Milloin Kangasalan kirkon torni kaatui?
Kangasalan kirkko
Kangasalan kirkko on 1760-luvulla rakennettu kivikirkko. Kirkko, joka on Antti Piimäsen rakentama Ruotsin yli-intendentinviraston laatiman suunnitelman pohjalta, sijaitsee Kangasalan keskustassa Kirkkoharjun kupeessa. Kirkko otettiin käyttöön ilman tornia 1767, mutta lopullisesti kirkko torneineen valmistui syksyllä 1776. Kirkon torni kaatui vuonna 1782 ja uusi torni valmistui syksyllä 1800. Kirkossa on nykyään Kangasalan urkurakentamo Oy:n 1988 rakentamat 34-äänikertaiset urut kolmella sormiolla. Persoonallisena yksityiskohtana kirkon katto muodostuu sadoista raameissa olevista tähdistä. Kirkon vasemman takasivustan seinään on muurattu kivi, joka legendan mukaan on toiminut Kuussalon Kaarinan mestausalustana. Veripisarat Kangasalan vaakunassa symboloivat tätä tapahtumaa.
Ilomantsin kirkko
Ilomantsin järjestyksessä neljäs luterilainen kirkko tuhoutui salamaniskun sytyttämässä tulipalossa 27.7.1794. Samassa tulipalossa tuhoutui myös luterilaisen kirkon vieressä ollut ortodoksinen kirkko. Uutta kirkkoa ryhdyttiin suunnittelemaan välittömästi. Uuden kirkon piirustukset tilattiin Tukholman yli-intendentinvirastosta. Yli-intendentti Carl Fredrik Adelcrantzin 13.5.1795 päiväämät piirustukset esittivät tasavartista ristikirkkoa. Piirustuksen kirkossa oli matala satulakatto ja se oli torniton. Piirustusten pohjalta toteutettuun ristikirkkoon jäi alkuperäisestä suunnitelmasta lopulta vain sen ristimuoto, sekin kapenevasakaraisena toteutettuna. Lars Sonck
1890-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa Sonck suunnitteli mm. Hyvinkään parantolan, kylpylähotellin Loviisaan (Mossebacka), Avelan talon Tornioon ja kansakoulun Kuusankoskelle (Mäkikoulu), Iittalan lasitehtaan johtajan talon, josta myöhemmin tuli Kalvolan kunnantalo sekä veljelleen ns. Vuorelan talon Viitasaarelle. Näissä rakennuksissa on yhteneviä piirteitä Luumäellä sijaitsevan Kotkaniemen kanssa, joka perimätiedon mukaan on Lars Sonckin piirtämä. Myös Pöllyvaaran vuonna 1914 valmistunut näkötorni Kajaanissa oli Sonckin suunnittelema. Torni purettiin vuonna 1949. Konginkankaan kirkko
Vuonna 1899 tehdyssä korjauksessa kirkon katto muutettiin nykyiseen kupolimuotoon. Ilmeisesti silloin kirkkoon on lisätty ristejä, koristeita, listoituksia ja päätykolmioihin ikkunoita. Alttaritaulun ”Kristus ristillä” on maalannut vuonna 1912 Alexandra Frosterus-Såltin. Kangasalan urkutehtaan rakentamat urut ovat vuodelta 1981 ja niissä on 16 äänikertaa. Uusin kirkon ja kellotapulin peruskorjaus toteutettiin vuosina 1992–1993, jolloin ulkokatot uusittiin ja ulkoseinät sekä kirkon sisätilat maalattiin. Kangasvuoren vesitorni
Paikkatutkimuksessa todettiin, että tornin ylemmän vetorenkaan ja elementtien eli katto- ja seinäelementtien, pohjaelementtien, varren jatkoelementtien ja vinojen tukipalkkielementtien kärsimät vauriot olivat osittain suhteellisen vähäisiä ja ilmeisesti seurausta noin 30-metrisen tornin sortumisesta. Sen sijaan tornin pohjaelementtejä sitonut ja seinäelementtejä tukenut rengasmainen jännitetty betonipalkki oli katkennut. Palkissa oli päällekkäin neljässä suojaputkessa jänneteräsniput, jotka oli jännittämisen jälkeen injektoitu. Kahdessa ylimmässä nipussa oli huomattavia ja luonteeltaan merkittäviä korroosiovaurioita, jotka heikensivät rakennetta. OTKES:in mukaan vauriot olivat paikallisia ja vaikeasti havaittavissa. Niiden huomaaminen betonin ja suojaputken sisältä on OTKES:in mukaan tavanomaisesti käytettävillä kuntotutkimusmenetelmillä mahdotonta. Alustavissa tarkastuksissa palkissa ei havaittu mitoitusvirheitä. Kangasalan matkailun historia
Kesällä 1853 Helsinkiä vaivasi koleraepidemia. Myös Zacharias Topelius oli lähtenyt tautia pakoon maaseudun rauhaan. Hän vieraili ystävättärensä Lotta Lindqvistin kanssa everstiluutnantti Aminoffin tilalla lähellä Haralanvuorta. Topelius ihastui "Harjulan harjun" näkymiin ja kirjoitti tunnetun runonsa "Kesäpäivä Kangasalla". Gabriel Linsén sävelsi runolle myöhemmin melodian. Kesäpäivä Kangasalla on ollut vuodesta 1995 Pirkanmaan maakuntalaulu ja se on varmasti yksi tunnetuimmista kotimaisista sävelmistä. Topeliuksen ajoista lähtien – ja pitkälti hänen ansiostaan – suomalainen kansallismaisema on usein koettu aidoimmillaan juuri Topeliuksen kuvauksen kaltaisina jylhinä, tummina metsämaisemina ja hopeisena kiiltelevinä järvinä, joiden pinnasta sininen taivas untuvaisine pilvineen heijastuu. Kristuksen kirkastumisen katedraali
Vuonna 1793 Viipurissa riehui tulipalo, joka vaurioitti muun muassa vanhaa kellotornia siinä määrin, että kirkon läheisyyteen päätettiin rakentaa uusi kellotorni. Kellotornin rakentaminen ja kirkon laajennus valmistuivat 1797. Uusi kellotorni rakennettiin jonkin matkan päähän kirkon pääsisäänkäynnistä ja yhdistettiin alkuperäiseen kirkkorakennukseen matalalla ja suorakaiteen muotoisella rakennelmalla. Tässä yhteydessä purettiin kirkon pääsisäänkäynnin edessä ollut toskanalainen portiikki. Laajennustyön valmistuttua siirtyi pääsisäänkäynti kellotornin alaosaan. Näiden muutostöiden myötä kirkosta tuli malliltaan tornillinen pitkäkirkko. Muutostöiden myötä kirkon alkuperäinen tyyli alkoi kadota. Kangasvuoren vesitorni
Kangasvuoren aikaisempi vesitorni oli vuonna 1976 (tai 1975) rakennettu vesitorni, joka romahti lauantaina 3. marraskuuta 2012 kello 6.07. Romahduksessa ei aiheutunut henkilövahinkoja. Vesitorni oli kokonaan elementtirakenteinen, vuonna 1972 Vuoden betonirakenteena palkittu MJ-vesitorni, noin 30 metriä korkea ja tilavuudeltaan 2 000 kuutiometriä. Samanlaisia 2 000 kuutiometrin MJ-vesitorneja kuin Kangasvuoren vesitorni on ainakin Nurmijärven vesitorni, Iisalmen vesitorni ja Porvoon Hamarin vesitorni. Akaan kirkko
Akaan kirkko on Akaassa sijaitseva uusgotiikkaa edustava puinen, länsitornillinen, erivartinen ja sisäviisteinen ristikirkko, jonka suunnitteli Carlo Bassi Intendentinkonttorissa 1814 ja joka rakennettiin 1816-1817. Kirkon kaikissa ristisakaroissa on kolmiopäädyt, ristikeskustassa on särmäkartiomainen katto. Sakaroiden sisäkatteena on lautaholvit, keskustassa puukupu. Korjauksissa 1800-luvun lopulla kirkon yksityiskohtia muutettiin koristeellisemmiksi ja torni uusittiin. Myöhempiä korjauksia on tehty 1908-1909, 1924, 1935 ja 1967. Istumapaikkoja kirkossa on 800 hengelle. Alttaritaulun "Kristuksen kirkastuminen" on maalannut Juho Forsell 1881, kirkon kattomaalaukset teki Kalle Carlstedt 1935. Kirkon järjestyksessä kolmannet, 27-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1982, kuorin lasimaalaukset hankittiin 1937. Akaan kirkko on ollut koko ajan samanniminen, vaikka vuosina 1946–2006 sen sijaintikuntana olikin Toijala. Johanneksenkirkko (Helsinki)
Arkkitehti Melander suunnitteli itse kirkon penkit, saarnatuolin, alttarilaitteen ja kastepöydän. Koristelussa on käytetty paljon kolmiapila-aihetta, joka on tyypillinen goottilainen pyhän kolminaisuuden symboli. Kirkon sisätilat ovat hyvin koristeelliset lasimaalauksineen, kaari-ikkunoineen, virsitauluineen ja kattokruunuinen. Alun perin myös kirkon vihreänharmaissa, rapatuissa seinäpinnoissa oli niiden yläosissa ja holvikaarissa oli koristekuvioita. Myöhemmissä restauroinneissa (ensimmäisen kerran vuonna 1913) kuviot peitettiin vaalealla yhtenäisellä värillä. Kirkko restauroitiin sen satavuotisjuhlia varten ja silloin vanhasta koristemaalauskerroksesta paljastettiin osa yleisölehterin seinään. Kirkko vaurioitui Helsingin suurpommituksissa helmikuussa 1944; muun muassa useita ikkunoita särkyi. Kaivokselan kirkko
Kesällä 2014 aloitettu purkaminen päättyi saman vuoden elokuussa. Kirkon erillistä betonista kellotornia ei purettu. Kuressaaren piispanlinna
