Onko Georg Magnus Sprengtporten luonnehdittu maanpetturiksi?
Georg Magnus Sprengtporten
Sprengtportenin asema Suomen historiassa on kiistelty ja ristiriitainen. Häntä on luonnehdittu niin maanpetturiksi kuin kansallissankariksikin. Sprengtportenia on yleisesti pidetty hankalana persoonana, joka suututti ihmisiä äkkiväärällä käytöksellään. Hän oli myös kunniankipeä ja kateellinen. Myös Sprengtportenin Suomen itsenäistymispyrkimysten motiiveista vallitsee epäselvyys: oliko kyseessä puhdas isänmaallisuus vai halu kostaa Ruotsin kuninkaalle ja päästä itse Suomen kenraalikuvernööriksi.
Georg Boldt
Sisällissodan aikana Boldt edusti maltillista linjaa. "Arbetar"-lehdessä hän tuomitsi Turun punakaartilaisten väkivaltaisuudet, minkä vuoksi Gunnar Mörn syytti Boldtia vallankumouksen jarruttamisesta. Huhtikuussa Boldt pakeni Helsinkiin, missä hänet vangittiin toukokuun lopussa. Hän kuoli turkulaisessa mielisairaalassa muutamaa viikkoa myöhemmin kesäkuussa 1918. Boldtin kerrotaan olleen murtunut sodan molempien osapuolten tekemistä kauheuksista. Luettelo televisiosarjan Tähtiportti sivuhahmoista
Yu (Vince Crestejo) on goa'uld, joka on omaksunut muinaisen Kiinan keisarin identiteetin. Yu on rotunsa edustajaksi jokseenkin armolias. Cronuksen ja Nirrtin lisäksi Yu osallistui asgardien kanssa neuvotteluihin Maata suojaavan sopimuksen perustamiseksi ja piti Maan puolia sopimusta valmisteltaessa. Hän on myös auttanut ihmisiä toimimaan muita goa'uldeja vastaan, kun siitä on ollut hänelle hyötyä. Yun oletetaan kuolleen RepliCarterin puukotettua häntä. Ensimmäinen sortokausi
Valtiopäivillä maamarsalkkana toimi senaattori Constantin Linder ja varamaamarsalkkana senaattori O. Bergbom-Wuorenheimo. He olivat molemmat myöntyväisyysmiehiä. Pappissäädyn puheenjohtajana oli arkipiispa Gustaf Johansson, myöntyväisyysmies hänkin. Porvarisäädyn puhemiehenä perustuslaillinen hovioikeudenasessori Hugo Lilius, talonpoikaissäädyn puheenjohtajana myöntyväisyysmies, ratsutilallinen Kaarlo Ojanen. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
2 § Fritz Todt
Varusteluministeri Todtin palatessa 8. helmikuuta 1942 Rastenburgista, jossa oli tavannut Hitlerin, häntä kuljettanut lentokone räjähti ja syöksyi maahan. Hänen seuraajansa Albert Speer oli ollut aikeissa osallistua samalle lennolle. Berndt Johan Hastfer
Hastfer oli Kustaa III:n uskottu ja hän järjesti aiheuttaneen provokaation kun muutamat Hastfehrin venäläisiksi sotilaiksi pukemat savolaiset talonpojat tekivät hyökkäyksen rajan yli Suomen puolelle Puumalan Vuolteensalmella. Hastfehr ilmoitti tästä raportissaan, ja kuningas Kustaa III sai hyökkäyksestä aiheen sodan julistamiseen Venäjälle. Sodan alettua Hastfer ryhtyi 2. heinäkuuta 1788 piirittämään Venäjälle kuulunutta Olavinlinnaa mutta oli sitten yhteydessä Anjalan liittoon kuuluneiden Ladaun, Ramsayn ja Glasenstjernan kanssa ja perääntyi 20. elokuuta Savonlinnan edustalta. Sitten Hastfer aloitti neuvottelut venäläisten ja venäläisten puolelle siirtyneen Georg Magnus Sprengtportenin kanssa ja ilmoitti haluavansa edistää Suomen itsenäistymistä Ruotsin vallasta. Hän menetti komentajanvirkansa, ja hänet tuomittiin 19. huhtikuuta 1790 kuolemaan maankavaltajana. Kuningas Kustaa III armahti kuitenkin Hastfehrin. Armahduksen syynä lienee ollut se, että Hastfehr oli järjestänyt sodan aloittaneen valehyökkäyksen kuninkaan antamien salaisten ohjeiden perusteella. Maansiirtäjä
Tuonpuoleinen kaappasi Salatuissa Sodissa koko Romutusryhmän, myös Maansiirtäjän, taistelemaan supersankareita vastaan. Myöhemmin joukkio kuitenkin vangittiin jälleen ja ainoastaan Rautamiehen väliintulo esti joukkopaon. Ryhmä on myös liittynyt Paroni Zemon Pahuuden Mestareihin, jonka aikana Maansiirtäjä hakkasi Herkuleksen yhdessä muiden Romutusryhmäläisten kanssa miltei kuoliaaksi. Joukkio kuitenkin vangittiin jälleen. Cubic
Neuvoston varapuheenjohtajan DuPont kertoo saaneensa tietää, että korkea-arvoisten Pappien joukossa on petturi, joka on suurin uhka yhteiskunnalle. Jurgen sanoo, että peitelläkseen petturuuttaan Prestonin on suotava O’Brienin teloitus. Viime hetkellä hän kuitenkin rientää pysäyttämään sitä, mutta myöhästyy ja alkaa itkeä. Brandt tajuaa työtoverinsa olevan petturi ja vangitsee Prestonin, mutta DuPontin luona Preston onnistuu asettamaan Brandtin epäillyksi ja lähettämään tämän teloitettavaksi. DuPont huomauttaa, että muodollisuuksien takia Prestonin koti tutkitaan. Preston rientää kotiinsa tuhoamaan piilottamansa Proziumit, mutta hänen poikansa on jo hävittänyt annokset. Poika kertoo lopettaneensa Proziumin käytön äitinsä kuoleman jälkeen. Thomas More
More muistetaan myös siitä, että hän kieltäytyi hyväksymästä kuningas Henrik VIII:n asemaa Englannin kirkon päämiehenä. Tämän takia More lopulta teloitettiin maanpetturina. Paavi Pius XII kohotti Moren pyhimykseksi vuonna 1935. Hänestä tuli valtiomiesten, lakimiesten ja poliitikkojen suojelupyhimys. Englannin kirkko on muistanut häntä reformaatioajan marttyyrinä vuodesta 1980. Metal Gear (pelisarja)
Sarjan kenties yleisin toistuva teema on sotilaan joutuminen kouluttajansa pettämäksi. "Metal Gearissa" Snake joutuu FOXHOUND:n johtajan Big Bossin pettämäksi, ja "Metal Gear 2: Solid Snakessa" hänet pettää myös hänen ystävänsä Gray Fox. "Metal Gear Solidissa" Snaken pettää "Mestari" Miller, joka paljastuu Liquid Snakeksi. "Metal Gear Solid 2: Sons of Libertyssä" Raidenille paljastuu, että häntä komentanut "eversti" olikin vain Patrioottien kehittämä tekoäly. "Metal Gear Solid 3: Snake Eaterissä" Naked Snakelle sotilaskoulutusta antanut * The Boss loikkaa Neuvostoliiton puolelle.
