Onko Brian O’Neill pelannut NHL:ssä?
Brian O’Neill
Kesäkuussa 2015 Los Angeles Kings kauppasi O’Neillin New Jersey Devilsiin vaihdossa kesän seitsemännen kierroksen varausvuoroon. Hän teki seuran kanssa samalla uuden, yksisuuntaisen sopimuksen. O’Neill aloitti kauden 2015–2016 Devilsin NHL-vahvuudessa ja teki NHL-debyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 10. lokakuuta 2015 vieraissa Washington Capitalsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.39 minuuttia ja tehomerkinnän +1. O’Neill pelasi NHL:ssä 22 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä, kunnes Devils asetti hänet siirtolistalle joulukuussa 2015. Koska mikään toinen seura ei napannut O’Neillia, hän pelasi loppukauden farmijoukkue Albany Devilsissa.
Brian Lebler
Lebler syntyi Itävallan Klagenfurtissa, mutta muutti perheineen Kanadaan hänen kanadalaissyntyisen isänsä Edwardin lopetettua pelaajauransa. WHL-joukkue Kamloops Blazers varasi Brian Leblerin 133. pelaajana vuonna 2003, mutta hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta Lebler voisi pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän pelasi vuodet 2004–2006 BCHL-junioriliigan Penticton Veesissa. Vuodet 2006–2010 Lebler pelasi Michiganin yliopistojoukkueessa, jossa hän voitti CCHA:n mestaruuden vuosina 2008 ja 2010. Riley O’Neill
O’Neill on pelannut Kanadan alle 17-vuotiaiden ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Jälkimmäisen kanssa hän osallistui vuoden 2005 nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa. Brian Bellows
Brian Bellows (s. 1. syyskuuta 1964 St. Catharines, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Vuodesta 1982 vuoteen 1999 kestäneellä uralla Bellowsin seuroja olivat Minnesota North Stars, Montreal Canadiens, Tampa Bay Lightning, Mighty Ducks of Anaheim ja Washington Capitals National Hockey Leaguessa sekä Berlin Capitals Saksan DEL-liigassa. Hän keräsi NHL:n runkosarjassa 485 maalia, 537 syöttöä ja 1022 tehopistettä. Jeff O’Neill
Hänet valittiin OHL:n vuoden tulokkaaksi kauden 1992-1993 jälkeen.
Hänen peliuran parhaaksi saavutukseksi jäi kaudelta 1994-1995 Kanadan paidassa voitettu, alle 20 vuotiaiden MM-kulta.
Samassa Kanadan joukkueessa pelasi monia muitakin entisiä ja nykyisiä NHL-pelaajia kuten Jason Allison, Jeff Friesen, Bryan McCabe, Eric Daze, Alexandre Daigle, Wade Redden, Ed Jovanovski, Darcy Tucker, Dan Cloutier, Shean Donovan ja Ryan Smyth.
Lisäksi hänet valittiin samana vuonna CHL:n kakkostähdistöön. Brian O’Neill
USHL-joukkue Chicago Steel varasi O’Neillin 110. pelaajana kesällä 2007. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2007–2008, joilloin O’Neill voitti Steelin sisäisen piste- ja syöttöpörssin ja sijoittui koko USHL:n pistepörssissä kuudenneksi. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +29. Pudotuspeleissä O’Neill jakoi Steelin sisäisen maalipörssin voiton Drew LeBlancin ja Eric Alexanderin kanssa kolmella osumallaan. Hänet valittiin kauden päätteeksi USHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Dmitri Kvartalnov
Neuvostoliiton hajottua Kvartalnov siirtyi samaten laitahyökkääjänä pelanneen veljensä Andrein kanssa Pohjois-Amerikkaan IHL-liigan San Diego Gulls -joukkueeseen voittaen sarjan pistepörssin ja saaden sekä vuoden tulokkaan että parhaan pelaajan palkinnot. Seuraavana kesänä vuonna 1992 Boston Bruins varasi Kvartalnovin NHL:ään ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi samaisen joukkueen riveissä ainoat NHL-kautensa, 1992–93 ja 1993–94, joista ensimmäisen lähes piste per peli -tahtia ja tekemällä uuden NHL-ennätyksen vähintään yhdellä pisteellä jokaisessa neljästätoista ensimmäisestä ottelustaan. Jälkimmäisellä kaudella Kvartalnov joutui yksipuolisen hyökkäysorientoituneena pidetyn pelityylinsä vuoksi puolustuskuria painottaneen valmentaja Brian Sutterin epäsuosioon ja pudotettiin farmijoukkue Providence Bruinsiin, AHL:ään. Seuraaviksi kausiksi Kvartalnov palasi Eurooppaan ja pelasi menestyksekkäästi Sveitsissä ja Itävallassa HC Ambrì-Piottan ja Klagenfurter AC:n joukkueissa. Reg Noble
Edward Reginald Noble (23. kesäkuuta 1895 Collingwood, Ontario, Kanada – 19. tammikuuta 1962) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaikkiaan 17 kautta ammattilaisena National Hockey Association (NHA)- ja National Hockey League (NHL)-liigoissa. Sekä hyökkääjänä että puolustajana pelanneen Noblen seuroja olivat Toronto Blueshirts, Montreal Canadiens, Toronto St. Pats, Montreal Maroons, Detroit Cougars, Detroit Falcons ja Detroit Red Wings. Kolminkertainen Stanley Cup -voittaja Noble valittiin postuumisti Hockey Hall of Fameen. Hän oli viimeinen aktiivipelaaja, joka oli nähty jo NHL:n ensimmäisellä ammattilaiskaudella 1917–1918 ja ylipäätään 1910-luvulla. Brad Smyth
Smyth pelasi viimeiset juniorivuotensa OHL-sarjassa kausina 1990–1993 London Knightsin riveissä. NHL:ssä Smyth on pelannut viisi kautta ja hänen suurin pistemäärä yhdellä kaudella on 16 pistettä Los Angeles Kingsissä kaudella 1996–97. Muita Smythin seuroja Kingsin lisäksi olivat NHL:ssä Florida Panthers, Los Angeles Kings, New York Rangers, Nashville Predators ja Ottawa Senators. Vuosi 1996 oli Smythille AHL:ssä menestykäs: hän voitti Les Cunningham- ja John B. Sollenberger Trophy -palkinnon. Lisäksi hän pääsi All-Star-joukkueeseen. Martin O’Neill
Kesällä 2000 O’Neill jätti viiden menestyksekkään kauden jälkeen Leicesterin ja suuntasi Skotlantiin, Celticin päävalmentajaksi. Celticissä O’Neillin ura jatkui menestyksekkäästi, "Martin the Magnificentin" ensimmäinen Old Firm -kamppailu Glasgow'n herruudesta Rangersia vastaan päättyi murskaavaan 6–2 voittoon. Kausi 2000–2001 päättyi O’Neillin johdolla upeaan triplaan, kun Celtic voitti liigamestaruuden lisäksi Skotlannin Cupin ja liigacupin. Brian Glennie