Linnoituksen ruotsalainen varuskunta antautui venäläisille suuren Pohjan sodan aikana 8. syyskuuta 1710 ilman vastarintaa. Sen vallanneet venäläiset poistuivat vuonna 1711 ja heidän lähtiessään linnoituksen tykkitorni, päärakennuksen holveja ja puolustustornin sisäosa räjäytettiin. Linnoituksen valleja ja puolustusrakenteita kunnostettiin sittemmin 1700-luvun aikana, mutta sen päärakennus poistettiin linnoitusten luettelosta vuonna 1783. Puolustustornin yläkerrokset purettiin vuonna 1791. Monet tilat olivat käytössä viljavarastoina. Linnoitus alkoi menettää strategista merkitystään Venäjän uusien aluevaltausten jälkeen Puolan kolmannen jaon ja Suomen sodan jälkeen. Kuressaaren linnoitus poistettiin lopullisesti linnoitusten luettelosta vuonna 1836, kun Venäjä rakennutti Bomarsundin linnoituksen Ahvenanmaalle Ruotsin alueen välittömään läheisyyteen. Linnoitus myytiin vuonna 1835 Saarenmaan ritarikunnalle 3000 ruplan hintaan. Linnoituksen päärakennus kunnostettiin vuosien 1903-1912 välillä arkkitehtien Wilhelm Neumannin ja Hermann Seuberlichin johdolla. Linnoituksen perusteellinen entisöinti aloitettiin vuonna 1968 arkkitehti Kalvi Aluven johdolla ja entisöintitöiden toinen vaihe alkoi vuonna 1985. Uudet kunnostustyöt aloitettiin vuonna 2010 Euroopan unionin tuella. Kuressaaren piispanlinna on ollut vuodesta 2002 Viron aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon. Nykyisin linnoitus kuuluu Viron vanhimpiin museoihin lukeutuvan Saarenmaan museoon ja sen tiloissa on useita eri näyttelyjä. Museossa vierailee vuosittain 70–80 tuhatta henkilöä. Kangasranta
Koiviston kauppalan vanha kirkko siirrettiin Kangasrantaan vuonna 1911 ja samalla se nimettiin uudestaan Mikaelin kirkoksi. Viipurin sisälähetysseuran hankkima kirkko tuhoutui pommituksissa talvisodan loppuvaiheessa vuonna 1940. Kirkkoa kutsuttiin myös Talikkalan kirkoksi, vaikka varsinaisesti se sijaitsikin Kangasrannan puolella. Vuonna 1927 Kangasrannassa aloitti toimintansa Toukolan kristillinen yhteisö. Kangasvuori
Kangasvuoren huipulla oli vuonna 2012 sortunut Kangasvuoren vesitorni. Paikalle rakennettiin 2014 uusi vesitorni. Lähellä Kangasvuorta kulkee Kangasvuoren rautatietunneli. Ulkoilualueella Kangasvuoren kupeessa sijaitsee kirkasvetinen Vuorilampi. Anjalan kirkko
Kirkko vaurioitui pahoin ja kellotapuli tuhottiin kokonaan venäläisten hyökkäyksessä vuonna 1790. Hyökkäyksen jälkeen korjatut kirkon sisäosat saivat uusklassisen ilmeen. Uuden alttaritaulun "Jeesus Getsemanessa" on 1796 maalannut hovimaalari Carl Gustaf Ecksten Tukholmasta. Uusi kellotapuli, järjestyksessään kolmas, valmistui vuonna 1796. Kellotapulissa sijaitsevat kirkon kaksi kelloa. Savitaipaleen kirkko
Edellinen kirkko tuhoutui tulipalossa 24. huhtikuuta 1918 sisällissodan aikana. Jo tätä kirkkoa ennen seurakunnalla on ollut viisi kirkkoa, toisin sanoen nykyinen on järjestyksessään seitsemäs. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa ja sille ovat ominaisia korkeat holvikaaret. Rakennusmateriaalina käytetyt kivet on louhittu pitäjän Kaskeinkylän Viuhovuoresta. Kirkon nykyisissä uruissa on 33 äänikertaa ja ne ovat Hans Heinrichin rakentamat. Ne ovat olleet kirkossa vuodesta 1979. Laukaan kirkko
Hovimaalari Robert Wilhelm Ekmanin maalaama alttaritaulu esittää Kristusta Kirkastusvuorella. Tarkkasilmäiset huomaavat alttaritaulussa Mooseksen päähän maalatut sarvet, mikä johtuu vanhan Raamatun käännöksen käännösvirheestä, jota taiteilija noudatti. Kirkossa on 36-äänikertaiset urut, jotka Kangasalan urkutehdas valmisti vuonna 1963. Vuosien 1962–1963 peruskorjauksessa sisätilasta tuli hyvin pelkistetty arkkitehti Aarno Ruusuvuoren suunnitelmien mukaan. Erillinen kellotapuli on rakennettu Heikki Kuorikosken johdolla 1823. Kirkon viimeisin peruskorjaus tehtiin vuonna 2002, jolloin kirkko maalattiin sisä- ja ulkopuolelta, katto uusittiin, asennettiin sammutusjärjestelmä, sakasti uudistettiin ja eteistiloihin rakennettiin morsiushuone. Kangasalan kirkko
Vuonna 1907 kirkko sai toiset urkunsa, mutta julkisivu säilyi samana. Uudistus oli kuitenkin niin perusteellinen, että urut saivat uuden opusnumeron 190. Kirkko sähköistettiin 1920-luvulla. 1930-luvun alussa keskusteltiin myös lämmityksen muuttamisesta sähköiseksi, mutta loppujen lopuksi päätettiin kustannussyistä pitäytyä puulämmityksessä. Kyyrölän kirkko
Kyyrölän kirkko vaurioitui pahoin talvisodassa. Keskuskupoli sortui, etelänpuoleinen seinä ammuttiin puoliksi rikki, sisustus tuhoutui kokonaan ja kellotorni romahti. Nykyisin kirkosta ovat jäljellä vain nurmikosta esiin pistävät peruskivet. Talvisodan sytyttyä joutui Kyyrölä joulukuun ensimmäisenä päivänä 1939 pikaisen evakuoinnin kohteeksi, jossa ensisijalla oli väestön ja välttämättömien perustarvikkeiden evakuointi. Kirkollinen omaisuus oli tässä tilanteessa toissijaista. Joulukuun puolivälissä 1939 ja tammikuussa 1940 seurakunnan rintamalla ollut lukkari yhdessä eräiden muiden kyyröläläisten sotilaiden kanssa onnistui pelastamaan jo osittain romahtaneesta kirkosta ehtoolliskalustot, joitain ikoneja sekä osittain myös seurakunnan kirkonkirjat, jotka rovasti oli joulukuun alun evakuoinnin yhteydessä piilottanut kirkkoon. Pyhän Andreaksen kirkko (Käkisalmi)
Käkisalmen vanha kirkko oli ehjä, kun Käkisalmi luovutettiin talvisodan jälkeen Neuvostoliitolle. Kun Suomi valloitti Käkisalmen takaisin jatkosodan alussa 1941, venäläiset sytyttivät kirkon muun kaupungin rakennuskannan ohella tuleen ennen perääntymistään. Myös kellotapuli tuhoutui. Pyhän Klaaran kirkko (Tukholma)
Klarissalaisluostari perustettiin 1280-luvulla todennäköiseti nykyisen kirkon paikalle. Vuonna 1527 kuningas Kustaa Vaasa kuitenkin määräsi kivisen luostarin purettavaksi, koska tarvitsi kiviä kaupunginmuurin materiaaliksi. Uuden kirkkorakennuksen rakentamisen aloitti Juhana III vuonna 1572, koska kaikki paikalliset asukkaat eivät enää mahtuneet Suurkirkkoon. Alkuperäisenä arkkitehtina toimi hollantilainen Willem Boy. Kirkkoa on tämän jälkeen laajennettu useaan otteeseen aina 1900-luvulle saakka. Sisustus ja katto jouduttiin uusimaan 1700-luvun jälkipuoliskolla alkuperäisten tuhouduttua tulipalossa. Suunnittelijoina olivat muun muassa Carl Hårleman, Carl Fredrik Adelcrantz ja Jean Eric Rehn. Nykyinen, 105 metriä korkea torni rakennettiin 1884–1888 Helgo Zettervallin piirustusten mukaan. Rakennusta on restauroitu 1906–1907 ja 1965. Kangasalan kirkko
Tornissa on kolme kelloa. Kaksi kelloista ovat 1700-luvulta: isommassa kellossa on vuosiluku 1777 ja pienemmässä 1787. Alun perin kelloja soitettiin Tapulinmäen tornista, mutta vuodesta 1800 asti kellot ovat olleet paikoillaan nykyisessä tornissa. Kolmannen kellon lahjoitti kirjailija Jalmari Finne seurakunnalle vuonna 1934. Nykyisin kellojen soitto on automatisoitu. 1600-luvulla saadut kirkonkellot on perimätiedon mukaan upotettu isonvihan aikana nykyisen Ukkijärven pohjaan. Tarinoiden mukaan järveen upotettujen kellojen soittoa saattaa joskus yhä kuulla. Kellotornin huippu on ollut valaistu 1970-luvulta lähtien. Se muistuttaa siitä, että kirkko on kuin palava kynttilä, joka pimeälläkin osoittaa kohti taivasta. Kinnulan kirkko
Kinnulan kirkko on Kinnulassa sijaitseva puinen ristikirkko, jonka rakensi sieviläinen Otto Korkiakoski suurten nälkävuosien aikana 1864-1867. Istumapaikkoja kirkossa on 400. Kirkon ristivarsien yhtymäkohdassa on korkeampi särmäkatteinen osa ja sakaroissa loivat satulakatot. Toisessa päädyssä oleva torni on nelikulmainen ja taitekattoinen. Sisällä kirkon keskustassa on tasakatto, sakaroissa holvikatot. Kirkon alttaritaulu "Jeesuksen ylösnousemus" on Esko Töyrylän vuonna 1950 maalaama. Kirkon kello on vuodelta 1666. Kirkon 11-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas vuonna 1964, mutta ne on päätetty korvata uusilla, jotka vaativat muutoksia myös kirkkosaliin. Kirkkoa on korjattu 1916, 1939, 1962 ja 1974. Vuoden 1916 korjauksen suunnitteli arkkitehti Yrjö Sadeniemi, vuoden 1974 korjauksen arkkitehti Saara Juola. Kangasniemen seurakunta
