Mikä on Tokion väkiluku?
Tokio
Tokion prefektuuriin kuuluu kaupungin ydinalue, 23 erillisaluetta, joita kaikkia hallinnoidaan itsenäisinä kaupunkeina. Tämä alue muodosti ennen vuotta 1943 Tokion kaupungin (). Lisäksi prefektuuriin kuuluu läntinen Taman alue, joka koostuu 26 kaupungista ja yhdestä piirikunnasta, sekä kaksi Tyynellämerellä sijaitsevaa saariryhmää, Izusaaret ja Ogasawarasaaret, jotka jakautuvat neljään alaprefektuuriin. Tokion prefektuurin asukasluku on noin 13 230 000 (2012), erillisalueiden asukasluku 8 802 000 (2009) ja Suur-Tokion asukasluku noin 36 094 000 (2010). Suur-Tokiolla on myös maailman suurin kaupunkitalous, jonka arvo oli vuonna 2008 arviolta 1 479 miljardia dollaria.
Tokio
Taman alue sijaitsee erillisalueiden länsipuolella. Itäosastaan se liittyy saumattomasti Tokion kaupunkialueeseen, mutta länsiosa kohoaa korkealle vuorille ja siellä on järviä, jokia ja luonnonalueita. Alueen koko on 1 160 neliökilometriä ja siellä asuu yhteensä 4,16 miljoonaa ihmistä (vuonna 2009), joten sen väestötiheys on 3 586 asukasta neliökilometrillä. Tokio
Tokio (, ”itäinen pääkaupunki”) on Japanin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Hallinnollisesti ”Tokio”-nimistä kaupunkia ei ole olemassa, vaan Tokion metropoli tai Tokion prefektuuri () on yksi Japanin 47 prefektuurista. Se sijaitsee Kantōn alueella Japanin pääsaaren Honshūn keskiosassa Tyynenmeren ja Tokionlahden rannalla. Suur-Tokio on Japanin ja maailman suurin yhtenäinen metropolialue, ja se toimii Japanin politiikan, talouden ja kulttuurin keskuksena sekä Japanin keisarin asuinpaikkana. Japanin urheilu
Japani on osallistunut jokaisiin olympiakisoihin vuodesta 1912 lähtien neljää poikkeusta lukuun ottamatta: väliin jäivät vuoden 1948 talvi- sekä kesäolympialaiset, vuoden 1924 talviolympialaiset ja vuoden 1980 kesäolympialaiset. Japanin mitalisaldo olympialaisista on 394 mitalia, ja maa on olympialaisten kaikkien aikojen mitalitilastossa toiseksi parhaana aasialaisena maana sijalla 15. Japani on isännöinyt olympialaisia kolme kertaa: Tokio isännöi vuoden 1964 kesäolympialaisia, Sapporo vuoden 1972 talviolympialaisia ja Nagano vuoden 1998 talviolympialaisia. Tokio
Meiji-restauraation yhteydessä vuonna 1868 Edosta tuli Japanin pääkaupunki ja se nimettiin uudelleen Tokioksi (”itäinen pääkaupunki”). Keisari muutti kaupunkiin Kiotosta seuraavana vuonna. Japania ja sen pääkaupunkia alettiin nykyaikaistaa voimakkaasti. Tokion prefektuuri perustettiin vuonna 1871, maan ensimmäinen rautatielinja yhdisti kaupungin Jokohamaan vuonna 1872 ja Tokion metropolin poliisilaitos aloitti toimintansa vuonna 1874. Tokiosta tehtiin virallisesti kaupunki vuonna 1889 (ks. Tokion kaupunki) ja se jaettiin 15 erillisalueeseen. Eurooppalaistyylisiä tiilirakennuksia kohosi nyt entisten feodaaliherrojen kartanoiden paikalle ja kaupungin katuja alettiin päällystää pyörein kivin. Kaupungin ensimmäinen raitiotielinja avattiin 1900-luvun alussa. Shinjuku
Shinjuku () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin keskiosassa Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella ja rajautuu Bunkyōn, Chiyodan, Minaton, Nakanon, Shibuyan ja Toshiman erillisalueisiin. Shinjukussa on 341 415 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 18,22 neliökilometriä. Nakano (Tokio)
Nakano () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin länsiosassa Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella ja rajautuu Neriman, Shibuyan, Shinjukun, Suginamin ja Toshiman erillisalueisiin. Nakanossa on 327 879 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 15,59 neliökilometriä. Nishitōkyō
Nishitōkyō (, ’Länsi-Tokio’) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Neriman erillisalueeseen, Tokion Higashikurumen, Kodairan, Koganein ja Musashinon kaupunkeihin sekä Saitaman prefektuurin Niizan kaupunkiin. Nishitōkyōssa on 200 674 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 15,75 neliökilometriä. Hino (Tokio)
Hino () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella Tama- ja Asajokien yhtymäkohdassa ja rajautuu Akishiman, Fuchūn, Hachiōjin, Kunitachin, Tachikawan ja Taman kaupunkeihin. Hinossa on 184 285 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 27,55 neliökilometriä. Tokyo Tower
Tokyo Tower on torni Tokiossa, Japanissa. Torni on hyvin paljon Pariisissa olevan Eiffel-tornin kaltainen.
Tornin korkeus on 332,5 metriä. Nerima
Nerima () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin pohjoisosassa Tokion keisarillisen palatsin luoteispuolella ja rajautuu Itabashin, Nakanon, Suginamin ja Toshiman erillisalueisiin, Tokion metropolin Musashinon ja Nishitōkyōn kaupunkeihin sekä Saitaman prefektuurin Wakōn, Asakan ja Niizan kaupunkeihin. Nerimassa on 726 809 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 48,08 neliökilometriä. Tokion erillisalueet
Toisen maailmansodan aikana vuonna 1943 Tokion prefektuuri ja siihen kuulunut Tokion kaupunki lakkautettiin ja niistä muodostettiin Tokion metropoli, joka asetettiin Japanin sisäministeriön suoraan hallintaan. Sodan päätyttyä laadittiin uusi paikallishallintolaki. Tokion kaupunkia ei kuitenkaan perustettu uudelleen, vaan vuonna 1947 sen 35 entisestä suuralueesta muodostettiin 23 uutta erillisaluetta. Shinjuku
Jo ennen Shinjukun erillisalueen muodostamista alueen nimi tunnettiin laajalti Shinjukun rautatieaseman ja Shinjuku-gyoenin puutarhan ansiosta. Meiji-kaudella silloinen Tokion kaupunki jaettiin 15 suuralueeseen, joista Yotsuya-ku ja Ushigome-ku käsittivät osan nykyisestä erillisalueesta. Loppuosa kuului Toyotaman piirikunnan neljään maaseutukaupunkiin, Ochiaihin, Ōkuboon, Totsukaan ja Yodobashiin, jotka kaupungistuivat nopeasti. Ne liitettiinkin vuonna 1932 Tokioon ja yhdistettiin uudeksi Yodobashi-kun suuralueeksi. Jo ennen toista maailmansotaa Shinjukun alue kehittyi vilkkaana kaupunginosana tavarataloineen ja elokuvateattereineen. Alueella oli noin 400 000 asukasta. Chūō (Tokio)
Chūōn erillisalueella on 37 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 98 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä kahdeksaan osa-aluetta.
