Minä vuonna Kungfutse syntyi?
Kungfutse
Perimätiedon mukaan Kungfutse syntyi vuonna 551 eaa. Zouyin kylässä lähellä Qufun kaupunkia Kiinassa silloisen Lu-valtion alueella. Hänen syntymänsä aikaan Zhou-dynastian keskushallinnon tosiasiallinen valta oli heikentynyt ja maata hallitsitvat lääninherrat, jotka johtivat omia valtioitaan. Yksi niistä oli Lu, joka oli pieni ja voimakkaampien valtioiden ympäröimä. Kungfutsella oli ainakin yksi isoveli. Perhe oli luultavasti entisiä aatelisia, jotka olivat menettäneet asemansa. Isä kuoli kun Kungfutse oli nuori. Kungfutse sai opetusta niin sanotuissa kuudessa taidossa eli seremonioissa, musiikissa, kilpavaunujen ajamisessa, jousiammunnassa, kirjoituksessa ja artimetiikassa. Hän suunnitteli virkamiehen uraa Lu-valtion hallitsijan hovissa. Kungfutselaisuus
Kungfutselaisuuden perusti Zhou-dynastian aikana elänyt poliittinen opettaja Kungfutse (551–479 eaa.). Kungfutsen elinaikana kevättä ja syksyä -kaudella Kiinassa oli useita toisiaan vastaan taistelevia kuningaskuntia. Ajan suuret muutokset saivat monet ajattelijat pohtimaan yhteiskunnallisia ongelmia. Ajanjaksoa kutsutaankin "taistelevien valtioiden ja satojen filosofien aikakaudeksi". Kungfutse
Kungfutse (551 eaa. – 479 eaa.) oli kiinalainen opettaja, poliitikko ja filosofi, jonka opetuksiin kungfutselaisuus pohjautuu. Kungfutse oli tyytymätön oman aikansa moraaliin ja yritti elvyttää entisaikojen arvomaailman. Hän oli omana aikanaan merkittävä opettaja, mutta hänen opetuksensa saivat vastakaikua Kiinan poliittisissa johtajissa vasta hänen kuoltuaan. Kungfutsen temppeli
Kungfutsen temppeli () on kiinalaisen filosofin, Kungfutsen (551–479 eaa.), kunniaksi rakennettu temppeli Qufun kaupungissa Shandongin maakunnassa Kiinassa. Temppelin ydin on Suurten saavutusten sali, jossa keisarit toimittivat uhrimenoja. Salin takana on 189 kivitaulua, joihin on kaiverrettu Kungfutsen 13 kirjoitusta, yhteensä noin 630 000 kirjoitusmerkkiä. Unesco lisäsi temppelin maailmanperintöluetteloon vuonna 1994. Kungfutselaisuus
Kungfutselaisuus (儒學, "Rúxué") tai konfutselaisuus on Kiinassa syntynyt moraalinen ja yhteiskunnallinen oppi, joka kehittyi kiinalaisen filosofin Kungfutsen (551–479 eaa.) opetuksista. Kungfutselaisuus pohjautuu Kiinassa kauan vallalla olleisiin instituutioihin ja pitkäaikaiseen kiinalaiseen käytäntöön, ja sen taustatekijöinä ovat muun muassa sukujärjestelmä ja siihen liittyvä esi-isien kultti. Kevättä ja syksyä
Kungfutse (Kong Zi 孔子) (551 eaa.-479 eaa.) kaipasi kovasti vanhaa eliittiä riitteineen, jotka nyt osin hylättiin. Pääministerit (xiang 相) saattoivat hallita koko valtiota, niin että varsinainen hallitsija jäi vain nimelliseksi keulakuvaksi. Hänestä hallitsijoiden piti olla hallitsijoita ja alaisten alaisia. Tarkemmin sivuilla Kungfutse ja kungfutselaisuus.
Edo-kausi
Kukoistava uuskungfutselaisuus oli suurin henkinen kehitys Tokugawa-kaudella. Buddhalaiset papit olivat pitäneet kungfutselaiset opinnot toiminnassa, mutta Tokugawa-kaudella kungfutselaisuus nousi pinnalle. Tämä ajatusmalli kasvatti maallista katsontakantaa ihmisen ja yhteisön suhteisiin. Uuskungfutselaisuuden eettinen humanismi, rationalismi ja historiallinen perspektiivi miellytti virkamiesluokkaa. 1600-luvun puoliväliin tultaessa, uuskungfutselaisuus oli Japanin hallitseva juridinen filosofia ja oli suoraan osallisena etnosentrisen kokugaku-koulukunnan kehitykseen. Kultainen sääntö
Kungfutselaisuuden kultaista sääntöä pohtivat ja kehittivät edelleen myöhemmät kiinalaisfilosofit. Zhu Xi
Zhu Xi (朱熹 pinyin:, Zhū Xī; Wade-Giles: Chu Hsi, 18.10.1130 – 23.4.1200) oli Song-dynastian aikainen kiinalainen kungfutselainen filosofi ja oppinut, joka perusti uuskungfutselaisuuden. Hänen tärkein panoksensa kiinalaiselle filosofialle oli kungfutselaisuuden "neljä kirjaa", jotka hän oli valinnut olemassa olevasta kirjallisuudesta keskeisimpinä kungfutselaisuuden perusteiden esittelyinä ja joihin hän kirjoitti omat selityksensä. KungFu To'a
Kung Fu To'an kehitti professori Ibrahim Mirzaii 1950–1970. Mirzaii loi tyylin, jonka tarkoituksena on mahdollistaa kaikki käytettävissä oleva kehon energia. Hän teki matkan Aasian halki tutustuakseen uusiin taistelulajeihin ja voidakseen niiden pohjalta kehittää omaansa. Mirzaii kehitti Kung Fu To'an taekwondon, karaten, Shaolinin kungfun ja taijin avulla. Kung Fu To'an tarkoitus on tehdä kehosta joustava, nopea ja erittäin tehokas. Iranin 1978-1979 vallankumouksen jälkeen Kung Fu To'a kiellettiin, koska Mirzaiin opetukset miellettiin vaarallisiksi. Hänen jalkaansa ammuttiin muutama vuosi vallankumouksen jälkeen ja hän pakeni ensin Turkkiin, ja sitten Eurooppaan.
Kun kielto poistettiin, Mirzaiin oppilaat levittäytyivät ja rupesivat opettamaan lajia muille. Confuciusornis
Confuciusornis oli variksenkokoinen esihistoriallisella ajalla elänyt lintusuku. Lintu eli varhaisliitukaudella noin 120 miljoonaa vuotta sitten nykyisen Kiinan alueella. Lintu on nimetty kiinalaisen moraalifilosofin Kungfutsen ("Confucius") mukaan. Matematiikan historia
300-luvulla eaa. Platon (427–347 eaa.) perusti Akatemiansa ja tuki siten matemaatikkoja ja matematiikan kehitystä. Hän ei itse päätynyt merkittäviin tuloksiin, mutta pyrki selventämään matematiikan määritelmiä ja todistusmenetelmiä. Platon sovelsi ideaoppiaan matematiikkaan ja painotti, että geometria ei käsittele piirrettyjä kuvioita vaan niiden edustamia ideoita. Siten matematiikka irtautui yhä selvemmin käytännöstä erilliseksi tieteeksi. Platonin Akatemiassa opiskellut Eudoksos (noin 408–335 eaa.) nousi ajan merkittävimmäksi matemaatikoksi. Hän ratkaisi yhteismitattomien suureiden verrantoihin aiheuttaman ongelman. Vaikeutena oli ollut kahden yhteismitattoman luvun suhteen suuruus verrattuna kahden kokonaisluvun suhteeseen (eli nykytermein irrationaaliluvun suhde rationaalilukuun), mutta Eudoksoksen uusi suhteen määritelmä ratkaisi ongelman. Hänen määritelmänsä idea on hyvin lähellä Dedekindin 1800-luvulla esittelemää reaalilukujen määritelmää. Eudoksos saavutti toisenkin merkittävän tuloksen kehittäessään integraalilaskentaa edeltäneen ekshaustiomenetelmän, jolla voitiin laskea tarkasti käyräviivaisten kuvioiden aloja. Jo häntä ennen esimerkiksi Demokritos oli yrittänyt laskea kappaleiden tilavuuksia infinitesimaaleja käyttäen, mutta vasta Eudoksos kehitti äärettömän pienillä suureilla suoritettavasta laskennasta eksaktia. Hän onnistui todistamaan lauseen, jonka mukaan vähentämällä annetusta suureesta vähintään puolet, jäljelle jääneestä suureesta vähintään puolet ja jatkamalla prosessia, saadaan luku, joka on mitä tahansa lukua pienempi. Tämä tarkoittaa nykymerkinnöin formula_1, jossa formula_2 on alkuperäinen suure ja formula_3. Eudoksoksen oppilas Menaikhmos löysi kartioleikkaukset tutkiessaan kuution kahdentamista. Kungfutsen rauhanpalkinto
Kungfutsen rauhanpalkinto () on rauhanpalkinto, joka jaettiin ensi kertaa vuonna 2010. Palkinnon sai Taiwanin varapresidentti Lien Chan. Palkinnonjakotilaisuus on päivää ennen kuin Nobelin rauhanpalkinto jaetaan. Kungfutselaisuus
Kungfutselaisuudessa syntyi 600-luvulta 1200-luvulle useita uudistusliikkeitä. Zhu Xin 1100-luvulla systematisoiman uuskungfutselaisuuden omaksui valtio opikseen, ja sen aseman oppi säilytti 1900-luvulle asti. Kenjutsu
