Milloin Britannian konservatiivinenpuolue on perustettu?
Konservatiivipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Tämä johdosta Robert Peel kokosi uuden koalition ja määritteli 1834 sen perusperiaatteet. Vuonna 1841 hän hallituksen, ja nykyisen konservatiivipuolueen katsotaan syntyneen. Vuonna 1846 Peelin kannattajat erosivat puolueesta suojatulleista ("Corn Laws") syntyneen erimielisyyden johdosta, mutta konservatiiviryhmä jatkoi olemassaoloaan.
British Motor Holdings
Britanniassa pääministeri Harold Wilsonin Työväenpuolueen hallituskausi 1964–1970 oli teollisen tuotannon laskun aikaa, mitä pyrittiin korjaamaan yritysfuusioilla, etenkin ajoneuvoteollisuudessa. Chrysler oli ostanut osan Rootes Groupista, Leyland Motors Company (LMC) oli hankkinut omistukseensa Standard-Triumph Companyn ja Roverin, ja siitä oli tullut autoteollisuuden tärkeä vaikuttaja. British Motor Corporationin (BMC) kotimaan myynnissä oli tapahtunut huomattava puodotus. Vuonna 1965 BMC hankki omistukseensa yhteistyökumppaninsa, autojen koripeltejä valmistavan Pressed Steel Companyn, ja vuoden 1966 syksyllä Jaguarin. Jotta yhtiön liiketoiminnan muuttunut luonne kävisi paremmin ilmi, sen nimi muutettiin muotoon British Motor Holdings 14. joulukuuta 1966. Konservatiivinen kansanpuolue
Puolue on 1980-luvun ja 1990-luvun alun kukoistuskautensa jälkeen kuihtunut 2000-luvun aikana pienpuolueeksi. Konservatiivisen kansanpuolueen ongelmana on yleisesti pidetty sitä, ettei se ole kyennyt erottautumaan tarpeeksi muista sinisen blokin puolueista. Britannian kansallispuolue
Britannian kansallispuolue (engl. "British National Party") (BNP) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva äärioikeistolainen nationalistipuolue. Se ei ole päässyt maan parlamenttiin; vuoden 2005 vaaleissa se sai 0,7 % äänistä. Walesin kansalliskokouksen vaaleissa 2007 se sai peräti 4,3 % äänistä, Lontoon pormestarinvaaleissa 2008 5,23 % äänistä ja vuoden 2009 eurovaaleissa jo 6,26 % äänistä. Vuonna 2008 National Partyn Richard Barnbrook pääsikin Lontoon valtuustoon. Ensimmäisen jäsenensä valtuustoon puolue oli kuitenkin saanut jo vuonna 1993. Euroopan demokraatit
ED:n historia alkaa Britannian konservatiivipuolueen jäsenten muodostettua Euroopan konservatiivien ryhmän Britannian liityttyä EY:hyn 1973. Ryhmän nimi oli aluksi European Conservative Group. Myöhemmin siihen liittyi muitakin oikeistolaisia konservatiiveja ja vuonna 1979 se vaihtoi nimensä Euroopan demokraateiksi. 1970-luvun lopulla ED oli parlamentin kolmanneksi suurin ryhmä. Charles Bradlaugh
Bradlaugh valittiin vuonna 1880 Northamptonista radikaalien ehdokkaana parlamentin alahuoneeseen. Häneltä kuitenkin estettiin paikkansa vastaanottaminen, sillä hänen vaatimustaan ei-uskonnollisesta uskollisuudenvakuutuksesta uskonnollisen uskollisuudenvalan sijaan ei hyväksytty, vaikka kyseisen vakuutuksen antaminen oli sallittu kveekareille ja muiden kristillisten suuntausten edustajille. Seuraavan viiden vuoden aikana hänet valittiin parlamenttiin kolmesti uudelleen, ja vaikka hän oli nyt valmis vannomaan uskollisuudenvalan, se kiellettiin häneltä joka kerralla koska hän oli tunnettu ateisti. Bradlaugh yritti useita kertoja saapua parlamenttiin, mutta hänet poistettiin sieltä joka kerta ja heinäkuussa 1880 hänet jopa vangittiin lyhyeksi aikaa. Häntä tukevaan adressiin kerättiin vuonna 1882 yli 240 000 nimeä, mutta parlamentti ei taipunut. Varsinkin Konservatiivipuolue vastusti jyrkästi hänen tuloaan parlamenttiin. Vapaamielinen pääministeri William Gladstone oli valmis muuttamaan lainsäädäntöä Bradlaugh’n eduksi, mutta ei saanut parlamentin enemmistöä esitysten taakse. Alahuoneen uusi puhemies Arthur Peel salli lopulta tammikuussa 1886 omalla vastuullaan Bradlaugh’n vannoa valan ja vastaanottaa parlamenttipaikkansa. Prosessin aikana yleinen mielipide oli kääntynyt hänen puolelleen. Vuonna 1888 Bradlaugh sai ajettua läpi lain, jonka mukaan vapaa-ajattelijat saisivat vastaisuudessa korvata uskollisuudenvalan pelkällä vakuutuksella. Muuten hän osoittautui parlamentissa melko konservatiiviseksi edustajaksi ja esiintyi sosialismin vastustajana. Bradlaugh jatkoi alahuoneen jäsenenä kuolemaansa asti. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2015
Istuvan pääministerin David Cameronin johtamat konservatiivit ottivat kuitenkin selvän vaalivoiton, ja konservatiivit saivat ensimmäisen enemmistönsä sitten vuoden 1992 vaalien, saaden 331 paikkaa 650:stä. Cameronista tuli toinen Britannian pääministeri vuoden 1900 jälkeen, joka on onnistunut kasvattamaan puolueensa paikkamäärää heti ensimmäisen pääministerikautensa jälkeen. Yhdistynyt kuningaskunta
Vuosina 2008–2009 Britannia oli pahan pankkikriisin kourissa. Keskuspankki laski koron 1,5 prosenttiin, mikä on alin luku sen 315-vuotisessa historiassa. Valtio tuki pankkeja voimakkaasti, ja työttömyysluvut nousivat. Vuosina 2009–2010 useat kansanedustajat jäivät kiinni kulukorvausten väärinkäytöstä. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa konservatiivit saivat eniten paikkoja mutta eivät määräenemmistöä. David Cameron perusti koalitiohallituksen yhdessä liberaalidemokraattien kanssa. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti on Yhdistyneen kuningaskunnan korkein hallintoelin. Sen muodostavat Britannian monarkki, nykyisin Elisabet II, sekä Britannian alahuone ("House of Commons") ja ylähuone ("House of Lords"). Tällä hetkellä hallituspuolueena on konservatiivipuolue. Konservatiivipuolueella on enemmistö demokraattisen unionistipuolueen tuella. Opposition suurin puolue on työväenpuolue. Käytännössä Britanniassa vallitsee kaksipuoluejärjestelmä. Libertaaripuolue (Yhdysvallat)
Yhdysvaltain libertaaripuolue (Libertarian Party) on Yhdysvaltain politiikassa mukana oleva libertaarinen puolue, joka on perustettu vuonna 1971. Puolueen poliittinen agenda on libertaristinen mikä tarkoittaa mahdollisimman vähän säänneltyjen markkinoiden, laajojen yksilönvapauksien ja puolueettoman ulkopolitiikan kannattamista. Puolueella oli vuonna 2014 oman ilmoituksensa mukaan n. 370 000 jäsentä. Puolueen perustamista alettiin suunnitella David F. Nolanin kotona Coloradossa vuonna 1971 ja perustaminen tapahtui saman vuoden joulukuussa. Puolueen perustamista joudutti huoli Vietnamin sodasta, asevelvollisuus sekä luopuminen kultakannasta. Alec Douglas-Home
Työväenpuolueen Harold Wilsonista tuli lokakuun 1964 vaalivoiton jälkeen Britannian pääministeri, ja Douglas-Home toimi konservatiivipuolueen johdossa seuraavan vuoden heinäkuuhun asti. Hänen eronsa jälkeen puolueen johtoon nousi Edward Heath. Kun Heathista tuli vuonna 1970 pääministeri, Douglas-Home palasi ulkoministerin asemaan. Theresa May
