Kuka Eduard Bernstein oli?
Eduard Bernstein
Eduard Bernstein (6. tammikuuta 1850 Berliini – 18. joulukuuta 1932 Berliini) oli saksalainen sosiaalidemokraattinen teoreetikko ja poliitikko. Hän oli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) jäsen ja häntä pidetään usein revisionismin isänä.
David Bronstein
David Ionovitš Bronstein (Дави́д Ио́нович Бронште́йн; 19. helmikuuta 1924 Bila Tserkva, Ukraina – 5. joulukuuta 2006 Minsk, Valko-Venäjä) oli johtavia neuvostoliittolaisia shakin suurmestareita ja tuottelias ja arvostettu shakkikirjailija. Asiantuntijat ovat kuvanneet häntä luovana nerona ja taktiikan mestarina. Eduard Steinemann
Eduard ("Edi") Steinemann (2. elokuuta 1906 – 28. kesäkuuta 1937 Flawil, Sankt Gallen) oli sveitsiläinen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti moniottelun joukkuekilpailussa kultaa vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja sai siinä lisäksi hopeamitalin vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Eduard Brückner
Eduard Brückner syntyi 1862. Hänen isänsä oli baltiansaksalainen historioitsija Alexander Brückner. Hän vietti nuoruutensa Venäjällä ja opiskeli Tarton ja Münchenin yliopistoissa. Brückner valmistui Münchenistä 1885. Hän opetti tämän jälkeen Hampurissa Deutsche Seewartessa, kunnes sai maantieteen professorin paikan Bernin yliopistosta vuonna 1891. Bernistä hän siirtyi Hallen yliopistoon 1904 ja sieltä edelleen Wienin yliopistoon entisen opettajansa Albrecht Penckin seuraajaksi. Eduard Wirths
Tohtori Eduard Wirths (4. syyskuuta 1909 – 20. syyskuuta 1945) oli SS-päälääkäri (SS-Standortarzt) Auschwitzin keskitysleirillä syyskuusta 1942 tammikuuhun 1945. Wirths oli muodollisesti vastuussa siitä mitä lähes 20 leirin SS-lääkäriä tekivät (mukaan lukien Josef Mengele, Horst Schumann ja Carl Clauberg) jotka työskentelivät Auschwitzin lääketieteellisissä osissa 1942–1945. Marxilainen revisionismi
Revisionismin johtohahmoksi asettui uuskantilaisuudesta vaikutteita saanut marxilainen Eduard Bernstein (1850–1932), jonka mukaan osa Marxin opetuksista oli vanhentunut. Bernstein esitti ajatuksensa vuonna 1899 julkaisemassaan teoksessa "Sosialismin edellytykset". Wilhelm Eduard Weber
Wilhelm Eduard Weber (24. lokakuuta 1804 Wittenberg – 23. kesäkuuta 1891) oli saksalainen fyysikko. Hän tutki magnetismia yhdessä ystävänsä Carl Friedrich Gaussin kanssa. He kehittivät yhdessä varhaisen sähkömagneettisen lennättimen. Weberin mukaan on nimetty magneettivuon yksikkö "weber". Egon Friedell
Egon Friedell, aiemmin "Egon Friedmann", (21. tammikuuta 1878 Wien, Itävalta – 16. maaliskuuta 1938 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen kirjailija, filosofi, kulttuurihistorioitsija, teatterikriitikko, näyttelijä ja dramaatikko. Hän on tunnettu ennen muuta teoksestaan "Uuden ajan kulttuurihistoria". Kirjailija Thomas Mann piti Friedelliä yhtenä "parhaista saksan kielen tyylitaitureista". Eduard von Hartmann
Karl Robert Eduard von Hartmann (23. helmikuuta 1842 – 5. kesäkuuta 1906) oli saksalainen filosofi. Hän syntyi Berliinissä ja hän kouluttautui sotilaalliselle uralle. Koulutuksen päätyttyä hän liittyi tykistöön, mutta joutui eroamaan vuonna 1865 polviongelman johdosta. Eduard Bloch
Eduard Bloch (30. tammikuuta 1872 Frombork, Itä-Preussi, Saksa – 1. kesäkuuta 1945 New York City, Yhdysvallat) oli juutalainen lääkäri, joka toimi Adolf Hitlerin perheen lääkärinä Itävallassa 1903–1907. Eduard Caudella
Eduard Caudella (3. kesäkuuta 1841 – 15. huhtikuuta 1924) oli romanialainen säveltäjä, viulisti, kapellimestari, opettaja ja kriitikko. Hän opiskeli Henri Vieuxtempsin johdolla. Hän syntyi ja kuoli Iașissa, Romaniassa. Caudella keskittyi lähinnä oopperoiden säveltämiseen, mutta hän sävelsi myös muun muassa viulukonserton. Sosialismi