Kashima shinden jikishinkage-ryū -koulukunnan () perusti Matsumoto Bizen-no-Kami Naokatsu (1467–1524) n. 1570. Kashima shinden jikishinkage-ryū on tunnettu "neljää vuodenaikaa" kuvastavasta "Hojo"-katasta jossa tehdään vaikeita hengitysharjoituksia ja käsitellään painavaa puumiekkaa (~2 kg) bokutoa. Kungfu
Parhaiten kungfu tunnetaan hongkongilaisista, esimerkiksi Bruce Leen, Jackie Chanin ja Donnie Yenin tähdittämistä toimintaelokuvista. Ho Tši Minh
Nguyễn Sinh Cung syntyi vuonna 1890 Nghệ Anin maakunnassa, Hoàng Trùn kylässä Pohjois-Vietnamissa. Holla oli kolme sisarusta: vanhin sisko Bạch Liên oli töissä Ranskan armeijassa, isoveli Nguyen Sinh Khiêm oli lääkäri ja nuorin veli Nguyen Sinh Nhuận kuoli lapsena. Kungfutselaisen perinteen mukaan Ho sai nimensä Nguyễn Tất Thànhin 10-vuotiaana. Hänen isänsä Nguyen Sinh Sac oli kungfutselais-oppinut. Nuorena Ho oli mukana nationalistisissa antiranskalaisissa liikkeissä. Toisin kun isänsä, Ho sai Huến lyseossa ranskalaisen koulutuksen. Kungfutse
Kungfutse nimitettiin Lu-valtion oikeusministeriksi, mutta hän menetti pian hallitsijan suosion. Hän jätti Lun vuonna 497 eaa. ja lähti kolmeksitoista vuodeksi matkalle, jonka aikana hän kierteli useita Pohjois-Kiinan ruhtinaskuntia. Hän koetti saada niiden poliittisia johtajia kuuntelemaan neuvojaan, mutta tuloksetta. Hän palasi Luhun, luopui poliittisista pyrkimyksistään ja omistautui opettajantyölle. Hän kuoli 479 eaa. Kungfutselaisuus
Kungfutselaisuuden keskeisimmät tekstit ovat "Viisi klassikkoa", "Keskustelut" ja "Neljä kirjaa". Japanin historia
1200-luvun alussa mongolit olivat ulottaneet valtakuntansa Kiinaan ja Koreaan. Kublai-kaani halusi nyt saada myös Japanin hallintaansa. Marraskuussa 1274 mahdollisesti muutaman kymmenen tuhannen mongolin ja korealaisen sotilaan muodostama armeija rantautui Kyūshūlle Hakatanlahdelta ja miehitti osan Hizenin provinssia. Yllättävä taifuuni kuitenkin upotti kaksisataa hyökkääjien laivaa, ja myrskystä selviytyneet joutuivat vetäytymään takaisin Koreaan. Bakufu aloitti nyt valmistautumisen seuraavaan hyökkäykseen vahvistamalla rannikon puolustusjärjestelyitä. Seuraava hyökkäys vuonna 1281 oli aikaisempaa huomattavasti suurempi. Se koostui 4 400 laivasta ja noin 140 000 sotilaasta, jotka muodostivat kaksi armeijaa. Ensimmäinen, Koreasta saapunut laivasto rantautui jälleen Hakatanlahdelta, mutta japanilaiset onnistuivat estämään sen etenemisen useiden viikkojen ajaksi. Toisen laivaston saapuessa taifuuni nousi jälleen ja tuhosi lähes koko hyökkäävän laivaston. Myrskyjä alettiin myöhemmin kutsua nimellä kamikaze (). Choe Je-u
Choe Je-u (McCune-Reischauer Ch'oe Cheu, 1824–1864) oli korealainen donghak-liikkeen perustaja. Donghak oli uskonnollinen liike, johon Choe lainasi piirteitä esimerkiksi kristinuskosta, taolaisuudesta ja kungfutselaisuudesta. Yhteis­kunnallisia uudistuksia ajanut liike joutui vainojen kohteeksi, ja Choe teloitettiin vuonna 1864. Donghak-liikkeen opit elävät yhä Koreassa harjoitetussa cheondogyo-uskossa. Taistelevat läänitysvaltiot
Vaikka (tai koska) Kevättä ja syksyä ja Taistelevat läänitysvaltiot -kausien yhteiskunnallinen hallinto oli hajallaan, aikakaudella syntyi ennennäkemätön määrä uusia ajatussuuntia ja filosofioita, minkä vuoksi aikakaudesta käytetään nimitystä "Sata koulukuntaa" (諸子百家, yksinkert. 诸子百家 zhūzìbǎijiā). Näihin aikoihin syntyneet filosofiat ovat vaikuttaneet merkittävästi kiinalaisen yhteiskunnan kehitykseen, sillä aikakaudella saivat alkunsa mm. kungfutselaisuus ja taolaisuus. Kiinalainen filosofia
Vaikka kungfutselaisuus menettikin suosiota taolaisuudelle ja buddhalaisuudelle, uuskungfutselaisuus yhdisti kiinalaisen ajattelun eri osia metafyysiseksi filosofiaksi. Sen käsitteisiin kuuluvat "li" (prinsiippi, ikään kuin Platonin ideat), "qi" (vitaalinen tai materiaalinen voima), "taiji" (Suuri Ultimaatti) ja "xin" (mieli). Kiinan historia
Jatkuvista sodista huolimatta aikakausi oli kiinalaisen kulttuurin syntyaikaa ja sitä on kutsuttu myös sadan koulukunnan kaudeksi. Alkunsa saivat Kiinan klassinen kirjallisuus ja kirjakieli sekä kotoperäiset suuret oppisuunnat kungfutselaisuus ja taolaisuus. Merkittäviä filosofeja olivat muun muassa Kungfutse ja taolaisuuden kehittäjä Laozi. Sata koulukuntaa
Kungfutselaisuus (儒家; "Rújiā"; "Ju-chia"; ”oppineiden koulukunta”) on moraalisten, yhteiskunnallisten, poliittisten ja uskonnollisten ajatusten järjestelmä, jolla on todennäköisesti ollut suurin vaikutus kiinalaisiin ajattelutapoihin. Kungfutse (551-479 eaa.) etsi ihanteellista yhteiskunnallis-poliittista järjestelmää menneestä Zhou-dynastiasta. Hänen opetuksensa on koottu teokseen "Keskustelut". Muita merkittäviä kungfutselaisia opettajia ovat Mengzi ja Xunzi. Hongzhi
Zhy Youcheng nousi keisariksi vuonna 1487 nimellä Hongzhi. Hänen hallitsijantoimensa perustuivat kungfutse­laiseen ideologiaan, ja hänestä tuli ahkerasti työskentelevä hallitsija. Hän valvoi läheisesti kaikkia valtion asioita, alensi veroja, vähensi hallituksen rahan­käyttöä ja teki viisaita päätöksiä nimittäessään ministerejä tehtäviinsä. Hän toimi harvinaisen läheisessä yhteis­työssä korkeimpien virka­miesten kuten Liu Jianin, Xie Qianin ja Wang Shun kanssa. Lisäksi hän rohkaisi ministerejä perehtymään tarkoin kaikkiin käsiteltäviin asioihin ja jopa ottamaan huomioon keisariin itseensä mahdollisesti koskenut arvostelu. Tämä teki hallituksen läpi­näkyvämmäksi ja toi Ming-dynastialle tuoretta tarmoa. Tämän vaikutuksesta Kiinan väestö vaurastui hänen aikanaan. sanottiin, että yksittäisten eunukkien vaikutusvaltaa vähennettiin, eikä hovissa ilmennyt samanlaisia juonitteluja kuin hänen edeltäjiensä aikana. Hongzhia on verrattu edeltäjistään lähinnä Hongwuun ja Yongleen, joiden ohella häntä pidetään yhtenä Ming-dynastian parhaista hallitsijoista. Kung Fu Panda
Kung Fu Panda on vuonna 2008 valmistunut yhdysvaltalainen animaatioelokuva kömpelöstä pandasta, joka pyrkii legendaariseksi lohikäärmesoturiksi. "Kung Fu Pandan" ohjasivat Mark Osborne ja John Stevenson ja elokuvan tuotti Melissa Cobb. Vaikka ajatus kung-futa taitavasta pandasta syntyi jo vuonna 1993, niin filmin idean loi Michael Lachance, DreamWorks Animationin johtaja. Elokuvan tekeminen alkoi vuonna 2004 ja sen ensi-ilta oli vuoden 2008 Cannesin elokuvafestivaaleilla toukokuussa 2008. Elokuva tuli virallisesti teattereihin kesällä 2008. Se voitti vuoden 2009 Annie-gaalassa kymmenen palkintoa. Sata koulukuntaa
Legalismi vaikutti paljon Kiinan imperiumin hallintomuodon perustaan. Han-dynastian aikana kungfutselaisuuden ja legalismin käytännöllisimmistä osista muodostettiin synteesi, joka pysyi lähes muuttumattomana ja keskeisenä osana kiinalaista hallintoa 1800-luvun loppupuolelle saakka. Hong Xiuquan
Hong syntyi Kantonin lähistöllä asuneeseen hakka-kansaan kuuluneesen köyhään perheeseen. Hän tutustui kristinuskoon alueen lähetyssaarnaajien kautta, ja tämä vaikutti suuresti hänen ajatuksiinsa. Hong toimi opettajana, mutta ei onnistunut suorittamaan alan virkatutkintoa. Vuonna 1836 hän alkoi nähdä näkyjä, joissa vanhahko mies puhui hänelle. Tämä hahmo kehotti Hongia hyökkäämään kungfutselaisuutta, buddhalaisuutta ja Kiinan keisaria vastaan. Hong tulkitsi kehottajan Jeesukseksi. Näkyjensä innoittamana Hong perusti ryhmän, jolle annettiin nimi "Jumalanpalvojien yhdistys". Sen oppi oli suurelta osin kristillistä, mutta osin myös šamanismia ja kiinalaista luonnonuskontoa. Kiinan historia
