Milloin Oskari Jussila toimi Kokoomuksen kansanedustajana?
Oskari Jussila
Oskari Heikki Jussila (Oskar Henrik, 16. huhtikuuta 1888, Leppävirta – 24. huhtikuuta 1955, Alatornio) oli vanhoillislestadiolainen rovasti, usean eri seurakunnan kirkkoherra ja Tornion rovastikunnan lääninrovasti 1938–1955. Hän oli Siionin lähetyslehden ja Zions missionstidningin toimittaja 1919–1945. Kokoomuksen listoilta valittuna kansanedustajana hän toimi 1922–1929 ja 1930–1933. Jussila oli vanhoillislestadiolaisen maallikkosaarnaajan, kansakoulunopettaja Heikki Jussilan (1863–1955) poika.
Oskari Mantere
Vuonna 1919 Oskari Mantere valittiin Kansallisen edistyspuolueen jäsenenä Suomen eduskuntaan, missä hän vaikutti vuoteen 1939 asti. Hän työskenteli: 
 Vuosina 1918–1928 ja 1931–1933 hän työskenteli myös Kansallisen edistyspuolueen puoluetoimikunnan puheenjohtajana. Oskari Orasmaa
Oskar(i) Orasmaa (aik. Tilman, 22. tammikuuta 1870 Heinolan maalaiskunta – 11. kesäkuuta 1952 Tammela) oli Raittiuden Ystävien luennoitsija ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Orasmaa toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1910, 1914 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Etelä-Savosta. Jussi Ranta
Jussi Yrjö Kalevi Ranta (s. 13. marraskuuta 1947 Lauritsala) on suomalainen sosialidemokraattinen kansanedustaja ja poliitikko. Ranta toimi kansanedustajana yhteensä neljä vaalikautta vuosina 1983–1995 ja 1999–2003. Hän edusti Kymen vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Ennen kansanedustajuuttaan ja edustajakausiensa välillä hän työskenteli Etelä-Karjalan seutukaavaliitossa, viimeksi kehittämisjohtajana. Jussi Kujala (kansanedustaja)
Lapsuusvuotensa huutolaisena viettänyt Kujala työskenteli renkinä Pornaisissa vuoteen 1907 saakka. Tämän jälkeen Kujala toimi sos.dem. puolueen Uudenmaan piirin puhujana ja eräiden sos.dem. kunnallisjärjestöjen puhujana, puoluetoimitsijana sekä kirjansitojan työpajan pitäjänä Tuusulassa. Kansanedustajakausiensa välillä Kujala oli linnoitustöissä vuosina 1914–1915 ja Työläinen-lehden päätoimittajana Porvoossa 1916. Oskari Jussila
Oskari Jussila oli saavuttanut 1920-luvun alussa vanhoillislestadiolaisessa liikkeessä keskeisen pappisvaikuttajan aseman. Vuonna 1919 Jussilalle uskottiin liikkeen pää-äänenkannattajan, "Siionin Lähetyslehden", toimittaminen. Tätä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1939 ja vielä vuosina 1942–1944. Taloudellisestikin lehden toimitus oli menestys eli tuotti herätysliikkeelle tuloja. Jussila oli aktiivinen kielteisen kannanottojen lausuja 1920-luvun alun muihin lestadiolaisen liikkeen haaroja kuten uusheräystä kohtaan. Päämoite oli niiden ”lakihenkisyys”. Jussila vieraili 1920 Yhdysvaltojen pohjoisilla suomalaisalueilla ja tuomitsi siellä ns. suurseuralaiset. Oskari Jussilan lehtikirjoittelussa tähän aikaan oli ominaista terävä vastakirjoittelu niitä kohtaan, jotka jollain tavalla arvostelivat vanhoillislestadiolaisuutta. Tähän aikakauteen kuuluu myös aktiivinen toiminta oman kansanopiston perustamiseksi. Niinpä vuonna 1923 aloitti toimintansa Ylitornion kristillinen kansanopisto vanhoillislestadiolaisen liikkeen tukemana. Juha Rihtniemi
Vuoden 1958 eduskuntavaaleissa Rihtniemi valittiin Kymen läänin vaalipiiristä Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana. Vuodet 1959–1960 valtiotieteen maisteri Rihtniemi toimi kokoomuksen puoluesihteerinä. Samaan aikaan vuosina 1955–1965 puolueen puheenjohtajana toimi Jussi Saukkonen. Rihtniemelle oli itsestään selvyys kuulua Kansalliseen Kokoomukseen, jota perhe oli kautta-aikain oli kannattanut. Lisäksi perheen vahva isänmaallinen ja suojeluskuntalainen tausta antoivat syyn kokoomuslaisuuteen. Kuitenkin Rihtniemi ei kuulunut perinteistä kokoomusta edustaneeseen oikeistosiipeen, jonka voimahahmo oli Suomen politiikkaa liiasta neuvostomyötäilystä arvostellut Tuure Junnila. Toisin kuin Saukkoseen, presidentti Kekkonen ei luottanut Rihtniemeen. Saukkonen oli luonteeltaan vakaa eli luotettava ja paikallaan junnaava, Rihtniemi taas oli Kekkosen mielestä epäluotettava ja ailahteleva. Kekkonen tyrmäsikin toistuvasti 1960-luvulla Rihtniemen pyrkimykset ministeriksi. Jussi Saukkonen
Jussi Jaakko Saukkonen (vuoteen 1948 Johan Jaakoppi, 17. helmikuuta 1905 Oulu – 6. huhtikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtajana kymmenen vuoden ajan vuosina 1955–1965 ja opetusministerinä Virolaisen hallituksessa 1964–1966. Hän oli eduskunnan toisena varapuhemiehenä 1962–1964. Porvarihallitus
Suomessa oli sinivihreä porvarihallitus vuosina 2007–2011, kun 19. huhtikuuta 2007 virkaan astui Vanhasen II hallitus, Keskustan, Kokoomuksen, RKP:n ja Vihreän liiton muodostamana. Sitä seurasi 22. kesäkuuta 2010 Kiviniemen hallitus, joka toimi vuoteen 2011 Jyrki Kataisen johtaman kuuden puolueen sateenkaarihallituksen aloittamiseen asti. Eduskuntavaalien 2015 jälkeen muodostettiin Sipilän hallitus, jossa vasemmisto ei ole edustettuna. Sipilän hallituksen muodostavat porvarillisiksi laskettavat Keskusta, Kokoomus sekä ensi kertaa hallitusvastuussa oleva Perussuomalaiset kesäkuuhun 2017 saakka, jolloin Keskusta ja Kokoomus päättivät Perussuomalaisten puoluekokouksen jälkeen, että hallitus ei voi toimia puoluekokouksen muutosten jälkeen silloisella kokoonpanolla. Ennen pääministerin eroanomusta Perussuomalaisten ryhmästä irtaantui joukko kansanedustajia, jotka muodostivat Uusi vaihtoehto-ryhmän, joka on nykyiseltä nimeltään Sininen eduskuntaryhmä. Tämän ryhmän kanssa muut hallituspuolueet katsoivat voitavan jatkaa hallitusyhteistyötä, minkä myötä muuttunut mutta sama hallitus jatkaa samalla ohjelmalla ilman uusia hallitusneuvotteluja. Jussi Niinistö
Jussi Lauri Juhani Niinistö (ent. Lauri Juhani Niinistö, s. 27. lokakuuta 1970 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja historiantutkija. Hän on ollut kansanedustaja vuodesta 2011 ja Sipilän hallituksen puolustusministeri toukokuusta 2015. Hän toimi Perussuomalaisissa 2004–2017. Vuodesta 2017 lähtien hän on toiminut Sinisessä eduskuntaryhmässä. Oskari Routala
Frans Oskari Routala, vuoteen 1909 "Rosenqvist" (1880–1937) oli suomalainen kemisti. Hän väitteli vuonna 1909. Hän oli Tullihallituksen kemian laboratorion johtaja 1912–1917 ja 1924–1928. Sitten Teknillisen korkeakoulun orgaanisen, erityisesti puun kemian teknologian professori vuodesta 1928. Suomen Kemistilehden päätoimittaja hän oli vuodesta 1928. Hänen tutkimuksensa käsittelivät aiheita analyyttisen, orgaanisen ja puukemian alalta. Heikki Järvenpää
