Missä Siuronkoski sijaitsee?
Siuronkoski
Siuronkoski on koski Nokian Siurossa. Siuronkoski kuuluu Kokemäenjoen vesistön Ikaalisten reittiin, joka on ollut yksi Suomen tärkeimpiä vaelluskalojen kutujokia. Kosken pituus Mahnalanselästä Kuloveteen on noin 200 metriä. Putouskorkeus on noin neljä metriä.
Havukoski
Havukosken pohjoisosassa on yksi pääkaupunkiseudun suurimmista yhtenäisistä kerrostalolähiöistä. Sitä hallitsevat kahdeksan 12-kerroksista Rautkallion päälle rakennettua asuinkerrostaloa, jotka ovat näkyvä maamerkki muutoin alavalla seudulla. Lähiö on rakennettu tiiviiksi ja sen sisällä on lähinnä kevyenliikenteen väyliä. Kaupunginosan eteläosassa Keravanjoen laaksossa on laaja peltoalue, jonka läpi kulkee kiemurteleva Ohratie. Havukoski on saanut nimensä Keravanjoen koskesta, jonka varrella on Havukosken tila. Purorikko
Purorikon levinneisyysalue on sirkumpolaarinen. Euroopassa lajia tavataan Skotlannissa, Färsaarilla, Islannissa, Huippuvuorilla, Pohjois-Venäjällä sekä Norjan, Ruotsin ja Suomen tunturi- ja vuoristoalueilla. Aasian puolella levinneisyysalue jatkuu läpi pohjoisimman VenäjänTyynelle valtamerelle saakka. Paikoin lajia tavataan myös etelämpänä Kaakkois-Venäjällä. Pohjois-Amerikassa purorikko kasvaa Alaskassa, Kalliovuorilla aina Kalifornian korkeudelle saakka sekä pohjoisimmassa Kanadassa. Laji on levinnyt myös koko Grönlannin rannikolle. Suomessa purorikkoa tavataan Kuusamossa, Sallassa ja Sodankylässä itärajan tuntumassa, Utsjoella sekä Enontekiöllä Käsivarren suurtuntureilla. Sihanoukville
Sihanoukvillen lähtettyvillä sijaitsee 1993 perustettu luonnonsuojelualue Bokor Park. Bokorvuoristossa noin tuhannen metrin korkeudella on tuhottu ranskalaisten huvila-alue (Hill Station) 1920-luvulta. Raunioituneesta alueesta on muodostunut matkailijoiden vaelluskohde, jonne on valmistumassa uusi hotelli 2007. Sipoonranta
Sipoonranta sijaitsee Suomenlahden rannalla, aivan Helsingin ja Sipoon rajalla. Etäisyys Helsingin keskustaan on noin 21 km. Sikojärvi (Salo)
Sikojärvi on melko pieni järvi Suomusjärvellä Salossa Varsinais-Suomessa, joka kuuluu Kiskonjoki–Perniönjoki-päävesistöön. Sikojärvi kuuluu Varsinais-Suomen ELY:n ympäristövastuualueeseen. Koillis-Suomi
Koillis-Suomi koostuu Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevista Kuusamon kaupungista ja Taivalkosken kunnasta sekä Lapissa sijaitsevista Kemijärven kaupungista, Pelkosenniemen, Posion, Sallan ja Savukosken kunnista. Koillis-Suomen alue on luonut Koillis-Suomen elinkeinostrategian vuosille 2011-2015 Euroopan unionin parasta alueellista ennakointikäytäntöä ensimmäisenä elinkeinostrategian luomiseen soveltaen. Lisäksi Koillis-Suomen elinkeinostrategia on tiettävästi ensimmäinen maakuntien rajat ylittävä seudullinen elinkeinostrategia Suomessa. Elinkeinostrategian vision mukaan Koillis-Suomi on vuonna 2025 "Pohjoisen luottamuksen, luonto-osaamisen ja perheyrittäjyyden menestystarina" Elinkeinostrategia on toteutettu osana Koillis-Suomen koheesio- ja kilpailukykyohjelmaa. Koillis-Suomi toimii myös yhtenä keskeisenä porttina (mm. Sallan kansainvälinen raja-asema) merkitystään logistiikan ja energiateollisuuden keskuksena kasvattavalle Murmanskin ja Luoteis-Venäjän alueelle sekä Koillisväylälle. Sinijärvi (Orivesi)
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Uiherlanjoen valuma-alueeseen (35.726) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,1 metriä mpy. Järveen on johdettu viisi metsäojaa. Järvenlaskuoja on Sinisillanoja, joka laskee Eräjärven Tounamaanlahteen. Laskuojalla pudotusta on 30,1 metriä. Ojan valuma-alueen pinta-ala on 4,45 neliökilometriä ja järven 4,2 km², josta peltomaata on 4,2 %. Kiikala
Kiikalan läpi lounaasta koilliseen kulkee Kolmas Salpausselkä, jonka Kiikalaan, Suomusjärvelle, Somerniemelle ja Nummelle ulottuvalla, Kiikalannumeksi kutsutulla osuudella on Hyyppärän harjualue -niminen Natura 2000 -suojelualue. Harjualueella on muun muassa arvokkaita lähteikköjä, ja siellä sijaitsee myös Varsinais-Suomen korkein kohta, 163,9 metriä korkea kallioinen Särämäki. Sikojärvi
Järvi on 400 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Järvi on Sikojoen pääjärvi, jonka länsirannoille päättyvä pellot ja itärannat ovat metsää. Järveen laskee Sorkkalan kylän peltoaukean kuivatusoja sekä Tampere-Pirkkalan lentoaseman ojia. Etelästä järveen laskee Keskinenjärven 400 metriä pitkä laskuoja. Järven oma laskuoja on Sikojoki, joka alkaa järven pohjoispäästä. Se virtaa aluksi pohjoiseen ja kääntyy koilliseen alittaessaan seututien 308. Iharinkosken kohdalla siihen yhtyy oikealta Ahveniston laskuoja. Sikojoki laskee Isolammiin, josta se jatkaa vielä hetken Pyhäjärveen. Järven rantaviivan pituus on 950 metriä. Itärannalle on rakennettu moottoriurheilijoiden rantasauna ja länsirannalle neljä kiinteistöä. Lentokentän toiminta vaikuttaa voimakkaasti järven melumaisemaan. Sikojärvi
Sikojärvi eli Kotojärvi on Pirkanmaalla Pirkkalan Sorkkalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Sikojärvi on osa Sikojoen valuma-aluetta. Sippola
Sippola oli Kymenlaaksossa Kymijoen itäpuolella sijainnut Suomen kunta, jonka alue kuuluu nykyiseen Kouvolaan. Sippolan ja myöhemmin myös Anjalankosken suurimmat taajamat olivat Myllykoski ja Inkeroinen. Kunnan kirkonkylä oli Sippola. Kunnan hallinto muutti sieltä Myllykosken kaakkoisosassa sijaitsevalle Keltakankaalle vuonna 1966. Siuron kirkko
Siuron kirkko sijaitsee kyläkeskuksessa Siuronkalliolla Kuloveden rannalla. Siuronkallio vanhoine työväen asuntoalueineen kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Kairokosken rautatieasema
Kairokoski () on Parkanon keskustassa sijaitsevan Haapamäki–Pori-rautatien Parkanon vanhan rautatieaseman ja liikennepaikan nykyinen nimi. Suomen rataverkon nykyinen Parkano-niminen liikennepaikka sijaitsee Tampere-Seinäjoki -radan varressa noin 5 kilometrin päässä Parkanon keskustasta. Siivikkala
Siivikkala on Ylöjärven kaupunginosa, joka sijaitsee lähellä Tampereen Lielahtea ja Pohtolaa. Tampereen keskustaan matkaa on noin 10 kilometriä. Viihtyisän kaupunginosan rakennukset ovat pääosin omakotitaloja ja rivitaloja. Alueen pääväylä on Siivikkalantie, joka kulkee Pohtolasta Ilmarinjärventien kautta Vaasantielle. Alueen keskustana pidetään Siivikkalan koulun ja lähipalveluiden muodostamaa ympäristöä. Siivikkalan osayleiskaavaa laajennetaan, sillä Ylöjärven kaupunki on päättänyt kasvattaa alueen asukasmäärää nykyisestä. Vuonna 2003 MTV3:n ja "Aamulehden" teettämän tutkimuksen mukaan Siivikkala on Pirkanmaan ostovoimaisin asuinalue. Siivikkala onkin haluttua asuinaluetta, joten vapaita tonttipaikkoja on harvoin tarjolla. Siilinjärvi
Siilinjärven kirkonkylä sijaitsee Siilinjärven luoteisrannalla. Pitkulainen järvi laskee kaakkoisosastaan Juurusveteen. Sipoonkorven kansallispuisto
Sipoonkorven metsä on viimeisiä rakentamattomia ympäristöjä Suomen pääkaupunkiseudulla Nuuksion järviylängön ohella. Kansallispuiston alueella on erilaisia metsiä, soita ja kulttuurimaisemia. Maasto on alueella vaihtelevaa ja korkeuserot suuria. Metsät ovat monin paikoin kuusivaltaisia, ja lisäksi tuoreita lehtomaisia kankaita ja kalliometsiä on paljon. Sipoonkorven halki virtaa Sipoonjoen sivujoki Byabäcken, jonka varrella, varsinkin lehtipuustoisilla alueilla, on runsas lintukanta. Kyröskoski
Kyröskoski () on 22 metrin putouskorkeudellaan yksi Suomen korkeimmista koskista. Se sijaitsee Hämeenkyrön kunnassa noin 40 kilometriä Tampereelta luoteeseen, valtatie 3:n varrella, ja sen ympärille on muodostunut samanniminen taajama. Kosken kautta Kokemäenjoen vesistön Ikaalisten reittiin kuuluva Kyrösjärvi laskee Pappilanjoen kautta Kirkkojärveen, ja edelleen Siuronkoskeen. Kyröskoski on valjastettu ja sen äärellä on toiminut useita vesimyllyjä sekä harjoitettu puunjalostusteollisuutta, raakapuun uittoa ja vesivoimatuotantoa 1870-luvulta lähtien (Hammarén & Co Aktiebolag, Oy Kyro Ab, Kyro Oyj, M-real Kyro ja Metsä Board Kyro). Voimalaitoksen omistaa Kyröskosken Voima Oy. Kosken arvellaan olevan yksi Kalevalassa mainituista kolmesta suuresta koskesta: ”Hämeen Hälläpyörä”. Muut kalevalaiset putoukset ovat Imatra ja "Kaatrakoski Karjalassa", joka perimätiedon mukaan tarkoittaa Lieksanjoen Pankakoskea. Nälkävuosien seurauksena kosken putouskorkeutta alennettiin 1800-luvun lopulla maanviljelysmaan lisäämiseksi Kyrösjärven ympäristössä. Yskjoki
