Missä Sir William Bragg kuoli?
William Bragg
Sir William Henry Bragg (2. heinäkuuta 1862 – 10. maaliskuuta 1942 Lontoo) oli brittiläinen fyysikko. Hän tutki yhdessä poikansa Sir William Lawrence Braggin (1890–1971) kanssa kiteiden atomirakenteita käyttämällä röntgensäteilyä. Heidän työnsä loi röntgenkristallografian perusteet ja toi heille Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1915.
Peter Brough
Peter Royce Brough (26. helmikuuta 1916 Lontoo – 3. kesäkuuta 1999 Northwood, Middlesex) oli brittiläinen vatsastapuhuja, joka yhdessä nukkensa Archie Andrewsin kanssa esiintyi pääasiassa radiossa. Brough ei ollut radion ensimmäinen vatsastapuhuja, mutta hän oli ensimmäinen Britanniassa, joka sai oman ohjelmansa. Yhdysvalloissa Edgar Bergen oli jo aikaisemmin noussut kuuluisuuteen radion kautta. Appaloosa (elokuva)
Myöhemmin yksi Braggin miehistä saapuu kaupunkiin ja kertoo Colelle ja Hitchille todistavansa, että Bragg tappoi seriffin. Oikeudenkäynnissä Bragg todetaan syylliseksi ja tuomitaan kuolemaan. Kun Bragg on matkalla teloitettavaksi, hänet pelastavat Ring ja Mackie Shelton (Lance Henriksen ja Adam Nelson), jotka ottavat myös Allien vangikseen. Cole ja Hitch löytävät Braggin, Allien, Ringin ja Mackien, ja lyhyen intiaanien kanssa käydyn taistelun jälkeen Bragg viedään lähimmän kaupungin seriffin luokse. Seriffi sattuu kuitenkin olemaan Ringin ja Mackien serkku Russel. He päästävät Braggin vapaaksi ja haastavat Colen ja Hitchin taisteluun. Cole ja Hitch haavoittuvat taistelussa, mutta onnistuvat tappamaan haastajat, vaikka Bragg onnistuukin pakenemaan. Cole, Hitch ja Allie palaavat takaisin Appaloosaan. William Makepeace Thackeray
Thackerayn merkittävin romaani on "Turhuuden turuilla" (1847–1848). Se on laajamittainen kuvaus englantilaisesta yhteiskunnasta, lähinnä ylemmästä keskiluokasta, muutaman vuosikymmenen takaa. Tämän romaanin jälkeen Thackeray julkaisi vielä muutaman romaanin sekä esseitä, kunnes kuoli äkillisesti vuonna 1863. Esseitään hän julkaisi perustamansa aikakauslehden sivuilla.Stanley Kubrickin ohjaama elokuva "Barry Lyndon" (1975) pohjautuu Thackerayn romaaniin "The Luck of Barry Lyndon" (1844). William Bragg
Bragg tutki myös, miten beeta- ja gammasäteet erottivat toissijaisia elektroneja materiasta. Hän käytti niistä nimitystä beetasäteet. Tämä tutkimus yhdessä Sir John Madsenin kanssa loi pohjan Braggin käsitykselle röntgensäteilyn hiukkasluonteesta. He osoittivat, että beetasäteiden synty oli riippuvainen gammasäteilyn laadusta, ei sen intensiteetistä. Bragg kehitteli näkemystään röntgen- ja gammasäteilyn hiukkasluonteesta. Hän päätteli säteiden olevan neutraaleja, massiivisia partikkeleja, koska sähkö- ja magneettikentät eivät vaikuttaneet niihin. Säteiden ajatteleminen neutraaleina pareina tuki Braggin tuloksia. Hiukkasteoria selitti monia röntgen- ja gammasäteiden ominaisuuksia. Tutkimuksiensa yhteydessä Bragg havaitsi, että röntgensäteiden ionisaatio on epäsuora, koska säteily vapauttaa toissijaisia elektroneja. Hän oli ensimmäinen, joka ehdotti tätä ja tuki teoriaa kokeilla. Paul Kruger
Toinen buurisota kääntyi alkumenestyksen jälkeen buurien tappioksi. Presidentti Kruger joutui jättämään pääkaupunki Pretorian syksyllä 1900 vähän ennen brittijoukkojen saapumista. Hän nimitti Schalk Burgerin vt. presidentiksi ja pakeni lokakuussa 1900 Lourenço Marquesin satamasta Hollannin kuningatar Vilhelmiinan lähettämällä sotalaiva "Gelderlandilla". Euroopassa Kruger yritti turhaan saada Ranskan tai Saksan puuttumaan sotaan buurien hyväksi. Hän oli buurisodan päättymiseen saakka maanpaossa Hollannissa ja siirtyi sen jälkeen Sveitsiin, jossa hän kuoli 78-vuotiaana vuonna 1904. Hänet haudattiin Pretoriaan joulukuussa 1904. Luettelo Kingdom Hearts -pelisarjan hahmoista
"Birth by Sleepissä" Braig havitteli itselleen omaa avainmiekkaa. Hän lavasti mestari Xehanortin kaappauksen ja menetti taistelussa Terraa vastaan toisen silmänsä. Hänen silmänsä oli muututtua keltaiseksi ja korvien suipoiksi hän kohtasi Ventusin ja Aquan Avainmiekkojen hautausmaalla. Paettuaan sieltä hän ja Ansem Viisas löysivät Terran ruumiiseen asettuneen ja muistinsa menettäneen Xehanortin, josta myös tuli Ansem Viisaan oppilas. Vuosi tämän jälkeen Xehanort poisti avainmiekallaan Braigin ja muiden Ansemin oppilaiden sydämet muuttaen heidät Sydämettömiksi ja luoden heidän Nobodynsa. "Kingdom Hearts HD 2.5 Remixin" salaisessa lopetuksessa hän oli palautunut entiselleen Xigbarin tuhoutumisen johdosta. Hän huomasi Terra-Xehanortin olevan poissa ja otti tajuttoman Isan mukaansa omaa suunnitelmaansa varten. Kun "Dream Drop Distancessa" Sora kohtasi osaksi mestari Xehanortin uutta Organisaatiota toiselta aikakaudelta tuodun Xigbarin, Xigbar selitti Soralle todellisen minänsä olleensa ”puoli-Xehanort” jo ennen Nobodyksi tuloa. Carl Berling
Myöhemmin hän matkaili paljon. 1871 hän lähti kreivitär Dannerin kanssa Italiasta Egyptiin tarkoituksenaan jatkaa Jerusalemiin mutta kuoli Ismaïliassa. Tyko Brahe
Brahen kuolemansyy on yhä epäselvä, mutta vuonna 2016 tehdyn tutkimuksen mukaan kyse ei ollut akuutista myrkytyksestä. Brahe saattoi kuolla virtsarakon tulehdukseen. Hänen epäillään yrittäneen hoitaa itseään elohopeaa sisältäneillä lääkkeillä, joka selittää korkean elohopeamäärän hänen elimistössään. Brahe kuoli aamulla yhdeksän ja kymmenen välillä. Joonas Bragge
Bragge oli jo kiinnitetty elokuviin "Häjyt" (1999) ja "Rukajärven tie" (1999), mutta hän joutui luopumaan niistä jouduttuaan vakavaan liikenneonnettomuuteen keväällä 1998. Arttu Kapulainen (Braggen vastanäyttelijä "Sairaan kauniissa maailmassa") paikkasi nämä roolit. Ny-Hellesund
Kirjailija Vilhelm Krag sai ystäviltään lahjaksi huvilan "Havbugta", jossa hän asui loppuaikoinaan pitkiä aikoja ja jossa hän kuoli 1933. Hänen luonaan vieraili useita runoilijoita ja vielä vuonna 1935 Nordahl Grieg ja vuonna 1936 Arnulf Øverland oleskelivat Havbugtassa. James Blish
Blish opiskeli Rutgersin ja Columbian yliopistoissa ja päätti vasta myöhemmin ryhtyä kirjailijaksi. Hän oli vuosina 1947–1963 naimisissa Virginia Kiddin kanssa. James Blish muutti Englantiin vuonna 1968 ja menehtyi keuhkosyöpään 1975. William Lawrence Bragg
Vuodesta 1938 vuoteen 1953 Bragg toimi Cavendish-laboratorion kokeellisen fysiikan professorina Cambridgen yliopistossa. Tuona aikana laboratoriossa aloitettiin biologisten materiaalien, muun muassa proteiinien ja DNAn, tutkiminen röntgenkristallografialla. Sittemmin Nobel-palkitut Francis Crick ja James D. Watson (DNA) sekä Max Perutz (hemoglobiini) tekivät uraauurtavat löytönsä Braggin toimiessa laboratorion johtajana. Johannes Brahms
Clara Schumannin kuolema vuonna 1896 oli Brahmsille kova isku. Brahms kuoli syöpään vajaa vuosi myöhemmin 3. huhtikuuta vuonna 1897. Hänet haudattiin Wienin keskushautausmaalle. William Bragg
Vuonna 1919 Bragg piti joululuennon (Christmas Lecture) Royal Institutionissa. Nuorille kuuntelijoille suunnattu luento oli aiheesta "Äänien maailma". Se vahvisti Braggin mainetta erinomaisena ja innostavana luennoitsijana, joka kykeni selittämään vaikeiksi koettuja tieteellisiä asioita tavallisille kuulijoille. Vuonna 1923 Royal Institutionin silloinen johtaja Sir James Dewar kuoli, ja hänen paikkansa vapautui. Virkaan toivottiin Rutherfordia, joka kuitenkin kieltäytyi ja suositteli Braggia tilalleen. Royal Institution tarjosi Braggille ne resurssit, joita hän tarvitsi oman tutkimuksen tekemiseen. Braggistä tuli Royal Institutionin johtaja (Fullerian Professor of Chemistry, Director of Laboratory, Superintendent of the House, Director of the Davy-Faraday Research Laboratory), jonka alaisuuteen kuului muun muassa Davy-Faraday laboratorio. Royal Institution ei ollut parhaassa kunnossa, kun hän aloitti työnsä. Tutkijat olivat ikääntyneitä ja tutkimusvälineistö vanhentunutta. Braggin onnistui palauttaa Royal Institution vanhaan kunniaansa vuoden aikana. Hän sai apua Rutherfordilta, joka vieraili usein laboratoriossa. Bragg toi sinne oman tutkimusryhmänsä University Collegesta. Heidän ensisijainen tehtävänsä oli rakentaa uusia laitteita röntgentutkimusta varten ja jatkaa orgaanisten kiteiden ketjurakenteiden parissa. Bragg ei kyennyt osallistumaan tutkimukseen niin tiiviisti kuin aiemmin, mutta valvoi sitä tarkasti. Hänen tärkeimpiin tehtäviinsä kuului kansantajuisten luentojen antaminen (Christmas Lectures), joiden aiheita hän käytti myös tieteellisissä esitelmissään. Timothy L. S. Sprigge