Theresa Mary May (o.s. Brasier, s. 1. lokakuuta 1956 Eastbourne, Sussex) on Britannian pääministeri. Hän on myös Konservatiivipuolueen johtaja. May oli sisäministerinä David Cameronin hallituksessa 2010–2016. Hän seurasi Cameronia pääministerinä, kun Cameron erosi hävittyään Britannian EU-kansanäänestyksen. Paleokonservatismi
Liikkeen synnyssä tärkeä tapaus oli vuonna 1980 perinteisten konservatiivien ja uuskonservatiivien välillä käyty kiista liittovaltion humanististen tieteiden rahoitusorganisaation National Endowment of Humanitiesin johtopaikasta. Johtajaksi valittiin aluksi perinteinen etelävaltiolainen konservatiivi Mel Bradford, mutta uuskonservatiivit onnistuivat saamaan hänen nimityksensä peruttua. Tämä konservatiiviliikkeen sisäinen taisto aiheutti liikkeen sisälle pysyvän haavan, ja Bradfordin puolella olleet alkoivat kutsua itseään ”paleoiksi” korostaakseen oman konservatiivusuutensa alkuperäisyyttä. Australian liberaalipuolue
Puolueen perustaja oli Robert Menzies, joka oli pää­ministerinä vuosina 1939–1941 "United Australia Partyn" edustajana ja uudelleen vuosina 1949–1966. Liberaalipuolue perustettiin 1945 useiden konservatiivipuolueiden yhteenliittymänä vastustamaan hallitsevaa Australian työväenpuoluetta. Menzies oli pääministerinä ennätykselliset 23 vuotta. Antikommunismi ja sosialismin vastustus oli puolueen perusperiaatteita 1950- ja 1960-luvuilla, ja Menzies yritti jopa kieltää paikallisen kommunistipuolueen 1951. Menzies oli myös vannoutunut monarkisti, jonka mielestä Australian piti pysyä monarkiana ja Britannian monarkin alaisena. Liberaalipuolue on myös perinteisesti pitänyt tärkeänä vahvaa suhdetta Yhdysvaltoihin. Työväenpuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Puolueen kärsittyä massiivisen tappion se joutui uudistumaan ja siirtyi politiikassaan keskustaa kohti. Puolueelle koitti pitkä oppositiokausi sen hävittyä vaalit 1987 ja 1992. Vuoden 1992 häviön jälkeen puolueen johtoon nousi John Smith. Hän muutti sääntöjä siten, että ammattiyhdistysliikkeen valta ehdokkaiden valintaan väheni. Smith kuoli yllättäen sydänkohtaukseen toukokuussa 1994. Konservatiivipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Konservatiivipuolue (, yleensä vain "Conservative Party") on Britannian suurin keskusta-oikeistolainen puolue. Puolue on konservatiivinen, talousliberaalinen ja EU-kriittinen. Perustuslaillisdemokraattinen puolue
Perustuslaillisdemokraattinen puolue (), lyh. KD, josta venäjäksi lausutuista kirjaimista [ka: de:] johdettu perustuslaillisdemokraatin rinnakkaisnimitys "kadetti", myös Kansan vapauden puolue () perustettiin Venäjällä 1905 kuuluisan historioitsijan Pavel Miljukovin johdolla hänen vapauduttuaan vankilasta. Mebyon Kernow
Mebyon Kernow'n perustava kokous pidettiin 6. tammikuuta 1951. Puolueen ensimmäinen poliittinen edustaja oli Helena Charles, joka pääsi Redruth-Cambornen kunnanvaltuustoon vuonna 1953. Varhaiset edustajat eivät kuitenkaan olleet täysin sitoutuneita puolueeseen ja ensimmäiset sitoutuneet ehdokkaat valittiin vasta 1960-luvulla. Muiden puolueiden jäsenten oikeus jäsenyyteen poistettiin 1970-luvulla. Puolueen 1970-luvun suurimpia saavutuksia oli Richard Jenkinin menestys Euroopan parlamenttivaaleissa 1979 hänen saadessa 10% kaikista Cornwallin äänistä. Samalla vuosikymmenellä, vuonna 1975 puolueesta irtaantui Cornish Nationalist Party. 1980- ja 1990-luvulla järjestettiin vaalien lisäksi useita poliittisia ilmauksia, kuten mielenosoituksia, Cornwallin autonomian puolesta. 2000-luvulla puolue on ajanut muun muassa Cornwallin neuvoston perustamista. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951
Vaalituloksen seurauksena Labourin johtaja Clement Attlee joutui luovuttamaan pääministerin viran konservatiivien johtajalle Winston Churchillille, joka palasi valtaan yli kuuden vuoden tauon jälkeen. Ennen seuraavia vaaleja Churchill vetäytyi syrjään maan ja puolueensa johdosta, ja hänen seuraajakseen valittiin vuonna 1955 Anthony Eden. Kanadan liberaalipuolue
Kanadan liberaalipuolue (, ) on Kanadassa toimiva liberaali puolue. Liberaalipuolue perustettiin 1. heinäkuuta 1867, mikä tekee siitä Kanadan vanhimman liittovaltion tasolla toimivan puolueen. Puolueen tunnusväri on punainen ja se kuuluu Liberal International -järjestöön. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951
Vaalit järjestettiin vain 20 kuukautta edellisten parlamenttivaalien jälkeen, koska vallassa olleen Työväenpuolueen eli Labourin parlamenttienemmistö oli niin kapea, että kuningas Yrjö VI pelkäsi hallituksen kaatuvan hänen ollessaan valtiovierailulla. Vaalit käytiin keskellä Korean sotaa ja kylmää sotaa, ja siksi Labour ja konservatiivipuolue kiistelivät vaalikampanjan aikana siitä, kumpi niistä pystyisi turvaamaan paremmin rauhan säilymisen. Labour vetosi vaalikampanjassaan kuuden vuoden valtakautensa aikaisiin onnistumisiin, kuten täystyöllisyyteen ja rauhan säilymiseen. Konservatiivit taas lupasivat ratkaista Britanniaa vaivanneen asuntopulan ja inflaation. Konservatiivit hyötyivät siitä, että heillä oli enemmän nuoria parlamenttiedustajia kuin Labourilla, jonka monet merkittävät poliitikot olivat kuolleet vaalikauden aikana. Lisäksi Labour kärsi sisäisistä poliittisista erimielisyyksistä. Liberaalidemokraatit (Yhdistynyt kuningaskunta)
Nykyinen Liberaalidemokraattinen puolue syntyi vuonna 1988 liberaalipuolueen jäänteiden ja Työväenpuolueesta vuonna 1981 eronneen Sosiaalidemokraattisen puolueen yhdistyessä. Liberaalipuolueen yhdistymistä vastustanut osa perusti uuden liberaalipuolueen. Salme Pekkala-Dutt
Britannian tiedustelupalvelu piti alusta lähtien selvänä, että Salme Pekkalan Lontoossa oleva tiedotustoimisto toimi Neuvosto-Venäjän hyväksi vuosina 1920–1922. Vaikka Salme Pekkala ei ollut näkyvästi Britannian kommunistipuolueen perustajana, hänet nimitettiin vuonna 1921 Britannian kommunistipuolueen valtuuskunnan johtajaksi Kominternin seuraavaan III kongressiin, joka pidettiin Moskovassa heinä-elokuussa 1921. Tällöin hän toimi jo hyvin läheisessä suhteessa intialais-ruotsalaisen sukutaustan omaavan Britanniassa asuvan Rajani Palme Duttin kanssa. Konspiratiivisessa toiminnassa Salme Pekkala käytti myös nimeä Salme Palme Dutt viitaten miehensä äidin kuuluisaan ruotsalaiseen Palme-sukuun. Virallisesti he menivät naimisiin elokuussa 1924. Salme ja Rajani Dutt asuivat vuodesta 1925 Brysselissä vuoteen 1936 asti, jolloin he palasivat takaisin Lontooseen. Salme Duttin rooli Britannian kommunistipuolueessa väheni osaksi terveyden huononemisen vuoksi. Viimeisiä näkyviä toimia oli kirjoittaminen Britannian kommunistilehteen Labour Monthly. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951