Olennaista "Metal Gear" -sarjassa on, että jokin päähenkilöistä tulee oppi-isänsä pettämäksi ja joutuu kääntymään tätä vastaan. Päähenkilö on lähes aina ainoa, kenellä on puhtaat jauhot pussissa. Tämä perustuu siihen, että päähenkilö on palkkalistalla ja menee tekemään ns. likaiset työt, jolloin ylempi taho harvoin paljastaa todellisia motiiveja. Georg Magnus Sprengtporten
Hän ei ollut itse osallistunut Anjalan liittoon tai Liikkalan nootin valmisteluun, mutta rohkaisi Katariinaa tukemaan sitä. Sprengtportenin omat taivuttelut eivät tuottaneet tulosta Kustaan III:n kukistettua kapinayrityksen, eikä hän pystynyt sotimaankaan enää tehokkaasti haavoituttuaan pahasti Porrassalmen taistelussa 1789. Katariina II lahjoitti hänelle tuhat kultadukaattia, kartanon ja viisisataa maaorjaa. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
12 § Georg Magnus Sprengtporten
Keisari Paavali I tarvitsi jälleen Sprengtportenin palveluksia Napoleonin kanssa vuonna 1800 Maltan ritarikunnasta ja vankien vaihdosta käydyissä neuvotteluissa. Paavalin kuoleman jälkeen hän jäi jälleen hovin epäsuosioon, kunnes hänet kutsuttiin palvelukseen 1808 ennen sodan alkamista Ranskan kanssa. Sprengtporten laati Suomen sotaa varten Suomen valtaamiseksi ensimmäisen hyökkäyssuunnitelman, jota pienin muutoksin alettiinkin toteuttaa 21. helmikuuta 1808 alkaen talvihyökkäyksenä. Magnus Otto Nordenberg
Nordenberg jätti huhtikuussa 1745 Venäjän hallitukselle ehdotuksen jonka mukaan Suomesta olisi tehty puolueeton puskurivaltio Ruotsin ja Venäjän yhteisellä sopimuksella. Ehdotuksen seurauksena Nordenberg vangittiin ja hän vietti seuraavat kolme vuotta vankeudessa Viipurissa ja Haminassa. Vuonna 1748 hänet luovutettiin yllättäen Ruotsiin jossa hän joutui sotaoikeuden eteen. Vuonna 1750 sotaoikeus tuomitsi hänet menettämään henkensä ja omaisuutensa mutta Ruotsin kuningas lievensi huhtikuussa 1752 tuomiota niin että Nordenbergin tarvitsi kärsiä vain kolmen viikon mittainen vesileipävankeusrangaistus. Hän ei kuitenkaan enää saanut hoitaa julkisia virkoja. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
17 § Sprengtportenin perustuslakiehdotus
24 § Virheellinen todistelu
"MOT" Sprengtportenin perustuslakiehdotus
8 § Sprengtportenin perustuslakiehdotus
Ruotsin armeijan upseeri Sprengtporten riitautui vähitellen vallankaappauksen myötä Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n kanssa. Sprengtporten oli esimerkiksi jätetty kutsumatta vuoden 1778 valtiopäiville, jonne sotilasjohtajat tavalliseen tapaan oli kutsuttu. Sprengtporten lähti ulkomaanmatkalle Euroopan maihin oppiakseen sotataitoa, mutta oli tyytymätön matkarahojen riittämättömyyteen. Vuosien 1779–1781 aikana tehty matka kohdistui Pietarin kautta Berliiniin ja lopulta Pariisiin. Pariisissa ollessaan Sprengtporten tutustui Yhdysvaltain Pariisin-lähettilääseen Benjamin Frankliniin ja valistusajan aatteisiin. Syksyllä 1781 Sprengtporten palasi Ruotsiin. Günter Grass
Omat taustansa natsiajan SS-joukoissa Grass salasi vuosikymmeniä. Hän myönsi asian elokuussa 2006 ja kuvasi sitä nuoruuden erheeksi, jota on hävennyt ja katunut sittemmin kovin. Aikaisemmissa elämäkertatiedoissaan Grass oli kertonut toimineensa myös ilmatorjunta-apulaisena Luftwaffessa ja olleensa tavallinen Wehrmachtin rintamasotilas. Grassin tunnustus laukaisi Saksassa voimakkaan keskustelun hänen moraalikäsityksistään, vaikka hän oli jo aiemmin kertonut kannattaneensa kansallissosialismia teini-ikäisenä. Georg Sverdrup
Itse Eidsvollin kansalliskokouksessa Sverdrup oli itsenäisyyspuolueen johtohahmoja yhdessä Christian Magnus Falsenin kanssa. Hän kommentoi erityisen ironisesti vastapuolella olleen Nicolai Wergelandin puheita ja osallistui aktiivisesti oma perustuslakiehdotuksensa mukanaan perustuslakikomitean ja muidenkin komiteoiden työhön. 16. toukokuuta hänet valittiin kokouksen viimeiseksi puheenjohtajaksi, joka vei läpi kuninkaan valinnan. Hän sai myös olla uuden perustuslain ensimmäinen allekirjoittaja. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
Alkuperäinen perustuslakiehdotus sisälsi kirjaukset pankista, rahasta ja valtion raha-asioista koskevista säännäksistä. Lähteiden mukaan Sprengtportenin suunnitelmissa oli myös perustaa valtionpankki. Vaikka Sprengtportenin perustuslakiehdotus sisälsi huomattavasti vaikutteita Hollannista ja Yhdysvalloista, Suomen maakuntien itsehallinto on näihin verrattuna huomattavasti kapeampi. Valtiosäätyrakenne on kuitenkin ruotsalaista alkuperää. Sprengtportenin omaa rakennetta on asettaa kaksi lainsäädäntöelintä rinnan: kongressi ja säätyvaltiopäivät, joista ensimmäinen on vastuunalainen jälkimmäiselle. Samalla kongressi toimii sekä hallituksena että eduskuntana, joskin valtaa on edelleen delegoitu kongressin valitsemalle neuvostolle. Ranskasta ja valistusihanteista on selkeästi lainattu kirjaus vallan kuulumisesta kansalle. Sprengtportenin ajatus Suomen valtionpankista kuitenkin toteutui vuonna 1811, kun Suomen pankki perustettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan. Jakob Magnus Sprengtporten
Sprengtporten nimitettiin vuonna 1772 Suomenlinnan rakennustöiden johtajaksi, eli Augustin Ehrensvärdin seuraajaksi. Hän alkoi kuitenkin pian tuntea katkeruutta kuningasta kohtaan, sillä hän ei ollut mielestään saanut kykyjensä veroista työtä. Vuonna 1774 hän erosi tehtävistään. Vaikka Sprengtporten oli terävä-älyinen mies, alkoi hänen epäluuloinen ja omapäinen luonteensa tehdä hänestä vähitellen kelvottoman vastuullisiin virkoihin. Götz George
George näytteli myös useissa elokuvissa. Helmut Dietlin ohjaama "Schtonk – salat julki" (1992) on komedia Georgen esittämästä lehtimiehestä, joka erään väärentäjän avustuksella alkaa julkaista tekaistuja Adolf Hitlerin päiväkirjoja. Natsiaiheinen oli myös Roland Suso Richterin ohjaama "Koko totuus" ("Nichts als die Wahrheit", 1999), joka kertoi kuvitteellisesta Josef Mengelen oikeudenkäynnistä. George näytteli elokuvassa Mengeleä. "Der Totmacher" -elokuvassa (1995) George puolestaan loi vaikuttavan tulkinnan Fritz Haarmannista, 1920-luvun saksalaisesta sarjamurhaajasta. Rooli toi hänelle parhaan näyttelijän palkinnon Venetsian filmijuhlilla. Mit brennender Sorge
Kiertokirjeen ensimmäinen pääosa käsittelee jumalauskon vääristymiä. Pius XI julistaa, että jokainen, joka tekee rodusta tai kansasta, valtiosta tai tietystä valtiomuodosta, valtajärjestelmien ylläpitäjistä tai inhimillisestä yhteiskuntaideologiasta ylimmän normin teoilleen tai ajattelulleen, ei kuulu Jumalaan uskoviin. Sama koskee heitä, jotka "panteistisen sekaannuksen vallassa" pitävät luomakuntaa ja Jumalaa samana tai jotka persoonallisen Jumalan sijasta turvaavat hämärään kohtaloon tai kaitselmukseen. Hän tuomitsee kansallissosialistisessa Saksassa jalansijaa saaneen germaanisen uuspakanuuden. Tässä yhteydessä paavi tuomitsee myös kansallissosialiset rotuopit:
"Jumala on antanut käskynsä ehdottomassa muodossa. Ne koskevat kaikkia ajasta ja paikasta, maasta ja rodusta huolimatta. Aivan kuten Jumalan aurinko loistaa kaikille ihmisille, ei hänen lakinsa tunne etuoikeuksia ja poikkeuksia. Hallitsijat ja hallitut, kruunatut ja kruunaamattomat, ylhäiset ja alhaiset, rikkaat ja köyhät ovat yhtä lailla hänen sanansa alla." Joseph Smith
Vuoden 1842 puoliväliin tultaessa yleinen mielipide oli jälleen kääntynyt mormoneja vastaan. 
Erityisesti Thomas C. Sharp, Warsaw Signal -lehden päätoimittaja, kritisoi mormoneja näiden poliittisista ja sotilaallisista tavoitteista. 
Kun tuntematon henkilö yritti murhata ampumalla Missourin kuvernööri Lillburn Boggsin 6. toukokuuta 1842, Illinoisin anti-mormonien keskuudessa kiersi huhu, kuinka Joseph Smith oli ennustanut Boggsin kuoleman. 
