USS Ranger CV-4 laskettiin vesille?
USS Ranger (CV-4)
Sen köli laskettiin 26. elokuuta 1931 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyllä Newport Newsissä Virginiassa. Alus laskettiin vesille 25. helmikuuta 1933 kumminaan Herbert Hooverin puoliso. Se otettiin palveluskäyttöön 4. kesäkuuta 1934 Norfolkin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Arthur L. Bristol ja se poistettiin palveluskäytöstä 18. lokakuuta 1946.
USS Theodore Roosevelt (CVN-71)
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1980 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 31. lokakuuta 1981 puolustusministeri Caspar Weinbergerin hitsatessa ensimmäisen sauman. Laivastoministeri John F. Lehman ilmoitti 3. marraskuuta 1981 aluksen nimeksi tulevan "USS Theodore Roosevelt". Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1984 kumminaan Barbara Lehman. Alus liitettiin laivastoon 25. lokakuuta 1986 ensimmäisenä päällikkönään Paul W. Parcells. Cygnus CRS OA-4
Cygnus CRS OA-4 (myös Orbital Sciences CRS Flight 4 tai aiemmin CRS Orb-4) oli Orbital ATK:n neljäs onnistunut rahtilento kansainväliselle avaruusasemalle. Orbital ATK:n Cygnus-rahtikapseli laukaistiin United Launch Alliancen (ULA) Atlas V -raketilla. Laukaisu tapahtui viivästysten jälkeen 6. joulukuuta 2015 kello 21.44 UTC-aikaa, ja kapseli telakoitui avaruusasemaan kahta päivää myöhemmin. Cygnus oli 72 päivää telakoituna asemaan ennen irrottamistaan 19. helmikuuta 2016. Kapseli pudotettiin kiertoradalta päivää myöhemmin noin kello 16 UTC-aikaa, ja se paloi suunnitellusti Maan ilmakehässä. Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan. USS Suwannee (CVE-27)
"Suwannee" lähti Hampton Roadsista USS "Rangerin" kanssa liitettynä operaatio Torchin keskiseen maihinnousuryhmään kohti Pohjois-Afrikkaa. Varhain aamulla 8. marraskuuta alus saapui osastonsa mukana Marokon rannikolle, ja seuranneiden päivien aikana aluksen Wildcat-hävittäjät lensivät sukellusveneentorjunta- ja suojauslentoja. Aluksen Avengerit lensivät yhdessä "Rangerin" koneiden kanssa pommituslentoja maihinnousujoukkojen tukena. 8.-11. marraskuuta aluksen lentokoneet lensivät 255 lentoa, joissa tuhoutui ainoastaan viisi konetta: kolme taistelulennoilla ja kaksi erilaisten vikojen vuoksi. USS George Washington (CVN-73)
Alus tilattiin 27. joulukuuta 1982 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 25. elokuuta 1986 ja alus laskettiin vesille 21. heinäkuuta 1990 kumminaan Barbara Bush. Alus otettiin palvelukseen 4. heinäkuuta 1992 Norfolkin laivastotukikohdassa ensimmäisenä päällikkönään Robert M. Nutwell. USS Carl Vinson (CVN-70)
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 11. lokakuuta 1975 ja se laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1980. Alus otettiin palvelukseen 13. maaliskuuta 1982. USS Iowa (BB-4)
Alus tilattiin William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 5. elokuuta 1893. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1896 kumminaan Iowan kuvernöörin Francis M. Draken tytär M. L. Drake ja otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1897 päällikkönään William T. Sampson. USS Ranger (CV-4)
"USS Ranger" johti taisteluosastoa, jossa oli sen lisäksi neljä Sangamon-luokan saattuetukialusta, maihnnousussa Vichyn Ranskan hallitsemaan Marokkoon 8. marraskuuta 1942. Yhdeksän aluksen Wildcat hävittäjää hyökkäsi varhain aamulla Rabatin ja Rabat-Salen lentokentille ja Vichyn Ranskan Marokkoon sijoitettujen ilmavoimien esikuntaan ilman tappioita. Ne tuhosivat yhteensä 21 lentokonetta. Toinen lentue tuhosi saman aikaisesti seitsemän lentokonetta Port Lyauteyn lentokentälle. Lentokoneet rynnäköivät lisäksi satamassa olleita aluksia ja rannikkotykistön asemia vastaan. HMS A.4
HMS A.4 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston A-luokan sukellusvene. Aluksen valmisti Vickers Barrowissa ja se laskettiin vesille 19. helmikuuta 1903. USS Theodore Roosevelt (CVN-71)
Kommodori Charles S. Abbot vastaanotti 9. kesäkuuta 1990 aluksen päällikkyyden Dayton W. Rittiltä. Alus oli ensimmäisen kerran taistelutoimissa operaatio Aavikkomyrskyssä. Se saapui 14. tammikuuta Punaisellemerelle läpäistyään Suezin kanavan. Aluksen lennosto CVW-8 teki ensimmäisen taistelulentonsa 19. tammikuuta 1991. Se menetti 24. tammikuuta ensimmäisen koneensa, kun hävittäjäpommittajalaivueen VFA-15 F/A-18 Hornet putosi konerikon seurauksena mereen. Lennosto kärsi ensimmäisen taistelutappionsa rynnäkkölaivue VA-36:n A-6 koneen tuhouduttua Faylaka-saarelle iskiessään. Alukselta tehtiin yli 4 200 lentotehtävää, mikä on enemmän kuin miltään toiselta lentotukialukselta. Venus
Venusta kohti on lähetetty avaruusluotaimia 1960-luvun alusta lähtien. Amerikkalainen Mariner 2 lensi planeetan ohi vuonna 1962. Neuvostoliitto lähetti Venukseen monia menestyneitä luotaimia. Vuonna 1967 Neuvostoliiton Venera 4 laskeutui Venuksen kaasukehään mitaten lämpötilaa ja painetta, mutta se tuhoutui ennen pääsyä planeetan pinnalle. Vasta Venera 7 laskeutui planeetan pinnalle onnistuneesti. Vuonna 1975 Venera 9 ja 10 kiersivät Venusta ja pudottivat kuvat ottaneet kapselit Venuksen pinnalle. Vuonna 1978 Yhdysvallat lähetti Venukseen kaksi Pioneer Venus -nimistä luotainta, joista toinen pudotti mittauskapseleita eri kohtiin planeetan kaasukehää ja toinen kartoitti planeetan pinnan suureksi osaksi. Neuvostoliitto lähetti edelleen laskeutujia Venukseen 1970- ja 1980-luvuilla. Merkittäviä olivat myös tutkakartoittajaluotaimet Venera 15 ja 16. USS Emory S. Land (AS-39)