Labour sai vaaleissa suurimman äänisaaliin: 13,95 miljoonaa ääntä eli 48,8 prosenttia annetuista äänistä. Konservatiivipuolue sai yhdessä liittolaistensa kanssa 13,72 miljoonaa ääntä eli 48,0 prosentin kannatuksen. Britanniassa käytettävän enemmistövaalitavan vuoksi konservatiivit saivat kuitenkin alahuoneeseen enemmistön 321 edustajanpaikan turvin, kun taas Labour sai vain 295 edustajanpaikkaa. Clement Daviesin johtama liberaalipuolue sai 0,73 miljoonaa ääntä eli 2,6 prosentin kannatuksen ja 6 edustajainpaikkaa. Oswald Mosley
Vuoden 1918 vaaleissa Mosleystä tuli 21-vuotiaana Britannian parlamentin alahuoneen nuorin jäsen Harrowin vaalipiirissä konservatiivien ryhmään. Erottuaan konservatiivipuolueesta hän uusi parlamenttipaikkansa 1922 samassa vaalipiirissä itsenäisenä ehdokkaana. 1924 Mosley liittyi työväenpuolueeseen ja tuli valituksi lokakuussa 1927 sen puoluehallitukseen. Max Aitken Beaverbrook
Beaverbrook vaikutti sota-ajan hallituskoalition hajoamiseen vuonna 1922 ja yritti syrjäyttää Stanley Baldwinin konservatiivien johdosta 1930-luvun alussa. 1930-luvulla hän johti United Empire Party -nimistä puoluetta, joka kannatti Brittiläisen imperiumin säilyttämistä yhtenäisenä. Toisen maailmansodan aikana Beaverbrook toimi Winston Churchillin hallituksessa 1940–1941 lentokoneiden tuotannosta vastanneena ministerinä, 1941–1942 varusteluministerinä ja 1942 sotatuotantoministerinä. Vuosina 1943–1945 hän oli pienemmän valtiosinetin vartija (Lord Privy Seal). Beaverbrook oli Churchillin ja John Simonin ohella ainoa brittiläinen poliitikko, joka kuului maan hallitukseen sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan aikana. Elisabet (Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar)
Vuoden 1945 parlamenttivaaleissa Churchillin konservatiivipuolue hävisi Clement Attleen työväenpuolue Labourille. Elisabetin poliittisia näkemyksiä harvoin paljastettiin, mutta kirjeessä vuonna 1947 hän kuvaa Attleen ”korkeita toiveita sosialistitaivaasta maapallolla” häilyviksi ja mahdollisesti kuvaa häntä äänestäneitä ”köyhiksi ihmisiksi, niin monesti kouluttamattomiksi ja hämmentyneiksi. Rakastan heitä.” International Democrat Union
International Democrat Union (lyh. IDU) on konservatiivisten poliittisten puolueiden muodostama kansainvälinen internationaali. Järjestö on perustettu vuonna 1983 ja sen jäseninä on konservatiivisten puolueiden lisäksi myös muita keskustaa ja keskusta-oikeistoa edustavia puolueita. Konservatiivipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Seuraavaksi puolueen johtoon tuli Iain Duncan Smith, joka erotettiin luottamusäänestyksessä 29. lokakuuta 2003. Konservatiivipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Johtajuusäänestyksessä viidestä ehdokkaasta valittiin puolueen johtoon William Hague. Vuoden 2001 vaaleissa konservatiivit keskittyivät Eurooppa-kysymykseen, turvapaikanhakijoihin ja veroleikkauksiin, julistaen olevansa ainoa puolue joka voisi "pelastaa punnan". Vaaleissa puolue sai yhden lisäpaikan ja Hague erosi. Iain Duncan Smith
George Iain Duncan Smith (s. 9. huhtikuuta 1954) on brittiläinen poliitikko, joka toimi konservatiivipuolueen puheenjohtajana 12. syyskuuta 2001 – 6. marraskuuta 2003. Vuonna 2010 hänestä tuli David Cameronin hallituksen työ- ja eläkeministeri. Arvokonservatismi
Isossa-Britanniassa arvokonservatismi on yleisempää ikääntyneillä. Esimerkiksi vuoden 1997 vaaleissa 42 prosenttia 80-vuotiaista äänesti konservatiiveja. Ison-Britannian äänestystuloksista pystytään päättelemään, että arvokonservatismin kannatus kasvaa iän myötä. Nuoret äänestävät arvoliberaaleja, mutta tarkastelemalla vaaleja vuodesta 1964, äänestäjien kanta on muuttunut arvokonservatiiviseksi iän myötä. National Action
National Action on brittiläinen uusnatsistinen äärioikeistolainen järjestö. Järjestö on kielletty Britannian sisäministeriön määräyksellä, ja järjestöön kuulumisesta voidaan tuomita vankeuteen. Järjestö on perustettu 2013, ja se on ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeen Britanniassa kielletty äärioikeistolainen järjestö. William Hague
Hague haastoi John Majorin puoluejohtajuuden vuoden 1997 vaalitappion jälkeen. Hague edustaa puolueensa oikeistoa. Entinen pääministeri Margareth Thatcher oli nostamassa häntä valtaan estääkseen vihamiehiensä pääsyn puolueen johtoon. Hague lupasi alentaa veroja, "pelastaa punnan" eurolta ja "säilyttää Britannian itsenäisyyden." Lisäksi hän lupasi korjata koululaitoksen, terveyspalvelut ja lisätä poliiseja. Puolueen rivit rakoilivat jo 1998 kun 12 konservatiivipuolueen vaikuttajaa julkaisi The Independentissa kirjoituksen, jossa he kehottivat Britanniaa EMU-jäsenyyteen ja kehuivat Labourin Tony Blairin EU-politiikkaa. Työväenpuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Konservatiivihallituksen ajauduttua skandaaleihin, jotka vahingoittivat sen kannatusta, Labour palasi hallitukseen Harold Wilsonin johdolla 1964 ja pysyi vallassa vuoteen 1970 asti. Tällä hallituskaudellaan se muun muassa laillisti homoseksuaalisuuden ja lakkautti kuolemanrangaistuksen. Wilsonin hallitus hävisi niukasti 1970 vaalit Edward Heathin konservatiiveille, mutta palasi valtaan 1974. Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue
Puolue sai ensimmäisen parlamenttipaikkansa, kun konservatiivipuolueen Douglas Carswell Clactonin vaalipiiristä erosi konservatiiveistä, mikä johti uusintavaaliin 9. lokakuuta 2014, jossa Carswell piti paikkansa. Myöhemmin marraskuussa toinen entinen konservatiivi Mark Reckless piti paikkansa uusintavaalissa Rochester and Stroodin vaalipiirissä. Tony Blair
Blair uudisti puolueen julkisuuskuvaa ja sai sen sitoutumaan vapaaseen markkinatalouteen, inflaation vastaiseen politiikkaan, rikollisuuden vastustamiseen ja tukeen Euroopan yhdentymiselle. Hän käytti termiä "New Labour" kuvaamaan eroa puolueen menneisyyteen. Toukokuun 1995 paikallisvaalit Labour voitti selvästi. Vuoden 1996 puoluekokouksessa Blair ilmoitti kolmeksi päätavoitteekseen "koulutuksen, koulutuksen ja koulutuksen." John Majorin johtama epäsuosittu konservatiivihallitus, joka itsessään oli jakautunut Eurooppa-kysymyksessä hävisi selvin luvuin vuoden 1997 vaalit Labourin saadessa 66 % parlamenttipaikoista (418 vs. konservatiivien 165 ja liberaalidemokraattien 46) ja Blairista tuli maan nuorin pääministeri sitten vuoden 1812 Lordi Liverpoolin. Kautensa alussa Blair oli Britannian suosituin pääministeri kautta aikain. Gibraltarin sosialistinen työväenpuolue
Gibraltarin sosialistinen työväenpuolue (Gibraltar Socialist Labor Party, GSLP) on Gibraltarilla toimiva vasemmistopuolue. Se on Gibraltarin vanhin edelleen aktiivinen puolue. Sen juuret ovat ammattiyhdistysliikkeessä, ja jo ennen sen perustamista puolueen perustaja Joe Bossano oli aktiivinen brittiläisessä ammattiyhdistysliikkeessä ja Labour-uolueessa työskennellessään Lontoon East Endissä. Palattuaan Gibraltarille hän oli Britannian kuljetusalan työntekijöiden ammattiliitto TGWU:n paikallisedustaja. Hän oli pääministeri 1988-1996 ja oppositiojohtaja 1984-1988 ja 1996-2011. Kenneth Clarke