Eduskuntaan Järvenpää valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1979 vaaleissa, ja hän jatkoi kansanedustajana kunnes putosi vuoden 1991 vaaleissa. Hän toimi kansanedustajana uudelleen vuosina 1998–1999 Kari Häkämiehen siirryttyä Kuopion kaupunginjohtajaksi. Järvenpää on toiminut Lappeenrannan kaupunginvaltuustossa vuosina 1976–1992 sekä vuodesta 2005 eteenpäin, ja ollut kaupunginvaltuuston puheenjohtaja vuosina 1985 ja 1987–1992 sekä vuodesta 2005 eteenpäin. Hän on Kokoomuksen Kaakkois-Suomen piirin puheenjohtaja. Oskari Orasmaa
Kansanedustajaksi Orasmaa valittiin ensimmäisissä eduskuntavaaleissa. Tuohon aikaan hän työskenteli Itä-Hämeen Raivaajan vastaavana toimittajana Heinolassa (1906–1907) ja Raittiuden Ystävien puhujana (1903–1906). Kansanedustajana ollessaan Orasmaa oli myös Vapauden päätoimittajana Mikkelissä 1908–1910. Oskari Jussila
Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen (SRK) johtaman vanhoillislestadiolaisuuden sisäiset erimielisyydet johtivat 1930-luvun puolivälissä niin sanotun Rauhan Sanan ryhmän erkaantumiseen. Tässä kiistassa Jussila ei ollut keskeisimmässä roolissa, vaikka kuului liikkeen keskeisimpiin hahmoihin. Hän ei halunnut kuulua ”poispotkijoiden joukkoon”. Hänen katsotaan vaikuttaneen kuitenkin siihen, että pääosa papeista jäi SRK:n johtamaan vanhoillislestadiolaiseen liikkeeseen. Osmo Kokko
Osmo Urmas Kokko (s. 17. marraskuuta 1954 Heinävesi) on perussuomalaisia edustava poliitikko. Hän toimi kansanedustajana Pohjois-Karjalan vaalipiiristä kaudella 2011–2015. Häntä ei valittu jatkokaudella vuoden 2015 vaaleissa. Esko Kurvinen
Esko Anton Kurvinen (s. 6. lokakuuta 1952 Nivala) on oululainen insinööri ja kokoomuksen kansanedustaja. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 1999 vaaleissa. Kahden kansanedustajakauden jälkeen hän ei asettunut enää ehdolle vuoden 2007 vaaleissa. Hänet valittiin uudelleen eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa. Hän ei ollut ehdolla enää vuoden 2015 vaaleissa. Juho Kaskinen
Kaskinen oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1910 ja 1911–1917 sekä kansallisen edistyspuolueen kansanedustajana 1919–1922 ja 1930–1932 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 1919 sairauden takia edustajantoimesta vapautetun RKP:n Julius Sundblomin tilalle. Vuonna 1932 Kaskinen kuoli kesken edustajakautensa ja eduskuntaan nousi RKP:n Knut Molin. Kaskinen toimi eduskunnan talousvaliokunnan puheenjohtajana. Onni Talas
Talas oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä vuosina 1909–1914 ja 1917–1918. Kokoomuksen kansanedustajana hän oli 1918 Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä ja 1927–1930 Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Talas oli senaatin oikeustoimituskunnan päällikkönä 1917–1918 Svinhufvudin itsenäisyyssenaatissa ja Paasikiven I hallituksessa. Talas toimi myös Hessenin prinssiä Suomen kuninkaaksi pyytämässä käyneen lähetyskunnan puheenjohtajana. Lasse Virén
Kokoomuksen kansanedustajana Uudenmaan vaalipiiristä Virén on ollut 1999–2007 ja uudelleen 2010–2011 noustuaan eduskuntaan varasijalta Jukka Mäkelän tilalle. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän ei enää ollut ehdolla. Eduskunnassa Virén piti vuosina 2000–2006 yhteensä puheenvuoroa, joiden aiheita olivat useimmin valtion talousarvio ja tieliikenne. Eduskuntavaalit 2007
Eduskuntaan palannut Kokoomuksen Sauli Niinistö teki eduskuntavaalien kaikkien aikojen ääniennätyksen keräten Uudellamaalla 60 563 ääntä. Hertta Kuusisen aiempi ennätys syntyi vaaleissa 1948. Euroopan investointipankin varapääjohtajana työskennellyt Niinistö oli kesällä 2006 ilmoittanut, ettei hän asettuisi ehdokkaaksi eduskuntavaaleihin. Syksyn kuluessa mieli kuitenkin muuttui, ja hän lähti ehdokkaaksi Uudenmaan vaalipiiriin. Vaalipäivään saakka ounasteltiin Niinistön pyrkivän pääministeriksi, mikä olisi heikentänyt kokoomuksen nuoren puheenjohtajan Jyrki Kataisen asemaa. Niinistö ja Katainen vakuuttivat kuitenkin toimivansa hyvässä yhteistyössä ja kokoomuksen noudattavan "kahden kärjen strategiaa". Jussi Kujala (kansanedustaja)
Juho (Jussi) Ernst Kujala (sukunimi aiemmin Törnroos) (29. elokuuta 1878 Porvoo – 1. heinäkuuta 1919 Helsinki) oli sosiaalidemokraattinen puhuja, toimitsija, kirjailija ja kansanedustaja. Hän käytti myös nimimerkkejä "J.K-la" ja "Laulajapoika". Olli Kekäläinen
Kekäläinen oli kansanedustajana 1939–1945 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä elokuun loppuun 1939 saakka ja sen jälkeen Lapin läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 31. maaliskuuta 1939 maalaisliiton Kaarlo Hännisen tilalle kun tämän vaaliliiton varamiehet eivät olleet enää käytettävissä kansanedustajantoimeen. Kekäläinen oli Kemin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän kuului sosialidemokraattisen puolueen puolueneuvostoon ja SAK:n valtuustoon. Jussi Björling
Jussi Björling vieraili ensimmäisen kerran Suomalaisessa Oopperassa 1943, jolloin hän lauloi Rodolfon roolin La Bohèmessa. Vuonna 1955 Björling vieraili ennen Amerikan-matkaansa Suomalaisessa Oopperassa. "Jussi" esiintyi Cavaradossina Puccinin "Toscassa" 10. maaliskuuta 1955 ja Verdin "Rigoletton" Herttuana 13. maaliskuuta. Ensimmäisen näytännön tulot Björling lahjoitti Uuden Ooppera- ja Konserttitalohankkeen Kannatusyhdistykselle. Jussi Jalas pianistinaan hän piti resitaalin B-messuhallissa, Helsingissä, 15. maaliskuuta esittäen aarioita, liedejä ja romansseja. Jussi Fahler
Juho ”Jussi” Arvid Fahler (18. syyskuuta 1896 Kankaanpää – 17. syyskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1927–1929. Paavo Nikula
Paavo Antti Juhani Nikula (s. 15. elokuuta 1942 Helsinki) on entinen oikeuskansleri sekä entinen kansanedustaja ja ministeri. Nikula toimi vihreiden kansanedustajana vuodesta 1991. Hän siirtyi eduskunnasta oikeuskansleriksi vuonna 1998 ja toimi virassa vuoteen 2007 asti. Hän oli oikeusministeri Liberaalisen Kansanpuolueen mandaatilla Kalevi Sorsan II hallituksessa vuosina 1978–1979 ja LKP:n varapuheenjohtaja vuoteen 1982, jolloin hän erosi liberaaleista sen vuoksi, että puolue liittyi keskustapuolueeseen. Oskari Jussila