Yskjoki (v:sta 1948 ) on joki Karjalankannaksella Kyyrölässä Viipurin piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Yskjoki sijaitsee alueella, jonka Suomi luovutti Neuvostoliitolle. Suomelle kuuluessaan joki sijaitsi Kyyrölän kunnan alueella vuoteen 1934 asti, jolloin Kyyrölä liitettiin Muolaaseen. Yskjoki kuuluu Vuoksen vesistöön. Joki saa alkunsa Yskjärvestä ja virtaa luoteeseen ja laskee Äyräpäänjärveen. Joen varrella sijaitsevat Kyyrölän ja Sudenojan kylät. Kellokoski
Kellokoski () on Tuusulan pohjoisosassa, Järvenpään pohjoispuolella Keravanjoen varressa samannimisen kosken ympärillä sijaitseva asutuskeskus, joka muodosti ennen oman taajamansa, mutta on nykyisin (vuoden 2000 taajamarajauksesta lähtien) osa Helsingin keskustaajamaa. Mäntsälän puoleinen Hyökännummi on myös osa samaa taajama-aluetta. Kellokosken välittömässä läheisyydessä ovat Lahden oikorata ja valtatie 4. Keskustan tuntumassa on lähes alkuperäisessä muodossaan säilynyt ruukki miljöineen. Kellokosken sairaala on HUSiin kuuluva psykiatrinen sairaala. Savukoski
Savukoski on Suomen kunta, joka sijaitsee Lapin maakunnan itäosassa. Kunnassa asuu ihmistä ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on vesistöjä. Väestötiheys on Suomen kunnista alhaisin, vain asukasta/km². Savukosken naapurikunnat ovat Pelkosenniemi, Salla ja Sodankylä. Savukoski
Savukosken pohjoisosassa Nuorttijoen varrella sijaitsi vuosina 1912–1918 Kemi Oy:n silloisen metsäpäällikön Hugo Richard Sandbergin johtama Suomen ensimmäinen suuri konesavotta. Sandberg hankki työmaalle Yhdysvalloista kaksi telaketjuilla varustettua höyryveturia, joilla vedettiin työmaalta hakatut tukit Kemijoen varteen uitettaviksi Kemiin. Toinen vetureista on entisellä työmaalla Tulppiossa ja toinen Lapin maakuntamuseossa Rovaniemellä. Sokosti
Sokosti on Saariselän tuntureista korkein. Se sijaitsee Urho Kekkosen kansallispuistossa, Luirojärven itäpuolella Sodankylän kunnan alueella. Sokostilla on useita sivuhuippuja ja sen korkein laki on 718 metrin korkeudessa. Sokosti on suosittu vaellus- ja retkeilykohde. Se kuuluu UK-puisto-Sompio-Kemihaara-Natura 2000 -luonnonsuojelualueeseen. Etäisyys Luirojärvelle on noin kuusi kilometriä ja korkeusero Luirojärven pintaan noin 435 metriä. Simo Grönroos
Grönroos on Suomen Sisun ja Suomalaisuuden liiton jäsen. Hän oli Suomen Sisun kirjuri vuosina 2001–2002. Grönroos asuu Espoon Leppävaarassa. Siófok
Siófok [] on kaupunki Unkarissa. Se sijaitsee Balatonjärven etelärannalla Somogyn läänissä. Kaupunki on kulttuuri- ja turistikeskus. Se on yksi maan rikkaimmista kaupungeista turismin ansiosta. Siófokissa on 24 221 asukasta (2009) ja sen pinta-ala on 124,66 neliökilometriä. Kaupungissa virtaa Sió-joki. Syrakusan maakunta
Syrakusan maakunta (, ) on Sisilian saarella sijaitseva Italian maakunta. Se rajoittuu idässä ja etelässä Joonianmereen, pohjoisessa ja luoteessa Catanian metropolikaupunkiin sekä lännessä Ragusan maakuntaan. Ruukki (taajama)
Ruukki sijaitsee valtatieltä 8 Revonlahdella haarautuvan seututien 807 varrella. Kirkonkylältä on matkaa noin 27 kilometriä, Revonlahdelta noin 11 kilometriä ja Paavolasta noin 10 kilometriä. Taajaman läpi virtaava Siikajoki on vanhastaan toiminut tärkeänä sahateollisuuden tukinuittojen kuljetusväylänä. Vuonna 1886 Ouluun saakka jatkettu Pohjanmaan rata kulkee Ruukin kautta. Eräänä tuon ajan perintönä on Ruukissa kunnanviraston molemmin puolin kaksi rautaista niitattua siltaa. Vanhempi siirrettiin nykyiselle paikalleen rautatiesillaksi, ja "Huokausten silta" on nykyisin kevyemmän liikenteen käytössä. Simojoki
Simojoki saa alkunsa Simojärvestä, joka laskee jokeen Kaitavirran kohdalla. Joen yläjuoksu on pääasiassa erämaista ja asumatonta, ja vesi on kirkasta. Mainittavia koskia yläjuoksulla ovat Aurakoski, Saarikoski, Toivakkakoski ja Vääräkoski. Simojokeen on suunniteltu useasti voimalaitoksia, mutta tätä ei ole nähty tarpeelliseksi Kemi- ja Oulujoen lukuisten voimalaitosten vuoksi. Enonkoski
Enonkoski on Suomen kunta, joka sijaitsee Saimaan rannalla Etelä-Savon maakunnassa. Kunta on perustettu vuonna 1882. Asutusta alueella on ollut jo kivikauden ajalla. Kunnassa asuu ihmistä, ja sen pinta-ala on  km, josta  km on sisävesiä, rantaviivaa kunnalla on 840 kilometriä, josta suojeltua on runsas neljäsosa. Väestötiheys on asukasta/km. Sidirókastro
Sidirókastro (; kath. Σιδηρόκαστρον, "Sidirókastron"; ; ) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Sintikín kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σιδηροκάστρου, "Dimotikí Enótita Sidirokástrou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 9 294 ja varsinaisen Sidirókastron kaupungin väkiluku 5 177 (vuonna 2011). Sidirókastro on Sintikín kunnan kuntakeskus. Siukolanjärvi
Siukolanjärvi eli Siukkolanjärvi on Pirkanmaalla Nokialla Sarkolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. Sinirikko
Sinirikon levinneisyys on sirkumpolaarinen mutta varsin hajanainen. Euroopassa sitä tavataan Skandeilla, Kuolan niemimaalla, Uralilla, Islannissa, Huippuvuorilla, Pohjois-Irlannissa, Skotlannissa, Sudeeteilla, Karpaateilla, Alpeilla, Apenniineilla ja Pyreneillä. Aasiassa lajia tavataan paikoitellen Pohjois-Siperiassa ja Keski-Aasian vuoristoseuduilla. Sinirikko on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan, jossa sitä kasvaa Kalliovuorilla ja Kanadan koillisosissa. Laji on tavanomainen myös Grönlannissa. Suomessa sinirikkoa esiintyy vain Enontekiön ja Utsjoen tuntureilla. Vain Enontekiön suurtuntureilla laji on Suomessa tavanomainen. Leuhunkosken voimalaitos
Leuhunkoski on koski ja voimala Leuhunjoessa Summasjärven ja Saarijärven välillä Saarijärvellä. Sen on omistanut alkujaan Saarijärven Voima Oy ja se valmistui 1961. Putous on 8,8 metriä ja teho 3,2 MW. Hyrsynkulma
Näiden maihin lomittuivat Pitkäjärven kanssa samaan jakokuntaan kuuluneen Someron Sillanpään kylän maat, jotka kuuluivat koko Sillanpään kylän käsittäneelle Åvikin kartanolle. Långsjön kartanon tavoin sekin sijaitsi Someron halki virtaavan Paimionjoen vesistön varressa mutta ulotti takamaansa aina Ypäjän rajoille. Lähellä Ypäjän rajaa Sillanpään kylässä Åvikin kartanon torppia olivat muun muassa Korri, joka alkujaan oli yksi Sillanpään kylän vanhoista kantataloista, ja Kirkkomäki, jonka nimen historiantutkija Timo Alanen on tulkinnut voivan viitata Perttulan ja Someron välillä tapahtuneisiin vanhoihin kirkkomatkoihin. Pitkäjärveen ja Sillanpäähän idässä rajoittuvaan Someron Pyölin kylään oli kylän pohjoisosiin isossajaossa erotetulle liikamaalle perustettu Lehtimäen uudistalo, joka 1800-luvulla oli Someron nimismiehen virkatalona. 1900-luvulla Ypäjän kunta osti Lehtimäen talon maista Ypäjän rajalta "Kuntala"-nimisen metsätilan, joka toisen maailmansodan jälkeen palstoitettiin metsäpalstoiksi Somerolle asutetulle siirtoväelle. Maarukanmetsä
Asuinalueen eteläpuolella on puutarhapalstoja sekä sähkönsiirtolinjojen eteläpuolella Sipoon Myyraksen (Myras) asuinalue Keravanjoen pohjoisrannalla. Asuinalueen länsi-, lounais- ja itäpuolella on metsää, pohjoisessa sijaitsee teollisuusalue. Lyhyen matkan päässä lounaassa Matarin kaupunginosassa on Matarinpuisto ja Keravanjoen Matarinkoski. Savukoski
Hihnavaara, Kuosku, Lunkkaus, Martti, Rovala, Ruuvaoja, Nousu, Savukoski, Seitajärvi, Tanhua, Viitaranta, Värriö. Kojonjoki