Marxin ja Engelsin jälkeen saksalaisesta Karl Kautskysta tuli marxismin johtava teoreetikko. Eduard Bernstein haastoi sosialistit luopumaan vallankumoushaaveista ja hyväksymään jo saavutetut tavoitteet. Saksalaisen sosialismin lisäksi Vladimir Uljanov (Lenin) hahmotteli vuonna 1902 vallankumouksellisen puolueteoriansa (leninismi). Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue hajosi Leninin seuraajiin (bolševikit) ja Juli Martovin menševikkeihin. Edward Garnett
Edward William Garnett (19. helmikuuta 1868 – 21. helmikuuta 1937) oli brittiläinen kriitikko ja kustannustoimittaja, joka löysi ja ohjasi monia 1900-luvun alun kirjailijoita. Hänen muodolliset opintonsa jäivät vähäisiksi, mutta hän kasvoi kirjallisesti suuntautuneessa perheessä ja luki valtavasti. Hän kehitti kyvyn tunnistaa lahjakkuuksia Hänen suojatteihinsa ja ystäviinsä kuuluivat Joseph Conrad, D. H. Lawrence, John Galsworthy, Ford Madox Ford, William Henry Hudson ja Stephen Crane. Juutalaiset
Keskiajalla juutalaiset saivat toimia välittäjinä eurooppalaisen kristillisen kulttuurin, arabialaisen kulttuurin ja kirjallisen antiikin kulttuurin välillä, mikä loi heille perustan tieteellisen tutkimuksen harjoittamiselle. Juutalaiset tiedemiehet ovatkin nousseet merkittävään asemaan tieteen edelläkävijöinä etenkin 1900-luvulta alkaen. Juutalaisten tieteilijöiden rooli on ollut keskeinen etenkin sosiologiassa ja psykologiassa, mutta myös muun muassa filosofiassa, fysiikassa, taloustieteessä, matematiikassa ja kielitieteessä. Tunnetuimpia juutalaisia tiedemiehiä ovat muun muassa fyysikko Albert Einstein, psykologi Sigmund Freud, sosiologi Émile Durkheim, filosofi Ludwig Wittgenstein, kielitieteilijä Noam Chomsky, matemaatikko Norbert Wiener ja taloustieteilijä Milton Friedman. Edgar Reinhardt
Edgar Reinhardt (21. toukokuuta 1914 – 11. tammikuuta 1985) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja, joka pelasi maalivahtina. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Reinhardt pelasi turnauksessa kaksi ottelua. Al Feldstein
Al Feldstein (24. lokakuuta 1925 Brooklyn, New York, New York – 29. huhtikuuta 2014 Montana) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän loi vuodesta 1956 pitkäaikaisen uran "Mad"-lehden toimittajana. Taidemaalarina hän tuli tunnetuksi luontoaiheisista töistään. Hänet valittiin vuonna 2003 Will Eisner Award Hall of Fameen. Edward Frederic Benson
Edward Frederic Benson (1867 – 1940) oli englantilainen romaanikirjailija, elämäkerturi ja novellisti. Kirjailijana hänet tunnettiin nimellä E. F. Benson. Hänen nuortenromaaninsa "Sininen ovi" (1918) suomennettiin 1931. Lisäksi myöhemmin hänen kauhunovellejaan on ilmestynyt eri kokoelmissa. Carl Bernstein
Carl Bernstein (s. 14. helmikuuta 1944, Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija. Hän toimi "The Washington Post" -sanomalehden reportterina vuosina 1966-76 ja toi työtoverinsa Bob Woodwardin kanssa esille niin sanotun Watergate-murtoskandaalin, joka johti presidentti Richard Nixonin eroon. Bernstein sai yhdessä Woodwardin kanssa Watergate-uutisoinnistaan useita palkintoja, muun muassa arvostetun Pulitzerin vuonna 1973. Heinrich Agathon Bernstein
Heinrich Agathon Bernstein (22. syyskuuta 1828 Breslau, Preussi – huhtikuussa 1865 Batanta, Papua) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä. Harold C. Schonberg
Schonberg tuli tunnetuksi ankarasta kritiikistään Leonard Bernsteinia kohtaan. Hän oli myös shakin harrastaja ja julkaisi aiheesta teoksen "Grandmasters of Chess". Hänen muuhun kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu mm. merkittävien säveltäjien elämäkertoja sekä kirja suurista pianisteista. Hän kuoli New Yorkissa vuonna 2003. Ossip Bernstein
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Venäjän vallankumouksen ja sisällissodan jälkeen Bernstein pakeni vuonna 1918 Ranskaan Odessan kautta. Bolševikkien salainen poliisi Tšeka aikoi teloittaa pankkiirien neuvonantajana toimineen Bernšteinin Odessassa, mutta hänet vapautettiin, kun hän osoittautui kuuluisaksi shakkimestariksi ja todisti tämän voittamalla ottelun teloittajien esimiestä vastaan. Tämän jälkeen Bernstein pakeni brittiläisellä sotalaivalla Ranskan ja asettui asumaan Pariisiin. 