Gao Zun aikana uskonnollista vapautta rajoitettiin, mutta Tai Zongin aikana rajoitukset poistettiin. Tai Zong kannatti kungfutselaisuutta, sillä se oli erityisesti oppineiden virkamiesten aatesuunta. Hän kuitenkin kannatti myös buddhalaisuutta, sillä hän ymmärsi buddhalaisen yhteisön muodostaman uhan, mikä saattoi heikentää yhteiskuntajärjestystä. Myös taolaisille munkeille myönnettiin tärkeä seremoniallinen rooli. Nämä kolme aatesuuntaa olivat tärkeässä asemassa Tang-kauden valtionideologiassa. Hongwu
Hongwu oli hyvin selvillä siitä, että mongolit olivat Kiinalle edelleen vakavana uhkana, vaikka heidät olikin saatu karkotetuksi Yuan-dynastian kukistuttua. Siksi hän halusi arvioida uudestaan kungfutse­laisen näkemyksen, että sotilaat olivat alempi luokka kuin oppineet virkamiehet. Hongwu ylläpito voimakasta armeijaa, jonka hän vuonna 1384 organisoi uudelleen "Wèisuǒ"-järjestelmän () mukaisesti. Jokainen sotilas­yksikkö käsitti 5 6000 miestä, jotka jaettiin viiteen pataljoonaan ja kymmeneen komppaniaan. Vuonna 1393 Wèisuǒ-joukkojen kokonais­vahvuus oli jo 1 200 000 miestä. Sotilaille annettiin myös maata viljelystä varten, ja heidän asemansa tehtiin perinnölliseksi. Tämä järjestelmä perustui osittain aikaisempiin, jo Sui- ja Tang-dynastoiden aikaiseen "Fǔbīng"-järjestelmään (). Vaikka Ming-armeija oli aluksi hyvin tehokas, se tuli keisari Yonglen kuoltua kyvyttömäksi hyökkäys­taisteluihin, ja mongolit voittivat sen Tumun kriisissä vuonna 1449. Kungfutse
Kungfutsella oli vaimo, tytär ja poika. Dao (kiinalainen filosofia)
Dao (道 pinyin: dào; Wade-Giles: tao) on kiinalainen käsite. Se on kungfutselaisuuden ja taolaisuuden peruskäsite. Sana on kiinaa ja tarkoittaa tietä tai polkua. Dao käsitetään kaiken luojaksi, vaikkei sitä voikaan sanoin kuvata. Se ei ole luojajumala, vaan kaiken takana oleva alkusyy, josta kaikki lähtee ja siihen palaa ja on yhtä sen kanssa. Daosta puhui tällä tavoin mm. Laozi, jonka kirjoittamaksi väitetyssä kirjassa "Daodejing" daon olemusta kuvaillaan. Kungfutselaisuus
Kungfutselaisuuden tärkeimmät hyveet ovat inhimillisyys, oikeudenmukaisuus, hyvät tavat, uskollisuus ja viisaus. Vastavuoroisuus kuten ylempien kunnioittaminen ja alempien suojelu on tärkeää. Kungfutselaisuuden perusperiaatteena on parantaa ja lisätä hyvinvointia yhteiskunnassa jalon käytöksen kautta, joka siirtyy ensin perheestä kaupunkiin, sitten yhteiskuntaan ja myöhemmin koko maailmaan. Tähän pyritään hyveellisellä elämällä. Korean kolmen kuningaskunnan kausi
Korean kolmen kuningaskunnan kausi tai kolmen valtakunnan kausi oli Korean historian ajanjakso ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. 600-luvulle. Tällöin Korean niemimaata ja Etelä-Mantšuriaa hallitsivat Goguryeo, Baekje, Silla ja Gayan heimoliitto. Jälkimmäistä ei yleensä historiankirjoituksessa lasketa valtiolliseksi kokonaisuudeksi. Tuona aikana maahan levisivät Kiinasta buddhalaisuus ja kungfutselaisuus. Pitkään niemimaan johtavina valtioina olivat Goguryeo ja Baekje, mutta liittoutuneena Kiinan Tang-dynastian kanssa Silla valloitti Baekjen 660 ja Goguryeon 668. Silla yhdisti Korean niemimaan, jota seurasi Balhaen muodostumisen jälkeen niin kutsuttu Kahden valtakunnan kausi. Han Gaozu
Nuoruudessaan keisari Gao ei pitänyt lukemisesta, ja hän halveksi kungfutselaisuutta. Tultuaan keisariksi hän suhtautui kungfutselaisuuteen aluksi samoin kuin ennenkin, kunnes hän tapasi Lu Jia –nimisen oppineen, joka tunnetaan myös nimellä Lu Gu. Lu Gu kirjoitti 12-osaisen "Xinyu" (新語) –nimisen teoksen, jossa hän korosti, miten tärkeää oli, että hallinto perustui moraaliseen hyveeseen, sen sijaan että se oli Qin-dynastian aikana perustunut ennen kaikkea ankariin lakisääteisiin rangaistuksiin. Saatuaan teoksensa valmiiksi Lu Gu luki sen kaikki osat keisarille. Tämä teki keisariin syvän vaikutuksen. Keisari Gaon aikana kungfutselaisuus kukoisti, ja vähitellen se syrjäytti Qinin aikaisen legalismin valtion ideologiana. Kungfutselaiset oppineet, myös Lu Gu, otettiin hallituksen palvelukseen. Keisari uudisti myös lainsäädäntöä lieventämällä joitakin Qinin aikaisia lakeja ja rangaistuksia. Vuonna 196 eaa., kukistettuaan Ying Bun kapinan, hän kulki Shandongin, Kungfutsen syntymäpaikan kautta, ja valmisti henkilökohtaisesti seremonian osoittaakseen tälle kunnioitustaan.. Kiinalainen filosofia
Länsimaisen filosofian tavoin kiinalainen filosofia on käsittänyt monenlaisia osa-alueita ja siihen kuuluu useita eri suuntauksia. Monia merkittäviä filosofisia koulukuntia syntyi erityisesti Kevättä ja syksyä ja Taistelevat läänitysvaltiot -kausilla. Tämän vuoksi aikakaudesta käytetään nimitystä Sata koulukuntaa. Tuona aikana alkunsa saaneista koulukunnista merkittävimmät ovat kungfutselaisuus, taolaisuus, mohismi ja legalismi. Myöhemmin Intiasta levinneestä buddhalaisuudesta tuli myös merkittävä filosofinen ja uskonnollinen oppi Kiinassa. Hayashi Razan
Hayashi Razan (elokuu 1583–4. helmikuuta 1657), alkuperäiseltä nimeltään Hayashi Nobukatsu, oli japanilainen oppinut, jonka vaikutuksesta Zhu Xin uuskungfutselaisuudesta tuli Tokugawa-shōgunaatin virallinen doktriini. Hayashi myös uudelleentulkitsi šintolaisuutta ja loi näin perustan kungfutselaistuneelle šintolaisuudelle seuranneina vuosisatoina. Guangxu
Keisari Guangxu (myös Kuang-su, , 14. elokuuta 1871 – 14. marraskuuta 1908), alku­peräiseltä nimeltään Aisin-Gioro Zaitian (mantšuksi "Aisin-Gioro Dzai-Tiyan"), oli mantšulaisen Qing-dynastian yhdes­toista keisari ja yhdeksäs tähän sukuun kuulunut Kiinan hallitsija. Hän oli keisarina vuosina vuosina 1875–1908, mutta hallitsi käytännössä vain vain vuosina 1889–1898, ja silloinkin leski­­keisarinna Cixillä oli huomattava vaikutusvalta. Vuonna 1898 Guangxu pani toimeen sadan päivän uudistukset, mutta ne keskeytyivät, kun Cixi kaappasi vallan, minkä jälkeen Guangxu joutui elämään lopun elämänsä kotiarestissa. Hänen hallitsija­nimensä merkitsee "kunniakasta vallan­perimystä". Kiinalainen filosofia
Kungfutselaisuus on filosofinen koulukunta, joka on kehittynyt Kongfuzin (孔子 Kungfutse, 551–479 eaa.) opetusten pohjalta. Hänen opetuksensa on koottu teokseen "Keskustelut". Kungfutselaisuus on moraalisten, yhteiskunnallisten, poliittisten ja uskonnollisten ajatusten järjestelmä, jolla on ollut valtava vaikutus kiinalaiseen historiaan, ajatteluun ja kulttuuriin aina nykyaikaan saakka. Länsimaisille se on näyttäytynyt ikään kuin Kiinan keisarikunnan "valtionuskontona". Sen vaikutus on ulottunut myös Koreaan ja Japaniin. Gifu
Dōsanin valtakauden aikana hänen tyttärensä Nōhime meni naimisiin viereisen Owarin provinssin daimion Oda Nobunagan kanssa. Tavoitteena oli yhdistää sukujen valta. Nobunagalla oli sama visio Japanin yhdistämisestä kuin Dōsanilla, mutta hän kapinoi ja syrjäytti Dōsanin 1500-luvun puolivälissä, aivan kuten Dōsan oli tehnyt aiemmin. Nobunagan hallituskaudella alue sai nykyisen nimensä. Keskusteltuaan buddhalaisen papin kanssa Nobunaga nimesi kylän ja ympäröivän Minon provinssin Gifuksi vuonna 1567. Hän otti ensimmäisen kirjoitusmerkin () legendaariselta Qishanvuorelta (), jolta suuri osa muinaisesta Kiinasta yhdistettiin. Toinen merkki () tarkoittaa "vuorenjuurta" ja on otettu Kungfutsen syntymäkaupungilta Qufulta (). Vaikka Nobunaga ei ollut syntynyt alueella, hän päätti käyttää Dōsanin linnaa ja vuorta tukikohtanaan ja nimesi ne Gifun linnaksi ja Kinkavuoreksi. Fela Kuti