Alus tilattiin Lockheed Shipbuilding and Construction Companyltä Seattlestä Washingtonista, missä köli laskettiin 2. maaliskuuta 1976. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1977 kumminaan amiraali Robert L. J. Longin puoliso Sarah H. Long ja otettiin palvelukseen 7. heinäkuuta 1979 Bremertonissa Washingtonissa ensimmäisenä päällikkönään Dennis Y. Sloan. USS Sangamon (CVE-26)
Alus tilattiin Kearnystä New Jerseystä Federal Shipbuilding and Dry Dock Companyltä Standard Oil Companyn aluksena nimellä MV "Esso Trenton" (MC Hull 7). Sen köli laskettiin 13. maaliskuuta 1939, ja se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 4. marraskuuta kumminaan rouva Clara Esselbom. Alus kuljetti öljyä Meksikonlahden satamista Yhdysvaltain itärannikolle, Kanadaan ja Islantiin. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen 22. lokakuuta 1940, ja se otettiin palvelukseen seuraavana päivänä tankkerina runkonumerolla AO-28 ensimmäisenä päällikkönään J. H. Duncan. USS Ranger (CVA-61)
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 2. elokuuta 1954 ja alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1956 kumminaan aselajikomentajien neuvoston puheenjohtajan amiraali Arthur Radfordin puoliso. Alus otettiin palveluskäyttöön 10. elokuuta 1957 Norfolkin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Charles T. Booth II. Long Island -luokka
Luokan ensimmäinen alus "USS Long Island" (runkonumerot AVG-1, ACV-1 ja lopulta CVE-1) laskettiin vesille 11. tammikuuta 1940 ja se palveli toisen maailmansodan Yhdysvaltain laivastossa. Luokan toinen alus "HMS Archer" laskettiin vesille 14. joulukuuta 1939 ja se palveli Britannian kuninkaallisessa laivastossa, vaikka sillekin annettiin Yhdysvaltain runkonumero BAVG-1. HMS Ranger (1895)
Koko uransa alus palveli kotivesillä, kunnes se myytiin 20. toukokuuta 1920 romutettavaksi Riddle and Companylle. USS Ranger (CV-4)
"USS Ranger" lähti 2. lokakuuta Kotilaivaston mukana häiritsemään Norjan rannikon meriliikennettä Bodön edustalle. Alukselta lähetettiin matkaan 4. lokakuuta Vestfjordista 20 Dauntless syöksypommittajaa, joita suojasi kahdeksan Wildcat hävittäjää. Osasto upotti useita aluksia. Toinen alukselta lähtenyt lento-osasto, jossa oli 10 Avengeria ja kuusi Wildcatia, tuhosi kolme alusta. Lentokoneista tuhoutui kolme. Kolme Saksan ilmavoimien tiedustelukonetta paikallisti lentotukialuksen 4. lokakuuta, mutta laivaston ilmavoimien koneet pudottivat kaksi ja karkottivat kolmannen saksalaiskoneen. USS Independence (CVA-62)
Alus tilattiin 2. heinäkuuta 1954 New Yorkin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 7. heinäkuuta 1955. Alus laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1958 kumminaan laivastoministerin Thomas Gatesin puoliso ja se otettiin palveluskäyttöön 10. tammikuuta 1959 ensimmäisenä päällikkönään E. Y. McElroy. USS Washington (BB-56)
Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 14. kesäkuuta 1938 ja alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1940 kumminaan Virginia Marshall. Alus otettiin palveluskäyttöön 15. toukokuuta 1941 ensimmäisenä komentajanaan Howard H. J. Benson. USS Lexington (CV-2)
Alus oli alun perin tarkoitus valmistaa taisteluristeilijänä runkonumeroltaan CC-1. Sen köli laskettiin 8. tammikuuta 1921 taisteluristeilijänä CC-1 Fore River Shipbuilding Companyllä Quincyssä Massachusettsissa. 1. heinäkuuta 1922 alus päätettiin muuttaa lentotukialukseksi. Se laskettiin vesille 3. lokakuuta 1925 kumminaan apulaislaivastoministerin Theodore Douglas Robinson puoliso. Alus valmistui 14. joulukuuta 1927 ensimmäisenä päällikkönään Albert W. Marshall. USS Ronald Reagan (CVN-76)
Alus tilattiin Northrop Grumman Shipbuildingin Newport Newsin telakalta Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 12. helmikuuta 1998 ja alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 2001. Syyskuussa 2002 aluksen katapultin testaus saatiin päätökseen, mikä samalla vahvisti aluksen kyvyn laukaista lentokoneet ilmaan. Telakan piti aloittaa koeajot helmikuussa 2003, mutta erilaiset viivytykset kuten helmikuun lopulla tapahtunut tulipalo pakottivat siirtämään koeajojen alkamista. Toukokuussa aluksen miehistö saavutti toisen asteen valmiuden aluksen järjestelmien käytössä. Laivasto hyväksyi aluksen 20. kesäkuuta ja se otettiin virallisesti palvelukseen 12. heinäkuuta 2003 Norfolkin laivastotukikohdassa. USS Theodore Roosevelt (CVN-71)
Alus lähti 3. marraskuuta lentokannen lujuustesteihin Virginian rannikolle. Laivaston kuljetuslaivueen VRC-40 C-1A laskeutui vielä samana päivänä ensimmäisenä koneena aluksen kannelle. Seuraavana päivänä Laivaston koelentokeskuksen () A-7E Corsair II laukaistiin ensimmäisenä lentokoneena ilmaan aluksen katapultilla. Ranger-ohjelma