Ylävirtaan päin noustessa joessa on tasainen vaihe, kunnes Hurrinkulmalla ja molemmin puolin valtatietä 9 on kolme koskea. Kuoponkoski (4,1 m, 100 m), Korvenkoski (1,7 m) ja Jaukkarinkoski sijaitsevat kaikki ennen kuivatettua Rautajärveä. Siikakoski
Siikakoski on Mäntyharjun reittiin kuuluva Vuohijärvestä Siikajärveen laskeva voimatalouden käyttöön valjastettu koski 
Kouvolassa. Siikakoskelle valmistui 1826 Siikakosken saha. Voimalaitos koskeen rakennettiin 1917. Nykyinen voimalaitos valmistui vuonna 1961. Kosken putouskorkeus on 3,5 metriä. Tikkurilankoski
Tikkurilankosken seutu on vanhaa tehdasmiljöötä, jossa sijaitsee Tikkurila Oy:n väritehtaiden (nykyään toiminnot keskittyneet joen eteläpuolelle) ja Tikkurilan Silkin iäkkäitä tehdasrakennuksia. Kosken pohjoispuolella oleva Vernissatehtas toimii nykyään Vantaan lasten- ja nuortenkulttuurin monitoimitalona ja ravintolana. Kesällä joen pohjoisrannalla toimii myös kahvila. Joen etelärannalla, pääradan länsipuolella sijaitsee Tiedekeskus Heureka. Joen voi ylittää kevyen liikenteen siltoja pitkin. Somero
Someron maantieteelliset ääripisteet ovat lännessä ja pohjoisessa Eksyssuon Pirttiniemennokka Vilukselassa, idässä Heinjärvi Somerniemen Härjänojalla ja etelässä Lamminlähde Somerniemen Kaskistossa. Someron korkein kohta 159,1 metrin korkeuteen kohoava Murjumäki Mäyrämäen kylässä Somerniemellä. Mahnalanselän alue
Mahnalanselän alue (35.51) sijaitsee Pirkanmaalla. Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (35) ja on Ikaalisten reitin valuma-alueessa (35.5) toisen jakovaiheen ensimmäinen osa-alue. Se laskee Kuloveteen, joka kuuluu Kokemäenjoen alueeseen (35.1). Kirkkojärvi-Mahnalanselkä on alueen pääjärvi ja sen laskujoki on Nokian Siurossa oleva Siuronkoski. Palladium Kirjat
Kirjapaino Siuronkosken Paino sijaitsee Siuron kylässä Nokialla. Painolla on kaksi Heidelberg-painokonetta. Siuron linnavuori
Siuron linnavuori sijaitsee Nokialla Siuronkosken yläpuolella, Jokisenveden itärannalla. Linnan alueella ovat useita satoja metrejä pitkät kivivallit ja linnanportin luona on jäännöksiä korkeammasta kivivallista ja tornista. Kivivallin päällä on ollut puuvarustus. Arkeologi Hj. Appelgrenin tutkimuksien mukaan linnassa on myös asuttu. Linnavuoren kylän puoleisella laidalla, vallien lähellä on ollut kaivanto eli ns. kravi. Siuron Linnavuoren aluetta on tutkittu arkeologisesti vuodesta 1882 alkaen, vuonna 1952 ja 2000-luvulla. Kannonkoski
Kunnan itsenäistymishankkeen syntymiseen vaikutti pitkälti niin usko omiin voimiin kuin huonot kulkuyhteydet silloisilla kulkuneuvoilla. Manttaalinomistajien hevos- ja käsivoimin rakentamat sekä osin hätäaputöinäkin teetetyt soisen ja routaisen sydänmaan halkaisemat maantiet olivat heikkokuntoisia. Säännöllinen linja-autoliikenne Kannonkoskella aloitettiin 1930-luvun lopulla reitillä Huopanankoski – Kannonkoski – Saarijärvi – Uurainen – Jyväskylä. Kannonkosken kautta kulkevat Jyväskylä–Haapajärvi-rata, josta Kannonkosken osuus valmistui vuonna 1960, kantatie 77 (Sininen tie) sekä seututie 648. Kannonkosken kunnan alueella on toiminut kolme varsinaista rautatieliikennepaikkaa asemarakennuksineen: Enonjärvi, Kannonkoski ja Varanen. Seisakkeita Kannonkosken alueella on ollut useita. Paikkakunnalla oli 1960-luvulla myös soranajossa käytetty ns. kolmioraide Teeriharjun hiekkamontuille. Säännöllinen henkilöliikenne rataosuudella lopetettiin 1968 ja nykyään rataa käytetäänkin lähinnä puutavaran kuljetuksiin, vaikka sen kunnostamisesta on käyty keskustelua . Kannonkoskea lähimmät henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat sijaitsevat Ähtärin Myllymäellä ja Jyväskylässä. Lähin merisatama sijaitsee noin 150 km:n päässä Kokkolassa. Kirkonmäki (Somero)
Vielä 1970-luvulla Kirkonmäki oli myös Someron hallinnollinen keskus kunnes nykyinen Someron kaupungintalo 1970-luvulla rakennettiin keskelle Someron keskustaajamaa jo 1800-luvulla pitäjän liikekeskukseksi muodostuneeseen Joensuun kylään. Siiri Angerkoski
Eräällä jatkosodan aikaisella kiertueella Siiri Angerkoski joutui hengenvaaraan ollessaan uimassa pohjoisessa Kiestingin suunnalla. Neuvostoliittolainen lentokone oli yllättää hänet, mutta lähistöllä valvonut Aku Korhonen ehti varoittaa: Angerkoski ryntäsi maihin ja piiloutui mättäiden suojiin. Talvella 1942 "SF-Uutiset" kertoi, että Angerkosken sormessa kimalteli alasammutusta neuvostoliittolaiskoneesta tehty sormus. Kannaksella palvelleet suomalaissotilaat olivat antaneet sen hänelle kiitokseksi kiertue-esityksistä. Rukajärvellä puolestaan sattui, että rintamakiertuelaisille oli lämmitetty sauna poikkeuksellisen kuumaksi, jolloin Angerkoski tokaisi: ”Saunassa on aikaisemmin kylvetty, vaan ei helvetissä.” Joensuu (Somero)
Joensuun kylän historiallinen kylätontti on sijainnut Someron Kirkkojärven rannalla siihen laskevan Jaatilanjoen suussa, mistä kylä on saanut nimensä, ja Joensuun kanssa samaan jakokuntaan on kuulunut läheinen Ruunalan kylä ylempänä Jaatilanjoen varressa. Joensuun kylän alkuperäisiä kantataloja ovat olleet Akusti, Hätä, Kiiru ja Hoppu (myöhemmin Seppälä), joista kolme viimemainittua ovat muodostaneet leikillisen nimiketjun. Vielä 1980-luvulla vanhalla kylätontilla oli jäljellä Ali-Aukustin talo, joka kuitenkin 1980-luvun lopussa purettiin. Kylän vielä jäljellä olevia kantataloja ovat Someron kulttuuri ry:n käytössä 2000-luvulla oleva Kiiru Joensuuntien varrella, Someron seurakunnan käytössä oleva Svensson eli Yli-Aukusti Vanhantien varrella ja Hämeen Härkätien varressa sijaitseva Yli-Seppälä. Hävinnyt kantatalo on Hätä. Kantataloista Kiiru päärakennuksineen ja kivisine viljamakasiineineen muodostaa sekä maisemallisesti että historiallisesti merkittävän kokonaisuuden, samoin Svensson ja Yli-Seppälä ovat maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittäviä. Myös muuta maisemallisesti ja rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti arvokasta rakennuskantaa on säilynyt, vaikka uudempi liikerakentaminen onkin rikkonut kyläkuvaa. Luirojärvi
Luirojärvi on järvi Saariselän etelälaidalla tuntureiden välissä. Se on lähde Kemijoen mutkaiselle latvahaaralle, Luirolle. Luirojärven mainittavimpana naapurina kohoaa itäpuolella Saariselän korkein tunturi, 718 metrin korkeuteen kohoava Sokosti, ja pohjoispuolella 620-metrinen Lupukkapää. Järven etelärannalla on matkailukäyttöön pari lukittavaa varaustupaa ja vapaakäyttöinen autiotupa, niin kutsuttu 'Luirojärven Hilton'. Luirojärvellä on myös ohikulkijoiden käytössä oleva rantasauna. Järven etelärannalla on myös niin ikään autiotupana toimiva vanha rajakämppä ja koillisrannalla pieni kammi. Luirojärvi kuuluu Saariselän matkailualueeseen ja samalla Urho Kekkosen kansallispuistoon. Siuron rautatieasema
Siuron rautatieasema kuuluu Porin radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Asema sijoitettiin silloisen Pirkkalan pitäjän rajalla sijainneen Siuronkosken tuntumaan sen itäpuolelle. Kosken länsiranta kuului Suoniemen kuntaan ja koskea myöten kulki myös Turun ja Porin läänin sekä Hämeen läänin raja. Sijainti oli aluksi melko syrjäinen, mutta liikenteellisesti hyvä, sillä kosken pohjoispuolelta kulki vesireitti Hämeenkyröön. Siuron asemarakennus rakennettiin Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan vuonna 1895 – samanlaisena kuin esimerkiksi Nokian, Karkun, Kauvatsan ja Nakkilan rautatieasemat samalla rataosalla – ja sitä laajennettiin poikkipäädyllä vuonna 1900. Vuosina 1920–1922 rakennuksen kumpaankin päähän lisättiin siipiosa. Vuonna 1905 ratapihan pääraiteen viereen rakennettiin vesiviskuri ja seuraavana vuonna hirsinen yksipaikkainen veturitalli. Valtionrautatiet rakensi ratapihan kaakkoispuolelle vuonna 1905 rautateiden puutavaratarpeen tyydyttämiseksi sahalaitoksen, joka oli toiminnassa vuoteen 1928 saakka. Siuronkoski