Konservatiivien jäätyä oppositioon 1997 ja Majorin erottua Clarke asettui ehdolle puolueen johtoon. Thatcher asettui kuitenkin tukemaan hänen kilpailijaansa William Hagueta, joka voitti johtajakilvan helposti. Tämän jälkeen Clarke jätti puolueen eturivin tehtävät. Toisen kerran hän hävisi johtajaäänestyksen euroskeptiselle Iain Duncan Smithille. Kolmannen kerran hän pyrki puolueen johtoon 2005, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Konservatiivipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Ainoana ehdokkaana puolueen johtoon valittiin parlamentin jäsen Michael Howard 6. marraskuuta 2003. Howard karsi varjohallitustaan, eikä siinä, kuten perinteisesti, osoitettu suoraa korvaajaa kaikille hallituksen ministerinpaikoille. Edward Smith-Stanley (14. Derbyn jaarli)
Edward George Geoffrey Smith-Stanley, 14. Derbyn jaarli, KG, PC (29. maaliskuuta 1799 – 23. lokakuuta 1869), oli brittiläinen valtiomies. Hän toimi pääministerinä vuosina 1852, 1858–1859 ja 1866–1869 ja oli Britannian konservatiivipuolueen pitkäaikaisin johtaja. Ennen vuotta 1834 hänet tunnettiin nimellä Edward Stanley, vuosina 1834–1851 puolestaan lordi Stanleyna. Yhdysvaltain demokraattinen puolue
Demokraattinen puolue katsoo periytyvänsä 1700-luvun lopun demokraattis-republikaanisesta puolueesta, joka vastusti keskusvaltaa ja ajoi osavaltioille mahdollisimman suuria toimivaltuuksia. Demokraattinen puolue perustettiin virallisesti vuonna 1828. Vuoden 1828 vaaleissa presidenttiehdokas Andrew Jacksonin joukot eivät jättäneet mitään sattuman varaan. Vaalikampanja oli vaalikiertueineen, mainoslauseineen ja -julisteineen ensimmäinen nykyaikaisena pidetty presidentinvaalikampanja. Jacksonin vastustajat väänsivät hänen nimestään pilanimen "Jackass" (”Aasi”), mutta Jackson käänsi senkin edukseen ja omaksui aasin osaksi kampanjansa kuvastoa. Myöhemmin aasista tuli koko demokraattipuolueen tunnus. Englannin ja Walesin vihreä puolue
Englannin ja Walesin vihreä puolue (, ) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa vaikuttava ympäristöpuolue. Se on maan vihreistä puoluejärjestöistä merkittävin ja se on muodostunut Tony Whittakerin 1973 perustaman People Party:n pohjalle monien vaiheiden kautta. Walesin puolue on osittain itsenäinen alajärjestö. Konservatiivinen kansanpuolue
Ensimmäisen kerran puolue oli yhdessä Venstren kanssa hallituksessa vuosina 1950–1953. Konservatiivinen kansanpuolue on osallistunut useisiin hallituksiin ja se on ollut viimeksi Venstren johtamassa hallituksessa vuosina 2001–2011. Konservatiivien ainoa oma pääministeri on ollut Poul Schlüter vuosina 1982–1993. Paleokonservatismi
Järjestäytyneenä ryhmänä ja nimityksenä paleokonservatismi syntyi 1980-luvulla. Nimityksen taustalla oli tarkoitus haastaa uuskonservatismi ja korostaa liikkeen ideologiaa ”alkuperäisenä” konservatismina. Konservatismi
Euroopassa konservatiivisiin tai liberaalikonservatiivisiin puolueisiin on luettu muun muassa keskustaoikeistolaiset Britannian konservatiivipuolue, Ranskan tasavaltalaiset, Saksan kristillisdemokraattinen unioni, Forza Italia, Norjan konservatiivipuolue ja Ruotsin Maltillinen kokoomus. Sitoutumaton kokoomus
ObS perustettiin vuonna 1987 yhteenliittymäksi, joka ei sitoudu puolueiden tiukkoihin ideologioihin ja ohjelmiin. Puolueen politiikka koostuu konservatiivisista, liberaaleista ja radikaaleista ajatuksista ja se on mielestään perinteisen oikeisto-vasemmisto -jaon ulkopuolella. Puolue-, arvovalta- ja henkilöpolitikoinin sijaan ObS arvostaa asiapitoista, yhteistyökykyistä ja tuloksiin perustuvaa asiainhoitoa. Pohjoismaiden neuvostossa ObS kuuluu Konservatiiviseen ryhmään. Konservatiivinen kansanpuolue
Konservatiivinen kansanpuolue on perustettu vuonna 1915 "Højren" () pohjalle. Puolueen nuorisojärjestöä, vuonna 1905 perustettua "Konservativ Ungdomia", pidetään maailman vanhimpana poliittisena nuorisojärjestönä. Kristillisdemokraattinen puolue (Alankomaat)
Kristillisdemokraattinen puolue (, CDA) on alankomaalainen kristillisdemokraattinen puolue. Kristillisdemokraattinen puolue perustettiin 11. lokakuuta 1980, kun kolme uskonnollissävytteistä puoluetta yhdistyi. Merkittävin näistä oli Katolinen kansanpuolue, joka oli ollut hallituksessa koko toisen maailmansodan jälkeisen ajan. Ympäristöpuolue Vihreät
Ympäristöpuolue Vihreät perustettiin 1981. Puolue osallistui vuosien 1982 ja 1985 valtiopäivävaaleihin, mutta vasta 1988 se ylitti äänikynnyksen. Tuolloin se oli ensimmäinen uusi puolue Ruotsin valtiopäivillä 70 vuoteen. Tosin seuraavissa vaaleissa 1991 Ympäristöpuolue kärsi suuren tappion ja menetti kaikki kansanedustajansa. Se palasi jälleen valtiopäiville 1994. Uusi konservatiivinen puolue
Uusi konservatiivinen puolue perustettiin toukokuussa 2014. Sitä johtaa vuosina 2012–2014 oikeusministerinä toiminut Jānis Bordāns, joka kuului ennen Kansalliseen liittoumaan. Puolue ei saanut yhtään paikkaa Saeimasta vuoden 2014 vaaleissa. Se sai kuitenkin yhdeksän paikkaa Riian kaupunginvaltuustoon vuoden 2017 kuntavaaleissa. Vuonna 2017 puolue sai nostetta, kun korruptionvastaisen viraston KNAB:in korkea-arvoiset virkamiehet Juta Strīķe ja Juris Jurašs liittyivät siihen. Heinäkuussa 2018 Uuden konservatiivisen puolueen gallup-kannatus oli 3,9 %. Lokakuun 2018 parlamenttivaaleissa puolue sai 114 694 ääntä eli 13,59 % annetuista äänistä ja 16 paikkaa parlamenttiin. David Cameron
Cameronin alaisuudessa konservatiivit jätti keskusta-oikeistolaisen Euroopan kansanpuolueen, koska se harjoitti liian liittovaltiomyönteistä politiikkaa Britannian konservatiivipuolueeseen verrattuna. Konservatiivipuolue perusti Euroopan parlamenttiin euroskeptisen Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän, johon liittyi mukaan esimerkiksi tšekkiläinen Kansalaisdemokraattinen puolue. Liberaalit (Ruotsi)
Kansanpuolue perustettiin vuonna 1934 useiden vapaamielisten ja liberaalien puolueiden yhdistymisen myötä. Kansanpuolue oli Ruotsin valtiopäivien suurin porvarillinen puolue aina 1940-luvulta 1970-luvulle saakka. Vuodesta 2004 lähtien puolue on ollut mukana yhteistyössä valtiopäivien muiden porvarillisten puolueiden, Maltillisen kokoomuksen, Keskustapuolueen ja Kristillisdemokraattien, muodostamassa Allianssi-liittoumassa. Elaine Kellett-Bowman
Dame Mary Elaine Kellett-Bowman, DBE (8. heinäkuuta 1923 – 4. maaliskuuta 2014) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän kouluttautui juristiksi. Keir Hardie