Rangeriin tehtiin Nasassa taas muutoksia. Ranger 6 lensi Kuuhun murskautuen sinne, mutta televisiokamerat eivät toimineet, ja kuvia Kuusta ei saatu. Ranger 7 syöksyi heinäkuussa 1964 Mare Cognitumiin lähelle Kopernikus-kraatteria ottaen 4 300 kuvaa tiedemiehille ja insinööreille. HMS Caesar (R07)
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä nimellä "HMS Ranger" osana 11. hätälaivuetta (). Aluksen nimi vaihdettiin "HMS Caesariksi" amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Sen köli laskettiin 3. huhtikuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 14. helmikuuta 1944. Alus valmistui 5. lokakuuta 1944. Mariner 4
Luotain laukaistiin 28. marraskuuta 1964 Atlas LV-3 Agena-D -raketilla Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 12:sta, ja se ohitti Marsin 14.–15. heinäkuuta 1965 lähimmillään 9 846 kilometrin etäisyydeltä. USS Langley (CV-1)
Komentaja McConnell pyrki pelastamaan aluksen lastin ja laski alukseen vettä tasapainottaakseen kallistuman. Samoin palava kannella ollut materiaali työnnettiin mereen. Yritys epäonnistui sähkömoottoreiden kastuttua ja aluksen pysähdyttyä, jolloin aluksen kapteeni antoi käskyn kello 13:32 jättää laivan ja siirtyä hävittäjiin. Aluksen ja lentokoneiden miehistöistä oli kaatunut taistelussa 11 henkeä. USS Liberty (AGTR-5)
Maritime Commission tilasi V2-S-AP3 tyyppisen rahtialuksen "SS Simmons Victoryn" Oregon Shipbuilding Corporationilta Portlandista Oregonista, missä köli laskettiin 23. helmikuuta 1945. Alus laskettiin vesille 6. huhtikuuta kumminaan Kenneth L. Cooperin puoliso ja luovutettiin tilaajalle 4. toukokuuta. STS-4
STS-4 oli Nasan avaruussukkulaohjelman ja Columbia-sukkulan neljäs ja viimeinen koelento. Laukaisu tapahtui 27. kesäkuuta 1982 kello 15:00 UTC Kennedyn avaruuskeskuksesta. STS-4 oli ensimmäinen lento joka pääsi matkaan ajallaan ilman teknisiä viivästyksiä. Lento päättyi laskeutumiseen Edwardsin lentotukikohtaan 4. heinäkuuta 1982 kello 16:09. HMS Fencer
Alus oli rakenteilla Western Pipe and Steel Corporationille San Franciscossa C3-tyypin kauppalaivana, jonka köli laskettiin 5. syyskuuta 1941. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen muutettavaksi saattuetukialukseksi nimellä "USS Croatan", jona se laskettiin vesille 4. huhtikuuta seuraavana vuonna. Alus valmistui 20. helmikuuta 1943 ja se siirrettiin 27. helmikuuta 1943 yhtenä kymmenestä luokkansa aluksesta Kuninkaalliselle laivastolle, jolloin vielä kymmenen vastaavaa alusta jäi Yhdysvaltain laivastolle. Se astui Kuninkaallisen laivaston palvelukseen nimellä "HMS Fencer". USS Iowa (BB-4)
USS Iowa (runkonumero BB-4) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1896 vesille laskettu taistelulaiva. FNFL Sénégalais
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta nimellä "USS Corbesier" ja runkonumerolla DE-106. Sen köli laskettiin 24. huhtikuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 11. marraskuuta. Alus luovutettiin 2. tammikuuta 1944 lend lease -sopimuksen nojalla Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä "Sénégalais". Alus otettiin palvelukseen 2. tammikuuta 1944. Operaatio Ranger
Operaatio Ranger oli neljäs yhdysvaltalainen ydinkokeiden sarja. Se suoritettiin 1951 ja oli ensimmäinen testisarja Nevadan testialueella ja toinen kerta kun ydinräjähde räjäytettiin manner-USA:n maaperällä (ensimmäinen oli Trinity). USS Dwight D. Eisenhower (CVN-69)
Aluksen rakennustyöt aloitettiin 15. elokuuta 1970 ja se laskettiin vesille 11. lokakuuta 1975 kumminaan Dwight D. Eisenhowerin leski Mamie Doud-Eisenhower. Alus otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1977ensimmäisenä päällikkönään William E. Ramsey. UGM-27 Polaris
20. heinäkuuta 1960 sukellusveneestä suoritettu testilaukaisu oli ensimmäinen veden alta tapahtunut ohjuksen laukaisu (lukuun ottamatta saksalaisia kokeiluja toisessa maailmansodassa). USS George Washington (SSBN-598) oli ensimmäinen strateginen (ydin)ohjusvene (SSBN) ja se oli varustettu 16 ohjuksella. 40 muuta strategista ohjusvenettä laskettiin vesille vuosina 1960–1966. USS Vincennes (CG-49)
USS Vincennes (runkonumero CG-49) oli Yhdysvaltain laivaston Ticonderoga-luokan ohjusristeilijä. Se tuli tunnetuksi ammuttuaan 3. heinäkuuta 1988 ohjuksella alas Iran Airin Airbus A300 -matkustajakoneen (Iran Airin lento 655) Persianlahdella Hormuzinsalmessa. USS Ranger (CV-4)
Alus palasi 6. lokakuuta Kotilaivaston mukana Scapa Flowhun. "USS Ranger" partioi Britannian kuninkaallisen laivaston 2. taistelulaivaviirikön Islantiin. Alus lähti 26. marraskuuta Hvalfjordista Bostoniin, jonne se saapui 4. joulukuuta. Alus määrättiin 3. tammikuuta 1944 koululaivaksi Quonset Pointiin. USS Montgomery (C-9)
USS Montgomery (runkonumero C-9) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1891 vesille laskettu Montgomery-luokan panssarikansiristeilijä. USS Langley (CV-1)
Tulenjohtokyvyllä ei ollut päätökseen kuitenkaan merkitystä, vaan Yhdysvaltain laivaston havainnoilla Kuninkaallisen laivaston lentotukialuksista ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin tehtiin muun muassa koe torpedolla aseistetulla Sopwith Cuckoolla "HMS Arguksella". Koe osoitti tasakantisen tukialuksen edut vesilentokoneiden emälaivoihin nähden.