Sotavuodet 1939–1945 vaikuttivat merkittävästi Jussilan kannanottoihin. Hän omaksui koko kansan yhteenkuuluvuutta korostaneen aseveli-ideologian ja samalla ilmeisen saksalaismielisyyden. Lapin sodan alettua Jussila siirtyi vuoden 1944 lopulla noin puolen vuoden ajaksi Ruotsiin ollakseen siellä Alatornion ja Ranuan evakkojen sekä haavoittuneiden suomalaissotilaiden sielunhoitajana. Maaliskuussa 1945 käydyissä vaaleissa Jussila ei onnistunut pääsemään eduskuntaan. Tämän katsottiin viestivän sodan aikana tapahtuneesta yhteiskunnallisesta murroksesta ja kokoomuspuoluetta äänestäneiden keskuudessa tapahtuneesta vanhoillislestadiolaisuuden painoarvon vähentymisestä. Oskari Jussila
Oskari Jussila oli jo ennen vuoden 1918 Suomen sisällissotaa antamassa tukensa porvarilliselle Suomelle. Hän oli perustamassa Ranualla kunnallista suojeluskuntaa. Kansalaissodan loppuvaiheessa Jussila oli rintamalla vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen kustantaman ambulanssin eli kiertävän sairaalan johtajana. Jussila kannatti tällöin näkemyksiä ankarista rankaisutoimista, joita punaisiin kapinan aloittajina oli syytä kohdistaa. Vuodesta 1919 alkaen Jussila koki tärkeäksi tukea suomalaista kansallismielistä toimintaa, jonka tavoitteena oli Pohjois-Ruotsin suomalaisväestön aatteellinen ”valistaminen”. Tästä on osoituksena Jussilan osallistuminen valistustoimintaa varten perustettuun Länsipohjan toimikuntaan. Jussilan sielunhoidollinen toiminta Pohjois-Ruotsin suomalaisalueilla 1920-luvulla herätti Ruotsin kansallismielisissä piireissä pahennusta. Heidän näkemyksensä mukaan suomalaiset tekivät sielunhoidollisen työn varjolla nationalistista kiihotustyötä. Silloinen Luulajan piispa oli yksi kantaa ottaneista. Oskari Jussila
Alatornion kirkkoherran virkaa hoitaessaan Oskari Jussilalla oli enemmän aikaa lukea teologista kirjallisuutta. Hänen kansanedustajauransahan oli päättynyt hänen tultuaan Alatornion kirkkoherraksi. Uskonyhteisössä pappien veljespiirin kokouksissa hän toi lukemaansa teologista kirjallisuutta esille. Tälle ajalle oli tyypillistä hänen mieltymyksensä ns. Lundin yliopiston teologian professorien teksteihin, ennen kaikkea Anders Nygrenin teksteihin. Lundilaisten käsitykset lain ja evankeliumin keskinäisestä suhteesta miellyttivät Jussilaa. Jännitteitä sotavuosien jälkeen vanhoillislestadiolaisessa liikkeessä aiheutti suhtautuminen rauhansanalaisiin, joka oli pappistaustaisten osalta sovintohakuisempi kuin maallikoilla. Lopputulos oli kuitenkin maallikoiden kantaa noudattava tiukempi kannanotto, joka piti jännitettä yllä vanhoillislestadiolaisessa liikkeessä 1940- ja 1950-luvuilla. Tuure Junnila
Vuoden 1987 eduskuntavaaleissa Junnila jäi varasijalle ja joutui seuraamaan sivusta hallitusneuvotteluja, joiden myötä kokoomuksen 21 vuotta kestänyt oppositiokausi vihdoin päättyi. Hän nousi vielä viimeisen kerran kansanedustajaksi helmikuussa 1990 Eeva-Riitta Siitosen siirryttyä saman vuoden alussa Uudenmaan läänin maaherraksi. Vuoden 1991 eduskuntavaaleissa Junnila ei onnistunut enää uusimaan kansanedustajan valtakirjaansa, mutta siitä huolimatta hän ei jäänyt murehtimaan putoamistaan, vaan piti sitä melkeinpä helpotuksena. Heikki Jussila (jääkäri)
Jussila palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana Kaartin jääkäripataljoonan 4. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 2. syyskuuta 1918 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin 15. marraskuuta 1918 alkaen paikallispäälliköksi Haukiputaan suojeluskuntaan, mistä hänet määrättiin 1. huhtikuuta 1920 alkaen sotilasohjaajaksi Oulun suojeluskuntapiiriin. Hän hoiti useasti Oulussa piiripäällikön tehtäviä kunnes 1. joulukuuta 1925 hänet nimitettiin edellä mainittuun tehtävään. Armeijassa hän oli komennettuna 5. maaliskuuta 1937 – 4. maaliskuuta 1938 Keski-Suomen rykmentissä, missä hän toimi aluksi aliupseerikoulun johtajana ja hoiti 1. tammikuuta 1934 alkaen 2. pataljoonan komentajan tehtäviä. Jussi Annala
Juho Anton (Jussi) Annala (25. huhtikuuta 1897 Töysä – 29. elokuuta 1967 Vaasa) oli eteläpohjalainen pappi ja Maalaisliiton kansanedustaja 1930–1939 sekä uudelleen 1945–1951. Pekka Puska
Pohjois-Karjala-projektin myötä Puska keskittyi Pohjois-Karjalaan ja muutti asumaan Joensuuhun. Hän lähti mukaan politiikkaan keskustalaisena. Puska valittiin eduskuntaan vuoden 1987 vaaleissa keskustan listoilta Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä. Eduskunnassa hän oli suuren valiokunnan ja talousvaliokunnan jäsen. Puska ei uusinut kansanedustajan paikkaansa vuoden 1991 vaaleissa vaan jäi keskustan ensimmäiseksi varaedustajaksi ja eduskuntaura jäi näin yhden kauden mittaiseksi. Hän yritti uudestaan kansanedustajaksi Pohjois-Karjalasta vuoden 1995 vaaleissa, mutta jäi noin 3 500 äänellä keskustan listan neljänneksi: vain kaksi ensimmäistä valittiin. 1990-luvulla Puska oli neljä vuotta Joensuun kaupunginvaltuutettuna. Heikki A. Ollila
Heikki Antero Ollila (s. 26. toukokuuta 1950 Kangasala) on kokoomuslainen poliitikko, maanviljelijä ja entinen kansanedustaja. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden kandidaatti ja hänen asuinkuntansa on Kangasala. Ollila kuului 1970-luvulla Kokoomuksen remonttimiehiin ja toimi 2000-luvun alulla lyhyen aikaa kokoomuksen puoluesihteerinä. Kyösti Karjula
Karjula valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan 1995. Hän on yli 15 vuoden eduskuntatyön aikana toiminut eri valiokunnissa. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän ei enää asettunut ehdolle. Olavi Nikkilä
Olavi Allan Nikkilä (12. huhtikuuta 1922 Sääksmäki – 15. kesäkuuta 2014 Sääksmäki, Valkeakoski) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus. Mauno Jussila
Jussila oli maalaisliiton kansanedustajana 1951–1965 ja keskustapuolueen kansanedustajana 1965–1970 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Jussila toimi II valtiovarainministerinä Fagerholmin II hallituksessa 1956–1957 ja Fagerholmin III hallituksessa 1958–1959. Miettusen I hallituksessa 1961–1962 hän oli II sosiaaliministerinä ja Karjalaisen I hallituksessa 1963 Jussila oli ensin II valtiovarainministerinä ja joulukuussa 1963 kuuden päivän ajan valtiovarainministerinä. Viimeksi Jussila oli maatalousministerinä Virolaisen hallituksessa 1964–1966. Jussi Lappi-Seppälä