Kangasniemi on ollut Pieksämäen seurakunnan kappeliseurakunta. Se erotettiin omaksi seurakunnakseen noin 1650, mutta ensimmäinen kirkko valmistui kuitenkin vasta 1659. Hankasalmen kappeliseurakunnan itsenäistyttyä Rautalammista siihen Hankasalmeen liitettiin osia myös Kangasniemestä. Kangasalan kirkko
Tällä hetkellä kirkko on sisältä osin 1980-luvun lopun remontin asussa ja osin kesällä 2017 tehdyn remontin asussa. Kirkossa on säilynyt esineistöä myös edellisistä kirkoista. Alttariseinälle ja sen molemmille puolille on sijoitettu keskiaikaisia pyhimysveistoksia. Veistokset on ajoitettu 1400-luvulle. Saarnatuolin vieressä on Pyhä Henrik, vastapäätä apostoli Johannes ja alttarin vieressä sureva Neitsyt Maria. Erityisesti Neitsyt Mariaa esittävässä veistoksessa on vielä näkyvillä jäänteitä patsaan värityksestä. Kangasniemen kirkko
Vuodelta 1851 oleva alttaritaulu on Berndt Godenhjelmin maalaama "Jeesus ottaa jäähyväiset äidiltään". Kirkon urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1954, niissä on 46 äänikertaa, yksi siirtoäänikerta ja kellot. Urut on peruskorjattu 2007. Kangasala
Kangasalan läpi kulkee myös junarata Tampere-Orivesi, joka avattiin liikenteelle vuonna 1883. Kangasalan rautatieasema, josta oli viiden kilometrin matka kirkonkylään, otettiin käyttöön vuonna 1898 ja asemarakennuksen suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm. Aikoinaan junaliikenne oli merkittävää kunnalle, mutta nykyään junat eivät pysähdy Kangasalla aseman syrjäisyyden takia. Suorat linja-autoyhteydet Kangasalta Tampereelle syrjäyttivät melko hankalan junayhteyden eikä aseman seudulle koskaan muodostunut merkittävää asutuskeskusta. Tavaraliikenne Kangasalan asemalla lopetettiin vuonna 1976, asema suljettiin keväällä 1993 ja myös väkiluku asemaa ympäröivässä taajamassa on vähentynyt. Nykyään Kangasalta lähin henkilöliikenteen rautatieasema on Tampereen rautatieasema. Muut Kangasalan alueella olleet rautatieliikennepaikat olivat Ruutanan ja Suinulan asemat sekä Jussilan seisake Kangasalan ja Ruutanan asemien välillä. Nämä kaikki lakkautettiin 1980-luvun lopussa. Katolinen kirkko Suomessa
Legendan mukaan Piispa Henrik osallistui Ruotsin kuninkaan Eerik Pyhän järjestämään ristiretkeen Suomeen vuonna 1156 ja jäi sen jälkeen maahan. Pyhä Henrik koki marttyyrikuoleman, kansanrunon mukaan Lallin kirveeniskun seurauksena Köyliönjärven jäällä. Hänen maalliset jäännöksensä siirrettiin 18. kesäkuuta 1300 Turun tuomiokirkkoon. Jo tätä ennen, vuonna 1229, paavi antoi luvan siirtää Suomen piispanistuin. Tämän otaksutaan tarkoittaneen siirtoa Nousiaisista Koroisille. Arkeologiset kaivaukset ovat osoittaneet, että Koroistenniemelle on rakennettu kivikirkko ja kaksi kolmikerroksista kivirakennusta. Kahta muuta rakennusta nimitetään piispan palatsiksi ja puolustustorniksi. Kirkosta ja sen pohjoispuolelta on löydetty 300 hautaa. Kirkkoon on haudattu kolme 1200-luvulla elänyttä piispaa. Viimeisin heistä oli piispa Catillus. Maankohoamisen myötä suurempi kauppapaikka kasvoi nykyisen Turun tuomiokirkon kohdalle, ja vuonna 1290 myös piispanistuin siirrettiin sinne. Koroisten kirkko toimi vielä 1300-luvulla piispan toisena asuntona, kunnes vitaaliveljet tuhosivat sen vuonna 1396. Koroistenniemellä on nykyään nähtävissä 1200-luvun piispankirkon kiviperustuksia. Pitosali
Turun linnassa Kustaa Vaasa teki entiseen puolustuskerrokseen pitosalin. Se tuhoutui tulipalossa ja 1700-luvun alussa pitosalin paikalle valmistui luterilainen kirkko. Turun linnan kirkko on edelleen samalla paikalla linnassa. Salon kirkko
Urkuparvella sijainneet Kangasalan Urkutehtaan urut vuodelta 1968 olivat huonokuntoiset. Kirkon urkuasiain neuvottelukunta suositteli vuonna 2013 niiden purkua. Uudet urut ostettaisiin käytettynä, ja suunnitelmissa on vuoden 1959 urut Tukholman Bromman kirkosta. Vanhat urut purettiin elokuussa 2016. Johanneksen kirkko (Tartto)
Jaanin kirkko kärsi merkittäviä tuhoja suuren Pohjan sodan aikana, jolloin vuonna 1708 vetäytyvät venäläisjoukot hävittivät mennessään Tartoa. Kirkon tornin yläosa kaatui kirkkosalin päälle, minkä lisäksi kirkon keskilaiva ja kuorin holvit hävisivät. Sen sisätiloja uudistettiin arkkitehti G. F. W. Geistin johdolla vastaamaan historiallista kirkkoa vuosien 1820 ja 1830 välillä. Tuolloin tosin hävitettiin suuri osa vielä säilyneistä sisäpatsasista. Nykypäiviin säilyneet rapattiin piiloon. Vuosien 1899 ja 1904 välillä kirkon ulkkosivua restauroitiin arrkitehti W. Bockslaffin johdolla, jolloin sen ulkopatsaista poistettiin rappaukset. Tarkoituksen aoli restauroida myöps kirkon sisätiloja, mutta suunnitelmat tästä tyssäsivät ensimmäisene maailmansotaan. Kirkko tuhoutui tulipalossa toisessa maailmansodassa vuonna 1944 ja Neuvosto-Viron aikana suunniteltiin nyt säiden armoille päätyneiden raunioiden hävittämistä, jota ei kuitenkaan toteutettu. Kirkon korjaukset aloitti puolalainen yritys vuonna 1989 ja korjauksia jatkettiin virolaisvoimin vuoden 1991 jälkeen.Vuonna 1997 perustettiin uudelleen Tarton Johannaksen seurakunta ja ensimmäinen jumalanpalvelus pidettiin saman vuoden jouluna. Korjaustyöt saatiin päätökseen 2000-luvun lopussa. Kangasalan kirkko
Kirkossa on säilynyt myös eri-ikäisiä valaisimia. Keskilaivan suuret kattokruunut on tehty 1980-luvun remontin yhteydessä, ja ne ovat Seppo Rihlaman suunnittelemat. Käytössä on myös kirkkoon aikoinaan lahjoitettuja valaisimia, jotka on myöhemmin sähköistetty. Urkuparven kaksi kuusihaaraista messinkistä kynttiläkruunua lahjoitti Herttualan kirkkoon Sorolan kartanon omistaja Anders Rundel. Sivulaivan kaksi suurta kattokruunua ovat 1790-luvulta. Seurakunta hankki kirkkoonsa ensin messinkisen kattokruunun, ja pari vuotta myöhemmin Kangasalan ruotusotilaat lahjoittivat toisen puisen kattokruunun. Sivuparven kristallikruunut ovat 1800-luvulta. Alhaalta päin vasemmalla on Tavelan suvun lahjoitus, ja oikealla on Varma ja Pauli Sariolan lahjoitus. Norrskatan kirkko
Kirkon alttaritaulu valittiin saarelaisten järjestämän luonnoskilpailun perusteella. Kilpailuun jätettiin aikoinaan useita ehdotuksia, jotka kaikki on ripustettu kirkon seinille. Kilpailun voitti Axel Haartmanin taulu, joka kuvaa kuinka Jeesus saarnaa veneestä Genesaretin järvellä. Korppoon kappalainen oli käynyt tuomiokapitulin määräyksestä Norrskatassa pitämässä jumalanpalveluksia kerran kuussa vuodesta 1694 lähtien, oma pappi saareen saatiin uutena vuonna 1953. Vasta valmistunut pappila paloi 28. marraskuuta 1955, mutta talo talo rakennettiin seuraavana vuonna uudelleen. 1960-luvun lopulla Norrskatan oman papin virka lakkautettiin väkimäärän vähennyttyä. Väärämäen kyläkirkko
Parakkikirkko toimi seurakunnan pääkirkkona vuosina 1943–1950 Kapakankaalla hautausmaan pohjoispuolella. Kesälahden 1830-luvulla valmistunut puukirkko oli tuhoutunut jatkosodan pommituksessa heinäkuun 1941 alussa, ja suojeluskuntapiiri lupasi seurakunnalle parakit tilapäisen kirkon rakentamiseksi. Parakkien rakennetta ei sopimut muuttaa, mutta ikkunoita sai suurentaa. Parakkikirkko vihittiin käyttöön syyskuussa 1943. Uusi kirkko valmistui 1950. Seitsemän vuotta palvellut parakkikirkko siirrettiin vuonna 1955 Väärämäen hautausmaan lähelle kyläkirkoksi. Kirkon kelloina ovat Jaakkiman kirkon kellot. Kirkossa on tilaa noin 150 hengelle. Kyläkirkon alttaritaulu on Sakkolan kirkosta tuotu Alexandra Såltinin maalaama "Jeesuksen taivaaseenastuminen". Maalauksen aihe on sama kuin pommituksessa palaneen kirkon alttaritaulussa. Sopimuksen mukaan Såltinin maalaus on Kesälahden seurakunnan hallussa siihen asti, kunnes Sakkolan seurakunta perustetaan uudelleen Karjalaan. Kangasalan kirkko
Kangasalan seurakunta erosi Pirkkalan seurakunnasta 1300-luvun puolivälin jälkeen omaksi seurakunnakseen. Vuonna 1366 Kangasalalla mainitaan ensimmäisen kerran olevan oma kirkkoherra. Vuonna 1403 asiakirja mainitsee Rötker Paavalinpoika Trastinin Kangasalan kirkkoherrana. Kangasalan on täytynyt olla jo keskiajalla merkittävä seurakunta, sillä vuonna 1409 Kangasalan kirkkoherra siirtyi Turun tuomiokirkon papiksi ja myöhemmin tuomiorovastiksi. Anttolan kirkko
