Milloin Charles Liindbergh II tuli lentäjä?
Charles Lindbergh
Lindbergh osoitti jo varhain kiinnostusta koneisiin. Vuonna 1922 hän lopetti koneinsinöörin koulutuksen ja aloitti lentäjän ja mekaanikon koulutuksen Nebraska Aircraftissa, osti oman lentokoneen (Curtiss JN4 ”Jennyn”) ja ryhtyi taitolentäjäksi. Vuonna 1924 hän aloitti sotilaslentäjän opinnot Yhdysvaltain ilmavoimissa. Valmistuttuaan kurssinsa parhaana hän työskenteli siviilipuolella postilentäjänä St. Louisin reitillä 1920-luvulla.
Charles Leclerc
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa jo 4-vuotiaana. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Ranskan PACA Championship -luokassa vuonna 2005, samalla voittaen myös sarjan mestaruuden, hän voitti myös sarjan mestaruuden vuosina 2006 ja 2008. Vuonna 2010 Leclerc siirtyi KF3-luokkaan voittaen Junior Monaco Kart Cup -luokan mestaruuden jonka ovat voittaneet F1-kuljettajista muun muassa Sebastian Vettel, Carlos Sainz ja Robert Kubica. Leclerc siirtyi KF2-luokkaan vuonna 2012 voittaen WSK Euro Series -luokan mestaruuden. Samana vuonna hän sijoittui CIK-FIA European KF2 Championship -luokassa toiseksi. Vuonna 2013 hän sijoittui KZ-maailmanmestaruusluokan loppupisteissä toiseksi häviten mestaruuden nykyiselle F1-kuljettajalle Max Verstappenille. Long Island
Lentoliikenne on keskittynyt New Yorkin kaupungin sisällä Long Islandin länsipäähän. Queensissa sijaitsevat sekä John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema että LaGuardian lentoasema. Itäisellä saaren osalla sijaitsee nykyään ainoastaan yksi pienempi yleinen lentoasema. Lentämisen historiassa saari muistetaan siitä, että Charles Lindbergh aloitti kuuluisan yksinlentonsa Pariisiin Ranskaan 1927 lentokentältä läntisellä Long Islandilla. Horst Ademeit
Ademeit valmistui Königsbergin Albertus-yliopistosta ennen toista maailmansotaa ja opiskeli lentäjäksi. Sodan syttyessä hänestä tuli hävittäjälentäjä. Hän otti osaa taisteluun Britanniasta, jossa hänet ammuttiin alas Kanaalin yläpuolella. Ademeit selviytyi vahingoittumattomana. Venäjän-sotaretken alettua Ademeit siirrettiin itärintamalle, jossa hän lensi JG 54:ssa. Vuonna 1944 hänet ylennettiin kommodoriksi. Ludvig VII (Ranska)
Kuitenkin heti Sugerin kuoleman jälkeen vuonna 1151 kuningas vaati uudelleen avioeroa ja Beaugencyn konsiilissa löydettiin lopultakin selkeä peruste avierolle. Ludvig VII:n esi-isä Hugo Capet oli aikoinaan nainut Aliénorin esi-isän sisaren, eli oli kyse aviopuolisoiden sukulaisuudesta, he olivat viidensiä serkkuja. Tämän perusteella avioliitto mitätöitiin 18. maaliskuuta 1152. Aliénor otti myötäjäisensä itselleen ja jo 18. toukokuuta 1152 hän avioitui Anjoun kreivin Henri II Plantagenêt’n kanssa. Tästä tuli vuonna 1154 Englannin kuningas. Henri oli iältään 19-vuotias ja Aliénora 30-vuotias. Jarl Lundqvist
Tykistöstä Lundqvist siirtyi ilmavoimiin 8. syyskuuta 1932, kun hänet nimitettiin edellä mainittuna päivänä Ilmavoimien komentajaksi. Hän oli Mannerheimin valinta ilmavoimien komentajaksi. Ranskassa saatu koulutus, ansiot tykistörykmentin komentajana sekä henkilökohtaiset ominaisuudet tuotiin esille nimityksen perusteluissa. Ilmavoimia Lundqvist ei komentajana aloittaessaan vielä juurikaan tuntenut. Wadeberg
Pionierschanze rakennettiin vuonna 1952 Thüringenschanzen oikealle puolella ja mäestä pystyi hyppäämään noin 25 metriä.
Vuonna 1925 alettiin rakentaa suurmäkeä Wadebergiin, ja K50 Hindenburgschanze vihittiin käyttöön 22. joulukuuta 1927 ja avajaiskilpailu järjestettiin 5. helmikuuta 1928. Avajaisissa oli yleisöä 30 000. Vuoden 1931 MM-kilpailut järjestettiin Hindenburgschanzessa. Maailmanmestaruuden voitti norjalainen Birger Ruud, toiseksi sijoittui sveitsiläinen Fritz Kaufmann ja kolmanneksi sijoittui ruotsalainen Sven Eriksson. Ilmailun historia
Uuden ajan alussa muutamat tutkijat alkoivat selvittää lentämisen perusteita ja mahdollisia lentolaitteita. Tunnetuin heistä on Leonardo da Vinci, vaikka hänen työnsä pysyivät tuntemattomina vuoteen 1797 saakka, joten hänen töillään ei ollut ollut vaikutusta kehitykseen kolmeensataan vuoteen. Vaikka Leonardon työt ovat vähintään järkeviä, ne eivät kuitenkaan perustuneet erityisen hyvään tieteelliseen käsitykseen. Leonardo tutki lintujen lentoa, analysoiden sitä havaiten monia aerodynamiikan perusteita. Hän ainakin ymmärsi voiman ja vastavoiman periaatteen, esineen aiheuttaessa ilmaan yhtä paljon vastusta kuin ilma esineeseen. Tämä periaate sisältyi Newtonin lakeihin, jotka julkaistiin 1687. 1400-luvun lopulta alkaen Leonardo oli kirjoittanut ja piirtänyt lentäviä koneita, ornitoptereita, kiinteäsiipisiä liidokkeja, pystypotkurilaitteita ja laskuvarjoja. Varhaisimmissään töissä Leonardo keskittyi ihmiskäyttövoimaisiin lentolaitteisiin, mutta ymmärsi pian näiden olevan epäkäytännöllisiä ja keskittyi myöhemmin hallittuun liitoon, mutta piirtäen myös muutamia jousikäyttöisiä lentolaitteita. Hiram Bingham
Bingham saavutti kapteenin arvon Connecticutin kansalliskaartissa vuonna 1916. Vuonna 1917 hänestä tuli lentäjä ja hän organisoi sotilasilmailukoulutusta. Hän palveli Yhdysvaltain viestijoukkojen ilmavoimissa ja Yhdysvaltain ilmavoimien edeltäjässä United States Army Air Servicessä saavuttaen everstiluutnantin arvon. Issoudunissa, Ranskassa, Bingham johti ilmavoimien lentosotakoulua. Charles Lindbergh
Charles Augustus Lindbergh II (4. helmikuuta 1902 Detroit, Michigan – 26. elokuuta 1974 Maui, Havaiji) oli yhdysvaltalainen ilmailun alkuaikojen lentäjä, joka on kuuluisa ensimmäisestä välilaskuttomasta Atlantin ylittävästä yksinlennosta. Bellanca
Yhtiö oli jo 1920-luvulla kuuluisa pienistä lentokoneista, joilla saavutettiin ennätyslentomatka. Charles Lindbergh olisi halunnut Bellancan Atlantinlennolleen, mutta Bellanca ei välttämättä olisi sallinut Lindberghiä ohjaajaksi. Charles Lindbergh
Vuonna 1941 tapahtuneen Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen hän kuitenkin otti osaa sotaponnistuksiin palvelemalla siviilikonsulttina ilmailuyrityksiä ja hallitusta, sekä lentämällä noin 50 taistelulentoa (edelleen siviilinä) vuonna 1944 Tyynellä valtamerellä. Häntä pidettiin niin epäluotettavana, ettei mikään aselaji ottanut häntä palvelukseensa. Jacques Charles
Charles ja Robertin veljekset laukaisivat maailman ensimmäisen (miehittämättömän) vedyllä täytetyn kuumailmapallon elokuussa 1783, ja myöhemmin saman vuoden joulukuussa Charles ja hänen apuohjaajansa Nicolas Louis Robert kohosivat noin 550 metrin korkeuteen miehitetyllä kuumailmapallolla. Heidän uraauurtava keksintönsä vedyn käyttämiseksi kuumailmapallon nostamiseksi johti tällaisen pallotyypin nimeämiseen "Charlièreksi". Joseph Albert Walker
Walker syntyi Washingtonissa, Pennsylvaniassa. Hän kouluttautui fyysikoksi Washington & Jefferson Collegessa ennen liittymistään USAAFiin. Hän lensi P-38 Lightningia ja F-5A-tiedustelukonetta (muunnettu P-38) toisessa maailmansodassa, ja hänelle myönnettiin kunniamerkit ”Distinguished Flying Cross” ja ”Air Medal seitsemällä tammenlehvällä”. Ellen Church
Lentoemännän uransa jälkeen Church suoritti Minnesotan yliopistossa sairaanhoitajan korkeakoulututkinnon. Toisen maailmansodan sytyttyä Church liittyi armeijan lääkintäjoukkoihin lentäjäksi. Hän evakuoi haavoittuneita sotilaita Italiasta ja Afrikasta ja koulutti vuonna 1944 lääkintähenkilöstöä Normandian maihinnousua varten. Abercrombie &amp; Fitch
Abercrombie & Fitch sai alkunsa vuonna 1892 New Yorkin ala-Manhattanilla liikkeenä, josta varakkaat asiakkaat kävivät ostamassa metsästys-, kalastus- ja retkeilyvarusteita. Asiakaskuntaan kuuluivat Theodore Roosevelt, ilmailun pioneerit Charles Lindbergh ja Amelia Earhart sekä Hollywood-tähdet Greta Garbo, Katharine Hepburn ja Clark Gable. Kirjailija Ernest Hemingway osti Abercrombie & Fitchiltä muun muassa haulikon, jolla sitten ampui itsensä. Roald Dahl
Dahl palveli toisessa maailmansodassa hävittäjälentäjänä. Hän osallistui taisteluihin Libyassa, Kreikassa ja Syyriassa ja saavutti Hawker Hurricane -hävittäjillä lentäessään hävittäjä-ässän nimitykseen tarvittavat viisi ilmavoittoa. Alle kuukauden kuluttua hänen lentäjän uransa alusta hänen koneensa putosi Libyan autiomaahan. Pakkolaskussa hän sai kallonmurtuman sekä vammoja selkärankaan ja lantioon, minkä lisäksi hän menetti näkökykynsä kuukaudeksi kasvojensa turpoamisen vuoksi. Hän aloitti kirjoittamisen toipilasaikanaan ja julkaisi novelleja lehdissä. Hänen ensimmäinen lastenkirjansa "The Gremlins" ilmestyi 1943. Medal of Honor
Poikkeuksena sääntöihin Charles Lindbergh sai kunniamerkin siviililentäjänä, ja merkki on myönnetty myös vertauskuvalliselle tuntemattomalle sotilaalle. Otto Lilienthal
Lilienthal oli nuoresta lähtien kiinnostunut lintujen lennosta, varsinkin haikaroiden. Vuonna 1889 hän julkaisi kirjan "Der Vogelflug als Grundlage der Fliegekunst" ("Lintujen lento lentotaidon perustana").