Vuonna 1903 haki Anton Elving lupaa perustaa Siuronkoskeen puuhiomon ja vesilaitoksen. Vesilaitoksen osalta hän sai päätöksen 24.10.1906. Nokia-yhtiö rakennutti koskessa sijaitsevan vesivoimalan 1900-luvun alussa. Nykyään voimalan omistaa perheyritys Virolan puutarha. Voimalalla säännöstellään Mahnalanselän korkeutta. Voimalassa on tehoa noin 0,7 [megawatti|MW]] , eikä se estä virkistyskalastusta. Havukoski
Havukoski on Vantaan itäosassa, Koivukylän suuralueella sijaitseva kaupunginosa Tikkurilasta noin 4 km pohjoiseen ja Korsosta 5 km etelään. Se rajoittuu lännessä pääradan alueen länsirajaan (päärata ja Koivukylän asema Havukoskea), pohjoisessa Rekolaan, idässä Keravanjokeen ja etelässä Rekolanojaan. Kannonkoski
Kannonkoskelta on matkaa maanteitse Helsinkiin noin 370 kilometriä, Jyväskylään 100 kilometriä, Ouluun noin 280 kilometriä ja lähimmälle lentoasemalle Tikkakoskelle 80 kilometriä. Kivijärvellä sijaitsee seudun kuntien yhteisesti omistama Suomenselän lentokenttä. Kirkonkylän Nuottalassa sijaitsee kunnallinen veneilysatama, josta pääsee vesitse Kivijärveä pitkin aina Kinnulaan asti. Kannonkosken luontoreitistö on erinomainen. Laajin kokonaisuus on Pyhä-Häkin ja Piispalan kautta kulkeva Keski-Suomen Maakuntauran reitti Saarijärveltä Kivijärven suuntaan . Saakoski
Saakoski on kylä Korpilahden eteläosassa (nykyisessä Jyväskylässä) Valtatie 9:n molemmin puolin. Kylän läpi virtaa Saajoki Saarijärvestä Päijänteeseen. Asukkaita Saakoskella on noin 300. Hovirinnankoski
Hovirinnankoski on säännöstelty koski Paimionjoessa Someron Pitkäjärvellä. Koski sijaitsee Paimionjoen yläjuoksun muodostavan järviketjun toiseksi alimman järven Pitkäjärven luusuassa ja purkaa järviketjun vedet kosken alapuoliseen Myllylampeen. Rautelankoski
Rautelankoski on vesistönruoppauksen seurauksena hävinnyt koski Paimionjoessa Somerolla. Koski sijaitsi Paimionjoen yläjuoksun järvireitillä Saarentaanjärven ja Rautelanjärven välillä. Ennen kosken ruoppausta ja Turun kaupungin vedenoton tarpeisiin järviketjun alapäähän Hovirinnankoskeen Someron Pitkäjärvelle rakennetun padon valmistumista pudotus koskessa oli noin 40 cm. Ruoppauksen ja Hovirinnan padon rakentamisen jälkeen putous koko välillä Painiosta Somerniemellä Hovirinnankoskelle Someron Pitkäjärvellä on vain noin 5 cm. Rautelankosken ja läheisen Kertunsalon saaren maisema arvioitiin vuonna 1961 kauniiksi mutta kosken ruoppaus 1960-luvulla muuti alueen ilmettä. Pajukoski
Pajukosken keskus sijaitsee Hiirenjoen varrella Valtimonjoen vesistöalueella. Kylän elinvoimaisimmat tilat ja viljelykset sijaitsevatkin alavilla mailla, Hiirenjoen ja Mustajärven rantamilla. Ne ovatkin lähes ainoita kylän niukoista vesistöistä. Pajukosken suurempaan osa-alueeseen kuuluu muun muassa Mustajärven sekä Savikankaan, Honkolan ja Rapulin asutukset. Etelässä sijaitsivat Loukun ja Matomäen jo autioituneet pienemmät yksittäiset vaara-asutukset. Pajukosken ja Valtimon alueeseen kuuluu myös osa Ylä-Keyrityn järveä. Pajukoskelta kulkee Loukun kautta niin sanottu Lotman tie Ylä-Keyrityn itäpuolitse etelään. Se yhtyy Nurmes–Rautavaara-tiehen ylitettyään syvän Lotman laakson. Pajukoskea ympäröivät alueet ovat tunnettua metsästys- ja marjastusmaastoa ja kirkonkylältä saakka on marjastusaikaan kuljettu alueelle mustikoita ja puolukoita keräämään. Sorsakoski
Sorsakoski on teollisuustaajama Leppävirralla Pohjois-Savossa. Taajama sijaitsee seututien 533 varrella noin kahdeksan kilometriä Leppävirran kuntakeskuksesta länteen ja 20 kilometrin päässä Varkaudesta. Kylän asukasluku on noin 1 020. Kylältä on suora tieyhteys Leppävirralle sekä Jäppilän kautta Pieksämäelle. Suomusjärvi
Seututie 110 kulkee Suomusjärveltä länsi-itäsuuntaisesti ja halkoo kunnan kahtia. Uusi Turun-Helsingin moottoritie valmistui Suomusjärven osalta alkuvuonna 2009. Se paransi kunnan liikenneyhteyksiä entisestään. Kunnan keskusta on vanhan valtatien varressa sijaitseva Kitula. Siellä sijaitsevat useimmat kunnan palvelut kaupoista kouluun. Vuonna 1849 valmistunut, arkkitehti E. B. Lohrmannin suunnittelema Suomusjärven kirkko sijaitsee melko keskellä kuntaa. Kirkonkylä on pieni ja siellä sijaitsee vain muutamia taloja. Kirkonkylän risteyksestä seututieltä 110 on lähes yhtä pitkä matka Turkuun kuin Helsinkiin; Turkuun on 82 kilometriä, Helsinkiin 84. Muista merkittävistä kylistä mainittakoon Kettula, jossa ovat metsästäneet niin useat ulkomaalaiset vieraat kuin Urho Kekkonen. Suomusjärven alueella kesämökin omistaa myös Sauli Niinistö. Siiri Angerkoski
Siiri Angerkosken 1940-luvun elokuviin kuuluvat Suomisten lisäksi muun muassa "SF-paraati", jossa hän on toisen päähenkilön äiti, sekä "Kaivopuiston kaunis Regina", jossa hän on päähenkilön isoäiti. Elokuvassa "August järjestää kaiken" (1942) hänellä on naispääosa, Maria Blom. Hyveellisten kotihengetär-osien vastakohtana hän näyttelee juopottelevaa Olga-tätiä elokuvassa "Pikku-Matti maailmalla" (1947). Hienostorouvaa Angerkoski tulkitsee "Haaviston Leenissä" (1948). Aivan eri maailmoihin hypätään satuelokuvassa "Prinsessa Ruusunen" (1949), jossa hänellä on Kunigundan rooli. Tuttuun kotiapulaisrooliinsa Angerkoski palasi sotilasfarssissa "Serenaadiluutnantti" (1949), siinä hän näyttelee majurin kotihengetär Lilja Muhosta. Kaikkiaan Siiri Angerkoski nähdään kolmessakymmenessäkuudessa 1940-luvun ensi-iltaelokuvassa. Ukonselkä (Mänttä-Vilppula)
Ukonselkä on Keski-Suomessa Keuruulla ja Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. Ulkonselkä katsotaan usein olevan yksi Keurusselän järvenosa, jolloin näiden yhdistelmästä käytetään käytetään myös Keurusselän nimeä. Järvialtaita yhdistää toisiinsa Kolhonsalmi, joka sijaitsee Kolhon taajamassa. Keurusselän asioita ja molempien järvialtaiden yhteisiä asioita käsitellään Keurusselän artikkelissa ja Ukonselän asiat tässä sen omassa artikkelissa. Kartoissa Keurusselän vedenpinnan korkeus on 10 senttimetriä alempana kuin Ukonselällä. Siuron rautatieasema
Siuron ja Linnavuoren taajamien asukasluku alkoi laskea voimakkaasti 1900-luvun loppupuolella. Vuonna 1960 asukkaita oli yli 3 000, mutta 2000-luvun taitteessa enää runsaat 2 000. Henkilöliikenne Siuron asemalla lopetettiin vuonna 1989 ja tavaraliikenne vuonna 2002. Tarpeettomaksi jäänyt Linnavuoren rata purettiin vuosina 1986–1988. Vuonna 1985 asemarakennuksesta poistettiin siihen 1920-luvun alussa lisätyt päätyosat rakennuksen ulkonäköön sopimattomina. Siuron aseman ympäristöä on 2000-luvun alussa kunnostettu kulttuurikeskukseksi muistomerkkivetureineen. Museovirasto on luokitellut Siuron asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi. Kannonkoski
Kannonkoski on osa Järvi-Suomen maantieteellistä suuraluetta. Vankat, osittain hyvinkin vanhat metsät ja vesistöt muodostavat maiseman hallitsevan piirteen. Alueen järvet ovat muodostuneet 10 000–6 000 vuotta sitten. Kannonkosken kautta kulkee Laukaan–Sumiaisten–Konginkankaan-Kannonkosken harjujakso, joka on muodostunut jääkauden loppuvaiheissa. Harjujaksoon liittyy Isolähteenpuron runsasvetinen lähteikkö Mannilankylän eteläpuolella, alueella, josta suuri osa kunnan asukkaista saa juomavetensä, sekä Haarajärven-Rakennuslammen-Tuurajärven alueen kymmenet karun kauniit lammet. Yli 20 hehtaarin laajuisia soita Kannonkoskella on kaikkiaan noin 3 500 hehtaaria. Muun muassa Hilmonkosken Jukkosuo on valjastettu Vapon turvetuotannon tarpeisiin. Kannonkosken korkeimmat kohdat ovat selvästi yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Vanhaa aarniometsää Kannonkoskelta löytyy yhä, tehometsätaloudesta huolimatta, melko runsaasti. Alueella aikoinaan riehuneista laajoista metsäpaloista muistuttaa Kismanniemen Palopitäjän nimi. Tainionkoski (koski)
Tainionkoski oli Vuoksessa Imatralla sijainnut koski. Se oli Vuoksen koskista lähimpänä Saimaata, jonka laskujoki Vuoksi on. Kosken pituus oli noin 700 metriä, kunnes koskialue otettiin 1800-luvulla teollisuuden käyttöön. Koski on nykyisin Tainionkosken voimalaitoksen aluetta, ja sen paikalla on vesiallas.