Lappi-Seppälä oli kokoomuksen kansanedustajana 1945–1953 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Lappi-Seppälällä oli myös lukuisia luottamustehtäviä eri järjestöissä ja yrityksissä. Hän sai professorin arvonimen 1969. Olavi Nikkilä
Nikkilä nousi eduskuntaan vuoden 1966 eduskuntavaaleissa. Hän toimi kansanedustajana yhteensä neljä vaalikautta vuosina 1966–1975 ja 1979–1983. Hän ehti toimia myös Kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajana sekä presidentin valitsijamiehenä 1968, 1978 ja 1982. Oskari Jussila
Oskari Jussila oli elämänsä loppuun asti näkemyksessään pysyä uskollisena uskonyhteisölleen. Hänen kuolemansa jälkeen pappien suhde vanhoillislestadiolaiseen liikkeeseen muodostui väljemmäksi. Hänen kirjoituksensa sai keskeisen aseman vanhoillislestadiolaisuudesta eronneessa Elämän Sana -ryhmässä. Ryhmän aseman kuihduttua Jussilan muisto tulee parhaiten esiin hänen hengellisistä lauluistaan ja virsirunoistaan. Tunnetuimpana voitaneen pitää nykyisessä Virsikirjassa olevaa virttä 316, joka alkaa sanoilla "Käyn armoalttarillesi". Lisäksi Jussilan pitkään toimittama Siionin laulut -kokoelma sen alusta, vuodesta 1916 vuoteen 1939 asti on jättänyt pysyvän ja näkyvän jäljen lestadiolaisen liikkeen seuratoimintaan. Heikki Jussila (jääkäri)
Jussila kävi kansakoulun, maamieskoulun ja Haapaveden kansanopiston vuosina 1908–1909 sekä suoritti yksityisesti viidennen luokan vuonna 1925 ja seitsemännen luokan vuonna 1935 Oulun yhteislyseossa. Hän suoritti sotilasohjaajakurssit vuosina 1921, 1922 ja 1923 ja taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1925 sekä komentajakurssin vuonna 1928 Suojeluskuntain päällystökoulussa. Osku Pajamäki
Osku Markus Oskari Pajamäki (s. 8. kesäkuuta 1970 Helsinki) on helsinkiläinen SDP:n kaupunginvaltuutettu ja tv-tuottaja. Hän työskentelee Funny Films Oy:n toimitusjohtajana. Pajamäki oli 20 vuotta Helsingin kaupunginvaltuutettuna vuoden 1996 kunnallisvaaleista alkaen. Vuosina 1996–2000 hän oli Demarinuorten puheenjohtajana ja vaikutti vuosina 1996–2002 SDP:n puoluehallituksessa. Marraskuusta 2012 alkaen Pajamäki toimi SDP:n valtuustoryhmän puheenjohtajana, mutta ei asettunut enää ehdokkaaksi vuoden 2017 vaaleissa. Jorma Vokkolainen
Vokkolainen valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1995 Kuopion läänin vaalipiiristä. Hän sai vaaleissa 5 397 ääntä, kuudenneksi eniten vaalipiirin sisällä. Vokkolaisen lisäksi Vasemmistoliitto sai vaalipiiristä läpi toisenkin edustajan, yhden enemmän kuin edellisvaaleissa, kun Vokkolaisen lisäksi eduskuntaan valittiin myös istuva edustaja Iivo Polvi. Vokkolainen valittiin jatkokaudelle eduskuntavaaleissa 1999, joissa Vasemmistoliitto menetti Kuopion vaalipiirissä toisen edustajanpaikkansa. Eduskunnassa ollessaan hän oli varsinaisena jäsenenä neljässä valiokunnassa, huhtikuusta 1995 marraskuuhun 1996 lakivaliokunnassa, huhtikuusta 1995 kesäkuuhun 1998 työasiainvaliokunnassa, marraskuusta 1996 kesäkuuhun 1998 puolustusvaliokunnassa ja kesäkuusta 1998 kuolemaansa saakka valtiovarainvaliokunnassa. Vokkolainen oli myös puolueensa ensimmäinen varapuheenjohtaja vuodesta 1998 kuolemaansa saakka. Juha Sipilä
Sipilän noustessa keskustan johtoon puolue oli perussuomalaisten jälkeen opposition toiseksi suurin puolue 35 kansanedustajallaan. Ensimmäiset Sipilän johdolla käydyt vaalit olivat vuoden 2012 kunnallisvaalit, joissa keskustan kannatus oli 18,7 prosenttia. Sipilä valittiin vaaleissa kotikuntansa Kempeleen valtuustoon 755 äänellä. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa keskusta oli 19,7 prosentin kannatuksella toiseksi suurin puolue ja säilytti kolme edustajaansa Euroopan parlamentissa. Oskari Peurakoski
Peurakoski toimi Pieksämäen kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Kansanedustajaksi hänet valittiin Mikkelin läänin vaalipiiristä, hän toimi suomalaisen puolueen ja kokoomuksen eduskuntaryhmissä 1909–1919. Oskari Vihantola
Vuoden 1909 eduskuntavaaleissa hänet valittiin Kristillinen työväenliiton listoilta kansanedustajaksi. Hän ehti olla kansanedustajana kolme kuukautta 1.6.1909–14.9.1909, kunnes vaalitulos kumottiin. Vihantola oli Kristillisen työväenliiton varapuheenjohtaja. Juho Astala
Juho Kustaa Astala (17. syyskuuta 1860 Urjala – 25. joulukuuta 1936 Urjala) oli suomalainen kansanedustaja ja maanviljelijä. Hän toimi ensimmäisen kerran kansanedustajana vuosina 1910–1914, toimittuaan sitä ennen säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn edustajana 1904–1906. Astala toimi kansanedustajana myös vuosina 1918–1919, jolloin hän seurasi Suomen Lontoon lähettilääksi nimettyä Rudolf Holstia. Hän edusti nuorsuomalaista puoluetta ja sen seuraajaa Kansallista edistyspuoluetta. Myös Urjalan kunnallispolitiikassa toimineelle Astalalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1924. Oskari Jalava
Juha Oskar (Oskari) Jalava (e. Alm, e. Varpenniittu, 7. heinäkuuta 1876 Huittinen – 10. maaliskuuta 1950 Helsinki) oli peltiseppä ja yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Jalava toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1907–1909, 1911–1914 ja 1917. Hänet valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Heikki Jussila (jääkäri)
Jussila osallistui talvisotaan Oulun suojeluskuntapiirin päällikkönä ollen samalla myös Oulun lohkon komentajana. Myöhemmin hän toimi Kymijokilaakson linnoitustöiden suunnittelijana ja Osasto Jussilan komentajana Utin lohkolla ja myöhemmin Uuraan alalohkolla. Vielä talvisodan lopulla hänet siirrettiin kenttälinnoitustöiiden johtajaksi Säkkijärvelle. L. A. Puntila
Ennen sotia Puntila samaistui lähinnä aitosuomalaisuuteen ja AKS:stä Mäntsälän kapinan takia eronneisiin maalaisliittolaisiin. Sodan jälkeen Puntilaa pyydettiin useaan otteeseen kokoomuksen puheenjohtajaehdokkaaksi, mutta puolue oli hänestä väärä. Puntila liittyi 1965 sosialidemokraattiseen puolueeseen. Puntilan poliittinen ura jäi yhteen kansanedustajakauteen vuosina 1966–1970. Matti Kotila
Matti M. Kotila toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1916–1919 Vaasan pohjoisesta vaalipiiristä. Kotila toimi yhteistyössä Ernst Saaren ja Wilhelmi Malmivaaran kanssa edustaen kannanotoissaan Suomalaisen puolueen linjaa tiukempaa kantaa suhteessa itsenäisyyteen ja Venäjän-politiikkaan. Kotila kannatti laajaa äänioikeutta kunnallislakien valmistelussa. Oskari Vuorivirta