Timothy L. S. Sprigge (14. tammikuuta 1932 – 11. heinäkuuta 2007) oli brittiläisiin idealisteihin lukeutuva filosofi. Hän toimi uransa loppuvaiheen Edinburghin yliopistossa, ja oli yliopiston emeritusprofessori. Hän oli kiinnostunut ennen kaikkea mielenfilosofiasta, kuten kokemuksen luonteesta sekä mielen ja todellisuuden suhteesta. Sprigge esitti ensimmäisenä Thomas Nagelin tunnetuksi tekemän kysymyksen "millaista on olla lepakko?" Kvagga
Kvagga ("Equus quagga") on sukupuuttoon kuollut, Etelä-Afrikan vuoristoseuduilla ja tasangoilla elänyt seepralaji, jolla oli muista seeproista poiketen harva juovitus ja ruskehtava turkki. Kvagga kuoli sukupuuttoon 93 vuotta sen jälkeen kun Pieter Boddaert oli kuvannut sen tieteelle vuonna 1785. William Lawrence Bragg
Bragg meni naimisiin 1921 Alice Grace Jenny Hopkinsonin kanssa ja he saivat kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. Pietari Brahe
Kuningas Kaarle X Kustaa kuoli yllättäen 13. helmikuuta 1660 kesken valtiopäivien. Brahen johdolla kumottiin kuninkaan testamentti, joka olisi keskittänyt vallan kuninkaan veljelle – joka oli siis Brahe vävy – ja Brahe kohosi uuden holhoojahallituksen johtoon. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1672. Uusi hallitsija Kaarle XI oli vain neljävuotias. Brahe vastusti liittoutumista katolisen Ranskan kanssa, ja Ruotsi solmi Tanskan kanssa Kööpenhaminan rauhan 27. toukokuuta 1660. Alankomaiden välittämässä rauhassa Ruotsi luovutti Trondheimin maakunnan ja Bornholmin saaren takaisin Tanskalle. Brahe oli 1660-luvulla drotsina holhoojahallituksen näkyvin toimija ja valtansa huipulla. Brahen valvonnassa Ruotsi neuvotteli kohtuullisin ehdoin rauhansopimukset erikseen Tanskan, Puolan ja Venäjän kanssa. Bram Stoker
Bram Stoker kuoli vuonna 1912 Lontoossa. Saksalainen F. W. Murnau ohjasi jo vuonna 1922 Draculasta elokuvan, mutta oikeuksien puutteen vuoksi elokuvan nimeksi tuli "Nosferatu" ja päähenkilöksi kreivi Orlok. Stokerin leski Florence Stoker nosti tekijänoikeusrikkomuksesta oikeusjutun, jonka päätteeksi elokuvan kopiot määrättiin tuhottaviksi. Lukuisia kopioita oli jo ehditty levittää maailmalle. Kokonainen kopio alkuperäisestä elokuvasta löytyi kuitenkin vasta 2000-luvulla. "Nosferatusta" on sittemmin tullut kauhuelokuvan merkittävimpiä klassikkoja. William Wallace
Englantilaisten puolella olleen skottiritarin petettyä Wallacen hänet vangittiin 1305 Glasgow'n lähistöltä. Wallace vietiin vangittuna Lontooseen. Kuulusteluissa hän myönsi sissihyökkäykset ja niiden aikana tehdyt verityöt. Syytökset maanpetoksesta hän kielsi, koska ei omasta mielestään koskaan ollut kuningas Edvard I:n alamainen. Wallace tuomittiin maanpetoksesta ja teloitettiin samana vuonna 23. elokuuta julmalla tavalla eli hirttämällä, repimällä ja paloittelemalla: Wallacea raahattiin aluksi hevosen perässä ja sitten hirtettiin, mutta kuoleman partaalla laskettiin irti, hänen sukuelimensä ja sisäelimet poistettiin ja lopulta hänen ruumiinsa katkaistiin kahtia. Hänen ruumiinsa pilkottiin ja sen osat lähetettiin varoituksiksi eri puolille Englantia. Pää asetettiin London Bridgelle, toinen käsivarsi vietiin Newcastleen, toinen Berwickiin, toinen jalka Perthiin ja toinen Aberdeeniin. Ilmeisesti Edvard I uskoi tällä tavoin murtavansa skottien henkisen vastarinnan, mutta totuus oli päinvastainen: julma teloitustapa lisäsi Wallacen marttyyrin sädekehää ja auttoi Robert Brucea jatkamaan kapinaa. Richard Cragun
Richard Cragun (5. lokakuuta 1944 Sacramento, Kalifornia – 6. elokuuta 2012 Rio de Janeiro, Brasilia) oli yhdysvaltalainen balettitanssija. John Cranko otti hänet vuonna 1962 Stuttgartin balettiin, jossa hän vietti yli 30 vuotta. Vuosina 1996–1999 hän toimi Deutsche Operin balettijohtajana. Vuonna 1999 Cragun muutti Brasiliaan, ja siellä hän oli Rio de Janeiron kunnallisteatterin baletin johdossa vuosina 2003–2004. Hänen elämänkumppaninsa oli koreografi Roberto de Oliveira, jonka kanssa hän myös perusti oman yhtiönsä. Hän kuoli 67-vuotiaana AIDS:iin. Braxton Bragg
Kenraali Ulysses S. Grant murskasi Braggin piirityksen Lookout Mountainissa 24. marraskuuta 1864 ja etelän joukot onnistuivat hädin tuskin perääntymään Georgiaan. Taistelun jälkeen Davis hyväksyi Braggin eroanomuksen, korvasi hänet Joseph E. Johnstonilla ja Bragg siirrettiin presidentin sotilasneuvonantajaksi Richmondiin. Hän käytti organisatorisia kykyjään etelän huoltolinjojen vahvistamiseen ja korruption kitkemiseen ja muun muassa järjesteli Savannahin ja Charlestonin puolustusta. Fort Fisherin toisessa taistelussa hän onnistui vielä menettämään kaupungin pohjoisvaltioille, vaikka pakenikin itse varuskunnan rippeiden kanssa. Hän sai myös pienen voiton Kintonvillen taistelussa. Sodan lopussa hän oli armeijakunnan (joka todellisuudessa vastasi kooltaan divisioonaa) komentajana kenraali Johnstonin alaisena ja osallistui vielä Bentonvillen taisteluun. Richard Brautigan
Brautiganista tuli yksi ajan kulttihahmoista Kurt Vonnegutin ja Tom Robbinsin ohella, mutta hänen suosionsa ei kestänyt yhtä kauan kuin heidän. Brautigan kuitenkin julkaisi yhteensä kymmenen romaania, 12 runokokoelmaa, novellikokoelmaa 1980-luvun puoleenväliin kestäneen elämänsä aikana. Hän alkoholisoitui, kärsi masennuksesta ja vetäytyi jo 1970-luvun alussa erakoksi Montanan osavaltioon. Hänet löydettiin lokakuussa 1984 ilmeisesti aseella itsemurhan tehneenä. Braxton Bragg
Hän oli syntynyt Warrentonissa, Pohjois-Carolinassa. Hän joutui lapsena usein pilkan kohteeksi äitinsä vankilatuomion takia. Hänen veljensä Thomas Bragg oli myös neuvonantaja-kenraalina etelävaltioiden armeijassa. Vuonna 1837 Bragg valmistui luokkansa viidentenä West Pointin sotilasakatemiasta ja sai 2. luutnantin komennuksen 3. USA:n tykistössä. Hän palveli Floridassa toisessa seminolesodassa intiaaneja vastaan ja osallistui Texasin miehittämiseen. Meksikon sodassa hän menestyi hyvin Buena Vistan ja Monterreyn taisteluissa ja sai kunnioitusta kenraali Zachary Taylorilta. William Turner
Turner kuoli 19. joulukuuta 1851 huvilassaan Chelseassa Thamesin varrella. Testamentissaan hän halusi perustaa suojakodin köyhille englantilaistaiteilijoille, mutta sukulaiset estivät tämän toteutumisen laissa olevan porsaanreiän nojalla. Hänen toinen toiveensa oli, että hänen kaikki valmiit teoksensa koottaisiin yhteen paikkaan näytteille. Tämä toteutui täydellisesti vasta vuonna 1987, kun Lontoon Tate Britain -museoon avattiin Clore Gallery. Billy Bragg
Braggin tunnetuin kappale on ”A New England”, joka nousi Kirsty MacCollin esittämänä Britannian singlelistan seitsemänneksi vuonna 1985. Louis Braille