Glennie oli mukana Kanadan olympiajoukkueessa 1968 talviolympialaisissa. Joukkue sai turnauksesta pronssia. Hän aloitti NHL-uransa syksyllä 1969 Toronto Maple Leafsin paidassa. Glennie pelasi Torontossa yhdeksän kautta kevääseen 1978 saakka. Hän pelasi tämän jälkeen vielä yhden kauden Los Angeles Kingsissä. Yhteensä Glennie keräsi NHL:n runkosarjassa 572 ottelua, joissa syntyi 14 maalia, 100 maalisyöttöä ja 621 jäähyminuuttia. Pudotuspeleissä saldo oli 32 ottelua, 1 syöttö ja 66 jäähyminuuttia. Hän tappeli urallaan 14 kertaa. Martin O’Neill
O’Neillin aikana Celtic haki määrätietoisesti menestystä myös Euroopasta. 2003 Celtic pelasi UEFA Cupin finaalissa FC Portoa vastaan. O’Neillin suojatit hävisivät tasaisen taiston portugalilaisille lopulta jatkoajalla 2–3. Kaiken kaikkiaan O’Neillin viisi kautta Celticissä olivat loistavia. Joukkue voitti kolme liigamestaruutta, cupia ja sekä yhden liigacupin, menestyi kohtuullisesti myös Euroopassa ja kukisti Rangersin paikallisderbyssä seitsemän kertaa peräkkäin. Kaikkiaan O’Neill luotsasi Celticiä 282 ottelussa 213 voittoon, 29 tasapeliin ja 40 tappioon. Bob Boughner
Ennen ammattilaisuraansa Boughner pelasi vuodet 1988–1991 Sault Ste. Marie Greyhoundsissa OHL-juniorisarjassa. Vuonna 1991 hän toimi Greyhoundsin kapteenina seuran voittaessa OHL:n mestaruuden. Hän sai NHL-varauksen, kun Detroit Red Wings varasi hänet numerolla 32 toisella kierroksella, ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 1991. Hän pelasi vuodet 1991–1994 Red Wingsin farmiseuroissa, ensimmäisen vuoden pääasiassa Toledo Stormissa ECHL:ssä ja seuraavat kaksi Adirondack Red Wingsissä AHL:ssä. Kesäkuussa 1994 Boughner teki vapaana pelaajana sopimuksen Florida Panthersin kanssa, mutta hän ei edustanut myöskään Panthersia NHL:ssä. Hän pelasi kauden 1994–1995 Cincinnati Cyclonesissa IHL:ssä ja kauden 1995–1996 alun Carolina Monarchsissa AHL:ssä. Sean O’Donnell
O'Donnellista tuli vapaa pelaaja, ja hän liittyi Boston Bruinsiin, jossa hän oli seuraavat kolme kautta. Seuraavaksi hän siirtyi Phoenix Coyotesiin. Toista kertaa urallaan hän teki ensimmäisen kautensa aikana sopimuksen toisen seuran kanssa, kun Coyotes vaihtoi hänet Mighty Ducks of Anaheimin Joël Perraultiin. Seuraavalla kaudella O'Donnell voitti uransa ensimmäisen Stanley Cupin, kun Ducks voitti finaalissa Ottawa Senatorsin viidessä ottelussa. Brian Dumoulin
Brian Joseph Dumoulin (s. 6. syyskuuta 1991 Biddeford, Maine, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Pittsburgh Penguinsissa. Hän on Carolina Hurricanesin toisen kierroksen varaus . Brian’s
Brians toi markkinoille 2009 kaudelle uuden Zero G-linjan jonka tuotteiden ensimmäiset versiot tulivat suomeen marraskuussa 2008. Tämän mallin käyttäjiksi siirtyi useita NHL- ja muita ammattilaisia. Brian's:in 2008 mallit ovat Thief ja DX2. Vanhempia malleja ovat Demon ja Beast. Junioreille on myös oma 
DX4-linja. Brendan O’Donnell
Brendan O’Donnell (s. 25. kesäkuuta 1992 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan itävaltalaisjoukkue Dornbirner EC:ssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta O’Donnell osaa pelata myös laidassa. Martin O’Neill
1971 O’Neill otti askeleen urallaan eteenpäin ja siirtyi Nottingham Forestiin. Seuran päävalmentajaksi 1975 tullut Brian Clough näki O’Neillissä potentiaalia ja hänestä tuli kultaisen joukkueen avainpelaajia 1970-luvun lopulla. O’Neill oli mukana voittamassa liigamestaruutta ja FA Cupia, sekä kaiken kruununa Euroopan Cupia 1979 ja 1980. O’Neill edusti Nottingham Forestia 10 vuotta ennen siirtymistään Norwichiin 1981. O’Neill lopetti peliuransa Notts Countyn paidassa 1985. Sean O’Donnell
23. kesäkuuta 2000 Kings vapautti O'Donnellin laajennusdraftiin, jossa Minnesota Wild varasi hänet kaudeksi 2000–2001. Siellä hänet nimettiin kapteeniksi kuukauden ajaksi. Myöhemmin kaudella hän kuitenkin siirtyi New Jersey Devilsiin vaihdossa Willie Mitchellin kanssa. Samalla kaudella hän pääsi pelaamaan finaalissa, mutta joukkue hävisi Colorado Avalanchelle niukasti otteluin 3–4. Brendan Perlini
Perlinin isoveli Brett pelaa ECHL-joukkue Fort Wayne Kometsissa. Hän on Anaheim Ducksin varaus vuodelta . Veljesten isä Fred pelasi urallaan kahdeksan NHL-ottelua ja vietti sittemmin 11 vuotta Iso-Britanniassa, jossa hän myös valmensi. Brendanin kanadalaissyntyinen eno Kevin Conway pelasi Yhdistyneen kuningaskunnan maajoukkueessa useita arvoturnauksia. Hänen poikansa ja Brendin serkku Scott Conway pelaa puolestaan nykyään BCHL-joukkue Penticton Veesissa. Riley O’Neill
O’Neill opiskeli Kentuckyn yliopistossa ja pelasi opintojensa ohella yliopiston joukkueessa Wildcatsissä vuosina 2003–2006. Hän on 28 maalillaan ja 16 syötöllään kärkiviisikossa yliopiston kaikkien aikojen maali-, syöttö- ja pistetilastossa. Colorado Rapids varasi O’Neillin Major League Socceriin vuoden 2007 MLS Supplemental Draft -varaustilaisuudessa. Myöhemmin samana vuonna hänen MLS-oikeutensa siirtyivät Toronto FC:lle vaihtokaupassa, jossa Colorado hankki hyökkääjä Conor Caseyn. John Ogrodnick
Detroit Red Wings varasi Ogrodnickin NHL:ään numerolla 66 neljännellä kierroksella. Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan, kaudella , hän pelasi puolet kaudesta Detroitissa NHL:ssä ja puolet sen silloisessa farmijoukkueessa Adirondack Red Wingsissä AHL:ssä. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa tammikuussa 1980. Seuraavan kauden, , hän pelasi jo kokonaan NHL:ssä. Hän oli tuolla kaudella Detroit Red Wingsin toiseksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja Dale McCourtin jälkeen tehtyään tehot 35 maalia ja 35 syöttöpistettä, yhteensä 70 tehopistettä. Ogrodnick jatkoi Red Wingissä tammikuuhun 1987 asti, jolloin hänet myytiin Quebec Nordiquesiin yhdessä Basil McRaen ja Doug Sheddenin kanssa vaihdossa Brent Ashtoniin, Gilbert Delormeen ja Mark Kumpeliin. Hän oli Red Wings -vuosinaan kolmesti seuran paras pistemies, parhaimmillaan 105:llä tehopisteellä (55 maalia ja 50 syöttöpistettä kaudella ), ja kuudella kaudella peräkkäin seuran paras maalintekijä, kaudesta 1980–1981 kauteen . ssa Ogrodnick pelasi näinä vuosina viidesti ja kerran, vuonna 1985, hänet nimettiin kauden jälkeen NHL:n ensimmäiseen . Ogrodnickilla on edelleen hallussaan Red Wingsin seuraennätys eniten pisteitä (105) ja eniten maaleja (55) yhden kauden aikana tehneenä vasempana laitahyökkääjänä. Brian Finley