Hardie pyrki 1888 huonolla menestyksellä parlamentin alahuoneeseen ja perusti samana vuonna Skotlannin työväenpuolueen ("Scottish Labour Party"). Vuonna 1892 hänet valittiin alahuoneeseen ensimmäisenä työväenpuolueen edustajana ja tammikuussa 1893 hän osallistui Bradfordissa Itsenäisen Työväenpuolueen (Independent Labour Party, ILP) perustavaan kokoukseen. Heikosta organisaatiostaan huolimatta ILP:llä oli edellytykset vedota Englannin maltilliseen työväenluokkaan, sillä se ei ollut leimallisesti keskiluokkaisten älykköjen hallitsema kuten Fabian Society, mutta ei myöskään edustanut vierasmaista ja ateistista marxismia. Hardie putosi parlamentista vuoden 1895 vaaleissa, minkä jälkeen hän keskittyi ajamaan työväenliikkeen kokoamista yhteen parlamenttipuolueeseen. Helmikuussa 1900 Lontoossa järjestetyssä kokouksessa perustettiin Työväen edustajakomitea ("Labour Representative Committee"), josta vuonna 1906 tuli varsinainen Työväenpuolue ("Labour Party"). Hardie valittiin sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi, mutta hän jätti tehtävän jo kahden vuoden kuluttua. Alahuoneeseen hän oli palannut jo vuonna 1900 Merthyr Tydfilin edustajana. Konservatiivinen kansanpuolue
Konservatiivinen kansanpuolue (, lyh. KF) on tanskalainen keskusta-oikeistolainen konservatiivipuolue, joka on International Democrat Unionin (IDU) ja Euroopan kansanpuolueen (EPP) jäsen. Tanskassa Konservatiivinen kansanpuolue on osa Venstren johtamaa sinistä, eli oikeistolaista blokkia. Viron konservatiivinen kansanpuolue
Viron konservatiivinen kansanpuolue (, lyh. EKRE) on virolainen kansalliskonservatiinen oikeistopuolue, joka perustettiin 24. maaliskuuta 2012 vanhan agraaripuolue Kansanliiton pohjalle. Puolueen johtohahmot ovat puheenjohtaja Mart Helme ja tämän poika Martin Helme sekä Sauen kaupunginjohtaja Henn Põlluaas. Michael Fallon
Sir Michael Cathel Fallon (s. 14. toukokuuta 1952 Perth, Skotlanti) on brittiläinen poliitikko. Hän on edustanut Konservatiivipuoluetta parlamentin alahuoneessa vuosina 1983–1992 sekä vuodesta 1997 lähtien. Hän toimi vuodesta 2014 alkaen Britannian puolustusministerinä, kunnes hän erosi virastaan 1. marraskuuta 2017 seksuaalista ahdistelua koskeneen kohun vuoksi. David Cameron
Cameron lupasi, kun hän pyrki konservatiivien johtajaksi, että konservatiivipuolue jättäisi keskustaoikeistolaisen Euroopan kansanpuolueen, koska sillä oli liian "federalistinen" politiikka Britannian konservatiivipuolueen politiikkaan verrattuna. Konservatiivipuolue muodosti sen sijaan lievästi euroskeptisen Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän, johon liittyi mukaan esimerkiksi tšekkiläinen Kansalaisdemokraattinen puolue. British Movement
Alkuperäisen BM:n perusti nimellä National Socialist Movement Colin Jordan vuonna 1962. Nimenvaihdos British Movementiksi oli vuorossa 1968. Jordanin johtama puolue kampanjoi avoimen kansallissosialististen tunnusten kuten hakaristin ja Adolf Hitlerin kuvien alla. Liberaalinen Kansanpuolue
Suomen ensimmäinen liberalismin nimissä esiintynyt puolue oli vuosina 1880–1885 toiminut ruotsinkielinen Liberaalinen puolue, jonka aktiiveista suurin osa siirtyi pian Ruotsalaiseen puolueeseen. LKP:n varhaisin edeltäjä oli 1890-luvulla Suomalaisesta puolueesta irtaututunut Nuorsuomalainen Puolue, joka oli varsin pitkälle aatteeltaan liberaali. Enemmistö Nuorsuomalainen Puolueen jäsenistä perusti vuonna 1918 Kansanpuolueen enemmistön ja vanhasuomalaisten pienen tasavaltalaissiiven kanssa Kansallisen Edistyspuolueen, joka toimi vuodet 1918–1951. Vuonna 1951 Edistyspuolueen toiminta lopetettiin ja sen enemmistö liittyi yhdessä Itsenäisen Keskiluokan kanssa Suomen Kansanpuolueeseen ja vähemmistö perusti Vapaamielisten Liiton, joka oli Liberal International -järjestön jäsen. Puolueet yhdistyivät 29. joulukuuta 1965 ja muodostivat Liberaalisen Kansanpuolueen. Konservatiivipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Nykyisen konservatiivipuolueen historia alkaa 1830-luvulta, mutta sen edeltäjä Tory-puolue on vaikuttanut jo 1600-luvulla. Poliittiset liitot olivat tuolloin löysempiä kuin nyt, ja niihin sisältyi monia alaryhmiä. 1780-luvulta aina 1820-luvulle asti ryhmää johti William Pitt nuorempi, jonka seuraajia alettiin kutsua Tory-nimellä. 1820-luvulla ryhmä hajosi erimielisyyksiin, jolloin myös Arthur Wellesleyn johtama hallitus kaatui. Konservatismi
Konservatismin merkitys riippuu siitä, mitä pidetään perinteisenä tiettynä aikana tietyssä paikassa. Täten eri maiden konservatiivit saattavat olla monista asioista eri mieltä. Poliittisen konservatiivisuuden syntyi monarkian ja aristokratian puolustamisena vapautta ja tasa-arvoa korostavia valistusaatteita vastaan. Nämä aatteet ja porvariston varallisuuden kasvu muodostivat taustan Yhdysvaltain itsenäistymiselle 1776 ja varsinkin Ranskan vallankumoukselle 1789. Winston Churchill
Kaksi vuotta myöhemmin vuoden 1924 vaaleissa hänet valittiin konservatiivien tukemana perustuslaillisena edustamaan Eppingiä, missä on nykyään hänen patsaansa. Seuraavana vuonna hän liittyi virallisesti konservatiiveihin ja kommentoi: ”Kuka tahansa voi vaihtaa puoluetta ("rat"), mutta vaatii tiettyä kekseliäisyyttä vaihtaa vielä uudestaan puoluetta ("re-rat")”. Hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi ("Chancellor of the Exchequer") vuonna 1924 Stanley Baldwinin hallitukseen, ja hänen vastuullaan oli Britannian paluu kultakantaan. Vuoden 1926 yleislakon aikana Churchillin kerrotaan ehdottaneen konekiväärien käyttämistä lakkoilevia kaivosmiehiä vastaan. Churchill valvoi hallituksen "British Gazette" -lehteä ja sanoi kiistan aikana, että ”joko valtio murtaa yleislakon tai yleislakko murtaa valtion”. Lisäksi hän väitti, että Benito Mussolinin fasismi oli "tehnyt palveluksen koko maailmalle", koska se oli näyttänyt ”tavan taistella vallankumouksellisia voimia vastaan” – Churchill piti siis vahvaa hallintoa suojamuurina näköpiirissä olevaa kommunistista vallankumousta vastaan. Liberaalikonservatismi
Liberaalikonservatismia edustavat tässä mielessä esimerkiksi ja Ruotsin Maltillinen kokoomus, Norjan konservatiivipuolue, ja Suomen Kansallinen Kokoomus. Noustessaan Britannian pääministeriksi vuonna 2010, David Cameron sanoi BBC:n haastattelussa, että on aina pitänyt itseään liberaalikonservatiivina. Konservatiivipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Vuonna 1995 Major erosi toivoen voittavansa uudelleenvalinnan, ja hiljentääkseen Maastricht-kapinalliset. Kauden edetessä konservatiivien kannatus hiipui, ja jopa sairaita edustajia haalittiin alahuoneeseen äänestämään hallituksen puolesta. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2017
Kun vaalien ennenaikaistamisesta päätettiin, Mayn konservatiivipuolue oli gallupien mukaan ylivoimaisesti suosituin puolue, ja sen ennustettiin voittavan parlamenttiin valtavan enemmistön. Jeremy Corbynin työväenpuolue onnistui kuitenkin kuromaan konservatiivien etumatkaa vaalien lähestyessä.
