Kuka löysi Kennewickin miehen luurangon?
Kennewickin mies
Kennewickin mies löytyi Columbiajoen varrelta Kennewickistä Washingtonin osavaltiosta 28. heinäkuuta 1998. Kaksi alueella liikkunutta miestä huomasivat veden alla lähellä joen rantaa pääkallon ja he ilmoittivat löydöstään paikalliselle poliisilaitokselle. Bentonin piirikunnan kuolemansyyntutkija Floyd Johnson pyysi apua arkeologi James Chattersilta ja Chatters kaivoi esiin lähes kokonaisena ja hyvässä kunnossa säilyneen luurangon.
Chenjiawon löytöpaikka
Chenjiawon löytöpaikka (, ) on arkeologinen kohde Kiinassa Shaanxin maakunnan Xi’anin prefektuurissa Lantianin piirikunnassa. Siitä on löydetty naaraspuolisen "Homo erectuksen" leukaluu. Altamura
Vähän matkan päässä kaupungista on löydetty vuonna 1993 neandertalilaisen luuranko (”Uomo di Altamura”, Altamuran mies), joka on yksi maailman parhaiten säilyneistä neandertalilaisen luurangoista. Sen kallosta on eristetty neandertalialisen DNA:ta. Vihreä Menninkäinen
Muotisuunnittelija Roderick Kinsley löysi Norman Osborn salaisen piilopaikan ja kopioi Vihreän Menninkäisen varusteita. Hän kehitti niiden pohjalta parannellut versiot Norman Osbornen aseista ja liiturista. Roderick Kinsley ryhtyi Möröksi, Hämähäkkimiehen vastustajaksi. Eratosthenes
Myös mesolabi kuuluu Eratostheneen keksimien mekaanisten laitteiden joukkoon. Kyseisen välineen hän keksi yrittäessään ratkaista kreikkalaisia piinanneen kuution kahdentamisen ongelman. Tarkoituksena oli tehdä kuutio, jonka tilavuus oli toiseen kuutioon nähden tasan kaksinkertainen. Eratosthenes kertoo ongelman taustalla olevan tarinan olevan seuraava. Ateenassa riehui rutto, jonka taltuttamiseksi kaupungin asukkaat menivät Delokseen kysymään neuvoa oraakkelilta. Oraakkeli käski ateenalaisia kaksinkertaistamaan alttarinsa koon. Ahkerasti he tekivät alttarin, jonka jokainen sivu oli kaksi kertaa alkuperäistä pitempi. He olivat kuitenkin tulkinneet oraakkelia väärin, sillä hänen oli tarkoitus käskeä kaksinkertaistamaan kuution tilavuus, ei sen sivujen pituutta. Ongelma osoittautui erittäin hankalaksi, kunnes Menaikhmos onnistui tehtävässä (350 eaa.). Armstrong Whitworth
Insinööri William George Armstrong perusti 1847 Newcastle upon Tynen Elswickiin konepajan, joka valmisti hydraulisia laitteita, nostureita ja siltoja. Hyvin pian tämän jälkeen aloitettiin asetuotanto ja erityisesti takaaladattavien tykkien tuotanto, joilla varustettiin Krimin sotaan lähtenyt brittiarmeija. Kennewickin mies
Kennewickin miehen löytymisen jälkeen alkoi pitkä oikeustaistelu luurankoa vaatineiden intiaaniheimojen ja tieteilijöiden välillä. Luuranko luovutettiin lopulta heimojen haudattavaksi vuonna 2017. Mysterio
Mysterio palaa Kuuden Koplan jäsenenä, ja hyökkää Hämähäkkimiehen kimppuun yhdessä Kraven Saalistajan kanssa. Hämähäkkimiehen onnistuu kuitenkin päihittää kaksikko ja vangita Mysterio. Jaksossa ”Identiteettikriisi”, jossa Peter Parkerin huhutaan olevan Hämähäkkimies, toimittaja Ned Leeds haastattelee Quentin Beckiä, joka sanoo toivovansa Peter Parkerin olevan Hämähäkkimies, ja että moni Hämähäkkimiehen vangituista vastustajista tietää, miten he voisivat käyttää tietoa hyväkseen. Myöhemmin paljastuukin, että vangittu Quentin Beck oli todellisuudessa robotti, joka oli kykenevä vaihtamaan henkilöllisyyttään Mysterion ja Quentin Beckin välillä. Robotti-Mysterio tuhoutuu vankilassa taistelussa Hämähäkkimiestä vastaan, ja todellisen Quentin Beckin olinpaikka jää hämärän peittoon. Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri
Hän oli ollut Reppanaisen kanssa siivoamassa poliisitalon ullakkoa josta hän löysi Jeppe Antinpojan muistikirjan ja siinä olleen viestin. Mutka tiesi että leijonatuuliviiri on Kakerbergien katolla joten siellä olisi aarre Siitä alkoi sitten kakkukoneen rikkomista, rottien piilottamista taloon ja muita rötöksiä. Lopuksi hän osti koko talon, mutta ei löytänyt aarretta.
Mutta sitten Herra Heinämäki kertoo että leijonatuuliviiri on alun perin hänen talostaan, mutta putosi myrskyssä. Hän antoi sen lahjaksi Kakerbergeille. John Roebuck
John Roebuck (1718 – 17. heinäkuuta 1794) oli brittiläinen lääkäri, keksijä ja teollisuusmies. Hänen työnsä olivat merkittäviä teollisen vallankumouksen aikana ja hänet tunnetaan parhaiten kehittämästään rikkihapon valmistukseen käytettävästä lyijykammioprosessista. Kennewickin mies
Luurankoa säilytti kanteiden käsittelyn aikana siitä vastuussa olleiden pioneerijoukkojen puolesta ensin Battelle Memorial Institute ja sittemmin Burken museo. Tieteilijöiden mukaan luurankoa säilytettiin pioneerijoukkojen vastuulla sille sopimattomissa oloissa. Lisäksi suuria osia luurangon reisiluusta oli kadonnut kun luuranko siirrettiin Battellen haltuun. FBI kuulusteli katoamiseen liittyen James Chattersia ja Floyd Johnsonia. Myöhemmin kadonneet osat löytyivät selittämättömästä syystä kuolinsyyntutkijan toimistolta. Tieteilijät olivat lisäksi pyytäneet tutkimuslupaa luurangon löytöpaikalle, mutta pioneerijoukot täyttivät paikan kivillä ja maalla virallisesti eroosion estämiseksi. Samalla paikan uusista tutkimuksista tuli mahdotonta. Magnetoenkefalografia
Fyysikoista ja matemaatikoista koostunut MEG-teknologiaa kehittänyt tutkimusryhmä oli koko ajan teknisesti alan kärjessä valmistaen 1-kanavaisen MEG-laitteen v. 1982, 4-kanavaisen v. 1984, 7-kanavaisen v. 1986, 24-kanavaisen v. 1989 ja 122-kanavaisen v. 1992. Viimeksi mainittu laite oli vuonna 1989 Lounasmaan perustaman Neuromag Oy:n kehittämä. Neuromagista (nyk. Elekta Neuromag) tuli alan teknologiajohtaja; se toi markkinoille 306-kanavaisen laitteen v. 1998. Ensimmäisissä laitteissa olleet SQUIDit oli kehitetty TKK:lla; 1- ja 4-kanavaisissa käytettiin SHE:n, 24- ja 122-kanavaisissa IBM:n ja 306-kanavaisessa VTT:n kehittämiä SQUIDeja. Mandariini (sarjakuvahahmo)
Kommunistisen puolueen valtaannousun jälkeen Mandariinilta kuitenkin riistettiin hänen asemansa, palatsinsa ja varakkuutensa. Katkeroituneena Mandariini vaelsi myyttiseen Henkien Laaksoon, josta hän toivoi löytävänsä keinon palauttaa kunniansa. Hän löysi muinaisen avaruusaluksen ja valtavan lohikäärmemaisen luurangon. Alus oli "makluaaneiksi" kutsun sivilisaation ja luuranko aluksen kapteenin, Axonn-Karrin jäänne. Makluaaneista tunnetuin on Fin Fang Foom. Phillip Tobias
Urallaan Tobias teki paljon kaivauksia Etelä-Afrikan Sterkfonteinin luolilla. Lisäksi hän kaivoi muun muassa Olduvain rotkolla, Tansaniassa, mistä löysi 1964 Louis Leakeyn kanssa varhaisimpia "Homo habilisin" jäänteitä. Tobias oli ollut 1953 paljastamassa vuonna 1912 löydettyä Piltdownin ihmistä väärennökseksi. Tobias ilmoitti 1995 ryhmänsä löytäneen Sterkfonteinista lähes täydellisen hominidin luurangon, "Little Footin". Käräjämäki (Eura)
Kalmisto löydettiin viimeistään silloin, kun paikalliset ihmiset ottivat hiekkaa harjun keskivaiheilta ja löysivät koruja sekä muita esineitä. Sittemmin kalmistoa tutkivat K. F. Ignatius (1870), J. R. Aspelin (1878 Käräjämäki, 14 ruumishautaa ja yksipäinen käärmeensolki), K. Killinen (1878, Euran ensimmäinen inventointi), Theodor Schwindt (1890, Osmanmäki, löytöinä rintaketjut ja rannekoruja), Alfred Hackman (1894, kummut Käräjäkivien läheltä, Osmanmäki, kaksipäinen käärmesolki, rautalapio, hän tutki 23 hautaa), M. Kauppinen ja Hj. Appelgren (1901–1902), Hj. Appelgren (1905, Osmanmäki, löytönä putkikeihäs, viikinkiaikaiset naisten korut) ja Julius Ailio (1912), Nils Cleve (1927 ja 1942), C. F.Meinander (1945), Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander (1965–1966) sekä Kaarlo Katiskoski (1985). Katiskosken työ lopetti Osmanmäen kalmiston tutkimukset, ja alue vapautettiin muuhun maankäyttöön. Käräjämäki sitä vastoin on vielä osittain tutkimatta. Käräjämäki (Kokemäki)