Brian Finley (s. 13. heinäkuuta 1981) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Nashville Predators varasi Finleyn NHL-liigaan ensimmäisen kierroksen kuudentena pelaajana . Hän edusti uransa aikana Nashville Predatorsia ja Boston Bruinsia. Shane O’Brien
Shane O’Brienin ura käynnistyi juniorina vuonna 1999 kotikaupunkinsa Ontarion junioriliigassa pelaavassa Port Hope Buzzardsissa. Yhden kauden jälkeen O’Brien nousi yhtä sarjatasoa korkeammalle, kun hän siirtyi OHL-liigan Kingston Frontenacsiin. Frontenacsissa puolustaja viihtyi aina vuoteen 2003 saakka, jolloin häntä kutsui kesken kauden 2002–2003 niin ikään OHL:ssä pelaava Toronto St. Michaels Majors. Kesäkuussa O’Brien huomioitiin Pohjois-Amerikan NHL-liigan : Mighty Ducks of Anaheim nappasi miehen organisaatioonsa 8. kierroksella, numerolla 250. Brian Leetch
Leetch edusti Yhdysvaltoja useissa eri arvokisoissa. Hän pelasi Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1984, 1985 ja 1986. Vuonna 1988 hänet valittiin olympiajoukkueeseen. Vuosina 1991 ja 1996 hän pelasi Kanada-cupissa (myöhemmin Jääkiekon maailmancup). Yhdysvallat voitti vuoden 1996 turnauksen. Vuosina 1998 ja 2002 Leetch edusti Yhdysvaltoja olympialaisissa voittaen hopeaa vuonna 2002. Hänen viimeinen maajoukkueturnauksensa oli vuoden 2004 jääkiekon maailmancup, jossa Yhdysvallat jäi neljänneksi. Václav Prospal
Prospal lähti NHL-varauksen saatuaan Pohjois-Amerikkaan ja pelasi AHL:n Hershey Bearsissa kolme kautta. Seuraava kausi meni Philadelphia Flyersissa, sekä farmissa että NHL:ssä. Prospal myytiin Ottawa Senatorsiin, jossa hän pelasi pari kautta. Sen jälkeen hänet myytiin Florida Panthersiin loppukaudeksi. Prospal siirtyi Tampa Bay Lightningiin ja pelasi siellä kaksi kautta. Jälkimmäinen kausi oli pisteiden valossa hänelle menestys, ja Tampa Bay olisi halunnut pitää miehen edelleen. Ryan O’Reilly
Ryan O’Reilly (s. 7. helmikuuta 1991 Varna, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluessissa keskushyökkääjänä. Colorado Avalanche varasi hänet toisella kierroksella numerolla 33 kesällä . O’Reilly on älykäs ja vahva pelaaja, joka on myös hyvä aloituksissa. Brian O’Neill
Brian Thomas O’Neill (s. 1. kesäkuuta 1988 Yardley, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-seura Jokereissa. Jokereiden GM Jari Kurri on kuvaillut pienikokoista O’Neillia erinomaiseksi hyökkäyspään taidoilla varustetuksi pelaajaksi, joka on nopea jaloistaan ja päästään sekä pystyy tekemään peliä ja viimeistelemään. Kurri on kehunut myös hänen periksiantamattomuuttaan. Brian Ihnacak
Ihnacakin slovakialainen isä Peter pelasi urallaan yli 400 NHL-ottelua Toronto Maple Leafsissa ja hän toimii nykyään seuran Euroopan-kykyjenetsijänä. Brianin setä Miroslav Ihnačák pelasi myös urallaan NHL-tasolla ja on sittemmin toiminut valmentajana. Brianin äiti on tšekkiläinen. Hänen isoisänsä on lähtöisin Italiasta. Ryan O’Marra
O'Marra siirtyi kaudeksi 2007–2008 Edmonton Oilersin organisaatioon. Hän pelasi yli puolet runkosarjastaan AHL-joukkue Springfield Falconsissa, mutta vahvisti kevätkauden lähinnä ECHL-joukkue Stockton Thunderia. Kauden 2008–2009 O'Marra pelasi kokonaan Falconsissa. Syksyllä 2009 hän kävi harjoittelemassa SM-liigajoukkue JYPissä, mutta palasi kaudeksi 2009–2010 Oilersin organisaatioon. O'Marra teki kauden aikana NHL-debyyttinsä pelaten kolme ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 10. marraskuuta 2009 vieraissa Ottawa Senatorsia vastaan, jolloin O'Marra sai peliaikaa noin kuusi minuuttia. Heinäkuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Oilersin kanssa. Michel Ouellet
Vuonna 2011 Ouellet palasi Pohjois-Amerikan sarjoihin tehtyään jälleen sopimuksen NHL-seura Tampa Bay Ligthningin kanssa. Hän ei pelannut kaudella 2011–2012 yhtään NHL-ottelua, vaan koko kausi meni AHL:n Norfolk Admiralsissa. Hän oli voittamassa vuonna 2012 AHL:n mestaruutta, Calder Cupia. Kesäkuussa 2012 Tampa Bay kauppasi sopimuksettoman Ouelletin oikeudet Boston Bruinsiin yhdessä viidennen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Benoît Pouliot’hon. Ouellet ei tehnyt kesällä NHL-sopimusta, mutta siirtyi joulukuussa 2012 quebeciläisen LNAH-liigan Thetford Mines Isothermiciin. Ouellet pelasi kaksi kautta Thetford Minesissa, kunnes lopetti aktiiviuransa. Michael Ryan (jääkiekkoilija)
Ennen kautta 2010–2011 Ryan oli try-outilla NHL-seura Philadelphia Flyersissa, muttei saanut sopimusta. Lokakuussa 2010 hän siirtyi try-outille AHL:n Springfield Falconsiin, jossa pelasi vain marraskuulle asti, jolloin vaihtoi takaisin Philadelphia Flyersin organisaatioon. Ryan ei kuitenkaan pelannut yhtään NHL-ottelua, vaan koko loppukausi kului AHL:n Adirondack Phantomsissa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi entiseen seuraansa Buffalo Sabresiin, mutta pelasi koko kauden AHL:n Rochester Americansissa. Otteluja kertyi koko kauden aikana vain kahdeksan runkosarjassa ja yksi pudotuspeleissä. Kaudeksi 2012–2013 Ryan siirtyi SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Voitettuaan Ässissä mestaruuden hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 KHL-joukkue Medveščak Zagrebiin. Kaudeksi 2014–2015 Ryan palasi takaisin Ässiin. Marraskuun puolessa välissä 2015 ilmoitettiin Ryanin purkaneen pelaajasopimuksensa Ässien kesken sopimuskauden koska vammat eivät enää sallisi pelaamista.. Ryan kykeni pelaamaan kaksivuotisella sopimuskaudellaan vain 10 peliä, mikä oli puolin ja toisin äärimmäisen kaukana tyydyttävästä ja odotusarvoisesta suorituksesta. Jeff O’Neill
Jeff O'Neill on ollut esillä myös NHL kaukaloiden ulkopuolella, vuoden 2005 maaliskuussa poliisi pidätti O'Neillin rattijuopumuksesta epäiltynä, hän joutui selvittämään asiaa oikeudessa. Brendan O’Donnell