Alue sijaitsee Tokion ydinkeskustassa ja on kaupungin historiallinen kaupallinen keskus, vaikkakin toisen maailmansodan jälkeen on alueen haastajaksi vähitellen noussut Shinjuku. Monet Tokion tunnetuimmista nähtävyyksistä sijaitsevat Chūōn alueella. Merkittävimpiin kaupunginosiin kuuluu Tokion arvokkain liike-alue, öisin neonvalojen täyttämä Ginza, jossa sijaitsevat muun muassa suuret Matsuzakayan, Mitsukoshin, Wakōn ja Printempsin tavaratalot sekä kuuluisa Kabukiza-teatteri. Perinteisellä Nihonbashin liike-alueella sijaitsevat puolestaan Tokion pörssi ja Japanin pankki. Chūōn eteläosassa Sumidajoen suulla ovat Tsukijin valtava kalatori ja Hama-rikyūn puutarha. Tokion metro
Tokion metron historia alkaa Tokion maanalaisen rautatieosakeyhtiön () perustamisesta vuonna 1920. Yhtiö rakensi kaupungin ensimmäisen metrolinjan Asakusan ja Uenon välille vuosina 1925–1927. Tämä nykyisin Ginza-linjaan kuuluva osuus oli vain 2,2 kilometrin pituinen, mutta sitä laajennettiin vuonna 1934 Shinbashiin ja 1930-luvun loppuun mennessä Shibuyaan, kun yhtiö aloitti vastavuoroisen liikennöinnin sinne johtavalla Tokion pikarautatieosakeyhtiön () linjalla. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1941 linjaa operoimaan perustettiin ”keisarillisen pääkaupungin pikaliikenteen laitos” () eli lyhyemmin "Eidan". Tokio
Tokion metropoli tai prefektuuri sijaitsee Honshūn saarella Kantōn alueen eteläosassa Tyynen valtameren rannalla. Metropoli rajautuu pohjoisessa Saitaman prefektuuriin, idässä Edogawa-jokeen ja Chiban prefektuuriin, etelässä Tokionlahteen, Tamagawa-jokeen ja Kanagawan prefektuuriin ja lännessä Yamanashin prefektuuriin. Suur-Tokion alueeseen kuuluvat metropolin lisäksi viereiset Kanagawan, Chiban ja Saitaman prefektuurit; näiden prefektuurien alueella sijaitsevat muun muassa Chiban, Kawasakin ja Jokohaman suurkaupungit. Tokion metropoli on pitkänomaisen muotoinen: itä–länsisuunnassa sen pituus on noin 90 kilometriä ja pohjois–eteläsuunnassa leveys noin 25 kilometriä (lukuun ottamatta ulkosaaria). Tokion metro
Tokion metro () on osa Japanin pääkaupungin Tokion laajaa raideliikenneverkkoa. Se on yksi maailman vilkkaimmista metrojärjestelmistä ja Aasian vanhin metro. Tokion metro koostuu kahdesta erillisestä metroverkosta: Tōkyō metro -yhtiö liikennöi yhdeksää metrolinjaa, Toei-metro neljää. Varsinainen metroverkko sijaitsee pääosin Tokion erillisalueiden alueella, mutta vastavuoroisen liikennöinnin ansiosta monet metrolinjat jatkuvat eri rautatieyhtiöiden linjoille paljon kauemmaksi keskustasta. Tokion pörssi
Tokion pörssi () tai TSE, oli yksi maailman suurimmista osakemarkkinoista maailmassa rahanarvolla mitattuna. Pörssi on perustettu vuonna 1949. Sen tunnetuin osakeindeksi on vuonna 1950 perustettu Nikkei-indeksi. Tokion pörssissa noteerattujen yhtiöiden markkina-arvon mukaan painotettu, 33 eri teollisuuden sektorin osaindeksistä koottu, heinäkuusta 1969 alkaen laskettu osakeindeksi on nimeltään Topix. Topix-indeksi lasketaan yli 2000 osakkeen pohjalta. Kaikkiaan kymmenen suuryrityksen osaketta painotettiin kesäkuun 2017 lopussa yli 1,0 prosentin painolla. Tama (Tokio)
Tama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella Tamajoen oikealla rannalla ja rajautuu Tokion Fuchūn, Hachiōjin, Hinon, Inagin ja Machidan kaupunkeihin sekä Kanagawan prefektuurin Kawasakin kaupunkiin. Tamassa on 148 721 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 21,01 neliökilometriä. Tokion pommitukset
Niinpä siviilit joutuivat sodan kohteiksi. Lisäksi pommituksilla pyrittiin painostamaan Japanin keisaria rauhaan. 279 konetta hyökkäsi 9-10. maaliskuuta 1944 monena aaltona pudottaen 1665 tonnia palopommeja. Nämä muuttivat Tokion puolessa tunnissa tuliseksi pätsiksi. Palokunta ei kyennyt valtavaa paloa sammuttamaan. Ilmatorjunta pudotti vain 14 konetta. Ihmisiä kiehui elävältä lammikoihin ja vesisäiliöihin. Neljäsosa kaupungista paloi. 100 000 kuoli. Yli miljoona jäi kodittomiksi. Takaoka
Takaoka () on väkiluvultaan Japanin Toyaman prefektuurin toiseksi suurin kaupunki. Kaupunki perustettiin 1. huhtikuuta 1889. Vuonna 2014 kaupungin väkiluku oli 171 629 ja asukastiheys 821 ihmistä neliökilometriä kohden. Kaupungin pinta-ala on 209 neliökilometriä. Jōmon-kausi
Varhaisella ja myöhäisellä Jōmon-kaudella tapahtui väestönkasvun räjähdys. On arvioitu, että Japanissa oli noin 100 000 Jōmon-kulttuurin asuinpaikkaa ja että vuoden 2400 eaa. tienoilla väestön suuruus olisi ollut noin 265 000. Toisin sanoen jo silloin Japanin saarten väestötiheys olisi ollut yksi maailman korkeimpia. Keihanshin
Keihanshin (京阪神(けいはんしん), tunnetaan myös nimellä Osaka-Kobe-Kioto tai Osakan suurkaupunkialue, on suurkaupunkialue Japanissa. Suurkaupunkialueen tärkeimmät kaupungit ovat Osaka, Kobe, Kioto ja Sakai, jonka lisäksi alueeseen kuuluu kymmeniä pienempiä kaupunkeja. Suurkaupunkialueen pinta-ala on 11 170 km² ja alueella asuu noin 19 miljoonaa asukasta. Tämä tekee siitä Japanin toiseksi suurimman suurkaupunkialueen heti Suur-Tokion jälkeen. Taloudeltaan suurkaupunkialue kuuluu maailman tärkeimpiin. Katsushika
Katsushika () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin itäosassa Tokion keisarillisen palatsin koillispuolella Ara- ja Edojokien välissä ja rajautuu Adachin, Edogawan ja Sumidan erillisalueisiin, Chiban prefektuurin Matsudon kaupunkiin sekä Saitaman prefektuurin Misaton ja Yashion kaupunkeihin. Katsushikassa on 458 634 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 34,80 neliökilometriä. Manga
Joulukuussa 2010 Japanin pääkaupunki Tokion metropolialueen kaupunginvaltuusto hyväksyi lain, joka kieltää esittämästä alle 18-vuotiaille suunnatussa mangassa tilanteita, jotka todellisessa elämässä olisivat laittomia. Japanissa ei ole ikärajojen välimuotoja ja lain pelättiin epämääräisyytensä vuoksi johtavan mielivaltaiseen sensuuriin tai itsesensuuriin taiteellisiin arvoihin katsomatta, jotta manga-lehtiä voitaisiin myydä yhtä laajasti kuin ennen lain voimaantuloa. Metropolialueen hallitus julkaisi 14.5.2011 ensimmäisen tämän lain mukaisesti tehdyn listan mangoista, joissa tulisi olla 18 vuoden ikärajasuositus. Tokion metron sariinikaasuisku
Tokion sariinikaasuisku oli Japanin pääkaupungissa Tokiossa vuonna 1995 tehty terrori-isku. Uususkonnollinen sekti Aum Shinrikyo (suom. "Korkein totuus") vapautti sariinikaasua Tokion metroon tappaen 13, vakavasti vahingoittaen viittäkymmentä ja aiheutti näköongelmia yli tuhannelle. Iskun jälkeen viranomaiset pidättivät Shōkō Asaharan ja muita Aum Shinrikyon johtohenkilöitä. Asahara ja yksitoista muuta johtojäsentä todettiin oikeudessa syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Tōkyō metro