Vuonna 2001 suoritti Jouni Taivainen koekaivaukset Käräjämäen kivien ympäristössä. Silloin havaittiin selvä kivikautisen asuinpaikan kulttuurikerros, jota ajoitti kaksi Pyheensillan kulttuuriin (noin 4500 − 4000 BP) kuuluvaa nuolenkärkeä. Kivikaudella asuinpaikka sijaitsi Kokemäenjoen suulla. Muita kaivauslöytöjä olivat keramiikkaa, taottuja nauloja, solki, veitsen katkelma, keihäänkärki ja naisen polttohaudasta löydetty lintuneula. Rautakauden esineistö on tyypillistä kansainvaelluskaudelle 400 – 550 jaa.. Lintuneulasta, joka oli käytössä 500 − 600 jaa., tehtiin rintaneula, jota on yleisesti myynnissä. David Brewster
Brewsterin tutkimuskohteita olivat erityisesti valon polarisoituminen taittumisen ja heijastumisen seurauksena sekä valon absorptio. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi, kun hän noin vuonna 1815 keksi kaleidoskoopin, josta pian tuli suosittu laite. Hän kehitti myös stereoskoopin tekniikkaa ja paransi Ison-Britannian majakoita. Kirjalliset työnsä hän aloitti vuonna 1799 kirjoittamalla säännöllisesti Edinburghin sanomalehteen. Myöhemmin hän toimitti useitakin tieteellisiä lehtiä ja osallistui tietosanakirjojen toimitustyöhön. Brewster kirjoitti muun muassa "Encyclopædia Britannicaan" optiikkaan ja sähkömagnetismiin liittyviä artikkeleja. Tämän lisäksi hän julkaisi useita omia teoksia. Markku Ketola
Dokumenttielokuva kertoo urkuri Markku Ketolan (1945–1985) musiikillisen elämänkaaren. Elokuvan runkona toimii ranskalaisen urkurin ja säveltäjän Louis Viernen (1870–1937) tunnetuin urkuteos Carillon de Westminster (Westminsterin kellot). Teoksen soittaa Petri Koivusalo, Markku Ketolan oppilas ja Mika Koivusalon veli. Mika Koivusalo äänitti sen Olarin kirkossa Espoossa syksyllä 1985, jolloin Markku Ketola menehtyi. Mary Anning
Vaikka Anningilla ei ollut tieteellistä koulutusta, hänen maineensa levisi pääosin yläluokkaan kuuluneiden miespaleontologien keskuudessa. Hänen etsintäretkilleen osallistuivat muun muassa paleontologit William Buckland ja Richard Owen. Monet keräilijät laittoivat kuitenkin omiin nimiinsä Anningilta ostamansa luurangot, ja toisaalta useissa lehdissä ei mainittu löytöjen yhteydessä Anningin nimeä. Kuuluisista tieteilijöistä muun muassa Hendy De la Beche ja Gideon Mantell antoivat julkisesti Anningille kunnian tämän löydöistään. Cardiffin mies
Cardiffin mies on New Yorkin Cardiffista vuonna 1869 löytynyt kolmimetrinen kivettynyt ihminen, joka myöhemmin osoittautui huijaukseksi. Huijauksen suunnitteli George Hull -niminen tupakkatehtailija tehdäkseen naurunalaiseksi kiistakumppaninsa, metodistipapin, jonka mukaan raamattua olisi tulkittava kirjaimellisesti. Patsas oli tehty kipsistä ja käsitelty erilaisilla hapoilla sekä väreillä, jotta se olisi näyttänyt vanhemmalta. Baraw Sugbo
Baraw Sugbon historia juontaa Labangon Fencing Clubin perustajaan, maineikkaaseen Lorenzo Saavedraan (myös: "Tatay Insong") (1852-1944). Saavedraa pidetään kantaisänä useille nykyisille eskrima-tyyleille, kuten Doce Pares ja Balintawak. "Tatay Insong" ei tiettävästi opettanut kaikkia taitojaan yksittäiselle henkilölle tai ryhmälle, vaan jakoi oppejaan eri laajuudessa eri ihmisille. Perimätiedon mukaan Lorenzo Saaveedra sai vaikutteita veitsipuolustustaitoonsa vankila-aikanaan tuntemattomaksi jääneeltä ranskalaiselta."Tatay Insongin" veitsipuolustukseen liittyvä taitoa, Baraw Sugboa hän opetti järjestelmänä eskrima-oppilaidensa sijaan yksinomaisesti Simeon "Simo" Saavedralle. Simolta taito puolestaan periytyi Lucresio "Okit" Ceniza Albanolle (k. 1995). Albano puolestaan välitti järjestelmän veljenpojalleen Gregorio Cenizalle (myös: "Noy Oyong") (1925-2007). (Nepangue & Machachor 2007, 221.) Luostarinmäen käsityöläismuseo
Pihassa sijaitsevat kellosepän, kammantekijän ja hansikkaantekijän verstaat. Kellosepän ammatti on kehittynyt ohutlevyseppien taidosta valmistaa tornikelloja. Tällaisia oli esim. 1550-luvulla Turun tuomiokirkossa ja 1560-luvulla Turun linnassa. Ammatti itsenäistyi 1700-luvulla kun porvaristo alkoi hankkia itselleen seinä- ja taskukelloja. Silloin Turussa oli vielä vain pari kelloseppää, mutta vuonna 1857 kaupungissa toimi jo 6 kelloseppää. Kammantekijän verstas kuului alkujaan kammantekijä Emil Ahlrothille, joka oli Suomen viimeinen ammattikuntalaitoksen tapaan oppinsa saanut mestari. Verstas esittelee sarvikamman teon eri vaiheita. Hansikkaantekijän verstaan on sisustanut hansikkaantekijä P.A. Fagerlund. Hansikkaiden leikkaamisessa tarvitaan hyvää materiaalintuntemusta. Leikkaajan täytyy osata venyttää nahkaa oikein materiaalin säästämiseksi. Leikkaaminen oli perinteisesti miesten työtä ja ompeleminen naisten. Hansikkaat ommeltiin käsin ja ahkera ompelija sai valmiiksi neljä paria päivässä. Otto von Guericke
Otto von Guericke (30. marraskuuta 1602 Magdeburg – 21. toukokuuta 1686 Hampuri) oli saksalainen valtiomies, fyysikko ja insinööri. Hän kehitti tyhjiöpumppua ja oli varhaisia sähköilmiöiden tutkijoita. Martin Bormann
Heinz Linge kuitenkin sanoi nähneensä Bormannin ja Stumpfeggerin kuolleen Weidendammerin sillan luona käsikranaattiin, joka oli heitetty panssarivaunun sisään heidän astuessa sen kyytiin. Berliinistä rakennustyömaalta vuonna 1972 löydetyt luurangot tunnistettiin virallisesti Stumpfeggerille ja Bormannille kuuluviksi, ja Saksan liittotasavallan Korkein oikeus julisti Bormannin kuolleeksi huhtikuussa 1973. Bormannin perheen pyynnöstä tunnistus vahvistettiin DNA-testillä vuonna 1998. Teollinen vallankumous
Uusia keksintöjä ottivat käyttöön ja kehittivät usein puusepät, kellosepät tai muut melko köyhien yhteiskuntaluokkien ammattikunnat. Esimerkiksi James Watt oli mallinrakentaja ja matemaattisten instrumenttien tekijä Glasgow'n yliopistolle ja sai merkittävään keksintöönsä vaadittavat tiedot yliopiston tiedemiehille tekemistään höyrykonepienoismalleista. Edmund Cartwright, kutomakoneen kehittäjä, oli pappi ja kappalainen.. Englannissa suhtauduttiin tiedon välittämiseen demokraattisesti ja useat maamiesseurat jakoivat tietoutta maanviljelystä. Tunnettu tieteellinen yhdistys oli Lunar society, jonka jäseniä olivat muun muassa James Watt, Erasmus Darwin, Josiah Wedgwood, John Whitehurst ja Joseph Priestley Rautanaamio
Simon Singh tarkastelee Rautanaamion arvoitusta kryptografian näkökulmasta. Vuonna 1890 löydettiin Ludvig XIV:n hallinnon salakirjoitettuja kirjeitä, joiden koodin - "Suuren salakirjoituksen" - Ranskan armeijan salakirjoitusasiantuntija Étienne Bazeries kykeni selvittämään. Eräs kirjeistä oli Ludvig XIV:n sotaministerin, François Michel Louvois'n selonteko kenraali Vivien de Boulonden rikoksista Cuneon taistelussa yhdeksänvuotisen sodan aikana ja hänen vangitsemisestaan Pignerolen linnoitukseen. Kirjeen eräs yksityiskohta käsittelee vangin kasvojen peittämistä ulkoilun aikana rautaisella naamiolla. Rautanyrkki
Wendell Rand oli nuorena poikana eksynyt toisessa ulottuvuudessa sijaitsevaan K’un-Lunin mystiseen kaupunkiin. Hän pelasti kaupungin hallitsijan, lordi Tuanin, joka adoptoi hänet. Ajan myötä Wendell lähti kaupungista ja hänestä tuli varakas liikemies New Yorkissa. Hän meni naimisiin seurapiirikaunotar Heather Duncanin kanssa ja Daniel Rand syntyi heidän pojakseen. Muurahaismies (Scott Lang)