O’Donnell vietti lähes koko junioriuransa kotikaupungissaan Manitoban Winnipegissa. Kootenay Ice varasi hänet 96. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2007, mutta O’Donnell ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi tulevaisuudessa pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. O’Donnell voitti Winnipeg Wildin paidassa kauden 2008–2009 päätteeksi MMHL:n mestaruuden. Kauden 2009–2010 hän pelasi MJHL-junioriliigan Winnipeg South Bluesissa, jonka sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin O’Donnell voitti tehoilla 29+32=61. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan vuoden tulokkaaksi ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Brian Glynn
Glynn pelasi viimeiset juniorikautensa WHL:n Saskatoon Bladesissa, jota hän edusti kaudet 1984–1987. Calgary Flames varasi hänet NHL:ään , mutta hän pelasi kuitenkin Saskatoonissa vielä kauden 1986–1987. Tulokaskaudellaan, 1987–1988, Glynn pelasi Calgaryssä 67 ottelua. Seuraavalla kaudella Glynnin otteet heikkenivät, ja hän joutui tyytymään vain yhdeksään NHL-otteluun. Calgary lähettikin hänet farmiin IHL-seura Salt Lake Golden Eaglesiin, jota edusti suurimmaksi osaksi myös kaudella 1989–1990. Keväällä 1990 Glynn valittiin IHL:n tähdistökentälliseen ja palkittiin Governor's Trophyllä IHL:n parhaana puolustajana. Mike O’Neill
Mike O’Neill (s. 3. marraskuuta 1967 LaSalle, Quebec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi urallaan 21 NHL-ottelua Winnipegin ja Anaheimin joukkueissa. Valmistuttuaan Yalen yliopistosta hän pelasi myös yhden kauden SM-liigaa Tapparan riveissä. Ron Tugnutt
Tugnutt pelasi junioriuransa aikana ensin Toronton alueen MTHL-junnuliigan joukkueessa Toronto Red Wings, OJHL-liigan joukkueessa Weston Dukes ja kolme vuotta junioroiden pääsarjan OHL-liigan Petersborough Petesissä. Toisen OHL-kautensa päätteeksi Quebec Nordiques varasi hänet NHL:n varaustilaisuuden neljännellä kierroksella. Matthew O’Connor
O’Connor jäi ilman varausta sekä OHL:n että NHL:n varaustilaisuuksissa, minkä jälkeen hän päätti pelata USHL:ssä. Hän pelasi kaksi kautta USHL:ssä Youngstown Penguinsissa ja siirtyi sen jälkeen Bostonin yliopistoon. Kaudella 2014–2015 joukkue voitti NCAA:n mestaruuden ja O’Connor tuli valituksi NCAA:n toiseen tähdistökentälliseen. Bud O’Connor
Herbert William ”Buddy” O'Connor (21. kesäkuuta 1916 Montreal, Quebec, Kanada – 24. elokuuta 1977) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelanneen O'Connorin seurat olivat Montreal Canadiens ja New York Rangers National Hockey Leaguessa. Brian O’Neill
Huhtikuussa 2017 Jokerit käytti O’Neillin sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Saman vuoden joulukuussa O’Neill teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2021 saakka. Ben O’Connor
O’Connorin kanadalaissyntyinen isä Mike on entinen jääkiekkopuolustaja, jonka NHL-joukkue Los Angeles Kings varasi vuonna . Hän loi suurimman osan urastaan kuitenkin Iso-Britanniassa, jonka kansalaisuuden O’Connor hankki ja pelasi Britannian maajoukkueessa kolmet MM-kilpailut. Mike on pelaajauransa jälkeen toiminut eri seurajohtotehtävissä Iso-Britannian pääsarjatasolla. Stéphane Yelle
New Jersey Devils varasi Yellen 186. vuorolla , jolloin hän pelasi OHL-seura Oshawa Generalsissa. New Jersey myi Yellen kesäkuussa 1994 Quebec Nordiquesiin, jonka AHL-joukkueessa, Cornwall Acesissä Yelle pelasi kauden 1994–1995. Shane O’Brien
Shane O’Brien debytoi NHL:ssä 6. lokakuuta 2006 ottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 18. lokakuuta. Helmikuussa 2007 kanadalainen jätti neljän vuoden jälkeen Anaheimin organisaation, kun Tampa Bay Lightning vaihtoi hänet ja kolmannen kierroksen varausvalinnan maalivahti Gerald Colemaniin ja ensimmäisen kierroksen varausvalintaan. Vaihto tapahtui juuri ennen vaihtojen takarajaa, joten O'Brien päätti kautensa Lightningissa. Kevään myötä puolustaja sai ensikosketuksensa NHL:n pudotuspeleihin. Stu Barnes
Barnesin NHL-uransa alkoi kaudella 1991–1992 Winnipeg Jetsissä. Barnes pelasi Winnipegissä runsaat kaksi kautta, joskin vietti osan ajasta myös AHL-liigassa pelanneessa farmiseurassa Moncton Hawksissa. Barnes joutui puolustavaan rooliin, eikä pystynyt keräämään juniorisarjojen pistemääriä enää NHL:ssä. Kesken kauden 1993–1994 Winnipeg kauppasi Barnesin Florida Panthersiin vaihdossa Randy Gilheniin. Barnes pelasi Floridassa neljällä kaudella, ja kesken kauden 1996–1997 Pittsburgh Penguins hankki Barnesin vaihdossa Jason Woolleyhyn ja Chris Wellsiin. Matthew Benning
Benningin isä Brian Benning pelasi oman uransa aikana NHL:ssän yli 500 ottelua. Jeff O’Neill
Hänet valittiin NHL:n All-Stars peliin kaudella 2002-2003. Jeff O’Neill
O'Neill pääsi kaudella 2001-2002 Stanley cupin finaaleihin pelatessaan Carolina Hurricanesissa, mutta Carolina hävisi finaalit Detroit Red Wingsille suoraan 4-0 otteluvoitoin. Garth Snow
Snow'n ensimmäinen ammattilaiskausi kului osaksi Nordiquesin farmiseurassa Cornwall Acesissa AHL:ssä, osaksi Nordiquesin riveissä NHL:ssä ja osaksi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa. Hän pääsi pelaamaan kaudella 1993–94 viidessä NHL:n runkosarjaottelussa torjuen kiekkoja prosentilla 87,4. Seuraavan kauden hän pelasi pääasiassa Acesin riveissä AHL:ssä, NHL-otteluja hänelle kertyi runkosarjassa vain kaksi ja pudotuspeleissä yksi. Pysyvästi NHL:ään Snow nousi kaudella 1995–96 Philadelphia Flyersin riveissä; ennen kauden alkua Colorado Avalanche (Nordiques siirtyi Denveriin edellisen kauden päätyttyä) oli kaupannut hänen pelaajaoikeutensa Flyersille vaihdossa kahteen varausvuoroon. Hän pelasi Flyersissa vajaan kolmen kauden aikana yhteensä 90 runkosarjaottelua ja 13 pudotuspeliottelua. Hän toimi pääasiassa seuran kakkosvahtina Ron Hextallin takana, mutta kevään 1997 pudotuspeleissä hän sai enemmän vastuuta ja oli osaltaan johdattamassa Flyersia Stanley Cupin loppuotteluihin, joissa Detroit Red Wings oli kuitenkin vahvempi suoraan voitoin 4–0; Snow pelasi vuoden 1997 pudotuspeleissä Flyersin maalilla 12:ssa ottelussa ja Hextall kahdeksassa. Flyers-vuosiensa parhaan torjuntaprosentin hän saavutti kaudella 1996–97, jolla hän pelasi 35 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 90,3. Branislav Mezei