Bernstein kuoli parantolassa Ranskan Pyreneillä vuonna 1962. Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko
Neuvostoliittolaiset olivat rauhanomaiseen sosialismiin siirtymisen kannalla, kun kiinalaiset puolustivat vallankumousta ja katsoivat sen olevan välttämättömän siirryttäessä sosialismiin. Kiinalaiset syyttivät neuvostoliittolaisia revisionismin kannattajiksi. Revisionismi oli Eduard Bernsteinin kehittämä opinsuunta. Kiinan puoluejohtaja Mao tuomitsi Nikita Hruštšovin rauhanomaisen rinnakkaiselon politiikan kapitalistimaiden kanssa ja sanoi Stalinin olleen 70-prosenttisesti oikeassa ja 30-prosenttisesti väärässä. Bernard Cohen
I. Bernard Cohen (1. maaliskuuta 1914 – 20. kesäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen tieteenhistorioitsija ja Victor S. Thomas -professori Harvardin yliopistossa. Tieteenhistorioitsijana Cohen oli erikoistunut fysiikkaan, etenkin fyysikko Isaac Newtonin elämään ja hänen aikaansa. Hän oli Harvardissa professorina koko uransa, joka alkoi vuonna 1942 väiteltyään tohtoriksi ensimmäisenä yhdysvaltalaisena tieteenhistoriasta. Cohenin suurimpiin saavutuksiin kuului Newtonin "Principia"-teoksen kääntäminen Anne Whitmanin täysin englanniksi. 974-sivuisen teoksen kääntäminen kesti heiltä lähes 15 vuotta. Einstein (suku)
Albert Einsteinin tiedetään saaneen kolme lasta, Lieserl Einstein, Eduard Einstein ja Hans Albert Einstein. Lieserl oli Einsteinin ensimmäinen lapsi ja ainoa tytär. Lieserl syntyi ennen kuin Einstein ja Mileva Marić solmivat avioliiton vuonna 1903. Vielä samana vuonna Lieserl menehtyi, vain vuoden ikäisenä. Hans Albert Einstein syntyi vuotta myöhemmin Lieserlin kuolemasta, Hans Albert Einstein oli professori Kalifornian yliopistossa. Eduard Einstein syntyi vuonna 1910, hän oli vakavasti sairas ja sairasti skitsofreniaa. Lincoln Kirstein
Lincoln Edward Kirstein (4. toukokuuta 1907 – 5. tammikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen kirjailija, baletti-impressaari, liikemies, taiteen suojelija ja kulttuurihahmo New Yorkissa, joka on tunnettu sekä omista taiteellisista saavutuksistaan että laajasta yhteiskunnallisesta vaikutuksestaan. Yhteistyössä George Balanchinen kanssa hän perusti sekä johti balettitaloja, joista muodostui maailmankuulu New York City Ballet, jota Kirsten johti vuodesta 1948 aina vuoteen 1989. Hänen ystävänsä kuvailivat hänen monialaista aktiivisuuttaan sanoin: "Hänellä oli enemmän käsiä kuin Shivalla". Evert Julius Bonsdorff
Evert Julius Bonsdorff (24. syyskuuta 1810 Turku – 30. heinäkuuta 1898 Muurla) oli suomalainen anatomi, eläintieteilijä ja lääkäri. Anatomian ja fysiologian professorina vuosina 1846–1871 toiminut Bonsdorff tunnetaan lääkäriopetuksen uudistajana ja Helsingin yliopiston lintukokoelmien perustajana. Arkkiatrin arvon Bonsdorff sai vuonna 1859 ja valtioneuvoksen vuonna 1871. Eduard Erdmann
Eduard Erdmann (5. maaliskuuta 1896 Wenden, Liivinmaa [nykyisin Cēsis, Latvia] – 21. kesäkuuta 1958, Hampuri, Länsi-Saksa) oli saksalainen pianisti, pianopedagogi ja säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Riiassa H. Creutzburgin johdolla ja 1915–1918 Berliinissä sävellystä Heinz Tiessenin ja pianonsoittoa Conrad Ansorgen oppilaana. Pedagogin uransa hän aloitti 1925–1935 Kölnin musiikkikorkeakoulun pianonsoiton solistiluokan johtajana ja hän toimi vuodesta 1950 Hampurin musiikkikorkeakoulun professorina. Eduard Wirths
Hän syntyi Geroldshausenissa Baijerissa katolilaiseen perheeseen. Wirths opiskeli Würzburgin yliopistossa 1930–1935. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen sekä SA:han 1932 ja SS:ään 1934. Hän liittyi Waffen-SS:ään 1939 ja taisteli Norjassa ja itärintamalla, mutta joutui pois sotapalveluksesta saatuaan sydänkohtauksen 1942. Hän oli Dachaun keskitysleirillä koulutuksessa ja sen jälkeen SS-lääkärinä Neuengammen keskitysleirissä. Hänet ylennettiin Hauptsturmführeriksi (kapteeni) ja nimettiin päälääkäriksi Auschwitziin syyskuussa 1942. Hänen uskottiin voivan nujertaa lavantautiepidemian, joka tuolloin riehui leirissä. Leirillä hän osallistui vankien valitsemisiin kaasukammioihin. Eduard Wirths ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi (majuri) syyskuussa 1944. Wirth määräsi leirillä pseudotieteellisiä tutkimuksia, jotka liittyivät esimerkiksi lavantaudin tutkimiseen tai gynekologiaan, ja aiheuttivat tutkimuskohteelle pahoja vammoja. Hän oli kiinnostunut myös naisten steriloinnista. Albert Einstein
missä Eduard Kokoity
Kokoity Džabejy fyrt Eduard (, , , s. 31. lokakuuta 1964 Tskhinvali, Etelä-Ossetian AA, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on osseettipoliitikko, Venäjän, Nicaraguan ja Venezuelan tunnustaman Etelä-Ossetian presidentti vuosina 2001–2011. Eugen Schauman
Keskiviikkona Schauman tapasi myös ystävänsä, kagaalin Helsingin kanslian esimiehen, filosofian kandidaatti – myöhemmin kauppaneuvos – Walter Rydmanin, joka oli ulkoiluttamassa koiraansa Kaisaniemessä. Ystävykset istahtivat penkille ja alkoivat keskustella venäläisten sortopolitiikasta. Rydman oli ärsyyntynyt siitä, että kansan mieliala oli niin lamaantunut, että se alistui vastarinnatta sortoon. Lopulta Rydman tuhahti: "”Tuskin on miestä, jolla olisi rohkeutta surmata Bobrikov”". Tähän Schauman vastasi: "”Kyllä semmoisia miehiä on. Ole rauhallinen vaan!”"