Tainionkosken läheisyydessä on Tainionkosken uusi paperitehdas. Sihanoukville
Sihanoukville (Kampong Som tai Kampong Saom) on satamakaupunki Kambodžassa, Siaminlahden rannalla. Kuningas Norodom Sihanoukin mukaan nimetty kaupunki on Kambodžan ainoa syväsatama. Kaupungin laajat hiekkarannat ovat tehneet siitä suositun matkailukohteen. Vuoden 2008 tilaston mukaan kaupungissa on 199 902 asukasta. Simo
Simo on Suomen kunta, joka sijaitsee Lapin maakunnan lounaisosassa Pohjois-Pohjanmaan maakunnan rajalla Perämeren rannikolla, nelostien varrella. Kunnassa asuu ihmistä, ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on merialuetta ja  km² sisävesistöjä. Väestötiheys on asukasta/km². Simon läpi virtaa Simojoki. Simoa lähimmät kaupungit ovat Kemi, Tornio, Haaparanta ja Oulu. Naapurikuntia ovat Ii, Kemi, Keminmaa, Ranua ja Tervola. Simo on tunnettu myös Simojokisuun merkittävistä maisema-alueista.
Vaikka kunta kuuluukin Kemi–Tornion seutukuntaan, se on poikkeuksellisesti liittynyt osakkaaksi myös Oulunkaaren seutukuntaan sosiaali- ja terveystoimen osalta. Someronjoki
Paimionjoen vesistöön kuuluva, nykyisessä peruskartassa Someronjoeksi nimetty jokiosuus virtaa Someron keskustaajaman alueella Somerolla Varsinais-Suomessa. Se alkaa hiukan ennen Hirsjärven länsipäätä, josta se virtaa ensin pohjoiseen ja sitten länteen Kirkkojärven itäpäähän. Hiukan ennen joen suuta sen ylittää kantatie 52 ja siitä vähän ylävirtaan Vanhatie. Joen eteläpuolelle jää Lamminniemi Someron Lammin kylässä ja sen pohjoispuolella sijaitsee Kaislarannan asuinalue Someron Joensuun kylässä. Lamminniemeä ja Kaislarantaa yhdistää joen ylittävä kevyen liikenteen silta. Sirocco (elokuva)
Sirocco on Pohjola-filmin ensimmäinen teatterilevityksessä ollut elokuva. Elokuvan ohjasi Mikko Kuparinen ja se pohjautuu Tuuve Aron Merkki-novelliin. Pääosaa esittää Eeva Putro. Lyhytelokuva kertoo yksinäisestä naisesta, joka löytää kerrostalonsa roskakorista vauvan ja alkaa kasvattaa sitä omanaan. Elokuva sai ensi-iltansa Kalifornian Palm Springs Int’l ShortFestissa kesäkuussa 2012 ja kiersi laajasti kansainvälisiä elokuvafestivaaleja, voittaen maineikkaan Odensen International Film Festivalin pääpalkinnon elokuussa 2012. Lisäksi elokuva on palkittu Overlook International Short Film Festival, Special Mention -kategoriassa sekä Artova Film Festival, Paras Fiktio -kategoriassa. Seututie 863
Seututie 863 on Suomen Pohjois-Pohjanmaalla, tarkemmin Koillismaalla, kulkeva seututie. Tie haarautuu Oulun ja Kuusamon väliseltä valtatieltä 20. Taivalkoskella se on nimeltään Posiontie ja Posion puolella Taivalkoskentie. Taivalkoskella Seututie 863 sivuaa Virkkusen ja Loukusan kylää. Posion puolella tie ohittaa Sirniön ja Kuloharjun kylät. Tie päättyy Posion keskustaajamaan kantatie 81:n liittymään. Siilinjärvi
Suurin osa asumisesta on keskittynyt kunnan etelä-pohjois-suunnassa halkaisevan valtatie 5:n varteen. Tämän lisäksi ympäri kuntaa sijaitsee useita pieniä kyläkeskittymiä. Kesämökkejä kunnassa on 935.
Siilinjärvellä on kaksi suurta asuinkeskittymää, jotka sijaitsevat yli kymmenen kilometrin päässä toisistaan; Kirkonkylä ja Toivala-Vuorela. Kirkonkylän alueella asuu noin 10 000 henkeä ja sen suurimmat asuinalueet ovat; keskusta, Leppäkaarre, Simonsalo, Harjamäki ja Kasurila. Kuopion rajan tuntumassa sijaitseva Toivala-Vuorela on noin 5 000 hengen asuinkeskittymä ja siihen kuuluvat Toivalan, Vuorelan ja Haaparinteen asuinalueet. Äänekoski
Äänekoski on teollisuuskaupunki Keski-Suomen maakunnassa Keitele-järven eteläpäässä. Äänekosken naapurikunnat ovat Kannonkoski, Konnevesi, Laukaa, Saarijärvi, Uurainen, Vesanto ja Viitasaari. Aakkosissa Äänekoski sijoittuu viimeiseksi Suomen kunnista suomenkielisten nimien osalta. Ruotsinkielisissä nimissä Äänekosken jälkeen sijoittuvat vielä Östermark (Teuva) ja Övertorneå (Ylitornio). Nuolikoski
Nuolikoski on asutusalue ja koski Tuupanjoessa Valtimolla n. 5 km:n päässä kirkonkylän pohjoispuolella, valtatie 6:n varrella. Se sijaitsee Kajaanintien risteyksessä Koppelon tien alussa. Vähän idempänä kulkee Joensuu-Kontiomäki-rata, jolla oli Nuolikosken seisake. Henkilöliikenne radalla loppui 1993. Sodan jälkeen Nuolikosken asutusalueelle perustettiin karjalaisille siirtolaisille 11 tilaa. Seudulla on luode-kaakko -suuntaisia harjumuodostumia ja harjulampi. Nuolikoski Tuupanjoessa puhkaisee harjun. Kosken alla on suvanto. Valtatie 6 ylittää kosken. Sipoo
Sipoo () on Suomen kunta, joka sijaitsee Helsingin seudulla, Uudenmaan maakunnassa. Sipoon naapurikuntia ovat lännessä Helsinki, Vantaa, Kerava, Tuusula
ja Järvenpää, idässä Porvoo ja Pornainen sekä pohjoisessa Mäntsälä. Kunnassa on asukasta ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on maata ja loput  km² sisävesialueita. Sipoo on osa Helsingin metropolialuetta Jaurujoki
Jaurujoki () on Tuulomajoen vesistöön kuuluva joki Saariselän eteläpuolella Suomen Lapissa ja Venäjän Murmanskin alueella. Joen pääosa sijaitsee Venäjän puolella, jossa se kuuluu Kuolan piirin Ylä-Tuuloman kuntaan. Aivan joen latvaosa sijaitsee Suomen puolella ja kuuluu Savukosken kuntaan. Vuosina 1920–1944 lähes koko joki kuului Suomelle, jolloin se kuului pääasiassa silloiseen Petsamon kuntaan. Jaurujoki saa alkunsa Talkkunapään eteläpuolelta Sodankylän ja Savukosken rajalta, josta se virtaa itään Venäjälle ja laskee siellä Nuorttijokeen. Joen koko Suomen puoleinen osa kuuluu Urho Kekkosen kansallispuistoon. Jaurujoen suurin sivujoki on myös osittain Suomen puolella oleva Anterinjoki. Muita sivujokia ovat Kessemkuemskjoki, Bystryi ja Melki. Joen pituus on 100km. Savukoski
sekä Nerosjärvi