Oskar (Oskari) Herman Vuorivirta (vuoteen 1906 Bergström) (15. tammikuuta 1861 Sotkamo – 22. joulukuuta 1923 Kuhmoniemi) oli suomalainen kansanedustaja. Hän toimi Viipurin läänin itäisessä vaalipiirissä Suomalaisen puolueen edustajana 1910–1911. Hän toimi aktiivisesti maatalous- ja virkamiesasiavaliokunnissa ja kuntakokouksissa. Hän oli ammatiltaan rovasti, joka toimi kappalaisena useilla paikkakunnilla, sittemmin Kuhmoniemen kirkkoherrana 1919–1923. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Feliks Emil Bergström ja Anna Maria Trast. Puolisonsa oli vuodesta 1890 Emma Aleksandra Jankowsky. Mikko Savola
Savola pyrki eduskuntaan jo vuonna 2007 24-vuotiaana, mutta jäi silloin valitsematta keräten 5 281 ääntä. Hänet määrättiin varaedustajaksi Keskustan listoilla, kun Lasse Hautala nousi eduskuntaan. Lauri Solla
Lauri Johannes Solla (12. lokakuuta 1911 Leppävirta – 21. heinäkuuta 1995 Leppävirta) oli suomalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana yhden vaalikauden ajan vuosina 1951–1954. Hänet valittiin vuoden 1951 vaaleissa eduskuntaan Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä. Solla edusti Maalaisliittoa. Roope Jussila
Jussila oli lähes 40 vuotta ulkoministeriön palveluksessa. Hänen ulkomaisia asemapaikkojaan olivat Marseille, San Francisco, Lagos, Ankara, Alger, Tunis ja Praha. Jussila vastasi Algerian sisällissodan aikana vuonna 1994 puolen vuoden ajan yksin asiainhoitajana Suomen Algerin suurlähetystön toiminnasta kun lähetystön muu henkilökunta siirtyi levottomien olojen takia Tunisiin. Hän oli sitten va. asiainhoitajana Tunisissa 1995–1996. Heikki Jussila (jääkäri)
Välirauhan aikana hän toimi Hangon lohkolla Prästkullan alalohkon komentajana, mistä hänet siirrettiin Oulun suojeluskuntapiirin komentajaksi ja toimi komentajana aina jatkosodan puhkeamiseen saakka. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin ensin 3. divisioonan ja divisioona J:n erikoiskäyttöön, josta hänet siirrettiin komentajan viransijaiseksi Jalkaväkirykmentti 53:n 2. pataljoonaan. Lopulta hänet siirrettiin komentajaksi Sissipataljoona 3:een ja osallistui taisteluihin Kiestingissä ja Sohjanassa, missä hänen kohtalokseen tuli kaatua taistelussa 7. marraskuuta 1941. Hänet haudattiin Oulun sankarihautaan. Anshelm Sjöstedt-Jussila
Oskar Anshelm (Oskari, O. A.) Sjöstedt-Jussila (25. elokuuta 1869 Akaa – 5. helmikuuta 1926 Alastaro) oli suomalainen maanviljelijä ja suomalaisen puolueen, vuodesta 1918 kokoomuksen kansanedustaja. Kyösti Karjula
Vuoden 2007 vaaleissa (6 016 ääntä) valitussa eduskunnassa hän on toiminut valtiovarainvaliokunnassa, tulevaisuusvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa sekä työ- ja elinkeinojaostossa, kunta- ja terveysjaostossa että valtion vakuusrahaston valtuustossa. Valtiovarainvaliokunnan puheenjohtajana hän oli 3. huhtikuuta – 2. toukokuuta 2007, josta siirtyi työ- ja elinkeinojaoston puheenjohtajaksi 4. toukokuuta 2007 alkaen. Niilo Kosola
Ensimmäisen kerran Kosola valittiin eduskuntaan vuoden 1951 vaaleissa Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä viisissä vaaleissa, kolme kertaa Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja kaksi kertaa Vaasan läänin vaalipiiristä. Valtiopäivillä 1964–1965 Kosola oli eduskunnan toinen varapuhemies. Hän toimi kansanedustajana vuoteen 1970. Mikko Savola
Mikko Tapio Savola (s. 29. marraskuuta 1981 Ähtäri) on keskustalainen poliitikko. Hänet valittiin kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 2011. Eduskuntavaaleissa 2007 hän ylsi varaedustajaksi. Heikki Jussila (maallikkosaarnaaja)
Heikki Jussila (1863–1955) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja vanhoillislestadiolainen maallikkosaarnaaja, joka on kirjoittanut tärkeitä kirjoja vanhoillislestadiolaiselle kristillisyydelle. Heikki Jussilan saarnatoiminnan kautta hyvin monet ihmiset "saivat parannuksen armon" vanhoillislestadiolaisuuteen. Hän oli vanhoillislestadiolaisen rovastin Oskari Heikki Jussilan (Oskar Henrik, 16. huhtikuuta 1888 Leppävirta – 24. huhtikuuta 1955 Alatornio) isä. Vanhoillislestadiolainen maallikkosaarnaaja opettaja Jaakko Jussila oli Heikki Jussilan veli. Heikki Jussila asui Leppävirralla vuosina 1887–1908. Jussi Oksanen (poliitikko, päätoimittaja)
Oksasen vanhemmat olivat varusmestari Aatto Oksanen ja Vilhelmiina Sundqvist. Hän kiinnostui jo varhain politiikasta ja oli 20-vuotiaana perustamassa Suomalaisen puolueen Hämeen osastoa. 1919 hän osallistui Kansallisen Edistyspuolueen Oulun osaston perustamiseen, 1925 hänet valittiin puolueen puoluesihteeriksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1930 asti ja lyhyen aikaa vielä vuonna 1945. Puolueessa hän ajoi tunnettuna raittiusmiehenä kieltolain tiukkaa valvontaa, mutta myös muun muassa puolustusmenojen supistamista ja pienviljelijöiden aseman parantamista. James Hirvisaari
Hirvisaari valittiin perussuomalaisten listalta Asikkalan kunnanvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa 223 äänellä. Kansanedustajaksi hänet valittiin vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Hämeen vaalipiiristä 5 498 äänellä. Hirvisaari kuului Jussi Halla-ahon vuoden 2011 eduskuntavaaleissa suosittelemiin ehdokkaisiin. Olli Oikarinen
Olli ”Molli-Olli” Oikarinen (s. 1976 Nastola) on suomalainen muusikko ja televisiojuontaja, joka tuli tunnetuksi MTV3-kanavalla vuosina 1995–2001 esitetystä Jyrki-ohjelmasta. Ennen sitä hän opiskeli musiikkia Helsingin Konservatoriossa ja soitti kitaraa/keyboardeja Panic IC -nimisessä yhtyeessä. Hän on lisäksi vieraillut keskusteluohjelmissa Kuutamolla ja Leikin varjolla sekä juontanut vuoden 2002 Miss Suomi -kisan. Hän oli eduskuntavaaleissa 2003 Kokoomuksen ehdokkaana. Nykyään hän toimii ohjelmistosuunnittelijana. Oskari Santaholma
Oskari Santaholma oli Santaholma Oy:n johtokunnan jäsenenä 1911–1956 ja Pohjolan Osake-Pankin hallintoneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1931 alkaen. Hän oli Kalajoen kunnanvaltuuston jäsenenä ja Oulun kauppakamarin hallituksen jäsenenä. Santaholma sai kunnallisneuvoksen arvon 1928 ja kauppaneuvoksen arvon 1943. Hän rakennutti vuonna 1912 Kalajoelle jugendtyylisen, helsinkiläisen arkkitehtitoimisto Palmqvist & Sjöströmin suunnitteleman "Havula"-nimisen asuinhuvilan. Tämä huvila siirtyi alkuperäisine irtamistoineen vuonna 1992 Santaholman perikunnalta Kalajoen kunnalle. Kunnostustöiden jälkeen Havula avattiin yleisölle vuonna 1997. Jussi Kujala (kansanedustaja)