Kun hänen tyttärensä, Cassie Lang, alkoi kärsiä vakavista sydänongelmista, Lang alkoi jälleen ajautua varkauksien pariin. Hän murtautui tohtori Henry Pymin kotiin, varastaen tämän Muurahaismies-puvun sekä kutistuskaasua sisältävät säiliöt. Muurahaismiehenä, Lang murtautui Cross Technological Enterprisesin tiloihin ja huomasi yhtiön johtajan, Darren Crossin, pitävän vankina tohtori Erica Sondheimia, ainoata Cassien auttamiseen kykenevää lääkäriä. Crossin kuoltua hänen onnistui pelastaa tohtori Sondheim, joka puolestaan pelasti Cassien hengen. Edmund Cartwright
Edward (Edmund) Cartwright (24. huhtikuuta 1743 – 30. lokakuuta 1823) oli brittiläinen kirkonmies ja kutomakoneen keksijä. Benjamin Franklin
Benjamin Franklin oli myös keksijä. Hän keksi muun muassa maailman ensimmäiset torneihin asennettavat ukkosenjohdattimet, kaksitehoiset silmälasit ja lasiharmonikka-nimisen instrumentin. Ukkosenjohdattimiin kohdistui kritiikkiä, koska salamoiden ajateltiin olevan Jumalan rangaistuksia ihmisille. Franklin itse oli deisti, joten hän ei nähnyt tätä ongelmana. William Bragg
Tieteellisen tutkimuksen Bragg aloitti 1890-luvulla myöhäisellä iällä. Hän tapasi Ernest Rutherfordin ensimmäisen kerran vuonna 1895 tehdessään kokeita Hertzin oskillaattorilla. Rutherfordista tuli hänelle tärkeä ystävä ja tukija. Kuultuaan Wilhelm Röntgenin tekemästä löydöstä Bragg rakensi assistenttinsa kanssa oman röntgenputken. Sillä kuvattiin William Lawrencen murtunut kyynärpää, mikä oli ensimmäinen muistiinmerkitty röntgensäteilyn lääketieteellinen käyttötapaus Australiassa. Bragg oli myös kiinnostunut Marie Curien tutkimuksesta radonilla ja hankki sitä omia kokeitaan varten. Nämä varhaiset kokeet olivat kuitenkin muiden tuloksien toistamista. Avainviulu
Avainviulu kehittyi 1350-luvulla. Tuolta ajalta on löytynyt Gotlannista reliefi, jossa esiintyy kaksi avainviulun soittajaa. 1400–1500-luvuilla soitin oli yleinen Ruotsin lisäksi ainakin Tanskassa. Suomalainen versio soittimesta on "esseharpa", joita on löydetty vuoden 1600 tienoilla Essestä eli Ähtävältä.Tunnetuin nykyajan avainviulisti oli Eric Sahlström (1912-1986). Hänen nimeään kantavassa Eric Sahlström -instituutissa opetetaan avainviulun soittoa. 1900-luvun alkupuoliskolla soittimen harrastus tyrehtyi, mutta 1960- ja 70-luvuilla se virisi uudelleen. Yksinkertainen kone
Koneissa esiintyvän liukukitkan klassiset lait keksi Leonardo da Vinci (1452–1519), mutta hän ei julkaissut tutkimuksiaan, vaan ne säilyivät vain hänen muisti­kirjoissaan. Ne keksi uudestaan Guillaume Amontons vuonna 1699, ja niitä kehitti edelleen Charles Augustin de Coulomb vuonna 1785. Paranthropus boisei
Antropologi Mary Leakey löysi ensimmäiset todisteet lajista vuonna 1959 Tansaniasta. Kallo lempinimeltään "Nutcracker Man" on noin 1,75 miljoonaa vuotta vanha ja siinä on luonteenomaisia piirteitä "Australopithecus"-suvusta. Mary ja hänen aviomiehensä Louis Leakey nimesivät lajin "Zinjanthropus boiseiksi", joka juontuu tutkijaryhmän rahoittajan, Charles Boisen, nimestä. "P. Boisei" näytti olevan todellinen aarre, varsinkin kun tutkijaryhmän poika, Richard Leakey arveli sen olevan ensimmäinen laji, joka käytti alkeellisia kivityökaluja. Toinen kallo löydettiin Turkana-järven lähettyviltä vuonna 1969. Lindow’n mies
Lindow’n mies (virallinen nimi Lindow II) on rautakautinen suoruumis, joka löydettiin 1. elokuuta 1984 Lindow’n turvesuolta, Cheshirestä Luoteis-Englannista. Lindow’n miestä on kuvailtu yhdeksi 1980-luvun tärkeimmistä arkeologisista löydöistä. Lindow’n miehen kuolinsyytä ei tiedetä varmasti, mutta kyseessä on epäilty olleen rituaalimurha. Ruumis on ollut näytteillä British Museumissa, mutta sitä on lainattu ajoittain lähelle sen alkuperäistä löytöpaikkaa Manchesterin museoon. Robert Hooke
Hooke tunnetaan parhaiten kiinteiden aineiden kimmoisuutta koskevan Hooken lain keksijänä. Hän paransi myös kaukoputkea ja mikroskooppia sekä havaitsi mikroskoopillaan ensimmäisenä kasvien koostuvan soluista Hän esitti myös valon etenevän poikittaisena aaltoliikkeenä, joskin tämä voitiin todistaa vasta 1800-luvulla. Vetoketju
Vetoketjulla on kolme keksijää. Ensi yritys oli vuonna 1851, jolloin yhdysvaltalainen Elias Howe kehitti "vaatteisiin tarkoitetun automaattisen liukuvan lukkomekanismin", jonka kehittely kuitenkin jäi häneltä vähiin. Yhdysvaltalainen Whitcomb Judson kehitti seuraavan version vuonna 1891, mutta ei suinkaan vaatteita vaan saappaita varten. Hänen tarkoituksensa oli saada sellaiset kengännauhojen korvikkeet, jotka saisi kiinni yhdellä kädellä. Nykyaikaisen varmatoimisen vetoketjun kehitti ruotsalaissyntyinen Gideon Sundbäck Judsonin keksinnön pohjalta ja hänen yrityksensä palkalistoilla vuonna 1913. Sitä kutsuttiin "clasp-locker-mekanismiksi". Kennewickin mies
Chattersin tutkimusten jälkeen Floyd Johnson määräsi luurangolle radiohiiliajoituksen ja DNA-tutkimuksen. Radiohiiliajoitus tehtiin luurangon pikkusormesta ja sen tuloksena luurangon iäksi saatiin 8 410 +/– 60 vuotta. Kennewickin mies oli näin yksi vanhimmista koskaan Amerikoista löydetyistä luurangoista. Suoritetun DNA-testin tulosten perusteella ei voitu tehdä johtopäätöksiä. Luurangon perusteella ei voitu myöskään arvioida silmien tai ihonväriä, tai tietoja kuolleen miehen kulttuurista tai kielestä. Nicolas Fatio de Duillier
Nicolas Fatio de Duillier (26. helmikuuta 1664 – 12. toukokuuta 1753) oli sveitsiläissyntyinen matemaatikko. Hän on tunnettu työstään koskien eläinratavaloa ja roolistaan Newtonin ja Leibnizin riidassa. De Duillier keksi menetelmän vuonna 1704, jonka avulla pystyttiin poraamaan reikä rubiineihin ja safiireihin timanttiporan avulla. Tämä mahdollisti näiden jalokivien käyttämisen kellojen kivilaakereina ja tätä kautta kellojen rattaiden kitkaa saatiin pienemmäksi. John Locke
Locke oli etsinyt uraa itselleen, ja vuonna 1667 hän muutti Shaftesburyn kotiin Exeter Housessa Lontoossa toimiakseen Lordi Shaftesburyn henkilökohtaisena lääkärinä. Lontoossa Locke jatkoi lääketieteellisiä opintojaan Thomas Sydenhamin ohjauksella. Sydenhamilla oli merkittävä vaikutus Locken luonnonfilosofiseen ajatteluun. Vaikutus näkyy erityisesti Locken teoksessa "An Essay Concerning Human Understanding". Leopold Godowsky
Leopold Godowskyn samanniminen poika (1900–1983) oli yhdysvaltalainen viulisti ja keksijä, joka yhdessä Leopold Mannesin kanssa kehitti vuosikymmeniä maailman parhaana värivalokuvausmateriaalina pidetyn Kodachrome-filmin. Abercrombie &amp; Fitch
Abercrombie & Fitch sai alkunsa vuonna 1892 New Yorkin ala-Manhattanilla liikkeenä, josta varakkaat asiakkaat kävivät ostamassa metsästys-, kalastus- ja retkeilyvarusteita. Asiakaskuntaan kuuluivat Theodore Roosevelt, ilmailun pioneerit Charles Lindbergh ja Amelia Earhart sekä Hollywood-tähdet Greta Garbo, Katharine Hepburn ja Clark Gable. Kirjailija Ernest Hemingway osti Abercrombie & Fitchiltä muun muassa haulikon, jolla sitten ampui itsensä. Richard Arkwright
Arkwrightin ensimmäisessä kehräämössä koneet pyörivät hevosten avulla. Arkwright tunti kuitenkin John Lomben rakennuttaman vesivoimalla toimivan Derbyn silkkikehräämön toimintaperiaatteet, ja perusti toisen kehräämönsä samaan Derwent-joen laaksoon kuin Lombekin. Cromfordin kehräämö valmistui 1771. Vesivoimalla toimivaa kehruukonetta alettiin kutsua nimellä "vesirukki" (). Nallilukko