Kauhasalo ja Ruotsinsalo sijaitsevat järven pohjoisrannan tuntumassa. Kauhasalon erottaa mantereesta alle 30 metriä leveä Kotasalmi ja Ruotsinsalon erottaisi entinen Siltasalmi. Salojen väliin jäävää järvenosaa kutsutaan Mustasseläksi ja Kauhasalon luoteispuolta Soimanseläksi. Soimanselän katkaisee Pitkäniemi, jonka taakse jää Kololahti. Kauhasalon länsipuolella sijaitsee Ämmäselkä ja lounaispuolella Haukkaselkä, joka jatkuu etelään Jurvanlahdeksi ja järven luusuaksi. Saarenselkä erottuu Haukkaselästä Jurvanniemen, Ilvessalon ja Kauhasalon välisten salmien takia. Etelärannan Siikasaari suojaa siellä olevia Vähäistä Siikalahtea ja pitkänkapeaa Siikalahtea. Kauhasalon ja Ruotsinsalon väliin jää alle 100 metriä leveä ja pohjoiseen Mustasselälle johtava Soutosalmi. Ruotsinsalon koillispuolella on Savinselkä, joka on kapea ja saaristoinen järvenosa. Se kohtaa kaakkoispäässään Hiirenniemen edustalla Saarenselän. Saarenselän itäpäässä sijaitsee vielä Putaanlahti. Sääkskoski (kylä)
Sääkskoski on kylä Kokemäellä Satakunnassa entisen Kauvatsan kunnan alueella. Se sijaitsee Sääksjärven kaakkoiskulmassa Kauvatsanjoen alkukohdassa. Sääkskoski on läheisessä yhteydessä Sääksjärven etelärannalla sijaitsevien naapurikylien Kulkkilan ja Plättilänmaan kanssa. Se kuuluu niiden kanssa samaan koulupiiriin, johon kuuluu myös osia
Lievikosken kylästä Simuna
Simuna on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Simunan kylä sijaitsee Laukaan kunnan itäreunalla hieman syrjässä muista Tarvaalan ja Lankamaan välissä. Parhaiten Simuna tunnetaan Simunankoskesta, jossa mm. presidentti Urho Kekkonen henkilääkärinsä, laukaalaisen Rikhard Sotamaan, kanssa kävi ahkerasti kalastamassa. Lievestuoreelta menee Simunaan lähes viivasuora tie Saarilammin läpi. Tie on rakennettu alun perin yksityistienä, jonka valtio lunasti 60-luvulla. Simunalla ja sen eteläpuolella olevalla Saarilammilla on yhteinen Simuna-Saarilampi-kyläyhdistys. Sioux Lookout
Sioux Lookout on kaupunkimainen kunta Kanadassa, Ontarion provinssissa. Sen väkiluku on 5 183 (2006) asukasta. Sioux Lookout sijaitsee Highway 72:n pohjoispäässä, noin 67 kilometriä koilliseen Trans-Canada Highway -tieltä. Aluetta ympäröi English River -joki sekä Pelican-, Abram- ja Lac Seul -järvet. Kunta muodostettiin yhdistämällä Alconan, Sioux Lookoutin ja Hudsonin asuinalueet. Sioux Lookout kuuluu Kenoran piiriin. Suojoki (Somero)
Kylä sijaitsee Somerniemen Oinasjärveltä Someron Terttilään johtavan yhdystien 2801 varrella ja sen lähimpiä naapurikyliä ovat saman tien varressa sijaitsevat Somerniemen Kaskisto ja Mäyrämäki. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 25, mikä tekee siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan seitsemänneksi pienimmän. Savukoski
Savukosken koillisrajalla Suomen ja Venäjän rajalla sijaitsee suomalaisen perinteen mukaan Joulupukin asuinpaikka Korvatunturi. Korvatunturi oli Suomen itärajan läntisin kohta 1920–1940. Savukosken korkein maastonkohta ja samalla kunnan pohjoisin piste on Sodankylän kunnanrajan ja valtakunnanrajan yhtymäkohdassa oleva Talkkunapää. Tiirinkoski
Tiirinkoski on Hämeenlinnan 29. kaupunginosa, joka sijaitsee noin kuusi kilometriä keskustasta luoteeseen. Maatalousvaltainen kaupunginosa on pääasiassa peltoa sekä länsiosastaan metsää. Alueen läpi kulkee vanha Hämeen Härkätie, jonka varrella sijaitsee myös Tiirinkosken kylä. Tiirinkosken halki virtaa myös Vanajanselälle laskeva Myllyoja. Kaupunginosaa rajaavat Pikku-Parola, Pullerinmäki, Vuorentaka, Majalahti sekä pohjoisessa Hattulan kunta. Kaupunginosa lienee saanut nimensä Myllyojassa olevasta koskesta. Tikkurilankoski
Tikkurilankoski on pienehkö, mutta kulttuurihistoriallisesti merkittävä koski Vantaanjoen suurimmassa sivuhaarassa Keravanjoessa. Koski sijaitsee nykyisen Vantaan kaupungin Tikkurilan suuralueen Jokiniemen ja Kuninkaalan kaupunginosien rajalla, pääosin Pääradan itäpuolella. Koskella on pituutta 120 metriä ja pudotusta 5 metriä. Koski on padottu ja siinä on kalaporras. Siuronkoski
Siuronkoskea pitkin kulki vuosina 1870–1973 Turun ja Porin läänin ja Hämeen läänin raja. Ennen vuotta 1870 raja oli Tammerkoskessa. Vuoden 1973 alussa kosken länsipuolella ollut Suoniemen kunta liitettiin sen itäpuolella olleeseen silloiseen Nokian kauppalaan. Siiri Angerkoski
Siiri Angerkoski syntyi hopeaseppä Kustaa Sakarinpoika Palmun (s. 3. huhtikuuta 1880 Muhos, syntyjään ja vuoden 1904 loppupuolelle Pelkonen) ja Hanna Juhontytär Johanssonin (vuoteen 1899 Jaara, s. 9. maaliskuuta 1877 Ii) esikoislapseksi. Hänen vanhempansa olivat menneet naimisiin Haaparannalla 2. helmikuuta 1902. Hanna Palmu oli muuttanut Ouluun 7. toukokuuta 1895. Hänen äitinsä Brita Liisa Leuvanniemi (1850–1935) oli Iissä syntynyt Maria Liisa Juhontytär Leuvanniemen aik. Pakasen avioton tytär. Brita Liisa Leuvanniemen isäpuoli oli Juho Heikinpoika Hiltunen; biologista isää ei ole saatu selville. Leuvanniemi oli avioitunut 2. maaliskuuta 1873 Iissä Juho Klemetinpoika Jaaran (1847–1934) kanssa. Korholankosket
Korholankosket ovat Keski-Suomessa Kärkkäälän kylässä, Rautalammin reitillä Konneveden ja Hankasalmen rajalla sijaitseva koskiketju Vanginveden ja Kynsiveden välissä. Koskireittiin kuuluvia koskia ovat ovat Yläisenkoski, Keskisenkoski ja Hannulankoski. Ketjun yhteispituus on noin 1,3 km, putouskorkeus 2,1 m ja keskivirtaama lähes 60 m³/s. Se on Keski-Suomen maakunnan neljänneksi suurin rakentamaton koskialue. Koskista Keskisenkoski on perhokalastajien suosiossa ja vain siihen saa kalastuslupia. Se on noin 500 metriä pitkä, leveähkö ja vuolasvirtainen. Koskessa on ollut myös mylly, jonka historiasta kertoo kyltti virran varressa. Vesi on laadultaan hyvää ja sen väri on kirkas. Luontaisia saaliskaloja ovat järvitaimen, harjus, siika, hauki, ahven sekä istutetut kannat: järvitaimen ja kirjolohi. Pääasialliset saaliskalat ovat taimen ja harjus. Koski on Konneveden kunnan omistuksessa ja se kuuluu suunniteltuun Etelä-Konneveden kansallispuistoon. Sipoonkorpi
Sipoonkorven koillisosassa, natura-alueeseen kuuluvissa Hindsbyn metsissä, sijaitsee Byabäckenin purolaakso perinnemaisemineen ja lehtoineen. Monet Sipoonkorven kallioylängöt ovat valtakunnallisestikin arvokkaita kohteita.