Ovensuukysely julkaistiin kello 22.00 paikallista aikaa.
Konservatiivit menettivät enemmistönsä parlamentin alahuoneessa, vaikka pysyivätkin suurimpana puolueena ja lisäsivät ääniosuuttaan. Myös Työväenpuolue lisäsi suuresti kannatustaan. Skotlannin kansallispuolue menetti asemiaan, ja Itsenäisyyspuolueen kannatus romahti. Muun muassa entinen varapääministeri Nick Clegg ja Skotlannin entinen pääministeri Alex Salmond menettivät paikkansa parlamentissa.
Vaalien jälkeen May jatkoi pääministerinä konservatiivien vähemmistöhallituksessa, joka nojaa pohjoisirlantilaisen Demokraattisen unionistipuolueen tukeen. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2015
Konservatiivit saavuttivat parhaan tuloksensa Walesissä sitten vuoden 1983 vaalien. Konservatiivit saivat kolme paikkaa lisää Walesistä (kaksi liberaalidemokraateilta ja yksi työväenpuolueelta) ja heidän äänimääränsä nousi 27.2 prosenttiin. Työväenpuolue oli kuitenkin vahvin puolue Walesissä. He saivat 26.9% äänistä ja 25 paikkaa. UKIP nousi Walesin kolmanneksi puolueeksi äänimäärässä, vaikka se ei saanutkaan yhtään paikkaa Walesistä. Konservatismi
Konservatismi (uuslat. "conservatismus", latinan sanasta "conservare" ’säilyttää’) on poliittinen aatesuuntaus, joka puolustaa perinteitä ja perinteisiä arvoja, vastustaa kumouksellisuutta ja radikalismia ja pyrkii uudistusten maltillisuuteen. Konservatismi syntyi Ranskan suuren vallankumouksen vastavaikutuksena 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa ja asettui vastustamaan valistusaikana kehittyneitä liberalismia ja sosialismia. Konservatismi korostaa historiallisen kehityksen tietä syntyneiden yhteiskuntamuotojen arvoa. Jatkuvuuden turvaajina ovat yhteiskunnassa sellaiset laitokset kuin perhe, uskonto ja armeija, jotka takaavat moraalisen järjestyksen. 
Poliittista kirjoa kuvaavavassa vasemmisto-oikeisto-vastakkainasettelussa konservatismi on perinteisesti sijoitettu oikeistoon. Oltuaan alun perin liberalismin ja demokratian oppeja vastustavaa, konservatismi muuttui myöhemmin kapitalismin kannattajaksi. Konservatiivit omaksuivat nationalismin ja kansakunta muodostui konservatismin keskeiseksi yhteisöksi. Taloudellisissa käsityksissään konservatismi korostaa liberalismin tavoin yksityisomistuksen ja vapaan markkinatalouden merkitystä. Konservatiivinen politiikka on hyväksynyt myös maltillisesti toteutetun sosiaalipolitiikan. Liberaalipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Liberaalipuolue ("Liberal Party") oli konservatiivien ohella toinen suurista brittiläisistä puolueista 1800-luvun alusta vuoteen 1918, jolloin se menetti toiseksi suurimman puolueen asemansa työväenpuolueelle. Vuonna 1988 se yhdistyi Sosiaalidemokraattisen puolueen kanssa Liberaalidemokraattiseksi puolueeksi. John Bercow
Valmistuttuaan Essexin yliopistosta, Bercow valittiin konservatiivisen opiskelijajärjestön Federation of Conservative Studentsin (FCS) viimeiseksi puhemieheksi, vuonna 1986. Konservatiivipuolueen puhemies päätti hajottaa järjestön sen jälkeen, kun yksi järjestön jäsenistä syytti entistä pääministeriä, Harold Macmillania sotarikoksista. Bercow sai konservatiivipuolueen johdon huomion, ja vuonna 1987 hänet nimitettiin Conservative Collegiate Forumin (FCS:n seuraajan) varapuhemieheksi. Lontoon Greenpeace
Lontoon Greenpeace () oli brittiläinen aktivistiryhmä, joka kannatti ympäristönsuojelua sekä anarkismia. Lontoon Greenpeace oli toiminnassa vuosina 1972-2001. Ryhmä nousi julkisuuteen 1990-luvulla, kun kaksi siihen kuulunutta aktivistia kieltäytyi pyytämästä pikaruokayhtiö McDonald'silta anteeksi yhtiötä kritisoineita lentolehtisiä. Tästä seurasi vuosien kestänyt oikeudenkäynti, joka tuli tunnetuksi nimellä McLibel (). Vaikka Lontoon Greenpeacen aktivistit hävisivätkin oikeudenkäynnin, se aiheutti valtavaa vahinkoa McDonald'sin julkisuuskuvalle. Edmund Burke
Edmund Burke () oli irlantilais-brittiläinen valtiomies, kirjailija, puhuja ja poliittinen filosofi. Hän kuului vuosina 1765–1794 Britannian parlamentin alahuoneeseen, johon hänet valittiin Whig-puolueesta. Yrjö III:n aikana hän tuki amerikkalaisten siirtokuntien itsenäistymistä, joka tapahtuikin, kun Amerikan vallankumous puhkesi. Sen sijaan hän vastusti Ranskan vallankumousta, minkä ansiosta hänestä tuli Whigien konservatiivisen ryhmän johtavia jäseniä. Häntä pidetään nykyaikaisen konservatismin isänä. Konservatiivipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Thatcheristä tuli huippusuosittu Falklandin sodan jälkeen, ja vasemmiston saaman leiman vuoksi konservatiivit voittivat 1983 vaalit selvästi 144 paikan erolla ja edelleen 1987 102 paikalla. Kansalaisdemokraattinen puolue
Puolue perustettiin helmikuussa 1991 Kansalaisfoorumin hajoamisen myötä. Kansalaisdemokraattisen puolueen (ODS) perustamiskokous järjestettiin saman vuoden huhtikuussa, jolloin sen johtoon nousi silloinen valtiovarainministeri Václav Klaus. Vuoden 1992 parlamenttivaalien jälkeen ODS muodosti oikeistolaisen hallituskoalition ja Klausista tuli pääministeri. Hallitus jatkoi myös vuoden 1996 vaalien jälkeen samalla kokoonpanolla, mutta huomattavasti heikentyneenä kärsittyään vaalitappion. Puolueen rahoitukseen liittyvät kiistat puhkesivat ODS:n sisällä vuoden 1997 lopulla, mikä johti lopulta hallituksen kaatumiseen. ODS hajosi, kun osa puolueen johtohenkilöistä muodosti uuden Vapausliitto-puolueen. Kesäkuun 1998 vaaleissa ODS sai toiseksi eniten paikkoja edustajainhuoneeseen ja puolue sopi tukevansa ns. "oppositiosopimuksessa" Sosiaalidemokraattisen puolueen vähemmistöhallitusta. Paleokonservatismi
1990-luvulla paleokonservatiivit liittoutuivat toisen konservatiivisen ryhmittymän, libertaristeista syntyneen paleolibertaristien kanssa. Nämä paleoliikkeet alkoivat toimia yhdessä vuonna 1995 perustetussa reformipuoluessa, joka asetti presidenttiehdokkaakseen vuoden 2000 vaaleissa paleokonservatiivi Pat Buchananin. Paleokonservatiivien ja paleolibertaristien liitto sekä reformipuolue kuitenkin romahtivat 2000-luvun alussa, kun voimistuneet uuskonservatiivit, "National Review" -lehti ja kristillinen oikeisto aloittivat vastakampanjan Buchanania ja tämän antisemiittisiä puheita vastaan. The Guardian