Tōkyō metro (, virallisesti 東京地下鉄株式会社, "Tōkyō chikatetsu kabushikigaisha", ”Tokion metro-osakeyhtiö”, ) on Japanin pääkaupungissa Tokiossa metroliikennettä harjoittava yritys. Sillä on yhdeksän metrolinjaa, jotka mudostavat yhdessä Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimien linjojen eli Toei-metron kanssa Tokion metron. Yritys on perustettu vuonna 2004 ja sen omistavat yhdessä Japanin valtio (53,4 %) ja Tokion metropoli (46,6 %). Turun väestö
Aurajokilaakso on ollut vaurasta ja suhteellisen tiheästi asuttua aluetta jo rautakaudella. Turun väestöstä on pidetty tarkasti kirjaa vasta 1800-luvun lopulta lähtien väestönlaskennan alettua. Keskiajan lopulla vuoden 1500 tienoilla Turussa arvellaan olleen noin 1 500 asukasta. Väkiluku kasvoi voimakkaasti, koska vuodelta 1571 säilyneen hopeaveroluettelon avulla voidaan päätellä, että Turussa asui tuolloin jo 2 800 henkeä. Seuraavan vuodelta 1609 säilyneen veroluettelon mukaan Turun asukasluvuksi voidaan laskea jo 4 300 henkeä. Väestö kasvoi koko 1600-luvun, mutta syksyllä 1710 levisi Turkuun rutto, johon kuoli kahden kuukauden aikana kolmannes kaupungin asukkaista. Vuonna 1721 kaupungin väkiluku oli laskenut vain 1 325 henkeen asukkaiden paetessa venäläisen miehityksen alta. 1800-luvun vaihteeseen tultaessa kaupungissa oli asukkaita rauhallisempien aikojen ansiosta jo 11 000 ja vuosisadan lopulla jo yli 30 000. 1900-luvulla väkiluku kasvoi voimakkaasti kaupungistumisen ja kuntaliitosten myötä. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin asukkaista naisia on ollut noin 12 000 enemmän kuin miehiä. Delhi
Intian vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Delhin väkiluku oli 13 782 976. Väestötiheys oli 9 294 henkeä neliökilometriä kohden, tuhatta miestä kohden naisia oli 821 ja lukutaitoaste oli 81,82 prosenttia. Lukutaitoaste kasvaa jatkuvasti yhä useampien delhiläisten kouluttautuessa pidemmälle. Vuoteen 2003 mennessä Delhin kansallisen pääkaupunkialueen väkiluku oli kasvanut 14,1 miljoonaan, joten se oli Intian toiseksi suurin kaupunkialue Mumbain jälkeen. Lukuun sisältyivät 295 000 New Delhin ja 125 000 Delhi Cantonmentin asukasta. Vuonna 2004 kaupungin väkiluku oli arviolta jo 15 279 000. Tuona vuonna syntyvyysaste oli 20,03, kuolleisuus 5,59 ja lapsikuolleisuus 13,08 tuhatta ihmistä kohden. Delhin väkiluvun arvioidaan nyt kasvaneen jo 17 miljoonaan, joten se on maailman väkirikkain kaupunki (muttei väkirikkain metropolialue, joka on Tokio). Vuosien 1999–2000 arvion mukaan köyhyysrajan alapuolella eli Delhissä 1 149 000 henkeä eli 8,23 prosenttia koko väestöstä. Vuonna 2001 Delhin väkiluku kasvoi 285 000 hengellä muuttoliikkeen ja 215 000 hengellä luonnollisen väestönkasvun vuoksi. Nopea muuttoliike teki Delhistä yhden maailman nopeimmin kasvavista kaupungeista. Vuoteen 2015 mennessä Delhin odotetaan olevan maailman kolmanneksi suurin metropolialue Tokion ja Mumbain jälkeen. Japanin historia
Japanin väkiluku kasvoi nopeasti, ja vuonna 1920 se oli noussut lähes 57 miljoonaan. Kasvuun vaikuttivat parantunut hygienia ja pienempi lapsikuolleisuus, mutta elintaso pysyi kaikesta huolimatta alhaisena erityisesti maaseudulla, jossa 72 prosenttia japanilaisista edelleen asui vuonna 1913. Riisin tuotanto yli kaksinkertaistui 1880-luvulta 1930-luvulle kasvavan väestön ruokkimiseksi. Teollisuuden merkitys kasvoi vähitellen: ensimmäiseen maailmansotaan mennessä tekstiiliteollisuus oli noussut maan merkittävimmäksi teollisuudenalaksi. Teollisuuden kasvua auttoivat halvan työvoiman saanti maaseudulta ja raskaassa teollisuudessa valtion omistamat pankit, joilta saatiin tarvittavaa pääomaa. Maailmansota merkitsi huomattavaa kasvua maan taloudelle, sillä japanilaisten tuotteiden kysyntä muualla Aasiassa lisääntyi. Talouskasvu aiheutti kuitenkin inflaatiota, joka johti työkiistoihin, vuoden 1918 riisimellakoihin ja lopulta lamaan vuonna 1920. Vaikeuksia pahensi Tokioon vuonna 1923 iskenyt suuri Kantōn maanjäristys, joka surmasi yli 100 000 henkeä. Japanin viralliset suurkaupungit
1920- ja 1930-luvuilla kaupungeille annettiin Japanissa vähitellen laajempi itsehallinto. Tähän liittyen Tokion kaupunki liitti itseensä vuonna 1932 suuria alueita, niin että sen pinta-ala laajeni viisinkertaiseksi. Toisen maailmansodan aikana paikallishallinto kuitenkin lakkautettiin, ja Tokion kaupunki asetettiin suoraan keskushallinnon alaisuuteen prefektuurina. Sodan jälkeen voimaan astui uusi laki Tokion erityisasemasta maan pääkaupunkina. Sen myötä Tokio jaettiin erillisalueisiin, joista kukin sai samantyyppiset oikeudet kuin muilla kaupungeilla. Uusi paikallishallintolaki vuonna 1947 palautti itsehallinnon kaikille kunnille. 1950-luvun kuluessa sitä muutettiin antamaan lisää valtaa maan suurimmille kaupungille. Vuonna 1956 laissa määriteltiin Tokion jälkeen tärkeimmät viisi kaupunkia, joissa oli yli miljoona asukasta – Kioto, Osaka, Jokohama, Nagoya ja Kōbe – virallisiksi suurkaupungeiksi. Saitaman prefektuuri
Saitaman prefektuuri oli aiemmin osa Musashin provinssia, joka sisälsi myös Tokion alueen. Saitama tunnettiin viljavana maatalousalueena, joka tuotti suuren osan Kantōn alueen ruokatarpeesta. Toisen maailmansodan jälkeen, kun Tokio kasvoi vauhdikkaasti ja nopeutuvat liikenneyhteydet sallivat pidemmät matkustusajat, puute maasta Tokiossa johti Saitaman prefektuurin nopeaan kasvuun. Prefektuurin väkiluku on lähes kolminkertaistunut 1960-luvulta. Suurin osa Saitaman kaupungeista on liitetty rautatein Tokion keskustaan, ja ne toimivat Tokion nukkumalähiöinä. Japanin historia
Viime vuosikymmeninä kaupungistuminen ja väestönkasvun hidastuminen on jatkunut, ja myös elintaso on noussut huomattavasti. 1980-luvun puoliväliin mennessä syntyvyys ei enää ollut tarpeeksi suuri väestön uudistumiseksi, ja vuoteen 2000 mennessä yli 65-vuotiaiden osuus väestöstä oli ylittänyt alle 15-vuotiaiden osuuden. Ikääntyneen väestön huoltaminen ja työikäisen väestön osuuden pieneneminen tuo suuria haasteita Japanin taloudelle ja yhteiskunnalle. Toisena ongelmana on ollut puute asuintilasta, mikä on nostanut asuntojen hintoja ja tehnyt monille oman asunnon ostamisen mahdottomaksi. Japanin kaupungistuessa ja kansainvälistyessä myös japanilaisten arvot ovat muuttuneet: yhteiskunnan hierarkkisuus on jonkin verran vähentynyt, individualismi lisääntynyt ja naisten asema edelleen parantunut. Japanilaiset ovat 1900-luvun loppupuolella matkustaneet aiempaa enemmän ulkomailla, ja myös maassa asuvien ulkomaalaisten osuus on kasvanut huomattavasti noin 1,3 miljoonaan 1900-luvun lopussa. Tokio
Kirjoitetussa historiassa Tokion alue mainitaan ensimmäisen kerran 600-luvulla. Tällöin Japanin hallintojärjestelmää rakennettiin Kiinan mallin mukaiseksi, ja Tokion seutu tulee esiin ritsuryō-hallinnon yhteydessä. Tokio kuului tuohon aikaan Musashin provinssiin, jonka pääkaupungiksi korotettiin vuonna 645 nykyisen Tokion prefektuurin länsiosassa sijaitseva Fuchūn kaupunki. Samana vuonna perustettiin Tokion vanhin temppeli, Asakusan kaupunginosan Sensō-ji. Musashin provinssin 750-luvun lopulla valmistunut päätemppeli sijaitsi kuitenkin nykyisen Kokubunjin kaupungin alueella Fuchūn lähellä. Kantō