Hän hankki koneenrakennusinsinöörin koulutuksen, minkä avulla hän järjestelmällisesti sovelsi lintuhavaintojaan ihmislennon toteuttamiseen. Vuonna 1891 hän pystyi lentämään jo yli 25 metriä liitokoneillaan. Lilienthal rakensi sekä liitokoneita että lihasvoimalla toimivia siipien räpyttelyyn perustuvia lentolaitteita ja vuonna 1893 hän liiti jo 250 metriä. Vuonna 1894 aloitettiin erään liitokoneversion ("Normalsegelapparat") sarjatuotanto. Harriet Quimby
Quimbyn kiinnostus ilmailua kohtaan syttyi lokakuussa 1910, kun "Leslie’s Illustrated Weeklyssä" oli artikkeli tulevasta kansainvälisestä ilmailutapaamisesta New Yorkin Belmont Parkissa. Siellä hän näki John Moisantin lentävän lentokilpailussa ja päätti opetella lentämään. Hän liittyi Moisantin lentokouluun, ja vaikka tämä kuolikin lento-onnettomuudessa joulukuussa 1910, Quimby aloitti lentotunnit keväällä 1911. Leslie Graham
Toisen maailmansodan aikana Graham toimi lentäjänä. Bell X-2
Kapteenit Iven C. Kincheloe ja Milburn G. ”Mel” Apt jatkoivat X-2:lla lentämistä. 7. syyskuuta 1956 Kincheloesta tuli ensimmäinen pilotti, joka oli ylittänyt 100 000 jalan korkeuden (30 500 m), kun hän lensi 38 466 metrin korkeuteen. 20 päivää myöhemmin, 27. syyskuuta, Mel Apt rikkoi koneella ensimmäisenä kolmen Machin nopeuden: hän lensi nopeudella Mach 3.2 (3 370 km/h) 19 960 metrin korkeudessa, tosin hän kuoli lopulta samalla lennolla menetettyään koneen hallinnan. Léopold Eyharts
Eyharts liittyi Ranskan ilmavoimien akatemiaan Salon-de-Provencessa vuonna 1977 ja valmistui ilmailualan insinööriksi 1979. Vuonna 1980 hänestä tuli hävittäjälentäjä lentäen SEPECAT Jaguarilla Istres-Le Tubén ilmavoimien tukikohdasta Ranskassa. Vuonna 1985 hän toimi komentajana (commandant de l'escadrille SPA 77 du 1/7 Provence) Saint-Dizierin ilmavoimien tukikohdassa. Vuonna 1988 hän valmistui koelentäjäksi Ranskan koelentokoulusta ESPNERistä. Hänet sijoitettiin Bretignyn koelentokeskukseen Pariisin lähelle. Eyharts lensi useilla erityyppisillä sotilas- ja siviililentokoneilla kuten Mirage 2000, Alpha Jet, Mirage III, Caravelle, C-160 osallistuen lähinnä tutkan ja laitteiston testaamiseen. John-Allan Hügerth
John "Allan" Hügerth (myös Hygerth) (24. heinäkuuta 1885 – 2. helmikuuta 1954) oli ruotsalainen tykistön reservin aliluutnantti. Hän oli lentäjänä N.A.B. Albatros -koneessa, josta tuli Suomen ilmailuvoimien kone F.2. Tuo kone saapui Ruotsista saapuneista avustuskoneena ensimmäisenä Suomeen helmikuun lopulla 1918. Joachim Müncheberg
Lokakuussa [939 Müncheberg liittyi III./Jagdgeschwader 26:een (Hävittäjärykmentti 26:n kolmas laivue). Hän saavutti ensimmäisen ilmavoittonsa 7. marraskuuta 1939 ampuessaan alas Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien Bristol Blenheim -pommikoneen. Ranskan valtauksessa hän ampui alas kahdeksan lentokonetta. Taistelun Britanniasta varhaisessa vaiheessa Müncheberg lensi majuri Adolf Gallandin siipimiehenä. Elokuussa hänet nimitettiin 7./JG 26:n lentueenpäälliköksi "(Staffelkapitän)" ja 14. syyskuuta 1940 hänelle myönnettiin rautaristin ritariristi. Taistelussa Englannista hän saavutti kaikkiaan 14 ilmavoittoa. Lindberghin pojan kidnappaus
Lindberghin pojan kidnappaus tapahtui 1. maaliskuuta 1932, kun Charles Lindberghin ja Anne Morrow Lindberghin 20 kuukauden ikäinen esikoispoika Charles Augustus III kidnapattiin kotoaan. Tapaus on yksi suurimpia 1900-luvun alkupuoliskon rikostapauksista, median ja ihmisten kiinnostus asiaa kohtaan oli suurta. Charles Lindbergh oli tullut kuuluisaksi jo aiemmin Yhdysvalloissa lennettyään ensimmäisenä ihmisenä Atlantin yli. Charles Lindbergh
Lindberghin muistoksi nimettiin muun muassa Lindbergh Terminal Minneapolis-Saint Paulin kansainvälisellä lentoasemalla sekä San Diegon kansainvälinen lentoasema (entiseltä nimeltään Lindbergh Field). Charles Lindbergh
20. toukokuuta 1927 kello 7:52 aamulla Lindbergh nousi Rooseveltin lentokentältä Long Islandilta New Yorkissa maailman ensimmäiselle välilaskuttomalle Atlantin valtameren ylittävälle yksinlennolle ja laskeutui Le Bourget’n lentokentälle Pariisiin kello 22:22 seuraavana iltana. Lentokoneena hänellä oli yksimoottorinen "Spirit of St. Louis", jonka Ryan Airlines oli rakentanut San Diegossa Kaliforniassa hänen vaatimuksiaan noudattaen. Lento kesti 33,5 tuntia. Bernt Balchen
Bernt Balchen (23. lokakuuta 1899 Tveit (nyk. Kristiansand), Norja – 17. lokakuuta 1973 Mount Kisko, New York, Yhdysvallat) oli syntyjään norjalainen, myöhemmin amerikannorjalainen lentäjä ja tutkimusmatkailija. Hän otti osaa sekä amiraali Byrdin että Lincoln Ellsworthin etelänaparetkiin. Balchen oli lentäjänä muun muassa kuuluisalla etelänavan ylittäneellä lennolla, joka tehtiin kolmimoottorisella "Floyd Bennett" -koneella. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Yhdysvaltain ilmavoimissa, auttaen pohjoiseurooppalaisia liittolaismaita. Sodan jälkeen hänestä tuli vaikutusvaltainen johtaja ilmavoimissa, sekä myös menestyksekäs yrittäjä omissa liiketoimissaan. Charles Lindbergh
Yhdysvaltalaiskirjailija Philip Rothin vaihtoehtohistoriallisessa romaanissa "Salajuoni Amerikkaa vastaan" vuodelta 2004 Lindbergh esiintyy Yhdysvaltain republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaana vuoden 1940 presidentinvaaleissa, jotka hän voittaa yhdessä varapresidenttiehdokkaansa Burton K. Wheelerin kanssa 57 prosentin kannatuksella. Tultuaan valituksi Yhdysvaltain 33. presidentiksi Lindberghin hallinto, johon lukeutuu muun muassa Henry Ford sisäministerin asemassa, alkaa enenevässä määrin vainota Yhdysvaltain juutalaisväestöä. Lindbergh katoaa lopulta loppuvuonna 1942 lennollaan "Spirit of St. Louis" -koneellaan ja historian kulku palaa lopulta ennalleen. Eläinten navigaatio
Ilmiötä, jossa eläin löytää perille tietämästään sijainnista käyttäen apunaan ainoastaan tietoa nopeudestaan ja kulkusuunnastaan, ehdotti Charles Darwin vuonna 1873 mahdollisena suunnistamismekanismina. 1900-luvulla Karl von Frisch osoitti, että eräät mehiläiset osaavat suunnistaa auringon, taivaan polarisaatiokuvion ja maan magneettikentän avulla; näistä aurinko on ensisijainen, jos se on nähtävissä. William Tinsley Keeton osoitti että kirjekyyhkyt pystyvät samalla tavoin hyödyntämään useita navigaatiovihjeitä, esimerkiksi aurinkoa, maan magneettikenttää, hajuja ja ympäristön ulkomuotoa. Ronald Lockley osoitti, että eräs pieni merilintulaji, pikkuliitäjä, osaa määritellä sijaintinsa ja lentää kotiinsa täydellä vauhdilla, kun se päästetään vapaaksi kaukana kotoaan, kunhan vain joko aurinko tai tähdet ovat nähtävissä. Charles Nungesser
Koneen katoamista pidetään yhtenä suurimmista ilmailun historian mysteereistä, ja on spekuloitu että lentokone olisi pudonnut joko Atlantin valtamereen, Newfoundlandiin tai Maineen. Kaksi viikkoa Nungesserin ja Colin katoamisen jälkeen Charles Lindberg onnistui tekemään saman lentomatkan Spririt of St. Louis -koneellaan. Ilmailun historia