"USS Jupiter" (AC-3) oli tilattu Mare Islandin laivastontelakalta Kaliforniasta ja sen köli oli laskettu 18. lokakuuta 1911. Alus oli laskettu vesille 14. elokuuta 1912 kumminaan Thomas F. Ruhnin puoliso ja se oli otettu palvelukseen 7. huhtikuuta 1913 ensimmäisenä päällikkönään Joseph M. Reeves. USS Curtis Wilbur (DDG-54)
Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 12. maaliskuuta 1991. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 19. maaliskuuta 1994. Washingtonin laivastosopimus
Vuonna 1931 Yhdysvallat oli edelleen paljon alle sopimuksen sallimien rajojen tukialuksien suhteen. "USS Ranger (CV-4)" (14 700 tonnia) oli ensimmäinen Yhdysvaltain lentotukialus, joka oli suunniteltu alkujaan sellaiseksi. Koska muita suuria sotalaivoja ei sopimuksen takia voinut rakentaa, alkoi laivasto suunnitella vielä kahden uuden tukialuksen rakentamista. Vuonna 1933 kongressi hyväksyi rahoituksen näille uusille tukialuksille: "USS Yorktown (CV-5)" (20 100 tonnia) ja "USS Enterprise (CV-6)" (20 100 tonnia). Edelleen sopimuksen rajoittamaan 137 000 tonniin sitoutuneena aloitettiin viimeisen sotia edeltävän tukialuksen "USS Wasp (CV-7)" (14 900 tonnia) 1. huhtikuuta 1936, jonka jälkeen Yhdysvaltain laivastolla oli kuusi lentotukialusta, yhteensä 137 000 tonnia, jossa määrä pysyi siihen saakka kun Japani irtaantui sopimuksesta 1936. Toisen maailmansodan alkaessa Yhdysvalloilla kuusi lentotukialusta, kun mukaan ei lasketa vanhaa "USS Langley (CV-1)" -tukialusta, joka oli muutettu vesitasojen kuljetusalukseksi vuonna 1936, jotta uusi "USS Wasp (CV-7)" voitiin rakentaa. Sopimus ja hyökkäys Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 olivat pääasialliset syyt Yhdysvaltain laivasto muuttumiseen taistelulaivakeskeisestä lentotukialuskeskeiseksi. USS Bon Homme Richard (CV-31)
Alus palasi palvelukseen 15. tammikuuta 1951 ja se lähti 10. toukokuuta San Diegosta Kauko-Itään. Alus liittyi 29. toukokuuta Korean rannikolla TF77:ään. Sen koneet tekivät ensimmäisen ilmaiskun 31. toukokuuta. Alus lähti 20. marraskuuta Korean rannikolta saapuen San Diegoon joulukuun puolivälissä. Se lähti 20. toukokuuta paluumatkalle liittyen TF77:ään 23. kesäkuuta. Aluksen lentokoneet tekivät iskuja Pohjois-Korean joukkoja vastaan 24.-25. kesäkuuta sekä Kojon maihinnousualueelle 12.-16. lokakuuta. Alus lähti 18. joulukuuta Korean rannikolta San Franciscoon, jonne se saapui 8. tammikuuta 1953. Alus luokiteltiin uudelleen 1. lokakuuta 1952, jolloin sen runkonumeroksi vaihtui CVA-31. HMS Wrangler (R48)
Alus tilattiin 3. joulukuuta 1941 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista osana 9. hätälaivuetta (). Sen köli laskettiin 23. syyskuuta 1942 telakkanumerolla 834 ja alus laskettiin vesille 30. joulukuuta 1943. Alus valmistui 14. heinäkuuta 1944. USS Coral Sea (CVB-43)
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 10. heinäkuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1946 kumminaan T. C. Kinkaidin puoliso. Alus otettiin palvelukseen 1. lokakuuta 1947 ensimmäisenä päällikkönään A. P. Storrs III. USS Ramage (DDG-61)
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississippistä, missä köli laskettiin 4. tammikuuta 1993. Alus laskettiin vesille 11. helmikuuta 1994 ja otettiin palvelukseen 22. heinäkuuta 1995. USS Vigor (AM-473)
Alus tilattiin Burger Boat Companyltä Manitowocista Wisconsinista, missä köli laskettiin 16. kesäkuuta 1952. Alus laskettiin vesille 23. kesäkuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 8. marraskuuta 1954.