Maisemallisesti Sipoonkorpea verrataan usein Nuuksion kansallispuistoon. Luiro
Lokan allas jakaa Luiron ylä- ja alaosaan. Yläosa alkaa Sodankylän Luirojärvestä Saariselän tunturimaisemasta ja virtaa mutkitellen etelään. Lokan altaan eteläpuolella joki on huomattavan mutkainen ja ympäröivä maasto soinen. Joki kulkee Savukosken Tanhuan kylän kautta Pelkosenniemelle, jossa ohittaa vielä pienen Luironkylän, kunnes Kairalan kohdalla laskee Kitiseen ja ne yhdessä kohtaavat Kemihaaran hieman Pelkosenniemen kirkolta pohjoiseen. Suomen suurjoista Luiro on erityisen erämainen, vesivoiman rakentamisen jälkeen joen koskipaikkoja on ennallistettu. Jokeen istutetaan taimenta ja siitä voi kalastaa myös harjusta ja haukea. Maanselkä (vedenjakajaseutu)
Kaupunkinimitystä käyttävät kunnat on lihavoitu.Kiuruvesi on maatalousvaltainen paikkakunta. Kunta on Suomen suurin maidon- ja naudanlihantuottaja. Kunnassa on runsaasti pienteollisuutta, kuten konepajoja. Kunnan suurin työnantaja on Wärtsilä-Biopower. Kiuruvedellä järjestetään vuosittain iskelmämusiikin tapahtuma IskelmäNiityt sekä Elomessut. Paikkakunnalla on vahva körttiperinne ja maine hyvin uskonnollisena pitäjänä. Kiuruveden sijainti Savon ja Pohjanmaan rajamailla luo paikkakunnalle omia erityispiirteitään. Kiuruveden pitäjäruoka on Ylä-Savon paikallisherkku, mykyrokka, eräänlainen lihakeitto, johon kuuluvat perunoiden lisäksi erilaiset sisäelimet ja verestä ja jauhoista valmistetut sattumat, "myvyt".Vieremä on teollistunut maalaiskunta. Vieremällä toimivia yrityksiä ovat Ponsse Oyj, Finnritilä Oy, muun muassa kevytsoraharkkoja, pihakiviä, kaivonrenkaita ja pilarianturoita valmistava Lujabetoni Oy, elementti- ja moduulitaloja valmistava Jokeri-Talot Oy, Ratesteel Oy, HT-Lasertekniikka Oy ja Hytar Oy. Näistä Ponsse on tunnetuin valmistamiensa metsäkoneidensa vuoksi. Yritys työllistää yli 800 henkilöä, joista noin 440 Vieremällä. Ponssen alihankkijoina toimivat muun muassa Ratesteel, joka valmistaa erilaisia teräsrakenteita. HT-Lasertekniikka leikkaa ja särmää erilaisia metalleja ja Hytar valmistaa hydraulijärjestelmiä. Finnritilä valmistaa metalliritilöitä teollisuudelle. Vieremällä sijaitsee Kyrönniemen kulttuurimaisema, Hällämönharju sekä Talaskangas ja Kovaskoski. Sonkajärvi on vanhaa korpiseutua, josta on käytetty myös nimitystä "Rutakko". Sonkajärvellä teollistuminen ja matkailu ovat varmistaneet elinkeinojen kehittymisen. Sonkajärvellä sijaitsee talotehdas Finndomo. Jyrkkäkosken rautaruukki kertoo Sonkajärven teollisuushistorian kehittymisestä. Sonkajärven maasto koostuu suurista soista sekä vaaroista. Sonkajärven reitti on hyvä keino tutustua Sonkajärven luontoon. Sonkajärvellä on myös Sukevan vankila ja rautatieasema. Sonkajärvellä on kaksi taajamaa, Sukeva ja Kirkonkylä. Paikkakunnalla järjestetään vuosittain Eukonkannon MM-kilpailut.Kajaani on alueen ainoa "vanha kaupunki" ja Kainuun maakuntakeskus. Kajaanissa sijaitsee Maanselän suurin osa palveluista. Sijainti on Valtatie 5:n ja Valtatie 6:n risteyskohdassa. Kajaanin pääelinkeinona oli pitkään metsästys, kalastus ja maanviljely. 1700-luvulta alkaen myös tervanpoltto nousi tärkeäksi toimeentulon lähteeksi 1900-luvulle asti. Kajaanin kehittyminen kauppapaikasta teollisuuskaupungiksi alkoi vuonna 1907, "Kajaanin Puutavara Oy":n perustamisen myötä, josta sittemmin tuli kaupungin ja koko Kainuun merkittävin työnantaja ja kehittäjä. Sittemmin Kajaani Oy:ksi muodostuneen Kajaanin paperitehtaan osti UPM-Kymmene Oyj. Jo aiemmin Kajaanissa vaikutti Herman Renfors, jolla oli uistin- ja perhotehdas Tullikalliolla. Kajaanin paperitehtaan toiminta loppui vuonna 2008, mikä merkitsi suurtyöttömyyden alkua Kainuussa. Kajaani tarjoaa paljon nähtävyyksiä, yhtenä esimerkkinä varhaishistoriasta kertova Kajaanin linna. Vuolijoella sijainnut Otanmäki kertoo pienen erämaakylän kehityksestä teollisuusyhdyskunnaksi kaivoksen perustamisen myötä. Sittemmin teollisuus Otanmäestä on loppunut. Rautavaara on vanha pieni maalaiskunta Sonkajärven korpiseudun takana. Rautavaaran sijainti on erittäin syrjäinen ja se on kärsinyt voimakkaasta rakennemuutoksesta jo kahdenkymmenen vuoden ajan. Rautavaarassa matkailu on kuitenkin lisännyt mahdollisuuksia elinkeinoelämän ylläpitämiseen. Rautavaara on suosittu kesämökkipaikkakunta, ja siellä sijaitsee yli 550 vapaa-ajan asuntoa. Rautavaarassa on jonkin verran turvetuotantoa, jonka on mahdollistaneet kunnan laajat suoalueet. Rautavaaran lampien ja järvien rannat ovat hyvin säilyneitä hiekkarantoja ja kirkasvetisiä. Rautavaarassa sijaitsee Tiilikkajärven kansallispuisto. Rautavaaran merkittävin turismikeskus on Metsäkartano.Sotkamo on kunta Kajaanin itäpuolella. Sotkamo on Kainuun kunnista ainoa muuttovoittoinen kunta. Sotkamon tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Vuokatin vaarat ja Holiday Clubin omistama Katinkullan lomakeskus, Naapurinvaaran huvikeskus, luontopolut, Hiidenportin kansallispuisto sekä Hiukan hiekkarannat. Sotkamo on tunnettu myös pesäpallojoukkueestaan Sotkamon Jymystä. Vuokatti on mahdollistanut kunnan voimakkaan urheiluperinteen. Sotkamon Talvivaaran esiintymät ovat yksi Euroopan suurimmista tiedossa olevista sulfidisen nikkelin esiintymistä. Kaivos aloitti toimintansa 1. lokakuuta 2008. Nykyään Talvivaara Oyj on pörssinoteerattu yhtiö Helsingin pörssissä. Sotkamo on valittu Suomen luovimmaksi kunnaksi vuonna 2000. Valtimo on pieni maatalouskunta Valtatie 6:n varrella. Valtimon kunnan maisemaan kuuluu erämaita, harju- ja vaarajonoja, kyläaukeita sekä vesistöjä. Vaarojen huiput voivat korkeimmillaan olla 335 metriä merenpinnasta. Ne ovat 1 500 miljoonaa vuotta vanhan vuoriston, Karelidien juuriosan jäännös. Jäämassa ei runsaan kilometrin paksuudestaan huolimatta tasoittanut vaaroja. Maankuoren paksuus on Valtimolla keskimäärin 50 kilometriä. Elias Lönnrot kuvailee Karjalan-matkojen muistiinpanoissaan Valtimoa seuraavasti: "Seudut ovat kauneimpia maassa lampineen, lahtineen, niemineen, kannaksineen ja metsineen." Kirkonkylä sijaitsee Haapajärven ja Valtimojärven välisellä kannaksella harju- ja kangasmaastossa ja sen laella on puukirkko. Lähes koko Valtimo kuuluu Valtimonjoen reitin vesistöön. Valtimolla on ennen harjoitettu paljon kaskeamista ja kaskiviljelystä. Siitä kertovat kunnan lukuisat kaskeamiseen viittaavat nimet, kuten mm. Halme-alkuiset paikannimet (halme = viljaa kasvava kaski) sekä Rasi-alkuiset nimet (rasi = polttamatta jäänyt ylivuotinen kaski, palamaton paikka kaskessa). Valtimolle sijoitettiin sodan jälkeen suojärveläisiä Raja-Karjalasta niin paljon, että Valtimon väkiluku kasvoi vuosien 1946–1950 välisenä aikana 1 100 henkilöllä. Suojärveläiset puhuivat karjalan kieltä ja näitä kielentaitajia on edelleen Valtimolla. Valtimoon kuuluu laajoja Natura-alueita. Valtimon tapahtumaperinteeseen kuuluu praasniekat.Kuhmo on syrjäinen vaaroista ja rämeistä koostuva kunta. Kaupungin itäraja on Suomen vanhinta itärajaa, jolla sijaitsee Vartiuksen raja-asema. Kuhmo on Kemijärven ohella suomen erämaisin kaupunki. Kuhmoa lähinnä oleva suuri kaupunki on Kostamus Venäjällä, joka on myös Kuhmon ystävyyskaupunki, ja hieman kauempana on maakuntakeskus, Kajaani. Kuhmon väestötiheys on ennätyspieni, 1,97 as./neliökm. Kuhmossa on järjestetty sellisti Seppo Kimasen aloitteesta vuodesta 1970 alkaen kesäisin kamarimusiikkifestivaalit, joka on jo pitkään ollut Suomen suurin kamarimusiikkijuhla. Heinäkuuhun ajoittuva festivaali kestää kaksi viikkoa ja sen aikana kuullaan noin 70 konserttia, joissa esiintyy noin 150 muusikkoa Suomesta ja eri puolilta maailmaa. Konserttilippuja myydään vuosittain keskimäärin 35 000, ja lipunmyynnin mukaan Kuhmon Kamarimusiikki on Finland Festivals -ketjun neljänneksi suurin tapahtuma. Kuhmon Kamarimusiikin taiteellinen johtaja on nykyisin Vladimir Mendelssohn. Kamarimusiikkifestivaalit järjestetään Kuhmon kulttuuritalolla. Kuhmo on vienankarjalaisen kulttuurin keskus. Aivan Kuhmon Kirkonkylän vieressä, Kuhmoniemellä sijaitsee Kalevalakylä sekä Juminkeko-säätiön keskuspaikka. 
Kun Kostamusta ruvettiin rakentamaan 1970- ja 1980-lukujen taitteessa, Kainuun huonolla tolalla ollut työllisyys nousi. Suomesta käytiin rajan yli viemässä rakennuselementtejä paikan päälle. 1970-luvun aikana kehitettiin syrjäkylien läpi niin sanottuja Kekkosteitä, jotka nimettiin presidentti Kekkosen mukaan, joka toimi hankkeen toteenpanijana. Kuhmossa on Kekkosteiden muistomerkki.Nurmes on alun perin keskisuuri maaseutukunta, joka on sittemmin ruvennut teollistumaan. Nurmeksella on kaksi keskustaa, Porokylä ja Nurmes eli entinen kauppala. Taajamat halkoo kantatie 75. Suurimmaksi osaksi Nurmes on haja-asutusaluetta. Porokylä sai nimensä 20. heinäkuuta 1891 sattuneen suurpalon seurauksena: silloin iso osa silloista kirkonkylää niin sanotusti paloi poroksi. Nimellä ei ole mitään tekemistä eläimen poro kanssa. Nurmeksessa järjestetään joulun alla konsertteja ja tapahtumia. Nurmes kutsuu itseään Suomen ja koko Euroopan viralliseksi joululaulukaupungiksi. 