Kujala oli SDP:n kansanedustajana 1914 ja 1917 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli naimisissa vuodesta 1908 Maria Aurora Veckströmin kanssa. Aslak Aas
Kansanedustajana Aas toimi ajalla 23. maaliskuuta 1970 – 21. tammikuuta 1972 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään. Eduskunnassa hän kuului kulkulaitos- ja puolustusasiainvaliokuntiin. Mauno Jussila
Jussila toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950, 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Maarian kunnanvaltuuston ja Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä. Jussila oli myös Maalaisliiton puoluevaltuuskunnan ja keskushallituksen jäsen ja jäsenenä muun muassa Saaristoasiain neuvottelukunnassa ja MTK:n valtuuskunnassa. Jussi Puumala
Puumala kirjoitti ylioppilaaksi 1899, valmistui agronomiksi 1902 ja filosofian kandidaatiksi 1908. Siviiliammatiltaan hän oli maanviljelijä ja toimi viljelijänä Noormarkussa. Puumalan vanhemmat olivat talollinen Henrik Puumala ja Amalia Wähä-Savo. Puumalan puoliso vuodesta 1902 oli Suoma Helena Palin. Kansanpuolue päätettiin 8. joulukuuta 1918 sulauttaa Kansalliseen Edistyspuolueeseen ja monarkiaa kannattava Puumala liittyi Kokoomukseen. Kansalainen Jussila
Kansalainen Jussila on Saku Pollarin dokumenttielokuva vuodelta 2006. Dokumentissa seurataan yrittäjä Petteri Jussilan elämää syksystä 2002 asti aina hänen kuolemaansa kesään 2004 saakka. Jussila esiintyy dokumentissa julkisuuden henkilönä, kuntosaliharrastajana ja ternimaitoyrittäjänä. Jouko Jääskeläinen
Eduskuntaan Jääskeläinen valittiin ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1991 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana vaaleissa 1995 ja vaaleissa 1999, mutta vaaleissa 2003 hän putosi eduskunnasta jäätyään neljän puolueen vaaliliiton listalla kolmanneksi, eduskuntaan valitun perussuomalaisten Timo Soinin ja puoluetoverinsa Antero Laukkasen jälkeen. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Jääskeläinen tuli jälleen valituksi kristillisdemokraattien kansanedustajaksi. Hän oli ehdolla myös vaaleissa 2015, mutta jäi tuolla kertaa varasijalle Antero Laukkasen tultua valituksi. Eduskunnassa ollessaan Jääskeläinen toimi varsinaisena jäsenenä seitsemässä eri valiokunnassa, vuodet 1991–1994 ympäristövaliokunnassa, 1991–1995 talousvaliokunnassa, 1994–1995 ja 2011–2015 valtiovarainvaliokunnassa, 1995–2003 suuressa valiokunnassa, 1996–1997 lakivaliokunnassa, 1997–1998 sivistysvaliokunnassa ja vuodet 1999–2003 perustuslakivaliokunnassa. Hän toimi myös puolueensa eduskuntaryhmän puheenjohtajana vuodesta 1997 vuoteen 2003. Jyrki Konola
Vuosina 2011–2013 Konola toimi Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän pääsihteerinä. Ja alkuvuoden 2011 Kuluttajaliiton pääsihteerinä. Muista työtehtävistä (toimittaja, trukkikuski, kaupankassa, projektipäällikkö) huolimatta Konola on tehnyt uransa käytännössä pelkästään politiikassa – vuodesta 1997 alkaen lähes keskeytyksettä. Vuosina 2004–2008 Konola oli kotikaupunkinsa kaupunginvaltuutettu ja pyrki Lapin vaalipiiristä eduskuntaan vuonna 2007 . Hän sai 1 045 ääntä ja jäi SDP:n listan kolmanneksi: valituksi tulleen Johanna Ojala-Niemelän ja Maija Raskin taakse. Konola valmistui maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2008, pääaineena sosiologia. Lopputyön aiheena oli ”Suomalainen yleisödemokratia – Suomen sosialidemokraattisen puolueen johdon ja jäsenistön käsityksiä edustuksellisesta demokratiasta”. Suoraan puolueen palveluksessa hän ei ole ollut koskaan, vaikka esimerkiksi SDP:n vähäverisissä puoluesihteerispekulaatioissa nimi onkin pyörinyt. Oiva Savela
Veikko Oiva Savela (s. 10. joulukuuta 1936 Haapajärvi) on ekonomi ja suomalainen kokoomuslainen poliitikko. Savela on ollut Suomi-yhtiön hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1999 ja oli Pohjolan hallituksessa vuodesta 1998. Hän oli kansanedustajana Oulun vaalipiiristä 1987–1998. Savela oli presidentin valitsijamiehenä 1982 ja 1988 ja Oulun kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1981. Hän oli myös kirkkovaltuuston jäsen 1972–1990. Osmo Soininvaara
Soininvaara oli 1980-luvulla maailmanlaajuista ympäristötuhoa ennustava jyrkkä vihreä, mutta tarkisti linjaansa jo samalla vuosikymmenellä. 1990-luvun alkaessa hänen yhteiskunnalliseksi ihanteekseen oli vakiintunut vihreä markkinatalous. Helsingin kaupunginvaltuustoon Soininvaara valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1985 ja kansanedustajaksi 1987. Soininvaara ei asettunut ehdolle eduskuntavaaleissa 2007 kertoen syyksi turhautumisensa politiikan viihteellistymiseen. Kansanedustajauransa jälkeen hän aikoi keskittyä kirjojen kirjoittamiseen ja luennointiin. Kesällä 2007 Vanhasen II hallitus kuitenkin nimitti Soininvaaran Sata-komiteaan valmistelemaan sosiaaliturvan kokonaisuudistusta sen perusturvajaoston puheenjohtajana. Soininvaara koki komitean epäonnistuneen tavoitteessaan ja arvosteli sitä vuonna 2010 ilmestyneessä kirjassaan "Sata-komitea – Miksi asioista päättäminen on niin vaikeaa". Oskari Lylykorpi
Oskari Valerian Lylykorpi (aik. Jeriko, 14. kesäkuuta 1880 Mäntsälä – 14. toukokuuta 1917 Hämeenlinna) oli suomalainen puuseppä, päätoimittaja ja kansanedustaja. Lylykorpi toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1908–1909 ja 1911–1914. Osmo Soininvaara
Poliittisen uransa Soininvaara aloitti liittymällä vuonna 1968 Liberaaliseen Kansanpuolueeseen, josta hän siirtyi vuonna 1976 sitoutumattoman kunnallispoliittisen Helsinki-ryhmän toimijaksi, vihreiden aihio-organisaatioihin ja lopulta muodostuvaan vihreiden puolueeseen. Hän oli mukana myös 1970-luvun lopun Koijärvi-liikkeessä. Soininvaara kertoi kevään 2011 eduskuntakuntavaalien Iltalehden vaalikoneessa saaneensa 40 päiväsakkoa Koijärvellä luvattoman padon tekemisestä. Hän oli myös vuonna 1981 mukana Tampereen virastotalon valtauksessa, josta hänelle tuomittiin neljä päiväsakkoa. Kyösti Karjula