Fela Kuti (oik. Olufela Olusegun Oludotun Ransome-Kuti, 15. lokakuuta 1938 Abeokuta, Brittiläinen Nigeria – 2. elokuuta 1997 Lagos, Nigeria) oli nigerialainen muusikko, säveltäjä, ihmisoikeusaktivisti ja poliittinen toisinajattelija. Muusikkona hän käytti myös taiteilijanimiä Fela, Fela Anikulapo Kuti ja Fela Ransome-Kuti. Hän syntyi Abeokutassa Nigeriassa ja muutti vuonna 1958 Lontooseen opiskelemaan. Vuonna 1963 Kuti muutti takaisin Nigeriaan ja perusti yhtyeen Koola Lobitos. Sen tyylissä oli vaikutteita sekä afrikkalaisesta kansanmusiikista että länsimaisesta populaarimusiikista. Tämä tyyli tunnetaan nykyään nimellä afrobeat. Vuonna 1969 Koola Lobitosin nimi vaihdettiin Nigeria ’70:ksi. Yhtye alkoi jo pian saada suosiota Nigeriassa. Vuonna 1977 julkaistu albumi "Zombie" sai suosiota myös Nigerian ulkopuolella. Nigeria ’70 hajosi pian, mutta vuonna 1979 Fela Kuti perusti uuden yhtyeen nimeltään Egypt ’80. Egypt 80:sta tuli myöhemmin melko suosittu Nigerian ulkopuolellakin. Fela Kuti kuoli AIDSiin. Kulttuurivallankumous
Vapautusarmeijan päivälehti oli 16. huhtikuuta 1966 julkaistussa artikkelissaan kehottanut taisteluun ”neljää vanhaa” eli vanhoja aatteita, tapoja, tottumuksia ja kulttuuria vastaan. Kehotus toistui keskuskomitean elokuisessa ”16 kohdan päätöksessä”. Punakaartit ryhtyivät tämän innoittamina rajuun perinteisen kulttuurin hävitystyöhön korvatakseen sen uusilla proletaarisilla ja vallankumouksellisilla arvoilla. Kulttuuriaarteita kuten temppeleitä ja hautoja tuhottiin ja kirjoja poltettiin. Muun muassa filosofi Kungfutsen 2 500 vuotta vanha koti tuhottiin. Pelkästään Pekingissä tuhottiin lähes viisituhatta historiallisesti merkittävää kohdetta. Kielletty kaupunki pelastui, koska Zhou Enlai määräsi sotilaat suojelemaan sitä. Punakaartilaiset myös muun muassa vaihtoivat katukylttien nimiä vallankumouksellisempiin. Esimerkiksi Pekingissä Neuvostoliiton suurlähetystön edustalla kulkenut katu nimettiin uudelleen ”Revisionismin vastaisen taistelun kaduksi”. Monet nuoret ottivat itselleen myös uuden vallankumouksellisen nimen. Sage Northcutt
Northcutt aloitti kamppailulajien harrastamisen 4-vuotiaana ja aloitti kilpailemisen nuorten tasolla 6-vuotiaana erilaisissa kamppailulajiturnauksissa. Hän voitti yhteensä 77 eri maailmanmestaruutta 12 ikävuoteen mennessä. Hänestä tuli myös 9-vuotiaana nuorin Sport Karate lehden kannessa ollut henkilö. Northcutt otteli myös potkunyrkkeilyn parissa amatööritasolla tilastolla 15–0. Hänellä on kolmannen asteen musta vyö niin taekwondossa kuin kajukenbossakin. Joulukuussa 2015 Northcutt on UFC:n nuorin ottelija. Kiinan historia
Song-dynastian valtakauden alkua on pidetty Kiinan keisariajan murroksena. Sen hallinto nojautui ensisijassa virkamiehiin aiemman hallitsevan aateliston sijasta. Song-kaudella kungfutselaisuuden asema valtiollisena ideologiana vahvistui. Sotilashallinnon sijasta dynastian ensimmäinen keisari Taizu vahvisti maan siviilihallintoa, siitä huolimatta että hän oli itse noussut valtaan sotilasjoukkojensa tukemana. Keisari ymmärsi armeijan taholta tulevan sotilaallisen uhan, ja merkittävät sotapäälliköt taivuteltiin luopumaan tehtävistään suurta palkkiota vastaan. Uuskungfutselaisuus
Kiinnostus kungfutselaisuuteen elpyi pitkän, useita vuosisatoja kestäneen buddhalaisen ajattelun valtakauden jälkeen. 1000–1100-luvuilla uuskungfutselaisuuden ydinkäsitteitä kehittelivät lukuisat, klassisia kungfutselaisia tekstejä tulkinneet ja niistä väitelleet ajattelijat, joista merkittävimmäksi nousi Zhu Xi (1130–1200). Hän virtaviivaisti ja systematisoi uuskungfutselaista ajattelua: Zhu Xin näkemyksistä tuli 1200-luvulla valtion virallinen oppi, jonka tekstejä esimerkiksi virkamiehiksi haluavien tuli opetella. Sen haastoivat myöhemmin useat filosofit, erityisesti Ming-dynastian aikaan elänyt Wang Yangming (1472–1529), mutta lopullisesti se erotettiin keisarillisesta virkamieskokeesta vasta 1900-luvun alussa. Kiinan historia
Qin-dynastian hallinto perustui legalistisiin oppeihin ja kungfutselaisten oppineiden äänet vaiennettiin ja monia legalismin ideologiaa vastustaneita teloitettiin. Vuonna 213 eaa. keisari Shi Huangdi poltatutti kaikki valtakunnan kirjat, lukuun ottamatta keisarillista kokoelmaa ja niitä, jotka käsittelivät käytännöllisiä oppeja kuten maataloutta. Kirjat polttamalla sivistyneisyys voitiin rajata vain pienen hallinnossa toimivien oppineiden keskuuteen, jotta tavallinen kansa ei kyseenalaistaisi legalistisia oppeja. Doug Ingle
Douglas Lloyd ”Doug” Ingle (s. 9. syyskuuta 1946 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka muistetaan Iron Butterfly -yhtyeen perustajajäsenenä, urkuri-laulajana ja pääsäveltäjänä. Ingle sävelsi muun muassa yhtyeen suurimman hitin, samannimisellä albumilla vuonna 1968 julkaistun kappaleen ”In-A-Gadda-Da-Vida”. Hän oli mukana yhtyeessä sen hajoamiseen vuonna 1971 asti. Sen jälkeenkin hän on ollut silloin tällöin mukana yhtyeen uudelleenkokoontumisissa. Mohismi
Mohismi oli yksi neljästä Sata koulukuntaa -aikakauden neljästä tärkeimmästä koulukunnasta Kiinan Kevättä ja syksyä ja Taistelevat läänitysvaltiot -kausilla eli noin vuosina 770-221 eaa. Tuona aikana mohismi nähtiin suurena kilpailijana kungfutselaisuudelle. Qin-dynastia, joka yhdisti Kiinan vuonna 221 eaa., omaksui legalismin hallinnon viralliseksi filosofiaksi, jonka jälkeen muita koulukuntia alettiin vainota. Tapahtumiin viitataan nimellä ”Kirjojen polttaminen ja oppineiden hautaaminen”. Seurannut Han-dynastia sekä suurin osa sitä seuranneista dynastioista puolestaan omaksuivat kungfutselaisuuden valtionfilosofiaksi. Näin mohismi koulukuntana lähestulkoon katosi. Koulukunnan jäsenten kirjoituksia on kuitenkin säilynyt nykyaikaan. Itäinen Zhou-dynastia
Jatkuvista sodista huolimatta aikakausi oli kiinalaisen kulttuurin syntyaikaa ja sitä on kutsuttu myös sadan koulukunnan kaudeksi. Alkunsa saivat Kiinan klassinen kirjallisuus ja kirjakieli sekä kotoperäiset suuret oppisuunnat kungfutselaisuus ja taolaisuus. Merkittäviä filosofeja olivat Kungfutse ja taolaisuuden kehittäjä Laozi. Muita merkittäviä filosofeja olivat Mozi, Mengzi ja Yang Zhu. Sun Yat-sen
Tohtori Sun Yat-sen (perint.: 孫逸仙, yksink.: 孙逸仙, pinyin: Sūn Yìxiān) eli Sun Zhongshan (perint.: 孫中山, yksink.: 孙中山, pinyin: Sūn Zhōngshān) (12. marraskuuta 1866 – 12. maaliskuuta 1925) oli kiinalainen vallankumousjohtaja ja poliitikko, Kuomintang-puolueen perustaja ja Kiinan tasavallan ensimmäinen presidentti. 1930-luvulla hän sai postuumisti tittelin ”Maan isä” (perint.: 國父, yksink.: 国父, pinyin: Guófù), jota käytetään yhä yleisesti Taiwanilla. Manner-Kiinassa hänestä käytetään nimitystä ”Vallankumouksen edelläkävijä” (革命先行者, pinyin: Gémìng Xiānxíngzhě) ja hänet mainitaan nimeltä Kiinan kansantasavallan perustuslain johdannossa. Kungfutse
Kungfutse sai ensimmäiset oppilaansa kolmikymmenvuotiaana. Hän vastusti luokkaeroja koulutuksessa, ja hän oli ensimmäinen kiinalainen opettaja, joka otti muitakin kuin ylimystöön kuuluvia nuoria oppilaikseen. Kungfutsella oli lopulta satoja tai tuhansia oppilaita. Jeet Kune Do