Juvan seurakunnan vuonna 1666 rakennettu puukirkko vaurioitui myrskyssä ja purettiin 1727. Uusi kirkko tehtiin edeltäjänsä tavoin Juvan vanhalle hautausmaalle, kirkko valmistui 1729 ja oli tyypiltään tasavartinen ristikirkko. Kirkkoon siirrettiin vanhasta kirkosta kaikki irtain, myös saarnastuoli. Kirkko osoittautui heti alkuunsa liian pieneksi seurakunnan tarpeisiin ja sen laajentaminen suunniteltiin tehtäväksi 1700-luvun lopulla alkaneen ja vuonna 1814 valmiiksi saadun korjauksen yhteydessä. Laajennusta ei toteutettu, sen sijaan kirkon puulattia, paanukatto ja ikkunoiden puitteet uusittiin ja sakaristo korjattiin. Joulukirkossa vuonna 1829 kirkossa puhkesi pakokauhu aiheettoman ja ajattelemattoman ”tuli on irti” -huudahduksen takia. Syntyneessä rynnistyksessä 15 nuorta naista kuoli. Juvan kirkkoherra Carl Gustaf Nykopp ehdotti jo kuukauden sisällä onnettomuudesta uuden kirkon rakentamista. Sen rakentaminen alkoi vasta vuonna 1856 ja ensimmäinen jumalanpalvelus uusissa tiloissa oli elokuussa 1863. Vanha kirkko purettiin talvella 1869–1870 ja kuljetettiin ja pystytettiin Anttolaan. Kirkon mukana matkasivat myös Juvan aikaisemmasta kirkosta siirretyt alttariseinän krusifiksi ja saarnastuoli. Kirkkoa purettaessa saarnastuolin vuorilaudoituksen alta löytyi vuosiluku 1666, jonka on päätelty olleen aikaisemman kirkon rakennusvuosi. Kaikkien pyhien kirkko (Käkisalmi)
Sodan jälkeen venäläiset pitivät kirkkoa kaasupullojen varastona. Kaasupullojen aiheuttamassa räjähdyksessä 1980-luvulla kirkon katto romahti ja muutkin kirkon osat kärsivät vaurioita. Vaurioitunut rakennus luovutettiin Venäjän ortodoksiselle kirkolle vuonna 1989. Tämän jälkeen kirkkoa on korjattu muun muassa Suomen Ortodoksisten Nuorten Liiton pitämällä työleirillä. Nykyisin kirkko on jälleen toiminnassa Valamon luostarin alaisuudessa. Kangasalan kirkko
Alun perin kellotapuli sijaitsi kirkkoa vastapäätä Tapulinmäellä. Kellotorni valmistui lopulta kirkon yhteyteen syksyllä 1776. Rakennusjälki ei kuitenkaan ollut kauttaaltaan hyvää, ja vuoden 1780 piispantarkastuksessa tornissa todettiin repeämiä, jotka olisi pitänyt korjata kiireesti. Korjaustöiden aloittaminen kuitenkin kesti, ja torni kaatui toukokuussa 1782 vieden mukanaan myös osan kirkkomaan kiviaitaa. Uuden tornin rakentamisen suunnittelu saatiin alkuun vuonna 1785, mutta varsinaiset rakennustyöt aloitettiin kuitenkin vasta toukokuussa 1799. Rakennustöiden aloittamista olivat viivästyttäneet ilmeisesti katovuodet ja köyhyys. Uusi torni valmistui syksyllä 1800. Linköpingin tuomiokirkko
Tulipalo vaurioitti kirkon kattoa vuonna 1546, sekä jälleen vuonna 1567. Vuosina 1747–1758 kirkon torni uudelleenrakennettiin, ja tämä toistettiin vuosina 1877–1886 ruotsalaisen arkkitehti Helgo Zettervallin johdolla. Vuonna 1967 restauroitiin kirkon katto takaisin 1600-luvun asuun. Naantalin kirkko
Naantalin kirkossa on tehty korjaustöitä 1860-luvulla, jolloin myös kirkkosalin holvit uusittiin luoteista rakennetta lukuun ottamatta, ja 1960-luvulla tehtiin laajat restaurointityöt, jolloin kirkko pyrittiin palauttamaan mahdollisimman alkuperäiseen asuun. Kirkkosalin restauroinnin 1963–1965 suunnitteli arkkitehti Olli Kestilä. Kirkossa on paanukatto, jota on uusittu 1980-luvulta lähtien neljässä vaiheessa, ja se valmistui lopullisesti vuonna 2005, jolloin myös tornin tuuliviiri ja pallot kunnostettiin ja kullattiin. Jepuan kirkko
Kirkko on tasavartinen ristikirkko, jossa oli alun perin ristikeskustasta kohoava keskustorni. Tämä jouduttiin kuitenkin rakenteellisista syistä purkamaan ja uusi kellotapulinakin toimiva torni rakennettiin alttarilta katsottuna vastakkaisen sakaran päähän vuonna 1876. Kolmiosaisen tornin alin osa on nelikulmainen ja ylin lyhty kahdeksankulmainen. Tornin rakensi Lars Petter Kjäldström. Kirkon sisäkatteena on lautaholvaus. Tuusulan venäläinen varuskuntakirkko
Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1897. Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov oli läsnä kirkonkellojen nostotilaisuudessa maaliskuussa 1900, ja kirkko vihittiin lokakuussa 1900. Kirkkoa on pidetty komeimpana tuolloin rakennetuista monista sotilaskirkoista. Kirkossa pidettiin jumalanpalveluksia vuoteen 1922 asti, minkä jälkeen se oli erilaisissa tilapäiskäytöissä, muun muassa varastona. Tornit purettiin jatkosodan aikana, jotta ne eivät loistaisi pimeässä, ja itse rakennus purettiin vuonna 1958. Sotilassairaalan kirkko
Kellotorni säilyi pitkälle 1920-luvulle, ja sen erottaa kiinteistön pihalla 1920-luvulla otetuissa vanhoissa valokuvissa, joita on ainakin kaupunginmuseon kokoelmissa. Yksi kuva oli porrashuoneen seinällä 1980-luvulla talon sairaala-aikana. Tämä kuva ja muita vastaavia asetettiin paikalleen 1980-luvulla tehdyn peruskorjauksen jälkeen kertomaan talon historiasta. Torni purettiin lopulta huonokuntoisena. Sen huipulla ollut risti siirrettiin Lääketieteen historian museoon. Se on myöhemmin ollut näytteillä eri tapahtumissa. Thomaskirche
Kirkon torni on rakennettu 1537. Nykyisen 68 metrin korkeutensa se sai vuoden 1702 korjausrakennustöissä. Vuonna 1950 kirkkoon siirrettiin Johann Sebastian Bachin jäännökset toisessa maailmansodassa tuhoutuneesta Leipzigin Johanneskirchestä eli Johanneksenkirkosta. Kirkon nykyinen, vuonna 1993 asennettu goottilainen alttari, on peräisin kommunistiviranomaisten vuonna 1968 tuhoamasta Leipzigin yliopiston Paulinerkirchestä. Suomenlinnan kirkko
Suomenlinnan kirkon muutostyöt toteutettiin vuosina 1927–1929. Einar Sjöström oli jo kuollut, ja töitä johti arkkitehti Jarl Eklund, joka myös täydensi Sjöströmin piirustuksia. Muutostöissä kirkon ulkoasu muuttui lähes täydellisesti. Aiemmin pylväillä ja ornamenteilla jäsennellyt ulkoseinät muurattiin sileiksi ja rapattiin valkeiksi. Neljä sivutornia poistettiin kokonaan, ja päätorni muutettiin kustavilaistyyliseksi.. Myös kirkon viereinen kellopaviljonki muutettiin ulkoasultaan vastaavaksi. Kirkkosalin ilmettä pelkistettiin entisestään poistamalla loputkin venäläisajan koristeet. Tornin huipulle sijoitettiin majakkavalo vuonna 1929. Majakka vilkuttaa neljä lyhyttä välkähdystä, joka on Morse-aakkosina "H" kuten Helsinki. Majakkavalo on suomen korkein (54,2 metriä merenpinnasta), ja se on kunnostettu vuosina 1994 ja 2018. — Alun perin tornissa oli myös Tukholma–Helsinki-reitin radiomajakka, joka ohjasi lentoliikennettä Santahaminaan ja Katajanokan lentosatamaan, mutta radiomajakat poistettiin käytöstä ennen II maailmansotaa. Kangasala
Nykyisin näkötorneja on enää kolme tuhopolttojen jäljiltä: Vehoniemenharju, Kirkkoharju ja uudelleen rakennettu Haralanharju. Keisarinharjun näkötorni paloi elokuussa 2006 ja hiljattain kunnostettu Haralanharjun torni tammikuussa 2007. Myös Kirkkoharjun näkötorni joutui polttoyrityksen uhriksi. Tuhoutuneista torneista Haralanharjun näkötorni rakennettiin uudelleen. Kirkkoharju (Kangasala)
Kirkkoharju on Kangasalla sijaitseva harju, joka on samaa harjujaksoa Tampereen Pyynikinharjun sekä Kangasalan Kuohunharjun, Keisarinharjun ja Veho­niemenharjun kanssa. Kirkkoharjulla on vuonna 1931 rakennettu funktionalististyylinen näkötorni. Kirkkoharjulle rakennettiin ensimmäinen torni 1882. Kirkkoharjun mukaan on nimetty myös Kangasalan keskusta-alueen alakoulu, Kirkkoharjun koulu. Hankasalmen vanha kirkko
Hankasalmen pitäjän miehiä askarrutti kuitenkin se, mistä saataisiin hirret uuteen kirkkoon. Suunniteltiin vanhan kirkon purkamista ja sen hirsien käyttöä, mutta silloin olisi pitänyt rakentaa tilapäinen lautakirkko. Asiantuntijaksi kutsuttiin Jaakko Östman, joka parhaillaan urakoi Jyväskylän maaseurakunnan kirkkoa. Hänen mielestään halvin vaihtoehto oli purkaa vanha kirkko vasta sitten, kun uusi olisi valmis. Näin vanha kirkko sai jatkoajan. Viimeinen jumalanpalvelus siellä järjestettiin 2. lokakuuta 1892, ja saman vuoden joulukuussa kirkko purettiin. Hirret kuljetettiin kahdensadan metrin päähän, ja ne käytettiin seuraavana vuonna uuden kansakoulun seinien tekemiseen. Ensimmäinen jumalanpalvelus uudessa kirkossa eli nykyisessä Hankasalmen kirkossa pidettiin 9. lokakuuta 1892. Kangasniemi