Oltuaan hetken Bostonissa Massachusettsissa alus siirrettiin Key Westiin Floridaan koeajoihin alkuvuodesta 1955. Alus luokiteltiin siirron aikana 7. helmikuuta 1955 avomeriraivaajaksi runkonumerolla MSO-473. Charlestonissa South Carolinassa järjestetyn täydennyskoulutuksen jälkeen alus oli Naval Ordnance Laboratoryssä Port Evergladesissa Floridassa. USS Vincennes (CG-49)
Alus tilattiin Litton Industriesiin kuuluvalta Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1982. Alus laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1984 kumminaan Mississipin senaattorin Dan Quaylen puoliso Marilyn ja liitettiin laivastoon 6. heinäkuuta 1985 Pascagoulassa ensimmäisenä päällikkönään George N. Gee. USS Yorktown (CV-5)
"USS Yorktown" tilattiin 3. elokuuta 1933 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 21. toukokuuta 1934 ja alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1936 kumminaan presidentti Franklin D. Rooseveltin puoliso Eleanor Roosevelt. Alus liitettiin laivastoon vuotta myöhemmin 30. syyskuuta, jolloin sen ensimmäisenä päällikkönä oli Ernest D. McWhorter. USS Hancock (CV-19)
Alus tilattiin Bethlehem Steel Compnayltä Fore Riverin telakalta Quincystä Massachusettsista. Sen köli laskettiin 26. tammikuuta 1943 "USS Ticonderogana", mutta se nimettiin uudelleen 1. toukokuuta "USS Hancockiksi". Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1944 kumminaan laivaston ilmailuosaston johtaja kontra-amiraali Ramseyn puoliso. Alus liitettiin laivastoon 15. huhtikuuta 1944 ensimmäisenä päällikkönään Fred C. Dickey. HMS Wager (R98)
Alus tilattiin joulukuussa 1941 John Brown and Companyltä Clydebankistä osana 9. hävittäjälaivuetta (). Sen köli laskettiin 24. kesäkuuta 1942 ja alus laskettiin vesille 1. marraskuuta 1943. Alus valmistui 14. huhtikuuta 1944. USS Iowa (BB-61)
Neljännen "Iowa"-nimisen aluksen rakentaminen aloitettiin New Yorkin laivastotelakalla 27. kesäkuuta 1940. Se laskettiin vesille 27. elokuuta 1942, jolloin sen sponsoriksi tuli Ilo Wallace, varapresidentti Henry A. Wallacen vaimo, ja otettiin virallisesti palveluskäyttöön 22. helmikuuta 1943. Sen ensimmäinen päällikkö oli John L. McCrea. 24. helmikuuta Chesapeakenlahdella aloitettiin merikelpoisuuden testaaminen, joka saatiin päätökseen 9. heinäkuuta. RN Pompeo Magno (1941)
RN Pompeo Magno () oli Regia Marinan, eli Italian kuningaskunnan laivaston toisen maailmansodan aikana vesille laskettu Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä. Sen köli laskettiin 23. syyskuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1940. Alus valmistui 24. kesäkuuta 1943. Ranger-ohjelma
Näistä muutoksista huolimatta Ranger-alusten lentojen epäonnistumiset jatkuivat. Ranger 3 ohitti Kuun kaukaa. Ranger 4:n laukaisu onnistui, mutta luotain hiljeni. Ranger 5 lensi Kuun ohi. USS PC-1256
USS PC-1256 oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1944 vesillelaskettu PC-461-luokan partioalus. Surveyor 4
Surveyor 4 oli neljäs NASAn Surveyor-kuulaskeutujista. Se laukaistiin 14. heinäkuuta 1967 klo 11:53:29 UTC Atlas-kantoraketilla. Luotaimen oli tarkoitus laskeutua Kuuhun kolme päivää myöhemmin 17. heinäkuuta. Luotaimen laskeutuessa, vain 2,5 minuuttia ennen pintakosketusta, yhteys katkesi, eikä luotaimeen saatu uutta yhteyttä. Yhtenä mahdollisena syynä yhteyden katoamiseen pidetään luotaimen räjähtämistä kesken laskeutumisen. Luotain oli osa NASAn Apollo-ohjelmaan valmistautumista. USS McCoy Reynolds
Alus tilattiin Federal Shipbuilding adn Dry Dock Companyltä Newarkista New Jerseystä, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 22. helmikuuta 1944 kumminaan rouva Tilden Reynolds ja otettiin palvelukseen 2. toukokuuta Brooklynin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Edwin K. Winn. USS Eugene A. Greene
USS Eugene A. Greene (runkonumero DD-711 ja DDR-711) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1945 vesillelaskettu Gearing-luokan hävittäjä. USS Noa (DD-841)
USS Noa (runkonumero DD-841) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1945 vesillelaskettu Gearing-luokan hävittäjä. USS Saratoga (CVA-60)
Alus tilattiin 23. heinäkuuta 1952 New Yorkin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 16. joulukuuta 1952 ja se laskettiin vesille 8. lokakuuta 1955 kumminaan Charles S. Thomasin puoliso. Alus otettiin palveluskäyttöön 14. huhtikuuta 1956 ensimmäisenä päällikkönään R. J. Stroh. USS Ranger (CV-4)
Chesapeakenlahdella olleen harjoituksen jälkeen "USS Ranger" oli Norfolkin laivastontelakalle huollettavana 16. joulukuuta - 7. helmikuuta 1943. Palvelukseen palattuaan alus kuljetti 75 P-40L hävittäjää Casablancaan, jonne se saapui 23. helmikuuta. Palattuaan Yhdysvaltoihin alus koulutti lentäjiä Uuden Englannin rannikolla käyden aina Halifaxissa saakka. Alus lähti 11. elokuuta Halifaxista
Britteinsaarille, jossa se liittyi 19. elokuuta Britannian Kotilaivastoon Scapa Flowssa. Alus aloitti Kotilaivaston mukana saattueiden saapumisreittien valvonnan. USS Boxer (CV-21)
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 13. syyskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1944 kumminaan Lousianan senaattorin tytär neiti Ruth D. Overton. Alus liitettiin laivastoon 16. huhtikuuta 1945 ensimmäisenä päällikkönään D. F. Smith. USS Gambier Bay (CVE-73)
Alus tilattiin Kaiser Shipbuilding Companyltä Vancouverista Washingtonista. Alus laskettiin vesille 22. marraskuuta 1943 kumminaan rouva H. C. Zitsewitz ja otettiin palvelukseen 28. joulukuuta Astoriassa Oregonissa ensimmäisenä päällikkönään Hugh H. Goodwin. Ranger-ohjelma
Ranger-luotaimet olivat Nasan vuosina 1961–1965 Kuuta kohden lähettämiä iskeytymisluotaimia, joista vain kolme viimeistä onnistuivat halutulla tavalla. USS Ranger (CV-4)
Syksyllä 1939 alus aloitti puolueettomuuden valvonnan Bermudalta pitkin saattuereittejä keskiselle Atlantille ja sieltä edelleen Argentiaan Newfoundlandiin. Se palasi Japanin hyökättyä Pearl Harboriin Norfolkiin partioalueeltaan, jota oli laajennettu aina Port-of-Spainiin ja Trinidadiin. Alus saapui Norfolkiin 8. joulukuuta, josta se lähti 21. joulukuuta Etelä-Atlantille. Alus siirrettiin 22. maaliskuuta 1942 Norfolkin laivastontelakalle huollettavaksi. USS Ranger (CVA-61)