Jeet Kune Do (JKD) on nimi, jonka Bruce Lee antoi taistelulajilleen ja periaatteelleen vuonna 1967. Alun perin, kun Lee alkoi tutkia monia taistelutyylejä, hän antoi taistelulajille oman nimensä Jun Fan Gung Fu. Hän ei kuitenkaan halunnut luoda toista tyyliä joka jakaisi kaikkien muiden lajien rajoitukset, sen sijaan hän antoi meille prosessin joka loi sen. Li Bai
Li Bai syntyi vuonna 701 Keski-Aasiassa ja sai kohteliaisuusnimen ("zi") Taibai Venuksen mukaan hänen äitinsä nähtyä planeetan unessa hieman ennen Lin syntymää. Joissain yhteyksissä on esitetty, että Li ei olisi ollut taustaltaan han-kiinalainen, vaan olisi kuulunut johonkin toiseen etniseen ryhmään Keski-Aasiassa syntyneenä. Valtanäkemyksen mukaan Lin isoisä oli kuitenkin muuttanut alueelle Kiinan sydänmailta. Lin isä muutti poikansa syntymän jälkeen perheineen Shun eli nykyisen Sichuanin alueelle, jota Li piti sittemmin kotiseutunaan. Li kiinnostui taolaisesta kuolemattomuudesta, mutta haaveili toisaalta myös kungfutselaisuudelle tyypillisestä urasta hovissa. Eri vaikutteiden johdosta Li kiinnostui nuoruudessaan monista eri aiheista, kuten kungfutselaisista klassikoista, filosofisista tutkielmista, miekkailusta ja jousiammunnasta. Kiinalainen filosofia
Uuskungfutselaisuus herätti Song-dynastian aikana vanhoja kungfutselaisia ajatuksia uudelleen henkiin ja yhdisteli niihin aineksia buddhalaisesta, taolaisesta ja legalistisesta ajattelusta. Siitä tuli myöhemmin suosittu Ming-dynastian aikana. Kungfutselaisuus
Kungfutselaisuudessa ovat tärkeitä viisi suhdetta. Niihin kaikkiin kuuluvat omat vastavuoroiset hyveensä:Kungfutsen ihanteena oli ”jalo ihminen” ("junzi", ”herrasmies”), joka ilmentää moraalisia hyveitä kaikissa toimissaan sekä on tyyni ja aina rauhallinen. Hänen paras hyveensä, kaikkien hyveiden summa, on inhimillisyys eli hyväntahtoisuus tai humanismi. Se on läheisessä yhteydessä vastavuoroisuuteen. Jalon ihmisen vastakohta on ”pieni ihminen” ("xiaoren"), joka on moraaliltaan huono, muodostaa kuppikuntia sekä on hermostunut ja levoton. Taistelevat läänitysvaltiot
Kiinan ulkopuolella tunnetuin kiinalainen koulukunta on kungfutselaisuus (儒家 rújiā). Kungfutse (孔子 Kǒngzi) pyrki vaalimaan vanhaa tietämystä ja tapoja. Hän uskoi, että menneisyyden viisaat johtajat olivat olleet riittävän humaaneja ja oikeudenmukaisia hallinnossaan, että he saivat hallita ilman aseita ja rangaistuksia. Hänen oppilaansa Mengzi 孟子 oletti, että ihminen on luonteeltaan hyvä. Kungfutselaiset uskoivat sosiaaliseen jakoon hallitsijoiden ja palvelijoiden välillä ainoana keinona välttää kaaosta ja sotaa. Tätä vastusti kuitenkin kungfutselaisistakin Xunzi 荀子, jonka mielestä ihmiskunta on luonnostaan paha, ja sitä on siksi ohjattava rituaalein ja säännöin. Kungfutsen sanontojen kokoelma on nimeltään "Keskustelut" (論語 , yksinkert. 论语 Lúnyǔ). Dongfeng Motor Corporation
Yrityskonserni sai alkunsa 28. syyskuuta 1969 alkujaan nimellä "Second Automobile Works Co., Ltd" (SAW, 第二汽车制造厂, suom. ’Toinen autotehdas’) perustetusta autotehtaasta. Sitä varhaisempi kiinalainen autotehdas oli Neuvostoliiton avustuksella käynnistetty FAW (’Ensimmäinen autotehdas’). Kesäkuussa 1975 ensimmäinen yhtiön itsensä suunnittelema automalli EQ240 pääsee tuotantoon. Marraskuun 18. päivänä samaa vuotta uudelle autolle annetaan Kiinan valtioneuvoston hyväksymänä tuotenimi "Dongfeng" (’Itätuuli’). Heinäkuussa 1978 yhtiön itse kehittämä kuorma-auto EQ140 pääsee tuotantoon. Shinbutsu bunri
Kokugaku oli japanilaisen filologian ja filosofian koulukunta, joka sai alkunsa Tokugawa-kaudella. Kokugaku-oppineet tapasivat tutkia kiinalaisia ja buddhalaisia tekstejä kriittisemmin ja suosivat varhaisten japanilaisten klassikoiden filologista tutkimusta. He kritisoivat kungfutselaisten ajattelijoiden ahdasmielistä, moralisoivaa aatemaailmaa ja yrittivät uudistaa japanilaista kulttuuria ennen ulkopuolisten aatteiden ja toimintatapojen saapumista maahan. Eräs kokugakun vaikutusvaltaisimmista kannattajista oli oppinut Norinaga Motoori. Yongle
Yongle tuki ja pani alueelle monia kulttuurisia perinteitä. Hän tuki kungfutse­laisuutta ja piti yllä perinteisiä rituaalisia seremonioita monin kulttuurisin aihein. Hänen selvästikin kunnioitti klassista kulttuuria. Hän antoi suurelle sihteerilleen Xie Jinille tehtäväksi laatia yhteenveto kaikista aiheista ja koota kaikki kiinalaiset kirjat. Suuri­suuntaisen hankkeen tarkoituksena oli säilyttää kiinalaisen kulttuurin saavutukset ja kirjallisuus jälki­polville. Alkuperäinen laitoksen kokoaminen kesti 17 kuukautta, ja vuonna 1557 valmistui uusi laitos. Kokooma­teosta, "Yonglen ensyklopediaa', pidetään yhä yhtenä ihmiskunnan historian merkillisimmistä aikaan­saannoksista, vaikka se onkin aikojen kuluessa hävinnyt. Neljä kirjaa
Neljä kirjaa (四書 sìshū) ovat kungfutselaisuuden tärkeimpiä tekstejä. Song-dynastian aikana Zhu Xi valitsi kirjat kungfutselaisuuteen tutustumisen perusteoksiksi. Ming- ja Qing-dynastioiden aikana niiden tunteminen oli keskeinen osa virkamiestutkintojen vaatimuksia. Kungfutse
Perimätiedon mukaan Kungfutse toimitti vanhoja kirjoituksia kokoelmiksi, jotka tunnetaan "neljänä kirjana" ja "viitenä klassikkona". Klassikoista Kungfutsen kerrotaan itse koonneen "Kevättä ja syksyä" -kronikan. Oppilailleen hän suositteli etenkin "Laulujen kirjaa", ja hän mainitsee "Keskusteluissa" myös "Historian kirjan". Mestari Kongin keskustelut
Mestari Kongin keskustelut, suomennettu myös nimellä Keskustelut (論語; yksinkert. 论语; "Lúnyǔ"), on kokoelma Kungfutsen eli Mestari Kongin lausumia ja hänen keskustelujaan opetuslapsiensa kanssa. Perinteisen näkemyksen mukaan kirjan kokosivat Kungfutsen oppilaat hänen kuolemansa jälkeen Taistelevien läänitysvaltioiden kaudella 475–221 eaa. Teos on tärkein lähde kungfutselaisuuden alkuaikoihin. Uskonto Kiinassa
Kiinan uskonnot ovat perinteiset taolaisuus, kungfutselaisuus ja buddhalaisuus. Näistä kolmesta uskonnosta käytetään usein termiä "Kiinan kolme tietä". Taolaisuus ja kungfutselaisuus ovat syntyneet Kiinassa, ja buddhalaisuus on peräisin Nepalista. Myös kristinusko ja islam ovat eläneet Kiinassa jo pitkään. Buddhalaisuudesta ja taolaisuudesta juontava Falun Gong -liike on ollut esillä, kun Kiinan kommunistinen puolue ja valtio ovat pyrkineet hävittämään sen väkivaltaisesti presidentti Jiang Zeminin päätöksellä. Kusunoki Masashige
Uuskungfutselaisuuden muodostuttua valtionfilosofiaksi Tokugawa-shōgunaatin aikana, Kusunoki Masashigen, jota yhteen aikaan kutsuttiin petturiksi, maine puhdistettiin. Edo-kaudella tutkijat ja samurait muodostivat Kusunokin legenda rakentamalla hänestä isänmaallisen sankarin nimeltä Nankō tai Dai-Nankō. Kusunokista tuli toisen maailmansodan aikana japanilaisten kamikaze-lentäjien eräänlainen suojeluspyhimys, sillä he näkivät itsensä hänen henkisinä seuraajinaan uhratessaan elämänsä keisarille. Itämainen filosofia
Filosofialla on ollut suuri merkitys kiinalaiselle yhteiskunnalle ja koko Itä-Aasialle. Länsimaisen filosofian tavoin kiinalainen filosofia käsitti monenlaisia osa-alueita ja siihen kuuluu useita eri suuntauksia. Monia merkittäviä filosofisia koulukuntia syntyi erityisesti Kevättä ja syksyä ja Taistelevat läänitysvaltiot -kausilla. Tämän vuoksi aikakaudesta käytetään nimitystä Sata koulukuntaa. Tuona aikana alkunsa saaneista koulukunnista merkittävimmät ovat kungfutselaisuus, taolaisuus, mohismi ja legalismi. Myöhemmin Tang-dynastian aikana Intiasta levinneestä buddhalaisuudesta tuli myös merkittävä filosofinen ja uskonnollinen oppi Kiinassa. Uskonto Kiinassa