Torstaina, 16. kesäkuuta 1904 aamupäivällä, noin klo 11, kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov oli tulossa johtamaan senaatin istuntoa. Hän käveli seurueineen poikki Senaatintorin. Eugen Schauman seurasi Bobrikovia senaatin ylimmän kerroksen ikkunasta ja kuuli, kuinka tämä astui ovesta yksin sisään ja lähti univormuun ja päällystakkiin pukeutuneena, salkkua ja kävelykeppiä kädessänsä kantaen kulkemaan hitaasti ylös portaita. Schauman vetäytyi ikkunasta ja alkoi laskeutua portaita alas kohti Bobrikovia. He kohtasivat toisen kerroksen porrastasanteella. Schauman oli kysynyt aiemmin lääkäriystävältään, kagaalin jäseneltä Birger Runebergiltä, mihin tulisi ampua, jotta laukaukset olisivat tappavia. Schauman otti esiin FN Browning M1900 -pistoolin, astui Bobrikovin eteen ja ampui kolme laukausta lääkäriystävänsä antamien ohjeiden mukaisesti kohti Bobrikovia. Ensimmäinen laukaus kimposi univormun napista ja toinen jykevästä rintapielen Pyhän Vladimirin I luokan rististä kaulaa naarmuttaen. Kolmas, tappava luoti osui vyönsolkeen, joka murskaantui. Luoti ja soljen kappaleet tunkeutuivat Bobrikovin vatsaan. Tämän jälkeen Schauman astui pari askelta taaksepäin ja ampui kaksi laukausta sydämeensä. Schauman kuoli heti, mutta Bobrikov pysyi pystyssä ja hoippui senaatin istuntosaliin, josta hänet kiidätettiin ensin kotiinsa ja sieltä Ullanlinnassa sijaitsevaan Kirurgiseen sairaalaan. Bobrikov oli kieltänyt venäläisiä saattajiaan viemästä häntä Senaatintorin reunalla sijainneeseen venäläiseen sotilassairaalaan. Bobrikovin leikkauksesta vastasi nuori, lahjakas ja lupaava kirurgi Richard Faltin. Schaumanin lääkäriystävän neuvojen mukaisesti ammuttu luoti oli tuhonnut Bobrikovin sisäelimet niin pahasti, ettei häntä kyetty monituntisella leikkauksellakaan pelastamaan. Bobrikov kuoli seuraavana yönä. Schaumanin ruumis raahattiin Senaatintalon portailta pihaan. Erfurtin ohjelma
Erfurtin ohjelma on Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen vuonna 1891 Erfurtissa käyttöönsä hyväksymä puolueohjelma. Ohjelman kirjoitti Karl Kautsky apunaan ohjelmakomitea, johon kuului muun muassa Eduard Bernstein. Tavoitteena oli luoda ”Sosialidemokraattinen katekismus” ja tapahtuneen historian valossa teoksesta sellainen syntyikin. Eduard Fuchs
Fuchs sai jo nuorena sosialistisen ja marxistisen vakaumuksen. Hän liittyi vuonna 1886 kiellettyyn Sosialistiseen kansanpuolueeseen, joka on Saksan sosiaalidemokraattinen puolueen edeltäjä. Vuonna 1892 hänestä tuli satiirisen viikkolehden "Süddeutscher Postillon" päätoimittaja ja myöhemmin "Leipziger Volkszeitung" toimittaja. Fuchs kirjoitti kiistanalaisia tekstejä, joiden takia hän joutui myös vankilaan muutamaan kertaan. Vankilassa ollessa Fuchs kirjoitti muun muassa kirjan "Karikatur der europäischen Völker" (”Eurooppalaisten kansojen karikatyyri”). Harold Shapero
Harvardista valmistuttuaan Shapero opiskeli Nadia Boulangerin johdolla. Hän tutustui myös Igor Stravinskiin. Hän meni vuonna 1945 naimisiin taidemaalari Esther Gellerin kanssa. Leonard Bernstein johti vuonna 1948 hänen "Symphony for Classical Orchestransa" kantaesityksen Bostonin sinfoniaorkesterin soittamana. Shapero sai Yhdysvalloissa välittömästi mainetta, mutta myös kritiikkiä; mm. Aaron Copland syytti häntä "New York Timesin" artikkelissa omaperäisyyden puutteesta. Jacob Epstein
Jacob Epstein (1880–1959) oli Yhdysvalloissa syntynyt kuvanveistäjä joka toimi vuodesta 1905 Britanniassa. Hän oli modernin kuvanveiston edeltäjä, jonka ristiriitaiset teokset kyseenalaistivat taiteen aiheiden sopivuutta koskevia sääntöjä. Epstein oli suoran kuvanveiston pioneereja. Eric Berne
Eric Berne (alk. Eric Lennard Bernstein; 10. toukokuuta 1910 Montreal, Kanada – 15. heinäkuuta 1970 Carmel-by-the-Sea, USA) oli kanadalaissyntyinen psykiatri. Hänet tunnetaan parhaiten transaktioanalyysin luojana. Tästä aiheesta hän julkaisi sekä ammatillisia että kansantajuisia kirjoja. Hän kuoli kesken kehitystyönsä, 60-vuotiaana. Edward Chamberlin
Edward Chamberlin (18. toukokuuta 1899, La Conner – 1967) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hänen pääteoksensa on "The Theory of Monopolistic Competition", joka ilmestyi ensi kertaa vuonna 1933. Tässä teoksessa hän poikkeaa vapaan kilpailun ja monopolin teoriasta. Hän oli monopolistisen epätäydellisen kilpailun teorian merkittävä vaikuttaja. Chamberlin kehitti sen ensimmäisenä Yhdysvalloissa. Chamberlin käsitteli myös mainonnan vaikutusta kysyntään, jota ennen häntä oli yleensä pidetty annettuna ja itsenäisenä asiana. Sosiaalinen markkinatalous