Nallilukon kehitti metsästystä harrastanut skotlantilainen pastori Alexander Forsyth. Hän huomasi, että liipasimen vedon ja aseen laukeamisen välinen viive (lukkoaika) antoi riistalle aikaa paeta, etenkin, kun ruuti piilukon sankkipannussa syttyy välähtäen ja pölläyttäen sankan savun hetkeä ennen panoksen syttymistä. Forsyth kehitti noin vuonna 1805 uudenlaisen lukon, jossa iskuvasara iski pieneen räjähdyselohopeaa sisältävään säiliöön. Kiertoheiluri
Charles Augustin Coulomb hyödynsi kiertoheiluria muun muassa uraauurtavissa tutkimuksissaan sähkövarausten veto- ja repulsiovoimista 1700-luvun lopulla. Samoihin aikoihin Henry Cavendish puolestaan käytti kiertoheiluria tutkiessaan kappaleidenvälisiä gravitaatiovoimia. Kyseinen kiertoheiluriin perustuva laite tunnetaan Cavendishin vaakana. Siinä kiertoheilurin massakappaleena on keskeltä kiinnitetty vaakasuora tanko, jonka päissä on tietyt massat m. Tangon vieressä, irti tangosta on suuremmat ja paikoilleen kiinnitetyt massat m. Massojen välinen gravitaatio saa tangon pyörähtämään ja kuidun kiertymään kulman formula_6. Kuituun syntyneestä momentista voidaan päätellä kappaleiden vuorovaikutus. Kuidun momentti on suoraan verrannollinen poikkeutuskulmaan formula_6, gravitaation tuottama momentti on kääntäen verrannollinen massojen välimatkan neliöön. Coulombin torsiovaa'an periaate oli hyvin lähellä Cavendishin vaakaa, siinä kiertymän tuottivat varatut massakappaleet. William George Armstrong
William George Armstrong (1810–1900) oli englantilainen keksijä, tiedemies, insinööri ja liikemies. Hän perusti Newcastlen lähelle Tynejoen varrelle Elswickiin tehtaat, jotka työllistivät parhaimmillaan 25 000 henkeä. Siellä valmistettiin aseita, laivoja ja hydraulisia nostokurkia.
Armstrong rakensi Newcastleen kääntösillan ja London Bridgen hydraulisen mekanismin. Messinki
Teollisen vallankumouksen myötä messingintuotannon merkitys kasvoi entisestään. Vuonna 1738 englantilainen metallurgi William Champion patentoi menetelmän sinkin tuottamiseen tislaamalla kalamiinia ja hiiltä. Kankaan­kudonta­teollisuuden tarpeisiin tarvittiin neuloja, joita valmistettiin messinkilangasta. 1800-luvulla messingin valmistus ja käyttökohteet lisääntyivät entisestään. Vuonna 1832 englantilainen teollisuusyrittäjä ja poliitikko George Frederick Muntz keksi 60/40-messingin, joka mahdollisti edullisten, kuumatyöstettävien metallilevyjen valmistuksen. Nämä syrjäyttivät puulaivojen suojaamisessa käytetyt kuparilevyt. Ranskassa vuonna 1846 messingistä alettiin puolestaan valmistaa aseiden patruunoita. Hyvälaatuisten sauvojen valmistaminen edullisesti koki läpimurron vuonna 1894, kun Alexander Dick kehitti suulakepuristimen. John Locke (Lost)
Ben näyttää Lockelle kuopan täynnä luurankoja, jotka osoittautuvat Dharman jäsenien jäänteiksi. Ben kiskaisee aseen esiin ja ampuu Lockea vatsaan. Locke putoaa kuoppaan ja Ben kysyy, mitä Jacob sanoi hänelle. Locken kerrottua Jacobin käskeneen auttaa häntä, Ben jättää Locken kuoppaan kuolemaan. Tuskissaan Locke kurkottaa luurangon kädessä olevaan aseeseen ja yrittää itsemurhaa. Locken aikoessa vetää liipaisimesta, hän näkee Waltin, joka käskee häntä nousemaan ylös ja suorittamaan tehtävänsä. Edvard V
Vuonna 1674 työmiehet, jotka olivat siirtämässä White Towerin kappeliin johtavaa portaikkoa löysivät kahden lapsen luurangot, joka olivat kolmen metrin syvyydessä jalavakirstussa. Aluksi kirstu siirrettiin syrjään rakennusjätteiden mukana, kunnes joku päätteli kyseessä olevan prinssien luut. Silloin Kaarle II teetti Sir Christopher Wrenin suunnitteleman valkoisesta marmorista tehdyn arkun ja neljä vuotta myöhemmin luut sijoitettiin arvonmukaisen seremonian myötä Henrik VII:n kappeliin Westminster Abbeyhin lähelle heidän siskonsa Elisabet Yorkilaisen hautaa. Joseph John Thomson
Lordi Rayleighin erottua vuonna 1884 kokeellisen fysiikan professuurista Cavendish Laboratorystä Thomson päätti hakea vapautunutta virkaa. Hakijoita oli yhteensä neljä, mukaan lukien Richard T. Glazebrook. Glazebrookia pidettiin varmana valintana virkaan, koska hänellä oli jo vuoden kokemus kokeellisen fysiikan opettamisesta. Viikon kuluttua hausta Thomson valittiin virkaan. Thomson ja Glazebrook yllättyivät molemmat valinnasta, Glazebrook ei kuitenkaan osoittanut katkeruuden merkkejä. Epätodennäköisen valinnan Thomsonista teki hänen suhteellisen nuori ikänsä sekä se, että hänen näyttönsä olivat tuohon mennessä lähinnä teoreettisia. Uusi professori alkoi ensimmäiseksi tutkia kaasujen sähkönjohtavuutta, jonka myötä hän myöhemmin löysi elektronin. Yksi Thomsonin oppilaista Cavendishissa oli Ernest Rutherford. Kenny Clarke
Thelonious Monk Deathlok
Eversti Luther Manning oli "ensimmäinen" Deathlok, sotilas, joka vammauduttuaan kuolettavasti, pelastettiin kokeellisen Deathlok-kyborgin sisälle. Kaikki tämä tapahtui apokalyptisessa tulevaisuudessa, jossa Manning taisteli uuden ruumiinsa avulla ilkeitä suuryrityksiä ja sotilasjohtajia vastaan samalla yrittäen epätoivoisesti säilyttää ihmisyytensä. Struthiomimus
Vuonna 1901 Lawrence Lambe löysi ensimmäiset, epätäydelliset jäännökset ja antoi niille nimen "Ornithomimus altus". Barnum Brown löysi vuonna 1914 kokonaisen luurangon Kanadan Albertasta, jonka jälkeen Henry Fairfield Osborn sijoitti "Struthiomimuksen" omaan sukuunsa vuonna 1917. "Struthiomimus" kuului heimoon "Ornithomimidae", johon kuului mm. "Gallimimus", "Dromiceiomimus" ja "Ornithomimus". Michael Morbius
Martine etsi yhä puolisoaan ja hän sai miehen palaamaan luokseen kun hän oli kohdannut Ihmissusi Jack Russellin. Käyttäen viimeiset Michaelin Nobelista saamat rahat Martine osti Mason Housen, joka sijaitsi Bostonin ulkopuolella. Martine tunsi, että se antaisi heille omaa rauhaa Morbiuksen etsiessä parannuskeinoa. CIA:n agentti Simon Stroud, joka etsi Bostonissa tappajavampyyriä, epäili Morbiusta pääepäiltynään. Kun Morbius huomasi, että hänellä oli psykologinen tarve juoda elävien verta, Stroud valtasi Mason Housen ja pidätti Martinen. Kun poliisi kuulusteli hänen morsiantaan, Morbius huomasi uuden kotinsa olevan demonisen olennon Hornasilmän vallassa. Stroud, joka jahtasi Morbiusta yhä, työskenteli hänen kanssaan paetakseen Hornasilmää, löytäen demonin heikkouden ja paeten Mason Housesta. William Crookes
Sir William Crookes (17. kesäkuuta 1832 – 4. huhtikuuta 1919) oli englantilainen fyysikko ja kemisti. Crookes löysi alkuaine talliumin vuonna 1861. Kemiallisten tutkimustensa ohessa hän keksi Crookesin radiometrin eli niin sanotun valomyllyn vuonna 1873. Kehittämiensä tyhjiöputkien avulla hän myös havaitsi katodisäteet tutkiessaan sähkön johtumista harvassa kaasussa. Crookes oli tyhjiöputkitutkimuksen pioneereja ja vuonna 1879 hän havaitsi ensimmäisenä, että aine voi esiintyä plasmana. Enigma (salauslaite)
Enigma oli Saksan toisessa maailmansodassa käyttämä sähkömekaaninen salauslaite, jonka toiminta perustui pyöriviin salauskiekkoihin. Tarkkaan ottaen kyse on kokonaisesta salauslaitteiden perheestä, sillä ajan myötä laitteesta kehitettiin useita eri malleja. Enigman keksijä Arthur Scherbius sai ensimmäisen Enigmaan liittyvän patenttinsa 1918. Karl Klindworth
