä Orimattilaan 1860. 
Vuonna 1912 kirjasto sai tilat vastavalmistuneesta kaupungintalosta. Omat tilat kirjasto sai Hämeenkadulta vuonna 1928 Hotelli Lahden entisistä tiloista. Näissä tiloissa kirjasto toimi vuoteen 1967 asti. Tänä aikana myös kaupunginosien kirjastoja perustettiin. Vuodesta 1967 vuoteen 1990 kirjasto toimi konserttitalossa Hollolankadulla. Vuonna 1990 edessä oli muutto nykyisiin toimitiloihin Saimaankadun ja Laaksokadun risteykseen. Ensimmäinen kirjastoauto, Karolina Moesbellin mukaan nimetty Karoliina, otettiin käyttöön vuonna 1972. Kämmenniemen kirjasto
Kirjasto aloitti toimintansa 22. marraskuuta 1988. Kirjasto sijaitsi aluksi Kämmenniemen koulun lisärakennuksessa. Lisärakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Pekka Ilveskoski Ky ja sisustussuunnitelman laati sisustusarkkitehti Reijo Ojanen. Tilat osoittautuvat liian pieniksi, joten kirjastolle rakennettiin uudet tilat 2000-luvun alussa. Kirjaston uudet tilat valmistuivat kesällä 2001 ja kirjasto avattiin yleisölle 7. elokuuta 2001. Lisärakennuksen suunnitteli arkkitehti Pekka Timola arkkitehtitoimisto Stenvall-Timola-Varhi Oy:stä.