1800-luvun lopulta alkaen revisionistit, kuten Eduard Bernstein, kyseenalaistivat Karl Marxin ajatukset vallankumouksen välttämättömyydestä työväen olojen parantumisen ehtona (revisio = uudelleentarkastus). Talouden tosiseikat tuli ottaa huomioon, eikä kapitalismi ollut ennustetuksista huolimatta tuhoutumassa. Eduard Steinberg
Eduard Arkadjevitš Steinberg () (3. maaliskuuta 1937 Moskova, Neuvostoliitto – 28. maaliskuuta 2012 Pariisi, Ranska) oli venäläinen taidemaalari, filosofi ja toisinajattelija. Axel Edvard Berndtson
Axel Edward Berndtson (17. elokuuta 1858 Helsinki – 13. marraskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija, kustantaja ja taidekauppias. Harry Bernstein
Harry Bernstein (30. toukokuuta 1910 Stockport – 3. kesäkuuta 2011) oli englantilaissyntyinen kirjailija. Edison Denisov
Denisovin musiikkia esitetään edelleen laajalti maailman huippuorkesterien, kamariorkesterien ja soolotaiteilijoiden repertuaareissa. Denisovia säännöllisesti ohjelmistoihinsa sisällyttäneisiin kapellimestareihin kuuluvat muun muassa Leonard Bernstein, Charles Dutoit, Daniel Barenboim, Neeme Järvi, Pierre Boulez ja Gennadi Roždestvenski. Hänen musiikkiaan löytyy lukuisilta kansainvälisiltä levymerkeiltä, kuten Columbia Recordsilta, BIS Recordsilta ja Melodijalta sekä monilta kansainvälisiltä nuottikustantajilta. J. K. Kari
Lehtimiehenä työskennellyt Kari kunnostautui myös työväenkirjallisuuden suomentajana. Jo vuonna 1899, Suomen työväenpuolueen perustamisvuonna, ilmestyi hänen ensimmäinen suomennoksensa, "Erfurtin ohjelma", jolla oli suuri merkitys koko suomalaisen työväenliikkeen poliittiselle kehitykselle. Lähes samoihin aikoihin edellisen kanssa ilmestyi Werner Sombartin teos "Sosialismi ja sosiaalinen liike 19 vuosisadalla". On vielä mainittava Eduard Bernsteinin "Lakko, sen luonne ja vaikutukset" (1907), Karl Kautskyn "Kristinuskon alkuperä" (1909), Eduard Bernsteinin "Parlamentarismi ja sosialidemokratia" (1909) sekä Kautskyn "Lisääntyminen ja kehitys luonnossa sekä yhteiskunnassa" (1911). Eduard Bernstein
Kun Bismarckin asettama etsintäkuulutus Bernsteinia kohtaan purettiin 1901, Bernstein palasi Saksaan. Hän toimi SPD:n parlamentaarikkona Saksan valtiopäivillä sekä toimittajana eri työväenliikkeen lehdissä. Parlamentissa Bernstein vastusti militarismia ja suurvaltojen imperialistista vastakkainasettelua sekä kannatti etenkin vapaakauppaa ja kansainvälisen oikeuden kehittämistä. Ensimmäisen maailmansodan alussa Bernstein äänesti useimpien saksalaisten sosiaalidemokraattien tavoin hallituksen ehdottamien sotamäärärahojen puolesta, mutta ensimmäisen sotavuoden jälkeen Bernsteinista tuli keisarillisen Saksan sotapolitiikan äänekäs kriitikko, samaan aikaan kun sosialidemokraattien enemmistö pysyi uskollisena sotapolitiikalle. Bernstein julkaisi keväällä 1915 yhdessä Karl Kautskyn ja Hugo Haasen kanssa ”Das Gebot der Stunde” -manifestin, joka kritisoi Saksaa aluevalloituksien tavoittelusta. Tästä alkoi saksalaisen sosialidemokratian kahtiajako, joka johti lopulta itsenäisen sosialidemokraattisen puolueen irroittautumiseen SPD:stä. Eduard Strasburger
Eduard Adolf Strasburger (1844–1912) oli saksalainen kasvitieteilijä. Hän toimi professorina Jenan yliopistossa vuodesta 1873 ja Bonnin yliopistossa vuodesta 1880. Häntä pidetään merkittävänä soluopin ja kasvien siitoksen tutkijan. Hän myös kehitti mikroskooppista tutkimustekniikkaa. Eduard Schnitzer
Emin Pašša piti puoliaan syrjäisessä maakunnassa ja loppuvuodesta 1885 hän lähetti Eurooppaan kirjeen, jossa hän kertoi tarvitsevansa apua. Mediassa alkoivat vaatimukset Emin Paššan pelastamiseksi, ettei Gordonin kohtalo toistuisi. Tutkimusmatkailija Henry Morton Stanley tarjoutui pelastajaksi, koska ajatteli Paššan pelastamisen tuovan hänelle yhtä paljon huomiota kuin David Livingstonen löytämisen. Retkikunnan varustaminen vei aikaa ja Stanley pääsi liikkeelle maaliskuussa 1887. Reitti kulki Atlantin rannikolta Kongojokea pitkin kohti Ugandaa. Joulukuussa 1887 hän saapui Albertjärvelle. Tadeusz Reichstein