Historiasta löytyy useita kertomuksia ihmisistä, jotka ovat yrittäneet lentää. Tyypillisesti lentokykyä on ajateltu saatavan linnuilta pukeutumalla näiden sulkiin ja rakentamalla siivet ja pyrstö. Tämän jälkeen on sitten hypätty korkealta paikalta kuten kirkon tornista. Kun ei ole ymmärretty nostetta, ja tasapainon hallintaa, niin yleisesti näissä hypyissä kävi huonosti. Varhainen tunnettu lentämistä käsittelevä kreikkalainen legenda kertoo Daidaloksesta ja Ikaroksesta. Tällaisiä tarinoita tunnetaan myös Intiasta, Kiinasta ja Euroopan varhaishistoriasta. Ensimmäinen kirjallinen kertomus hypystä on vuodelta 852 Cordobasta, kun Armen Firman hyppäsi sulkii pukeutuneena. Häntä seurasi vuosisatojen aikana useita yrittäjiä, kuten Eilmer of Malmesbury. Niinkin myöhään kuin 1811 Ulmissa Albrecht Berblinger rakensi ornitopterin ja hyppäsi Tonavaan. 
Leija on ehkä ollut ensimmäinen ihmisen rakentama lentolaite. Se keksittiin Kiinassa todennäköisesti niinkin varhain kuin 400-luvulla eaa. ja keksijöinä mainitaan Mozi (Mo Di) ja Lu Ban (Gongshu Ban). Myöhemmät leijat usein jäljittelivät lentäviä hyönteisiä, lintuja ja petoja, niin todellisia kuin myyttisiä. Joitakin varustettiin jousilla ja pilleillä tuottamaan musikaalista ääntä lentäessään. Muinaiset ja keskiaikaiset Kiinalaiset kirjalliset lähteet kertovat leijoja käytetyn etäisyyksien mittaamiseen, tuulen testaamiseen, miesten nostamiseen ja viestintään. Eddie Rickenbacker
Edward (Eddie) Vernon Rickenbacker (8. lokakuuta 1890 – 27. heinäkuuta 1973) oli ensimmäinen kuuluisa yhdysvaltalainen hävittäjä-ässä, joka ansaitsi kannuksensa ensimmäisessä maailmansodassa. Rickenbackerin vauhdikas nuoruus antoi viitteitä tulevasta urasta. 20-vuotiaana hän aloitti kilpa-autoilijan uran ja oli kuuden vuoden ajan Yhdysvaltain menestyksekkäimpiä kuljettajia. Hän rikkoi jopa tuonaikaisen nopeusennätyksen kiihdyttämällä ajokkinsa 216 km/h vauhtiin. Marie Marvingt
26. lokakuuta 1909 Marvingt lensi ensimmäisenä naisena kuumailmapallolla Pohjanmeren ja Englannin kanaalin yli Manner-Euroopasta Englantiin. Samana syksynä hän aloitti myös lentämisen lentokoneella. 8. marraskuuta 1910 hänestä tuli kolmas lisensoitu naislentäjä. Ensimmäisessä maailmansodassa Marvingt palveli muun muassa vapaaehtoisena pommikonelentäjänä. Hän oli myös perustamassa ranskalaista lääkärilentojärjestöä Les Amies De L'Aviation Sanitairea. Sotien välissä hän toimi sotakirjeenvaihtajana Pohjois-Afrikassa. Hän oli mukana myös kahdessa dokumentissa. Anne Morrow Lindbergh
Anne Morrow'n vanhemmat olivat senaattori Dwight Morrow ja Elizabeth Cutter Morrow. Hän valmistui Smith Collegesta vuonna 1928 ja avioitui Charles Lindberghin kanssa 27. toukokuuta 1929. Anne Lindbergh toimi miehensä apulentäjänä, suunnistajana ja radio-operaattorina kartoitusretkillä, joilla etsittiin muun muassa uusia lentoreittejä. Vuonna 1931 he lensivät Kanadasta Alaskan kautta Japaniin ja Kiinaan, jolta retkeltä Lindbergh kirjoitti ensimmäisen kirjansa "North to the Orient". Vuonna 1933 Lindberghit lensivät 30 000 mailin lennon Pohjois- ja Etelä-Atlantilla. Charles Lindbergh kuvaili myöhemmin lentoa vaikeammaksi kuin vuoden 1927 Atlantin ylitystään. Anne Lindbergh oli ensimmäinen purjelentolupakirjan saanut nainen Yhdysvalloissa. Charles Watson-Wentworth
Charles Watson-Wentworth (13. toukokuuta 1730–1. heinäkuuta 1782) Rockinghamin markiisi, oli brittiläinen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä kahteen otteeseen: 1765–1766 ja kesällä 1782. Ilmailun historia
Vuodesta 1858 alkaen Francis Herbert Wenham rakensi useita liitäjiä, niin miehitettyjä kuin miehittämättömiä ja joissa oli jopa viisi siipikerrosta. Hän teki merkittäviä havaintoja lentokoneen siipisuhteesta. Hän havaitsi, että pitkä kapea siipi toimii paremmin kuin lepakkomainen suuremman etureunapituuden vuoksi. Hän raportoi löydöistään 1866 perustetun Aeronautical Societyn (myöhemmin Royal Aeronautical Society) järjestämässä ilmailynäyttelyssä vuonna 1868 Kristallipalatsissa. Samassa näyttelyssä palkittiin John Stringfellow parhaasta höyrykoneen tehopainosuhteesta. Vuonna 1868 Matthew Piers Watt Boulton sai patentin ohjaussiivekeille, joilla voidaan säätää koneen kaltevuutta lennonaikana. Vuonna 1871 Wenham rakensi ensimmäisen tuulitunnelin. Charles Lindbergh
Hänen vuonna 1953 ilmestynyt kirjansa "The Spirit of St. Louis", joka kertoo hänen Atlantin yksinlennostaan, voitti vuonna 1954 Pulitzer-palkinnon. Dwight D. Eisenhower rehabilitoi hänet täysin palauttamalla hänen ilmavoimien asemansa ja nimittämällä hänet prikaatikenraaliksi vuonna 1954. 1960-luvulla hänestä tuli luonnonsuojelun puolestapuhuja ja hän puhui valaidensuojelun puolesta ja vastusti yliäänennopeudella lentäviä kuljetuskoneita. Lev Šestakov
Hän valmistui sotilasakatemiasta vuonna 1936, haki ja pääsi Espanjaan sotaan vuonna 1937. Hän lensi Polikarpov I-16 -hävittäjälentokoneilla ja saavutti 8 henkilökohtaista ilmavoittoa ja 31 voittoa yhdessä toisen koneen lentäjän kanssa. Suuressa isänmaallisessa sodassa eli toisessa maailmansodassa itärintamalla hän taisteli Saksaa vastaan saaden Odessan ja Stalingradin rintamilla 26 ilmavoittoa. Hän oli everstin arvoinen, kun katosi sotalennolla 13. maaliskuuta 1944. Luultavasti putosi ilmataistelutilanteessa stukalentäjä Hans-Ulrich Rudelin kanssa. 65 ilmavoitostaan 42 on jaettuja. Hänet palkittiin mm. Neuvostoliiton sankari-mitalilla. Polak ja Shores arvioivat hänet Neuvostoliiton toiseksi parhaaksi hävittäjä-ässäksi, mutta tämä on 1990-luvun pohdintaa: Espanjan sisällissodan voittojen todentaminen ja täyden ilmavoiton laskeminen tilanteessa, jossa usea kone ampuu yhden alas, ovat molemmat tekijöitä, jotka vähentävät todellisten ilmavoittojen määrää. Charles Lindbergh
Muita Lindberghin saavutuksia ilmailun alalla ovat napareittien tutkiminen ja kartoitus, korkealla lentämisen tekniikoiden kehittäminen sekä lentomatkan pidentäminen polttoainekulutusta vähentämällä. Nykyaikainen mannertenvälinen lentomatkustus perustuu pitkälti näihin kehitysaskeliin. McDonnell Douglas F-4 Phantom II
Lukuisat hävittäjälentäjät ovat tulleet Phantomilla ässiksi. Eniten ilmavoittoja on israelilaisilla lentäjillä; yhdysvaltalaisista eniten on Charles DeBellevuella, 6 kappaletta. Entinen Yhdysvaltain senaattori (R-CA), Randall "Duke" Cunningham, saavutti viisi ilmavoittoa Phantomilla Vietnamin sodassa. Kurt Student
Kurt Student aloitti 11-vuotiaana opinnot sotilaskoulussa. 20-vuotiaana luutnanttina hänestä tuli lentäjä. Ensimmäisessä maailmansodassa hän saavutti hävittäjälentäjänä kuusi ilmavoittoa. Studentia pidetään saksalaisten laskuvarjojoukkojen perustajana ja hän oli näiden joukkojen komentaja toisessa maailmansodassa. Joukot osoittivat kykynsä erityisesti salamasodassa Alankomaissa toukokuussa 1940 ja belgialaisen Eben-Emaelin linnoituksen valtauksessa samassa kampanjassa. Student toimi tuolloin 7. lentodivisoonan komentajana ja haavoittui saatuaan luodin päähänsä Rotterdamin eteläpuolella 14. toukokuuta 1940. Luoti oli omien ampuma. SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitler oli saapumassa Rotterdamiin vapauttamaan laskuvarjojoukkoja ja avasi tulen kohdattuaan hollantilaisia tietämättä näiden jo antautuneen tai siitä välittämättä. Vaikka divisioonan komentaja Sepp Dietrich syytti tapauksesta 9. panssaridivisioonaa, Wehrmachtin johto oli entistä taipuvaisempi pitämään Waffen-SS:ää kurittomana ja liipaisinherkkänä armeijana. Toivuttuaan Student sai komentoonsa vasta perustelun "XI Fliegerkorpsin" (XI lentoarmeijakunta). Charles Nungesser
Heidän koneensa nähtiin viimeisen kerran ylittämässä Irlantia ja kun he eivät koskaan saapuneet perille, oletettiin että he olivat pudonneet Atlantin valtamereen.