The Guardian on vuonna 1821 perustettu brittiläinen sanomalehti, jonka omistaa Guardian Media Group -yhtymä. Maanantaista lauantaihin julkaistava lehti on poliittiselta kannaltaan keskustavasemmistolainen. Vuoteen 1959 asti lehden nimi oli The Manchester Guardian, ja sillä nimellä sitä vieläkin ajoittain kutsutaan Pohjois-Amerikassa. Lehden toimitukset ovat Lontoossa ja Manchesterissa. Sen levikki on 161 191 (2016). Gibraltarin liberaalipuolue
Gibraltarin liberaalipuolue (Gibraltar Liberal Party, GLP) on Gibraltarilla toimiva liberaali puolue. Sen puheenjohtaja on Joseph Garcia. Puolue on perustettu vuonna 1991. Vuoden 2011 parlamenttivaaleissa se oli Gibraltarin sosialistisen työväenpuolueen kanssa vaaliliitossa, joka voitti vaalit, mihin päättyi Gibraltarin sosiaalidemokrattisen puolueen 15 vuotta kestänyt valtakausi. Vaalien jälkeen puolue sai kolme ministerinpaikkaa, mutta pääministeriksi nousi sosialistisen työväenpuolueen Fabian Picardo. Ennen GSLP:hen liittymistään Picardo toimi oli toiminut Liberaalipuolueessa ja sitä ennen hän oli perustamassa sen edustajaa Kansallispuoluetta. Vaalikampanjan avanneessa manifestissa puheenjohtaja Garcia vakuutti puolueensa pyrkimään suurempaan avoimuuteen ja lisäävän kansalaisten vaikutusmahdollisuuksia. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1979
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1979 järjestettiin 3. toukokuuta. Vaaleissa konservatiivit saivat 339 paikkaa ja työväenpuolue 269. Konservatiivipuolueen puheenjohtajasta Margaret Thatcherista tuli Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäinen naispääministeri. Työväenpuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Britannian työväenpuolue on perustettu 27. helmikuuta 1900 Lontoossa. Sen alkuperäinen nimi oli "Labour Representation Committee", ja se toimi kannattaen työväenliikkeen tukemia parlamenttiehdokkaita. Saatuaan 29 paikkaa ryhmän parlamentin jäsenet päättivät ottaa nimen "The Labour Party" vuonna 1906. Labour muodosti ensimmäisen vähemmistöhallituksensa liberaalipuolueen tuella tammikuussa 1924 pääministerinään Ramsay MacDonald. Konservatiivit kuitenkin palasivat valtaan kuusi kuukautta myöhemmin "Daily Mailin" julkaistua väärennetyn kommunistikauhua herättäneen kirjeen neljä päivää ennen vaaleja. Progressiivinen puolue (1912)
Progressiivinen puolue () oli Yhdysvalloissa 1910–luvulla toiminut poliittinen puolue. Poliittiselta kannaltaan puolue oli keskusta-vasemmistolainen. Puolue perustettiin vuonna 1912 ja lakkautettiin 1916. Konservatiivipuolue (Norja)
Konservatiivipuolue (, oikeisto) on norjalainen keskusta-oikeistolainen puolue. Konservatiivipuolue perustettiin vuonna 1884 ja sen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2004 Erna Solberg. Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue
Ideologisesti oikealle sijoittuvaa UKIP:iä on luonnehdittu osaksi laajempaa Euroopan radikaalia oikeistoa. UKIP:in pääasiallinen paino on ollut euroskeptismissä puolueen vaatiessa Britanniaa vetäytymään Euroopan unionista. Se ajaa brittiläistä unionismia ja nationalismia rohkaisten yhtenäistä brittiläistä identiteettiä vastauksena kasvavalle walesilaiselle ja skotlantilaiselle nationalismille. Politiikan tutkijoiden mukaan näin tehdessään puolue yhdistää brittiläisyyden ja englantilaisuuden vedoten englantilaisten nationalistien tunteisiin. UKIP on myös painottanut vahvasti maahanmuuton vähentämistä, monikulttuurisuuden torjumista ja Britannian islamisaation vastustamista. Ottaen vaikutteita thatcherismistä ja klassisesta liberalismista puolue kuvailee itseään taloudellisesti libertaristiseksi ja ajaa liberaalia talouspolitiikkaa. Yhteiskunnallisissa asioissa kuten HLBT-oikeuksissa, koulutuksessa ja rikosoikeudessa se on konservatiivinen. Vaikka puolue ideologisesti juontaa juurensa konservatiivipuolueen oikeistosiipeen, se erottaa itsensä valtavirran valtaapitävistä käyttämällä populistista retoriikkaa. Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue
Maaliskuussa 2009 konservatiivien jäsen Stuart Wheeler lahjoitti puolueelle 100 000 £ arvosteltuaan aiemmin David Cameronin suhtautumista Lissabonin sopimukseen ja Euroopan unioniin. Wheeler on erotettu konservatiivipuolueesta. Hän olisi valmis harkitsemaan liittymistä konservatiivipuolueeseen uudestaan, jos Boris Johnson nousisi puolueen johtoon. John Major
Pieni enemmistö parlamentissa osoittautui pian riittämättömäksi. Britannia pakotettiin pois ERM:stä mustana keskiviikkona 16. syyskuuta 1992, vain viisi kuukautta vaalien jälkeen. Konservatiivipuolue menetti maineensa valtiontalouden vartijoina, ja puolue ajautui sisäisiin ristiriitoihin. Majorin arvovaltaa söivät puolueen ja hallituksen oikeistosiipi. Hänen eurooppapolitiikkansa kohtasi vastustusta, kun hallitus pyrki ratifioimaan Maastrichtin sopimuksen. Vaikka oppositiossa oleva Työväenpuolue tuki sopimusta, se pyrki heikentämään hallitusta. Toukokuussa 1992 parlamentissa oli 22 konservatiivipuolueen ”Maastricht-kapinallista”, kun hallituksen enemmistö oli vain 18 edustajaa. Edistyspuolue (Norja)
Edistyspuolue () on norjalainen oikeistopuolue. Se perustettiin vuonna 1973 ja se kuvaa itseään liberalistiseksi. Käytännössä puolueen ideologia sisältää kansallisliberalismia sekä oikeistopopulismia. Puolueen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2006 Siv Jensen, jota ennen johdossa toimi 28 vuotta Carl I. Hagen. Kesällä 2008 pidetyissä gallupeissa puolue nousi maan suurimmaksi gallup-kannatuslukujen perusteella. Kesäkuussa 2008 puolueen gallup-kannatus nousi 30,8 prosenttiin. Sittemmin puolueen kannatus on laskenut ja Työväenpuolue valtasi takaisin galluppien kärkisijat 2009. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa Edistyspuolue sai 16,3 prosenttia äänistä, päästen ensimmäistä kertaa hallitukseen.