Aihetodisteet osoittivat Joseph Smithin henkivartijan Porter Rockwellin suuntaan, jota myöhemmin tapauksesta myös syytettiin mutta vapautettiin riittävien todisteiden puuttuessa. 
Boggs vaati Smithin luovuttamista ja Smith painuikin maan alle uskoen, että hänet murhattaisiin, jos hän menisi Missouriin. Lopulta Smith vältti luovutuksen Missouriin, kun liittovaltion piirisyyttäjä ilmaisi mielipiteensä, että luovutus olisi perustuslain vastainen. 
Toinen luovutusta vaatinut yritys tehtiin kesäkuussa 1843, kun Illinoisin kuvernööri Thomas Ford vastahakoisesti hyväksyi Smithin luovuttamisen Missouriin vanhan maanpetossyytteen takia. 
Kaksi Missourin poliisia pidättikin Smithin, mutta eivät onnistuneet saattamaan häntä oikeuden eteen Missourissa, kun Smith vapautettiin habeas corpuksen nojalla. 
Vaikkakin tämä lopetti Missourilaisten yritykset saada Smith oikeuteen, aiheutti se kuitenkin merkittäviä poliittisia muutoksia Illinoissa. Carl Olof Cronstedt
Napoleonin sodan aikana myös useimmat saksalaiset linnoitukset antautuivat lähes taistelutta – linnoitusten aika läheni loppuaan. Cronstedt yritti kuitenkin voittaa aikaa ja solmi venäläisten kanssa aselevon, jonka mukaan Viapori antautuisi, ellei Ruotsista tulisi apua toukokuun 3. päivään mennessä. Kun venäläiset olivat viivyttäneet Cronstedtin lähettämiä lähettejä sopimuksen vastaisesti eikä apua Ruotsista kuulunut, Cronstedt luovutti sopimuksen mukaisesti linnoituksen ja siellä talvehtineen saaristolaivaston osaston venäläisille. Suomalaiset upseerit ja sotilaat saivat sopimuksen mukaan palata koteihinsa, mutta ruotsalaiset vangittiin. Ruotsin etsiessä syntipukkeja hävitylle sodalle Cronstedt ja monta muuta upseeria (muun muassa Fredrik Adolf Jägerhorn, Viapori; Carl Magnus Gripenberg, Svartholman komentaja; Hans Henrik Gripenberg, Suomessa toimivien joukkojen ylikomentaja) tuomittiin kuolemaan maanpetoksesta. Tuomioita ei kuitenkaan pantu täytäntöön, koska Venäjän keisari Aleksanteri I puuttui tuomioihin ja yleinen armahdus tuli voimaan. Ruotsin hävittyä sodan ruotsalaiset ajoivat kuningas Kustaa IV Aadolfin maanpakoon. Samalla hävitty sota merkitsi loppua Ruotsin suurvaltapyrkimyksille. Daniel Steibelt
Steibelt oli erikoinen persoona, jota monet pitivät ilveilijänä ja huijarina. Hän oli turhamainen ja huonokäytöksinen. Steibelt muun muassa teeskenteli kotimaassaan Saksassa olevansa kielitaidoton ulkomaalainen. Hän velkaantui, syyllistyi petokseen kustantajaansa kohtaan ja lienee kärsinyt jonkinlaisesta kleptomaniasta. Jakob Magnus Sprengtporten
Sprengtportenin vallankaappaussuunnitelmaan sisältyi suuria riskejä. Operaation Suomen osuus sujui kuitenkin odotettua hitaammin. Myrskyisän sään vuoksi jouduttiin Ahvenanmeren yli purjehtimista lykkäämään, ja kun Sprengporten vihdoin saapui joukkoineen Tukholmaan 4. syyskuuta 1772, oli kuningas jo ehtinyt tehdä oma-aloitteisesti vallankaappauksen. Kustaa III oli kuitenkin erittäin kiitollinen Sprengtportenille ja palkitsi tämän ylennyksellä kenraaliluutnantiksi. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
23 § Vidkun Quisling
"Quisling"-sanalla tarkoitetaan norjan kielessä yhä maanpetturia, ja sana on vakiintunut monissa muissakin kielissä miehittäjän kanssa yhteistyötä tekevän luopion synonyymiksi. Georg Magnus Sprengtporten
Äskettäin on väitetty, että Sprengtportenin itsenäisyysajatusten muisto eli Viaporin upseeriston keskuudessa ja siten vaikutti Suomen sodassa linnoituksen antautumiseen. Perinteisesti antautumisen syinä on kuitenkin pidetty komendantti Cronstedtin tappiomielialaa, Viaporin eristyneisyyttä, upseeriston venäläisiltä saamia lahjuksia ja linnoituksen saamaa värittynyttä informaatiota, jonka mukaan Ruotsin maa-armeija olisi jo tuhoutunut. Jakob Magnus Sprengtporten
Sprengtporten oli koulutukseltaan linnoitusupseeri ja osallistui 1750-luvulla Suomenlinnan rakentamiseen. Pommerin sodassa (1757–1763) hän osoittautui hyväksi joukkojenjohtajaksi ja oli ylipäätään yksi niitä harvoja upseereja, jotka saavuttivat hyvää mainetta tuossa Ruotsin kannalta kehnosti sujuneessa sodassa. Vuonna 1769 hänet ylennettiin everstiksi ja hän sai komentoonsa Uudenmaan ja Hämeen rakuunarykmentit. Hän teki perusteellisia selvityksiä siitä, miten Suomen itärajaa voitaisiin tehokkaimmin puolustaa. Länsipohjan kysymys
Ruotsin puolelta Länsipohjan toimikuntaan vastattiin kyseenalaistamalla suomenkielisen väestön "isänmaallinen mielenlaatu". Ruotsin ulkoministeriön toimeksiannosta Luulajan piispa Bergqvist suoritti tutkimuksen suomalaisväestön poliittisesta luotettavuudesta, ja toimikunnan alullepanemia uskonnollisia yhteyksiä Suomeen Ruotsin valtio piti lähes maanpetturuutena. Tämän johdosta syksyllä 1920 Ruotsin viranomaiset pidättivät kaksi lestadiolaista maallikkosaarnaajaa ja palauttivat heidät Suomeen. Boris Hurtta
Hurtta on pitänyt Portti-lehdessä palstaa, jossa hän esittelee etenkin vanhempaa ja tuntemattomampaa suomalaista fantasiaan tai seikkailuun vivahtavaa kirjallisuutta. Hän on kirjoittanut myös muun muassa matkakertomuksen ja historiikin "Meteoran kadonneet luostarit" (1998) sekä käsikirjoittanut live-roolipelin "Seitsemän hunnun tanssi" (2001). Hurtta on innokas bibliofiili, ja hänen pääasiallisena keräilykohteenaan ovat Tulenkantajat-kirjailijaryhmän aikalaiset. Maximilien Robespierre
Vallankumousjohtajien epäsuosioon joutunut Ludvig XVI päätyi maanpetturina näytösoikeudenkäyntiin tammikuussa 1793. Vuoripuolue kiihotti kansaa kuninkaan kuolemantuomiota vaatineilla puheillaan ja pilkkasi lievempää rangaistusta kannattaneita girondisteja. Robespierre oli ensimmäinen vuoripuoluelaisista, joka tuomitsi kuninkaan kuolemaan. Muut vuoripuolueen jäsenet seurasivat hänen päätöstään ja myös girondistien johtajat taipuivat Ludvig XVI:n teloitukseen. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
21 § Kontomárin verilöyly
Kesän 1941 jälkeen sotakirjeenvaihtaja Franz-Peter Weixler erotettiin asevoimista poliittisista syistä. Myöhemmin häntä syytettiin maanpetoksesta, koska hän oli vuotanut sensuroimatonta materiaalia koskien laskuvarjojoukkojen toimintaa Kreetalla, mukaan lukien Kontomárin valokuvat. Hän oli myös auttanut joitakin kreetalaisia pakenemaan. Gestapo pidätti Weixlerin, joka tuomittiin Natsi-Saksan kansantuomioistuimessa vankeuteen tammikuussa 1944. Toisen maailmansodan jälkeen marraskuussa 1945 Weixler kirjoitti valaehtoisen todistuksen, joka sisälsi silminnäkijän kuvauksen Kontomárin verilöylystä ja toimi näin todistajana Göringia vastaan Nürnbergin oikeudenkäynneissä. Hänen valokuviensa negatiivit löytyivät Saksan arkistoista 1980-luvun alussa. Anjalan liitto
Liittolaisten johtajaksi kohosi Carl Gustaf Armfelt (1724–1792), ja myös Johan Anders Jägerhorn oli kapinallisten keskeinen voimahahmo. Samoin Ruotsin armeijasta jo aiemmin Venäjälle loikannut Georg Magnus Sprengtporten kuului liiton merkittäviin tukijoihin. Yhtenä Anjalan liiton taustasyynä oli Suomessa pienessä upseeripiirissä kaavailtu itsenäisyys tai jonkinasteinen itsehallinto. Sprengtportenin lähdettyä Jägerhorn oli ehkä tärkein näistä "itsenäisyysmiehistä." Selkäänpuukotusteoria