USS Ranger (runkonumerot CVA-61 ja CV-61) oli Yhdysvaltain laivaston Forrestal-luokan lentotukialus. Alus osallistui Vietnamin sodan operaatioihin Etelä-Kiinan merellä ja Persianlahden sotaan. Nykyisin alusta ollaan kunnostamassa museolaivaksi. USS Pueblo (AGER-2)
Yhdysvaltain maavoimien kuljetusjoukot () tilasivat Wisconsinista Kewauneesta Kewaunee Shipbuilding and Engineering Corporationilta kuljetus- ja huoltoaluksen () nimellä "FP-344". Alus laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1944 kumminaan rouva C. L. Duwall ja se luovutettiin armeijalle kolmisen kuukautta myöhemmin 5. heinäkuuta. USS Ticonderoga (CV-14)
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 1. helmikuuta 1943 nimellä "USS Hancock". Alus nimettiin uudelleen 1. toukokuuta 1943 "USS Ticonderogaksi". Se laskettiin vesille 7. helmikuuta 1944 kumminaan neiti Stephanie Sarah Pell ja alus liitettiin laivastoon Norfolkin laivastontelakalla 8. toukokuuta ensimmäisenä päällikkönään Dixie Kiefer. HMS Pursuer (D73)
Aluksen valmisti Ingalls Shipbuilding Pascagoulassa Mississipissä kauppalaivana "Mormacland". Sen köli laskettiin 31. heinäkuuta 1941. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen muutettavaksi saattuetukialukseksi ja se laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1942 nimellä "USS St. George" (runkonumero CVE-17). Alus valmistui vielä samana vuonna 20. elokuuta ja se otettiin Yhdysvaltain laivastossa palveluskäyttöön samana päivänä. "USS St. George" poistettiin palveluksesta 14. kesäkuuta 1943 ja se siirrettiin samana päivänä Kuninkaalliselle laivastolle, jossa se astui palvelukseen nimellä "HMS Musketeer". USS Ranger (CVA-61)
Alus poistettiin palveluskäytöstä 10. heinäkuuta 1993. USS Bunker Hill (CV-17)
Alus lähti 6. marraskuuta sotatoimialueelta aloittaen matkansa telakalle Bremertoniin Washingtoniin. Palvelukseen palattuaan alus lähti 24. tammikuuta 1945 Yhdysvaltain länsirannikolta palaten sotatoimialueelle. Sodan lopun aikana alus osallistui Iwo Jiman valtaukseen sekä 5. laivaston tekemään iskuun Japanin kotisaarille 15. helmikuuta - 4. maaliskuuta. Aluksen lentokoneet osallistuivat 7. huhtikuuta tehtyyn iskuun Itä-Kiinan merellä olleita japanilaisia aluksia vastaan. Iskussa upotettiin taistelulaiva "Yamato", yksi risteilijä ja neljä hävittäjää. Miinanraivaaja DR-5
Miinanraivaaja DR-5 oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu ST-luokan hinaaja "ST-481". Tyyppi oli niin merikelpoinen, että lisäpolttoainesäiliöin varustettuna se voitiin ajaa omin konein Yhdysvalloista Englantiin. Kuitenkin aluksia upposi monta tässä siirrossa. RN Giulio Cesare (1911)
Alus nostettiin 4. toukokuuta 1957, minkä jälkeen se ajettiin maihin Kazatšinlahdella. Alus romutettiin paikallaan, mikä saatiin päätökseen vuoden 1957 loppuun mennessä. Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 4
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 4 (LC-4) on entinen kahdesta alustasta koostuva rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin lentotukikohdassa Floridassa. Kompleksin alustoja käytettiin muun muassa RV-A-10 -koerakettien, BOMARC -ohjusten, Redstone-rakettien sekä Snark- ja Matador-ohjusten laukaisuihin vuosina 1952-1960. USS Langley (CV-1)
"USS Langley" oli palvelukseenoton jälkeen kaksi ensimmäistä vuotta koealuksena, testaten lentokoneita ja tukialusjärjestelmiä, kouluttaen lentäjiä ja suunnitellen operatiivisia ohjeita. Käytön aikana aluksella oli useita eritasoisia onnettomuuksia, mutta ei yhtään kohtalokasta itse aluksella. Alus liitettiin 29. marraskuuta 1924 Taistelulaivastoon San Diegossa, jolloin sen täydellinen kokeellinen käyttö samalla lakkasi. Laivaston hävittäjälaivue () aloitti toiminnan aluksella tammikuussa 1925 suorittaakseen tukialuspätevyyden. Laivue oli samalla ensimmäinen Yhdysvaltain lentäväyksikkö, joka operoi tukialuksella. Laivueen kalustona olivat VE-7S kaksitasot. Aluksella oli lisäksi koulutus- ja yhteyskonekäytössä ollut lentokone. USS Ranger (CV-4)
Alus oli Yhdysvaltain Atlantin-laivaston tukialusten komentajan kontra-amiraali A. B. Cookin lippulaivana 6. huhtikuuta 1942 saakka, jolloin kontra-amiraali Ernest D. McWhorter nosti lippunsa alukselle. Alus lähti Quonset Pointiin, jossa sille kuormattiin 68 Maavoimien P-40 hävittäjää ja maavoimien 33. hävittäjälaivueen henkilöstö. Alus lähti 22. huhtikuuta merelle ja laski 10. toukokuuta maavoimien joukot maihin Accrassa Kultarannikolla, minkä jälkeen se palasi Quonset Pointiin 28. toukokuuta. USS Rendova
Alus päätti viimeisen operaationsa Korean rannikolla 6. joulukuuta ja se saapui 22. joulukuuta San Diegoon. Vuoden vaihteen jälkeen alus aloitti koulutustehtävät länsirannikolla osana 1. laivastoa. Syyskuussa alus lähti länteen ja se osallistui parin kuukauden ajan operaatio Ivyyn eli ydinkokeisiin Marshallinsaarilla ennen paluuta Kaliforniaan. Vuonna 1953 reserviin siirrettynä alus jatkoi koulutustehtävissä länsirannikolla, kunnes se palautettiin palvelukseen 1954. Se oli läntisellä Tyynellämerellä sukellusveneentorjuntatehtävissä palaten Kaliforniaan kesäkuun puolivälissä jatkaen koulutusta lokakuuhun. Alus siirrettiin Mare Islandille valmistautumaan palveluksesta poistoon, ja se sijoitettiin 2. helmikuuta 1955 San Franciscossa Tyynenmeren laivaston reserviin. Se poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta. Alus luokiteltiin 1959 AKV-14:ksi jatkaen reservissä aina alusluettelosta poistoonsa saakka 1. huhtikuuta 1971. USS Virginia (SSN-774)
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä rakentaminen aloitettiin 2. syyskuuta 1999. Vene laskettiin vesille 16. elokuuta 2003 kumminaan Virginian kuvernöörin ja senaattorin Charles Robbin puoliso ja presidentti Lyndon B. Johnsonin tytär Lynda Johnson Robb ja liitettiin laivastoon 23. lokakuuta 2004 ensimmäisenä päällikkönään David Kern. Miinanraivaaja DR-4
Miinanraivaaja DR-4 (aiemmin "ST-89") oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu hinaaja. 