Louis Braille ([]; 4. tammikuuta 1809 Coupvray, Ranska – 6. tammikuuta 1852 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen opettaja ja sokeiden tai voimakkaasti heikkonäköisten käyttämän pistekirjoituksen eli braillekirjoituksen keksijä. Braille sokeutui itse jo nuorena ja opiskeli pariisilaisessa sokeainkoulussa, jossa tutustui erilaisiin sokeiden kirjoitusjärjestelmiin. Hän alkoi kehittää omaa järjestelmäänsä kouluaikanaan ja sai sen valmiiksi 15-vuotiaana. Braille kuoli keuhkotuberkuloosiin 43-vuotiaana, ja braillekirjoituksen leviäminen alkoi vasta hänen kuolemansa jälkeen. William Thomas Stead
William Thomas Stead (5. heinäkuuta 1849 – 15. huhtikuuta 1912 Pohjois-Atlantti) oli englantilainen toimittaja, joka oli tutkivan journalismin pioneereja. Hänen 'Uusi journalisminsa' loi pohjan nykyisille tabloid-julkaisuille. Hän osoitti, miten lehdistön avulla pystyttiin vaikuttamaan yleiseen mielipiteeseen ja hallinnon päätöksiin. Hänet tunnettiin myös maailmanrauhan puolestapuhujana, naisten oikeuksien puolestapuhujana, kansalaisvapauksien puolustajana, heikkojen puolustajana, ja esperanton tukijana. Hän oli yksi tunnetuimmista RMS Titanicin matkustajista ja menetti henkensä laivan upotessa 15. huhtikuuta 1912. William Laud
William Laud (7. lokakuuta 1573 – 10. tammikuuta 1645) oli Canterburyn arkkipiispa vuosina 1633–1645. Hän vastusti radikaalia puritanismia ja antoi tukensa kuningas Kaarle I:lle, minkä vuoksi hänet teloitettiin ensimmäisessä Englannin sisällissodassa 1645. Hän on pyhimys Englannin kirkossa ja Yhdysvaltain episkopaalikirkossa ja hänen muistopäivänsä on 10. tammikuuta. Hänet on haudattu St John's Collegeen, Oxfordiin. Edvard I (Englanti)
Skotlantilaisten kapinat kuitenkin jatkuivat yli Edvardin valtakauden. Kuninkaalle tuotti päänvaivaa erityisesti itsenäisyystaistelija William Wallace, mutta hän voitti tämän Falkirkin taistelussa 1298. Oltuaan yhdeksän vuotta leskenä, Edvard meni vuonna 1299 naimisiin Ranskan Filip III:n tyttären Margareetan kanssa. Edvard jatkoi hyökkäyksillä Skotlantiin vuosina 1300, 1301, 1303 ja 1304. Wallace saatiin kuitenkin vangiksi vasta 1305 ja teloitettiin 23. elokuuta 1305. Vuotta myöhemmin toinen skottisankari Robert Bruce antoi St. Andrewin piispan kruunata itsensä Skotlannin kuninkaaksi. Vaikka Edvard ensin löikin Brucen, vuonna 1307 tämä kokosi joukkonsa, ja Edvard kuoli sairauden heikentämänä 7. heinäkuuta 1307 Burgh-on-Sandsissa ennen kuin sai Skotlannin täysin liitetyksi Englantiin. Vastoin toiveitaan hänet haudattiin Westminster Abbeyhin. Hänet haudattiin lyijyarkussa. Edvardin toive oli, että lyijyarkku vaihdettaisiin kultaiseen vasta kun Skotlanti olisi kokonaan valloitettu ja liitetty Englannin kuningaskuntaan. Tämä tapahtui vuonna 1707, mutta vielä nykyään Edvard I:n jäännökset ovat lyijyarkussa. Hänen poikansa Edvard II seurasi isäänsä valtaistuimella. William Lanne
Lanne sairastui pahasti, ja hän kuoli koleraan ja punatautiin 3. maaliskuuta 1869 Hobartin kaupungissa. Kuoleman jälkeen hänen ruumiinsa ryöstettiin. Tämä oli seurausta Tasmanian Royal Societyn ja Royal College of Surgeons of Englandin välisestä riidasta kumman pitäisi käsitellä Lannen ruumis. Royal College of Surgeons of Englandin jäsen, William Crowther, pääsi murtautumaan ruumishuoneelle, jossa Lannen ruumista säilytettiin. Hän leikkasi irti ruumiinosia, poisti hänen ihonsa ja laittoi tilalle valkoisen miehen pään, joka oli päällystetty mustalla iholla. Tasmanian Royal Society huomasi asian nopeasti, ja päätti estää uusien näytteiden keräämisen amputoimalla Lannen jalat ja kädet. Vasta tämän jälkeen Lanne haudattiin. William Francis Butler
Butler toimi eläkkeelle siirryttyään useissa koulutukseen liittyvissä tehtävissä ja piti puheita irlantilaisesta identiteetistä ja elämäntyylistä. Hän kuoli Banshassa Tipperaryssä 7. kesäkuuta 1910, missä oli asunut koko eläkkeellä viettämänsä ajan. Hänet haudattiin Killardrighiin. Louis Braille
Braillessa alkoi näkyä 1830-luvun lopulla ensimmäiset merkit keuhkotuberkuloosista, johon hän myös myöhemmin kuoli. Sairaus oli todennäköisesti seurausta kosteista ja vetoisista olosuhteista, jossa hän oli joutunut elämään. Braillen sairauteen ei alkuun suhtauduttu vakavasti, mutta 1840-luvulla hänet lähetettiin toipumaan kotiinsa Coupvrayyn, kun hän alkoi yksiä verta. Braille joutui 1840-luvulla olemaan pitkiä jaksoja kotiseudullaan, mutta aina oireiden helpottuessa hän palasi Pariisiin. Braille menetti lopullisesti työkykynsä 1850-luvun alkupuolella, ja hän kuoli Pariisissa vuonna 1852. Mora (laiva)
Englannin kuninkas Edvard Tunnustaja kuoli vuonna 1066 ja häneltä ei jäänyt tunnustettua vallanperijää. Edvardin lanko Harald Godwininpoika valittiin kuninkaaksi, mutta hänen asemansa kiistivät hänen veljensä Tostig Godwininpoika, Norjan kuningas Harald Ankara sekä Edvardin serkku Normandian herttua Vilhelm. Viikingit olivat 900-luvulla valloittaneet alueen mantereelta nykyisestä Ranskasta ja heitä kutsuttiin normanneiksi. Kielensä he olivat pääosin vaihtaneet ranskaksi. Tostig ja Norjan Harald Ankara ehtivät hyökätä ensin. Heitä vastaan Harald Godwininpoika joutui marssimaan armeijansa kanssa pohjoiseen Yorkiin. Vilhelm varusti niin ison laivaston, että sai noin 7000 miestä ja pari tuhatta hevosta kanaalin ylitse. Harald Godwininpojan armeijan marsittua etelään seurasi taistelu Hastingissa, jossa Harald Godwininpoika kaatui. Tämän seurauksena Vilhelm pääsi Englannin kuninkaaksi. Walter Scott
Vuonna 1825 Scottilla alkoi olla jälleen suuria talousvaikeuksia, sillä hänen yrityksensä melkein romahti. Yleiseen tietoisuuteen tuli myös tällöin, että hän oli romaanien kirjoittaja. Vararikon sijaan Scott panttasi kotinsa Abbotsford Housen ja tulonsa velkojensa pantiksi ja ryhtyi kirjoittamaan itseään veloista vapaaksi. Scott säilytti hämmästyttävän tuotteliaisuutensa (ja kirjoitti myös Napoleon Bonaparten ei-fiktiivisen elämäkerran) vuoden 1831 ajan. Sitten hänen terveytensä heikkeni, ja hän kuoli Abbotsfordissa vuonna 1832. Vaikka velkoja ei tällöin vielä ollut kuitattu kokonaan, hänen romaaninsa myivät yhä, ja Scott sai velkansa maksettua vielä haudastaan käsin. Hänet haudattiin Dryburgh Abbeyhin, jonka lähellä seisoo juuri sopivasti suuri William Wallacen patsas – tämä oli yksi Skotlannin romanttisimmista historiallisista hahmoista. Jack Brabham
Sir John Arthur "Jack" Brabham (2. huhtikuuta 1926 Hurstville, Uusi Etelä-Wales, Australia – 19. toukokuuta 2014) oli australialainen autourheilun Formula 1 -luokan kolminkertainen maailmanmestari, vuosilta 1959, 1960 ja 1966. Hän sai lempinimen "Black Jack" mustista hiuksistaan sekä ajoittaisista hiljaisista hetkistään. Appaloosa (elokuva)
Jonkin ajan kuluttua presidentti Chester A. Arthur armahtaa Braggin, joka palaa takaisin Appaloosaan. Hän ostaa kaupungista hotellin ja mielistelee kaupungin asukkaita. Cole ja Hitch epäilevät Braggin tulojen olevan laittomia. Hitch saa myös selville, että Braggillä on suhde Allien kanssa. Koska Hitch ei pysty pidättämään Braggiä, hän haastaa Braggin kaksintaisteluun, jossa Hitch tappaa hänet. Hitch lähtee kaupungista toivoen, että Cole ja Allie voisivat elää onnellisena yhdessä. James Strang
Useat Smithin seuraajat vakuuttuivat nimityskirjan aitoudesta sekä siitä, että Strang pystyi johtamaan kirkkoa samojen kykyjen avulla, joilla Smith oli sitä johtanut. He olivat valmiita tunnustamaan Strangin kirkon "profeetaksi, näkijäksi, ilmestyksensaajaksi ja kääntäjäksi", ainakin, kunnes seuraajakysymys oli lopullisesti ratkaistu. Strangin varhaisiin tukijoihin kuului esimerkiksi profeetta Joseph Smithin ainut hengissä ollut veli William Smith, Martin Harris, eräs Mormonin kirjan kolmesta todistajasta, apostoli John E. Page ja entinen apostoli William E. M'Lellin. Myös Nauvoon kaupungin ensimmäinen pormestari ja Smithin aikaisempi tukija John C. Bennett liittyi lyhyeksi aikaa Strangin tukijoihin.