Kaksi viikkoa katoamisen jälkeen amerikkalainen lentäjä Charles Lindbergh onnistui yksinlennossaan New Yorkista Pariisiin ja sai sankarin vastaanoton ranskalaisilta, vaikka he surivat Nungesserin ja Colin katoamista. 
Vuosien saatossa on yritetty selvittää useita kertoja, mitä Nungesserille ja Colille tapahtui.
Useat uskovat lentokoneen syöksyneen Atlanttiin, mutta johtavana vaihtoehtoisena teoriana pidetään koneen putoamista Maineen.
Jäännöksiä koneesta ja lentäjien ruumiista ei ole kuitenkaan koskaan löydetty. Charles Nungesser
Läpäistyään sotilaslentäjän koulutuksen Nungesser sijoitettiin lentomuodostelma VB106:een, missä hän pudotti ensimmäisen viholliskoneensa heinäkuussa 1915. Tästä hänelle myönnettiin Croix de Guerre -kunniamitalli. Marraskuussa 1915 hän sai siirron lentomuodostelma N.65:een. Myöhemmin Nungesser liittyi Lafayette-lentueeseen, joka koostui yhdysvaltalaisista vapaaehtoisista. Vuoden 1916 lopussa hän oli saavuttanut 21 ilmataisteluvoittoa. Bruno Hauptmann
Bruno Richard Hauptmann (26. marraskuuta 1899 Saksin kuningaskunta, Saksan keisarikunta – 3. huhtikuuta 1936 Trenton, New Jersey) oli saksalaissyntyinen puuseppä, joka tuomittiin ja teloitettiin Charles ja Anne Morrow Lindberghin lapsen Charles Augustus Lindbergh nuoremman kidnappauksesta ja murhasta. Charles Conrad
Conrad lensi Gemini 5 -lennolla maan ympäri, Apollo 12 -lennolla Kuuhun ja oli mukana toisella Skylab-avaruusasemalle tehdyllä lennolla. Gemini 5-lennolla Conrad oli 10:s amerikkainen avaruuslentäjä, ja 20:s avaruuslentäjä koko maailmassa. Conrad kuoli moottoripyöräonnettomuudessa noin kaksi viikkoa ennen ensimmäisen kuulennon 30-vuotisjuhlaa. Yhdysvaltain historia
1920-luku oli Yhdysvalloissa vaurauden ja laajentumisen vuosikymmen. Investointeja syntyi helposti, tekninen kehitys oli nopeaa, työn tuottavuus kasvoi kymmeniä prosentteja, ja kansantulo kaksinkertaistui 1914–1929 välillä. Erityisen nopeasti kasvoivat rakennus- ja autoteollisuus. Toisaalta viljelijöiden asema heikkeni kun maataloustuotteista syntyi ylitarjontaa. Autoistumisen seurauksena tieverkosto uusittiin, ja autosta tuli melkein jokaisen kansalaisen liikkumaväline. Lentäjä Charles Lindbergh nousi kansallissankariksi Atlantin-ylilentonsa 1927 ansiosta. Ilmailun historia
Veljekset jatkoivat kehitystyötä ja siirtyivät Daytoniin Ohioon vuosiksi 1904–05. Toukokuussa 1904 heidän raskaampi ja parannettu Flyer II:nsa oli testissä. Vuonna 1905 lensi Flyer III, johon oli tehty merkittäviä muutoksia. Wrightit miltei kaksinkertaistivat suunta- ja korkeusperäsimein koon ja siirsivät ne kauemmaksi taakse. He myös lisäsivät kaksi kiinteää siivekettä korkeusperäsimien väliin. Siivet laitettiin loivaan ylöspäin aukenevaan V-asentoon. Näillä toimenpiteillä Flyer I- ja II -koneissa ilmennyt korkeusepävakaisuus saatiin hallintaan ja kevyet maahan törmäykset kyettiin välttämään. 5. lokakuuta 1905 Wilbur lensi Flyer III -koneella 39 minuuttia ja 23 sekuntia palaten turvallisesti lähtöpaikkaan. Flyer III:kaan ei ollut pyöriä ja se lähti alustalta. Flyer III:a voidaan pitää ensimmäisenä käyttökelpoisena lentokoneena. Johan Lindström
Johan Lindström osallistui Suomen ilmapuolustusliiton purjelentokursseille Jämijärvellä ja suoritti purjelennon A-, B- ja C-tutkinnot. Hän toimi sitten purjelennon opettajana sekä Jämijärvellä että Rovaniemellä. Vuonna 1937 Lindström pätevöityi moottorilentäjäksi Suomen Ilmailuklubin lentokurssilla ja hankki samana vuonna myös ammattilentäjän lupakirjan. Hän toimi sitten ansiolentäjänä Lapin alueella Rovaniemen Ylikylä ja Olkkajärvi tukikohtinaan, koneena Lindtrömillä oli Veljekset Karhumäki Oy:ltä ostettu kaksipaikkainen Moth-kone. Lindström suoritti muun muassa henkilökuljetuksia, yleisölennätyksiä, kulonvalvontalentoja. Talvisodan puhkeamnen 1939 lopetti lentotoiminnan ja sotavuosina Lindström palveli pommikonelentäjänä. Charles Lindbergh
Vuonna 1929 Lindbergh meni naimisiin kirjailija Anne Morrow Lindberghin kanssa. Charles opetti hänet lentämään ja he tutkivat ja kartoittivat yhdessä ilmareittejä. He saivat kuusi lasta: Charles Augustus III (1930), Jon (1932), Land (1937), Anne (1940), Scott (1942) ja Reeve (1945). Charles Lindbergh
Marraskuussa 2003 paljastettiin, että DNA-testien mukaan Lindbergh oli siittänyt kolme Saksassa vuosina 1958–1967 syntynyttä lasta, joita hän ei ollut tunnustanut omakseen. Heidän äitinsä oli Brigitte Hesshaimer, 24 vuotta Lindberghiä nuorempi müncheniläinen hatuntekijä, jonka suhde Lindberghiin alkoi vuonna 1957 ja jatkui Lindberghin vuonna 1974 tapahtuneeseen kuolemaan asti. Lapset olivat Dyrk (1958), Astrid ja David (1967). Lasten vanhemmat pystyivät pitämään suhteensa täysin salassa. Lapsetkaan eivät tietäneet kuka heidän isänsä oli, vaikka he tapasivat häntä hänen satunnaisilla vierailuillaan. Tytär Astrid luki myöhemmin Lindberghiä käsittelevän lehtiartikkelin ja löysi valokuvia sekä yli sata Lindberghin hänen äidilleen kirjoittamaa kirjettä. Hän sai asian selville vuonna 2003, kaksi vuotta Birgitte Hesshaimerin kuoleman jälkeen – hän kuoli 74-vuotiaana vuonna 2001. Myöhemmin kävi myös ilmi, että Charles Lindbergillä oli ollut suhde myös Brigitten isosiskon Marietten kanssa. Suhteesta syntyi kaksi poikaa Vargo (1962) ja Cristoph (1966). Joseph Kittinger
Vuonna 1954 hänet siirrettiin Hollomanin lentotukikohtaan New Mexicoon ohjuksien kehityskeskukseen (AFMDC). Kittinger lensi suihkulentokonetta, joka tarkkaili eversti John Paul Stappin rakettikelkan kulkua 632 mph (1017 km/h) vuonna 1955. Kittinger oli vaikuttunut Stappin toiminnasta, joka oli avaruuslääketieteen uranuurtajia. Stapp suositteli myöhemmin Kittingeriä avaruuslentojen tutkimustyöhön. Stapp johti suuriin korkeuksiin tähtääviä testejä, jotka johtivat myöhemmin Kittingerin ennätyshyppyyn. "Project Manhighin" lentäjänä Kittinger saavutti 2. kesäkuuta 1957 96 784 jalan (29 500 m) ennätyskorkeuden ilmapallossa ("Manhigh 1"). Hänelle myönnettiin Distinguished Flying Cross (D.F.C.). Wrightin veljekset
14. toukokuuta 1908 veljekset tekivät ensimmäisen kahden hengen lennon Charlie Furnasin ollessa matkustajana. Thomas Selfridgestä tuli ensimmäinen henkilö, joka kuoli moottorikäyttöisessä lentokoneessa 17. syyskuuta 1908 potkurivian aiheuttaessa matkustajaa kuljettavan koneen maahansyöksyn, jota Orville ohjasi armeijan testilennolla Fort Myerissa Virginiassa. Loppuvuodesta 1908 Madame Hart O. Bergistä tuli ensimmäinen lennolla ollut nainen, kun hän lensi Wilbur Wrightin kanssa Le Mansissa Ranskassa.