Nykyinen Kangasniemen kirkko on valmistunut vuonna 1815, kaksi aikaisempaa kirkkoa on palanut. Kangasalan kirkko
Sivulaivassa on säilytetty myös vanha alttaritaulu, joka on ajoitettu joko 1750- tai 1770-luvulle. Taulun alaosassa kuvataan Jeesuksen syntymää ja yläosassa Taivaaseen astumista. Taulu on todennäköisesti Pommerin sodasta palanneiden sotilaiden lahjoitus vuodelta 1757. Toinen vaihtoehto liittyen alkuperään on, että Porin rykmentin sotilaat ovat maalauttaneet sen vuonna 1771. Taulussa lukee ruotsiksi ”Galilean miehet, mitä te seisotte ja katsotte taivaalle.”, Apt.1:11 mukaan. Maalauksessa on kuvattuna Jeesus-lapsi, Neitsyt Maria, paimenet ja itämaan tietäjät sekä enkeleitä. Maria on puettu 1700-luvun muodin mukaisesti ja hänellä on muun muassa kaulassaan helminauha. Taustalle on hahmoteltu kaupungin siluetti. Sivulaivassa vanhojen urkujen oikealla puolella ovat muotokuvat Kaarina Maununtyttärestä ja hänen tyttärestään Sigrid Vaasasta. Maalausten alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa. Ne on lahjoittanut vuonna 1854 kuollut turkulainen kamreeri Johan Fredrik Heldt. Kaarina Maununtytär, Ruotsin kuningas Eerik XIV:n puoliso, asui Kangasalla Liuksialan kartanossa vuosina 1577−1612. Kaukolan kirkko
Tämä Kaukolan kolmas kirkko valmistui 1779 ja sen rakennustöitä johti kirkkorakentaja Eskil Collenius. Kirkko oli malliltaan kapenevavartinen ristikirkko, jonka korkean katon päällä ristikeskuksessa oli kattoratsastaja. Kirkon ristivarsilla oli lehterit. Sakaristo oli sijoitettu itäisen ja pohjoisen ristivarren väliin. Kirkon vieressä oli erillinen kaksinivelinen ja alaosaltaan kahdeksankulmainen kellotorni. Kirkkoa korjattiin vuonna 1909 lääninarkkitehti Ivar Aminoffin suunnitelmien mukaan. Korjaus- ja muutostöiden myötä kirkon ulkoasu muuttui, mutta ei niin jyrkästi kuin esimerkiksi Sortavalan luterilaisessa kirkossa. Muun muassa kirkon ikkunoita suurennettiin, vuorilaudoitusta uusittiin, eteisten kattoja nostettiin ja kattoratsastaja korvattiin terävähuippuisella pikkutornilla. Tämä kirkko tuhoutui mielisairaan sytyttämässä tulipalossa juhannusaattona vuonna 1932. Töölön kirkko
Kirkon alttaritaulu on jäänyt keskeneräiseksi, koska tätä öljyvärimaalausta "Iankaikkinen elämä" maalannut taiteilija Henry Eriksson kuoli liikenneonnettomuudessa vuonna 1930. Vihkikappelin "Viinipuu"-seinämaalaus, kastekappelin "Jeesuksen kaste" -seinämaalaus ja ala-aulan kaarisyvennyksen "Mooses ja palava pensas" -maalaus ovat taidemaalari Paavo Leinosen käsialaa. Kirkon 26-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan Urkutehdas. Muusikko Petri Walli kuoli 28. kesäkuuta 1995 hypättyään Töölön kirkon tornista. Kaukolan kirkko
Sodan jälkeen venäläiset käyttivät kirkkoa karjasuojana ja varastona. Kirkko kärsi hoidon puutteesta ja niinpä 1980-luvulle tultaessa oli vesikatto osittain romahtanut ja kaikki puurakenteet olivat rikkoutuneet. Kirkon katto ja ikkunat uusittiin vuonna 1988, jolloin kirkosta alettiin kunnostaa nuorisotilaa. Vuonna 1992 entiset kaukolalaiset pitivät kirkossa jumalanpalveluksen. Sittemmin kirkko on kärsinyt ilkivallasta, ikkunoita on rikottu ja muun muassa ovet on varastettu. Nykyisin Kaukolassa toimii Inkerin luterilaisen kirkon alainen seurakunta. Seurakunnan 20 -vuotisjuhlaa vietettiin kirkossa syyskuussa 2016. Huhtikuussa 2018 kirkko siirtyi Inkerin kirkon omistukseen. Kölnin tuomiokirkko
Kirkko suljettiin vuonna 1796 ranskalaisten vallattua Reininmaan, ja sitä käytettiin tallina, varastona ja vankilana. Osa rakennuksesta purettiin metallin saamiseksi ja polttopuiksi. Kirkko palautettiin liturgiseen käyttöön vuonna 1801. Siitä tuli piispanistuin jälleen vuonna 1821.
Monet tunnetut saksalaiset vaativat kirkon rakennustöiden jatkamista, ja vuonna 1823 rakennusta alettiin jälleen kunnostaa. Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV laski rakennuksen viimeistelytöiden peruskiven 1842. Rahoituksesta vastasi suureksi osaksi kaupungin asukkaiden perustama Zentral-Dombau-Verein-yhdistys. Arkkitehteina toimivat Ernst Friedrich Zwirner ja Richard Voigtel. Julkisivusta tehtiin alkuperäisten piirrosten mukainen. Kuorin ja laivojen välinen seinä purettiin 1863, minkä jälkeen rakennuksen sisätila oli yhtenäinen. Kirkon tornit valmistuivat 1860- ja 1870-luvuilla, ja koko kirkko 1880. Valmistuessaan kirkko oli maailman korkein rakennus 157 metrin korkeudellaan. Jomalan kirkko
Kirkko sijaitsee Prästgårdenin kylässä. Torni on 52 metriä korkea. Kirkon hautausmaalle on haudattu muun muassa ahvenanmaalainen poliitikko, toimittaja ja Tidningen Åland -lehden perustaja Julius Sundblom. Lassilan kirkko
Lassilan kirkko on Porin Noormarkun Lassilan kylässä sijaitseva Matti Österlundin suunnittelema 1851–1854 rakennettu puinen tornillinen pitkäkirkko. Kirkon pinta-ala on 253 neliömetriä, ja siinä on istumapaikkoja 250 hengelle. Runkohuoneeseen liittyvät vastakkaiset matalina kylkiäisinä sakasti ja eteinen. Kupuun päättyvä torni on runkohuoneeseen nähden harvinaisesti eteisen kohdalla, sen kellot ovat vuosilta 1851 ja 1901. Satulakattoisen runkohuoneen sisäkatossa on puuholvi. Kirkkoa on korjattu 1894, 1920, 1924 ja 1976. Alttaritaulu "Jeesus, Johannes ja heidän äitinsä" on S. Buggin 1898 maalaama jäljennös Rafaelin taulusta. Kirkon 7-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1956. Hirrestä veistetty ja laudalla vuorattu kirkko oli alkuaan punainen, mutta väri muutettiin myöhemmin vaaleaksi. Kirkon ulkomaalaus uusittiin kesällä 2004. Tornion kirkko
Tornion kirkko on rakennettu parinsadan metrin päähän vuonna 1647 vihitystä Tornion ensimmäisestä kirkosta. Vanha kirkko tuhoutui salamasta syttyneessä tulipalossa vuonna 1682. Kirkosta saatiin pelastetuksi ainoastaan hopeinen kannu, öylättiastia sekä veistos, joka kuvaa Jeesusta ristillä, Mariaa ja Maria Magdaleenaa. Veistos on nykyisen kirkon sakaristossa.. Kirkon lattian alle on haudattu useita torniolaisia, mm. 1694 kuollut Länsi-Pohjan rykmentin apulaiskomentaja Aleksander Ferdinand von Sacken. Vuoden 1818 jälkeen kirkkoon ei saanut enää haudata. Kokkolan kirkko
Kokkolan ensimmäinen kirkko oli pieni 300-hengen ristikirkko, joka valmistui 1655 ja purettiin 1876. Toinen kirkko oli puinen ristikirkko, joka valmistui 1877. Kirkko paloi loppiaisyönä 1958. Palossa tuhoutui myös paljon arvokasta kirkkotarpeistoa kuten uudet urut, kynttiläkruunut, lampetit ja kirkonkellot. Messukasukat onnistuttiin pelastamaan sakastista. Kirkon oli suunnitellut Theodor Granstedt ja sinne mahtui noin 1000 henkeä. Lindesbergin kirkko
Ensimmäinen kaupungin tulipalo oli vuonna 1644 ja sillä kertaa kirkko onnistuttiin pelastamaan. Seuraavan kerran tulipalo tuli vuonna 1688, jolloin kirkontorni ja kellot vahingoittuvat ja vasta vuonna 1733 torni korjattiin. Viimeisin, vuoden 1869 tulipalo tuhosi vanhan sisustuksen, mutta hopeat ja kirkonkirjat saatiin siirrettyä turvaan. Vuoteen 1872 mennessä oli kirkko rakennettu uudestaan, siihen tehtiin yksinkertaisempi torni ja katto. Vuosien 1920–1930 restauroinnin aikana tehtiin kirkkoon samanlainen torni, jollainen siellä oli ollut ennen tulipaloa. Kangaspelto
Kangaspellon väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Kylän rakennuskanta muun muassa koulu ja kirkko tuhoutuivat talvisodan aikana. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennuksen lisäksi päätettiin Kyyrölän jakokunnan kylissä, joihin Kangaspeltokin kuului, aloittaa tilusjärjestely, jonka avulla useisiin osiin ja palstoihin jakautuneet tilat saataisiin toimivimmiksi kokonaisuuksiksi. Tilusjärjestelyn yhteydessä Kangaspellon, Sudenojan ja Parkkilan kylät lakkautettiin ja liitettiin Kyyrölän kylään. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäivät taas Neuvostoliiton puolelle. Vihdin kirkko