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. USS Ranger (CV-4)
USS Ranger (runkonumero CV-4) oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen alusta lähtien lentotukialukseksi rakennettu alus. Alus palveli toisessa maailmansodassa pääasiassa Atlantilla ja osallistui liittoutuneiden maihinnousuun Pohjois-Afrikkaan. Vuoden 1944 kesällä alus siirtyi Tyynellemerelle, jossa toimi koulutustehtävissä. Tupolev Tu-4
Japanille Neuvostoliitto ei kuitenkaan julistanut sotaa ennen kuin vasta Tyynenmeren sodan loppuvaiheessa elokuussa 1945, joten virallisesti se oli puolueeton Yhdysvaltain ja Japanin välisessä sodassa. Sotatoimet Mantšuriassa Neuvostoliitto aloitti Japanin keisarikuntaa vastaan vasta 9. elokuuta 1945 siirrettyään suuren määrän joukkoja Saksan antauduttua Euroopasta Aasiaan. 
Ensimmäinen B-29-5 BW -pommittaja, "Ramp Tramp" (numero 42-6256) laskeutui varakentälle Vladivostokiin 29. heinäkuuta 1944 palatessaan japanilaisia vastaan suoritetulta pommituslennoltaan Mantšuriasta. USS Oregon (BB-3)
Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1890 Union Iron Worksiltä San Franciscosta Kaliforniasta, missä köli laskettiin 19. marraskuuta 1891. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1893 kumminaan John C. Ainsworthin tytär Daisy Ainsworth ja otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1896 päällikkönään H. L. Howison. USS Cowpens (CVL-25)
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista new Jerseystä Fargo-luokan kevyenä risteilijänä "USS Huntingtonina" (CL-77). Sen köli laskettiin 17. marraskuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1943 kumminaan amiraali William F. Halseyn tytär rouva M. H. Spruance. Se otettiin palveluskäyttöön 28. toukokuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään R. P. McConnell. Alus luokiteltiin kevyeksi lentotukialukseksi 15. heinäkuuta 1943 runkonumerolla CVL-25. USS Clarence L. Evans
Alus tilattiin Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta. Sen köli laskettiin 1943 ja alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1944 kumminaan rouva E. E. Evans. Alus otettiin palvelukseen kolme kuukautta myöhemmin 25. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni W. C. Hughes. USS Carney (DDG-64)
Alus tilattiin Bath Iron Worksilta Bathista Mainesta, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1993. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1994 ja otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta 1996. USS Ticonderoga (CV-14)
USS Ticonderoga (runkonumero CV-14) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus. Alus oli palveluskäytössä vuosina 1944–1947 ja 1954-1973, joina aikoina se osallistui toiseen maailmansotaan ja Vietnamin sotaan. Mariner 4
Mariner 4 oli Mariner-ohjelman neljäs miehittämätön avaruusluotain, joka teki ensimmäisen onnistuneen Marsin ohilennon ja lähetti Maahan ensimmäiset kuvat planeetan pinnasta. Luotain oli suunniteltu tekemään lähihavaintoja Marsista ja välittämään ne Maahan, minkä lisäksi lennon muita tavoitteita olivat planeettojen välisen avaruuden hiukkasmittaukset ja kokemuksen kartuttaminen pitkistä planeettojen välisistä lennoista. USS Columbia (C-12)
USS Columbia (runkonumerot C-12 ja CA-16) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1892 vesille laskettu Columbia-luokan panssarikansiristeilijä. USS Abraham Lincoln (CVN-72)
Alus tilattiin 27. joulukuuta 1982 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 3. marraskuuta 1984. Alus laskettiin vesille 13. helmikuuta 1988 kumminaan entisen laivastoministerin James H. Webbin puoliso JoAnn K. Webb. Sen valmistuskustannukset olivat 4,5 miljardia dollaria laskettuna vuoden 2007 rahana. USS Langley (CV-1)
"USS Langley" osallistui ensimmäisen kerran laivaston sotaharjoitukseen (Fleet Problem V) maaliskuussa 1925 Yhdysvaltain länsirannikolla. Aluksella ei ollut harjoituksessa suurta merkitystä, mutta sen hitaus aiheutti Yhdysvaltain laivaston komentajan amiraali Robert E. Coontzin tekemään esityksen uusien rakenteilla olleiden alusten nopeammasta palvelukseen saamisesta. USS Ticonderoga (CV-14)
Alus oli osallisena ydinaseonnettomuudessa vuonna 1965, kun Douglas A-4 Skyhawk lentokone putosi mereen sen lentokannelta lähellä Japanin rannikkoa. Lentokoneessa oli yksi 1 Mt:n B43-vetypommi, jota ei koskaan löydetty. USS Ranger (CV-4)
Koulutus keskeytyi 20. huhtikuuta, kun alus saapui Staten Islandille New Yorkiin kuormatakseen 76 P-38 hävittäjää sekä maavoimien, laivaston ja Ranskan laivaston henkilöstöä kuljetettavaksi Casablancaan. Alus lähti 24. huhtikuuta saapuen määränpäähänsä 4. toukokuuta. Aluksen kuorma purettiin ja sille lastattiin henkilöstöä ja materiaalia Yhdysvaltoihin kuljetettavaksi. Alus saapui 16. toukokuuta New Yorkiin. USS Cincinnati (C-7)