Vuonna 1909 suurta mielenkiintoa herätti Wilburgin lento Vapaudenpatsaan ympäri New Yorkissa. Samana vuonna veljekset voittivat ensimmäisen Yhdysvaltain sotilasilmailusopimuksen, kun he rakensivat koneen joka täytti vaatimukset kaksipaikkaisesta yli tunnin lentoon pystyvästä lentokoneesta, jonka keskinopeus olisi 40 mailia (noin 64,4 kilometriä) tunnissa. Vuonna 1909 he rakensivat Wright Flyereita myös Daytonin ja Saksan tehtaissa. Samana vuonna he perustivat Wright Companyn. Charles Lindbergh
Toisen maailmansodan jälkeen hän vietti hiljaista elämää Connecticutissa ja konsultoi sekä Yhdysvaltain ilmavoimien johtoa että Pan American World Airways -lentoyhtiötä. Georges Guynemer
Hän lensi ensi kertaa 26. tammikuuta 1915 Bleriot "Pingouin"-koneella. Hän sai lentoluvan (numero 1832) huhtikuussa 1915, jolloin hänet ylennettiin korpraaliks (Caporal). Hänet siirrettiin lentäjäreserviin, joka toimi Le Bourget’ssa. Richard Lorentz
Vuonna 1933 ilmavoimien komentaja Jarl Lundqvist valmisteli ilmavoimien ensimmäisen varsinaisen sotatoimisuunnitelman, mitä seurasi kolme vuotta myöhemmin uusi ilmastrateginen tehtävänmäärittely. Douhetismin ajatusten mukaisesti ohjeistus asetti edelleen offensiivisen, pommikoneiden turvin suoritettuihin vastahyökkäyksiin perustuneen ilmapuolustuksen etusijalle torjuntahävittäjätoimintaan nähden. Oma vaikutuksensa oli myös Lundqvistin tykkimiestaustalla, minkä seurauksena pommitustoiminta oli komentajalle luonnostaan läheinen ratkaisu. Riviupseeriston usko pommikoneisiin oli kuitenkin alkanut jo heikentyä ja varsinkin Lentorykmentti 2:n komentaja, eversti Richard Lorentz esiintyi voimakkaana torjuntahävittäjien puoltajana viitaten sekä Kiinan-Japanin sodan että Espanjan sisällissodan esimerkkeihin.Lorentz kritisoi pommitusten olevan tehotonta maastossa hajaantuneena etenevää vihollista vastaan, koska varsinaiset ryhmitykset olisi tehty jo rauhantilassa ennen hyökkäyksen aloitusta. Lorentz kyseenalaisti Suomen mahdollisuudet hankkia riittävästi pommittajia tehtävän toteuttamiseksi pitäen suhteellisen pientä määrää kaukotiedustelukoneita riittävänä. Spirit of St. Louis
Ennätyslennon jälkeen Lindbergh kiersi Spirit of St. Louisilla eri puolilla Yhdysvaltoja ja Etelä-Amerikkaa. 30. huhtikuuta 1928 Lindbergh lensi koneen viimeisen lennon St. Louisista Washingtoniin, jossa hän lahjoitti sen Smithsonian-instituutille. Nykyään alkuperäinen Spirit of St. Louis on näytteillä National Air and Space Museumissa Washingtonissa. Richard E. Byrd
Byrd ja kolme muuta, Bernt Balchen, Bert Acosta ja George Noville lensivät "America"-koneella New Yorkista (29. kesäkuuta 1927) Pariisiin (1. heinäkuuta 1927). He hävisivät kilpailun täpärästi Charles Lindberghille: Byrdin kone oli nokkapainoinen ja joutui startissa onnettomuuteen vaurioituen lievästi. Koska Lindbergh oli lähtövalmis, Byrd osoitti suurta urheilumieltä ja tarjosi kilpailijalleen omat huoltovarauksensa ja reittinsä. Vaikka hän hävisikin kilpailun, temppu kannatti: hänellä ei sen jälkeen juuri ollut puutetta sponsoreista. Charles O. Hobaugh
Charles Owen "Scorch" Hobaugh (s. 5. marraskuuta 1961) on yhdysvaltalainen merijalkaväen upseeri, hävittäjälentäjä ja astronautti. Hobaugh on kotoisin Bar Harborin kaupungista, Mainen osavaltiosta. Hänellä on vaimo ja neljä lasta. Harrastuksinaan hänellä on muun muassa painonnosto, vesihiihto ja pyöräily. Charles O. Hobaugh
Astronautiksi Hobaugh valittiin vuonna 1996 ja ensimmäisen sukkulalennon hän suoritti STS-104:n ohjaimissa vuonna 2001. Astronauttiuransa mustimman hetken Hobaugh koki toimiessaan lennonjohtajana (CAPCOM) Columbian tullessa takasin maan ilmakehään. Hänen toistava kyselynsä sukkulamiehistölle "Columbia, Houston. UHF Comm Check" on jäänyt avaruushistorian kirjoihin. Ilmailun historia
Onnistuneiden testien jälkeen Langley alkoi etsiä rahoitusta miehitetyille lennoille. Espanjan-Yhdysvaltain sodan kannustaman Yhdysvaltain hallitus antoi Langleylle 50 000 dollarin rahoituksen projektiin tiedustelukoneen rakentamiseksi. Hän rakensi ensin mittakaavassa 1:4 moottoroidun lennokin, joka lensi ensi kerran kesällä 1901 ja suuremmalla moottorilla 1903. Kun perusrakenne oli ilmeisen onnistuneesti testattu, Lanley keskittyi sopivan moottorin löytämiseen. Hän teki sopimuksen Stephen Balzerin kanssa, mutta tämän rakentamasta moottorista saatiin vain 12 hevosvoimaa tehoa. Langleyn apulainen Charles M. Manly muutti koneen rakennetta viisisylinteriksi vesijäähdytteiseksi tähtimoottoriksi, joka tuotti 52 hevosvoimaa pyörimisnopeudella 950 kierrosta minuutissa. Tämän jälkeen hänellä oli riittävän tehokas kone ja lentolaite. Suureksi pettymykseksi pienestä lennokista suuremmaksi skaalattu rakenne ei ollut riittävän kestävä ja vuoden 1903 lopulla tehdyt kaksi koelentoa päättyivät heti putoamisella veteen. Lentäjänä ollut Manly saatiin pelastettua. Wrightin veljesten kone lensi vain yhdeksän päivää näiden testien jälkeen. Langleyn koneen ohjattavuus oli heikko ja sen tasapainoisuus ilmassa mitätön. Richard Bong
Richard Ira "Dick" Bong (24. syyskuuta, 1920 – 6. elokuuta, 1945) oli yhdysvaltalainen hävittäjälentäjä, sekä USA:n johtava hävittäjä-ässä. Hän saavutti 40 viholliskoneen pudotusta. Majuri Richard I. Bong lensi Lockheed P-38 Lightning -konetyypillä, joka on kaksimoottorinen. Majuri Bong taisteli japanilaisia vastaan Tyynenmeren rintamalla, Toisessa maailmansodassa. Lentokonesuunnittelija
Ensimmäiset menestyksekkäät lentokonesuunnittelijat olivat saksalainen Otto Lilienthal (liitovarjo) 1800-luvun lopulla ja Wilbur ja Orville Wright (moottorilentokone) vuonna 1903. Heitä edelsi esimerkiksi Leonardo da Vinci, joka suunnitteli liitokoneen, joka epäonnistui testissä, ja helikopterin, jota ei rakennettu.