Tadeusz Reichstein (20. heinäkuuta 1897 Włocławek – 1. elokuuta 1996 Basel) oli puolalais-sveitsiläinen Nobel-palkittu biokemisti. Juutalaiseen perheeseen syntynyt Reichstein toimi Baselin yliopiston professorina vuosina 1938–1967. Hänet tunnettiin etenkin C-vitamiinin ja hydrokortisonin valmistuksen keksijänä, sekä lisämunuaisen kuorikerroksen steroidihormonien tutkijana. Reichsteinille myönnettiin vuonna 1950 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto, jonka hän jakoi Edward Kendallin ja Philip Henchin kanssa. Edith Stein
Pyhä Ristin Teresa Benedicta eli Edith Stein (OCD, 12. lokakuuta 1891 Breslau – 9. elokuuta 1942 Auschwitz-Birkenaun keskitysleirillä) oli juutalaissyntyinen filosofi, joka kääntyi katolisuuteen ja on yksi kolmesta Euroopan suojeluspyhimyksestä Katariina Sienalaisen ja Birgitta Vadstenalaisen ohella. Hänet julistettiin autuaaksi 1. toukokuuta 1987 ja kanonisoitiin 11. lokakuuta 1998. Artur Rubinstein
Ensimmäisen maailmansodan aikana Rubinstein asui Lontoossa ja esiintyi yhdessä viulisti Eugène Ysaÿen kanssa. Vuosina 1916–1917 hän teki kiertueen Espanjaan ja Etelä-Amerikkaan; hänen kiinnostuksensa espanjalaisen kielialueen säveltäjiin, kuten Enrique Granadosiin, Isaac Albéniziin, Manuel de Fallaan ja Heitor Villa-Lobosiin, juontuu tältä ajalta. Toisen maailmansodan ajan Rubinstein asui Yhdysvalloissa, ja hän sai kansalaisuuden vuonna 1946. Rubinsteinin ura jatkui vuoteen 1976 asti, jolloin heikentynyt näkö ja kuulo lopulta pakottivat hänet vetäytymään estradeilta. Eduard Bagritski
Eduard Georgijevitš Bagritski (, oikea sukunimi "Dzjubin", Дзю́бин; 3. marraskuuta 1895 Odessa – 16. helmikuuta 1934 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija. Eduard Einstein
Mileva ja Albert Einstein muuttivat erilleen vuonna 1914. Ero kosketti hyvin paljon Eduardia ja Hans Albertia. Vaikka ero etäännytti poikien ja isän väliä, he kävivät kirjeenvaihtoa ja lomailivat yhdessä. Eduardin sairastumisen jälkeen Albert Einstein ei kuitenkaan enää halunnut tavata poikaansa, joten Eduardista huolehtiminen jäi Milevan vastuulle aina Milevan vuonna 1948 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Eduard Einstein vietti loppuelämänsä vuoroin laitoshoidossa, vuoroin äitinsä luona. Alexander Berkman
Alexander Berkman (, 21. marraskuuta 1870 – 28. kesäkuuta 1936) oli amerikanvenäläinen kirjailija ja 1800- ja 1900-luvun anarkistisen liikkeen johtava hahmo. Alexander Berkman, syntymänimeltään Ovsei Osipovitš Berkman syntyi Vilnassa Liettuassa juutalaiseen perheeseen. Hän eli nuoruutensa Pietarissa Venäjällä, jossa häntä alettiin kutsua Alexanderiksi. Berkman muutti hänen vanhempiensa kuoltua Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana. Harry Bernstein
Bernstein oli juutalainen ja muutti 12-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän asui kuolemaan saakka New Jerseyssä. Vuonna 2008 ilmestyi hänen toinen teoksena "The Dream", joka kuvaa perheen varhaisia vuosia valtameren takana. Bernstein oli puolalaissyntyisten vanhempiensa seitsemästä lapsesta viides. Hänen äitinsä väitti vastoin virallisten asiakirjojen tietoja pojan syntyneen 17. huhtikuuta. Bernstein ei kuitenkaan viime vuosinaan juhlistanut syntymäpäiväänsä enää kumpanakaan päivänä. Hän kuoli 101-vuotiaana 3. kesäkuuta 2011. Ludwig Boltzmann
Ludwig Eduard Boltzmann (20. helmikuuta 1844 – 5. syyskuuta 1906) oli itävaltalainen fyysikko ja professori Grazissa, Münchenissä, Leipzigissa ja Wienissä. Hän sovelsi tilastollisia menetelmiä termodynamiikkaan, selvensi entropian käsitettä ja edisti merkittävästi teoreettisen fysiikan kehitystä. Edward M. Kennedy
Edward Moore ”Ted” Kennedy (22. helmikuuta 1932 – 25. elokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Massachusettsin senaattori. Hän oli Joseph P. Kennedyn nuorin poika. John F. Kennedy ja Robert Kennedy olivat hänen veljiään. Hänellä oli yhteensä kahdeksan sisarusta. Kennedy oli aviossa kahteen kertaan ja hänellä oli kolme lasta. Edmund Burke
Edmund Burke () oli irlantilais-brittiläinen valtiomies, kirjailija, puhuja ja poliittinen filosofi. Hän kuului vuosina 1765–1794 Britannian parlamentin alahuoneeseen, johon hänet valittiin Whig-puolueesta. Yrjö III:n aikana hän tuki amerikkalaisten siirtokuntien itsenäistymistä, joka tapahtuikin, kun Amerikan vallankumous puhkesi. Sen sijaan hän vastusti Ranskan vallankumousta, minkä ansiosta hänestä tuli Whigien konservatiivisen ryhmän johtavia jäseniä. Häntä pidetään nykyaikaisen konservatismin isänä. Eduard Grüneisen