Strang teki voimakkaasti työtä kootakseen ympärilleen alueella hajallaan asuvat myöhempien aikojen pyhät. Hänellä on arvioitu olleen jopa 12.000 tukijaa aikana, jolloin Brigham Youngia tuki ehkä 20.000 pyhää. Strang lähetti lähetyssaarnaajia myös Isoon-Britanniaan, joka oli ollut intensiivisen lähetystyön kohteena jo Smithin aikana. Tulokset Britteinsaarilla osoittautuivat kuitenkin vaatimattomiksi. Strangin seuraajat haastoivat Youngin vastaamaan seurakunnan edessä siitä, että hän oli ottanut kirkon johdon käsiinsä epäoikeudenmukaisesti. Young, joka ei ilmestynyt kuulusteluun, erotettiin virallisesti 6. huhtikuuta 1846. William Brade
William Brade (1560 – 26. helmikuuta 1630) oli englantilainen säveltäjä, viulisti ja viola da gamban soittaja. Hän vaikutti myöhäisen renessanssin ja varhaisen barokin ajalla. Suurimman osan ammattiurastaan hän vietti Saksassa. William Bragg
Uransa aikana Bragg oli arvostettu professori kolmessa yliopistossa, Royal Institutionin johtaja ja Royal Societyn puheenjohtaja. Hän sai Rumford-mitalin vuonna 1916 ja Copley-mitalin vuonna 1930. Vuonna 1920 hänet lyötiin ritariksi. Tostig Godwininpoika
Tostig ja Harald Ankara kuolivat Stamfordin sillan taistelussa kuningas Haraldin johtamia englantilaisia vastaan 25. syyskuuta, kolme päivää ennen Vilhelm Valloittajan joukkojen maihinnousua ja tasan kolme kuukautta ennen kuin Vilhelm Valloittaja kruunattiin Englannin kuninkaaksi. Thibaw
Britit ottivat nopeasti voittoja burmalaisista joukoista ja 27. marraskuuta he olivat jo pääkaupungin tuntumassa. Tuolloin britit saivat Thibawilta tiedotteen, jolla hän suostui antautumaan brittijoukoille. 28. marraskuuta britit saapuivat pääkaupunkiin. Thibaw ja hänen vaimonsa Supayalat vangittiin ja heidät karkotettiin Ratnagiriin Intiaan. Tuhannet burmalaiset olivat seuraamassa hallitsijaparin siirtoa Mandalaysta heidät Intiaan vieneelle laivalle Iravadi-joella. Thibaw kuoli Ratnagirissa 19. joulukuuta 1916. Britit hallitsivat sodan jälkeen koko Burman aluetta. Thibaw jäi viimeiseksi itsenäiseksi Burman kuninkaaksi. Lainsäädännöllisesti Burma liitettiin Brittiläiseen Intiaan vuonna 1897. William Clark
Vuonna 1838 Clark kuoli St. Louisissa lyhyen sairauden murtamana. Hän oli kuollessaan 69-vuotias. Jacques Brel
Brel oli kova tupakoitsija, ja hänessä havaittiin keuhkosyöpä 1973. Hän kuoli 1978, ja hänet haudattiin Marquesassaarille Ranskan Polynesiaan taiteilija Paul Gauguinin haudan viereen. William Bragg
Sodan jälkeen Bragg aloitti työskentelyn University Collegessa, jonne hän perusti tutkijaryhmän kiteiden rakenteiden tutkimusta varten. University Collegen tutkimusvälineistö ei ollut parhaassa kunnossa, joten Bragg oppilaineen aloitti sen parantelun. Hän jatkoi aktiivisesti tutkimuksiaan kiderakenteiden parissa. Braggit olivat jakaneet tutkimuskentän orgaanisiin ja epäorgaanisiin kiteisiin. Bragg otti orgaaniset kiteet ja aloitti tutkimalla naftaleenin ketjurakennetta jauhemenetelmällä. Tutkimukseen hän käytti Leedsissä kehittelemäänsä röntgenspektrografia. Braggin oletus oli, että bentseenirengas on oikea, muotonsa säilyttävä rakenne. Hänen tuloksensa vahvistivat tämän oletuksen. Bragg tutki myös jään mahdollista rakennetta. George Crook
Washingtonin virkamiehet houkuttelivat Crookin vuonna 1889 erikoistehtävään, joka suuntautui siouxien reservaatteihin. Crook oli ainoa valkoinen, johon intiaanit luottivat, ja siksi hänet valittiin uuden, nimeään kantavan komission puheenjohtajaksi. Crookin valtuuskunnan piti kertoa intiaaneille, että heidän maa-alueensa pilkottaisiin ja suurin osa siitä myytäisiin valkoisille. Monet vaikutusvaltaiset siouxien johtajat kieltäytyivät allekirjoittamasta sopimusta, mutta Crook sai lopulta taivuteltua riittävän määrän reservaattien päälliköistä Yhdysvaltain puolelle.
Yhdysvaltain presidentti Benjamin Harrison avasi Crookin valtuuskunnan neuvottelemat maa-alueet Yhdysvaltain asukkaille helmikuussa 1890. Kuukautta myöhemmin Crook kuoli sydänkohtaukseen Chicagossa. Sovitus (elokuva)
Vuosikymmeniä myöhemmin iäkäs Briony (Vanessa Redgrave) paljastaa eräässä haastattelussa, että hän on kuolemassa vaskulaariseen dementiaan ja että hänen romaaninsa "Sovitus" tulee olemaan hänen viimeisensä. Briony paljastaa, että hänen kirjan lopussa Cecilialle ja Robbielle esittämänsä anteeksipyyntö ei ole kuitenkaan totta. Todellisuudessa Robbie kuoli Dunkirkissä verenmyrkytykseen odottaessaan evakuointia, kun taas Cecilia kuoli vain muutamaa kuukautta myöhemmin Balhamin metroasemalle iskeneessä tulvassa Lontoon pommituksissa. Briony toivoo, että kirjoittamalla Cecilian ja Robbien kirjassaan takaisin yhteen hän voisi antaa heille sen onnellisen lopun, jonka he olivat aina ansainneet. Bartholomew Sulivan
Sir Bartholomew James Sulivan (1810–1890) oli brittiläinen merimies ja hydrograafikko. Hän toimi Robert FitzRoyn alaisuudessa "HMS Beaglellä" samalla matkalla, johon myös Charles Darwin osallistui. Eräs Galápagossaariin kuuluva saari on nimetty hänen mukaansa. Krimin sodan aikaan Sir Francis Beaufort, boforiasteikon kehittäjä ja Britannian Kuninkaallisen laivaston hydrograafikko, lähetti hänet Itämerelle avustamaan siellä ollutta laivastoa. Hän johdatti taistelulaivat taisteluasemiin Bomarsundin valtauksessa. Vuosina 1856–1865 Sulivan toimi Ison-Britannian kauppalautakunnassa. Robert FitzRoyn tehtyä itsemurhan ja jätettyä vaimonsa ja lapsensa varattomiksi Sulivan ylipuhui Ison-Britannian hallituksen antamaan heille 3 000 puntaa, minkä lisäksi Charles Darwin lahjoitti sata puntaa omia rahojaan. Montague John Druitt
Druittin isä menehtyi vuonna 1885 sydänkohtaukseen. Äiti puolestaan sairastui psyykkisesti ja päätyi laitoshoitoon. Viiltäjä-Jackin veriteot tapahtuivat Lontoon alueella loppuvuodesta 1888, ja Druitt löytyi saman vuoden viimeisenä päivänä Thames-joesta ilmeisesti hukuttautuneena. Westminster Abbey
Englannin tasavallan perustaja, lordiprotektori Oliver Cromwell haudattiin Westminster Abbeyyn 1658. Kolme vuotta myöhemmin, kun monarkia oli palautettu, Cromwellin ruumis poistettiin kirkosta ja revittiin kappaleiksi. Greg Brough
Gregory John ”Greg” Brough (26. maaliskuuta 1951 Surfers Paradise, Queensland – 9. maaliskuuta 2014 Beechmont, Queensland) oli australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiapronssia 1 500 metrin vapaauinnista Méxicosta 1968. Hän sijoittui Méxicossa myös neljänneksi 400 metrin vapaauinnissa. Lordi Raglan
Lordi Raglan (Raglanin ensimmäinen paroni, alkujaan FitzRoy James Henry Somerset) (30. syyskuuta 1788 Badmington – 28. kesäkuuta 1855 Sevastopol) oli brittiläinen sotamarsalkka ja brittiläisten joukkojen ylipäällikkö Krimin sodassa. Häntä pidetään vähintään osasyyllisenä Balaklavan taistelun kevyen ratsuväkiprikaatin tappioon. Charles Fitzgerald