Rubinsteinin kuoltua 1882 Klindworth palasi Saksaan Berliinin filharmonisen orkesterin kapellimestariksi vuorotellen Joachimin ja Franz Wüllnerin kanssa. Vuonna 1884 hän perusti Berliiniin pianokoulun, joka 1893 yhdistyi Xaver Scharwenkan pianokoulun kanssa. Näin muodostettiin Klindworth-Scharwenka-konservatorio. Klindworth oli myös merkittävä pianomusiikin julkaisija ja sovittaja. Tunnetuimpia ovat hänen Wagnerin oopperoista tekemänsä pianosovitukset. Kehotus niiden tekemiseen tuli säveltäjältä itseltään. Wagneriin Klindworth tutustui Lontoossa huhtikuussa 1855. Suoarkeologia
Suoruumiita on tavattu pääasiassa turpeenotossa ja löytöjä tunnetaan muun muassa Saksasta, Puolasta, Alankomaista, Tanskasta, Ruotsista, Norjasta, Irlannista, Englannista ja Yhdysvalloista. Kuuluisia tapauksia ovat myös Lindow’n mies ja Kennewickin mies, vaikka se löytyikin joesta. OOPArt
OOPArt-lyhenne (Out-Of-Place Artifact, ) tarkoittaa historiallista, arkeologista tai paleontologista esinettä, joka on löydetty hyvin epätavallisesta tai jopa mahdottomasta paikasta. Käsitteen keksi skotlantilais-amerikkalainen kasvitieteilijä, geologi ja kryptozoologi Ivan T. Sanderson (1911–1973). Käsitettä ei käytetä tieteellisessä tutkimuksessa, vaan se liittyy enemmän tieteen popularisointiin ja näennäistieteeseen. Vaikka useita OOPArteista kehiteltyjä teorioita pidetään näennäistieteenä, jotkut OOPArtit, kuten Kensingtonin riimukivi ja Mainen penny, ovat tai ovat olleet tieteellisen kiistelyn kohteena. Kirkkonummen luutuura
Vuonna 1913 löydettiin ojankaivuun yhteydessä luutuura Kauhalan Kittelbergetin alapuolelta. Tuura oli tehty hirven jalan väliluusta. Luu oli halkaistu pituussuunnassa ja alaosa oli teroitettu ja muotoiltu teräksi. Työkalu oli ilmeisesti kiinnitetty puuvarteen jatkeeksi. Luutuuraa oli mahdollisesti käytetty avannon hakkaamiseen jäähän, mahdollisesti myös hylkeentappovälineenä. Janne Vilkuna testasi esineen kopiolla avannon tekemistä vuonna 1978. Kokeessa kävi ilmi, että tuura olisi toiminut tehokkaana välineenä jään hakkaamiseen. Halkaisijaltaan kymmensenttisen avannon tekemiseen 7 cm paksuiseen jäähän meni kaksi minuuttia ja puolen metrin paksuiseen jäähän 20 minuuttia. Kenneth E. Hagin
Menestysteologia tarkoittaa oppia, joka perustuu E.W. Kenyonin ja Kenneth Haginin opetuksiin. Menestysteologiksi sanotaan tällöin ihmistä, joka opettaa samaa oppia kuin Kenneth Hagin. Menestysteologian isänä pidetään E. W. Kenyonia, jonka v. 1916 ilmestyneestä teoksesta "The Father and His Family" Uskon Sana -liikkeen opetus uskovan auktoriteetista on peräisin, samoin myös on ns. JDS-oppi ("Jesus Died Spiritually"). Hagin omaksui Kenyonin kirjoista tämän opin. Kenyonin opetusta Hagin täydensi saamansa ilmestystiedon kautta. Ilmestystieto on Raamatun ulkopuolista tietoa, jonka Hagin sai ilmestyksen kaltaisena näkynä. Osan ilmestystiedoistaan hän kuitenkin kopioi sanatarkasti Kenyonin kirjoittamista kirjoista ja kuitenkin esitti nekin ominaan. Hagin julkaisi joitakin Kenyonin kirjoja omalla nimellään ja kirjoitti itsekin useita. Cai Lun
Cai Lun (; Wade-Giles: Tsai Lun) (50 – 121) oli Kiinassa elänyt eunukki, jota kiinalaiset ovat 100-luvulta alkaen pitäneet paperin ja paperinvalmistusprosessin keksijänä. Hänen elämästään tiedetään hyvin vähän. Noin vuonna 105 hän esitteli keisari Ho Tille ensimmäiset paperiarkit, jotka oli valmistettu hienonnetusta kasvimassasta prässäämällä ja kuivattamalla. Han-dynastian historiikissa kerrotaan Cai Lunin keksinnöistä. Kiinassa hänen nimensä on hyvin tunnettu. Kenny Clarke
Kenneth Spearman "Kenny" Clarke (lempinimeltään Klook ja myöhemmältä nimeltään Liaqat Ali Salaam, 9. tammikuuta 1914 Pittsburgh – 26. tammikuuta 1985 Pariisi) oli yhdysvaltalainen jazz-rumpali. Hän kuului bebop-genren pioneereihin. Oliver Lodge
Lodge oli kiinnostunut Maxwellin sähkömagneettiseen säteilyyn liittyvistä teorioista. Hän tunsi Hertzin henkilökohtaisesti ja seurasi hänen kokeitaan. Lodge aloitti sähkömagneettisen säteilyn tutkimuksensa 1888, jolloin hän tutki lankaa pitkin etenevää jännitettä, joka synnytti parijohdon kipinäväliin kipinöitä. 1889 Lodge havaitsi, että kahden metallipallon väliin syntyi vetovoimaa, jos lähistöllä tapahtui sähköpurkaus. Periaate oli sama, kuin Branlyn kokeissa metallijauheen kanssa. Havainnon pohjalta sekä Branly että Lodge kehittivät laitetta, jolla voisi havainnoida sähkömagneettista säteilyä. Lodge antoi laitteelle nimen kohereeri ja se oli seuraavat viisitoista vuotta perustana kaikille radiokokeiluille. Cthulhu-mytologia
Keskeinen osa tarustoa ovat sen kuvitteelliset kirjat, joista tunnetuin on Lovecraftin itsensä kehittämä "Necronomicon". Kirjan kirjoitti Lovecraftin mukaan ”hullu arabi” Abdul Alhazred noin vuonna 730 Damaskoksessa. Kirja on niin tunnettu, että siitä on laadittu useita todellisia ennallistuksia, tunnetuimpana ”Simonin "Necronomicon"”. Muita kiellettyjä kirjoja ovat muun muassa "Pnakoottiset käsikirjoitukset", "Eibonin kirja" (kirjan keksi Clark Ashton Smith, jonka mukaan sen kirjoittaja oli profeetta Eibon), "Cultes des Goules" (August Derlethin keksintöä, kirjoittajana kreivi D'Erlette), "Unaussprechlichen Kulten" (keksijänä Robert E. Howard ja kirjoittajana Friedrich Wilhelm von Junzt) sekä "De Vermiis Mysteriis" (Robert Blochin keksintöä, kirjoittanut Ludvig Prinn). Arkhamissa sijaitsevassa Miskatonicin yliopistossa on näitä kirjoja edustava valikoima. Charles Wheatstone
Sir Charles Wheatstone (6. helmikuuta 1802 – 19. lokakuuta 1875) oli brittiläinen tiedemies ja keksijä. Hänen nimissään on monta kuuluisaa keksintöä, kuten englantilainen concertina, stereoskooppi ja Playfair-salakirjoitusmenetelmä. Kenties parhaiten hänet tunnetaan panoksestaan niin sanotun Wheatstonen sillan ja lennättimen kehittämisessä. Quedlinburgin luostari
Luostari sai lukuisia lahjoja, kuten kallisarvoisia kirjoja, käsikirjoituksia ja liturgisia esineitä, jotka varastoitiin aarrekammioon. Toisen maailmansodan lopussa amerikkalainen sotilas Joe Tom Meador (1916-1980) ryösti useita kammion arvokkaimmista esineistä, muun muassa Pyhän Servatiuksen pyhäinjäännöslippaan Kaarle Kaljupään ajalta. Varastettujen tavaroiden sijainti selvisi vuonna 1987 ja pitkän oikeudenkäynnin jälkeen ne palautettiin luostariin vuonna 1993. Mary Anning
Mary Anningin tunnetuin löytö oli vuonna 1824 löydetty täydellinen "Plesiosauruksen" luuranko. Kun ranskalainen eläintieteilijä Georges Cuvier näki piirustukset löydöstä englantilaisen geologin ja paleontologin William Conybearen papereissa, hän epäili niiden todellisuutta. Cuvier kuitenkin tunnusti luurangon, minkä jälkeen tieteellinen yhteisökin alkoi tunnustaa Anningien kaivamien fossiilien paleontologisen arvon. Ihmislepakko
Ihmislepakko on todellisuudessa tohtori Robert Kirkland ”Kirk” Langstrom, joka on erikoistunut lepakkojen tutkimiseen. Hän kehittää yhdisteen, jonka avulla ihminen voi saada lepakkojen saalistuksessa käyttämän kyvyn suunnistaa kaikuluotauksen avulla. Koska Langstrom on itse kuuroutumassa, hän päättää testata kehittämäänsä yhdistettä itseensä. Yhdiste antaa Langstromille kyvyn kaikuluotaamiseen, mutta sivuvaikutuksena hän muuttuu ihmisen kokoiseksi jättiläislepakoksi. Lepakoksi muuttumisen ja sen mukanaan tuomien yliluonnollisten voimien ohella yhdiste vaikuttaa hänen älykkyyteensä ja muistiinsa. Kryptoanalyysi
Maailmansotien aikana kehitettiin sähkömekaanisia salakirjoituslaitteita kuten Enigma ja Lorenz. Viisaasti käytettynä niillä olisi voitu saada aikaan hyvin vahva, oman aikansa teknisillä resursseilla käytännössä lähes murtamaton salaus.