Aseleposopimuksen Compiegnessä Saksan edustajana allekirjoittanut keskustapuolueen poliitikko Matthias Erzberger murhattiin vuonna 1921, sillä oikeisto piti häntä maanpetturina. Sprengtporten
Merkittäviä suvun edustajia ovat muun muassa: Suomen itsenäistyminen
Sprengtportenista kuitenkin tuli Suomen suuriruhtinaskunnan ensimmäinen kenraalikuvernööri. Thomas Abbt
"Vom Tode für's Vaterland" oli erittäin patrioottinen teos, joka kertoo Fredrik II:n tappiosta Kunersdorfissa. Se myös sai kuuluisien "Literaturbriefen" () kirjoittajien huomion, jonka alkuunpanijana oli Gotthold Ephraim Lessing. Hän kirjoitti suuria määriä historiallisia, poliittisia, esteettisiä ja filosofisia esseitä. Abbt oli Lessingin suuri ihannoija ja jatkoi tämän opettavaista, proosamaista kirjoitustyyliään. Nastola
Nastola on ollut tunnettu monista kartanoistaan. Kuuluisin niistä on Seestan kartano, joka kuului 1600-luvulla muun muassa von Essenin suvulle. Avioliiton kautta sen omistajaksi tuli vuonna 1782 eversti Göran Magnus Sprengtporten. Hänen jouduttuaan lähtemään maanpakoon kartano myytiin huutokaupalla vuonna 1791, jolloin sen osti kenraali Carl Gustaf Ehrnrooth. Siitä lähtien kartanon on omistanut Ehrnroothin suku, ja kartanossa syntyneitä suvun jäseniä ovat olleet muiden muassa ministerivaltiosihteeri Johan Casimir Ehrnrooth, kirjailija ja naisasianainen Adelaide Ehrnrooth ja poliitikko Georg C. Ehrnrooth. Arrajoen kartanon omisti 1700-luvun lopulla Göran Magnus Sprengtportenin lanko, kapteeni Lars Reinhold Glansenstierna, joka osallistui Anjalan liiton vallankumouksellisiin hankkeisiin ja joutui Sprengtportenin tavoin pakenemaan maasta. Myöhemmin Arrajoen kartano on kuulunut muun muassa Wreden suvulle. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
20 § Tähtiportti
Suuren suosionsa vuoksi Tähtiporttia on myös parodioitu lukuisia kertoja. Muun muassa televisiosarja South Parkin 11. tuotantokauden jaksossa 11 "Mielikuvitusmaa osa II" (engl. Imaginationland pt. II) esiintyy Yhdysvaltojen hallituksen salainen, vuosikymmeniä vanha portaaliprojekti, joka on jo kohtauksen taustamusiikinkin perusteella täysi parodia Tähtiportista. Dreyfusin tapaus
Kirjeensä takia Zola joutui oikeuteen herjauksesta. Oikeudenkäynnin aikana Ranska jakautui voimakkaasti tapauksen tiimoilta. Zola tuomittiin syylliseksi, mutta hän pakeni Englantiin haettuaan ensin muutosta vuoden vankilatuomioonsa. Picquart erotettiin Zolan oikeudenkäynnin tuottamassa kuohunnassa, mutta hän sai myöhemmin virkansa takaisin. Majuri Henryä kuulusteltiin, ja 30. elokuuta 1898 hän tunnusti väärentäneensä todisteita Dreyfusia vastaan. Hänet pidätettiin, mutta hän teki itsemurhan partaveitsellä pidätystä seuranneena päivänä. Esterházy pakeni Lontooseen, missä hän myöhemmin tunnusti syyllisyytensä, ja eli lopun elämäänsä maanpaossa. Dreyfus tuotiin Pirunsaarelta takaisin Ranskaan kesäkuussa 1899. Häntä vastaan aloitettiin uusi oikeudenkäynti sotaoikeudessa, joka tuomitsi hänet uudelleen maanpetoksesta. Sotaministeri armahti Dreyfusin kymmenen päivän kuluttua terveydellisten syiden takia. Dreyfus julistettiin lopulta kokonaan syyttömäksi 12. heinäkuuta 1906, ja hän sai majurinarvon ja kunnialegioonan jäsenyyden 20. heinäkuuta samana vuonna. Georg Magnus Sprengtporten
Georg (Göran) Magnus Sprengtporten (Suomessa usein myös muodossa Yrjö Maunu) (16. joulukuuta 1740 Gammelbackan kartano, Porvoo – 13. lokakuuta 1819 Pietari, Venäjä) oli Ruotsin ja Venäjän politiikassa vaikuttanut kreivi. Hän on Suomen ensimmäisen kadettikoulun isä sekä autonomisen Suomen ensimmäinen mutta lyhytaikainen kenraalikuvernööri. Hän oli Jacob Magnus Sprengtportenin nuorempi veli. Historiassa Sprengtporten muistetaan ehkä ennen kaikkea tavoitteestaan luoda itsenäinen Suomen valtio Venäjän tuella. Sprengtporten kirjoitti ensimmäisen ehdotuksen itsenäisen Suomen perustuslaiksi. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
Kustaa III nousi vallankaappauksen myötä Ruotsin kuninkaaksi vuonna 1772. 1700-luvun loppupuolella Suomessa oli kuningasvastaisia "perustuslaillisia patriootteja" ja kruunulle uskollisia "rojalisteja". Kustaa III:n itsevaltaiset toimet olivat nostattaneet Suomessa aatelisrepublikaanista henkeä, joka oli saanut inspiraatiota muun muassa Voltairen, Helvétiuksen, de la Mettrien, Raynalin ja Rousseaun ajatuksista. Fredrik Suuren ratsastajapatsas
Patsas ei vaurioitunut toisessa maailmansodassa, koska sen suojaksi rakennettiin betoninen kehikko. DDR:n aikana patsas siirrettiin 1950 pois paikaltaan ja pystytettiin 1963 Potsdamissa sijaitsevan Sanssoucin palatsin puiston Hippodromille. DDR:n virallisen historiankirjoituksen mukaan Fredrik Suuri oli ollut yksinvaltainen ja julma tyranni. Vuosina 1979–1980 toteutettiin kuitenkin täyskäännös, kun Preussin historia pyrittiin esittämään positiivisessa valossa DDR:n omana esihistoriana. Fredrik Suuri sai kunnianpalautuksen ja hänet julistettiin uudistajaksi, joka ”toteutti tahtomattaan historiallisen materialismin lakeja ja edisti porvarillista vallankumousta”. Näin myös ratsastajapatsas palautettiin Unter den Lindenille joulukuussa 1980. Se tosin sijoitettiin kuusi metriä itään päin alkuperäisestä sijoituspaikastaan. Vuosien 1997–1999 kunnostuksen yhteydessä se sijoitettiin täsmälleen alkuperäiselle paikalleen. Gilbert du Motier de Lafayette
Heinäkuussa 1790 häntä juhlittiin sankarina, joka puolusti demokraattisesti säädettyä perustuslakia ja oikeuksia anarkialta. Vuotta myöhemmin moni piti häntä jo tasavallan petturina. Toisaalta monarkistit pitivät jo aiemmin häntä petturina, joka oli hylännyt kuninkaan ja aatelin edut. Herttoniemen kartano
Kun Ruotsi oli hävinnyt huonosti suunnitellun ja ylivoimaista vihollista vastaan käydyn Suomen sodan, häviölle ryhdyttiin etsimään syntipukkeja. Syytösten kohteeksi joutuivat korkeimmat upseerit, joille vaadittiin jopa kuolemantuomioita (Viaporin komendantit Cronstedt ja Fredrik Adolf Jägerhorn, Suomen joukkojen ylipäällikkö Hans Henrik Gripenberg, Svartholman linnoituksen komentaja Carl Magnus Gripenberg). Ankarimmat syytökset kohdistettiin Cronstedtiin, joka oli luovuttanut Viaporin venäläisille ilman taistelua. Hänen uskottiin jopa myyneen linnoituksen venäläisille. Mitään todisteita petturuudelle ei kuitenkaan ole paljastunut, ja todellisena syynä antautumiselle oli luultavasti upseerien keskuudessa vallinnut syvä epäusko Ruotsin kykyyn puolustautua Venäjä-Ranska-liittoutumaa vastaan, sekä vanhanaikaisen linnakkeen tehottomuus kehittyvässä sodankäynnissä. Johan Christopher Toll
Tollin vastoinkäymiset jatkuivat 1790-luvulla: maanpetoksesta syytetyn Gustaf Mauritz Armfeltin vastaisen oikeudenkäynnin yhteydessä myös Toll joutui epäilyksenalaiseksi, ja hänet tuomittiin melko huterin perustein kahdeksi vuodeksi vankilaan. Kuningas Kustaa IV Aadolf palautti kuitenkin pian Tollin kunnian ja nimitti tämän tärkeisiin diplomaattisiin tehtäviin. Vuonna 1801 Toll siirtyi hoitamaan Skånen kenraalikuvernöörin virkaa. Luettelo Keski-Maan sivuhahmoista