Mezei siityi jo nuorena kotimaastaan Slovakiasta Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi kaudet 1997–2000 OHL-juniorisarjassa Belleville Bullsin joukkueessa. Keväällä 1999 Belleville voitti OHL:n mestaruuden. New York Islanders varasi Mezein NHL:n vuoden ensimmäisellä kierroksella ja hänet valittiin OHL:n tähdistökentälliseen keväällä 2000. Brian Glynn
Kauden 1990–1991 Glynn aloitti vielä Salt Lakessa, mutta hänet kaupattiin pian Minnesota North Starsiin vaihdossa František Musiliin. Minnesotassa hän pelasi loppukauden aikana 66 NHL-ottelua. Kesken kauden 1991–1992 Glynn kaupattiin jälleen, kun Minnesota lähetti hänet Edmonton Oilersiin vaihdossa Brad Shaw'hon. Edmontonissa Glynn pelasi puolitoista kautta. Juuri ennen kauden 1993–1994 alkua hän siirtyi Ottawa Senatorsiin vaihdossa kahdeksannen kierroksen varausoikeuteen . Shane Hnidy
Hnidy pelasi juniorivuosinaan 1991–1996 Swift Current Broncosissa ja Prince Albert Raidersissa WHL:ssä. Buffalo Sabres varasi hänet seitsemännellä kierroksella (173. vuoro) vuoden . Hän ei kuitenkaan pelannut Sabresissa yhtäkään ottelua. Ennen NHL-uraansa Hnidy pelasi AHL-liigaa Saint Johnissa, Cincinnatissa ja Adirondackissa ja IHL-liigaa Grand Rapidsissa. Vuonna 2000 Detroit Red Wings myi Hnidyn Ottawa Senatorsiin, jossa hänen NHL-uransa alkoi. Hän on pelannut myös Nashville Predatorsissa, Atlanta Thrashersissa ja Anaheim Ducksissa. Brian Campbell
Työsulku päättyi ja kaudella 2005–2006 Brian teki läpimurron NHL:n eliittiin kehittyen yhdeksi NHL:n parhaista kiekollisista puolustajista. Kausilla 2006–2007 ja 2007–2008 hänet valittiin un. Helmikuussa 2008 NHL:n siirtorajan viimeisenä päivänä Campbell kaupattiin San Jose Sharksiin vaihdossa Steve Bernieriin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Buffalo antoi vielä Sharksille seitsemännen kierroksen varausvuoron. Kesällä 2008 Campbell teki sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa ns. vapaana agenttina. Orlando Magic
Orlando Magic on kaksi kertaa, vuosina 1995 ja 2009 päässyt pelaamaan NBA-finaaleissa. Vuonna 1995 se hävisi finaalisarjan Houston Rocketsille otteluvoitoin 0–4 ja vuonna 2009 Los Angeles Lakersille 1–4. Vuoden 1995 joukkueessa pelasivat muun muassa Shaquille O'Neal, Anfernee Hardaway, Horace Grant, Dennis Scott, Anthony Bowie, Jeff Turner ja Darrell Armstrong; joukkueen päävalmentajana toimi Brian Hill. Vuonna 2009 joukkueeseen kuuluivat muun muassa Dwight Howard, Rashard Lewis ja Hidayet Türkoğlu. Brendan O’Donnell
Tampa Bay Lightning varasi O’Donnellin kuudennella kierroksella 156. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös Des Moines Buccaneers 18. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa. O’Donnell siirtyi kaudeksi 2010–2011 kuitenkin BCHL-junioriliigan Penticton Veesiin, jonka toiseksi paras pistemies hän oli Joey Laleggian jälkeen tehoilla 29+43=72. Vuodet 2011–2015 O’Donnell kävi Pohjois-Dakotan yliopistoa. Hän voitti "freshman -vuotensa" 2011–2012 päätteeksi WCHA:n mestaruuden. "Sophomore -vuotensa" 2012–2013 päätteeksi O’Donnell valittiin sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen. "Senior -vuotenaan" 2014–2015 hän oli 13 osumallaan UND:n kolmanneksi paras maalintekijä. O’Donnell voitti NCHC:n runkosarjan mestaruuden, Penrose Cupin. Brian Campbell
Brian Wesley Campbell (s. 23. toukokuuta 1979 Strathroy, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 Florida Panthersiin. Brian Campell ostettiin Chicago Blackhawksiin kesällä 2016. Willie O’Ree
O’Ree palasi kaudeksi 1956–1957 Ontariosta Quebeciin. Hän pelasi yhteensä kolme kautta Quebec Hockey Leaguen Quebec Acesissa. Aces teki kaudeksi 1957–1958 yhteistyösopimuksen NHL-joukkue Boston Bruinsin kanssa. Sen ansiosta O’Ree pääsi tekemään tammikuussa 1958 NHL-debyyttinsä, jolloin hänestä tuli NHL:n ensimmäinen tummaihoinen pelaaja. Jeff O’Neill
Kaudella 2001-2002 Carolina eteni sensaatiomaisesti aina Stanley Cupin finaaleihin pudottaen pudotuspeleissä jatkosta mm. New Jersey Devilsin ja Toronto Maple Leafsin, mutta hävisi finaaleissa lopulta Detroitille otteluvoitoin 4-1. Joukkueen avainpelaajia olivat silloin mm. maalivahti Arturs Irbe, Sami Kapanen, O'Neill, Ron Francis, Rod Brind'Amour, Glen Wesley ja Sean Hill. Martin O’Neill
Pohjois-Irlannin maajoukkueessa O’Neill pelasi 64 maaottelua ja teki kahdeksan maalia. Hän oli mukana joukkueessa, joka pelasi MM-kisoissa 1982.O’Neill aloitti sittemmin menestyksekkään valmennusuransa 1987 Grantham Townissa. 1989–1990 hän valmensi Shepshead Charterhousea, josta siirtyi Wycombe Wanderersiin 1989. O’Neill nosti amatööritasolla pelanneen Wycomben Conference-tason mestariksi 1993. Rick MacLeish
Boston Bruins varasi MacLeishin koko varaustilausuuden neljäntenä pelaajana vuoden 1970 varaustilaisuudessa. MacLeish ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua Bruinsissa, vaan hänet kaupattiin helmikuussa 1971 Philadelphia Flyersiin, jonka riveissä hän teki NHL-debyytin kaudella 1970–1971. Flyersissa hän pelasi yhteensä 12:lla kaudella. Hän pelasi NHL:ssä myös Hartford Whalersissa, Pittsburgh Penguinsissa ja Detroit Red Wingsissa. Brian O’Neill
O’Neillin kaksoisveli Brennan on pelannut myös jääkiekkoa. Bryan Smolinski
Smolinski kasvoi Luoteis-Ohiossa pelaten Michiganin yliopiston joukkueessa, kunnes Boston Bruins varasi hänet NHL:ään vuonna 1990 varausnumerolla #21. Pian hänet kuitenkin vaihdettiin Pittsburgh Penguinsiin. Kauden jälkeen hän ei saanut seuran kanssa sopimusta aikaiseksi, ja hän palasi IHL-liigaan. Jo marraskuussa New York Islanders hankki Smolinskin riveihinsä. Jeff O’Neill
O'Neill varttui Ontariossa kahden vanhemman veljensä Donin ja Ryanin kanssa, jotka molemmat pelasivat myös jääkiekkoa.