Tulevaisuusvaliokuntaan hän on kuulunut alusta alkaen. Työelämä- ja tasa-arvovaliokuntaan hän kuului vuoteen 2006 asti. Valitsijamiehistössä hän oli vuodet 1995–1999. Vaalikauden 2003 eduskunnassa (7 077 ääntä) hän oli Keskustan eduskuntaryhmän toisena varapuheenjohtajana 2003–2006 ja kauppa- ja teollisuusjaoston puheenjohtajana vuosina 2003–2007. Valtion vakuusrahaston valtuustossa hän on ollut jäsenenä vuodesta 1996 ja ollut sen puheenjohtaja 2007 alkaen. Kansallisen Kokoomuksen historia
Seuraavan vuoden eduskuntavaaleissa kokoomus sai kymmenen lisäpaikkaa. Keskustan Matti Vanhanen sai kuitenkin jatkaa pääministerinä ja keskusta hallituksessa, mutta kokoomus nousi hallitukseen puheenjohtajansa Kataisen johdolla. Muiksi keskeisiksi ministereiksi nousivat muun muassa Häkämies puolustusministeriksi, Anne Holmlund sisäministeriksi ja ulkoministeriksi tuli veteraanipoliitikko Ilkka Kanerva, jota seurasi vuotta myöhemmin europarlamentaarikko Alexander Stubb. Sauli Niinistö palasi yhden kauden mittaisen vapaaehtoisen tauon jälkeen eduskuntaan ja nousi eduskunnan puhemieheksi. Eduskuntaan palasi myös veteraanikansanedustaja Pertti Salolainen, joka nousi heti keskeisimpien kokoomuspoliitikkojen joukkoon ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajaksi, kuten myös Kimmo Sasi perustuslakivaliokuntaan. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Kokoomus nousi suurimmaksi puolueeksi ensimmäisen kerran. Vuoden 2009 eurovaaleissa tuli sen sijaan hieman takapakkia, kuten jo viisi vuotta aiemminkin. Konsta Vuokila
Vuokila oli Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajana toukokuulta lokakuulle 1924 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän meni edustajapaikkansa syksyn 1924 kommunistipidätysten yhteydessä ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Jaakko Liedes. Pirkko Mattila
Mattila on Muhoksen kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 2005. Hän on toiminut valtuuston varapuheenjohtajana ja teknisen lautakunnan jäsenenä (2005–2008). Hänet valittiin kansanedustajaksi ensimmäisen kerran vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Oulun vaalipiiristä. Kesäkuussa 2012 hän nousi eduskunnan hallintovaliokunnan puheenjohtajaksi Jussi Halla-ahon luovuttua tehtävästä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Mattila valittiin jatkokaudelle. Mattila on toiminut Ulkopoliittisen instituutin UPI:n hallituksessa. Jukka Mäkelä (poliitikko)
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Mäkelä valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä. Eduskunnassa hän työskenteli sivistysvaliokunnassa, sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa. Kesäkuussa 2010 Mäkelä valittiin Espoon kaupunginjohtajaksi vuoden 2011 alusta alkaen. Lokakuussa 2010 Mäkelän paikalle eduskuntaan nousi Lasse Virén. Mikko Jaskari (kansanedustaja)
Jaskari oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1914–1917 ja kokoomuksen kansanedustajana 1920–1927 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Jaskari oli myös Nurmon kunnanvaltuuston jäsen ja toimi Nurmon kunnallislautakunnan esimiehenä. Armi Hosia
Armi Laila Hosia (o.s. Kurkinen, 28. kesäkuuta 1909 Joensuu – 9. heinäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hosia valittiin eduskuntaan Suomen Kansanpuolueen listoilta vuoden 1954 vaaleissa ja hän toimi kansanedustajana vuoteen 1966 saakka. Hän oli opetusministerinä Ahti Karjalaisen ensimmäisessä hallituksessa. Hosia toimi myös Suomen Kansanpuolueen varapuheenjohtajana vuosina 1958–1962 sekä kaupunginvaltuutettuna Helsingissä ja Hämeenlinnassa. Sauli Niinistö
Niinistö nousi eduskuntaan kolmannella yrittämällään vuoden 1987 eduskuntavaaleissa. Kokoomuksen kansanedustaja Ilkka Kanerva on kertonut epäilleensä tulokasta vahvasti ja pitäneensä häntä ”tyypillisenä yhden kauden kansanedustajana”. Niinistö kuitenkin vahvisti asemaansa kokoomuksen ryhmässä Holkerin hallituksen verouudistuksen yhteydessä ja teki yhteistyötä Kari Häkämiehen kanssa. Tuoreina kansanedustajina Niinistö ja Häkämies sekä Heikki A. Ollila muodostivat Tupuksi, Hupuksi ja Lupuksi kutsutun kolmikon; toisinaan kolmikkoon luettiin Ollilan sijasta Anssi Rauramo. Miesten työhuoneet olivat eduskunnassa samalla käytävällä ja he istuivat samoissa valiokunnissa. Vuoden 1991 vaaleissa Niinistö valittiin toiselle kaudelle. Hän toimi vuosina 1993–1995 perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana. Vuonna 1993 Niinistö valittiin Varsinais-Suomen Kokoomus ry:n puheenjohtajaksi. Seuraavana vuonna hänestä tuli kokoomuksen puheenjohtaja, jona hän jatkoi vuoteen 2001. Vuokko Juhola
Juhola kirjoitti ylioppilaaksi Kouvolan lyseosta vuonna 1947 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa. 1960- ja 1970-luvuilla hän toimi opettajana muun muassa Helsingin kotitalousopettajaopistossa sekä Helsingin yliopistossa. Helsingin kaupunginvaltuustossa Juhola oli kokoomuksen edustajana vuodet 1969–1993. Kansanedustajaksi hän nousi kristillisen liiton Olavi Majlanderin kuoltua Rissalan lentoturmassa lokakuussa 1978. Juhola oli eduskunnassa ainoastaan vaalikauden loppuun, maaliskuuhun 1979 saakka. Esko Kurvinen
Paitsi kansanedustajana, Kurvinen on toiminut poliittisella urallaan myös muun muassa Kansallisen Kokoomuksen puoluehallituksessa kahdeksan vuotta, Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1996–2003, Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 2005-2012, Oulun kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2009–2011, Pohjois-Pohjanmaan liiton hallituksen ja valtuuston varapuheenjohtajana yhteensä 12 vuotta ja Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin valtuuston varapuheenjohtajana. Elokuussa 2010 hänet valittiin uuden Oulun yhdistymishallituksen 1. varapuheenjohtajaksi. Kurvinen on myös Vapo Oyj:n hallintoneuvoston jäsen, toiminut Finnvera Oyj:n hallintoneuvoston jäsenenä ja varapuheenjohtajana kahdeksan vuotta ja toimii Karjalan Liiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana. Orvokki Kangas
Eduskuntaan Kangas valittiin ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1970 Vaasan läänin vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana kolmissa seuraavissa vaaleissa ja hän toimi näin kansanedustajana yhteensä 13 vuotta, vuoteen 1983 asti. Ministerinä Kangas toimi yhteensä 229 ministeripäivää Martti Miettusen III hallituksessa syyskuusta 1976 toukokuuhun 1977. Hän oli Miettusen III hallituksessa ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä eli II sosiaali- ja terveysministeri.