USS Cincinnati (runkonumero C-7) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1892 vesille laskettu Cincinnati-luokan panssarikansiristeilijä. USS Midway (CVB-41)
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta. Sen köli laskettiin 27. lokakuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1945 kumminaan Bradford William Ripley Jr:n puoliso. Se otettiin palvelukseen 10. syyskuuta 1945 ensimmäisenä päällikkönään Joseph F. Bolger. United States Army Rangers
Toisen maailmansodan aikana Ranger-nimitys otettiin uudelleen käyttöön, kun Yhdysvallat perusti brittiläisten kommandojoukkojen esikuvan mukaan kuusi Ranger-pataljoonaa. 1. Ranger-pataljoona lähetettiin vuonna 1942 Skotlantiin brittiläiseen kommandokoulutukseen. 1. ja 3. ja 4. Ranger-pataljoona taistelivat Pohjois-Afrikassa ja Italiassa. 2. ja 5. Ranger-pataljoona osallistuivat Normandian maihinnousuun Omaha Beachilla, jossa syntyi motto: "Rangers lead the way!" 6. Ranger-pataljoona taisteli Tyynellämerellä. Euroopassa Ranger-pataljoonia käytettiin yleensä maihinnousujen ja hyökkäysten kärkijoukkoina, mutta Tyynellämerellä Ranger-joukot toimivat pienempinä osastoina vihollisen linjojen takana. Pioneer 4
Pioneer 4 oli yhdysvaltalainen stabilisoitu miehittämätön avaruusalus, joka laukaistiin osana Pioneer-ohjelmaa joka meni Kuun ohi ja aurinkokeskiseen kiertorataan, tekevän siitä ensimmäisen Yhdysvaltojen luotaimen joka karkasi Maapallon painovoimasta. Se pääsi 58,983 km Kuun pinnalta. Se vieläkin kiertää Aurinkoa. USS Langley (CV-1)
Yhdysvaltain laivaston tilattua kolme uutta lentotukialusta päätettiin hidas "USS Langley" muuttaa vesilentokoneiden emälaivaksi ja samalla muutettiin aluksen luokitus CV-1:stä AV-3:ksi. Aluksen muutostyöt tehtiin Mare Islandin laivastontelakalla lokakuusta 1936 helmikuuhun 1937. Muutostöiden aikana lentokantta lyhennettiin etuosasta 40 prosenttia ja sen paikalle rakennettiin komentosilta. Uudistettu alus kykeni tarjoamaan riittävät tilat kahdelle laivueelle partiokoneita. USS PC-1259
USS PC-1259 oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1944 vesillelaskettu PC-461-luokan partioalus. USS Langley (CV-1)
"USS Langley" siirrettiin tammikuussa 1928 Mare Islandin (Kalifornia) Laivastontelakalle huoltoon ja samalla pidennettiin lentokantta 23 jalkaa kapteeni Reevesin ehdotuksesta. Aluksen palatessa palvelukseen kontra-amiraaliksi ylennetty Reeves pyysi 36 lentokonetta sijoitettavaksi aluksen lentokannelle ja kuusi konetta ruumaan. Alus osallistui sotaharjoitukseen (Fleet Problem VIII) huhtikuussa 1928 Havaijin vesillä, jolloin sen konevahvuus oli nostettu 36:een ja sen Boeing F2B-1 hävittäjät olivat ylivoimaisia maavoimien koneisiin verrattuna. Alus kykeni harjoituksen aikana lähettämään lentoon 35 lentokonetta seitsemässä minuutissa. USS Bon Homme Richard (CV-31)
Alus tilattiin New Yorkin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 1. helmikuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1944 kumminaan vara-amiraali McCainin puoliso. Alus otettiin palvelukseen 26. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään A. O. Rule Junior. USS Paul Revere (APA-248)
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1952 alun perin vesille Maritime Adminstrationin (MARAD) runkona 27. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1953 nimellä "SS Diamond Mariner" kumminaan rouva Franklin Ewers. Alus luovutettiin 22. joulukuuta MARADille. Prudential Steamship Corporation operoi aluksella, kunnes se siirrettiin reserviin 24. heinäkuuta 1954. USS Connecticut (SSN-22)
Alus tilattiin 3. toukokuuta 1991 General Dynamicsin Electric Boat divisioonalta, missä köli laskettiin 14. syyskuuta 1992. Alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1997 kumminaan Connecticutin kuvernöörin John G. Rowlandin puoliso Patricia L. Rowland ja otettiin palvelukseen 11. joulukuuta 1998 New Londonin sukellusvenetukikohdassa Grotonissa Connecticutissa ensimmäisenä päällikkönään Larry H. Davis. USS Wasp (CV-7)
Sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1936 Bethlehem Shipbuilding Companyn telakalla Quincyssä Massachusettsissa ja alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1939 kumminaan apulaislaivastoministeri Charles Edisonin puoliso. Alus otettiin palvelukseen 25. huhtikuuta 1940 Army Quartermaster Basessa South Bostonissa Massachusettsissa ensimmäisenä päällikkönään John W. Reeves Jr.