Akselivaltojen salatekstien purkamiseen tähdänneet tutkimukset johtivat muun muassa ensimmäisten ohjelmoitavien tietokoneiden kehittämiseen. Tutkijoista ehkä tunnetuin on matemaatikko Alan Turing, joka oli kehittänyt ohjelmoitavan tietokoneen teoreettisen mallin jo 1936. Joseph Bramah
Osallistuattuun joillekin lukkojen tekniikkaa käsitteleville luennoille Bramah päätti suunnitella oman lukkomallinsa, jolle hän sai patentin 1784. Samana vuonna käynnistyi Bramahin lukkoyhtiö, joka on edelleen toiminnassa. Bramahin lukot olivat kuuluisia murtovarmuudestaan ja kovuudestaan, ja yritys piti ylpeästi liikkeensä ikkunassa vuodesta 1790 alkaen haastekylttiä, jossa luki: Se, joka pystyy avaamaan tai murtamaan tämän lukon, on ansainnut 200 guinean palkinnon. Palkinnon lunastaminen kesti 67 vuotta, kunnes Lontoon maailmannäyttelyn vuonna 1851 amerikkalainen lukkoseppä Alfred Charles Hobbs kykeni avaamaan lukon. Lukon avaaminen oli vaatinut 51 tuntia 16 päivän aikana. Tämä haastelukko on Lontoon tiedemuseossa. Se ei kuitenkaan ole enää alkuperäisessä kunnossa. Bramah sai lukolleen patentin 1798. Henry Maudslay
Maudslay saavutti taidoillaan mainetta, ja hydraulipuristimen keksijä Joseph Bramah kutsui hänet palvelukseensa. Bramah oli aikaisemmin patentoinut tiirikoimattoman kassakaapin lukon ja tarvitsi jonkun tekemään näitä monimutkaisia lukkoja järkevään hintaan. Bramah hämmästyi Maudslayn 18 vuoden ikää, mutta osoitettuaan taitonsa Maudslay aloitti Bramahin palveluksessa. Maudslay ei tehnyt vain lukkoa vaan myös koneet, joilla lukon osat tehtiin. Maudsleyn valmistama lukko oli Bramahin liikkeen ikkunassa, ja sen murtamisesta luvattiin 200 guinean palkkio. Kesti 47 vuotta ennen kuin lukko onnistuttiin murtamaan. Eric Tigerstedt
Tigerstedt siirtyi vähäksi aikaa Suomeen ja muutti sen jälkeen Ruotsiin ja sitten 1915 Tanskaan, jossa hän jatkoi äänielokuvatekniikan kehittämistä "Petersen & Poulsen" -nimisen yhtiön osakkaana. Hän tutustui tanskalaiseen keksijään Valdemar Poulseniin (1869–1942), joka oli kehittänyt teräslankamagnetofonin eli "telegrafonin". Tanskassa Tigerstedt kehitti myös laitteen, jolla lentokoneessa peräkkäin istuvat lentäjät saattoivat keskustella keskenään lennon aikana. Laitteeseen kuului osana erittäin pieni korvaan asetettava kuulokekapseli, jolle löytyi pian myös käyttöä huonokuuloisten kuulolaitteena. Ainakin Savon Sanomat 21.5.1917 kertoo, että suomalainen insinööri E. Tigerstedt hakee Tanskassa patenttia taskupuhelimelle. Keksintöön kuului mukana kannettava taskunauriin kokoineni puhelinyksikkö joka yhdyslangan avulla voitiin liittää ympäri kaupunkia vedetyn puhelinverkon pisteisiin. Riehuva maailmansota ilmeisesti hukutti keksinnön unohduksiin. Helmikuussa 1918 Tigerstedt tuli Suomeen osallistumaan sisällissotaan valkoisten puolella. Hän rakensi salakuuntelulaitteita punaisten puhelinkeskusteluiden seuraamiseksi. Vuonna 1919 Tigerstedt meni Kööpenhaminassa naimisiin siellä vaikuttaneen suomalaisen taidemaalarin Ingrid Linnea Ruinin kanssa; hänen aiempi kihlauksensa Marjatta Nyblomin kanssa oli jo sitä ennen purkautunut. Pariskunnalle syntyi poika "Carl Axel Waldemar" vuonna 1921, mutta muuten avioliitto osoittautui epäonnistuneeksi ja päättyi eroon pian pojan syntymän jälkeen. Minolainen uskonto
Anemóspilian pyhäkkö tuhoutui maanjäristyksessä MMII-kaudella. Rakennuksesta löydettiin neljä ihmisen luurankoa. Yksi niistä kuului nuorelle miehelle. Mies oli asetettu huoneen keskellä sijaitsevalle korokkeelle ikään kuin uhrattavaksi, ja luurangon luiden välissä oli pronssinen tikari. Lisäksi luiden värjäytyminen kyljestä viittaa siihen, että mies kuoli verenvuotoon. Muiden huoneesta löytyneiden kolmen luurangon asennot viittaavat siihen, että maanjäristys yllätti seurueen ja muut henkilöt kuolivat rakennuksen romahtaessa heidän päälleen. Tämän jälkeen rakennus tuhoutui tulipalossa. Mahdollisesti uhrattavana ollut nuori mies oli kuitenkin ilmeisesti kuollut jo ennen tätä. Kennington
Kennington on alue Etelä-Lontoossa. Se on Lontoon kantakaupungissa (Inner London) ja pääosin Lambethissa, joskin osa siitä kuuluu Southwarkiin. Siellä sijaitsee muun muassa kansallisiin museoihin kuuluva Imperial War Museum ja krikettikenttä The Oval. Se on pääasiassa asuinaluetta. Merkittäviin kenningtonilaisiin kuuluu Charles Chaplin, joka asui siellä lapsena. Tyhjiötekniikka
Blaise Pascalin lanko Florin Périer vei elohopeailmapuntarin Puy de Dôme -vuorelle ja havaitsi, että elohopeapylväs oli yli seitsemän senttimetriä matalampi kuin vuoren juurella. Tyhjiön mahdollisuutta ja ilmanpaineen olemassaoloa tuki myös koe, jossa elohopeaputki oli ilmanpaineen sijasta yhteydessä tyhjiöön. Tällöin putkeen ei jäänyt elohopeaa, vaan se valui alas. 1600-luvulla havaittiin myös, että ilmaa sisältävä virtsarakko laajenee tyhjiössä ja että tyhjiö ei ylläpidä elämää eikä välitä ääntä.