Vain Peter Jacksonin "Hobitti"-elokuvissa esiintynyt Esgarothin Isännän yksityissihteeri ja tämän palvelija. Tunnettu myös lisänimellä "Hännystelijä" (). Hän ja Isäntä epäilevät molemmat Bardin juonittelevan heitä vastaan ja määräävät tämän pidätettäväksi. Hän on Isännän palvelijoista ainut, joka selviää hengissä Smaugin hyökkäyksestä. Aluksi hän yrittää ottaa komennon omiin nimiinsä, mutta saakin vain järveläisten vihat niskaansa ja alistuu Bardin palvelukseen. Mutta lopulta hän kieltäytyy osallistumasta Viiden armeijan taisteluun ja pakenee kaupungista paljon kolikoita mukanaan. Elokuvan pidennetyssä versiossa katapultti lennttää hänet vahingossa yhden peikon kitaan, jolloin sekä Alfrid että peikko tukehtuvat ja kuolevat. Häntä näyttelee Ryan Gage. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
7 § Sprengtportenin perustuslakiehdotus
11 § Georg Magnus Sprengtporten
Noin vuoden 1783 aikoihin Sprengtporten alkoi väittää Ruotsin sortaneen Suomea samaan tapaan kuin Englanti sorti Amerikan siirtokuntia. Sprengtportenin mukaan Suomella ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin itsenäisyys tai liittyminen Venäjään, sillä Venäjä tavoittelisi Pietarin turvaamista ja Suomenlahden herruutta. Spekulaatiot Suomen asemasta olivat olleet yleisiä 1780-luvun alkupuolella. Epäilyt kohdistuivat Ruotsin halukkuuteen suojella Suomea ja myös suomalaisten uskollisuuteen Ruotsin kruunulle. Georg Magnus Sprengtporten
1700-luvun loppupuolella Suomessa oli kuningasvastaisia "perustuslaillisia patriootteja" ja kruunulle uskollisia "rojalisteja". Kustaa III:n itsevaltaiset olivat nostattaneet Suomessa aatelisrepublikaanista henkeä, joka oli saanut inspiraatiota muun muassa Voltairen, Helvétiuksen, de la Mettrien, Raynalin ja Rousseaun ajatuksista. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
13 § Stutthof
Esimerkkinä Sana mainitsee Eino Johannes Altis (s. 1900 Hongonjoki) -nimisen miehen. Altis oli muuttanut 1920-luvulla Kanadaan, josta hän oli siirtynyt 1931 Neuvosto-Karjalaan. Sieltä hän oli karannut rajan yli takaisin Suomeen 1934, jossa hänet pidätettiin saman tien ja tuomittiin 2,5 vuodeksi kuritushuoneeseen valtiopetoksen valmistelusta. Vapauduttuaan 1938 Altis elätti itseään kotiseudullaan Honkajoella sekatyömiehenä. Vuonna 1941 Altis tuomittiin 11 kuukaudeksi vankilaan heinävarkaudesta, vaikka asianosainen isäntä ei esittänyt häntä kohtaan vahingonkorvausvaatimuksia. Maaliskuussa 1941 Alttiin kansalaisuus oli yllättäen vaihtunut kirkonkirjaotteessa hänen haettuaan pääsyä ehdonalaiseen. Tämän mukaan hänet olisi otettu 1936 Neuvostoliiton kansalaiseksi, kaksi vuotta Suomeen karkaamisensa jälkeen (hänen istuessaan edellistä tuomiotaan Sukevan silloisessa varavankilassa). Kansalaisuuden vaihtuminen aiheutti ehdonalaisuuden hylkäyksen ja Altis istui tuomionsa loppuun. Tammikuussa 1942 hänet oli lähetetty Joutsenon nimismiehelle ”enempiä toimenpiteitä varten”. Staatsratsgebäude
Rakennuksen julkisivuun on sisällytetty ainoa vanhasta kaupunkilinnasta säilytetty osa, niin sanottu Liebknecht-portaali, eli portaali, jonka parvekkeella seisten Karl Liebknecht oli vallankumouksen aikana 9. marraskuuta 1918 julistanut sosialistisen tasavallan perustetuksi. Portaali oli otettu talteen, kun muu linna purettiin 1950 ja se pystytettiin uudelleen osaksi valtioneuvoston taloa. Sen tarkoitus oli kytkeä symbolisesti DDR:n valtiolliset instituutiot osaksi vanhempaa vallankumouksen traditiota. Vilhelm Moberg
Moberg oli poliittisesti aktiivinen ja arvosteli kirjoituksissaan muiden muassa natseja, kuningas Kustaa V:ttä ja Olof Palmea. ABBAn entiset miesjäsenet Björn Ulvaeus ja Benny Andersson kirjoittivat Maastamuuttajat-sarjan perusteella musikaalin "Kristina från Duvemåla". Sprengtportenin perustuslakiehdotus
Myös Anjalan liiton johtohenkilöihin kuulunut itsenäisyysmies Johan Anders Jägerhorn yritti vaikuttaa venäläisiin, jotta konfederaatiosuunnitelma onnistuisi. Ruotsin armeijan upseeri Johan Anders Jägerhorn kävi kirjeenvaihtoa muun muassa Sprengtportenin kanssa. Toukokuun 20. päivätyssä kirjeessään vuonna 1788 Jägerhorn kirjoitti Sprengportenille niistä ehdoista, joilla Suomen itsenäisyys saavutetaan. Jägerhorn muistutti, etteivät suomalaiset olleet Krimin tataareja, jotka olivat uskoneet Venäjän itsenäisyyslupaukset, mutta joutuneet kuitenkin Venäjän vallan alle. Jägerhornin mukaan Venäjän keisarinnan tulee julistaa Suomi itsenäiseksi sekä täyttää seuraavat ehdot:
Jägerhorn pyysi lisäksi kirjeessään Sprengtportenia saapumaan kesällä 1788 Suomeen, jotta hän voisi levittää itsenäisyysasiaa Viaporissa. Anjalan liitto
Sprengtporten muun muassa totesi, että suomalaiset ovat vapaa ja valistunut kansakunta ja osaavat puolustaa omaa itsenäisyyttään. Elokuussa Jägerhornin esitykset tulivat venäläisten käsiteltäväksi valtioneuvostoon. Venäläiset kieltäytyivät neuvottelemasta Suomen ja Ruotsin säätyjen kanssa yhteisesti, vaan venäläisten mukaan he voisivat neuvotella vain Suomen säätyjen kanssa, mikä edellytti, että suomalaiset olisivat ajaneet Ruotsin sotaväen maasta, kutsuneet tämän jälkeen valtiopäivät koolle, julistaneet maan itsenäiseksi ja säätäneet maan hallitusmuodosta. Venäläiset myös hylkäsivät suomalaisten vaatimuksen saada Turun rauhassa menetetyt rajat ja linnat (Hämeenlinna, Lappeenranta ja Savonlinna) takaisin. Venäläiset perustelivat tätä näkemystä sillä, että raja oli jo tuolloin liian lähellä Venäjän pääkaupunkia eikä linnoja olisi tarvittu muutenkaan, koska itsenäistynyt valtio olisi ollut Venäjän suojeluksessa ja näitä linnoja olisi voitu käyttää mahdollisessa uudessa sodassa Ruotsia vastaan. Normandian maihinnousu
Maahanlaskuun liittyi hämäysoperaatio Titanic, jossa kuninkaallisten ilmavoimien neljäkymmentä pommituslennostojen Lockheed Hudson -, Handley Page Halifax - ja Short Stirling -pommikonetta pudotti alumiinisuikaleita saksalaisten tutkien hämäämiseksi sekä vielä valelaskuvarjohyppääjiä. Valelaskuvarjohyppääjistä kaksisataa pudotettiin Carentanin eteläpuolelle, viisikymmentä Divesjoen itäpuolelle ja viisikymmentä Caenin lounaispuolelle. Koska valelaskuvarjohyppääjät maahan tultuaan räjähtivät ja syttyivät tuleen, saksalaiset kutsuivat niitä räjähdenukeiksi (saksaksi eine Explosivpuppe). Valelaskuvarjohyppääjien uskottavuuden lisäämiseksi SAS lähetti myös pieniä oikeita laskuvarjohyppääjiä aiheuttamaan lisää sekaannusta saksalaisten joukoissa. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
22 § Eston Kohver
26. syyskuuta 2015 Kohver palautettiin Viroon. Viro antoi Venäjälle vaihdossa Viron entisen suojelupoliisin työntekijän, Aleksei Dressenin. Hänet oli tuomittu maanpetoksesta vuonna 2012 vuodettuaan Virossa salaiseksi luokiteltuja tietoja Venäjälle Viron itsenäistymisestä vuodesta 1991 alkaen. Jakob Magnus Sprengtporten
Jakob Magnus Sprengtporten (10. marraskuuta 1727 – 2. huhtikuuta 1786) oli suomalainen upseeri ja poliitikko. Hänellä oli merkittävä rooli Kustaa III:n vuonna 1772 tekemässä vallankaappauksessa. Ruotsin–Norjan sota (1814)