Kantō on saanut nimensä Kantōn tasangosta, jolla suuri osa, hieman yli 40 prosenttia, siitä sijaitsee. Kantō on Japanin Tyynenmeren rannikon teollistuneen kaupunkialueen, ”Tōkaidōn megalopoliksen”, itäinen päätepiste. Alue on toiminut Japanin poliittisena keskuksena feodaalikaudelta lähtien Kamakura- ja Edo-kausilla. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan alueen prefektuurien yhteenlaskettu väkiluku oli 40 433 711 henkeä ja vuonna 1991 sen väestötiheys oli 1 192 henkeä neliökilometriä kohti. Tokio
Japanin pääkaupunkina Tokio on myös koko maan politiikan keskus. Japanin keisari asuu Tokion keskustasta laajan alueen vievässä keisarillisessa palatsissa, jonka paikalla sijaitsi aiemmin Edon linna ja johon liittyy suuri puistoalue. Käytännössä poliittinen valta on kuitenkin Japanin hallituksella, jonka tärkeimmät ministeriöt sijaitsevat viereisessä Kasumigasekin kaupunginosassa. Se on ollut maan tärkein valtakeskittymä Meiji-kaudelta lähtien. Japanin parlamentti ja pääministerin virka-asunto sijaitsevat vuorostaan Kasumigasekin länsipuolella Nagatachōssa. Japanin talous
Tokion pörssi on yksi maailman suurimmista arvopaperimarkkinapaikoista osakkeiden yhteenlasketulla markkina-arvolla mitattuna. Tokion pörssiin oli joulukuussa 2011 listautuneena 2 290 yritystä ja sen osakeindeksi on Nikkei 225. Maan toiseksi merkittävin pörssi on Osakan pörssi. Tokion ja Osakan pörssit ilmoittivat vuoden 2011 lopussa yhdistyvänsä toisiinsa, pysyäkseen mukana kansainvälisessä kilpailussa. Yhdistyminen muodostaisi listattujen yritysten markkina-arvolla mitattuna maailman kolmanneksi suurimman pörssin. Tokio
Vuonna 2005 Tokion prefektuurin työväestö oli 6,27 miljoonaa henkeä, joista 5,916 miljoonaa oli töissä ja 354 000 työttöminä. Työllisistä vain 0,4 prosenttia oli töissä alkutuotannon parissa, 18,7 prosenttia jalostuksen parissa ja 77,4 prosenttia palveluiden parissa. Päivisin Tokion väkiluku nousee huomattavasti yli kahdella miljoonalla hengellä 14,978 miljoonaan henkeen, koska opiskelijoita ja työntekijöitä matkustaa viereisistä prefektuureista Tokioon. Tästä väkimäärästä 11,285 miljoonaa on erillisalueiden sisällä, joten Taman alueen väkiluku laskee myös hieman. Suurin nousu koetaan kaupungin keskustan kolmella erillisalueella (Chiyoda, Chūō ja Minato), joissa päiväväestö on 2,410 miljoonaa ja yöväestö vain 326 000, yli seitsemän kertaa pienempi. Eniten työläisiä saapuu Tokioon Kanagawan (11,6 prosenttia), Saitaman (10,9 prosenttia) ja Chiban (8,7 prosenttia työväestöstä) prefektuureista. Toinen teollinen vallankumous
Uudistusten seurauksena Japanin väestö alkoi kasvaa. Vuonna 1870 väestöä oli noin 30 miljoonaa, missä määrässä se oli pysynyt useita vuosisatoja. Kasvu oli nyt nopeaa ja vuonna 1890 väkeä oli jo 40 miljoonaa ja ensimmäisen maailmansodan syttyessä 54 miljoonaa. Japani
Japanilaisilla on yksi maailman korkeimmista elinajanodotteista, keskimäärin yli 82 vuotta vuonna 2007. Japanin väestö onkin vanhenemassa huomattavan nopeasti. Muiden teollisuusmaiden tavoin toisen maailmansodan jälkeisen vauvabuumin jälkeen syntyvyys on 1900-luvun toisella puoliskolla laskenut. Vuonna 2007 jo yli 20 prosenttia väestöstä oli yli 65-vuotiaita. Muutokset väestön rakenteessa ovat luoneet useita sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia, joihin kuuluvat erityisesti työikäisen väestön osuuden lasku ja sosiaaliturvan, kuten julkisen eläkerahaston, ylläpidon kallistuminen. Siirtymää vauhdittaa asenteiden ja elintapojen muutos: yhä suurempi osa nuorista japanilaisista aikuisista ei enää perusta perhettä ja saa lapsia vanhempiensa tavoin. Japanin väkiluvun ennustetaan putoavan sataan miljoonaan vuoteen 2050 mennessä ja 67 miljoonaan vuoteen 2100 mennessä. Asiantuntijat ovat ehdottaneet väestöongelman ratkaisuksi esimerkiksi maahanmuuttoa, mutta vaihtoehto ei ole saanut kannatusta, ja Japaniin muuttavien ulkomaalaisten sopeutumisessa on nytkin suuria ongelmia.
Japanissa institutionalisoituneella uskonnolla ei yleensä ole erityisen suurta vaikutusta jokapäiväiseen elämään, ja sitä voi olla vaikea erottaa perinteisistä rituaaleista tai taikauskosta. Noin 84 prosenttia japanilaisista on sekä šintolaisia että buddhalaisia. Šintolaisuus on Japanille alkuperäinen polyteistinen luonnonuskonto, joka toimi maan valtionuskontona 1800-luvulta toisen maailmansodan loppuun. Buddhalaisuus saapui Japaniin 500-luvulla, jonka jälkeen se on ollut synkretistisessä suhteessa šintolaisuuteen. Pariskunnat saattavat mennä naimisiin šintolaisittain, mutta hautajaiset ovat buddhalaisia. Japanin kulttuuriin ovat vaikuttaneet lisäksi huomattavasti taolaisuus ja erityisesti kungfutselaisuus. Kristinusko sallittiin Japanissa 1800-luvulla, ja nykyään noin 0,7 prosenttia maan väestöstä on kristittyjä. 1800-luvulta lähtien maahan on syntynyt myös useita uusia uskontoja (shinshūkyō), joista merkittävimpiin kuuluu buddhalainen lahko Sōka Gakkai. Honshū
Honshūn väkiluku vuonna 2006 oli 103 420 000 henkeä, yli 80 prosenttia Japanin väkiluvusta. Väestö on keskittynyt alaville maille – noin 25 prosenttia väestöstä asuu Kantōn tasangolla Suur-Tokion alueella. Sen tärkeimpien keskusten Tokion ja Jokohaman lisäksi muita suuria ja tärkeitä kaupunkeja ovat Kioto, Osaka, Kōbe, Hiroshima, Sendai ja Nagoya. Saari jaetaan yleisesti viiteen alueeseen, jotka ovat lounaasta koilliseen Chūgoku, Kansai, Chūbu, Kantō ja Tōhoku. Hallinnollisesti saari jakautuu 34 prefektuuriin. Tokio
Sodalla oli suuri vaikutus tokiolaisten elämään. Tokion päällekkäinen kaupungin ja prefektuurin käsittänyt hallintojärjestelmä lakkautettiin sodan vuoksi vuonna 1943 ja Tokion metropoli perustettiin. Tokiota pommitettiin sodan aikana yli sata kertaa; pahimmat pommitukset tapahtuivat 9.–10. maaliskuuta 1945. Tokion pommituksissa kuoli yli 100 000 ihmistä ja valtaosa kaupungista, etenkin keisarillisen palatsin itäpuoli, tuhoutui. Sodan päättyessä syksyllä 1945 kaupungin väkiluku oli pudonnut puoleen vuodesta 1940. Japanin talous
Vuonna 2011 Japanissa oli noin 62,74 miljoonaa työikäistä, joten sillä on yhdeksänneksi eniten työntekijöitä maailmassa. Maan työttömyysaste oli samana vuonna arviolta 4,8 %. Työntekijöistä 3,9 % työskentelee maataloudessa, 26,2 % teollisuudessa ja 69,8 % palvelualoilla. Vuoden 2010 arvion mukaan 16 % japanilaisista elää köyhyysrajan alapuolella. Japanin työikäisen väestön määrä on laskenut vuodesta 1998 lähtien. Syynä tähän on Japanin väestön vanheneminen, mikä johtaa samalla huoltosuhteen heikkenemiseen. Vuonna 2010 59,6 % japanilaisista kävi töissä. Miehistä työssäkäyviä oli 71,6 % ja naisista 48,5 %. Yritysten johtohenkilöt pois luettuna Japanissa oli 51,11 miljoonaa työssä käyvää henkilöä. Heistä 34,3 % oli osa- tai määräaikaisessa työsuhteessa. Osa- ja määräaikaiset työsuhteet olivat huomattavasti yleisempiä naisten (53,8 %) kuin miesten (18,9 %) keskuudessa. Japanilaiset