Ensimmäisen tyhjiöpumpun keksi Otto von Guericke vuoden 1650 tienoilla. Pumpussa oli mäntä, jolla ilmaa voitiin poistaa erilaisista astioista. Von Guericke oli aikaisemmin yrittänyt muodostaa tyhjiötä puutynnyriin poistamalla siitä vettä. Kun muutamat voimakkaat miehet olivat pumpanneet tarpeeksi vettä pois, kuului ääni, kun ilma pääsi puun huokosten kautta sisään. Von Guericken kuuluisimmat kokeet liittyivät ilmanpaineen merkityksen osoittaneisiin Magdeburgin puolipalloihin. Kokeissa pumpattiin tyhjiö kahden metallisen puolipallon välille ja annettiin hevosten yrittää erottaa niitä toisistaan. Eräässä näytöksessä kaksi kahdeksan hevosen valjakkoa sai vaivoin erilleen halkaisijaltaan 50 senttimetrin suuruiset puolipallot, mutta kun sulkuhana avattiin, pallot erosivat itsestään. Puolipallokokeet innoittivat laajasti Euroopan tieteilijöitä. Robert Boyle kehitti monella tapaa von Guericken ilmapumppua ja julkaisi Boylen lain. Deathlok
Tutkittuaan pitkään käsiinsä saamaa Luther Manningin kyborgiruumista Harlan Ryker loi uuden kyborgin USA:n armeijalle. Hän käytti tarkoitukseen John Kellyn ruumista (tunnetaan nykyään Siegenä). The Searchers
Pye Recordsilta The Searchers siirtyi Liberty Recordsille, jonka usko yhtyeen kykyihin oli kuitenkin alhainen. Vuonna 1968 ilmestynyt single ”Umbrella Man” ei saanut osakseen radiosoittoa. Samoin kävi myös vuoden 1969 singleille ”Kinky Kathy Abernathy” ja ”Somebody Shot the Lollipop Man”, joista jälkimmäinen julkaistiin pseudonyymillä Pasha. Kaikki kolme edellä mainittua singleä kirjoitti Kenny Young, joka tunnetaan parhaiten The Driftersin ”Under the Boardwalk” -hitin tekijänä. Searchersin viimeinen Libertyn julkaisema single oli Andy Kimin ”Shoot ’Em Up Baby”, joka julkaistiin ainoastaan Länsi-Saksassa vuonna 1969. Lukki
Konttilukin edeltäjä, puutavaran siirtoon tarkoitettu laite kehitettiin toisen maailman­sodan jälkeen Suomessa Valmetin Härmälän lentokone­tehtaalla Tampereella osana Suomen sota­korvauksia Neuvosto­liitolle. 1970-luvulla siitä tuli kansain­välinen menestys meri­konttien siirto­laitteena ja Valmetin Tampereen-tehtaan päätuote. Nykyisin tehtaan omistaa Kalmar, joka on osa suomalaista Cargotec-yhtiötä. Menoetius
Menoetiuksen löysivät William J. Merline, Laird M. Close, N. Siegler, D. Potter, C. R. Chapman, C. Dumas, F. Menard ja D. C. Slater 22. syyskuuta 2001. Kappale sai nimensä vasta vuonna 2006.
Patrocluksen ja Menoetiuksen välinen kokoero on vähäisempi kuin esimerkiksi transneptunisiin kohteisiin kuuluvan kääpiöplaneetta 134340 Pluton ja sen seuralaiskappaleen Kharonin välinen kokoero. Tällainen järjestelmä ei kuitenkaan ole ainutlaatuinen, sillä esimerkiksi päävyöhykkeen asteroidin 90 Antiope seuralainen S/2000 (90) 1 on Menoetiuksen tavoin lähes pääkappaleensa kokoinen. Petrálonan luola
Petrálonan kallo oli osa luurankoa, joka on myös säilynyt osittain. Se kuului noin 25–35-vuotiaalle naiselle. Kalloon kuuluu ihmiskallon yläosa ilman alaleukaa. Kallon ja luurangon arvioidaan kuuluneen "Homo heidelbergensis" -lajin ihmiselle. Näin se olisi edustanut siirtymävaihetta "Homo erectus" -ihmisestä "Homo neanderthalensis" -ihmiseen. Erään arvion mukaan ruumis olisi päätynyt luolaan alun perin mahdollisesti hyeenoiden tuomana. Klaus Hedman
Lisäksi Hedman tunnetaan uranuurtajana virustulehdusten DNA:han perustuvien diagnoosimenetelmien kehittämisessä ja käyttöönottamisessa. Hedmanin ryhmä on löytänyt useita aikaisemmin tuntemattomia ihmisen DNA-viruksia ja osoittanut, että elimistöön jäävän DNA:n perusteella voidaan havaita aiemmin elämän aikana sairastettu virusinfektio. Vuonna 2017 Hedman sai näistä ansioista J. W. Runebergin palkinnon, jonka Finska Läkaresällskapet jakaa joka toinen vuosi tunnustuksena menestyksellisestä tieteellisestä toiminnasta. Leidenin pullo
Leidenin pullon periaatteen löysivät toisistaan riippumatta kaksi tutkijaa, 1745 Ewald Jürgen Georg von Kleist, joka työskenteli Pommerin Camminissa, sekä 1745 tai 1746 Leidenissä fyysikko Pieter van Musschenbroek, kun he kumpikin omilla tahoillaan saivat aikaan laboratoriokokeissa vastaavilla lasien ja metalliosien asetteluilla sähköiskuja. Skientologia
Tieteiskirjailija L. Ron Hubbard perusti skientologiakirkon Yhdysvalloissa 1954. Liikkeen ensimmäinen kirkko avattiin Los Angelesissa Kaliforniassa 18. helmikuuta 1954. Sen päämaja siirtyi 1959 Sussexissa Englannissa sijaitsevaan Saint Hillin kartanoon. Vuonna 1966
Hubbard ilmoitti jättävänsä kirkon johdon. Aluksi Hubbard muutti Rhodesiaan, sitten maailman merille Apollo-laivalla. Todellisuudessa hän jatkoi sen johtajana aina 1980-luvun alkuun asti. Hubbard perusti muun muassa Sea Orgin, joka kuitenkin rantautui maalle 1970-luvulla. Sea Org eli Meriorganisaatio valvoo Hubbardin opetuksen oikeaoppista toteuttamista ja tulee paikalle selvittämään ongelmatilanteet. Organisaatio toimii laivoilla, koska niille eivät voi poliisi tai tiedustelupalvelut tehdä yllätysiskuja.
Kun Hubbard kuoli erakkona 1986, johtoaseman otti 26-vuotias David Miscavige, ja hän jatkaa tehtävässä edelleen. Skientologiakirkkoa johdetaan nykyään Kalifornian Gold Basesta. Merkittävin koulutuskeskus on Floridassa sijaitseva Fort Harrison Hotel. Kennewickin mies
Vuonna 2015 julkaistun DNA-tutkimuksen mukaan Kennewickin miehen lähimpiä sukulaisia olivat nykyiset intiaanit. Tutkimuksen tulos mahdollisti heimojen aloittaa uudestaan luurangon luovutus NAGPRA-lain pohjalta. Lisäksi senaattori Patty Murray ja kongressin jäsen Denny Heck toivat lakialoitteet S. 1979 ja H.R. 4131 luurangon luovuttamisesta heimoille. Lakialoitteiden tekstiä lisättiin presidentti Barack Obaman 16. joulukuuta 2016 allekirjoittamaan Water Infrastructure Improvements Act for the Nation -lakiin ("WIIN"). WIIN-lain perusteella luuranko siirrettiin pioneerijoukkojen vastuulta Washingtonin osavaltion arkeologian ja historiallisen säilönnän laitokselle, jonka tuli luovuttaa luuranko edelleen heimoille. Luuranko luovutettiin 17. helmikuuta 2017 ja se haudattiin yksityisissä seremoniallisissa menoissa. Kehruu-Jenny
John Kay oli vuonna 1733 keksinyt pikasukkulan, joka huomattavasti nopeutti kutomista. Tämä asetti vaatimuksen myös kutomisen raaka-aineen eli langan nopeammasta valmistamisesta. Ratkaisun toi Kehruu-Jenny, jonka Hargreaves ilmeisesti kehitteli 1760-luvulla. Laitteelle vuonna 1770 myönnetty patentti mitätöitiin myöhemmin, sillä Hargreaves oli myynyt koneitaan jo ennen patentin anomista. Kerrotaan, että Hargreaves nimesi kehruukoneen tyttärensä – toisten lähteiden mukaan vaimonsa – mukaan. Todennäköisimmältä tuntuu kuitenkin selitys, jonka mukaan "jenny" on vain väännös sanasta "gin" (vrt. "cotton gin", raastinkone), joka puolestaan on lyhennys sanasta "engine". Hargreavesin asemaa Kehruu-Jennyn keksijänä on myös epäilty. Richard Arkwright
Richard Arkwright (23. joulukuuta 1732 – 3. elokuuta 1792) oli keksijä ja yrittäjä, josta tuli yksi teollisen vallankumouksen keskeisistä hahmoista. Hän kehitti kehruukoneen, joka tuotti vahvempaa lankaa kuin Hargreavesin Kehruu-Jenny. Koneita sijoitettiin vesivoimalla toimiviin puuvillakehräämöihin, joita Arkwright rakennutti Derwentin varrelle. Derwentin laakson tehtaat ovat nyt Unescon maailmanperintökohde. John Harington
Sir John Harington (joskus myös muodossa Harrington; 4. elokuuta 1560 Kelston, Somerset, Englanti – 20. marraskuuta 1612 Kelston, Somerset, Englanti) oli englantilainen hovimies, kirjailija, keksijä ja taiteilija, joka tunnetaan parhaiten WC-pöntön keksijänä. Harington oli merkittävä jäsen kuningatar Elisabet I:n hovissa. Hän kuitenkin menetti runojensa ja muiden kirjoitustensa takia suosionsa Elisabetin sekä tämän seuraajan Jaakko I:n silmissä. Charles Wheatstone