Normaalille norjalaiselle sotilaalle sota näytti huonosti valmistellulta ja huonosti taistellulta. Norjan häviöstä syytettiin Kristian VIII:tä ja kenraali Frederik von Haxthausenia, joista jälkimmäistä syytettiin maanpetoksesta. Sotakone
Sotakoneella on lapsen mieli, ja hän uskoo joskus liiankin herkästi mitä hänelle sanotaan - mutta jos hän huomaa että asia on toisin, hän onkin täysin anteeksiantamaton! Esimerkiksi kun J. Jonah Jameson Daily Bugle -lehdessään väittää että Hämähäkkimies olisi vaarallinen rikollinen, Sotakone uskoo sen - mutta kun hän kokemuksesta havaitsee että asia on aivan päinvastoin, niin siitä alkaen Jameson ja hänen lehtensä ovat Sotakoneelle pelkkiä valehtelijoita! Luettelo televisiosarjan Tähtiportti sivuhahmoista
Martin Lloyd (Willie Garson) pakeni planeettaansa uhkaavaa katastrofia maahan. Samalla aluksella tulleet pakolaiset huumasivat Lloydin saadakseen tämän unohtamaan alkuperäisen kotiplaneettansa. Totuuden selvittyä Lloyd palasi kotilaneetalleen vain todetakseen sen tuhoutuneen. 
Lloyd käytti tietojaan Tähtiportista luodakseen scifi tv-sarjan "Wormhole Extremen". Myöhemmin Lloyd osallistui myös Wormhole Extreme tv-elokuvan tuottamiseen. Porkkalan vuokra-alue
Ulkopolitiikkaan piirroksillaan ärhäkästi kantaa ottanut ja ”tuhman pojan” maineen saanut Kari Suomalainen palasi aiheeseen vuonna 1966, jolloin vietettiin Porkkalan palautuksen kymmenvuotisjuhlaa, piirroksellaan "Satu porkkanasta". Neuvostoliittolaiset kantelivat piirroksesta silloiselle ulkoministerille Ahti Karjalaiselle, joka kutsui "Helsingin Sanomien" päätoimittajan Teo Mertasen nuhdeltavakseen. Kyösti Vaskuri
Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla-kirjan 3. osassa viitataan Vaskurin tapaukseen opettaja Pentti Rautajärven Pentinkulman urheilukentän vihkiäisissä pitämässä puheessa ja sen aikaansaamassa herrasväen jälkikeskustelussa ("Maan hallitus kaatuu jonkin räätäli Vaskurin takia. Sitä nimitetään kansanvallaksi"). Vaskurin tapausta pidettiin keskustelussa osoituksena parlamentarismin rappiosta ja maan hallitusmuodon viheliäisyydestä. Pähkinäsaaren rauha
Vallitsevan käsityksen mukaan rajalla oli pohjoisessa kaksi haaraa, joiden väliin jäänyt alue oli Länsi-Suomen ja Ruotsin sekä Novgorodin ja Laatokan karjalaisten yhteisnautintaalueena. Tämän teorian esittivät suomalainen Jarl Gallén ja tanskalainen John Lind joiden mukaan itäisempi raja kulkisi Vienanmerelle Kantalahden seudulle. Novgorodin ja Norjan välillä oli sopimus samanlaisesta yhteisverotusalueesta Finnmarkissa. Gallénin-Lindin teoriaan on kohdistettu kritiikkiä, mutta se on saanut myös kannatusta tutkijoiden keskuudessa. Suurlähettiläs Heikki Talvitien käsityksen mukaan ainakin novgorodilaisten mielestä Pähkinäsaaren rauhalla oli kaksi rajaa, Ruotsin raja Kannakselta Perämerelle ja Novgorodin raja etelässä sama, mutta kääntyen Kuopion seudulta pohjoiseen jäämerelle. Itse asiassa Suomen itäraja pohjoisosistaan käytiin vasta 1800-luvulla suuriruhtinaskunnan ja emämaa Venäjän välillä. Talvitien mukaan ruotsalaiset väärensivät asiakirjoja, ja näiden väärennösten mukaan Olavinlinnan alue kuului yhteisiin nautinta-alueisiin Täyssinän rauhaan 1595 saakka, ja väliin jäävälle alueelle Ruotsi pyrki saamaan asutusta. Toisaalta Olavinlinna rakennettiin vasta 1400-luvun lopulla. Paavo Väyrynen
Seitsemän vuotta jälkikäteen nousi kohu Väyrysen menettelystä vuoden 1982 presidentinvaalia edeltäneissä tapahtumissa. Suomen Kuvalehti julkaisi syksyllä 1989 valtiotieteen tohtori Jukka Tarkan kirjoittaman jutun, jossa Väyrysen väitettiin syyllistyneen maanpetokseen keskusteltuaan Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystössä työskennelleen ministerineuvos Viktor Vladimirovin kanssa siitä mahdollisuudesta, että Neuvostoliitto lisäisi ns. välitysöljyn myymistä Suomelle, jolloin Suomen vienti voisi vastaavasti lisääntyä. Tämä toisi myönteistä julkisuutta talouskomission puheenjohtajana toimineelle Ahti Karjalaiselle. Väyrynen kielsi ensin kokonaan osallisuutensa ja uhkaili Tarkkaa oikeusjutulla, jos todisteet Väyrysen osallisuudesta jupakkaan julkistettaisiin. Tarkan julkaisemassa kirjassa Ahti Karjalaisen urasta Väyrysen osallisuudesta todistava kirje julkaistiin Väyrysen uhittelusta huolimatta. Georg Magnus Sprengtporten
Valtiopäivillä 1786 hän vastusti avoimesti Kustaa III:n valtaa ja kävi venäläisten ministerien kanssa salaisia neuvotteluja ajatuksestaan irrottaa Suomi Ruotsista asevoimin. Sprengtporten kirjoitti perustuslakiehdotuksen itsenäiselle Suomen tasavallalle vuonna 1786. Piltdownin ihminen
Väärennöksen tekijästä ei ole koskaan saatu selvyyttä. Charles Dawson on ollut ykkösepäilty, mutta vuosien mittaan on esitetty muitakin nimiä, kuten Arthur Conan Doyle, joka asui seudulla, Pierre Teilhard de Chardin ja biologi Martin A. C. Hinton. Dawsonin havaittiin kuitenkin harjoittaneen samankaltaisia fossiiliväärennöksiä jo ennen Piltdownin ihmistä. Hänellä uskotaan myös olleen apureita. Arvostettu Smith Woodward rahoitti Dawsonin kuoleman jälkeen uusia kaivauksia löytämättä mitään, minkä vuoksi vaikuttaa epätodennäköiseltä, että hän olisi ollut mukana huijauksessa. Dawsonin motiivina uskotaan olleen halu päästä tiedeakatemian jäseneksi. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
10 § Sprengtportenin perustuslakiehdotus
5 § Selkäänpuukotusteoria
Selkäänpuukotusteoria tarjosi tappioista ja sotakorvauksista kärsineelle ja ylpeytensä menettäneelle Saksan kansalle selkeitä syyllisiä. Pettureita teorian mukaan olivat ensisijaisesti juutalaiset sekä kommunistit ja sosialidemokraatit. Selkäänpuukotusteoria oli suosittu Weimarin tasavallan oikeiston parissa. Yksi teorian aktiivisista kannattajista oli sodan päätyttyä Ruotsiin paennut kenraali Erich Ludendorff, joka oli itse vaatinut Saksan antautumista kärsittyään hermoromahduksen syyskuussa 1918. Lapuan liike
Tilanne alkoi todella kärjistyä 25. tammikuuta 1932. Mäntsälässä pidettiin kansalaiskokous, jonka päätteeksi päätettiin Suomen Sosialidemokraatin mukaan naulata kiinni kaikki Mäntsälän työväentalot. Ohkolan työväentalo ja monia muita työväentaloja ehdittiinkin sulkea ja Uudenmaan läänin maaherra Bruno Jalander lähetti paikalle Liikkuvan poliisin osaston rauhoittamaan tilannetta. Lapualaiset alkoivat pitää von Bornia maanpetturina, koska hän suojeli toiminnallaan sosialisteja ja näiden toimintaa. Mäntsälän Ohkolan työväentalolla oli tarkoitus pitää Kokoomuksesta Sosialidemokraattiseen Puolueeseen loikanneen kansanedustajan Mikko Erichin puhetilaisuus 27. helmikuuta. Erichiä pidettiin maanpetturina, koska tämä oli ennen paljastanut vapaussodan muistopatsaita ja ollut aktiivinen kokoomuslainen, mutta myöhemmin kääntynyt sosialistiksi. 24. helmikuuta 1932 Mäntsälään saapui Lapuan Liikkeen tukijoukkoja ja Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin piiripäällikkö Paavo Susitaival pyysi perumaan Erichin puhetilaisuuden, koska levottomuuksia saattaisi syntyä, mutta tästä pyynnöstä kieltäydyttiin. Georg Henrik Jägerhorn
Vuonna 1775 Jägerhorn osallistui ihaillun ja arvostetun Georg Magnus Sprengtportenin johtamana Savon alueen kartoittamiseen.