Japanilaiset () ovat itä-aasialainen etninen ryhmä. Japanilaiset asuvat pääosin Japanin saarilla (n. 127 miljoonaa). Maailmassa asuu noin 130 miljoonaa japanilaista. He puhuvat japanin kieltä ja heidän vanha uskontonsa on šintolaisuus, vaikka nykyään monet japanilaiset ovat myös buddhalaisia. Japanilaisten alkuperä ei ole kunnolla tiedossa, eikä japanin kielelle ole löytynyt yhtään sukukieliä. Kiinalaisella kulttuurilla ja sitä kautta kungfutselaisuudella on ollut merkittävä vaikutus japanilaisten arvoihin, moraaliin ja kulttuuriin. Pariisi
Vuoden 1999 väestönlaskennassa Pariisin väkiluku oli (pois lukien esikaupungit). Suur-Pariisin asukasluku oli 11 174 743. Pariisin väkiluku on ollut suurimmillaan vuonna 1921, jolloin se ylitti . Sen jälkeen väestö on kuitenkin siirtynyt pois keskustasta asumaan lähiöissä ja esikaupungeissa, ja keskusta-alueen vapaat tontit on rakennettu toimistoiksi eikä asuintaloiksi. Nykyinen hallinto pyrkii muuttamaan tätä suuntausta ja vuonna 2004 väkiluku oli kasvanut ensi kertaa sitten vuoden 1954. Shinjuku
Valtaosa Shinjukun alueesta tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa. Ennen sotaa alueella oli yhteensä noin 63 000 rakennusta, joista yli 56 000 tuhoutui. Alueen väkiluku oli sodan loppuessa laskenut alle 80 000 henkeen. Sodan aikana Tokion kaupungin hallinto lakkautettiin ja perustettiin uusi Tokion metropoli. Vuonna 1947 entisen kaupungin alue jaettiin suoraan metropolin hallinnassa oleviin erillisalueisiin, joista Shinjukun erillisalue muodostettiin yhdistämällä entiset Ushigomen, Yodobashin ja Yotsuyan suuralueet. Tokio
Vanhimmat jäljet ihmisasutuksesta Tokion alueella ovat Jōmon-kaudelta, joka kesti noin 10 000 eaa.–300 eaa. Jōmon-kauden kulttuurin jälkeensä jättämiä jätekumpuja löydettiin ensimmäiseksi Tokion Shinagawan alueelta. Jōmon-kautta seurannut Yayoi-kausi on saanut nimensä Tokion Bunkyōn erillisalueen Yayoin kaupunginosalta, josta kaivettiin esiin kaudelle tyypillistä keramiikkaa. Yayoi-kulttuuri sai kuitenkin alkunsa Japanin länsiosista. Tokio
Tokion alueella raskas teollisuus on keskittynyt pääasiassa viereisiin Chiban, Kawasakin ja Jokohaman kaupunkeihin, kun taas Tokio toimii kevyen teollisuuden keskuksena. Prefektuurin teollisuuspohja on monipuolinen. Se on esimerkiksi merkittävä kustantamisen, tiedonvälityksen ja elektroniikkateollisuuden keskus. Myös sellaisilla japanilaisilla yrityksillä, joiden pääkonttori tai tuotanto on sijoitettu muihin kaupunkeihin, on yleensä suuri toimistorakennus Tokiossa, usein Marunouchin alueella. Koska Japanissa hallinto ja talouselämä ovat kietoutuneet toisiinsa, läsnäolo Tokiossa maan politiikan keskipisteen lähettyvillä on hyödyllistä tai välttämätöntä. Tämän vuoksi monet yritykset siirtyivätkin Tokioon toisen maailmansodan jälkeisen voimakkaan talouskasvun vuosina esimerkiksi Osakasta, joka on Japanin perinteinen kauppapääkaupunki. Viime vuosina trendi on kuitenkin heikentynyt Tokion korkeiden hintojen ja tilanpuutteen vuoksi. Marunouchin lisäksi myös muun muassa Ōtemachi on tärkeä toimistokaupunginosa, jossa monien suurten yritysten pääkonttori sijaitsee. Tokion kaupunki
Alun perin kaupunki koostui viidestätoista suuralueesta ("ku"), ja vuonna 1908 siellä oli 1 588 119 asukasta. Vuonna 1932 siihen liitettiin 82 ympäristön kuntaa, joista muodostettiin 20 uutta suuraluetta. Silloin Tokiosta tuli maailman toiseksi suurin kaupunki, jossa oli vuonna 1935 jo lähes kuusi miljoonaa asukasta. Ennen kaupungin lakkautusta toisen maailmansodan keskellä asukasmäärä nousi 6 778 804 henkeen vuonna 1940. Kaupungin pinta-ala kuntaliitoksen jälkeen vuonna 1933 oli 478,60 neliökilometriä. Britannian väestö
Britannian väkiluku vuonna 2010 oli 62 348 447 ja väestötiheys 251 ihmistä neliökilometrillä. Väestömäärä on Euroopan unionin kolmanneksi suurin Saksan (kts. Saksan väestö) ja Ranskan (kts. Ranskan väestö) jälkeen ja maailman 21. suurin. Väestötiheys on maailman korkeimpia pääasiassa Englannin alueen väestötiheyden takia. Lähes kolmasosa maan väestöstä asuukin Kaakkois-Englannissa, joista yli 7,5 miljoonaa ihmistä Lontoossa, maan pääkaupungissa. Maan elintaso yleisesti on hyvä (inhimillisen kehityksen indeksi 8,49 New York
New York tai New York City, viralliselta nimeltään City of New York, on Yhdysvaltain New Yorkin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Kaupungissa asui vuonna 2017 arviolta 8 622 698 ihmistä. New York on Yhdysvaltain runsasväkisin ja toiseksi tiheimmin asuttu kaupunki. Metropolialueella asukkaita on 23 876 155. New York on maailman tärkeimpiä talous- ja kulttuurikeskuksia ja "Globalization and World Cities Study Groupin" mukaan yksi maailman neljästä tärkeimmästä maailmankaupungista Tokion, Pariisin ja Lontoon ohella. Kaupunki on myös YK:n ja monien muiden kansainvälisten järjestöjen kotipaikka. Tokion yliopisto
Yliopisto on perustettu 1877 yhdistämällä vanha lääketieteellinen oppilaitos ja länsimaistyylisiä oppiaineita. Nykyisin tärkeimmät tiedekunnat ovat luonnontieteet, laki ja kirjallisuus. Yliopiston nimi oli vuosina 1886-1947 Tokion keisarillinen yliopisto (東京帝國大學, "Tōkyō teikoku daigaku)", mutta toisen maailmansodan jälkeen palattiin alkuperäisen nimeen. Olympia (Washington)
Olympia on Luoteis-Yhdysvalloissa sijaitsevan Washingtonin osavaltion pääkaupunki. Sen pinta-ala on 48 neliökilometriä (vettä 4,7 km²) ja väkiluku 46 478 (2010). Vuoteen 2015 mennessä väestön arvioitiin lisääntyneen noin 50 000:een. Asukkaista 85 prosenttia on valkoisia, kuusi prosenttia aasialaisia ja neljä prosenttia latinoja. Olympia on perustettu vuonna 1850. Kaupunkiin on iskenyt kolme kertaa maanjäristys, vuosina 1949, 1965 ja 2001. Sumida
Sumida () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Sumida- ja Arajokien välissä Tokion keisarillisen palatsin koillispuolella ja rajautuu Adachin, Arakawan, Chūōn, Edogawan, Katsushikan, Kōtōn ja Taitōn erillisalueisiin. Sumidassa on 266 814 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 13,77 neliökilometriä. Yayoi-kausi
Jotkut väittävät, että Japanin asukasluvun kasvua karkeasti arvioiden 4 miljoonalla jōmon- ja Yayoi-kausien välillä ei voida selittää pelkästään maahanmuutolla. Tämän selitysmallin mukaan väestönkasvun takana on etenkin paikallisen jōmon-väestön siirtyminen metsästäjä-keräilijä-kulttuurista maanviljelyyn ja ennen kaikkea riisinviljelyyn. On hyvinkin mahdollista, että riisinviljely mahdollisti asukasluvun kasvun. Tokio