Suunnittelijat ovat aina olleet sidoksissa ajan teknologiaan, esimerkiksi polttomoottoriin ja suihkumoottoriin. Vuodesta 1903 alkaen suihkumoottorin tuloon asti tehtaan tai asiakkaan (esimerkiksi ilmavoimat) valitsema moottori vaikutti suunnitteluun ratkaisevasti. Valmet Vihuri on tästä hyvä esimerkki. Tekniikan historia
Lentäminen on kiehtonut ihmistä aina. Leonardo da Vinci oli jo hahmotellut lentolaitteita. Ensimmäinen kuumailmapallolennon teki ranskalainen Jean-François Pilâtre de Rozier vuonna 1783. Saksalaiset kehittivät 1900-luvun ensimmäisillä vuosikymmenillä ilmalaivoja, mutta näistä jouduttiin luopumaan muutaman suuremman onnettomuuden jälkeen. 1800-luvulla vielä suhtauduttiin ilmaa raskaampien laitteiden lentämiseen epäluuloisesti. Lentokoneen rakentamisessa massa onkin hyvin ratkaiseva ongelma. Polttomoottori oli ratkaisu riittävän tehokkaaksi voiman lähteeksi, ja sen avulla Wrightin veljekset tekivät 1903 ensimmäisen lentonsa rakentamallaan lentokoneella. Wrightin veljekset kehittivät myös ratkaisun lentokoneen ohjaamiseen ilmassa. Lentämisessä turvallisuus on toinen suuri ongelma, sillä maahan syöksyssä useimmiten matkustajat kuolevat. Ilmailun alkuaikoina tämä kuoleman riski oli myös eräänlainen kiihotin, kun sensaatiolehdet rahoittivat otsikoiden toivossa lentokokeiluja. Ensimmäisen maailmansodan aikana ymmärrettiin, että lentokoneesta on merkittäväksi tiedustelu- ja taisteluvälineeksi. Lentokone kehittyikin sodan aikana huomattavasti ja tämä johti sodan jälkeen lentoliikenteen käynnistymiseen. Merkkipaaluna lentämisen historiassa pidetään Charles Lindberghin vuonna 1927 Atlantin yli tekemää yksinlentoa, joka alkoi muokata asenteita lentoliikenteelle suotuisiksi. Lyhyillä matkoilla 1920-luvun alussa saksalaisilla kokometallisilla Junkers-koneilla pystyttiin kuljettamaan matkustajia ilman tappiota. 1930-luvun tunnettuja liikennelentokoneita ovat Junkers Ju-52 ja Douglas DC3. 1930-luvun lopussa isoja lentoveneitä käytettiin mannerten välisissä lennoissa. Ellen Church
Ellen Church (22. syyskuuta 1904 Cresco, Iowa, Yhdysvallat – 22. elokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen sairaanhoitaja ja lentäjä ja maailman ensimmäinen lentoemäntä. Charles Nungesser
Ensimmäisen yhdysvaltalaisen ilmataisteluelokuvan "The Dawn Patrol" (1930) kohtauksissa Nungesser esitti itseään lentäen samanlaisella koneella kuin hän taisteli sodassa.
Elokuvasta tuli menestys lukuisten näyttävien ilmataistelukohtauksien ansiosta, mutta se kuvattiin neljä vuotta ennen ensi-iltaansa.
On esitetty huhuja että Nungesser olisi ollut yksi stuntlentäjistä joka olisi kuollut "Hornan enkelit" -elokuvan kuvauksissa, mutta ne väitteet eivät pidä paikkaansa.
1970-luvulla valmistui samanniminen ranskalainen elokuva ("Les as des as"), pääosassa Jean-Paul Belmondo, jonka kohtaukset esittivät tapahtumia Nungesserin elämästä. Charles Lucien Bonaparte
Charles Bonaparte sai koulutuksensa Italiassa. Hän avioitui Brysselissä 29. kesäkuuta 1822 serkkunsa Zénaïde Laetitia Julie Bonaparten kanssa. Perheeseen syntyi 12 lasta. He muuttivat Yhdysvaltoihin (1822–1826), missä Bonaparte päivitti Alexander Wilsonin (1766–1813) uraauurtaneen teoksen "American Ornithology", ja jonka uudistettu versio julkaistiin vuosien 1825–1833 välillä. Vuonna 1824 Bonaparte yritti saada silloin vielä melko tuntemattoman maanmiehensä John James Audubonin hyväksytyksi Philadelphian "Academy of Natural Sciences" yhdistykseen, mutta hanke kariutui Wilsonin ystävän George Ordin jyrkkään vastustukseen. Ilmailun historia
Italialainen keksijä Tito Livio Burattini rakensi 1647 nelitasoisen lennokin olleessaan Vladislav IV Vaasan kutsumana tämän hovissa Varsovassa. Tämä pystyi lennättämään kissan, mutta ei ihmistä. Tätä pidetään kehittyneimpänä lennokkina ennen 1800-lukua. Emanuel Swedenborg julkaisi 1716 piirroksen ja selostuksen lihasvoimin isoilla airoilla tai siivillä liikuteltavasta koneesta. Hän oli tietoinen, että se ei lentäisi, koska siitä ei saataisi riittävän kevyttä ja ihmisen lihakset eivät riittäisi sen liikuttamiseen. Lentokoneteollisuuden historia
Vuonna 1927 Charles Lindberghin yksinlento Atlantin yli yksimoottorisella koneella loi mielikuvaa lentokoneesta hieman turvallisempana kulkuvälineenä kuin aiemmin. Jarmo Lindberg
Vuonna 2004 Lindberg oli Pääesikunnan operaatio-osaston apulaisosastopäällikkö ja vuonna 2005 hän toimi Lapin Lennostossa lennoston komentajana. Hän nousi nuorimpana kenraalikuntaan vuonna 2005. Vuosina 2005–2008 hän työskenteli Pääesikunnassa valmiuspäällikkönä. Vuodet 2008–2012 hän oli ilmavoimien komentaja. Carl Cederström
Carl Cederström (5. maaliskuuta 1867 Tukholma Ruotsi – 29. kesäkuuta 1918) oli vapaaherra, agronomi ja ruotsalainen lentopioneeri, jota sanottiin lentoparoniksi. Eduard von Schleich
Ensimmäisessä maailmansodassa Schleich saavutti 35 pudotusta lentäen mustaksi maalatulla koneella. Liitoutuneiden lentäjät kutsuivatkin häntä "mustaksi ritariksi" sen vuoksi. Sodan aikana hänelle myönnettiin ensimmäisen ja toisenluokan rautaristit ja Pour le Mérite jonka myöntämisen jälkeen keisari Wilhelm II aateloi hänet. Günther Lützow
Günther Lützow (4. syyskuuta 1912 Kiel – 24. huhtikuuta 1945 Donauwörth) oli saksalainen lentäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Hän meni lentäjäkoulutukseen 7. huhtikuuta 1931. Hän otti osaa Espanjan sisällissotaan, jossa saavutti viisi ilmavoittoa. Toisessa maailmansodassa Lützow otti osaa taisteluun Britanniasta ja Ranskasta sekä operaatio Barbarossaan. Länsirintamalla Lützow saavutti 20 ilmavoittoa ja itärintamalla 85. Lützow saavutti 108 ilmavoittoa ja ansaitsi kultaisen Espanjan ristin ja rautaristin ritariristin palveluksistaan. Lützowin pudotussuhde oli 2.78. Lützow katosi taistelussa Donauwörthin lähettyvillä 24. huhtikuuta 1945, eikä hänen ruumistaan löytynyt. Ilmaherruus
Toisen maailmansodan alussa vuonna 1940, maailman ensimmäiseksi ilmasodaksi kutsutussa taistelussa Britanniasta Luftwaffe pommitti rajusti Britanniaa. Saksa yritti saavuttaa ilmaherruuden Englannin kanaalin ja Etelä-Englannin yläpuolella tuhoamalla brittien lentokentät koneineen ja sotatarviketehtaat. Kun ilmatila olisi ollut hallinnassa, saksalaiset olisivat voineet käynnistää operaatio Merileijonan eli maihinnousun Englantiin. Ilmaherruutta ei onnistuttu saavuttamaan saksalaisten suunnattomista uhrauksista huolimatta, vaan Luftwaffe kärsi huomattavista kalustotappioita ja maihinnousu jäi toteuttamatta. Charles Conrad
Conrad syntyi vuonna 1930 Philadelphiassa Yhdysvalloissa varakkaaseen pankkiiriperheeseen. Hänen perheensä menetti kuitenkin omaisuutensa talouslamassa vuonna 1942 ja perhe joutui muuttamaan pois kartanostaan pienempään taloon. 