O'Neill pelasi ennen NHL-uraansa Guelph Stormissa, OHL:ssä, Ontarion junioriliigassa. Hän pelasi samassa joukkueessa mm. nykyisen NHL-pelaajan Todd Bertuzzin kanssa. Brian Glynn
Brian Glynn (23. marraskuuta 1967 Iserlohn, Länsi-Saksa) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, jonka ammattilaisura kesti 1987–1998. Hän pelasi urallaan NHL:ssä kuudessa eri seurassa yhteensä 431 ottelua. Fabián O'Neill
O'Neill pelasi seuratasolla mm. Juventuksessa ja Cagliarissa. Maajoukkueessa hän pelasi 19 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. O'Neill edusti Uruguayta yksissä MM-kisoissa, vuonna 2002. Brian O’Neill
O’Neill edusti Yhdysvaltoja Pyeongchangin olympiakisoissa 2018, jolloin hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston voiton lukemalla +3. O’Neill pelasi myös Deutschland Cupissa vuonna 2017, mutta hänen turnauksensa päättyi kuitenkin toiseen otteluun, kun Venäjä B-maajoukkueen kapteeni Jevgeni Ketov taklasi O’Neillia laidan läheisyydessä poikittaisella mailalla niskan seudulle. Hän menetti tasapainonsa ja löi päänsä laitaan. Ketov sai teostaan ottelurangaistuksen. O’Neill oli peleistä sivussa noin kuukauden ajan. Willie O’Ree
Kitchener Canucksissa kaudella 1955–1956 O’Ree loukkaantui pahoin, kun hän sai kiekosta suoraan oikeaan silmäänsä. Osuma mursi O’Ree nenän ja poskiluun sekä aiheutti 95-prosenttisen oikean silmän sokeutumisen. Lääkäri neuvoi O’Reetä lopettamaan uransa. O’Ree ei kuitenkaan lopettanut, vaan salasi asian kaikilta. Hän haaveili NHL-urasta, eikä sokea pelaaja voinut pelata NHL:ssä sen sääntöjen mukaan. Bryan Allen
Vancouver Canucks varasi Allenin ensimmäisen kierroksen neljäntenä pelaajana . Allenin joukkue oli silloin Ontario Hockey Leaguessa pelaava Oshawa Generals. Kausilla 2006–2011 hän pelasi Florida Panthersissa, 2011–2012 Carolina Hurricanesissa ja 2012–2014 Anaheim Ducksissa. Chris O’Neil
Chris O'Neil (s. 19. maaliskuuta 1956 Newcastle, Australia) on australialainen entinen tennispelaaja. Ryan O’Byrne
Ryan O’Byrne opiskeli St. Michaelsin yliopistossa ja pelasi kaksi vuotta kahdessa eri seurassa Brittiläisessä Kolumbiassa. Näiden vuosien jälkeen O’Byrne keskeytti opintonsa St. Michaelsissa ja muutti New Yorkiin. Siellä hän pääsi opiskelemaan Cornellin yliopistoon ja jatkoi jääkiekon pelaamista koulun edustusjoukkueessa. Kesällä 2003 NHL-seura Montreal Canadiens osoitti kiinnostuksensa 18-vuotiasta nuorukaista kohtaan varaamalla hänet riveihinsä varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Jeff O’Neill
O'Neill pelasi uransa 2 viimeistä kauttaan Torontossa. O'Neill pelasi Torontossa odotuksiin nähden vaisusti, eikä Toronto enää jatkanut miehen sopimusta. 
O'Neill päätti uransa vuonna 2008. Hän yritti vielä paluuta NHL jäille syyskuussa 2008, menemällä try-outille Carolina Hurricanesiin, mutta jäi ilman sopimusta kaudelle 2008-2009. Brian Rafalski
Brian Rafalski (s. 28. lokakuuta 1973 Dearborn, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja, joka edusti viimeiset kautensa NHL:ssä Detroit Red Wingsiä. Rafalskilla kesti kauan päästä NHL:ään, mutta hän onnistui voittamaan kolme Stanley Cupia ja vakiinnuttamaan paikkansa liigan tähtipelaajien joukossa. Ennen NHL-uraa hän pelasi muun muassa SM-liigassa yhden kauden HPK:ssa, jossa voitti pronssia, sekä kaksi kautta HIFK:ssa, jossa hän voitti kultaa ja hopeaa. Viimeisellä kaudellaan SM-liigassa Rafalski oli yksi HIFK:n avainpelaajista tehden lopullisen läpimurtonsa. Luettelo Minnesota Wildissä NHL-otteluja pelanneista jääkiekkoilijoista
Minnesota Wild on pelannut jääkiekkoliiga NHL:ssä vuodesta 2000, ja kuluva kausi 13. NHL:ssä. Tämä on luettelo Wildissä NHL-otteluja pelanneista jääkiekkoilijoista. Pelaajat on listattu aakkosjärjestyksessä ja pelaajan nimen jälkeen tulevat pelaajan kansalaisuus sekä pelipaikka ja kaudet jolloin pelaaja pelasi Wildissä. Michael O’Neill
Seurajoukkuetasolla Brian McGrattan
Brian McGrattan (s. 2. syyskuuta 1981 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa EIHL-joukkue Nottingham Panthersissa. Hän oli Los Angeles Kingsin neljännen kierroksen varaus , mutta ei ikinä pelannut joukkueessa. Calgaryn lisäksi McGrattan on pelannut Ottawa Senatorsissa, Phoenix Coyotesissa ja Nashville Predatorsissa. Hän on pelannut myös viidessä eri AHL-joukkueessa. McGrattanin hallussa on AHL:n yhden kauden jäähyennätys, kun hänen tililleen kertyi Binghamton Senatorsin paidassa peräti 551 jäähyminuuttia. Hän siirtyi kesken kauden Sudburysta Mississauga IceDogsiin. Dustin Brown
Vuonna 2001 Brown valittiin OHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen ja vuosina 2001–2003 hän sai kolmesti peräkkäin OHL:n jakaman Bobby Smith Trophyn, joka jaetaan pelaajalle, joka on menestynyt hyvin sekä jääkiekkoilijana että opinnoissaan. Vuonna 2003 hän sai myös Kanadan pääjunioriliigojen kattojärjestön Canadian Hockey Leaguen vastaavan palkinnon CHL Scholastic Player of the Year.