Vuoden 2017 vaalituloksen myötä muodostettiin edellisen vaalikauden tapaan konservatiivipuolueen ja edistyspuolueen vähemmistöhallitus. David Cameron
David William Donald Cameron (s. 9. lokakuuta 1966 Lontoo, Englanti) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän oli Britannian pääministeri toukokuusta 2010 ja konservatiivipuolueen puheenjohtaja joulukuusta 2005. Cameron ilmoitti 24. kesäkuuta 2016 aikovansa erota pääministerin tehtävästään brittien äänestettyä EU-eron puolesta. Hän erosi pääministerin tehtävästä 13. heinäkuuta 2016 ja ilmoitti 12. syyskuuta jättävänsä myös parlamentin. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1950
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1950 järjestettiin 23. helmikuuta 1950. Vaaleissa valittiin parlamentin alahuoneen kaikki 625 jäsentä. Pääministeri Clement Attleen johtama Työväenpuolue menetti huomattavan määrän edustajanpaikkoja Konservatiivipuolueelle mutta säilytti silti kapean enemmistön alahuoneessa. Vaalien jälkeen muodostettu Attleen toinen hallitus jäi lyhytikäiseksi, kun konservatiivit voittivat vuoden 1951 parlamenttivaalit. John Nott
Nott istui parlamentin jäsenenä vuosina 1966–1983. Hän kuului alun perin Kansallisliberaaliseen puolueeseen, joka kuitenkin vuonna 1968 yhdistettiin Konservatiivipuolueeseen. Etelä-Afrikan konservatiivinen puolue
Etelä-Afrikan konservatiivinen puolue (, ) oli eteläafrikkalainen puolue, joka perustettiin vuonna 1982. Puolueen perusti joukko Kansallispuolueen poliitikkoja, mukaan lukien 17 kansanedustajaa, jotka erosivat Kansallispuolueesta protestina P.W. Bothan luomalle uudelle perustuslaille. Puolueen johtoon nousi transvaalilainen kansanedustaja Andries Treurnicht. Puolueen keskeinen tavoite oli vallanjaon estäminen maan etnisten ryhmien kesken. Konservatiivinen puolue sai vaalivoiton sekä vuoden 1987 vaaleissa saaden 23 kansanedustajaa, että vuoden 1989 vaaleissa paikkaluvun noustessa 39 ja siitä muodostui Kansallispuolueen muodostaman hallituksen pääoppositiopuolue. Työväenpuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
Toukokuun 1929 vaaleissa Labour sai jälleen enemmistön alahuoneessa ja MacDonald muodosti toisen hallituksensa liberaalien tuella. Vuoden 1931 talouskriisin jälkeen puolue hajosi kahtia, MacDonaldin ja osan ministereistä mentyä hallitukseen konservatiivien ja liberaalien kanssa, ja suurimman osan puolueesta jäädessä oppositioon. MacDonaldin ”National Labour” menetti nopeasti kannatustaan, ja opposition Labour keräsi entisen tukensa muodostaen Churchillin konservatiivien kanssa toukokuussa 1940 sota-ajan koalitio­hallituksen. David Cameron
Seuraavalla kierroksella, jossa vain Cameron ja Davis olivat vastakkain, saivat kaikki puolueen rekisteröidyt jäsenet äänestää. Cameron julistettiin konservatiivipuolueen johtajaksi 6. joulukuuta 2005. Cameron sai 134 446 ääntä eli 67,6 % puolueen jäsenten äänistä. Davis sai 64 398 ääntä eli 32,4 %. Suurimmaksi syyksi Cameronin voitolle arvellaan hänen hienoa puhettaan, kun taas Davisin puhe puoluekokouksessa petti hänen kannattajiensa odotukset. Cameron julistettiin myös samana päivänä virallisesti opposition johtajaksi ja samalla Privy Councilin jäseneksi. Whig
Viljalakien (1815–1846) vastaisen taistelun seurauksena konservatiivipuolue hajosi ja sen vapaakauppasiipi liittyi vähitellen whigien ja vapaakauppaa vaatineen radikaaliryhmittymän kanssa yhteen Liberaalipuolueeksi, josta käytettiin ensi kertaa tätä nimeä vuonna 1839, vaikka sen virallisen perustamisen lasketaan tapahtuneen vasta 1859. Kornit
Cornwallin vahvin puolue on perinteisesti ollut liberaalipuolue. 1900-luvun alussa syntyi nationalistisia liikkeitä, jotka ovat vaatineet Cornwallille eritasoista autonomista asemaa ja tunnustamista Yhdistyneen kuningaskunnan viidenneksi maaksi (nykyiset neljä ovat Skotlanti, Pohjois-Irlanti, Wales ja Englanti). Nationalistiset liikkeet eivät kuitenkaan ole menestyneet merkittävästi vaaleissa; esimerkiksi Mebyon Kernow sai vuoden 2009 maakuntavaaleissa 4 %:n kannatuksen ja oli siten neljänneksi suurin puolue Cornwallissa. Euroopan kansanpuolue
Euroopan kansanpuolue (, lyh. EPP) on vuonna 1976 perustettu eurooppalainen puolue. Sen perustivat kristillisdemokraattiset puolueet. Myöhemmin puolue on laajentanut jäsenkenttäänsä myös konservatiivisiin ja keskusta-oikeistolaisiin puolueisiin. Respect – The Unity Coalition
Respect – The Unity Coalition oli tammikuussa 2004 perustettu Englannissa ja Walesissa toiminut vasemmistolainen puolue. Nimi "Respect" () on itse asiassa akronyymi sanoista Respect, Equality, Socialism, Peace, Environmentalism, Community ja Trade Unionism (kunnioitus, tasa-arvo, sosialismi, rauha, ympäristönsuojelu, yhteisö ja ammattiyhdistystoiminta). Puolueen johtajana oli 2005–2012 Salma Yaqoob. Fianna Fáil
Fianna Fáil (lyh. FF, ) on vuonna 1926 perustettu irlantilainen poliittinen puolue. Fianna Fáil on ollut vallassa joitakin jaksoja lukuun ottamatta lähes koko Irlannin tasavallan historian aikana. Alkuaikoinaan puolue oli erittäin kansallismielinen ja yhtenäisen Irlannin tasavallan kannattaja, mutta nykyään Fianna Fáil on lähinnä keskusta-oikeistolainen puolue. Australian Protectionist Party
Australian Protectionist Party (APP, ) on australialainen kansallismielinen oikeistopuolue, joka perustettiin vuonna 2007. Puolue kannattaa protektionismia ja nationalismia. Australian liberaalipuolue
Australian liberaalipuolue (Lib, ) on australialainen oikeistopuolue, joka perustettiin vuonna 1945 korvaamaan United Australia Party. Ideologisesti puolueen on nähty edustavan konservatismia, liberaalikonservatismia ja talousliberalismia. Kansainvälisesti Liberaalipuolue on International Democrat Unionin jäsen. Englannin ja Walesin vihreä puolue
Yhdistyneen kuningaskunnan vaalijärjestelmän vuoksi pienillä ja keskisuurilla puolueilla on vaikeuksia saada edustajiaan valtion parlamenttiin, mutta ensimmäinen puolueen parlamentaarikko oli ylähuoneen lordi Timothy Wentworth Beaumont, Baron Beaumont of Whitley, joka siirtyi vihreisiin Liberaalipuolueesta 1999 ja kuoli 2008. Alahuoneessa ensimmäinen vihreän puolueen edustaja on puheenjohtaja, europarlamentaarikko, tohtori Caroline Lucas, joka voitti parlamenttivaaleissa 2010 yhdessä Brightonin vaalipiireistä Labourin David Lepperin parin tuhannen äänen marginaalilla. Hän tuli valituksi vaalipiiristä myös vuosien 2015 ja 2017 parlamenttivaaleissa ja kasvatti molemmissa vaaleissa ääniosuuttaan aikaisempaan verrattuna. Englannin historia
Englannin sisällissota oli sarja aseellisia yhteenottoja parlamentaristien ja rojalistien välillä vuosina 1642–1651. Se johti kuningas Kaarle I:n mestaamiseen ja Englannin julistamiseen tasavallaksi ja sitten Oliver Cromwellin hallitsemaksi lordiprotektoraatiksi. Sisällissodan johdosta Englannin kirkon monopoliasema uskontokysymyksissä murtui. Pian Cromwellin kuoleman jälkeen Kaarle II nousi valtaistuimelle ja kuningasvalta palautui. Poliittisesti sisällissota merkitsisi sitä, etteivät kuninkaat voineet enää hallita ilman parlamenttia, joskin asia vahvistui vasta mainiossa vallankumouksessa myöhemmin samalla vuosisadalla.