Fitgerald kannatti kontra-amiraali George Tryonin ideaa, jonka mukaan viestilippujärjestelmää voitaisiin yksinkertaistaa taisteluolosuhteissa. Tryon hukkui, kun hänen lippulaivansa HMS Victoria upposi törmättyään HMS Camperdowniin laivaston harjoituksissa. Tapahtuma käänsi mielipiteen Tryonin uudistusideaa vastaan, sillä Tryonia pidettiin syyllisenä onnettomuuteen. Hänen käyttämäänsä lippujärjestelmää myös syytettiin. Fitzgerald oli kuitenkin pyrkinyt kampanjoimaan Tryonin järjestelmän käyttöönoton puolesta myös hänen kuolemansa jälkeen ja edesauttamiseksi hän kirjoitti myös Tryonin elämäkerran, joka kertoi amiraalin saavutuksista urallaan. Mielipide oli kuitenkin kääntynyt Tryonin järjestelmää vastaan ja Fitzgeraldin tukemispyrkimykset kostautuivat hänen uralleen. James Brooke
Sir James Brooke (29. huhtikuuta 1803, Varanasi, Brittiläinen Intia – 11. kesäkuuta 1868, Burrator, Yhdistynyt kuningaskunta) oli alun perin brittiläinen seikkailija josta tuli myöhemmin ensimmäinen Sarawakin kuningaskunnan Rajah. Hän oli englantilaisen Thomas Brooken ja skotlantilaisen päärin William Stuartin aviottoman tyttären Anna Marian poika. Brag
Brag eli kerskaus kehittyi Tudorien ajan englannissa primero-nimisestä pelistä. Sen jälkeen kerskauksesta on itsestään on lähtenyt liikkeelle pokeri eri muodoissaan, mutta alkuperäinen peli on yhä suosittu erityisesti Isossa-Britanniassa. Organisaatio XIII
Braigin Nobody ja jäsen II. Käyttää aseinaan Nuolipistooleja ("Gunarrows"), kykenee siirtymään paikasta toiseen ja komentaa pääosin Tarkka-ampujiksi ("Snipers") kutsuttuja Nobodyja. Sora tuhosi hänet yhdeksäntenä Organisaation jäsenistä Maailmassa jota ei koskaan ollut. Xigbaria ei kuitenkaan nähty viimeisen kerran, sillä "Dream Drop Distancessa" Mestari Xehanortin nuori versio oli tuonut hänet menneisyydestä nykyaikaan tehdäkseen hänestä muiden Xehanortin menneisyyden versioiden tavoin osan uutta Organisaatiota. Francis Drake
Uuteen maailmaan kohdistuneita matkoja Drake teki yhteensä seitsemän, joista viimeisellä, vuonna 1595, hän sai punataudin ja kuoli siihen vuonna 1596. Drake haudattiin lyijyarkussa Tyyneenmereen Panamassa sijaitsevan Portobelon sataman lähelle. William John Brennan
William John Brennan (16. helmikuuta 1938 – 31. elokuuta 2013) oli australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wilcannia-Forbesin hiippakuntaan Grégoire-Pierre XV Agagianian 21. joulukuuta 1960. Hänet nimitettiin Wagga Waggan piispaksi 16. tammikuuta 1984. Piispaksi konsekroinnin suoritti 1. maaliskuuta Edward Bede Clancy, jota avustivat Luigi Barbarito ja Francis Patrick Carroll. William Yorkilainen
Paavin vaihduttua hän sai virkansa jälleen takaisin. Suuri väkijoukko kokoontui sillalle ottamaan häntä vastaan hänen palatessaan Yorkiin, jolloin silta sortui. Kukaan ei kuitenkaan loukkaantunut. William kuoli noin kuukausi tämän jälkeen vuonna 1154. Arkkidiakoni Osbert Bayeuxlaista syytettiin hänen myrkyttämisestään. William kanonisoitiin 18. maaliskuuta 1226. John Hunt Morgan
Hänen ryöstöretkensä sai suurta huomiota liittovaltion ja etelän lehdistössä. Hunt oli rikkonut Braggin käskyä olla ylittämättä joki, ja Unionin vahvat joukko-osastot ja tykkiveneet joella ja sen pohjoispuolella olivat tuominneet ryöstöretken ennalta epäonnistumaan. Hunt sai vankeudesta paettuaan komentoonsa konfederaation joukkoja Tennesseen itäosista ja Virginiasta. 4. syyskuuta 1864 hänet ammuttiin hengiltä hänen paetessaan Unionin joukkojen iskua Greenevillessä Virginiassa. Hänet on haudattu Lexingtonin hautausmaahan. Thomas Gage (dominikaani)
”Tämä vanha mies kuoli minun ollessani siellä, ja koska häntä ei voinut hänen eläessään moittia mistään, etsittiin syitä moitteisiin vainajan sellistä. Sieltä löytyi arkku, jossa oli joitakin rahoja, joita hän ei ollut eläessään saattanut Superiorinsa tietoon. Hänen ilmoitettiin kuolleen kirkonkirouksen alaisena, joten hän ei voinut saada kristillistä hautausta eikä hautapaikkaa kirkossa tai luostarissa. Niinpä he hautasivat luostarin puutarhaan kaivettuun kuoppaan aiemmin niin kunnioitetun vanhurskaansa kunniattomasti, mukanaan menetetty arvonsa ja maineensa. Tämän he tekivät perusteenaan se, että tämä oli tehnyt syntiä antamaansa köyhyyslupausta vastaan, josta syystä hän oli kirkonkirouksen alainen. Tästä asiasta puhuttiin kaupungissa ja koko maassa paljon ja pidettiin sitä skandaalina, mutta ihmiset puolustautuivat sanomalla, että kyseessä oli kirkonkirous. Totuus oli, että vainaja oli espanjalainen, jolle voitiin tämän kuoltua osoittaa halveksuntaa. Sillä varmastikaan he eivät olisi voineet tehdä näin hänen elinaikanaan tekemänsä, omaisuudesta johtuvan synnin takia... 
Nähtyämme tämän omin silmin ja kuultuamme lisäksi paljon eripuraa ja riitoja heidän keskuudessaan, ajattelimme, ettei Oaxaca ole meille sopiva paikka elää. Niinpä me kolmen päivän jälkeen kiiruhdimme sieltä pois ja lähdimme kohden Chiapasia, joka on kolmensadan mailin päässä.” David Livingstone
Livingstone kuoli Chitambon kylässä, Ilalassa, Sambiassa (tuolloin Koillis-Rhodesiassa) lähellä Bangweulujärveä 1. (tai 4.) toukokuuta 1873 malariaan ja punataudin aihettamaan sisäiseen verenvuotoon. Kolmenkymmenen Afrikassa vietetyn tutkimusvuotensa aikana Livingstone ehti taivaltaa liki 50 000 kilometriä. Hänen uskolliset seuraajansa "Susi" ja "Chuma" hautasivat hänen sydämensä puun alle, ja hänen kuivattu ja suolattu ruumiinsa kuljetettiin Sansibarin ja Adenin kautta Englantiin, missä se haudattiin 24. huhtikuuta 1874 Westminster Abbeyn kirkkoon Lontooseen. Mihail Krug
Krugin muistotilaisuuteen 3.7. osallistui paljon tunnettua väkeä, mm. Vladimir Žirinovski, Aleksandr Semtsev, Jefrem Amiramov, Katja Ogonjok, Bratja Žemtšužnyje -yhtye, Vika Tsiganova ja Tverin alueen Vladimir Platov. Hautajaisiin osallistui satoja tuhansia ihmisiä. Autojono hautajaissaatossa venyi kilometrien mittaiseksi. Siunaustilaisuus pidettiin Tverin Ylösnousemuksen katedraalissa ja Krug haudattiin Dmitrovo-Tzerkassyn hautausmaalle. Joseph Bramah
Joseph Bramah (13. huhtikuuta 1748 Stainborough Lane Farm, Stainborough, Barnsley, Yorkshire – 9. joulukuuta 1814) oli englantilainen keksijä ja lukkoseppä. Hänet tunnetaan parhaiten hydraulisen puristimen keksijänä. Yhdessä William George Armstrongin kanssa häntä pidetään hydrauliikan yhtenä perustajana. HMS Bounty
Hyvältä näyttäneen alun jälkeen Pitcairnin saaren yhteisö joutui sekasortoon. Kotitekoinen alkoholi ja naisista käydyt kiistat johtivat kaikkien paitsi kahden miehen, John Adamsin ja Edward Youngin, väkivaltaiseen kuolemaan. Kuusi vuotta myöhemmin Young kuoli astmaan, ja Adams jäi yksin saarelle 11 naisen ja 23 lapsen kanssa. Adams löysi "Bountysta" jäljelle jääneen Raamatun, mikä johdatti hänet katumukseen ja uuteen elämänkatsomukseen. Raamattua apunaan käyttäen hän koulutti lapset, rakensi koulun ja loi yhteisöön kristillisen järjestyksen. Kapteeni Bligh teki pitkän uran Kuninkaallisessa laivastossa ja osallistui muun muassa vuonna 1801 Kööpenhaminan taisteluun. Braxton Bragg
Vuonna 1857 Bragg erosi armeijasta työskennelläkseen sokerinviljelijänä Thibodaux'ssa, Louisianassa. Hän työskenteli myös osavaltion yleisten töiden komissiossa. Ennen sisällissotaa Bragg palveli Louisianan miliisissä, ja ylennettiin kenraalimajuriksi 20. helmikuuta 1861.