Japanin suurimpana kaupunkina Tokio toimii myös liikenteen solmukohtana. Nopea Shinkansen-verkko yhdistää sen muualle Japaniin. Tokion rautatieasemalta lähtevät Kiotoon ja Osakan kulkeva　Tōkaidō Shinkansen (ja sen jatke San’yō Shinkansen Fukuokaan asti), Niigataan kulkeva Jōetsu Shinkansen, Naganoon kulkeva Nagano Shinkansen ja Pohjois-Japaniin kulkeva Tōhoku Shinkansen. Ruuhka-aikoina Osakan suuntaan lähtee parhaimmillaan 12 junaa tunnissa. Tokion rautatieasema ei ole kuitenkaan kaupungin vilkkain, vaan vilkkaimmaksi nousee Shinjukun rautatieasema, jota käyttää 748 522 JR:n matkustajaa päivässä (2009) ja yksityiset rautatieyhtiöt ja metro mukaan luettuna yli kaksi miljoonaa matkustajaa päivässä. Tokio
Tokion julkinen liikenne perustuu ensisijaisesti laajaan raideliikenneverkostoon. Tokion ydinalueella 23 erillisalueen rajojen sisällä yhteensä 28,25 miljoonaa henkeä käyttää päivittäin julkista liikennettä. Alueella on kolme merkittävää julkisen liikenteen järjestelmää: Japan Railwaysin ja erinäisten yksityisten rautatieyhtiöiden operoimia rautatielinjoja, jotka yhdistävät keskustan esikaupunkeihin, kaksi eri metroverkostoa ja metropolihallinnon ja yksityisten yritysten operoimia bussi- ja raitiovaunulinjoja. Japani
Japani ( tai "Nippon", virallisesti 日本国, "Nihon koku" tai "Nippon koku") on saarivaltio Tyynessämeressä Itä-Aasiassa. Se sijaitsee Kiinan, Korean niemimaan ja Venäjän itäpuolella, ulottuen pohjoisesta Ohotanmereltä etelään Itä-Kiinan merelle. Maan nimen muodostavat kirjoitusmerkit tarkoittavat ”auringon juurta” tai ”auringon lähdettä”, minkä vuoksi Japania kutsutaan joskus ”nousevan auringon maaksi”. Japanin pääkaupunki ja suurin asutuskeskus on Tokio. Chūō (Tokio)
Chūō () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee Sumidajoen suulla Tokion keisarillisen palatsin itäpuolella ja rajautuu Chiyodan, Kōtōn, Minaton, Sumidan ja Taitōn erillisalueisiin. Chūōssa on 153 070 asukasta (vuonna 2017), ja sen pinta-ala on 10,21 neliökilometriä. Kōtō
Kōtō () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Tokionlahden rannalla Sumida- ja Arajokien suulla Tokion keisarillisen palatsin itäpuolella ja rajautuu Chūōn, Edogawan, Minaton ja Sumidan erillisalueisiin. Kōtōssa on 509 471 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 40,16 neliökilometriä. Japanin ydinkaupungit
Japanin ydinkaupungit () on Japanin paikallishallintolaissa (, luvun 252 pykälä 22) määritelty suurkaupunkien luokka. Ydinkaupunkijärjestelmä perustettiin vuonna 1995, ja ensimmäiset 12 kaupunkia nimitettiin ydinkaupungeiksi 1. huhtikuuta 1996. Ydinkaupungit ovat hierarkiassa vanhemman kaupunkiluokan eli virallisten suurkaupunkien alapuolella; alun perin ydinkaupungissa tuli lain mukaan olla vähintään 300 000 asukasta, sen pinta-alan tuli olla ainakin 100 neliökilometriä ja sen täytyi olla tärkeä työpaikkakeskittymä, jonka päiväväestö ylitti yöväestön määrän. Myöhemmin lakia on muutettu useaan otteeseen, ja vaatimukset pinta-alasta ja päiväväestön määrästä on poistettu. Osaka
Osaka tunnetaan ennen kaikkea kaupallisena keskuksena. Kaupungilla oli merkittävä rooli Japanin teollistumisessa ja se on edelleen tärkeä talouskeskus. Päiväsaikaan kaupungin väkiluku kohoaa huomattavasti 3,5 miljoonaan, sillä ympäröivien alueiden asukkaita käy siellä töissä. Alun perin nimellä Naniwa tunnettu kaupunki nousi sijaintinsa vuoksi tärkeäksi kauppapaikaksi jo varhain ja toimi 600-luvulla lyhyen aikaa maan pääkaupunkina. Poliittiseksi keskukseksi Osaka nousi jälleen 1500-luvulla, kun Toyotomi Hideyoshi perusti kaupunkiin Osakan linnan. Edo-kaudella Osakaan syntyi vauras kaupunkikulttuuri, ja kaupunki sai erityisesti välttämättömien ruokatarvikkeiden kuten riisin kaupan myötä lempinimen ”kansakunnan keittiö” (). Nykyisinkin Osaka tunnetaan elävästä ruoka- ja viihdekulttuuristaan. Itabashi
Itabashi () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin pohjoisosassa Arajoen oikealla rannalla Tokion keisarillisen palatsin luoteispuolella ja rajautuu Kitan, Neriman ja Toshiman erillisalueisiin sekä Saitaman prefektuurin Wakōn ja Todan kaupunkeihin. Itabashissa on 560 435 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 32,22 neliökilometriä. Tōkaidō Shinkansen
Koska Tōkaidō Shinkansen kulkee Japanin kolmen suurimman metropolialueen läpi, se on Shinkansen-reiteistä käytetyin. Matka Tokiosta Osakaan kestää 2,5 tuntia. Vuonna 2006 Tōkaidō Shinkansenilla kulki päivässä 301 junaa ja ruuhka-aikoina Tokiosta on 12 lähtöa tunnissa. Vuodessa matkustajia oli 144 miljoonaa, päivässä 393 000. Keskimäärin junat olivat myöhässä 0,6 minuuttia. Nopeimman Nozomi-junan osuus matkoista on tasaisesti kasvanut sen käyttöönotosta lähtien; 2006 yli puolet matkoista tehtiin Nozomilla. Alun perin matka Hikarilla Tokiosta osakaan kesti neljä tuntia vuonna 1964. Huippunopeus linjalla on 270 kilometriä tunnissa. Tokio
Pienimmässä mittakaavassa Tokio koostuu lukemattomista naapurustoista, jotka ovat maantieteellisesti pieniä ja erottuvat toisistaan tilallisesti. Naapurustossa asuu muutamia satoja tai tuhansia asukkaita, ja ne ovat sosiaalisesti yhtenäisiä. Yksittäiset rakennukset ja naapurustot ovat mosaiikki, joka kuitenkin muodostaa yhtenäisen kokonaisuuden, ja usein Tokion sanotaankin koostuvan lukemattomista pienistä kaupungeista tai kylistä. Koska kaupunki on kasvanut orgaanisesti, se rakentuu useiden erillisten mutta laajemman kaupunkirakenteen kautta toisiinsa liittyvien aluekeskusten ympärille – Tokion keskusta on ”tyhjä”, ja keisarillinen palatsi sijaitsee sen paikalla. Kadut eivät ole useinkaan ruutukaavassa, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta, eivätkä korttelit suorakulmion muotoisia. Kaupunki muuttuu, taantuu ja uudistuu nopeassa tahdissa: Tokio
Nykyinen Tokio onkin pääosin kolmen historiallisen kerrostuman tuote. Ensimmäinen ja varhaisin kerros on Edo-kauden kaupunki, Tokion runko, jonka päälle myöhemmät kerrokset ovat rakentuneet. Toinen kerros Meiji-kaudelta lähtien merkitsi yksittäisten länsimaisten elementtien ja kokeilujen tuomista Edo-kauden kaupunkirakenteeseen. Kolmannen vaiheen aikana Taishō-kaudella kaupunkiin tuotiin laajemmassa mittakaavassa moderneja aiheita – puistoja, aukioita, puistokatuja ja niin edelleen. Tämä vaihe muodostaa nykyisen Tokion prototyypin. Rio de Janeiro
Rio de Janeiro ([ʁi.u dʒi ʒɐˈnejɾu], suomalaisemmin [ri.o de ʒa'neiro], myös lyhyemmin "Rio") on São Paulon jälkeen Brasilian toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa Atlantin valtameren rannalla samannimisessä osavaltiossa. Kaupungissa asuu 6,3 miljoonaa (2010) ihmistä 1 260 km²:n kokoisella alueella. Laajemmalla metropolialueella asukkaita on lähes 12 miljoonaa. Brasiliassa kaupunki tunnetaan myös lisänimellä "Cidade Maravilhosa", ’Suurenmoinen kaupunki’. Rio de Janeirossa syntynyttä brasilialaista kutsutaan nimellä "carioca". Komae
Komae () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella Tamajoen vasemmalla rannalla ja rajautuu Setagayan erillisalueeseen, Tokion Chōfun kaupunkiin ja Kanagawan prefektuurin Kawasakin kaupunkiin. Komaessa on 81 531 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 6,39 neliökilometriä. Tokionlahti