Keisariaikana keisari oli jumala. Kungfutselaisuuden opetus alistumisesta ylemmän valtaan sopi hyvin keisarikulttiin. Kungfutse
Kungfutsen jälkeen hänen oppejaan kehittivät toiset filosofit. Lopulta Han-dynastia (206 eaa. – 220 jaa.) kohotti kungfutselaisuuden kaikkien muiden koulukuntien yläpuolelle ja antoi sille virallisen aseman Kiinan opetusjärjestelmän perustana, jonka se säilytti aina 1900-luvulle saakka. Kungfu
Kungfu (功夫, pinyin: gōngfu) on yhteisnimitys Kiinasta lähtöisin oleville taistelulajeille. Sana tarkoittaa taitoa ja työtä. Tämä viittaa kungfun vaatimaan vuosien pitkäjännitteiseen ja kärsivälliseen harjoittelemiseen. Periaatteessa kungfua voi olla siis jokin muukin kuin taistelutaitojen harjoittelu. Sanaa käytetään samalla tavoin yläkäsitteenä kuin japanilaisia taistelulajeja tarkoittava "budō" tai korealaisia lajeja tarkoittava "mudo". Ympäristötieteiden historia
Platon (429-347 eaa.) väitti, että filosofian keskeinen tavoite oli johtaa mieli puhtaiden ideoiden maailmaan, joka oli aineellisen, aistein havaittavan maailman ulkopuolella. Platonin yleistä filosofiaa onkin usein pidetty vihamielisenä luonnontieteelliselle tutkimukselle. Hänen ideaalimaailman käsitteestään tuli ns. essentialistisen lajikuvan perusta: siinä eläin- tai kasvilajin luonne määräytyy sen ideaalihahmosta. Mozi
Mozi (墨子, pinyin: Mòzǐ, Wade-Giles: Mo Tzu, latinaksi Micius, vanha suomalainen Motse, alkuperäiseltä nimeltään Mo Di, noin 470–390 eaa.) oli kiinalainen filosofi. Hän perusti mohismi-koulukunnan ja vastusti jyrkästi kungfutselaisuutta ja taolaisuutta. Taolaiset rakastelumenetelmät
Song-dynastian aikana suhtautuminen seksuaalisuuteen muuttui täysin. Kungfutselaisuus alkoi hallita ihmisten moraalikäsityksiä. Sen vaikutuksesta naisia alettiin pitää alempiarvoisena sukupuolena, sukupuolten välistä kanssakäyntiä rajoitettiin ja yhdyntä oli hyväksyttävää vain jälkeläisten saamiseksi. Seksistä tuli tabu. Eroottiset taideteokset ja kirjallisuus kiellettiin ja tuhottiin. Kungfutselaiset väittivät, että miesten ja naisten pysyminen erillään toisistaan useimmissa sosiaalisissa toimissa oli ollut käytäntö jo kaksituhatta vuotta sitten ja määrätietoisesti tukahduttivat seksuaalitaitojen perinteen. Kungfutselaisuus
Yhteiskunnallisena oppina kungfutselaisuus on vaikuttanut syvällisesti kiinalaisen yhteiskunnan rakenteeseen ja sen arvoihin. Kungfutselaiset ajattelivat kiinalaista yhteiskuntaa perheenomaisena järjestelmänä, jossa hallitsijaa kunnioitettiin alamaistensa isänä. Kungfutselaisuudesta on kansantasavallankin ajalle periynyt ajatus, jonka mukaan yksilön tulee palvella yhteiskuntaa uhrautuvasti ja velvollisuudentuntoisesti. Kungfutselaisuus on korostanut myös lainkuuliaisuutta sekä vanhusten ja talonpoikien hyvää kohtelua, jotka ovat edelleen arvostettuja hyveitä. Hongwu
Hongwun valtakaudella mongolilaiset virka­miehet, jotka olivat johtaneet hallintoa Yuan-dynastian aikana, erotettiin viroistaan ja ja tilalle nimitettiin han-kiinalaisia. Hän palautti käyttöön perinteisen kungfutselaisen koe­järjestelmän, jonka avulla virka­miehiksi pyrkivistä valittiin ansioituneimmat sen mukaan, ketkä parhaiten tunsivat kiinalaista kirjallisuutta ja filosofiaa. Ehdokkaat siviili­virkoihin ja upseereiksi joutuivat läpäisemään keisari­kunnan järjestämät kokeet. Kungfutselaiset oppineet virka­miehet, joiden merkitys Yuan-dynastian aikana oli ollut vähäinen, saivat jälleen keskeisen aseman hallinnossa. Francisco Filho
Francisco Alves Filho (s. 10. tammikuuta 1971 Souto Soares, Bahia) on brasilialainen karateka ja potkunyrkkeilijä. Hän saavutti muun muassa karatessa World Open mestaruuden ensimmäisenä ulkomaalaisena ja Kyokushinin superraskaansarjan maailmanmestaruuden 1997. Potkunyrkkeilyssä Filho voitti K–1 mestaruuden 2000. Mengzi
Mengzi (孟子; pinyin: Mèngzǐ; Wade-Giles: Meng Tzu, 'Mestari Meng'), alkuperäiseltä nimeltään Meng Ke, latinaksi "Mencius", eli todennäköisimmin 372–289 eaa.; vaihtoehtoisesti 385–303/302 eaa.) oli kiinalainen filosofi. Hän oli Kungfutsen seuraaja. Kungfutsen tapaan hänkin kiersi Kiinaa pitkään, 40 vuotta. Hänen keskeinen ajatuksensa oli: ”Taivaan järjestystä noudattava säilyy; taivaan järjestystä vastustava katoaa”. Kungfutselaisuus
Kungfutse kansanomaisti esi-isien palvonnan, jota häntä ennen harjoitettiin vain hovipiireissä. Hän katsoi, että sillä oli suuri merkitys perheen jatkuvuuden takaajana. Taekwondo
Taekwondo kehittyi saaden vaikutteita jopa 2 000 vuotta vanhoista korealaisista taisteluperinteistä, sellaisista kuten tae kyon (potkutaistelu) ja su bak gi (vrt. japanilainen jujutsu tai korealainen hapkido). Näiden lajien vaikutus on tosin verraten pieni, sillä taekwondo on saanut eniten vaikutteita Shōtōkan-karatesta. Ensimmäinen Kwan-koulu perustettiin Koreassa 1975, mutta yhtenä lajin merkittävimmistä kehittäjistä pidetään kenraali Choi Hong Hitä (1918–2002), joka alkoi kehittää Odogwanista modernin kaltaista lajia Korean armeijan 29. divisioonassa. Vuonna 1955 komitea nimesi lajin taekwondoksi ja aloitti lajin levittämisen yliopiston ja armeijan keskuuteen. Choi Hong Hi perusti 1966 International Taekwon-Do Federationin ja jatkoi lajin levittämistä kamppailulajina maailmalle. Poliittiset syyt johtivat World Taekwondo Federationin perustamiseen 1973. On huomattava, että WT on urheilulajin kattojärjestö, kun taas Kukkiwon vastaa lajin opetuksellisesta sisällöstä. ITF on kamppailulajin organisaatio sekä kilpailuissa että lajin sisällössä. Aikojen saatossa molemmista järjestöistä on lohjennut pienempiä järjestöjä. Yongle
Yongle tuli tunnetuksi myös suvaitse­vai­suu­destaan sellaisia kiinalaisia ajatuksia kohtaan, jotka eivät olleet sopusoinnussa hänen oman filosofiansa kanssa. Hän piti taolaisuutta, kungfutse­laisuutta ja buddha­laisuutta yhdenvertaisina, vaikka suosikin kungfutse­laisuutta. Ankarat kungfutse­laiset pitivät häntä teko­pyhänä, mutta hänen tasa­puolinen suhtautumisensa teki hänelle mahdolliseksi saavuttaa kansan tuki ja yhdistää Kiina. Hänen rakkauteensa kiinalaista kulttuuria kohtaan liittyi suoranainen viha mongolien kulttuuria kohtaan. Sitä hän piti mätänä ja kielsi alamaisiaan käyttämästä suosittuja mongolialaisia nimiä, tapoja, mongolin kieltä tai mongolien tyyppisiä vaatteita. Mongoli­laisten kulttuuristen vaikutteiden hävittämiseksi ryhdyttiin ankariin toimenpiteisiin. Du Fu
Du Fu (, 712–770) oli Tang-kauden keskeisiä runoilijoita. Elinaikanaan hän ei kuitenkaan kohonnut maineeseen, vaan vietti kiertelevää elämää pikkuvirkamiehenä. Jälkipolvet ovat pitäneet Du Futa Kiinan kaikkien aikojen parhaana runoilijana. Shaolin Kungfu
Shaolin Kungfu () on kiinalainen taistelulaji ja kungfu -tyylisuunta. Shaolin kehitettiin nimensä mukaan shaolin-luostarissa, jossa munkit joutuivat puolustautumaan roistoilta ja villieläimiltä. Munkit nousivat myöhemmin 1600-luvulla maineeseen, joutuessaan puolustautumaan mantšurialaisia joukkoja vastaan. Kungfutselaisuus