Bragg komensi miliisiväkeä New Orleansin ympäristössä 16. huhtikuuta saakka, kunnes siirtyi etelävaltioiden armeijaan prikaatinkenraaliksi 7. maaliskuuta. Hän komensi etelävaltioiden Floridan Pensacolassa olevia joukkoja ja ylennettiin kenraalimajuriksi 12. syyskuuta samana vuonna. Hän vei joukkonsa Alabamaan ja Mississippiin, missä sai huomautuksen joukkojensa kurittomuudesta. Hän otti osaa myös Shilohin taisteluun ja siellä Hornet´s Nestin valtaukseen. Huhtikuun kuudentena 1862 hänet ylennettiin kenraaliksi, kahdeksantena etelävaltioiden armeijassa. Kesäkuussa hän oli koko Tennesseen armeijan komentaja. Vittorio Brambilla
Brambilla toipui vammoistaan ja palasi myöhemmin radalle, mutta ei ollut entisensä kaltainen ja autokalusto oli suorituskyvyltään heikompitehoista. Hän ajoi vuosina – viisi kilpailua Alfa Romeolla ennen kuin vetäytyi F1:stä. Hän kuoli sydänkohtaukseen 63-vuotiaana vuonna 2001 puuhaillessaan puutarhassaan. Willy Boly
Braga Gammasäteily
Pitkään gammasäteilyn uskottiin olevan hiukkassäteilyä. Aaltoluonteen osoitti brittiläinen fyysikko William Henry Bragg vuonna 1910, jolloin hän osoitti, että gammasäteily siroaa kidehilasta kuten röntgensäteily. William Bragg
Bragg syntyi 2. heinäkuuta 1862 Stoneraise Placessa, Wigtonin kylässä Cumberlandissa. Hänen isänsä Robert John Bragg oli entinen merikauppias, joka oli ryhtynyt maanviljelijäksi. Äiti Mary Wood kuoli Braggin ollessa seitsemänvuotias. Äitinsä kuoleman jälkeen hän muutti setänsä apteekkari William Braggin luokse Market Harboroughiin Leicestershireen. Siellä Bragg kävi kansakoulun. Vuonna 1873 11-vuotias Bragg osallistui Oxfordin Junior Local -kokeisiin, jotka hän läpäisi koko maan nuorimpana sinä vuonna. Hänen vahvimmat aineensa olivat matematiikka ja nykyaikaiset kielet. Viktor Brack
Viktor Brack (9. marraskuuta 1904 – 2. kesäkuuta 1948) oli saksalainen lääketieteen tohtori ja natsi-Saksan sotarikollinen. Hän oli natsien eutanasiaohjelman eli Aktion T4:n organisoija, jossa natsit tappoivat vammaisia, mielisairaita tai muuten yhteiskunnallisesti arvottomiksi katsottuja saksalaisia. Tämän jälkeen hän järjesteli juutalaisten tappamista kaasukammioissa ja työskenteli Odilo Globocnikin kanssa lopullisen ratkaisun käytännön toteuttamisessa.
Vuonna 1929 Viktor Brackista tuli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen ja SS:n jäsen. Vuonna 1936 hän järjesti toimisto 2:n (Amt 2) toimintaa Adolf Hitlerin kansliassa Berliinissä. Toimisto tutki Führerin saamia valituksia kaikkialta Saksasta. Marraskuussa 1940 hänet ylennettiin SS-Oberführeriksi. Sodan jälkeen Brack joutui syytetyksi Nürnbergin lääkärioikeudekäynnissä. Oikeudenkäynnissä Brack todisti, että vuodesta 1941, jolloin juutalaisten tuhoaminen alkoi, Heinrich Himmler käski häntä ottamaan yhteyttä eutanasiaohjelman kanssa työskennelleisiin lääkäreihin ja suunnittelemaan kuinka nuoria juutalaisia voitaisiin steriloida ja käyttää työvoimana. Ajatuksena oli kehittää menetelmä, josta uhrit eivät edes olisi tietoisia. Braxton Bragg
Elokuussa 1862 Bragg valtasi Kentuckyn toivoen saavansa sieltä kannattajia etelävaltioiden asialle. Hän ajoi pohjoisvaltioiden joukot Ohio-joen taakse ja otti 4000 vankia Munfordvillesta. Hän oli yhteistyössä kenraali Edmund Kirby Smithin kanssa, mutta veti kuitenkin joukkonsa Cumberland Gapista Knoxvilleen, koska pelkäsi armeijansa jäävän eristyksiin. Koko Kentuckyn kampanja päättyi strategiseen epäonnistumiseen, vaikka hän onnistui ajamaan unionin joukot pois Kentuckystä, ja näiltä meni vuosi aikaa vallata osavaltio takaisin. Slobodan Praljak
Kuoleman jälkeen tehdyn ruumiinavauksen mukaan Praljakin ottama aine oli kaliumsyanidia. Kroatiassa uutinen Praljakin kuolemasta otettiin vastaan ristiriitaisin tuntein. Maan pääministeri Andrej Plenković kommentoi Praljakin kuoleman heijastelleen vääryyttä Bosnian kroaatteja ja kroatialaisia vastaan. Presidentti Kolinda Grabar-Kitarović sanoi puolestaan, että kroatialaisten on tunnustettava joidenkin kroaattien syyllistyneen rikoksiin Bosniassa. Bosnian kroaattien edustaja Dragan Čović sanoi Praljakin itsemurhan osoittaneen, kuinka pitkälle Praljak oli valmis menemään syyttömyytensä puolesta. Noin tuhat kroaattia kokoontui 29. marraskuuta Mostarissa Praljakin muistoksi. Donald Bragg
Donald Bragg (s. 15. toukokuuta 1935, Penns Grove, New Jersey) on entinen yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja. Prinssi Bira
Biran tuhlaileva ja ylellinen elämäntyyli sai surullisen lopun, kun hänen liiketoimintansa ja avioliittonsa kariutuivat, minkä seurauksena hän muutti takaisin Englantiin. Hän vietti loppuelämänsä rahattomana ja menehtyi sydänkohtaukseen Lontoon Barons Courtin metroasemalla muutama päivä ennen joulupäivää vuonna 1985. Hänen henkilöllisyytensä paljastui poliisille vasta näiden tutkittua tämän taskujen sisältöjä. William Bragg
Vuonna 1875 Bragg aloitti opiskelun King William's Collegessa Mansaarella. William-setä olisi halunnut hänen menevän Shrewsburyyn, mutta Robert-isä päätti toisin. King William's Collegen kuri oli tiukka ja sosiaalinen sekä psykologinen painostus kova. Oppilaiden välinen kiusaaminen oli myös yleistä. Raamatun opit ja helvettiin joutuminen olivat yleisen pelon kohteina King William's Collegessa. Bragg selviytyi kouluajasta seuraamalla tarkasti koulun sääntöjä ja keskittyen opiskeluunsa. Raamattua kohtaan hänelle kehittyi elinikäinen pelko, vaikka hän puhui uskonnon ja tieteen yhteydestä myöhemmin. Vapaa-aikana Bragg urheili aktiivisesta ja osallistui koulun tarjoamiin sosiaalisiin ja opetuksellisiin aktiviteetteihin. Julkaisemattomassa omaelämäkerrassaan hän kuvailee itseään hiljaiseksi ja ujoksi koulupojaksi. Hän kertoo pitäneensä jo silloin matematiikan opiskelusta. Vuonna 1880 Bragg palkittiin stipendillä Cambridgen yliopiston Trinity Collegeen. Hänen katsottiin kuitenkin olevan 17-vuotiaana liian nuori aloittamaan opiskelun. Seuraavana vuonna Bragg yritti korottaa stipendiä, mutta epäonnistui. Hänelle myönnettiin pienempi stipendi Trinity Collegeen aiemman menestyksen ansiosta. Ian Fleming
Artikkelissa "James Bondin ainoa elävä uhri", joka perustuu Flemingin viimeiseen haastatteluun, kirjailija kertoi näkemyksistään: hän kuuli kerran sydänvikaa kutsuttavan nimellä "Rautakoura", ja tästä tuli hänelle pakkomielle. Kun hän sai tietää että hänellä itsellään oli angina pectoris jonka johdosta hänen tulisi luopua kaikista rasittavista harrastuksistaan, tupakoinnista ja alkoholista, hän vastasi, ettei Rautakoura kunnioittaisi miestä, joka lopettaisi väkevien martinien ja käsintehtyjen turkkilaisten savukkeiden käytön. Fleming jatkoi entisiä elintapojaan kuolemaansa asti, ja hän menehtyikin golfkentällä voimakkaaseen sydänkohtaukseen turkkilainen, kolmella kultanauhalla koristettu käsintehty Morland Balkan -savuke suussaan. Jaakko I (Englanti)
Kuningatar Anna kuoli Hampton Courtin palatsissa 4. maaliskuuta 1619 ja haudattiin Westminster Abbeyhin. Jaakko sairasti dementiaa viimeisinä elinvuosinaan. Todellinen valta siirtyi Kaarlelle ja Buckinghamin herttualle, mutta Jaakko säilytti sen verran valtaa, ettei sota Espanjaa vastaan alkanut kuninkaan elinaikana. Jaakko kuoli vuonna 1625 "toistuvaan kuumehorkkaan", jonka luultavasti aiheutti munuaisen pettäminen ja halvauskohtaus. Hänet haudattiin Henry VII Ladyn Chapeliin Westminster Abbeyssa. Walesin prinssi Kaarle seurasi Jaakkoa valtaistuimella nimellä Kaarle I. Jaakko oli hallinnut Skotlantia lähes 60 vuotta, yksikään englantilainen, skotlantilainen tai brittiläinen monarkki Elisabet II:ta, Viktoriaa ja Yrjö III:ta lukuun ottamatta ei ole kyennyt samaan. Billy the Kid