Nurmeksen kauppala perustettiin vuonna 1876. Kauppala rakennettiin lähes asumattomalle harjulle lähelle kirkonkylää. Kauppalan asemakaavan suunnitteli Julius Basilier. Asemakaavassa erityistä huomiota kiinnitettiin paloturvallisuuteen, mikä toteutettiin säännöllisellä ja väljällä rakentamisella. Kauppalan väkiluku ei ollut koskaan suuri. Rakenne muistutti hieman Kaskisten keskustaa pienine puutaloineen. Nykyisin vanha keskusta eli Puu-Nurmes on rakennusperinteellisesti suojeltu. Kauppalan vanha tiilikirkko on kooltaan Suomen viidenneksi suurin kirkko. Vuonna 1972 eli ennen maalaiskunnan liittämistä Nurmeksen kauppalan asukasluku oli 2 652. Kauppalan tärkeimmät elinkeinot olivat teollisuus ja palvelut. Kauppalan rakenne oli varsin porvarillinen, kun taas Porokylä työväestöstä koostuva. Vuoden 1973 alussa Nurmeksen maalaiskunta liitettiin Nurmeksen kauppalaan. Ennen kuntaliitosta kauppalan ja maalaiskunnan rajana oli lännessä Rajakatu ja idässä Mikonsalmen silta. Syrakusa
Syrakusa sijaitsee Sisilian itärannikon eteläosassa vajaa 80 kilometriä eteläkaakkoon tulivuori Etnasta. Sen vanhakaupunki on rakennettu Ortigian saarelle, joka tunnettiin antiikin aikana nimimuodossa Ortygia. Saari on historiansa aikana ollut välillä kytkettynä kannaksella Sisilian pääsaareen, välillä taas kaivettu irti. Uudempi kaupunki on levittäytynyt pääosin Sisilian pääsaaren puolen niemelle Ortigian pohjoispuolella. Rannikolla kaupungin eteläpuolella sijaitsee laaja luonnonsatamalahti, johon laskevat Ciane- ja Anapo-joet. Siuro
Vajaat kolme kilometriä Siuron asemalta Porin suuntaan, Kuljun kartanon kohdalla, on sijainnut radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin kuulunut Kuloveden seisake (lyhenne Kuv). Seisake nimettiin järven mukaan, koska Riihimäki–Tampere-radalla Lempäälässä sijaitsi jo Kulju-niminen liikennepaikka. Kuloveden seisake palveli lähinnä vain Kuljun kartanon ja sen lähiympäristön tarpeita. Henkilöliikenne Kuloveden seisakkeella lopetettiin vuonna 1971 ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1972. Paikalla olleet rakennukset on purettu. Kannonkoski
Kannonkoski sijaitsee Suomenselän vedenjakaja-alueella, Kymijoen vesistön latvoilla. Kannonkosken vesistöt kuuluvat Saarijärven, Kivijärven sekä Viitasaaren reitteihin. Kunnan alueella suurimpia järviä ovat Kivijärvi, joka on Suomen 30:nneksi suurin järvi, 15 kilometriä pitkä ja enimmillään noin kuusi kilometriä leveä Vuosjärvi, Kannonjärvi eli Kannonselkä, Pudasjärvi, Viivajärvet sekä puoliksi Karstulan kunnan puolella sijaitseva Enonjärvi. Merkittävimpiä jokia ovat Hilmonjoki, joka tunnetaan paremmin koskikalastuskohde Hilmonkoskesta, Viivajoki, sekä Lakojoki, jonka kautta muun muassa Saarijärven puolella sijaitsevan Pyhä-Häkin kansallispuiston vedet laskevat laajaan Vuosjärveen ja edelleen Keiteleeseen. Sillanpää (Somero)
Sillanpään kylä sijaitsee Hämeen Härkätien varrella (yhdystie 2810) varrella, Someron keskustaajamasta noin 11 kilometriä Kosken suuntaan ja rajautuu etelässä Paimionjoen vesistöön kuuluvaan Åvikinjärveen. Suhteessa lähikyliin kylän alue jakautuu Pitkäjärven ja Pyölin postinumeroalueiden kesken ja koulua käydään Pitkäjärven koulussa Pitkäjärvellä. Kylän pohjoisosat kuuluvat Lehtimäen kulmakuntaan, jossa toimi oma kansakoulu vuosina 1926–1971. Siellä on myös Sillanpään kylän kylän alueella Lehtilän seurantalo. Kaupallisia palveluita on 2000-luvulla saatavissa Someron keskustaajamasta. Vielä 1950-luvulla kylässä toimivat meijeri ja kauppa. Vuodesta 2010 entinen Sillanpään meijeri on toiminut näyttelytilana. Itäkoski
Itäkosken kylä sijaitsee entisen Kemijoen suurimman kosken, Taivalkosken, itärannalla Keminmaan kunnassa Lapin maakunnassa. Koskeen rakennettiin vesivoimalaitos vuonna 1975. Ennen valjastamista Taivalkoski oli yksi Euroopan parhaista lohen, siian ja nahkiaisen pyyntipaikoista. Itäkosken koulu ja kaupat on lopetettu, ja vain vanhainkoti on edelleen toiminnassa. Muistoksi kalastusajoista Taivalkosken sillan läheisyyteen pystytettiin kuvanveistäjä Teppo Laurinollin "Lippomies-patsas" vuonna 1988. Lankoski
Lankoski () on kylä ja Merikarvianjoen koski Merikarvialla Satakunnassa. Se sijaitsee aivan Valtatie 8:n ja Merikarvianjoen risteyskohdassa noin 40 kilometriä Porista pohjoiseen. Merikarvian kunnan keskustasta on Lankoskelle matkaa 15 kilometriä. Äänekoski
Äänekoski sijaitsee valtatien 4 (E75) varrella noin 40 kilometriä Jyväskylän kaupungista pohjoiseen. Hirvaskankaalta, 12 kilometriä Äänekosken keskustasta Jyväskylän suuntaan sijaitsevalta huoltoasema- ja liikekeskittymältä erkanee kantatie 69 Suonenjoelle. Honkolasta, 6 kilometriä Äänekosken keskustasta Jyväskylän suuntaan erkanee valtatie 13 Kokkolaan. Patokoski
Patokoski on asuinalue Simojoen etelärannalla. Lännessä se rajautuu Männikön asuinalueeseen, pohjoisessa Simojoen toisella puolella sijaitsevaan Ojalanperään ja Koivukankaaseen, Idässä Tikkasen asuinalueeseen ja etelässä Halmekankaan tuulivoimapuistoon. Alue kaavoitettiin 1990-luvulla. Eerola (Valkeakoski)
Eerola on Valkeakosken 16. kaupunginosa kaupungin keskustaajaman pohjoisosassa. Alue on rakennettu pääosin 1970- ja 1980-luvuilla. Alue koostuu niin kerros- ja rivitaloista kuin omakotitaloista. "Eerolankaari" valmistui pääosin 1990-luvulla. Eerola on lähellä palveluita ja Eerolassa oli vielä 2000-luvulle asti toiminnassa kauppaposti. Eerolan maine on monen lähiön tapaan erittäin kyseenalainen ja alueen "hurjimmat vuodet" sijoittuivat 1980- ja 1990-luvuille. Erityisesti "Rekikuja" oli varsin pahamaineinen ja leima on säilynyt nykyisyyteen asti. Eerola on hyvien virkistysmahdollisuuksien äärellä ja alueena luonnonläheinen kuten Mäntyläkin. Alueen katujen nimeämisteemana on ollut tukinuitto ja siihen liittyvät käsitteet. Katuja on muun muassa "Savottatie", "Uittotie", "Nipputie" ja "Lauttatie". Kujia on muun muassa "Rekikuja", "Pankkokuja" ja "Lamuskakuja". Alueen pääkatu on kahdesta tieosuudesta koostuva "Eerolantie". Korson suuralue
Korson suuralue on yksi Vantaan seitsemästä suuralueista. Se sijaitsee Suomen rautateiden pääradan varrella, Tikkurilan ja Keravan välillä. Suuralue rajoittuu etelässä Koivukylän suuralueeseen, lännessä Tuusulan kuntaan, pohjoisessa Keravan kaupunkiin ja idässä Sipoon kuntaan. Vaajakoski
Vaajakoski (aik. Haapakoski) on kaupunginosa Jyväskylässä keskustaajaman itälaidalla (vuoteen 2008 Jyväskylän maalaiskunnassa). Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä kaupungin keskustasta, Päijänteen pohjoispään rannalla, Vaajavirran varrella ja Leppäveden länsipuolella. Vaajakoskea ympäröivät vesistöt ja jylhät mäet. Usein Vaajakoskella tarkoitetaan hieman laajempaa aluetta kuin varsinainen Vaajakosken kaupunginosa; siihen katsotaan kuuluvan myös osa naapurikaupunginosista. Siuron rautatieasema
Liikenteellisesti edullisen sijaintinsa ansiosta Siuronkosken ympäristöstä muodostui tiivis yhdyskunta. Kosken länsipuoliseen Kuljun taajamaan syntyi Suoniemen kunnan hallintokeskus ja Linnavuoren tehtaan ympärille oma asutustaajamansa. Pirkkalan pitäjä jaettiin vuoden 1922 alussa siten, että Siuro tuli kuulumaan Pohjois-Pirkkalaan kuntaan. Pohjois-Pirkkala muuttui kauppalaksi vuoden 1937 alussa ja sen nimeksi vaihtui Nokia vuoden 1938 alussa. Suoniemen kunta liitettiin Nokian kauppalaan vuoden 1973 alussa. Susikoski (Kouvola)
Susikoski kuuluu koskiluokituksen luokkaan I ja on luonteeltaan pikemminkin joen voimakas virtapaikka kuin varsinainen koski. Koski perattiin 1930-luvun alkuvuosina, jota ennen se oli perimätiedon mukaan kapea, putouksenkaltainen ränni, johon vietti laakea kallio Hurukselan puolelta. Kosken perkuusta syntyneet kiviröykkiöt ovat edelleen näkyvissä Hurukselan rannalla.