Salama iski 22. heinäkuuta 1818 kirkon torniin ja lähes kaikki, mikä kirkossa oli palavaa, paloi. Suuri kynttiläkruunu onnistuttiin pelastamaan. Rovasti Hipping kertoo vuoden 1818 onnettomuudesta: "Mutta kova kohtalo odotti tätä kaunista ja aistikkaista koristuksistaan tunnettua kivikirkkoa. 22. heinäkuuta 1818, heti puolenpäivän jälkeen, vetäytyi taivas paksuihin ukkospilviin. Noin kello 2 päivällä iski salama kirkontorniin: tuli levisi rajusti, ja yhdessä tunnissa oli kaikki, joka kirkkorakennuksessa oli palavaa, muuttunut tuhkaksi." Tiiliseinät jäivät osittain pystyyn ja niiden varaan rakennettiin lautaseinäinen, olkikattoinen väliaikaiskirkko. Hangon kirkko
Hankoniemi, sitä ympäröivät merialueet ja noin 400 saarta oli vuokrattu Neuvostoliitolle laivastotukikohdaksi Moskovan rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti. Vuokra-aika alkoi 23. maaliskuuta 1940 ja Neuvostoliitto luopui alueesta 2. joulukuuta 1941. Hanko kärsi pahoin sodissa ja vuokra-aikana: pommitukset olivat tehneet tuhojaan, julkisia rakennuksia oli räjäytetty palasiksi, mukaan lukien Hangon vesitorni. Kirkko oli vesitornin vieressä ja oli toiminut vuokra-aikana teatterina ja elokuvateatterina. Vesitornin räjäytys vaurioitti kirkkoa pahasti – jopa uuden kirkon rakentamista harkittiin. Pyhän Kolminaisuuden kirkon rauniot
Kivikirkko muurattiin yksilaivaiseksi luultavimmin 1495–1505. Kookkaiden holvirakenteiden kannattimina olivat seinäpilarit. Kattoholvien kerrottiin romahtaneen alas talvikaudella 1633–1634, mutta kyse saattoi olla pelkän vesikaton rikkoutumisesta. Kirkko kunnostettiin ennalleen, mutta se tuhoutui 1640 tulipalossa. Tulipalon myötä Pyhän Kolminaisuuden kirkko hylättiin lopullisesti ja seurakunnan kirkkona alettiin käyttää entistä Rauman fransiskaaniluostarin Pyhän Ristin kirkkoa. Kangaspellon kirkko
Kangaspellon Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko oli yksi entisen Kyyrölän ortodoksisen seurakunnan kirkoista Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Se sijaitsi Kangaspellon kylässä, joka kuului Kyyrölän kuntaan vuoteen 1934 asti, jolloin kunta liitettiin Muolaan kuntaan. Kirkon yhteydessä oli pieni vuonna 1930 perustettu hautausmaa. Kirkko oli ulkoasultaan yksinkertainen ja kooltaan pieni, vain 166 neliötä. Rakennus oli hirsirunkoinen ja se oli vuorattu laudoituksella. Sen ikkunat olivat värilasia ja peltikatto oli maalattu. Kirkon torni ylsi 15 metrin korkeuteen ja tornissa oli kuusi kello. Kirkon matalan ja klassistisen ikonostaasin alarivi oli korkeahko ja ylärivi puolestaan hyvin kapea, jossa oli ympyränmuotoisia ikoneja. Kirkko oli pyhitetty Kazanin Jumalanäidin ikonille. Haapasaaren kirkko
Haapasaaren kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko, jossa torni sijaitsee sisäänkäynnin yllä. Kirkkosali on yksilaivainen ja sitä kattaa puuholvaus. Istumapaikkoja on noin 250. Alttaritaulun "Jeesus ja lapsi" on maalannut Frans Lehtinen. Kirkossa on puusta veistetty krusifiksi, joka on luultavasti peräisin vanhasta rukoushuoneesta. Kirkon kellotapulissa on kaksi kelloa, joista pienempi on saatu 1870 Haapasaaren lähellä haaksirikkoutuneesta Jenny-nimisestä purjelaivasta. Kuusiston piispanlinna
Linnan vahvistaminen jatkui 1500-luvun alkupuolelle. Keskiaikaisen Suomen viimeinen katolinen piispa Arvid Kurki yritti paeta vuonna 1522 Ruotsiin. Linna joutui sinne hyökänneiden tanskalaisten käsiin. Linnan tykit oli jo aiemmin viety Turkuun tukemaan ruotsalaisten yritystä valloittaa tanskalaisten hallussa ollut Turun linna.
Kustaa Vaasan joukot valloittivat linnan uudelleen vuonna 1523. Kruunu ei kuitenkaan tuntenut kiinnostusta linnaan ja kuninkaan käskystä Turun linnan päällikkö Maunu Sveninpoika joukkoineen tuhosi linnan vuonna 1528. Katolisen kirkon ei haluttu saavan linnasta uudelleen tukikohtaa. Munsalan kirkko
Munsalan kirkko on kirkkorakennus Pohjanmaalla Uudenkaarlepyyn Munsalassa. Harmaakivisen kirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1777, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1792. Tukholman yli-intendentin virasto hylkäsi muurarimestari David Olanderin alkuperäiset suunnitelmat, mutta kelpuutti Olanderin ja Jaakko Rijfin rakentamaan kirkko omien piirustusten pohjalta.
Kirkko on päätytornillinen ristikirkko, jonka pääsakaran toisessa päässä on torni ja toisessa päässä kuori, josta erkanee matalampi ja kapeampi sakaristo. Tornin kiviosa päättyy puiseen barokkityyliseen lyhtyyn. Kirkkosalin katossa on puinen tynnyriholvaus. Kirkko tunnetaan varsinkin uruistaan, jotka ovat Suomen vanhimmat kirkkourut ja jotka on rakentanut Ericus German vuonna 1736 alkujaan Kokkolan ensimmäiseen kirkkoon, josta ne siirrettiin Munsalaan. Urut ovat 21-äänikertaiset. Ne uudelleenrakensi Petter Lybeck vuonna 1879. Vuonna 1976 ne ennallistettiin vuoden 1738 asuun Kangasalan Urkutehtaan toimesta. Turun palo
Hällströmin talosta tuli levisi nopeasti eteenpäin muun muassa vaivaistaloon, koulurakennukseen ja sitten lopulta tuomiokirkkoon. Turun tuomiokirkon tornin kellot löivät viimeisen kerran kello kolme aamuyöllä, jonka jälkeen koko torni romahti alas. Tällöin kaupungin pohjoiskorttelit olivat jo ilmiliekeissä, ja eteläisissä kortteleissa tuli oli leviämässä kohti Uuttatoria ja jokirantaa. Joen eteläpuolella koko kirkkokortteli paloi romahtaneen kirkon ympärillä ja tuli levisi kohti Uudenmaankatua. Ilmanpaine rikkoi tulen levitessä Turun akatemian suuret ikkunat ja tuli pääsi leviämään sisään akatemian suuriin kirjavarastoihin. Suurin osa yliopiston kirjoista saatiin kuitenkin pelastetuksi, ja sekä akatemian juhlasali että konsistorisali säilyivät vahingoittumattomina. Aamun sarastaessa myös joen yli vienyt Pennisilta syttyi tuleen ja tuhoutui. Tulenhohde näkyi hyvin vielä Perniön Kirjakkalassa ja paperinpalasia lenteli Sauvoon asti. Lapualla asti eteläisellä taivaalla nähtiin omituisen värinen pilvi, joka herätti epäilyksiä tulipalosta. Pyhän Tapanin kirkko (Budapest)
Hild kuoli 1867, ja hänen jälkeensä suunnittelijaksi tuli Ybl. Ybl huomasi pian, että puolivalmiin rakennuksen seinissä oli halkeamia, joten hän rakennutti aidan kirkon ympärille ja asetti sille vartijat. Kahdeksan päivää myöhemmin, tammikuussa 1868, kupoli romahti. Henkilövahinkoja ei tullut, mutta yli 300 ikkunaa hajosi romahduksen voimasta. Onnettomuuden syyksi todettiin ala-arvoiset rakennusaineet. Töysän kirkko
Kirkon rakentamiseen saatiin lupa vuonna 1798 ja rakentaminen aloitettiin samana vuonna. Kirkkosuunnitelman laati kuortanelainen Yrjänä Lepistö. Rakennustyö oli edennyt jo hyvän matkaa, kun rakentamisesta kuullut maaherra määräsi työt keskeytettäväksi. Suunnitelmat piirrettiin puhtaaksi ja lähetettiin tarkastettavaksi Tukholmaan. Suunnitelma hyväksyttiin, kirkkoa tulisi vain hiukan madaltaa ja pienentää tornia. Tasavartinen sisäviisteinen ristikirkko valmistui käyttökuntoon vuonna 1800. Ristikohdassa oleva torni rakennettiin vasta vuonna 1824 ja erillinen kellotapuli 1825. Torni on Tukholman yli-intendentin konttorin hyväksymien suunnitelmien mukainen ja kellotapuli Lepistön suunnitelman mukaan tehty. Kirkossa on noin 700 istumapaikkaa. St. Marienkirche
Kirkko paloi ensimmäisen kerran jo 1300-luvulla, mutta rakennettiin uudelleen alkuperäiseen asuunsa. Torni rakennettiin 1400-luvulla, joskin sen ylin osa on arkkitehti Carl Gotthard Langhansin lisäys vuosilta 1789–1790. Toisessa maailmansodassa Berliinin pommituksissa kirkko tuhoutui pahasti. Sodan jälkeen kirkko jäi Itä-Berliinin puolelle ja sitä ympäröineet korttelit hävitettiin kokonaan. Kirkko jälleenrakennettiin vuosina 1945–1950 ja maalattiin valkoiseksi alkuperäisen ulkonäkönsä mukaisesti. Ympäröivä aukio järjesteltiin 1960-luvulla, ja Marienkirche jäi seisomaan yksinään valtavan Fernsehturm-televisiotornin juurelle. Kirkkoa restauroitiin uudestaan vuosina 1969–1970. Viitasaaren kirkko