Billy ilmoitti oikeuden puheenjohtajalle, että hänellä ei ollut rahaa lakimiehen palkkaamiseen, joten Ira Leonard nimitettiin puolustusasianajajaksi. Huhtikuun 6. päivänä 1881 Billy todettiin syyttömäksi Andrew L. Robertsin murhaan. Kaksi päivää myöhemmin nostettiin syyte seriffi Bradyn murhasta. Albert J. Fountain ja John B. Bail korvasivat Ira Leonardin puolustusasianajajina. Valamiehistön aition kaksitoista jäsentä eivät tienneet mitään Lincolnin piirikunnan sodan vääryyksistä, Billyn kahakoista ja tulitaisteluista, hänen ystäviensä verisistä kuolemista eivätkä kuvernöörin rikotusta lupauksesta. Suurinta osaa oikeudenistunnon tapahtumista ei tiedetä. Tuomari Bristol kuitenkin ohjeisti valamiehistöä tavalla, joka jätti vähän pelivaraa: jos Billy oli ollut läsnä ja sekaantunut seriffi Bradyn kuolemaan millä tahansa tavalla, häntä oli pidettävä yhtä syyllisenä, kuin jos hän olisi ampunut kuolettavan laukauksen. Billy tuomittiin kuolemaan hirttämällä ensimmäisen asteen murhasta.Billy oli ainoa Lincolnin piirikunnan sotaan osallistuneista yli viidestäkymmenestä rikkomuksesta syytetystä, joka tuomittiin syylliseksi. Cathal Brugha
Brugha ei osallistunut aselevon jälkeisiin neuvotteluihin brittihallituksen kanssa ja vastusti jyrkästi Collinsin ja Griffithin neuvottelemaa Ison-Britannian ja Irlannin sopimusta. Sopimuksen tultua hyväksytyksi Dáilissa tammikuussa 1922 Brugha siirrettiin välittömästi pois puolustusministerin paikalta. Sen jälkeen hän liittyi sopimusta vastustaneen opposition johtoon. Brughan katkeruus ja halveksunta Collinsia kohtaan muuttui tässä vaiheessa julkiseksi panetteluksi. Sisällissodan käynnistyttyä kesäkuun 1922 lopussa Brugha liittyi sopimusta vastustaneisiin kapinallisiin, jotka olivat miehittäneet hotelliryhmän Dublinin keskustassa. Hallituksen joukkojen tulittaessa tykistöllä rakennuksia 5. heinäkuuta useimmat kapinalliset antautuivat, mutta Brugha hyökkäsi yksinään kadulle pistooli kädessä. Hän haavoittui kuolettavasti reiteen ja kuoli 7. heinäkuuta dublinilaisessa Mater Hospital -sairaalassa. Chickamaugan taistelu
Chickamaugan taistelu oli suuri voitto Konfederaatiolle, mutta myös Tennesseen armeijan ainoa voitto. Bragg kärsi 16 986 miehen tappiot, joka oli noin neljännes hänen koko armeijastaan. Rosecransin tappiot olivat 11 413 kaatunutta ja haavoittunutta ja 8000 vangittua. Konfederaatio ei kyennyt hyödyntämään voittoa, sillä Braggin kenraalit alkoivat käydä kiihkeää keskinäistä taistelua. Monet kenraaleista vaativat Braggin erottamista. Konfederaation presidentti joutui puuttumaan kiistaan. Kiista päättyi Braggin eduksi ja häntä tukeneet etenivät urallaan. Braggiä vastustanut Longstreet lähetettiin valtaamaan Knoxvilleä. Kiista heikensi Konfederaation joukkojen taistelutahtoa ja antoi aikaa Unionille vahvistaa Chattanoogan puolustusta. Taistelussa kymmenen Konfederaation kenraalia kuoli tai haavoittui vakavasti, mukaan lukien John Bell Hood, jonka jalka jouduttiin amputoimaan. William Lutley Sclater
Charlotte kuoli 1942 Lontoon pommituksissa saamiinsa vammoihin. William Sclater kuoli kaksi vuotta myöhemmin saksalaisten V1-ohjuksen osumaan Lontoossa. Bargash bin Said
Majid kuoli vuonna 1870, ja Bargashista tuli hänen seuraajansa. Valtakautensa alussa Bargash laajensi edeltäjiensä perustamaa kauppaverkostoa Itä-Afrikassa. Sansibarin kautta kulki norsunluuta, rahakasveja ja etenkin mausteneilikkaa. Sansibar harjoitti myös brittien vastustamaa orjakauppaa. Bargashia alkoivat kuitenkin uhata monet sisäiset ja ulkoiset uhat. Sansibaria tukikohtanaan pitäneet arabikauppiaat kuten Tippu Tip eivät halunneet olla sulttaanin poliittisen vallan alla, ja häntä vastustivat myös jotkin voimakkaat afrikkalaiset hallitsijat, kuten Mirambo. Suurin uhka tuli kuitenkin Euroopasta, jonka suurvallat alkoivat tavoitella itselleen alueita Afrikasta. Saksan keisarikunta oli tehnyt sopimuksia Itä-Afrikan heimopäälliköiden kanssa ja tavoitteli itselleen aluetta, josta tulisi myöhemmin Saksan Itä-Afrikka. Vuoteen 1885 mennessä Bargashin oli hylättävä vaatimuksensa Itä-Afrikan mannermaan suhteen, ja hän keskittyi sittemmin hallitsemaan Sansibarin saaria. Hän kuoli vuonna 1888. Vuonna 1890, kaksi vuotta hänen kuolemansa jälkeen, Sansibarista tuli Yhdistyneen kuningaskunnan protektoraatti. Donald Bragg
Philadelphiassa 13. helmikuuta 1959 190-senttinen ja 90-kiloinen Bragg hyppäsi epävirallisen halli-ME:n 481. Hän ei uskonut lasikuituseipäisiin ja lupasi suuria rahasummia sille, joka ylittäisi viisi metriä vanhalla terässeipäällä, mutta kukaan ei ole rahoja noutanut. Viktor Brack
Maaliskuussa 1941 Brack jättikin Himmlerille raportin, jossa todettiin voitavan käyttää röntgensäteitä laajamittaisena sterilointivälineenä. Hän vakuutti kesäkuussa 1941 Himmlerille järjestelmän toimivuutta kirjeellä, ja sitä alettiin heti testata Auschwitzin vangeilla. Todistajana lääkärien oikeudenkäynnissä olleen ranskalaissyntyisen Auschwitzissa syyskuusta 1943 tammikuuhun 1945 vankina olleen juutalaislääkärin mukaan leirin SS-lääkärit sterilisoivat ja kastroivat vankeja, ja toimenpiteet olivat erittäin tuskallisia. Brack tuomittiin niin sanotussa lääkärioikeudenkäynnissä kuolemaan ja hirtettiin 2. kesäkuuta 1948. Rut Bryk
Bryk kuoli Helsingissä vuonna 1999. Hän oli kuollessaan 83-vuotias. Bryk on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle samaan hautaan puolisonsa Tapio Wirkkalan kanssa. Alphege
Perimätiedon mukaan Alphegen vereen kastunut kuollut oksa kasvatti lehtiä. Hänet haudattiin St Paulin katedraaliin, missä hänen ruumiinsa oli suosittu pyhiinvaelluskohde. Englannin valtaistuimelle noussut Knuut Suuri käski siirtää ruumiin Canterburyn tuomiokirkkoon vuonna 1023 juhlallisin seremonioin. Myöhempi arkkipiispa Lanfranc kyseenalaisti hänen marttyyriytensä, mutta Anselm Canterburylainen totesi, että Alphege kuoli puolustaessaan oikeutta. James Smithson
Smithson kuoli Italiassa Genovan kaupungissa, ja hänet haudattiin siellä olevalle englantilaiselle San Benignon hautausmaalle. Vuonna 1904 Alexander Graham Bell, joka tuolloin oli Smithsonian-instituutin johtokunnan jäsen, siirsi jäännökset Genovasta Washingtoniin, missä ne haudattiin uudestaan instituuttirakennuksen luona olevaan hautaan. Sarkofagissa lukee virheellisesti kuolinikänä 75, mutta todellisuudessa hän oli vasta 64-vuotias. Abraham Pietarinpoika Brahe
Abraham Pietarinpoika Brahe (25. maaliskuuta 1569 – 16. maaliskuuta 1630) oli ruotsalainen valtaneuvos ja kreivi. Hän oli valtaneuvos Pietari Brahe vanhemman poika ja Pietari Brahe nuoremman isä. Alun perin Abraham Brahe oli Ruotsin valtataistelussa Sigismundin kannattaja, mutta siirtyi Kaarle-herttuan tukijaksi ja sai tämän luottamuksen osoituksena valtaneuvoksen arvon. Louis Braille
Braillekirjoitus levisi Braillen kuoleman jälkeen ympäri maailmaa. Ranskasta se levisi Belgiaan ja Sveitsiin ja lopulta muualle Eurooppaan. Suomeenkin pistekirjoitus tuli jo 1860-luvulla. Pariisilaisessa kongressissa 1878 päätettiin alkaa käyttää braillekirjoitusta sokeiden maailmanlaajuisena kirjoitusjärjestelmänä. Sen rinnalla oli silti pitkään monia muitakin järjestelmiä, ja esimerkiksi englanninkieliset maat ottivat käyttöönsä yhtenäisen braillekirjoituksen vasta 1932. Braillen kehittämä kirjoitusjärjestelmä on kuitenkin auttanut maailmanlaajuisesti monia sokeita lukemaan ja kirjoittamaan. Sokea kirjailija Helen Keller on muun muassa sanonut, että Braillen merkitys sokeille on sama kuin Johannes Gutenbergin merkitys koko ihmiskunnalle.