Eduard Grüneisen (s. 26. toukokuuta 1877, k. 5. huhtikuuta 1949) oli saksalainen fyysikko. Grüneisen syntyi Stöcksen kylässä. Kiteiden lämpötilaan ja tilavuuteen liittyvä Grüneisenin parametri nimettiin hänen mukaansa. Grüneisen kuoli Marburgissa. Ralph Waldo Emerson
Ralph Waldo Emerson (25. toukokuuta 1803 Boston, Massachusetts – 27. huhtikuuta 1882 Concord, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen esseisti, runoilija, filosofi ja 1800-luvun transsendentalistisen liikkeen johtaja. Transsendentalismin Emerson esitteli esseessään ”Luonto” vuonna 1836. Hän sai vaikutteita Michel de Montaignelta, William Wordsworthilta, Immanuel Kantilta, G. W. F. Hegeliltä ja Veda-kirjoista. E. N. Tigerstedt
Eugène Napoleon Theodor Fredrik Gustaf (E. N.) Tigerstedt (28. toukokuuta 1907 Varsova, Puola – 27. kesäkuuta 1979 Kreikka) oli kirjallisuudentutkija, Helsingin yliopiston kirjallisuudenhistorian professori 1946–1948. Hän siirtyi Ruotsiin kustannusalalle ja oli Tukholman yliopiston professori 1956–1973.) Elmer Bernstein
Bernstein sävelsi elokuvamusiikkinsa ohella kaksi musikaalia. "How Now, Dow Jones" sai kantaesityksensä Broadwaylla 1968 ja "Merlin" 1983. Säveltäjä voitti uransa aikana useita palkintoja, joista tunnetuimpia ovat yksi Oscar-palkinto ja kaksi Golden Globea. Hän kuoli syöpään Kaliforniassa 82-vuotiaana. Edward Calvin Kendall
Edward Calvin Kendall (8. maaliskuuta 1886 Norwalk, Kalifornia – 4. toukokuuta 1972 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen Nobel-palkittu biokemisti. Hän on löytänyt kortisonin sekä tutkinut erityisesti lisämunuaisen kuorikerroksen steroidihormonia. Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto Kendallille myönnettiin vuonna 1950. Hän jakoi sen Tadeusz Reichsteinin ja Philip Henchin kanssa. Leonard Bernstein
Leonard Bernsteinin vanhemmat olivat venäjänjuutalaisia ensimmäisen polven maahanmuuttajia. Leonard ryhtyi opiskelemaan pianonsoittoa 10-vuotiaana, mutta hänen vanhempansa halusivat hänelle tavallisen koulutuksen ja lähettivät hänet Bostoniin. Harvardin yliopistossa hän otti pääaineekseen musiikin. Hän aikoi tulla konserttipianistiksi mutta päätti sitten ryhtyä opiskelemaan orkestrointia Curtis Institute of Musicissa Philadelphiassa. Arthur Eddington
Koko tämän ajan Eddington piti luentoja suhteellisuusteoriasta ja tuli erityisen tunnetuksi siitä, että hän kykeni selittämään sen käsitteet yhtä lailla maallikoille kuin tiedemiehillekin. Vuonna 1923 hän kokosi monet luentonsa teokseksi "Mathematical Theory of Relativity", jota myös Einstein piti "hienoimpana esityksenä aiheesta millään kielellä." Hän oli Einsteinin yleisen suhteellisuus­teorian varhainen puolesta­puhuja, ja mielenkiintoinen anekdootti kuvaa hyvin hänen asennettaan ja henkilökohtaista paneutumistaan: Ludwig Silberstein, fyysikko, joka myös piti itseään suhteellisuus­teorian asian­tuntijana, kohtasi Eddingtonin Royal Societyn kokouksessa 6. marraskuuta 1919, jossa hän oli puolustanut Einsteinin suhteellisuusteoriaa Brasiliassa ja Principessä auringonpimennyksistä tehdyillä laskelmilla, kuitenkin jossakin määrin skeptisesti, ja sanoi Eddingtonin olevan yksi kolmesta henkilöstä, jotka todella ymmärsivät teorian (kaksi muuta olivat tietysti Silberstein itse ja Einstein). Kun Eddington ei vastannut mitään, Silberstein pyysi, ettei hän olisi "niin ujo", jolloin Eddington vastasi: "Ei, ei, minä ihmettelin, kuka se kolmas mahtaa olla!" Immanuel Wallerstein
Immanuel Maurice Wallerstein (s. 28. syyskuuta 1930) on yhdysvaltalainen sosiologi. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on "The Modern World-System", joka ilmestyi kolmena osana vuosina 1974, 1980 ja 1989. Hän toimi State University of New York at Binghamtonin professorina vuoteen 1999 ja Binghamtonin "Fernand Braudel Centerin" johtajana vuoteen 2005. Wallerstein tunnetaan ennen kaikkea maailmanjärjestelmän teoriastaan, joka on ollut yksi viime vuosikymmenien suurista teorioista kansainvälisen politiikan tutkimuksen ja poliittisen taloustieteen piirissä. Lisäksi Wallerstein tunnetaan kansainvälistä politiikkaa käsittelevistä kantaa ottavista kirjoituksistaan. Sidney Bernstein