Brown sai NHL-varauksen, kun Los Angeles Kings varasi hänet numerolla 13 ensimmäisellä kierroksella. Hän teki NHL-debyyttinsä jo saman vuoden syksyllä, mutta hänen ensimmäistä ammattilaiskauttaan haittasi nilkkavamma. Hän pystyi pelaamaan kaudella 2003–2004 31 NHL:n runkosarjaottelua ja teki viisi tehopistettä, maalin ja neljä syöttöpistettä. Seuraavan kauden hän pelasi vuoksi Kingsin farmiseuran Manchester Monarchsin riveissä AHL:ssä. Hän teki 79:ssä pelaamassaan AHL:n runkosarjaottelussa 74 tehopistettä, 29 maalia ja 45 syöttöpistettä, toiseksi eniten joukkueensa pelaajista Michael Cammallerin jälkeen. NHL:n työsulun päätyttyä Brown palasi Kingsiin. Willie O’Ree
O’Ree oli edellekävijä, jonka ansiosta afroamerikkalaiset nuoret ovat pystyneet haaveilemaan NHL-urasta. Hän on lisäksi toiminut pelaajauransa jälkeen NHL:n nuoriso-ohjelmissa yli 20 vuoden ajan, minkä ansiosta hänet valittiin vuonna 2018 vaikuttajien kategoriassa Hockey Hall of Fameen. Brian Savage
Brian Savage pelasi kaksitoista kautta kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 674 NHL:n runkosarjaottelua, joista 461 Montreal Canadiensissa, 134 Phoenix Coyotesissa, 13 St. Louis Bluesissa ja 66 Philadelphia Flyersissa. Pisteitä hän keräsi näissä otteluissa yhteensä 359, 192 maalia ja 167 syöttöpistettä. 20 maalin raja ylittyi neljällä kaudella ja 40 tehopisteen raja niin ikään neljällä kaudella. Pudotuspeleissä hän pelasi seitsemänä vuonna, yhteensä 39 ottelua Chris O’Neil
O'Neil on yksi harvoista pelaajista, joka on voittanut Australian avoimissa sekä junioreiden että aikuisten kaksinpeliturnauksen. WTA:n maailmanlistalla O'Neil oli parhaimmillaan sijalla 80 vuonna 1978. John Tonelli
John A. Tonelli (s. 23. maaliskuuta 1957 Hamilton, Ontario) on entinen kanadalainen National Hockey Leaguessa pelannut jääkiekkoilija. Hän aloitti uransa ammattilaisena kilpailevassa WHA-liigassa vuonna 1975 Houston Aeros -joukkueessa. Kesällä 1978 hän siirtyi NHL:een Aerosin lopetettua toimintansa ja edusti urallaan New York Islandersia, Calgary Flamesia ja Los Angeles Kingsia. Tonelli pelasi sekä keskushyökkääjänä että laitahyökkääjänä. Aivan uransa lopulla hän pelasi joitain otteluita Chicago Blackhawksin ja Quebec Nordiquesin joukkueissa. Zach Hamill
Hamill oli juniorina myös erittäin lupaava pelaaja, sillä Boston Bruins varasi hänet koko kahdeksantena pelaajana. Hamillin NHL-ura on jäänyt kuitenkin toistaiseksi vain 20 ottelun mittaiseksi ja hän on pelannut seitsemänä Pohjois-Amerikassa viettämällään ammattilaiskaudellaan lähinnä AHL:ssä. Euroopassa Hamill on pelannut aiemmin myös KHL:ssä, Suomessa, Sveitsissä, Saksassa ja Ruotsissa. Robert Nilsson
Elokuussa 2005 Nilsson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän pelasi kaudella 2005–2006 53 NHL-ottelua tehopistein 6+14=20. Nilsson pelasi tulokaskaudellaan samassa ketjussa Aleksei Jašinin ja Sean Bergenheimin kanssa. Nilsson ei pelannut kaudella 2006–2007 otteluakaan Islandersista, vaan pelasi alkukauden AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersissä, kunnes Islanders myi hänet helmikuussa 2007 Ryan O'Marran ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa Edmonton Oilersiin, josta seura sai vaihdossa Ryan Smythin. Nilsson pelasi Edmontonissakin loppukauden enimmäkseen farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, mutta hän pelasi myös neljä NHL-ottelua tehden niissä yhden maalin. Kaudella 2007–2008 Nilsson pelasi pisteiden valossa parhaimman kautensa NHL:ssä ja teki 71 ottelussa tehopisteet 10+31=41. Hän oli Edmontonin sisäisen pistepörssin kuudes ja syöttöpörssin kolmas. Barbara O’Neil
Barbara O’Neil (17. heinäkuuta 1910 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 3. syyskuuta 1980 Cos Cob, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi teatterissa ja elokuvissa. Hän teki vuonna 1930 Broadway-debyyttinsä ja vuonna 1937 Hollywood-debyyttinsä. O’Neil tunnetuin rooli on "Tuulen viemää" -elokuvan Ellen O’Hara. Elokuvasta "Kaikki tämä ja taivas myös" hän oli parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkaana. Jeff O’Neill
O'Neillin piste-ennätys (67 tehopistettä) on kaudelta 2000-2001, jolloin hän teki peräti 41 maalia ja antoi 26 maaliin johtanutta syöttöä 82 ottelussa. Martin O’Neill
O’Neill pelasi nuoruudessaan Derry Cityn ja Distilleryn riveissä. Hän opiskeli Queens University of Belfastissa lakia peliuransa alkutaipaleella. Distilleryssä O’Neill oli voittamassa Pohjois-Irlannin Cupia 1971 ja teki maalin FC Barcelonaa vastaan UEFA Cupin ottelussa syyskuussa 1971. Jermaine O’Neal
Kesällä 2013 O’Neal siirtyi Golden State Warriorsiin. Hän edusti ammattilaisurallaan myös Portland Trail Blazersia, Indiana Pacersia, Toronto Raptorsia, Miami Heatia, Boston Celticsiä ja Phoenix Sunsia. O’Neal edusti myös Yhdysvaltain maajoukkuetta. Terry O’Reilly
Boston Bruinsin varaaman O’Reilly pelasi vuodet 1972–1985 Bostonissa. Hän pelasi myös yhden ottelun kaudella 1971–1972, jonka jälkeen sai komennuksen farmiin AHL-liigaan loppukaudeksi. O’Reilly vietti koko uransa Bostonissa, jossa hän toimi Bruinsin kapteenina 1983–1984 ja 1984–1985. O’Reilly tunnettiin kovana pelaajana, ja saikin yli 200 rangaistusta viitenä peräkkäisenä kautena. Lehdistö antoi hänelle lempinimen "Bloody O’Reilly". Bob Errey
Ennen ammattilaisuraansa Errey kiekkoili vuodet 1981–1983 Peterborough Petesin riveissä OHL:ssä. Toisella täydellä kaudellaan seurassa, 1982–1983, Errey viimeisteli 67:ssä pelaamassaan runkosarjaottelussa 53 maalia ja 47 syöttöpistettä ollen seuransa paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies 101 pistettä tehneen Scott McLellanin jälkeen. Kauden jälkeen Errey valittiin OHL:n ensimmäiseen tähdistökenttään. Yhteensä hänelle kertyi OMJHL/OHL-urallaan 141 runkosarjaottelua, joissa hän iski tehot 82 maalia ja 78 syöttöpistettä. NHL-varauksen Errey sai vuonna 1983 Pittsburgh Penguinsin varattua hänet numerolla 15 uusien pelaajien varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Liam O’Neil
O’Neil edusti juniorina Cambridge Unitedia, Histonia ja West Bromwich Albionia. Jälkimmäisessä hän pelasi säännöllisesti myös reservijoukkueessa kaudella 2011–2012. Hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa WBA:n kanssa toukokuussa 2012. NHL 14
NHL 14 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle syyskuussa 2013. Pelin kannessa esiintyy kanadalainen Martin Brodeur. Brodeur voitti kansikuvaäänestyksen viimeisessä vaiheessa venäläismaalivahti Sergei Bobrovskin. Brodeurista tulee ensimmäinen maalivahti "NHL"-pelin kannessa sitten John Vanbiesbrouckin, joka esiintyi kannessa "NHL 97" -pelissä. Suomessa julkaistaan myös SM-Liiga-edition, jossa on kaikki SM-Liiga joukkueet. "NHL 14" juhlistaa myös "NHL"-pelisarjan 20:tta juhlavuotta julkaisemalla pelin mukana parannellun "NHL ’94" -pelimuodon. Peli oli toistaiseksi viimeinen, jossa Jokerit oli mukana ennen siirtymistä KHL:ään. Brendan O’Donnell