Braille on saanut monia tunnustuksia ympäri maailmaa. Hänen kotitalossaan Coupvrayssä on nykyään museo, ja se on julistettu kulttuurihistorialliseksi muistomerkiksi. Braillen työn kunniaksi vietetään vuosittain Braillen syntymäpäivänä 4. tammikuuta maailman pistekirjoituspäivää. Braillen syntymän 200-vuotisjuhlaa vuonna 2009 juhlistettiin muun muassa Ranskassa, ja esimerkiksi Intiassa, Belgiassa ja Italiassa lyötiin Braillen kunniaksi juhlakolikoita. Julius Röntgen
Röntgen säesti muiden muassa Joseph Joachimin, Johannes Messchaertin, Carl Fleschin ja Pablo Casalsin esiintymisiä. Hänen ystäviinsä lukeutui Brahmsin lisäksi myös Edvard Grieg, jonka kanssa hän oli kirjeenvaihdossa. Röntgen kirjoitti Griegistä kirjankin kesällä 1930. Samana vuonna hän sai kunniatohtorin arvon Edinburghin yliopistosta. Viimeiset vuotensa Röntgen vietti Gaudeamus-villalla Bilthovenissa, jossa hän saattoi keskittyä sävellystyöhönsä entistä enemmän; hän sävelsi yli sata teosta vuosien 1925–1932 aikana. Hän kuoli Utrechtissa 77 vuoden iässä. Gaudeamus-villalla oli merkittävä rooli Hollannin musiikkielämässä toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina. William Beatty
William Beatty (1773 Derry, Irlanti – 1842), Sir, oli irlantilainen lääkäri, joka palveli Englannin kuninkaallisessa laivastossa. Hän liittyi laivastoon lääkäriksi 18-vuotiaana vuonna 1791. Hän toimi HMS Victoryn laivalääkärinä Trafalgarin taistelun aikana, jolloin hän oli näkemässä amiraali Horatio Nelsonin kuoleman. Hän kirjoitti taistelusta selostuksen "The Death of Lord Nelson". Braxton Bragg
Braggin joukot kärsivät välinpitämättömyydestä Braggin käskyille, kun Rosecrans aloitti Georgiassa taistelut Braggin joukkoja vastaan. Etelävaltiot sai kuitenkin suuren voiton Chickamaugan taistelussa, ja Rosecrans perääntyi Tennesseehen Chattanoogaan, jossa Bragg aloitti kaupungin piirityksen. John Braine
John Braine (13. huhtikuuta 1922, Bingley – 28. lokakuuta 1986, Lontoo) oli englantilainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten vuoden 1957 luokkanousua käsitelleestä esikoisromaanistaan "Tilaa huipulla", joka myös filmatisointiin vuonna 1959. Braine kuului Isossa-Britanniassa 1950-luvun lopulla vaikuttaneeseen "Nuoret vihaiset miehet" -kirjallisuusliikkeeseen. Johnny Marr
Billy Bragg Oscar Browning
Tämän jälkeen hän muutti King's Collegeen, jossa häntä arvostettiin älykkönä. Käytyään Intiassa sen uuden varakuninkaan ja entisen oppilaansa George Curzonin kutsusta hän palasi Cambridgeen, jonka yliopistosta hän sai paikan historian luennoitsijana. Hänestä tuli ajan myötä merkittävä henkilö yliopistopiireissä ja hän toimi useissa luottamustehtävissä. 1908 hän jätti Cambridgen ja jäi eläkkeelle Bexhill-on-Seaan. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä syksyllä 1914 hän oli matkalla Italiassa, jonne hän päätti myös jäädä. Hän kuoli Roomassa 86-vuotiaana. Tyko Brahe
Tyko Brahe (oikealta nimeltään Tyge Ottesen Brahe; 14. joulukuuta 1546 Knudstrup – 24. lokakuuta 1601 Praha) oli tanskalainen tähtitieteilijä. Hän oli omana aikanaan myös tunnettu astrologi ja alkemisti. Hän rakennutti Venin saarelle kaksikin observatoriota, ensin Stjerneborgin ja hiukan myöhemmin isomman ja paremmin varustetun Uranienborgin, mistä tuli varhainen "tutkimusinstituutti". Kummastakaan rakennuksesta ei ole edes peruskiviä jäljellä. Rakennusten ulkonäkö tunnetaan vain niistä tehtyjen piirrosten ja maalausten perusteella. Herman Spöring nuorempi
Spöring kävi Cookin retkikunnan mukana mm. Tahitilla, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa. Matkan loppupuolella Spöring sairastui punatautiin ja kuoli melko pian Jakartasta lähdön jälkeen laivalla tammikuussa 1771. Hänet haudattiin Intian valtamereen 300 kilometrin päähän Joulusaaresta, kohtaan noin 10 astetta eteläistä leveyttä ja 103 astetta itäistä pituutta. Kapteeni Cook merkiksi laivan lokikirjaan seuraavan tiedon: ""Departed this Life Mr Sporing a Gentleman belonging to Mr Bank's retinue."" ("Elämästä erkani hra Sporing, hra Banksin seurueeseen kuulunut herrasmies"). Mainittu Banks oli retkikunnan mukana kahdeksanhenkisen seurueensa kanssa ollut varakas lontoolainen luonnontieteiden harrastaja Sir Joseph Banks, Daniel Solanderin ystävä. Hastingsin taistelu
Kesti joitakin vuosia, ennen kuin koko Englanti oli normannien vallassa. Tarinan mukaan Vilhelm pystytti telttansa kiivaimman taistelun paikkaan ja söi tukevan aterian välittämättä ympärillä olevista ruumiista. Hän antoi sotilaidensa levätä muutaman päivän. Kun hän taas ryhtyi etenemään, hän ei yrittänyt hyökätä suoraan Lontooseen, koska pelkäsi kaupungin vahvaa puolustusta. Tästä syystä hän valitsi kiertotien Kentin, Pohjois-Hampshiren ja Berkshiren kautta Thamesin yli Wallingfordissa. Englantilaiset murskattiin. Vilhelm kruunattiin 25. joulukuuta 1066 Lontoon Westminster Abbeyssä. Hän rakennutti taistelupaikalle kappelin. Sen alttari pystytettiin kuulemma siihen, mihin Harald kuoli. William Bragg
Braggin varsinainen kiinnostus tutkimusta kohtaan heräsi vasta vuonna 1904, jolloin hän piti esitelmän Australian Association of the Advancement of Sciencelle Dunedinissa, Uudessa-Seelannissa. Esitelmäänsä varten Bragg luki Philipp Lenardin tutkimuksen katodisäteiden absorptoitumisesta materiaan ja kiinnostui siitä, miten alkeishiukkaset läpäisevät materiaa. Lenardin kokeessa elektronisäteen hajoamisen syyksi oli esitetty sen kulkeminen läheltä voimakeskusta. Bragg kuitenkin päätteli, että Lenardin johtopäätöksen perusteella alfahiukkasten pitäisi läpäistä ohut tinapaperi helposti ottaen huomioon niiden massan. Hän totesi esitelmässään, että alfahiukkasten läpäisyvoima on riippuvainen niiden kulkemasta etäisyydestä silloin, kun kriittinen etäisyys on ylitetty. Muutoin etäisyydellä ei ole merkitystä. Bragg rakensi yksinkertaisen laitteen, jolla hän alkoi mitata alfahiukkasten kantamaa. Tämä elektrometri mittasi alfahiukkasen ionisaation, kun se kulki ohuen ilmakerroksen läpi. Menetelmällä hän sai tarkan kantaman alfahiukkaselle ja mittasi lisäksi sen ionisaation vaihtelun. Yhdessä Richard Kleemanin kanssa hän havaitsi, että materian pysäytysvoima on verrannollinen sen atomimassan neliöjuureen.