Jägerhorn menestyi erityisesti Kustaa III:n Venäjän sodassa 1788–1790 ja myötävaikutti keskeisesti Porrassalmen taisteluiden kulkuun, jossa hänen rohkeutensa ja viisautensa käänsivät tappion voitoksi. Hänen rohkeutensa ja urhollisuutensa huomattiin myös Parkumäellä ja Kärnäkoskella, joiden taisteluiden jälkeen Jägerhorn palkittiin ylennyksellä everstiksi ja virkanimityksellä kenraaliadjutantiksi. Jägerhorn nimitettiin Savon jääkärirykmentin, Karjalan jääkäreiden, Karjalan rakuunarykmentin sekä Kymenkartanon pataljoonan komentajaksi 23. syyskuuta 1790. Kreivi Olaf
"Lopussa" Perjantai-niminen saarelainen hylkäsi Olafin hänen epäystävällisen käytöksensä ja sen vuoksi, että hän nimesi saaren "Olaf-maaksi". Raskaana olleen Kit Snicketin haaksirikkouduttua saarelle myrskyssä Olaf yritti naamioida itsensä häneksi. Hänen valeasunsa ei kuitenkaan huijannut ketään. Juhannuspommi
Virolaisen haastattelun tulkittiin pilanneen puolueettomuuspolitiikan uskottavuuden. Länsi-Saksassa haastattelu tulkittiin uudeksi oireeksi suomettumisesta. Esimerkiksi "Frankfurter Allgemeine Zeitung" otsikoi Virolaisen haastattelua koskeneen uutisensa: ”Jälleen yöpakkasia Suomessa”. Lehden kirjoituksesta raportoi presidentti Urho Kekkoselle tuoreeltaan silloinen Bonnin-suurlähettiläs Arvo Rytkönen. Kustaa III:n vallankaappaus
Kapina Kristianstadissa alkoi 12. elokuuta, ja säädyt saivat siitä tiedon 17. elokuuta. Sprengtporten valtasi Viaporin 16. elokuuta ja pian hänen velipuolensa velipuolensa Georg Magnus Sprengtporten tuli pääkaupunkiin ilmoittamaan kaappausta suunnitelleille, että suunnitelma etenee Suomessa. Säätyvaltaa ylläpitänyt valtaneuvosto hahmotteli vastatoimia, mutta ei aloittanut niitä, koska kuningas vaikutti tietämättömältä. Etelä-Ruotsin kapinalliset saapuivat pääkaupunkiin 19. elokuuta. Samaan aikaan kuningas puhutteli Tukholmassa olevien asevoimien johtajia kehottamalla heitä nousemaan “aristokraattista monivaltaa” vastaan. Valtiopäivien salainen valiokunta kokoontui pohtimaan vastatoimia, mutta ei kyennyt tekemään niitä – eikä salainen valiokunta enää tämän jälkeen koskaan kokoontunut. Kaappaus onnistui, vaikka Sprengtporten myöhästyi. Hän sai asiasta tiedon Viaporiin 25. elokuuta ja saapui pääkaupungin liepeille noin 800 miehen voimin 4. syyskuuta. Kuningas palkitsi operaation toteuttaneet upseerit ylennyksin ja kunniamerkein. Useita myssypoliitikkoja vangittiin. Upseerikoulutuksen historia Suomessa
Sprengtportenilla oli käytännönläheinen koulutustapa ja hän oli itse järjestänyt upseerikoulutusta omalla kustannuksellaan ennen Haapaniemen Sotakoulun perustamista. Sprengtporten kuitenkin erosi Ruotsin armeijan palveluksesta jo 1779 ja loikkasi Venäjän palvelukseen toimien 1808–1809 Suomen ensimmäisenä kenraalikuvernöörinä. Porvoon valtiopäivät
Suomen väliaikainen kenraalikuvernööri Göran Magnus Sprengtporten laati suunnitelman Suomen hallinnosta, jonka keisari vahvisti 1. joulukuuta 1808. Suomen säätyjen lähetystö kävi jo syksyllä vannomassa uskollisuuttaan keisari Aleksanteri I:lle Pietarissa. Sille kerrottiin, että keisari aikoo kutsua valtiopäivät koolle. Sprengtporten sai tehtäväkseen valtiopäivien valmistelut. Suomen säädyt saivat 1. helmikuuta 1809 kutsun kokoontua valtiopäiville Porvooseen. Sprengtportenin perustuslakiehdotus
4 § Johan Anders Jägerhorn
Nuoruudessaan Jägerhorn osallistui Suomenlinnan valloitukseen 16. elokuuta 1772 Kustaa III:n vallankaappauksen yhteydessä. Tämän vuoksi hän pääsi Sprengtportenin veljesten tavoin kuninkaan suosioon. Hänet kutsuttiin maaliskuussa 1777 kartoittamaan Suomea, jossa hän teki merkittävää työtä Savon ja Karjalan kartoittamisessa. Ilmeisesti siinä yhteydessä hän oppi suomen kielen. Georg Magnus Sprengtporten oli Jägerhornin esikuva. Sprengtportenin Brahenlinnassa Jägerhorn sai upseerikoulutuksen, ja opetti myös itse siellä. Kuningas myönsi stipendin opintoihin ulkomailla 1779 ja kahden vuoden vapautuksen sotilasvirastaan. Hän opiskeli samana vuonna Berliinin ja Tukholman sotilasakatemiassa. Kustaa III:n vallankaappaus
Kesällä 1772 säädyt lähettivät eversti Jakob Magnus Sprengtportenin Suomeen tyynnyttämään suomalaisten ärtymystä vilja- ja suolapulaan. Sprengtportenilla oli kuitenkin suunnitelma vallan kaappaamisesta. Hän oli esittänyt sen kuninkaalle toukokuussa ja tämä oli epäröiden hyväksynyt sen. Suunnitelman idea oli, että Sprengtporten kokoaa Suomessa sotajoukon, joka marssii Tukholmaan yhtä aikaa Etelä-Ruotsin Kristianstadissa kootun sotajoukon kanssa ja pakottaa säädyt alistumaan. Kapinalliset luottivat upseeriston tukeen. Oli kuitenkin monta epävarmustekijää, kuten se, onnistuisiko kahden sotajoukon yhtäaikainen saapuminen, joka riippui purjehdustuulistakin. Joukkojen kokoaminen Suomessa oli tehtävä huomaamattomasti, mutta suomalaisten epäluulot sotajoukon liikkumista kohtaan olivat suuret eikä operaatio edennyt suunnitellulla nopeudella. Suomen sota
Venäjä oli nimittänyt pohjoista rintamaa varten kreivi Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin ylipäälliköksi joulukuussa 1807. Hänelle oli luvattu myös kenraalikuvernöörin paikka Suomen tultua valloitetuksi. Hän sai neuvonantajakseen Göran Magnus Sprengtportenin ja siviilikanslian päälliköksi Sprengtportenin tapaan Anjalan liittoon osallistuneen ja Venäjän ulkoasiainkollegion virkamieheksi nimitetyn kapteeni Gustaf Wilhelm Ladaun sekä Viipurin alueen kuvernöörin Nikolai Eminin. Sprengtporten oli Venäjän armeijan kannalta tärkeä henkilö, sillä hän oli jo aiemmin suositellut venäläisille talvista sotaa Ruotsia vastaan. Pronssisoturi: Viron patsaskiistan tausta ja sisältö