Nuorena Conrad oli kesätöissä Paolin lentokentällä. Aluksi hän leikkasi ainoastaan ruohoa mutta aikaa myöten hän oppi lentokentällä myös lentokoneen korjausta. Autettuaan erästä lentäjää korjaamaan lentokoneesa, Conrad sai lentäjältä virallista lento-opetusta. Conrad valmistui 1953 ilmailutekniikan linjalta yliopistosta ja siirtyi sen jälkeen laivastoon, jossa hänestä tuli sotilaslentäjä. Rolf Winqvist
Winqvist syntyi Tuusulassa maanviljelijä Anders ja Anna (o.s. Öhman) Winqvistin perheeseen. Päästyään ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1938 hän aloitti asevelvollisuutensa Ilmavoimien reserviupseerikurssilla numero 8. Kurssin päätteeksi hänet ylennettiin vänrikiksi 11. syyskuuta 1939. Winqvist komennettiin 16. syyskuuta 1939 Lentorykmentti 4:ään, Lentolaivue 46:n 3. lentueeseen. Talvisodan aikana 25. tammikuuta 1940 Winqvist siirrettiin rykmentin Bristol Blenheim -kalustolla varustettuun Lentolaivue 44:ään. Winqvist lensi talvisodassa 27 sotalentoa tähystäjänä mukaan lukien kreivi Carl Gustav von Rosenin suorittama Douglas DC-2 -tyypin ainut sotalento Suomen ilmavoimissa. Paul Tibbets
Tibbets liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin vuonna 1937. Hänet nimitettiin vuonna 1938 
vänrikiksi (Second lieutenant). Toisessa maailmansodassa Tibbets lensi muun muassa pommitustehtävissä Tyynellämerellä sekä Euroopassa. Hän lensi ensimmäisessä Britanniasta Saksaan tekemässä USAF:n pommitushyökkäyksessä. Afrikan maihinnousun yhteydessä Tibbets muun muassa lennätti korkea-arvoisia upseereja kuten Mark Clarkin sotatoimien alaisille lentokentille. Otto Lilienthal
Lilienthalin merkitys ilmaa raskaampien ilma-alusten kehitykseen on kuitenkin huomattava. Hän suoritti yli 2000 lentoa suunnittelemissaan liitokoneissa vuoden 1891 ja viisi vuotta myöhemmin tapahtuneen kuolemansa välillä. Lilienthal auttoi todistamaan, että ilmaa raskaammat lentolaitteet olivat mahdollisia ilman räpyttäviä siipiä, mikä loi perustan Wrightin veljesten muutamaa vuotta myöhemmin rakentamalle ensimmäiselle menestyksekkäälle moottorikäyttöiselle lentokoneelle. Carl Cederström
Tuolloin hän kiinnostui lentämisestä, matkusti Pariisiin keväällä 1910 saadakseen lentäjänkoulutuksen, ja niin hänestä tuli Ruotsin ensimmäinen lentäjä. Palattuaan Ruotsiin hän lensi 24. elokuuta 1910 Öresundin yli, ja 19. toukokuuta 1911 tehtiin lento Ladugårdsgärdetissä Tukholmassa suuren yleisön edessä. Vuonna 1911 hän perusti Skandinaviska Aviatik AB:n ja perusti Malmslättiin lentokoulun "jolla oli kaksi lentokonetta, auto ja mekaanikko, kaikki ranskalaista alkuperää". Loppuvuodesta 1916 hän muodosti Nordiska Aviatik AB:n. Hän ryhtyi itse toimitusjohtajaksi, ja yhdessä työnjohtaja P. Wadenstiernan ja 30-henkisen työntekijäjoukon kanssa rakennettiin lentokone valtion laskuun. Carl Spaatz
Carl Andrew ”Tooey” Spaatz (28. kesäkuuta 1891 Boyertown, Pennsylvania – 14. heinäkuuta 1974 Washington) oli Yhdysvaltain ilmavoimien kenraali ja ensimmäinen esikuntapäällikkö. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Yhdysvaltain strategisten ilmavoimien komentajana Euroopassa 1944–1945 ja Tyynellämerellä kesällä 1945. Reinhard Heydrich
Hän lensi tiedustelulentoja tai torjuntalentoja eikä saavuttanut ilmavoittoja. Hän sai toisen luokan rautaristin vuonna 1940 ja ensimmäisen luokan rautaristin vuonna 1941. Hän sai "Frontflugspange"-rintamatunnuksen, josta voidaan päätellä hänen lentäneen yli 60 sotalentoa. Anne Morrow Lindbergh
Anne Morrow Lindbergh (22. heinäkuuta 1906 Englewood, New Jersey – 7. helmikuuta 2001 Passumpsic, Vermont) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja lentäjä. Hänen aviopuolisonsa oli lentäjä Charles Lindbergh. Erich Rudorffer
Kesäkuussa 1943 Rudorffer komennettiin Königsbergin lähistölle muodostamaan JG 54:n neljättä laivuetta, IV/JG 54:ää. Hänet siirrettiin kuitenkin 1. elokuuta 1943 itärintamalle, II/JG 54:n komentajaksi, edellisen komentajan Heinrich Jungin kaaduttua ilmataistelussa 30. heinäkuuta 1943. Majuriksi () 1. marraskuuta 1943 ylennetty Rudorffer toimi II/JG 54:n komentajana tammikuuhun 1945 saakka. 11. huhtikuuta 1944, ammuttuaan siihen mennessä alas 134 vastustajan konetta, Rudorfferin ritariristiin lisättiin tammenlehvät (). Kesällä 1944 laivue, joka oli sijoitettuna Petseriiin, siirtyi Immolaan osana lento-osasto Kuhlmeytä. Rudorffer väitti ampuneensa Suomessa olonsa aikana alas viisi Il-2 -konetta. 15. tammikuuta 1945, sodan lähestyessä loppuaan, Rudorffer sai siirron Valtakunnanpuolustukseen (), Me 262 -hävittäjillä varustetun I/JG 7:n komentajaksi. 26. tammikuuta 1945 Rudorfferin ritariristiin lisättiin miekat (). Rudorfferin komentama suihkuhävittäjälaivue oli sijoitettuna Kaltenkircheniin joulukuusta 1944 huhtikuun alkupuolelle 1945. Tuona aikana lentäessään Rudorffer saavutti 12 ilmavoittoa, joista suurin osa (8) oli nelimoottorisia B-17-koneita. Sodan loppuajan Rudorffer kuului IV/JG 7:ään, joka oli sijoitettu Schleswig-Jagelin lentokentälle Pohjois-Saksaan.
Sodan jälkeen Rudorffer jatkoi liikennelentäjän ammatissaan. Hän työskenteli 1980-luvulla myös Länsi-Saksan ilmailuhallinnon palveluksessa. Boris Rauschenbach
Boris kiinnostui ilmailusta ja lähti opiskelemaan Leningradissa toimivaan neuvostohallinnon 1920-luvulla perustamaan Siviili-ilmailun instituuttiin samalla toimien lentokonetehtaalla. Hän opiskeli vuodet 1932–1937. Kuten tuolloin oli yleistä, opintoja täydensi liitokoneiden rakentaminen, muun muassa lentävä siipi-tyyppisten liitokoneiden. Liitolentoa hän pääsi harrastamaan Krimillä, jossa tutustui alan oikeisiin ammattilaisiin. Hän sai työpaikan Sergei Koroljovin RNII-raketti-instituutissa. Charles Nungesser
Charles Eugene Jules Marie Nungesser (s. 15. maaliskuuta 1892 – katosi 8. toukokuuta 1927) oli ranskalainen lentäjä ja seikkailija, joka muistetaan parhaiten Charles Lindberghin kilpailijana. Astronomer Royal
Kaarle II, joka vuonna 1675 perusti Green­wichin kunin­kaallisen observa­torion, nimitti samalla ensimmäiseksi kunin­kaalliseksi tähti­tieteilijäksi John Flamsteedin. Hänen oli ”mitä huolelli­simmin ja ahke­rimmin oikaistava taivaiden liikkeestä ja kiintotähtien sijainnista laaditut taulukot, jotta voitaisiin määrittää suuresti kaivatut paikkojen pituus­piirit meren­kulun taidon täydel­lis­tä­miseksi”. Harriet Quimby
Välttääkseen kritiikkiä ja negatiivista huomiota työnantajaansa kohtaan Quimby naamioitui lentotunneillaan mieheksi ja lensi aina auringonnousun aikaan. Toimittajat saivat hänestä lopulta vihiä, ja ensimmäisen kerran hänen lento-opinnoistaan uutisoitiin sanomalehdissä 25. toukokuuta 1911. Quimby ja Moisantin sisko Matilda Moisant kävivät keskenään kilpailua siitä, kumpi saisi lentolupakirjan ensin. Quimby yritti lentokoetta ensimmäisen kerran 21. heinäkuuta 1911, mutta epäonnistui laskeutumiskokeessa. Seuraavana päivänä hän yritti uudelleen ja tällä kertaa läpäisi kokeen tehden samalla laskeutumisen tarkkuusennätyksen. Hän sai Aero Club of Americalta 1. elokuuta lentolupakirjan numero 37. Hän oli Yhdysvaltain ensimmäinen ja maailman toinen lentolupakirjan saanut nainen. Jarmo R. Lehtinen