Kun kirkko alkoi olla rapistunut, alettiin 1870-luvulla suunnitella uutta kirkkoa. Sijaintipaikaksi esitettiin Ukonkalliota (nyk. Hakamäki), Käräjämäkeä (nyk. Koulunmäki), Ristinmäkeä (nyk. Viestinmäki) ja Haapasaarta, ja viimeksi mainittu paikka vei voiton. Kirkko purettiin ja rakennettiin uudelleen suurennettuna ja eräitä muitakin muutoksia tehden 1877–1878 mantereen puolelle Haapasaareen, jossa se nykyään sijaitsee. Pyhän Ristin kirkko (Rauma)
Kirkon maalaukset ovat 1500-luvulta, ja ne esittävät tiivistetysti koko raamatullisen pelastushistorian. Kirkon torni on rakennettu vuonna 1816 vanhan Pyhän Kolminaisuuden kirkon rauniolta otetuista kivistä. Valkoiseksi kalkittu torni toimi aikoinaan merenkulkijoiden maamerkkinä. Tulipalossa tuhoutunut tornin yläosa rakennettiin uudelleen palamattomista materiaaleista vuonna 1968. Kangasalan kirkko
Sivuparven yläpuolella vanhassa virsitaulussa on esillä vanhan virsikirjan mukainen virsi 470 eli Sotilaan virsi. Kangasalan kirkko oli 1950−1980 Vatialassa sijainneen Tampereen ilmatorjuntapatteriston valakirkko. Kangasalan kirkko
Vuonna 1955 valmistuneessa kirkon korjauksessa hävitettiin poikkisakaroiden parvet, uusittiin virsitauluja ja lisättiin valaistusta seinälampettien avulla. Suurin muutos oli 1890-luvun tähtitaivaan peittäminen vaaleanvihreällä värillä. Syyn tähän on kerrottu olleen se, että seurakuntalaiset keskittyivät saarnan kuuntelun sijasta tähtien laskemiseen. Kirkko sai myös uudet urut ja vanhojen urkujen fasadi siirrettiin sivuoven päälle koristeeksi. Uudet urut olivat sähköpneumaattiset, joten vanhaan fasadiin pystyttiin sisällyttämään kolme urkupöydästä soitettavaa äänikertaa, jotka olivat soitettavissa 1980-luvun remonttiin asti uusilla uruilla erillisellä sormiolla. Fasadin takana ovat siis soineet uudet urkupillit. Kirkko vihittiin uudelleen 22.12.1954 ja urut 11.12.1955. Palkealan kirkko
Talvisodassa kirkko ei kärsinyt vahinkoja, mutta sodan jälkeen venäläiset ehtivät purkaa siitä sisustuksen, katon, ovet, ikkunat ja seinien yläosat ennen kuin Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941. Jatkosodan aikana kirkkoa ei korjattu. Sodan jälkeen venäläiset purkivat kirkon loppuun. Entiset Palkealan seurakuntalaiset pystyttivät kirkon paikalle muistomerkin vuonna 1993. Muistomerkki on tehty Mannerheim-linjan panssarivaunuestekivestä. Kangasalan kirkko
Nykyinen kivikirkko valmistui 1767, mutta kirkon ympärillä oleva hautausmaa on otettu käyttöön jo vuonna 1650. Hautausmaan pinta-ala on noin 1,2 hehtaaria. Vanhan hautausmaan lisäksi Kangasalla on lisäksi kaksi muuta hautausmaata, 1900-luvun alussa perustettu Läntinen hautausmaa keskustassa ja 1930-luvulla perustettu Itäinen eli Huutijärven hautausmaa. Saksalainen kirkko (Tukholma)
Rakennus toimi alun perin saksalaisten kauppiaiden kiltatalona hansaliiton aikakaudella. Kirkoksi se muutettiin 1570-luvulla, ja nykyisen ulkonäkönsä se sai 1600-luvulla. Vuosina 1613–1618 rakennetun tornin suunnitteli Hubert de Besche. Muu osa kirkkoa rakennettiin nykyiseen asuunsa 1638–1642 strasbourgilaissyntyisen arkkitehdin Hans Jacob Kristlerin johdolla. Alkuperäinen torni tuhoutui tulipalossa vuonna 1878, ja se korvattiin 1880–1884 berliiniläisen Julius Carl Raschdorffin suunnittelemalla uudella kuparikattoisella tornilla. Myös sisätiloja uusittiin tulipalon jäjiltä ja seurakuntatalo rakennettiin uusiksi 1884. Naantalin kirkko
Kirkko on historiansa aikana kärsinyt useita onnettomuuksia. Kolmasosa Naantalin kaupunkia tuhoutui tulipalossa vuonna 1628. Palo sai alkunsa Johan Henrikinpoika Jägerhornin naakkojen ampumisesta, kun panos sytytti kirkon lähellä olevan aitan katon palamaan. Kirkon sisustus tuhoutui kokonaan. 1700-luvulla kirkon kattoholvaus tuhoutui jälleen tulipalossa. Hagia Sofia
Hagia Sofian paikalla oli aluksi ollut Constantius II:n rakennuttama kirkko, joka oli rakennettu vanhan Apollon temppelin raunioiden paikalle. Tämä kirkko tuhoutui 15. tammikuuta 532 niin sanotun Nika-kapinan yhteydessä. Keisari Justinianus I päätti rakennuttaa vanhan paikalle uuden kirkon. Sen arkkitehdit olivat Platonin Akatemian viimeinen johtaja Isidoros Miletoslainen ja Anthemios Tralleislainen. Justinianuksen tavoite oli rakentaa kaikkien aikojen loisteliain kirkko. Kirkon valmistuttua hänen kerrotaan huudahtaneen: ”Olen voittanut sinut, Salomo!” Kirkon 55 metriä korkeaa kupolia reunustaa kaksi puolikupolia, ja sen alareunassa olevat 40 ikkunaa luovat vaikutelman, että kupoli leijuu ilmassa. Hagia Sofia vihittiin käyttöön 27. joulukuuta 537. Kirkon suuri kupoli romahti maanjäristyksen yhteydessä vuonna 557, mutta se jälleenrakennettiin ja kirkko vihittiin jälleen käyttöön vuonna 563. Hagia Sofiasta tuli pian Konstantinopolin ja koko Bysantin valtakunnan tärkein kirkko ja myös tärkein bysanttilaista arkkitehtuurin tyyliä edustava rakennus. Kangasalan kirkko
Kolmas, nykyinen kirkko (Prinssi Kustaan Kirkko) 1767– Kangasalan kirkko
Kangasalan ensimmäinen puukirkko rakennettiin 1300-luvulla Liuksialan kartanon maille. Puukirkon paikalla oli aiemmin ollut muinainen kulttipaikka. Korpiselän ortodoksinen kirkko
Kirkko rakennettiin hirrestä, katto pellistä, julkisivu vuorattiin laudoituksella ja maalattiin keltaiseksi. Malliltaan se on ristikirkko, jonka yhden ristivarren päässä on kolminivelinen kellotorni ja ristikeskuksen päällä oli kupolitorni. Kirkon korkeus on kahdeksan metriä, kellotornin 38,5 metriä ja keskikupolin korkeus oli 17,5 metriä. Kellotornin kaksi ensimmäistä kerrosta ovat nelikulmaisia ja niiden päällä on kahdeksankulmainen kellohuone, jonka katto päättyy sipulikupoliin, jonka huipussa oli risti. Myös ristikeskuksen päällä oleva kupolitorni oli kahdeksankulmainen ja sen huipussa oli myös sipulipuli ja risti. Sisäänkäynnit sijaitsevat ristivarsien päissä ja kellotornin alaosassa. Kirkkoa korjattiin vuosina 1927 ja 1931. Tuolloin uusittiin kosteudesta kärsineitä kellotornin puuosia ja ilmeisesti tällöin lisättiin myös pienet puiset katokset julkisivun ikkunoiden päälle ja koristeet ensimmäisen kerroksen räystään alle. Hankasalmen vanha kirkko
Kirkko valmistui lopullisesti 1838. Se oli sisäviisteinen ristikirkko eli 12-kulmainen puukirkko oli muuttunut 16-kulmaiseksi. Tällaista pohjaratkaisua oli käytetty Suomen kirkoissa jo 1700-luvulla, mutta kyseessä ei ollut niinkään tyyliseikat, vaan tarve saada lisää tilaa. Vaikka ristisakaroita ei pidennetty, sisänurkkien viistämisellä saatiin lisäpenkeille tilaa. Hirsien salvostyö tosin lisääntyi, mutta lyhyillekin hirsille oli paikkansa. Kirkon ristikeskuksen yläpuolelle tehtiin rakenne, jota toiset nimittivät kupoliksi ja toiset torniksi, mutta tarkemmin asiasta ei tiedetä. Heinäveden kirkko
Sunnuntaina 3. heinäkuuta 1887 pidettiin suuressa ja komeassa Heinäveden kirkossa jumalanpalvelusta. Aamupäivällä oli kaunis sää, mutta kesken jumalanpalveluksen Mustikkamäen ylle kerääntyi tummia pilviä ja alkoi sataa rankasti vettä ja rakeita. Jo edellisenä päivänä oli ollut kova ukkosmyrsky. Sateen yltyessä alkoi myös ukkostaa. Suoraan kirkon kohdalla iski salama nuolena tornista alas kovan pamauksen saattelemana. Pallosalamaksi kutsuttu salama tuli kynttiläkruunun kannatinta pitkin ja hipaisi saarnaamassa olleen pastori Mielosen päälakea. Salama osui joihinkin muihin ja Kettunen-niminen henkilö kuoli. Kirkkokansa juoksi paniikiin vallassa ulos, mutta rankkasade toppuutteli osan väestä takaisin sisään. Lukkari ehti aloittaa virren, kun ulkoa huudettiin, että kirkon torni on tulessa. Lukkari veisasi virren loppuun ja loputkin poistuivat kirkosta. Kaikki tavarat uutta kynttiläkruunua lukuun ottamatta saatiin kirkosta pelastettua. Rankkasateesta huolimatta kirkko paloi kivijalkaan asti puolessatoista tunnissa. Vakuutusta ei kirkolla ollut. Kiihtelysvaaran kirkko