Syyskuussa 2015 O’Donnell liittyi ammattilaistry-out -sopimuksella AHL-joukkue Manitoba Moosen harjoitusleirille. Hänen koejaksonsa ei kuitenkaan tuottanut jatkosopimusta. Muutama päivä try-outin purkamisensa jälkeen, lokakuussa 2015 O’Donnell teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Florida Everbladesin kanssa. Hän oli kaudella 2015–2016 tehoilla 17+20=37 joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Neljännesvälierissä O’Donnell jakoi kolmella osumallaan Everbladesin sisäisen maalipörssin voiton Matt Marquardtin ja Ryan Martindalen kanssa. Syyskuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. O’Donnell jakoi kaudella 2016–2017 koko ECHL:n maalipörssin voiton Brampton Beastin David Pacanin kanssa ja sijoittui pistepörssissä kahdeksanneksi. Hän jakoi myös Everbladesin sisäisen tehotilaston voiton Michael Kirkpatrickin kanssa lukemalla +32. O’Donnell valittiin maalis-huhtikuun 2017 vaihteessa ECHL:n viikon pelaajaksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen. O’Donnell pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua lainalla AHL-joukkue Texas Starsissa helmikuussa 2017, jolloin hän pelasi joukkueessa ammattilaistry-out -sopimuksella. Willie O’Ree
Bruins kauppasi O’Reen kesällä 1961 Montreal Canadiensiin. Hän pelasi vain EPHL-liigan Hull-Ottawa Canadiensissa, ja Montreal myi hänet marraskuussa 1961 WHL-liigassa pelanneeseen Los Angeles Bladesiin. Bladesia O’Ree edusti kuuden kauden ajan. Hän oli pelannut uransa alun vasempana laitahyökkääjänä, mutta Bladesin valmentaja Alf Pike siirsi hänet kaudella 1964–1965 oikeaan laitaan. Hän teki tuolla kaudella henkilökohtaisen maaliennätyksensä, 38 maalia. Jeff O’Neill
Räväkästi pelannut O'Neill pystyi raivaamaan heti tulokaskaudellaan paikkansa NHL:ssä. Hän murtautui heti Hartford Whalersin vakiokokoonpanoon. Urallaan vain yhden ainoan farmiottelun pelanneen O'Neillin kehitys oli lupaavaa ja kanadalaishyökkääjä nousikin hiljalleen Carolina Hurricanesiksi muuttuneen entisen Whalersin ehdottomaksi avainpelaajaksi. Hän pelasikin suurimman osan urastaan Carolinassa, yhteensä 7 kautta. Brian O’Neill
Kaudeksi 2016–2017 O’Neill siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Peter Reginin jälkeen tehoilla 16+20=36. 11. lokakuuta 2016 O’Neill onnistui kypärätempussa vieraissa TsSKA Moskovaa vastaan. Hänen toinen osumansa syntyi ylivoimalla. Brian Campbell
Campbell pelasi junioriuransa OHL-joukkueessa Ottawa 67’s ja teki puolustajille korkeita pistemääriä. Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään kuudennella kierroksella numerolla 156. Brian pelasi seuraavan kauden junioreissa, mutta hän pelasi myös kaksi pudotuspeliottelua Sabresin farmijoukkue Rochester Americansissa. Seuraavan kauden Campbell aloitti farmissa, mutta pelasi myös 12 NHL-ottelua. Myös seuraava kausi kului Campbellilta pääasiassa farmissa Americansissa. Kaudella 2001–2002 Campbell pelasi jo 29 NHL-ottelua, mutta osa kaudesta meni farmissa. Brian sai ensi kertaa vakiopaikan NHL:stä kaudella 2002–2003, jolloin hän pelasi liigassa koko kauden ajan. Tuolloin Campbell ei kuitenkaan vielä saanut vakiinnutettua kovin suurta roolia joukkueesta. Cam Neely
Neely aloitti NHL-uransa Vancouver Canucksin joukkueessa 1983, mutta siirtyi jo vuonna 1986 Boston Bruinsiin. Fyysisen pelityylinsä takia hän nousi jo varhain Bruins-fanien suosioon johtaen Bruinsin kaksi kertaa Stanley Cup -finaaleihin (1987–1988 ja 1989–1990). Molemmilla kerroilla Bruins hävisi Oilers-dynastialle. Neelyn ura sai ikävän käännekohdan, kun kauden 1990–1991 playoffeissa Pittsburgh Penguinsin ruotsalaispuolustaja Ulf Samuelsson polvitaklasi häntä ja Neely joutui pitkälle sairauslomalle. Neely pystyi pelaamaan kaudella 1991–1992 vain yhdeksän ottelua ja kaudella 1992–1993 vain 13 ottelua. Kaikesta huolimatta hän teki noissa 20 ottelussa 22 maalia, eli hän todisti pystyvänsä tekemään maaleja aina kun vain sai pelata. Kaudella 1993–1994 Neely nousi koko jääkiekkomaailman tietoisuuteen rikkomalla 50 maalin rajan 44 ottelussa (epävirallinen tilasto). Neely lopetti uransa vuonna 1996, jotta hän ei rikkoisi koko kroppaansa jääkiekolla. Brian Glynn
Glynn pelasi Ottawassa 48 ottelua, kunnes Vancouver Canucks otti puolustajan siirtolistalta. Vancouverissa hän pelasi loppukauden. Ennen kauden 1994–1995 alkua Hartford Whalers otti hänet waiver draftissa. Hartfordissa Glynn pelasi kaksi täyttä kautta. Kaudella 1996–1997 Glynn pelasi vain yhden ottelun Hartfordissa, kun hänet kaupattiin Detroit Red Wingsiin. Hän oli osa suurta kauppaa, jossa Detroit hankki hänen lisäkseen Brendan Shanahanin ja antoi Hartfordille Paul Coffeyn, Keith Primeaun ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron. Detroitissa Glynn ei pelannut otteluakaan vaan edusti loppukauden IHL:n San Antonio Dragonsia. Jermaine O’Neal
O’Neal valittiin vuonna 2002 . essa hänet valittiin kakkosviisikkoon vuonna 2004 ja kolmosviisikkoon vuosina 2002 sekä 2003. ssa hän pelasi kuudesti peräkkäin vuosina 2002–2007. Michael O’Neill
Pelaajana O’Neill oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hänen ammattilaisuransa kesti vuodesta 1984 vuoteen 2004. Uransa O’Neill aloitti Coleraine FC:ssä. Pääsarjatasolla hän pelasi kotimaansa lisäksi myös Skotlannissa ja Englannissa. Englannin 1. divisioonassa O’Neill edusti Newcastle Unitedia vuosina 1987–1989 ja Coventry Cityä vuosina 1996–1998. Englannissa hän pelasi myös 2. ja 3. divisioonassa. O’Neill lopetti uransa vuonna 2004 skotlantilaisessa Ayr Unitedissa. Dean Chynoweth
Chynoweth varattiin NHL:ään numerolla 13 ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti NHL-uransa kaudella , jolla hän pelasi kuusi NHL:n runkosarjaottelua tehopisteittä. Hän oli sivussa suurimman osan kaudesta silmävamman ja Osgood-Schlatterin taudin vuoksi. Seuraavina kolmena kautenakin hän pääsi pelaamaan NHL:ssä, mutta pääasiassa nuo kaudet kuluivat New York Islandersin farmijoukkueissa AHL:ssä, ensin Springfield Indiansissa, jossa hän oli voittamassa vuonna 1990 AHL:n mestaruutta Calder Cupia, ja myöhemmin Capital District Islandersissa. Kaudella hän pelasi ainoastaan AHL:ssä. Chris Allen
Allen pelasi ensimmäisen NHL-pelinsä vielä keväällä 1998 OHL-kauden jälkeen. Toisen NHL-pelinsä Allen pelasi kaudella 1998–1999. Pääosin hän pelasi kuitenkin AHL-liigassa New Haven Beastissä ja Louisville Panthersissa. Vakava käsivamma pysäytti kuitenkin Allenin kehityksen ja hän pelasi kaudella 1999–2000 vain 11 ottelua. Allen pelasi seuraavat kaudet Pohjois-Amerikan alasarjoissa ECHL:ssä ja UHL:ssä. Brian Strait
Brian Strait (s. 4. tammikuuta 1988 Waltham, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura New York Islandersia. Pittsburgh Penguins varasi Straitin 65. pelaajana .