Jarmo Lehtisen keskeisinä kiinnostuksen kohteina on ilmailuun ja lentämiseen liittyvät asiat. Lentäminen alkoi harrastuksena ja vuonna 1983 hän suoritti ensimmäisen lentolupakirjansa Lentomyynti Oy:ssä Malmin lentokentällä. Seuraava vaihe oli monimoottorikoulutus ja ansiolentäjän koulutus ( ). Monimoottori- ja mittarilentokoulutuksen lisäksi tuli erilaisia liikelentokonetyyppejä, joista voidaan mainita "Cheyenne II tyyppikelpuutus 1990" ja "Beechcraft King Airin 90, 100, 200" tyyppikelpuutus vuonna 2002. Muita lentokoneita, joilla Lehtinen on lentänyt, ovat lukuisat yksimoottorikoneet. Eniten Socata Trinidad lentokoneilla, joissa hän oli myös tyyppikouluttajana. Yhdysvalloissa ollessaan markkinoinnin professorina Jarmo Lehtinen suoritti apulaislennonopettajan tutkinnon ja vesilentokelpuutuksen. Gene Roddenberry
Roddenberry oli koulutukseltaan poliisi. Hän toimi kolme vuotta poliisina seuraten poliisi isänsä jalanjälkiä. Myöhemmin hänen kiinnostuksensa avaruustekniikkaan sai hänet hankkimaan lentolupakirjan. Roddenberry liittyi Yhdysvaltojen ilmavoimiin vuonna 1941 ja hänestä tuli sotalentäjä. Hän lensi Tyynenmeren sota-alueella ja hänelle myönnettiin kaksi mitalia toiminnastaan taistelulentäjänä. Lentokone
Vuosina 1799–1853 brittiläinen Sir George Cayley suunnitteli ja rakennutti liitimiä, joilla tehtiin koelentokin. Cayley oli lentämisen uranuurtaja, joka toi monta lentämisen peruskäsitettä esille. 1800-luvun loppua kohti tehtiin tihenevissä määrin kokeita erilaisilla ilmaa raskaammilla lentolaitteilla. Yleensä ne olivat liitimiä. Höyrykäyttöisiä lentolaitteita koetettiin saada nousemaan tuloksetta ilmaan. Onnistuttiin lennättämään hyvin tuloksin kumimoottorilla ja myös paineilmalla toimivia pieniä lennokkeja. Lockheed U-2
Ilmavoimien merkittävien siviilihenkilöiden ja avustavien tiedemiesten ja presidenttiä avustaneiden tiedemiesten tukiessa CL-282:ta presidentti Eisenhower saatiin CL-282-suunnitelman tukijaksi. Presidentti ja tiedemiehet päättivät myös siirtää tiedusteluohjelman Ilmavoimien ja CIA:n yhteistyöprojektiksi, koska sotilaskonelennot voisivat aiheuttaa jopa sodan. Presidentin tuki ja moottorin vaihto J57-moottoriin saivat Ilmavoimat hyväksymään lopulta CL-282-koneen. Shawna Rochelle Kimbrell
Shawna Rochelle Kimbrell (o.s. Nq A Qui; s. 20. huhtikuuta 1976 Lafayette, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lentäjä. Hän on Yhdysvaltain ilmavoimien ensimmäinen naispuolinen afroamerikkalainen hävittäjälentäjä. Hän otti ensimmäiset lentotuntinsa 14-vuotiaana, valmistui ilmavoimien akatemiasta vuonna 1998 ja lensi ensimmäiset taistelutehtävänsä vuonna 2001. Gary Powers
Powers värväytyi Yhdysvaltain armeijaan, ja hakeutui sieltä ilmavoimiin, koska lentäminen kiinnosti häntä. Hän sai luutnantin arvon vuonna 1954. Palvelusaikanaan hän avioitui tukikohdan kahvilassa työskennelleen Barbara Brownin kanssa. Vuonna 1956 Powers päätti erota ilmavoimista, ja alkoi etsiä työtä. He olisivat vaimonsa kanssa halunneet avata huoltoaseman, mutta rahat eivät riittäneet. Powers yritti myös hakeutua siviili-ilmailun pariin, mutta ei ikänsä puolesta soveltunut näihin tehtäviin. Lopulta hän pääsi Lockheed-yhtiöön, ja päätyi U-2-ohjelmaan. U-2 oli korkealla lentävä, tiedustelukäyttöön soveltuva lentokone. Charles Lindbergh
Suurta huomiota herätti vuonna 1932 heidän 20 kuukautta vanhan lapsensa Charles Augustuksen kidnappaus ja murha. Lapsi siepattiin 1. maaliskuuta 1932 kotoaan. Hänet löydettiin kuolleena 12. toukokuuta 1932 Hopewellistä New Jerseyssä vain muutaman kilometrin päässä Lindberghien kotoa kymmenen viikkoa kestäneen maanlaajuisen etsinnän ja kaappaajien kanssa suoritettujen lunnasvaatimusneuvottelujen jälkeen. Kahden ja puolen vuoden päästä mediasirkus alkoi jälleen, kun murhasta syytetyn Bruno Hauptmannin oikeudenkäynti alkoi. Lindberghit muuttivat joulukuussa 1935 Eurooppaan sillä he olivat jo väsyneitä julkisuuteen ja surivat edelleen poikaansa. Koko ajan syyttömyyttään vakuuttanut Hauptmann tuomittiin murhasta ja teloitettiin 3. huhtikuuta 1936. Roland Garros
Garros opetteli lentämään Alberto Santos-Dumontin suunnittelemalla Demoiselle-koneella. Jo ennen ensimmäistä maailmansotaa Garros oli kuuluisa lentäjä: vuonna 1911 hän saavutti toisen sijan molemmissa Pariisi–Rooma- ja Circuit of Europe -kilpailussa, ja vuonna 1913 hän lensi ensimmäisenä Välimeren yli Etelä-Ranskan Frejusista Tunisian Bizerteen. Seuraava vuonna Garros liittyi Ranskan armeijaan. Jaska Jokunen
Charles "Charlie" Brown oli myös eräs tosielämän pilotti eli lentoupseeri, joka lensi Boeing B-17 Flying Fortress -tyyppistä raskasta pommikonetta toisessa maailmansodassa. Piirrossarjoissa sekä elokuvissa on Jaskan koiralla Ressulla alter ego -hävittäjälentäjätyyppi, joka liittyy ensimmäiseen maailmansotaan. Karhu 2
Karhu 2 -koneella lennettiin ensimmäiset 30-40-metriä korkeat ilmahypyt rullauskokeiden yhteydessä illalla 26. huhtikuuta 1927. Moottoriongelmien jälkeen Niilo Karhumäki lensi vappuna 1927 lähes tunnin mittaisen lennon Jyväskylän yläpuolella. Kaikkiaan Karhu 2:lla lennettiin 56 lentoa, kun se tuhoutui ensimmäisenä yleisölennätyspäivänä sattuneessa onnettomuudessa 4. joulukuuta 1927. Siinä Karhu 2 törmäsi liukkaalla jäällä kuorma-auton kattoon lentäjän väistettyä jäällä olevia ihmisiä. Henkilövahinkoja ei sattunut. Hindenburg (zeppeliini)
"Hindenburg" ja sen sisarlaiva LZ-130 "Graf Zeppelin II" ovat suurimmat koskaan rakennetut ilma-alukset. Aluksen suurin pituus oli kolminkertainen verrattuna Boeing 747 -lentokoneeseen. "Hindenburg" oli 245 metriä pitkä, ja sen säiliön tilavuus oli 200 000 kuutiometriä. "Hindenburg" oli varustettu neljällä 890 kW:n dieselmoottorilla; maksiminopeus oli 135 km/h. Erich Rudorffer
Zwochaun kunnassa Saksissa syntyneen Rudorfferin lentäjän ura alkoi Lufthansan palveluksessa vuonna 1936. Toisen maailmansodan sytyttyä syyskuussa 1939, lentokapteeniksi Lufthansalla ylennyt Rudorffer komennettiin Luftwaffen palvelukseen 1. marraskuuta 1939. Hän sai aluksi koulutuksen kaksimoottorisiin pommikoneisiin Liegnitzissä, lentäen muun muassa Junkers Ju 52, Junkers Ju 86 ja Dornier Do 17 -kalustolla, jonka jälkeen hänet koulutettiin kaksimoottorisen hävittäjälentokoneen, Messerschmitt Bf 110:n, ohjaajaksi. Rudorffer komennettiin tammikuussa 1940 vääpeliksi () ylennettynä Messerschmitt Bf 109 E -koneilla varustettuun I/JG 2:een, jonka riveissä hän aloitti taistelulennot taistelun Ranskasta alkaessa. Aleksanteri Torikka
Viipurin venäläisiin kuulunut Torikka/Krasheinin palveli ensimmäisen maailmansodan aikana keisarillisen Venäjän armeijan ilmavoimissa tähystäjänä. Suomen sisällissodan aikana hänet värvättiin hankkimaan lentokoneita bolsevikkien hallitsemasta Pietarista sisällissodan Karjalan rintaman valkoisille jotka olivat perustaneet Antreaan Lento-Osasto II:n nimellä tunnetun lähinnä harrastajalentäjistä koostuneen joukko-osaston. Torikka/Krasheinin onnistui Pietarissa värväämään viisi lentäjää jotka 10. – 11. huhtikuuta 1918 sieppasivat Pietarin Kolomjagin lentokentältä ja Oranienbaumin lentotukikohdasta viisi lentokonetta (kaksi Nieuport 10-tiedustelukonetta, kaksi Nieuport 17-hävittäjää ja Stetinin M-9 lentovene) ja lensivät niillä Antreaan. Koneet ja lentäjät liitettiin Aarne Sihvon komentaman valkoisten Karjalan armeijakunnan ilmailuosastoksi joka oli ainoa lajissaan sisällissodan Karjalan rintamalla. Osasto joka sai koneita myös Ruotsista ja Saksasta toimi tiedustelu- ja pommituslentoja tehden Antrean lentoasemalta käsin jossa oli huhti-toukokuussa 1918 Suomen ensimmäinen tilapäinen maalentokenttä. Lentotoiminta siirtyi 10. toukokuuta Lappeenrantaan jonne perustettiin Suomen ensimmäinen pysyvä, nykyisinkin käytössä oleva maalentokenttä.