Bäckmanin kirjassaan esittämän väitteen mukaan Viro liittyi Neuvostoliittoon vapaaehtoisesti ja laillisesti ja Baltian maiden miehitys on myytti. Bäckman syyttää virolaisia historian vääristelystä ja miehitysmyytin käyttämisestä venäläisten sortamiseen. Bäckmanin mielestä miehitysmyytti oli alun perin Saksan natsien kehittämää propagandaa, jonka tarkoituksena oli leimata Neuvostoliitto juutalaisten johtamaksi valtioksi ja saada ihmiset vihaamaan ja murhaamaan juutalaisia. Bäckmanin mielestä Viron tasavalta on ottanut saman miehitysmyytin uusiokäyttöön syyttämällä maan venäläisiä asukkaita miehittäjiksi sekä sortamalla näitä. Bäckman pitää Tallinnan Pronssisoturipatsaan siirtämistä (mitä Bäckman kutsuu Tallinnan vapauttajien muistomerkin hävittämiseksi) suunniteltuna terroritekona ja vainotoimena Viron venäläistä väestöä vastaan. Virheellinen todistelu
"MOT" Georg Magnus Sprengtporten
Yrjö Maunu Sprengtporten liittyi armeijaan ja ylennettiin kapteeniksi Pommerin sodan aikana. Hän avusti veljeään vuoden 1772 vallankumouksessa. Vuonna 1775 hänet ylennettiin everstiksi ja vasta muodostetun Savon prikaatin komentajaksi. Sprengtporten koulutti upseereita aluksi omilla varoillaan Brahenlinnan virkatalossa Ristiinassa ja perusti vuonna 1779 Haapaniemen sotakoulun (Haapaniemen kadettikoulu, jonka nimi muutettiin vuonna 1812 Haapaniemen Kenttämittauskouluksi, aloitti toimintansa Kuopiossa 1. elokuuta 1780 ja 1. toukokuuta 1781 se sijoitettiin Haapaniemen tilalle Rantasalmen pitäjään), jossa se toimi vuoteen 1819 saakka vallanpitäjän vaihdoksesta huolimatta. Sprengtporten otti käyttöön uuden, liikkuvan sodankäyntitavan, johon hän oli saanut vaikutteita Pommerin sodasta. Hän myös opetteli suomen kielen. Luettelo televisiosarjan Tähtiportti sivuhahmoista
Eversti Maybourne (Tom McBeath) on halveksittu pahanilmanlintu, joka vaikeutti SGC:n toimintaa ja perusti maanalaisen liikkeen, joka kävi maan toisen tähtiportin kautta varastamassa teknologiaa. Kun tämä paljastui, Maybourne tuomittiin maanpetoksesta. Tuomionsa jälkeen hän on auttanut satunnaisesti Jack O'Neilliä tiedoillaan armeijan salaisista operaatioista, ja vaikka hän edelleen työskentelee etupäässä omaksi hyväkseen, hänestä on ollut hyötyä mm. taistelussa goa'uldeja vastaan.
Rodney McKay (David Hewlett) on tiedemies, joka vieraili SGC:ssä ja liittyi myöhemmin osaksi Atlantis-retkikuntaa. Hän on tietoinen älykkyydestään eikä epäile kehuskella sillä varsinkaan Samantha Carterin lähettyvillä, mikä on aiheuttanut jännitystä heidän välilleen. Ks. lisää. Georg Magnus Sprengtporten
Ristiinassa alkaneen ja Haapaniemessä jatkuneen toimintansa perusteella Sprengtportenia on pidetty suomalaisen sotilaskorkeakoulutuksen perustajana. Operaatio Fortitude
Kokonainen kuvitteellinen Yhdysvaltain 1. armeijaryhmä luotiin valerakennuksineen, varusteineen ja väärennettyine radioliikenteineen. Kenraaliluutnantti George S. Patton jopa mainittiin armeijaryhmän komentajana ja Eisenhower passittikin hänet eteläiseen Englantiin muka johtamaan maihinnousua. Saksalaiset olettivat myös, että Patton johtaisi maihinnousua, olihan hän liittoutuneiden parhaimpia miehiä. Saksalaiset olivat luonnollisesti innokkaita löytämään paikan, johon maihinnousu tulisi ja olivat luoneet laajan vakoiluverkoston eteläiseen Englantiin. Valitettavasti jokainen näistä agenteista oli liittoutuneiden vangitsema, ja heidän nimissään lähetettiin viestejä, että hyökkäys kohdistuisi todennäköisesti Pas-de-Calais’hen. Marskentän verilöyly
Kansalliskokous oli kesällä 1791 parhaillaan viimeistelemässä perustuslakiesitystä, joka perustuisi monarkian säilyttämiseen. Kansalliskokouksen enemmistönä olleet perustuslaillisen monarkian kannattajat eivät halunneet ryhtyä erottamaan kuningasta, sillä sisä- ja ulkopoliittiset seuraukset voisivat olla arvaamattomia. Niinpä he päättivät myötäillä epäuskottavaa virallista selitystä, jonka mukaan Ludvig XVI ja Maria Antoinette oli yritetty siepata vasten tahtoaan. Tasavaltalaiset kutsuivat sitä ”suureksi valheeksi”. Kansalliskokous julisti 15. heinäkuuta tukevansa sieppausselitystä ja päätti samalla, että Ludvig XVI saisi pitää valtaistuimensa, tosin hänen tilapäinen virasta pidättämisensä jatkuisi uuden perustuslain voimaanastumiseen saakka. Tom Packalén
Huhtikuussa 2018 Packalén kertoi aikovansa jättää tutkintapyynnön toimittaja Timo Haapalan Ilta-Sanomissa julkaistusta kolumnista, jossa Haapala nimitti Packalénia ”ns. Tehtaankadun mieheksi”. Packalénin mukaan Haapala viittasi tällä siihen, että hän olisi Venäjän hallinnon toimija ja siten maanpetturi ja rikollinen. Poliisin mukaan kyse ei ollut kunnianloukkauksesta, vaan nimitys tarkoitti vain perusteettoman voimakasta Venäjän myötäilyä. Gammelbacka
Gammelbacka oli alun perin vanha tila ja kartano, jonka perinteet ulottuivat 1500-luvulle. Vuonna 1732 Gammelbackan osti Magnus Vilhelm Sprengtporten, ja omistus siirtyi vuorostaan hänen pojilleen Jacob Magnus Sprengtportenille och Göran Magnus Sprengtportenille 1700-luvun lopulla. 1800-luvun alussa Gammelbacka siirtyi von Bornin aatelissuvulle. Myöhemmin kartano on kuulunut suvuille Björkenheim, Eklund ja Eklöf. Vuonna 1956 Eklöfin perhe perusti yhtiön, jonka tehtävä oli hoitaa tila, mutta jo vuonna 1964 yhtiön osakkeet siirtyivät silloiselle Porvoon maalaiskunnalle ja Helsingin Asuntokeskuskunta Hakalle, jotka pyysivät Alvar Aallon arkkitehtitoimistoa suunnittelemaan nykyinen Gammelbackan kaupunginosaa. Gammelbackan kartanon kulttuurihistoriallinen päärakennus tuhoutui palossa vuonna 1974. Päärakennuksen muutostyöt oli suunnitellut Carl Ludvig Engel 1840-luvulla. Rakennuksessa oli ennen paloa ehtinyt lyhyen ajan toimia venäläisten maastamuuttajien vanhainkoti. Engelin piirtämän navetan kivimuuri on edelleen paikallaan palaneen kartanon vieressä. Gammelbackassa on nykyään useita tuhansia asukkaita ja henkilöt, joiden äidinkieli on muu kuin suomi tai ruotsi muodostavat 13 % väestöstä. Ruotsinkielisiä on n. 35% väestöstä ja suomenkielisiä n. 50%.