Wheatstone oli Michael Faradayn elinikäinen ystävä. Hänen ujoutensa takia Faraday yleensä esitti Charlesin tekemät luennot Royal Institutionissa. Wheatstonen tekemä ja Faradayn esittämä luento "Resonanssi" 15. helmikuuta 1828 oli havainnollistettu jaavalaisilla soittimilla, munniharpulla, khonilla, sekä suu-uruilla. 9. toukokuuta samana vuonna Faraday piti Wheatstonen esitelmän musiikillisen äänen luonteesta, joka käsitteli muun muassa kuulon taajuusrajoja, äänen tuottamista kitkalla, hammasrattaalla ja sireeneillä. Wheatstone myös käsitteli ensimmäisiä huuliharppuja, millä oli epäilemättä suuri merkitys hänen keksimänsä harmonikan esiasteiden, symphoniumin ja concertinan vapaalehdykkäkielten periaatteiden kehittelyssä. Ompelukone
Varsinainen ompelukoneen voittokulku alkoi lukkotikkien keksimisestä. Uusi kone käytti erillistä ylä- ja alalankaa. Langat lukitsivat toisensa niin, että tikin katkettua koko sauma ei purkautunut. Menetelmän keksi ilmeisesti Walter Hunt vuonna 1832, mutta sen patentoi Elias Howe 1844. Ompelukoneiden massatuotanto alkoi vasta 1850-luvulla. Isaac Merritt Singer kehitti ensimmäisen kaupallista suosiota saavuttaneen koneen edeltäjiensä keksintöjen pohjalta. Singer keksi miten neula saatiin liikkumaan suoraan ylös ja alas, ja hän kehitti paininjalan, joka piti kangasta paikoillaan. Singerin kone vuodelta 1851 oli ensimmäisiä koneita, joilla voitiin ommella suoraa, kaarevaa ja minkä pituista saumaa tahansa yhtäjaksoisesti. Vuonna 1856 eri keksijät sopivat patenttiriitansa. Samana vuonna Singer esitteli "Turtle Back" -mallin, joka oli tarkoitettu kotikäyttöön. Se oli varsin kallis ja maksoi 100 dollaria, mutta Singer sai markkinoita kehittämällään osamaksujärjestelmällä, jossa asiakas sai koneen kotiinsa maksamalla viiden dollarin etumaksun. Teodoliitti
Teodoliitin keksijänä pidetään englantilaista "Leonard Diggesiä", jonka poika julkaisi keksinnön vuonna 1571. Teodoliitin kiikariosan patentoi kuitenkin vasta vuonna 1608 hollantilainen "Hans Lippershey". Kenkänokka
1800-luvun puolivälissä kenkänokkien parissa tehtiin ensimmäiset tutkimukset eurooppalaisin voimin. Englantilainen ornitologi John Gould julkaisi tutkimuksensa näistä linnuista vuonna 1851 ja antoi lajille tieteellisen nimen "Balaeniceps rex", "valaanpäinen kuningas". Kenkänokka on kuitenkin aina ollut tutkijoille suuri arvoitus, jonka elintavat ovat valottuneet vasta viime vuosikymmenien aikana tehdyn tutkimustyön ansiosta. Vieläkin näissä huonosti tunnetuissa linnuissa riittää paljon tutkittavaa. Lady Kuolemanisku
Yuriko Oyaman isä on Kenji Oyama, entinen japanilainen kamikazelentäjä, jonka kasvot arpeutuivat hirvittävästi hänen epäonnistuttuaan itsemurhatehtävässä amerikkalaista taistelulaivaa vastaan. Tullen myöhemmin Oyama Heavy Industriesin johtajaksi, Kenji hankki Yurikolle ja hänen kahdelle veljelleen yksityisopettajaksi Marcy Strykerin, amerikkalaisen sotilaan William Strykerin vaimon. Kenji häpesi syvästi epäonnistumistaan vuosikymmeniä aiemmin ja tuloksena hän viimein arpeutti lastensa kasvot. Ryhtyen rikollistiedemies Lordi Pimeätuuleksi Kenji kehitti tavan, jolla tuhoutumaton metalli adamantium pystyttäisiin sitomaan ihmisluihin, tekniikka, jolla hän toivoi luovansa armeijallisen supersotilaita Japanille. Hänen muistiinpanonsa kuitenkin varastettiin ja vei vuosia ennen kuin hän löysi tavan uudelleen. John Ernst Worrell Keely
John Ernst Worrell Keely (3. syyskuuta 1837 – 18. marraskuuta 1898) oli yhdysvaltalainen keksijänä esiintynyt huijari, jonka onnistui toistuvasti vakuuttaa sijoittajat investoimaan ennestään tuntematonta voimaa energianlähteenä käyttävän koneen kehittämiseen. Hänen kuuluisia uhrejaan olivat John Jacob Astor IV ja Clara Jessup Moore. Haittalukko
Nykyaikaisen haittalukon periaatteen patentoi englantilainen lukkoseppä Robert Barron 31. lokakuuta 1778. Lukko oli ensimmäinen todellinen parannus turvallisuuteen, koska se eliminoi sen mahdollisuuden, että lukko olisi voitu avata väärällä avaimella, kuten aikaisemmin oli ollut mahdollista. John Kay (lentävä sukkula)
John Kay (20. kesäkuuta 1704 – n. 1779) tunnetaan lentävän sukkulan keksijänä. Sitä käytetään kangaspuissa kudelangan siirtämiseen loimilankojen välistä kankaan toiselle puolelle. Lentävää sukkulaa pidetään yhtenä teollisen vallankumouksen käynnistäneistä keksinnöistä. Tekniikan historiassa on toinenkin John Kay -niminen keksijä, joka kehitti kutomakonetta yhdessä Richard Arkwrightin kanssa.
Lancashiressä syntynyt John Kay aloitti paikallisen pirran valmistajan oppipoikana 14-vuotiaana. Pirta on kangaspuiden osa, jolla pidetään loimilangat erillään ja jolla saadaan esimerkiksi palttinakudoksessa joka toinen loimilanka nousemaan ja laskemaan kudelangan pujottamiseksi syntyneen raon eli viriön läpi. John Kay kehitti metallisen pirran, josta tuli suosittu, ja hän matkusti ympäri Englantia myymässä sitä. Vuonna 1725 hän palasi Buryyn ja avioitui. Vuonna 1730 hän patentoi kampalangan kehräys- ja nyörityskoneen. Tohtori Doom
Rautaisella hallinnolla Tohtori Doom aloitti varojen keräämisen suurempia suunnitelmiaan varten ja muutti samalla Latverian neroutensa avulla paratiisiksi, jossa kansalaisilta ei puuttunut mitään. Von Doom rakensi myös nerokkaan aikakoneensa ja lukuisia Doombotteja näihin aikoihin. 
Latverian mahdin ja oman neroutensa avulla Tohtori Doom etsi käsiinsä vanhan vihamiehensä, Reed Richardsin. Tähän aikaan Richards oli jo mukana vastamuodostuneiden Ihmenelosten toiminnassa, joten von Doom kidnappasi Näkymättömän Tytön. Hän pakotti ryhmän muut jäsenet palaamaan ajassa taaksepäin sieppaamaan legendaarisen Merlinin aarrearkun, mutta Ihmeneloset huijasivat Tohtori Doomia tuomallakin kahleilla täytetyn arkun merirosvo Mustaparralta. Richard Leakey
Leakeyn ryhmä löysi vuonna 1984 Turkanan pojaksi nimetyn lähes täydellisen nuoren "H. erectus" -yksilön luurangon. Leakey kuvasi löydön merkitystä teoksessansa "Origins Reconsidered" (1992). Vuonna 1985 puolestaan kaivettiin esille aiemmin tuntemattoman "Australopithecus aethiopicus" -lajin kallo. John Locke (Lost)
Saavuttuaan nelivarpaisen patsaan luo, Richard päästää Locken ja Benin Jacobin luo. Samalla Ilanan ryhmä saapuu patsaan luo ja Ilana näyttää Richardille ja Sunille sisällön koneen ruumasta löytämästään laatikosta, mikä paljastuu oikean Locken ruumiiksi. Jacob tunnistaa Locken heti Musta-asuiseksi mieheksi sanomalla tälle: ”Löysit porsaanreikäsi.” Ben tappaa Jacobin, minkä jälkeen Locken muodon ottanut Musta-asuinen mies työntää Jacobin ruumiin tuleen. Myöhemmin selviää Musta-asuisen miehen olevan savuhirviö. Mysterio
Quentin Beckistä tulee Mysterio sarjan toisella tuotantokaudella, jossa hän varastaa Tricorp- ja Oscorp-yritysten teknologiaa tekeytyneenä haltijaksi, joka on saapunut pelastamaan ihmiskunnan teknologialta. Hän onnistuu päihittämään Hämähäkkimiehen kahdesti, mutta Hämähäkkimies löytää Mysterion piilopaikan ja onnistuu voittamaan hänet saatuaan tietää, että Mysterion taikuus perustuukin vain teknologiaan ja illuusioihin. Vangittu Mysterio osoittautuu kuitenkin Beckin näköiseksi robotiksi, ja oikean Mysterion paljastetaan tekevän yhteistyötä Tinurin kanssa. Leofric (jaarli)
Leofric (k. 1057) oli Knuut Suuren nimittämä Mercian jaarli Eadric Streonan jälkeen. Leofricin vaimo oli kansantaruista tunnetuksi tullut Godiva.