Kiihtelysvaaran kirkko oli Joensuun Kiihtelysvaarassa sijainnut puinen ristikirkko, joka rakennettiin Heikki Hägerin johdolla 1769–1770. Kirkko tuhoutui kokonaan tuhopoltossa 23. syyskuuta 2018. Erillinen kellotapuli onnistuttiin suojaamaan tulelta. Kangasalan kirkko
Kangasalan kirkko on saanut tunnustusta esteettömyydestään ja saavutettavuudestaan. Vuonna 2000 Kangasalan kirkolle myönnettiin Invalidiliiton kunniakirja vammaisuuden ja esteettömyyden huomioimisesta. Radio Dein kuuntelijat valitsivat vuonna 2016 Kangasalan kirkon Suomen saavutettavimmaksi kirkoksi. Kangasalan kirkko
Kivennavan kirkon muistotaulun alla on taulu Kangasalan sankarivainajien muistoksi. 1980-luvun remontin aikana Kangasalan sotaveteraanit ehdottivat, että kirkon sisälläkin näkyisi vuosina 1939−1945 sodissa isänmaan puolesta henkensä antaneiden sankarivainajien muisto. Muistotaulun taakse on suljettu sankarivainajien henkilötiedot, tiedot palveluksesta ja kaatumisesta. Muistotaulun suunnitteli Mauno Juvonen. Kangaslampi
Kangaslammin kirkko on vuodelta 1973 oleva Kaj Michaelin suunnittelema pieni kirkko. Pyhän Andreaksen kirkko (Käkisalmi)
Vuonna 1611 perustetun Käkisalmen luterilaisen seurakunnan ensimmäinen kirkko sijaitsi aluksi Käkisalmen linnan pihalla, josta se sittemmin siirrettiin kaupungin puolelle. Tämä ensimmäinen kirkko tuhoutui Käkisalmen palossa vuonna 1634. Tämän jälkeen suunniteltiin kivikirkkoa, mutta kirkko rakennettiin kuitenkin puusta 1638. Käkisalmessa oli tuohon aikaan myös toinen luterilainen kirkko. Tämä suomalaisen seurakunnan puukirkko sijaitsi esikaupunkialueella ja se tuhoutui 1656 käydyissä taisteluissa. Kaupungin kirkko tuhoutui puolestaan tulipalossa 1662. Uusi Jooseppi Kaarelaisen rakentama valmistui kaupunkiin 1660-luvulla. Mutta tämäkään kirkko ei säilynyt kauan, sillä se tuhoutui kaupungin palossa 1679. Tämän jälkeen luterilaiset jumalanpalvelukset pidettiin linnansalissa. Uusi kirkko rakennettiin Kalliosaarelle kivestä vuonna 1684-1692. Luterilainen seurakunta ei kuitenkaan ehtinyt nauttia kivikirkostaan sillä se muutettiin ortodoksiseksi 1710. Tämän jälkeen seurakunta oli jonkin aikaa ilman kirkkoa, kunnes Pyhän Andreaan kirkko valmistui 1759. Kangasalan kirkko
Toinen, Herttualan kirkko 1645–1800 Kaukolan kirkko
Kaukolan kirkko ei kärsinyt tuhoja talvisodan ilmapommituksissa. Sodan jälkeen kirkko siirtyi Neuvostoliitolle. Kirkon kellot ja irtaimisto evakuoitiin supistuneen Suomen alueelle. Venäläiset purkivat sodan jälkeen tornin ylimmän osan, kuorin, alttarin, penkit ja lattian. Jatkosodan takaisinvaltauksen yhteydessä vuonna 1941 suomalaiset tuhosivat suorasuuntaustykillä kirkon tornissa olleen venäläisten tykistön tulenjohtoaseman. Kellotorni ei kuitenkaan kärsinyt suuria vahinkoja. Jatkosodan aikana kirkossa tehtiin korjaustöitä. Vuonna 1944 kirkko siirtyi taas Neuvostoliitolle. Kangasalan kirkko
Puinen saarnatuoli on alun perin lahjoitettu Kangasalan toiseen kirkkoon eli Herttualan kirkkoon vuonna 1661. Sen lahjoitti Wääksyn kartanon isäntä Gustav Ille. Saarnatuolin kaidetta kiertää yhdeksän puuhahmoa, joiden on tulkittu esittävän apostoleja. Baldakiinin päällä on pelikaani, joka kristillisessä symboliikassa kuvaa Kristusta. Baldakiinin sisäpuolelle on kuvattuna aurinko ja lisäksi saarnatuolista löytyy enkelihahmoja. Saarnatuolia kannattelee Pyhä Kristoforos eli ”Kristuksen kantaja”.  Saarnatuolia kunnostettiin vuoden 1896 remontin yhteydessä. Kaivokselan kirkko
Kaivokselan kirkko oli Vantaankosken seurakunnan kirkkorakennus ja entinen pääkirkko Vantaan Kaivokselassa. Kirkon sisätilat, erityisesti kirkkosali ja aula, vaurioituivat pahoin tuhopoltossa 2006. Rakennus oli siitä lähtien pitkään käyttämättömänä. Seurakunnan pääkirkko on vuodesta 1984 lähtien ollut Myyrmäen kirkko. Kaivokselan kirkko purettiin kesällä 2014. Kangaspellon kirkko
Kangaspellon kirkko paloi talvisodan alussa perustuksiaan myöten. Jatkosodan aikana vuonna 1943 kirkon paikalle suunniteltiin rakennettavaksi hirsistä rukoushuonetta, mutta vuoden 1944 uusi evakuointi esti suunnitelman toteuttamisen. Mont Saint-Michel
Huonosti tuettuina kolme läntisen kirkkolaivan kaaririviä sortui luostarirakennusten päälle vuonna 1103. Apotti Roger II rakennutti ne uudelleen vuosina 1115–1125. Vuonna 1421 oli vuorossa romaanista tyyliä edustavan kuorin tornin romahtaminen. Se kuitenkin rakennettiin goottilaiseen flanboyant-tyyliin vuosien 1446 ja 1523 välisenä aikana, joskin vuosien 1450 ja 1499 välisenä aikana ei töitä tornin parissa tehty. Vuoden 1776 tulipalon seurauksena päätettiin purkaa kolme läntisen kirkkolaivan kaaririviä ja vuonna 1780 valmistui nykyinen klassinen julkisivu. Suureksi onnettomuudeksi julkisivun tuennassa oli tarpeen jakaa Notre-Dame-Sous-Terre-kappeli kahteen osaan uusien tukirakenteiden vuoksi. Kajaanin kirkko
7. heinäkuuta 1951 Suomessa julkaistiin ruskea 20 markan arvoinen postimerkki Kajaanin kaupungin 300-vuotisjuhlien kunniaksi. Postimerkissä näkyvät Ämmänkosken saaressa oleva Isak Rasmuksenpojan johdolla 1604-1619 rakennettu Kajaanin linna (1619-1717), Koivukosken voimalaitos ja Jac Ahrenbergin Kajaanin kirkko (1896) sekä Engelin suunnitteleman Kajaanin raatihuoneen tornit. Kangasalan kirkko
Vanhojen urkujen fasadin vasemmalla puolella seinässä on Kivennavan kirkon muistotaulu. Kivennavalle rakennettiin asemasodan aikaan 1943 kirkko kenraalimajuri Aaro Pajarin johdolla. Joukkojen perääntyessä 1944 kirkko paloi, mutta everstiluutnantti Valkonen miehineen otti taulun mukaansa. Se toimitettiin Pajarille kotiin. Aaro Pajarin kotiompelija Sylvi Salminen oli Kangasalta kotoisin, ja Pajarin kuoleman jälkeen vuonna 1949 Salmisen ehdotuksesta taulu lahjoitettiin Kangasalan seurakunnalle, koska suurin osa Kivennavan evakoista oli muuttanut Kangasalle. Turun linna
1900-luvun alkuun tultaessa päälinnan useimmat välilattiat olivat lahonneet ja ne oli poistettu. Koko linnan restaurointia ehdotettiin useita kertoja ja ajatus koko linnan restauroinnista heräsi uudelleen 1937. Eduskunta päätti 1939, että asian tutkiminen ja suunnittelu voitaisiin panna alulle ja entistämistöiden arkkitehdiksi valittiin Erik Bryggman. Mitään ei kuitenkaan ehditty tehdä, ennen kuin syttyi toinen maailmansota. Sen aikana linna sai vauriota ilmapommituksissa, varsinkin kesällä 1941 jatkosodan ensimmäisenä päivänä, kun päälinnaan osui palopommeja. Tämän seurauksena päälinnan katto ja kaikki vielä jäljellä olleet välilattiat sekä 1700-luvulla rakennettu linnan kirkko tuhoutuivat. Kangasniemen kirkko
Kirkon edessä sijaitsevan sankarihautausmaan sankaripatsas on kuvanveistäjä Lauri Leppäsen työ vuodelta 1956.
Kangasniemen ensimmäinen kirkko oli vuodelta 1659 ja kellotapuli vuodelta 1680. Näiden rakentaja oli Nisius Fränti. Seurakunnan toinen kirkko oli vuodelta 1748, sen rakentaja oli August Sorsa. Sorsa oli rakentanut myös vuonna 1765 valmistuneen kellotapulin. Sekä kirkko että kellotapuli paloivat elokuussa 1808, ja syytettynä kirkon polttamisesta oli paikallinen hurmahenki Elias Hänninen. Aikaisempien kirkkojen paikka oli kirkkomaan pohjoislaidalla. Kyyrölän kirkko
Kyyrölän Kristuksen temppeliintuomisen kirkko oli Kyyrölän ortodoksisen seurakunnan pääkirkko Kyyrölän kirkonkylässä, Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Se sijaitsi Kyyrölän kunnan alueella vuoteen 1934 asti, jolloin kunta liitettiin Muolaan kuntaan. Arkkitehti N. J. Baranjevin suunnittelema tiilestä rakennettu päätytornillinen keskeiskirkko valmistui vuonna 1898 ja se oli yksi Suomen suurimmista ortodoksikirkoista. Kristuksen temppeliintuomisen muistolle pyhitetty kirkko oli järjestyksessä seurakunnan kolmas kirkko. Kyyrölän ensimmäinen vuonna 1725 rakennettu puukirkko paloi 1788 ja toinen vuonna 1803 valmistunut puurkirkko paloi vuonna 1894. Kyyrölän kirkko tuhoutui talvisodassa.