Kangas oli presidentin valitsijamies kolmissa vaaleissa, vuosina 1968, 1978 ja 1982. Lapuan kunnan-, kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsen hän vuosina 1956–1984. Kangas toimi poliittisella urallaan myös keskustapuolueen puoluevaltuuskunnan jäsenenä, puolueen naisjärjestön varapuheenjohtajana ja puolueen Etelä-Pohjanmaan piirijärjestön puheenjohtajana. Kustaa Jussila
Kustaa Aadolf Jussila (8. lokakuuta 1879 Orivesi – 9. helmikuuta 1964 Hämeenlinna) oli Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustaja Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1936–1938. Jussi Pajunen
Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1997–2005 ja kaupunginhallituksen jäsen 1999–2005. Vuodet 2003–2005 Pajunen toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1992 kunnallisvaaleissa Liberaalien riveistä Helsingin kaupunginvaltuuston varavaltuutetuksi. Kokoomukseen hän siirtyi vuonna 1996. Jouko Laxell
Jouko Ilmari Laxell (s. 15. syyskuuta 1947 Kisko) on suomalainen kiinteistöalan yrittäjä ja poliitikko. Hän toimi Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 2004–2011. Laxell nousi eduskuntaan Ville Itälän siirryttyä Euroopan parlamentin jäseneksi 20. heinäkuuta 2004 oltuaan sitä ennen Itälän varaedustaja vuodesta 2003. Hänet valittiin toiselle kaudelle (2007–2011) vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Vuoden 2011 vaaleissa hän ei enää ollut ehdolla. Jussi Saukkonen
Ennen eduskuntaan nousemista Saukkonen oli toiminut Munkkiniemen yhteiskoulun historian lehtorina 1945–1949. Hän nousi eduskuntaan varasijalta, kun Arvi Oksala kuoli vuonna 1949. Saukkonen nimitettiin samana vuonna Munkkiniemen yhteiskoulun rehtoriksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1972 saakka. Akseli Nikula
Akseli Jalmari Nikula (29. lokakuuta 1884 Tammela – 14. tammikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja 1914 ja 1940–1944. Nikula oli Kansallisen Edistyspuolueen puheenjohtajana 1947–1950 ja Vapaamielisten Liiton varapuheenjohtajana. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1937, 1940 ja 1943. Timo E. Korva
Korva valittiin kansanedustajaksi vuonna 1991 Lapin läänin vaalipiiristä. Hän toimi koko vaalikauden jäsenenä kahdessa valiokunnassa, hallintovaliokunnassa ja puolustusvaliokunnassa. Korva putosi eduskunnasta vaaleissa 1995, joissa jäi Lapissa keskustan varaedustajaksi. Hän oli ehdolla Lapin vaalipiirissä myös vaaleissa 1999 ja jäi jälleen puolueensa varaedustajaksi. Kansanedustaja Ossi Korteniemi joutui syyskuussa 2001 jättämään eduskunnan sairauden vuoksi, ja Korva nousi eduskuntaan hänen tilalleen. Hän toimi kansanedustajana vuoteen 2003 asti. Olli Pekka Rissanen
Olli Petter (Olli Pekka) Rissanen (5. heinäkuuta 1885 Kaavi – 8. elokuuta 1953 Kaavi) oli suomalainen poliitikko. Rissanen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1930–1933 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Rissanen toimi myös Kaavin kunnanvaltuuston jäsenenä. Siviiliammatiltaan Rissanen oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Kaavilla. Hän oli myös usean vuodean ajan kaivostöissä Yhdysvalloissa. Rissasen vanhemmat olivat talollinen Petter Rissanen ja Anna Katri Vartiainen. Rissasen puoliso vuodesta 1913 oli Maria Sofia Rissanen. Mauri Salo
Salo nousi eduskuntaan ensi kerran varasijalta 1995, kun Timo Järvilahti siirtyi Euroopan parlamenttiin. Vuonna 1999 Salo valittiin suoraan kansanedustajaksi. Vuoden 2003 vaaleissa Salo putosi ensimmäiselle varasijalle, hän nousi kuitenkin eduskuntaan vuonna 2006 noin vuodeksi, kun Olavi Ala-Nissilästä tuli Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsen. Vaaleissa 2007 Salo valittiin kolmannen kerran ensimmäiseksi varaedustajaksi. Kansanedustaja Liisa Hyssälän tultua valituksi Kansaneläkelaitoksen pääjohtajaksi vuonna 2010 Salo nousi kolmannen kerran varasijalta kansanedustajaksi. Hän oli ehdolla myös vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, mutta jäi toiselle varasijalle saatuaan 4173 ääntä. Eroa ensimmäiselle varasijalle tulleeseen Timo Kaunistoon oli yksi ääni ja Keskustan listalta viimeisenä eduskuntaan valituksi tulleeseen Annika Saarikkoon 12 ääntä. Oskari Kontio
Kontio oli kansanedustajana 1924–1933 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaalissa ja oli Kerimäen kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä. Kontio oli Maalaisliiton Itä-Savon piirin puheenjohtajana sekä Maataloustuottajain Itä-Savon liiton piiritoimikunnan ja Osuuskauppa Keski-Saimaan hallintoneuvoston jäsenenä. Jukka Mikkola
Jukka Sakari Mikkola (3. heinäkuuta 1943 Vampula – 23. maaliskuuta 2018 Turku) oli suomalainen poliitikko Turusta. Hän toimi SDP:n kansanedustajana 1983–1987 sekä 1995–2003, ja eduskunnan puhemiehenä lyhyen aikaa vuonna 1999. Silloisten hallitusneuvottelujen osana puhemiehen paikka luvattiin kokoomuksen Riitta Uosukaiselle. Kansanedustajuuden rinnalla Mikkola toimi Turun kaupunginvaltuustossa puheenjohtajana ja hän palasi kyseiseen tehtävään vuoden 2007 alussa. Mikkola vetäytyi kunta- ja maakuntapolitiikasta vuonna 2016. Kalevi Sorsa
Uudessa asemassaan Sorsa sai nopeasti paljon kannatusta. Vuoden 1970 eduskuntavaaleissa Sorsa sai tukiryhmänsä ja suosittelijoidensa avulla (muun muassa Mauno Koivisto, R.H. Oittinen ja Keijo Liinamaa) suuren äänisaaliin, 17 311 ääntä. Kannatusta kertyi sosialidemokraattisen puolueen perusjäsenistöltä. SDP oli selvästi suurin puolue, ja Sorsa valittiin heti ensimmäisen kauden kansanedustajana ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajaksi. Sorsa toimi SDP:n Helsingistä valittuna kansanedustajana tasan 20 vuotta, vuodet 1970–1990. Suomen Sisu
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Suomen Sisun jäsenistä valittiin perussuomalaisten ehdokkaina kansanedustajiksi Jussi Halla-aho Helsingistä sekä Juho Eerola Kotkasta, James Hirvisaari Asikkalasta ja Olli Immonen Oulusta. Oskari Auvinen
Vuosina 2004–2007 Auvinen toimi Kangasalan vanhus- ja vammaispalvelujen johtajana. Vuosina 2007–2010 hän toimi Pirkkalan perusturvajohtajana ja 2010–2012 kansliapäällikkönä. Oskari Heikinheimo
Heikinheimo oli kansanedustajana 1922–1927 ja 1941–1945 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan sotilasasiainvaliokunnan puheenjohtajana 1922. Heikinheimo tuli eduskuntaan 27. tammikuuta 1922 kokoomuksen Aleksanteri Koiviston tilalle ja uudelleen 4. syyskuuta 1941 jatkosodassa kaatuneen kokoomuksen Väinö Havaksen tilalle. Heikinheimo oli myös Keuruun kunnanvaltuuston jäsenenä sekä oli edustajana kirkolliskokouksessa. Jussi Halla-aho
Lokakuussa 2010 Halla-aho liittyi perussuomalaisen puolueen jäseneksi. Vuonna 2011 hän nousi Helsingin kaupunginhallitukseen ja on toiminut muun muassa opetuslautakunnan jäsenenä. Hän on toiminut myös perussuomalaisten valtuustoryhmän varapuheenjohtajana. Vuoden 2012 kuntavaaleissa Halla-aho valittiin 6 034 äänellä Helsingin kaupunginvaltuustoon. Hänen äänimääränsä oli kolmanneksi korkein sekä Helsingissä että koko maassa vaikkei hän kampanjoinut vaaleissa lainkaan. Halla-aho erosi kaupunginhallituksen jäsenyydestä tultuaan valituksi Euroopan parlamenttiin, mutta jatkoi kaupunginvaltuustossa. Vuonna 2015 hän ei kuitenkaan osallistunut lainkaan kaupunginvaltuuston kokouksiin.