Tokionlahti on vesialue Japanissa, Kantōn alueen eteläosassa. Se on suojaisa, etelään aukeava lahti joka jää kahden niemimaan, Bosonniemen ja Miuranniemen väliin. Lahden pinta-ala on sen etelärajan määritelmästä riippuen noin 900-1300 neliökilometriä. Tokion kaupunki on levittäytynyt lahdelle täyttömaan päälle, ja alueella on Rainbow Bridgen lisäksi useita muita siltoja ja tunneleita. Lahdella on useita keinotekoisia saaria, joita rakennettiin 1600-luvulta alkaen merilinnoituksia varten. Saaria on muutettu ostoskeskuksiksi ja matkailunähtävyyksiksi. Tokion metropolin poliisilaitos
Tokion metropolin poliisilaitos (; ) on Tokion alueen turvallisuudesta huolehtiva poliisilaitos. Vuonna 1874 perustettua laitosta johtaa ylipoliisimestari (), jonka nimittää Kansallinen julkisen turvallisuuden komissio ja hyväksyy Japanin pääministeri. Tokion olympiastadion
Tokion olympiastadion oli stadion Shinjukussa, Tokion erillisalueella Japanissa. Stadion oli vuoden 1964 Tokion olympialaisten päästadion. Stadionilla on myös pidetty vuoden 1991 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut. Fuchū (Tokio)
Fuchū () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Tamajoen vasemmalla rannalla Taman alueella metropolin länsiosassa ja rajautuu Tokion Chōfun, Hinon, Inagin, Koganein, Kokubunjin, Kunitachin ja Taman kaupunkeihin. Fuchūssa on 259 130 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 29,43 neliökilometriä. Hokkaidō
Muuhun Japaniin nähden harvaan asutulla saarella asuu vain vajaat kuusi miljoonaa ihmistä eli alle 5 % koko maan väestöstä. Hokkaidō on väkiluvultaan Japanin seitsemänneksi suurin prefektuuri. Tokio
Tokion metropoli vastaa hallinnollisesti muita Japanin prefektuureja, mutta sille on annettu erityisnimitys (, , ). Metropoli muodostettiin vuonna 1943: sitä ennen Tokio oli oma kaupunkinsa (, ks. Tokion kaupunki), joka kuului Tokion prefektuuriin (, lisämääre "fu", ”urbaani prefektuuri”, on edelleen käytössä Kioton ja Osakan prefektuurien nimissä). Entinen Tokion kaupungin alue jakautuu erillisalueisiin (, lyhyemmin ), joita hallitaan itsenäisten kaupunkien tavoin ilman välitasoja. Tokion metropolin hallinto sijaitsee Shinjukun erillisalueella ja se hallinnoi Tokion keskustan pilvenpiirtäjien ja neonviidakkojen lisäksi itäisen Taman alueen vuoristoseutuja ja kaukaisia ulkosaaria. Kiyose
Kiyose () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Tokion Higashikurumen ja Higashimurayaman kaupunkeihin sekä Saitaman prefektuurin Niizan ja Tokorozawan kaupunkeihin. Kiyosessa on 74 791 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 10,23 neliökilometriä. Tokio (sarjakuva)
Tokio () on vuonna 2006 ilmestynyt "Piko ja Fantasio" -sarjan albumi. Sarjakuvan on käsikirjoittanut Jean-David Morvan ja piirtänyt José-Luis Munuera. Japanin historia
Yayoi-kaudella Japanin väkiluvun on arveltu olleen noin 600 000. Väestön kasvaessa alkoi myös muotoutua yhteiskuntaluokkia. Asukkaat asuivat maatalouskylissä, joiden asumukset oli tehty puusta ja kivestä. Myös viljaa varastoitiin rakennuksiin. Tokio
Tokiossa on lukuisia teattereita, joissa esitetään sekä perinteisiä japanilaisia teatterin muotoja (nō, bunraku, kabuki) että länsimaista teatteria. Perinteisen teatterin esityspaikkoihin lukeutuvat esimerkiksi Japanin kansallisteatteri, jossa on kaksi näyttämöä ja joka toimii myös perinteisen hovimusiikin ja kansanteatterin areenana, Japanin kansallinen nō-teatteri, kuuluisa Kabuki-za-teatteri, Shinbashi enbujō ja Meiji-za. Tokio
Tokiossa toimii useita Japanin tärkeimpiin kuuluvia museoita. Tokion kansallismuseo Uenossa on Japanin vanhin museo ja se esittelee aasialaista, erityisesti japanilaista, taidetta ja arkeologista esineistöä. Museon kokoelmiin kuuluu yli 112 000 esinettä, joista 87 on nimetty kansallisaarteiksi. Luonnontieteisiin keskittyy Japanin luonnontieteellinen kansallismuseo aivan Tokion kansallismuseon vieressä; tieteestä kiinnostuneille on tarjolla myös uusinta tiedettä esittelevä Miraikan-tiedekeskus Odaiban alueella. Tokion kaupungin historiasta kertoo vuorostaan 1990-luvun alussa perustettu Edo-Tokio-museo keskustan itäpuolella Sumidan erillisalueella. Ueno
Ueno () on kaupunginosa Japanin pääkaupungissa Tokiossa. Se sijaitsee Taitōn erillisalueella. Uenossa sijatsee muun muassa Uenon puisto, Uenon eläintarha sekä Tokion kansallismuseo. Rautatieliikennettä varten Uenossa on Uenon rautatieasema. Ueno rakennettiin alun perin Kan'ei-jin temppelin ympärille. Shinagawa
Shinagawa () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee kaupungin eteläosassa Tokionlahden rannalla Tokion keisarillisen palatsin eteläpuolella ja rajautuu Kōtōn, Meguron, Minaton, Ōtan ja Shibuyan erillisalueisiin. Shinagawassa on 385 702 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 22,84 neliökilometriä. Japani olympialaisissa
Japani osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tukholman 1912 kesäolympialaisissa. Se on saavuttanut taidelajit mukaan lukien kaikkiaan 445 olympiamitalia ja on olympialaisten mitalitilastossa toiseksi parhaana aasialaisena maana sijalla 15. Japanilainen kaupunki on toiminut olympialaisten isäntänä kolme kertaa. Tokio isännöi vuoden 1964 kesäolympialaisia, Sapporo vuoden 1972 talviolympialaisia ja Nagano vuoden 1998 talviolympialaisia. Tokio
Tokion kaupungilla on juurensa Edon kylässä. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran noin vuonna 1300 kirjoitetussa Kamakura-kauden kronikassa, ja sen nimen arvellaan olevan peräisin Heian-kauden loppupuolelta. Kylän perusti Edo-klaani, joka rakensi residenssinsä nykyisen keisarillisen palatsin alueelle. Klaani taantui 1400-luvulla, ja samurai Ōta Sukenaga rakennutti paikalle linnoituksen. Vallihautojen ja muurien rakennustyöt alkoivat vuonna 1457. Meguro
Meguro () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin eteläosassa Tokion keisarillisen palatsin lounaispuolella ja rajautuu Ōtan, Setagayan, Shibuyan ja Shinagawan erillisalueisiin. Megurossa on 275 809 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 14,67 neliökilometriä. Bunkyō
Bunkyō () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa Yamanoten alueella Tokion keisarillisen palatsin pohjoispuolella ja rajautuu Chiyodan, Shinjukun, Taitōn, Kitan, Arakawan ja Toshiman erillisalueisiin. Bunkyōssa on 214 683 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 11,29 neliökilometriä. Tokio
Tokiossa asuvien ulkomaalaisten määrä on ollut kasvussa. Vuonna 2008 prefektuurin alueella asui 417 000 rekisteröitynyttä ulkomaiden kansalaista, puolet enemmän kuin kymmenen vuotta aiemmin. Vuonna 2008 ulkomaalaisista 35,6 prosenttia oli kiinalaisia, 28,2 prosenttia korealaisia, 7,8 prosenttia filippiiniläisiä, 4,8 prosenttia yhdysvaltalaisia, 2,3 prosenttia intialaisia, 1,8 prosenttia brittejä, 1,7 prosenttia thaimaalaisia, 1,5 prosenttia ranskalaisia, 1,2 prosenttia nepalilaisia, 1,1 prosenttia burmalaisia ja 13,3 prosenttia muita. Tokion pommitukset