Kungfutsen jälkeen 300- ja 200-luvulla eaa. kungfutselaisuutta kehittivät filosofit Mengzi ja Xunzi. Tuohon aikaan kungfutselaisuus ei vielä ollut vallassa vaan kilpaili siitä useiden muiden koulukuntien kanssa. Kiinan ensimmäinen keisari Qin Shi Huangdi kannatti kungfutselaisuuden erään kilpailijan, lain koulukunnan oppeja ja vainosi kungfutselaisia ankarasti. Häntä seurannut Han-dynastia kuitenkin kohotti kungfutselaisuuden kaikkien muiden koulukuntien yläpuolelle ja antoi sille virallisen aseman Kiinan opetusjärjestelmän perustana. Dongxiangit
Kiinan tasavallan aikana dongxiangien asuinalue jaettiin neljään piirikuntaan vuonna 1930. Paikallinen hui-kiinalainen sotapäällikkö Ma Bufang perusti valtansa paljolti muslimisotajoukoilleen ja niinpä monet dongxiangit otettiin asepalvelukseen. Dongxiangi armeijakarkuri Mutefeile johti verotuksesta syntynyttä kapinaa vuonna 1943. Kiinan kommunistien voitettua Kiinan sisällissodan he yhdistivät dongxiangien asuinalueet 1950 autonomiseksi alueeksi, joka vielä nimitettiin uudelleen autonomiseksi piirikunnaksi vuonna 1955. Samalla otettiin käyttöön termi "dongxiang" dongxianginkielisen "santa"-termin sijaan. Vuonna 1981 perustettiin vielä toinen autonominen piirikunta Jishishaniin, jonka dongxiangit jakavat salaarien ja baoanien kanssa. Shinbutsu bunri
Buddhalaisvastainen mieliala oli kasvanut Tokugawa-kauden kahden viimeisen vuosisadan aikana, ja useilla ryhmillä oli omat syynsä vastustaa buddhalaisuutta. Shinbutsu bunri nähtiin tapana heikentää buddhalaisuutta ja sen valtavia taloudellisia ja sosiaalisia voimia. Samaan aikaan sen oli tarkoitus antaa šintolaisuudelle ja keisarikultille tilaa kasvaa, mikä kohentaisi samalla japanilaisten kansallisylpeyttä. Buddhalaisvastaista liikettä johtivat kungfutselaiset, uuskungfutselaiset, šintolaiset ja kokugaku-liikkeen oppineet, kuten Tōju Nakae, Kumazawa Banzan, Yamaga Sokō, Itō Jinsai, Ogyū Sorai, Norinaga Motoori ja Hirata Atsutane. Koska eri liikkeiden edustajien motiivit olivat erilaisia ja usein vastakkaisia, yhtenäisyyttä ei saavutettu. Vaikka joukossa oli myös modernisoijia, buddhalaisuuden kritiikki sai usein alkunsa feodaalisesta ajattelutavasta tai tunteisiin perustuvasta ja yksinkertaistavasta nationalismista. Du Fu
Du Fu syntyi oppineeseen perheeseen ja sai perinteisen kungfutselaisen koulutuksen. Hän kuitnekin reputti virkamiestutkinnossa, ja lähti virkamiesuran sijaan matkustelemaan. Hän sai mainetta runoilijana ja tapasi muita runoilijoita, näiden joukossa kuuluisan Li Bain. Hän reputti virkamiestutkinnon toistamiseen, mutta sai runojensa avulla jonkinlaisen aseman hovissa. Taisteluelokuva
Vanhan koulukunnan kung fu -elokuvat ovat muita realistisempia ja keskittyvät nimenomaan klassisiin kung fu -kamppailuihin. Taistelukohtaukset on tyypillisesti kuvattu pitkillä otoilla nopeiden leikkausten hyödyntämisen sijaan. Nämä elokuvat olivat nimensä mukaisesti taistelulajielokuvien ensimmäisiä edustajia ja niiden kulta-aika oli vuosien 1965-1985 aikoihin, jolloin niitä tehtiin paljon Hongkongissa ja Taiwanissa. Ns. vaijeri- kung fu on uudenaikaisempi lajityyppi, jonka nimi tulee näyttelijöihin kiinnitetyistä, kuvan ulkopuolelle rajatuista vaijereista. Niiden avulla hyppimisestä ja erilaisista tempuista saadaan paljon tosielämää näyttävämpiä. Juonikuviot sijoittuvat usein muinaiseen Kiinaan ja hyödyntävät fantasiaelementtejä. Wuxia-tyylilajissa otellaan miekalla ja muilla aseilla paljaiden käsien sijaan. Syömäpuikot
Syömäpuikot kehitettiin ainakin 3 000 vuotta sitten Kiinassa, mahdollisesti jopa 5 000 vuotta sitten. Legendan mukaan Kungfutse suosi syömäpuikkoja, koska surmaamiseen soveltuvia välineitä ei ollut sopiva pitää esillä pöydässä. Keisarin hovissa käytettiin hopeisia puikkoja, jotka uskomuksen mukaan hapettuisivat mustiksi, jos ruuassa oli myrkkyä. Kokugaku
Kokugaku (, "kansallinen oppi") oli japanilainen filosofinen koulukunta, joka syntyi 1700-luvun lopulla. Kokugakun juuret olivat kangakun eli "kiinalaisen opin", käytännössä kungfutselaisten klassikoiden vastustamisessa: kokugaku-oppineet nostivat niiden sijaan tutkimuksen keskiöön varhaisimmat japanilaiset klassikot, jotka olivat heidän mukaansa säästyneet ulkopuoliselta vaikutukselta. Klassikoihin kuuluivat "Kojiki", "Nihonshoki" ja "Man'yōshū". Huomattavimman kokugaku-oppineen Motoori Norinagan mukaan klassikot paljastivat Japanin yhteiskunnan muinaisen harmonian, jossa kungfutselaista etiikkaa ei vaadittu säätelemään alamaisten, hallitsijan ja jumaluuksien välisiä suhteita. Keskeiseksi kokugakussa nousi myös Japanin ja Kiinan sekä myöhemmin lännen välisten erojen tutkiminen. Chun-Li
Chun-Lin taistelutyyli on pitkälti pysynyt samana, vaikka Capcom on ilmoittanut vuosien ajan hänelle erilaisia tyylejä. Alun perin Chun-Lin taistelutyyliksi ilmoitettiin wushu, joka sittemmin muutettiin taijiksi. Street Fighter 4 -pelissä puolestaan hänen taistelutyylikseen ilmoitettiin kiinalainen kempo ja kungfu. 2005 UDON julkaisi Street Fighteriin pohjautuvan historia- ja taidekirjan Street Fighter: Eternal Challenge, jossa kerrottiin tarkemmin Chun-Lin taistelutyylistä. Hän aloitti taijilla, joka oli tuolloin lapsena hänen inhoamansa taistelutyyli. Sittemmin Chun-Li on harjoitellut erilaisia kiinalaisia kamppailulajeja, kuten hung ga, changquan ja sanda. Näiden pohjalta Chun-Li kehitti tyylikseen potkupainotteisen taistelutyylin. Xunzi
Xunzi (荀子; pinyin: Xúnzǐ, 'Mestari Xun'; Wade-Giles: Hsün Tzu) alkuperäiseltä nimeltään Xúnkuàng 荀况; noin 310 eaa. – 237 eaa. Zhao, Kiina) oli taistelevien läänitysvaltioiden kaudella elänyt kiinalainen filosofi. Xunzita pidetään kungfutselaisena ajattelijana, mutta hänen ajatuksensa ihmisen syntymisestä luonnostaan pahana on ristiriidassa Kungfutsen ajatuksen kanssa siitä, että ihmiset ovat luonnostaan hyviä. Xunzi kuitenkin uskoi, että ihminen voi muuttua hyväksi sivistämällä itseään ja käymällä koulua. Uskonto Kiinassa
Maolaisen kommunismin aikana Kiinassa vastustettiin etenkin kungfutselaisuutta, jota syytettiin vanhan hierarkkisen yhteiskuntajärjestyksen ylläpitämisestä. Mao vihasi Kungfutsea ja poistatti kalenterista kaikki kungfutselaisuuden merkkipäivät. Maolaisuus pyrki tuolloin syrjäyttämään perinteiset uskonnot ja kansan tuli opiskelle ajatuksia pienestä punaisesta kirjasta. Kungfutselaisuus menetti paikkansa virallisena ja julkisena uskontona, mutta virallinen kielto ei poistanut sen suosiota. Keltainen keisari
Huangti on tärkeä hahmo kiinalaisissa uskonnoissa, erityisesti Taolaisuudessa ja Kungfutselaisuudessa. Hänen sanotaan kehittäneen ensimmäiset versiot kiinalaisista taistelulajeista, koska hän oli hyvä lääketieteessä, ja tiesi että taistelulajit ovat hyviä sekä terveydelle, että itsepuolustustaidolle. Kungfutse
Kungfutsen hauta sijaitsee nykyisen Kiinan kansantasavallan Shandongin maakunnan Jiningin prefektuuritason kaupungin Qufun kaupungissa. Kungfutsen hautausmaa, samoin kuin Kungfutsen temppeli ja Kongin suvun kartano kuuluvat osana Unescon maailmanperintökohteeseen. Lisäksi paikkakunnalla on matkailijoille tarkoitettu, kungfutselaisuuden kuuden taidon esittelyyn keskittynyt alue. Kiinan historia
Han-kaudella kungfutselaisuus vakiintui valtionideologiaksi ja monet konfutselaiset oppineet saivat merkittävän aseman virkamiehinä. Han-dynastia kumosi Qin-kaudella määrätyn kirjojenpitokiellon ja Han-kaudella syntyi monia historiallisia teoksia. Kirjallisuuden kehitykseen vaikutti myös uuden materiaalin, paperin, keksiminen. Han-kulttuuri jätti jälkensä myös Kiinan nykyisen pääväestön, han-kiinalaisten nimeen. Kungfutselaisuus