Vuosina 1948–1951 Sumidan alueelle Yokoamichon puistoon kerättiin 105 400 Tokion pommituksissa kuolleen ihmisen tuhkat. Muistomerkki uhreille paljastettiin vuonna 2001. Hiroshima
Hiroshima () on Hiroshiman prefektuurin pääkaupunki Chūgokun alueella Japanissa. Vuonna 2014 Hiroshiman väkiluku oli noin 1,19 miljoonaa ja asukastiheys 1  311 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin kokonaispinta-ala on 905,41 km². Hiroshima on Nagasakin rinnalla toinen niistä kahdesta kaupungista, joihin Yhdysvallat pudotti atomipommin toisen maailmansodan aikana. Sōka
Sōka () on Japanin kaupunki Honshūn saaren keskiosassa Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee Suur-Tokion alueella aivan Tokion metropolin pohjois- ja prefektuurin pääkaupungin Saitaman kaakkoispuolella. Kaupungissa on 247 040 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 27,46 neliökilometriä. Sōka on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista. Tokion kansallismuseo
Tokion kansallismuseo () on kansallismuseo Tokiossa, Japanissa. Se avattiin vuonna 1872 ja se on Japanin vanhin museo. Museon kokoelmat keskittyvät Japanin taiteeseen ja historiaan, mutta myös muuhun Aasiaan, josta erityisesti Itä-Aasiaan. Tokio
Tokion prefektuurin väkiluku oli 1. lokakuuta 2009 yhteensä noin 12 989 000. Prefektuurissa asuu kymmenesosa koko Japanin väestöstä. Prefektuuri onkin väkiluvultaan suurin ja myös tiheimmin asutettu: sen väestötiheys on 5 937 henkeä neliökilometriä kohden. Kaksi kolmasosaa prefektuurin väestöstä asuu 23 erillisalueen rajojen sisäpuolella, yhteensä 8 802 000 henkeä. Kolmasosa väestöstä asuu Taman alueella erillisalueiden itäpuolella, yhteensä 4 159 000 henkeä. Ulkosaarilla asukkaita on vain vähän, noin 28 000. Tokion rautatieasema
Tokion rautatieasema on yksi Japanin vilkkaimmista: päivittäin asemalta lähtee tai sinne saapuu yli 4 000 junaa. Osaka
Osaka ( ) on suurkaupunki Japanin pääsaaren Honshūn länsiosassa Kansain alueella Tyynenmeren rannikolla. Osaka on Osakan prefektuurin pääkaupunki, ja se muodostaa yhdessä Kioton ja Kōben kanssa laajan Keihanshinin metropolialueen, joka on Suur-Tokion jälkeen maan toiseksi merkittävin. Osaka on Japanin toiseksi suurin hallinnollinen kaupunki Jokohaman jälkeen ja kolmanneksi suurin, jos mukaan lasketaan myös Tokion metropoli. Osakan kaupungissa asukkaita on noin 2,7 miljoonaa, mutta Keihanshinin alueella 60 kilometrin säteellä Osakasta asuu jopa 17 miljoonaa henkeä. Osaka on yksi Japanin virallisista suurkaupungeista. Tokio
Noin 60 kilometriä Tokion ulkopuolella sijaitseva Naritan kansainvälinen lentoasema on pääasiallinen yhdysväylä kansainvälisille matkustajille. Lentoasemalla on kaksi terminaalia. Tokion sisällä keskustan eteläpuolella sijaitseva Hanedan lentoasema tarjoaa pääosin Japanin sisäisiä lentoja ja yhteyksiä muihin Aasian valtioihin, mutta kansainväliset lennot kentältä ovat lisääntyneet uuden terminaalin ja kiitotien valmistumisen myötä. Lentoasemalla on kolme terminaalia ja se on 60 miljoonalla vuosittaisella matkustajallaan Japanin vilkkain. Tokiosta on lisäksi laivayhteyksiä muun muassa prefektuuriin kuuluville Izu- ja Ogasawarasaarille. Tōkyō Babylon
Tokyo Babylonin tärkein huomio keskittyy kuitenkin näiden kolmen päähenkilön sijaan Tokioon kaupunkina ja kertoo enemmänkin sen asukkaiden kärsimyksistä. Nuoresta iästään (16) huolimatta Subaru joutuu kohtaamaan kaiken sen surun ja pettymyksen, mitä kaupungin ulkokuoren taakse kätkeytyy. Hän lepyttää itsemurhan tehneiden henkiä, jotka eivät raivoltaan kykene siirtymään tuonpuoleiseen, auttaa nuorta tyttöä pääsemään yli raiskauksesta ja keskustelee väkivaltaisten ihmisten kanssa. Jokainen surullinen tarina ja tapaturma jättää häneen jälkensä tehden hänestä hiljaisen ja ymmärtäväisen, joskin surumielisemmän. Tokio
Metropolin valtuustossa on 127 jäsentä. Myös heidät valitaan suorilla vaaleilla nelivuotiskausiksi. Valtuusto käyttää lainsäädäntövaltaa ja se voi esimerkiksi säätää, muuttaa ja lakkauttaa asetuksia, vahvistaa metropolin budjetin ja nimittää vaalilautakunnan. Kuvernöörin täytyy pyytää valtuustolta lupaa tärkeille nimityksille. Valtuusto perustettiin vuonna 1943, kun Tokion kaupunki ja prefektuuri yhdistyivät. Sen jäsenet järjestäytyvät valtuustoryhmiin poliittisen puolueen mukaan. Tokio
Tokiossa on äärimmäisen monipuolinen ruokakulttuuri ja valtava määrä ravintoloita, jotka tarjoavat kaikkea korkealaatuisesta kaiseki-keittiöstä pikanuudeleihin ja ranskalaisesta "haute cuisinesta" hampurilaisiin. Jo 1700-luvulla Edossa oli enemmän ravintoloita kuin missään muussa maailman kaupungissa, ja Tokio on nykyisinkin yksi maailman tärkeimmistä ruokakeskuksista: kaupungissa on noin 160 000 ravintolaa, kuusi kertaa enemmän kuin New Yorkissa. Vuoden 2009 Michelin-oppaaseen otettiin 173 tokiolaista ravintolaa, jotka saivat yhteensä 227 Michelin-tähteä, enemmän kuin missään muualla. Luettelo väestönlaskennoista maittain
Tokiossa asukkaat voivat itse valita, vastaavatko he kyselyihin paperisella lomakkeella vai tietoverkossa. Kyselyä varten kukin saa oman tunnuksen ja salasanan. Muualla maassa kaikkien on täytettävä paperinen lomake. Näin on menetelty, koska suuri osa tokiolaisista asuu kerrostaloissa, joihin väestölaskentaa suorittavilla virkailijoilla ei yleensä ole Chiyoda
Chiyoda () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin keskiosassa Tokion keisarillisen palatsin ympärillä ja rajautuu Bunkyōn, Chūōn, Minaton, Shinjukun ja Taitōn erillisalueisiin. Chiyodassa on 60 545 asukasta (vuonna 2017), ja sen pinta-ala on 11,66 neliökilometriä. Saitama
Saitama () on Japanin Saitaman prefektuurin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee Kantōn alueella Saitaman prefektuurin kaakkoisosassa aivan Tokion metropolin pohjoispuolella. Se lasketaan kuuluvaksi Suur-Tokioon, ja monet sen asukkaista käyvätkin Tokiossa töissä. Kaupungin asukasluku on 1 281 171 (vuonna 2016) ja pinta-ala 217,49 neliökilometriä. Saitama on nimitetty yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista. Tokion metro
Tokion metron muodostaa kaksi erillistä metroverkkoa. Niistä laajempi on Tōkyō metron verkko, johon kuuluu yhdeksän linjaa. Tōkyō metro on entinen ”keisarillisen pääkaupungin pikaliikenteen laitos” ("Teito kōsokudo kōtsūeidan"), joka tunnettiin lyhyemmin japaniksi nimellä "Eidan" tai englanninkielisellä nimellä "Teito Rapid Transit Authority" eli "TRTA". Se yksityistettiin vuonna 2004. Yhtiön metroverkko on 195,1 kilometriä pitkä ja siihen kuuluu 179 asemaa. Metrovaunuja Tōkyō metrolla on käytössään 2 728 kappaletta (tilanne vuonna 2018). Suppeampi on Toei-metro, johon kuuluu neljä linjaa. Sitä hallinnoi Tokion metropolin liikennelaitos. Toei-metro on 109 kilometriä pitkä ja siihen kuuluu 106 asemaa. Metrovaunuja sillä on käytössään 1 132 kappaletta (tilanne vuonna 2017).