Kungfutselaisuuteen vaikuttaneista buddhalaisuudesta ja taolaisuudesta siihen yhdistettiin toisen vuosituhannen alussa jin ja jang -ajattelu sekä viiden elementin (vesi, tuli, puu, metalli ja maa) periaate. Zhu Xi lisäsi kungutselaisuuteen kahden elementin oppinsa, jonka mukaan kaikki elämän osa-alueet ovat lin, järkiperäisen prinsiipin, ja qin, muuttuvan elintärkeän voiman, tuottamia. Bruce Lee
Bruce Lee (oikealta nimeltään "Lee Jun Fan", , 27. marraskuuta 1940 San Francisco, Yhdysvallat – 20. heinäkuuta 1973 Brittiläinen Hongkong) oli yhdysvaltalais-kiinalainen itämaisten taistelulajien taitaja ja kung-fu-elokuvanäyttelijä. Leetä pidetään yleisesti yhtenä suurimmista itämaisten taisteluelokuvien vaikuttaneista tähdistä. Hän opiskeli kung-fun Wing Chun -tyyliä ja loi myöhemmin oman kung-fu tyylinsä Jun Fan kung-fun eli Jeet Kune Don. Kungfutselaisuus
Kungfutselaisuus menetti asemansa valtion virallisena oppina keisarivallan kukistuttua Kiinassa 1912. Kiinan tasavallan alkuaikoina kungfutselaisuutta yritettiin sisällyttää perustuslakiin valtion virallisena ideologiana. Tätä protestoivat kuitenkin niin nuoret intellektuellit kuin kommunistitkin maan uudistamisen esteenä. Kiinalainen filosofia
Qin-dynastian aikana legalismi oli virallinen valtiofilosofia. Tuona aikana kungfutselaisia ja mohistisia koulukuntia vainottiin. Tähän aikaan sijoittuu ”kirjojen polttaminen ja oppineiden hautaaminen”, kun Kiinan ensimmäinen keisari Shi Huang määräsi hautaamaan oppineet ja polttamaan suuria määriä eri alojen teoksia. Legalismi säilyi vaikutusvaltaisimpana filosofiana, kunnes Han-dynastia omaksui taolaisuuden ja myöhemmin kungfutselaisuuden viralliseksi opiksi. Taolaisuudesta ja kungfutselaisuudesta tuli sittemmin kiinalaisen ajattelun hallitsevat suuntaukset 1900-luvulle saakka. Kuitenkin myös buddhalainen filosofia sai jalansijaa maassa, erityisesti Tang-dynastian aikana, osaksi siksi, että siinä nähtiin yhtäläisyyksiä taolaisuuden kanssa. Xianfeng
Keisari Xianfeng (, alkuperäiseltä nimeltään Aisin-Gioro I Ju, myös Yizhu, Ven-Tsung tai Hien-fung (17. heinäkuuta 1831 – 22. elokuuta 1861 oli mantšulaisen Qing-dynastian yhdeksäs hallitsija ja seitsemäs tähän dynastiaan kuulunut Kiinan keisari,
joka hallitsi vuosina 1850–1861. Shōrinji kenpō
Shōrinji kenpō () on japanilainen, Dōshin Sōn vuonna 1947 luoma itsepuolustusjärjestelmä, joka perustuu perustajan Kiinassa ja Japanissa harjoittelemiin taitoihin. Sō halusi opettaa nuorisolle zen-buddhismia parantaakseen näiden elämänlaatua toisen maailmansodan jälkeen. Hän ajatteli, että yhdistämällä filosofian ja kamppailutaidot hän saisi paljon kiinnostuneita oppilaita. Esikuvakseen hän otti Shaolin-luostarin, jossa legendan mukaan munkit olivat harjoitelleet sekä mieltään että kehoaan kamppailutaitoja kehittämällä. Tätä perintöä kunnioittaakseen Sō antoi lajilleen nimeksi Shōrinji kenpō ("Shaolin-temppelin itsepuolustustaito", vrt. kung fu). Kambodža
Kambodžan ja samalla koko Kaakkois-Aasian ensimmäiset merkittävät korkeakulttuurit syntyivät ajanlaskun alussa. Vanhin tunnettu kuningaskunta on Funan, joka perustettiin ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja jonka valtakausi kesti 600-luvulle asti. Funan alkoi intialaistua 300-luvulla, ja sen kukoistuskautena pidetään 400-lukua. 500-luvulta alkaen valtakunta alkoi hajota sisäisiin ristiriitoihin ja sisällissotiin. 600-luvulla Funan ajautui Chenlan vasallivaltioksi. Filosofia
Filosofialla on ollut suuri merkitys kiinalaiselle yhteiskunnalle ja koko Itä-Aasialle. Länsimaisen filosofian tavoin kiinalainen filosofia käsitti monenlaisia osa-alueita ja siihen kuuluu useita eri suuntauksia. Monia merkittäviä filosofisia koulukuntia syntyi erityisesti Kevättä ja syksyä ja Taistelevat läänitysvaltiot -kausilla. Tämän vuoksi aikakaudesta käytetään nimitystä Sata koulukuntaa. Tuona aikana alkunsa saaneista koulukunnista merkittävimmät ovat kungfutselaisuus, taolaisuus, mohismi ja legalismi. Myöhemmin Tang-dynastian aikana Intiasta levinneestä buddhalaisuudesta tuli myös merkittävä filosofinen ja uskonnollinen oppi Kiinassa. Ogyū Sorai
Ogyū Sorai () (21. maaliskuuta 1666, Edo Japani – 28. helmikuuta 1728, Edo), kirjanimeltään Butsui Sora, oli kungfutselainen filosofi. Häntä on sanottu Tokugawa-kauden merkittävimmäksi filosofiksi. Hän tutki pääasiassa kungfutselaisuuden opetusten soveltamista hallinnossa ja sosiaalisessa järjestyksessä. Japanissa oli tapahtunut taloudellisia ja poliittisia epäonnistumisia ja vanhat instituutiot olivat heikentyneet. Sorai hylkäsi uuskungfutselaisuuden moralismin ja tarkasteli asioita antiikin teosten näkökulmasta. Hän piti tärkeänä, että ihmiset pystyivät ilmaisemaan tunteitaan ja suosi erityisesti kiinalaista kirjallisuutta. Sorai saavutti opetuksillaan suuren suosion ja hänen perustamastaan koulukunnasta tuli merkittävä kungfutselaisuuden suuntaus. Song Jiaoren
Song Jiaoren (Wade-Giles: Sung Tšiao-jen; 5. huhtikuuta 1882 Taoyuan, Hunan – 22. maaliskuuta 1913 Shanghai) oli kiinalainen poliitikko, joka perusti Kuomintang-puolueen vuonna 1912. Puolueen voitettua Kiinan tasavallan ensimmäiset parlamenttivaalit Song salamurhattiin. Gifun prefektuuri
Gifun prefektuurin alue koostuu entisistä Hidan ja Minon provinsseista sekä pienemmistä Echizenin ja Shinanon provinssien osista. Prefektuuri on saanut nimensä pääkaupungiltaan Gifulta, jonka nimesi vuorostaan Oda Nobunaga taistellessaan Japanin yhdistämiseksi vuonna 1567. Nimen ensimmäinen kirsjoitusmerkki on otettu legendaariselta Qishan-vuorelta (岐山), jolta suuri osa Kiinasta yhdistettiin, ja toinen kirjoitusmerkki Kungfutsen syntymäkaupungin Qufun (曲阜) nimestä. Nobunaga valitsi merkit, koska hän halusi yhdistää Japanin valtaansa ja tulla tunnetuksi suurena ajattelijana. Kang Youwei
Kiinan kärsittyä nöyryyttävän tappion vuosien 1894–1895 sodassa Japania vastaan Kang ryhtyi esiintymään yhä äänekkäämmin uudistusten puolesta. Hän keräsi yli tuhannen opinneen nimet adressiin, jossa vastustettiin Shimonosekin rauhansopimusta, ja lähetti keisarille kaksi muistiota, joissa vaadittiin pikaisia yhteiskunnallisia muutoksia. Hän myös perusti kannattajineen nykyaikaisia puolueita edeltäneen poliittisen järjestön (”Kansallisen vahvistumisen tutkimisen seura”), joka kuitenkin lakkautettiin jo 1896. Saatuaan tukijoita hovin piiristä Kang sai lopulta vuonna 1898 vakuutettua keisari Guangxun. Pääasiassa Kangin vaikutuksesta Guangxu käynnisti Kiinassa kesäkuusta syyskuuhun 1898 kestäneen kiihkeän uudistuspolitiikan vaiheen eli niin sanotut sadan päivän uudistukset. Keisari julkisti uuden politiikan 12. kesäkuuta pitämässään puheessa ja kutsui neljä päivää myöhemmin Kangin ensi kertaa luokseen. Keisarin määräämiin uudistuksiin kuuluivat muun muassa hallintokoneiston tehostaminen, keisarillisen virkatutkinnon muuttaminen ja Pekingin yliopiston perustaminen. Vanhoilliset virkamiehet kuitenkin vastustivat uudistuksia ja antoivat tukensa leskikeisarinna Cixille, joka suoritti 21. syyskuuta palatsivallankaappauksen ja eristi keisarin päätöksenteosta. Guangxun antamat uudistusmääräykset kumottiin ja kuusi johtavaa uudistuspolitiikkoa teloitettiin, heidän joukossaan Kangin nuorempi veli. Kang ja Liang Qichao onnistuivat pakenemaan Hongkongin kautta Japaniin brittiläisellä tykkiveneellä.