Sidney Lewis Bernstein (30. tammikuuta 1899 - 5. helmikuuta 1993) oli brittiläinen liikemies ja media-alan vaikuttaja. Hän kehitti perheensä tanssilava- ja teatteriketjusta mediakonsernin, johon kuului elokuvateattereita ja kaupallinen televisioyhtiö Granada Television. Edvard Beneš
Vuonna 1943 hän allekirjoitti liiton Tšekkoslovakian ja Neuvostoliiton välillä turvatakseen Tšekkoslovakian ja oman asemansa. Sodan jälkeen hän palasi Tšekkoslovakiaan presidenttinä. Pääministerin Klement Gottwaldin kommunistien vallankaappauksen jälkeen hän erosi presidentin virasta kesäkuun 7. päivä 1948.Sitä ennen hän kieltäytyi allekirjoittamasta uutta perustuslakia. Benešin terveys oli alkanut horjua jo edellisenä vuonna eikä hän poliittisen kriisin tapahtuessa ollut enää entisissä voimissaan. Hän kuoli huvilallaan Sezimovo Ústíssa 3. syyskuuta 1948. Sidney Bernstein
Bernstein vastusti aluksi kaupallisia televisiokanavia, mutta kun toimiluvat tulivat myyntiin, hän hankki niistä yhden. Granada Television palveli Englannin pohjoisosia Manchesterista käsin. Vaikka Bernsteinillä ei ollut siteitä alueelle, hän halusi kanavan saavan pohjoisenglantilaisen leiman, mikä onnistui yli odotusten Lancashireen sjoittuvan sarjan "Coronation Street" avulla. Eric Berne
Berne syntyi vuonna 1910 Kanadan Montrealissa ja sai nimen "Eric Leonard Bernstein". Hänen isänsä oli lääkäri ja äitinsä kirjoittaja-päätoimittaja. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Kanadaan Puolasta ja Venäjältä, opiskelleet Montrealin McGill-yliopistossa. Lapsena Eric Bernsteinin seurasi lääkäri-isäänsä tämän kotikäynneillä. Isä menehtyi Ericin ollessa 11-vuotias. 
Äitinsä kannustamana myös Bernestein opiskeli McGill-yliopistossa Montrealissa, suoritti alemman korkeakoulututkinnon 1931 ja valmistui edelleen lääkäriksi 1935. Hän muutti Yhdysvaltoihin ja työskenteli ensin vuoden New Jerseyssä. Tämän jälkeen Eric Bernstein työskenteli kaksi vuotta Yale University School of Medicinessä psykiatrian alalla. Vuonna 1939 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden ja muutti nimensä Eric Lennard Bernsteinistä Eric Berneksi. Oscar Hammerstein
Oscar Hammerstein (8. toukokuuta 1846 Stettin – 1. elokuuta 1919 New York) oli preussilaissyntyinen teatteri-impressaari, joka rikastui kiinteistökaupoilla ja rakennutti 1870-luvulta lähtien lukuisia teattereita New Yorkiin. Hän kirjoitti kolme saksankielistä teatterinäytelmää, jotka esitettiin 1860-luvulla New Yorkissa. Edgar Katzenstein
Edgar Katzenstein (26. marraskuuta 1879 Lissabon, Portugali – 17. heinäkuuta 1953 Hampuri, Saksa) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, mutta jäi mitaleitta sijoittuen kahdeksikossa joukkueineen neljänneksi. Katzenstein oli Walter Katzensteinin veli. William Ewart Gladstone
William Ewart Gladstone (s. 29. joulukuuta 1809 Liverpool – 19. toukokuuta 1898 Hawarden) oli brittiläinen liberaali valtiomies, jonka uraan kuuluivat Yhdistyneen kuningaskunnan nelinkertainen pääministeriys vuosina 1868–1874, 1880–1885, 1886 ja 1892–1894, 27 vuotta hallitusten jäsenenä ja yli 60 vuotta parlamentaarikkona. Hän oli huomattava yhteiskunnallinen uudistaja ja poliittisen vastustajansa Benjamin Disraelin ohella 1800-luvun merkittävin brittiläinen valtiomies. Hän pyrki ratkaisemaan Irlannin-kysymyksen, edistämään vapaakauppaa ja parantamaan sosiaaliturvaa. Gladstonen lempinimiä olivat ”mahtava vanhus” ("Grand Old Man") ja ”kansan William” ("People’s William"). Eugen Fischer
Eugen Fischer (5. kesäkuuta 1874 Karlsruhe Saksa – 9. heinäkuuta 1967 Freiburg im Breisgau) oli saksalainen lääkäri, antropologi ja eugeenikko, joka toimi Kaiser-Wilhelm-Institut für Anthropologie, menschliche Erblehre und Eugenik -rotuinstituutin johtajana. Hän toimi berliiniläisen Friedrich-Wilhelm-yliopiston antropologian professorina 1927–1942 ja sen rehtorina 1933–1934 ja oli merkittävä Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen kannattaja. 
Fischer kirjoitti yhdessä Edwin Baurin ja Fritz Lenzin kanssa teoksen "Grundriss der menschlichen Erblichkeitslehre und Rassenhygiene" (1921, "ihmisen perinnöllisyysopin ja rotuhygienian perusteet", ei suomennettu), josta muodostui saksalaisen rotuopin keskeisin teos. Fischerin osuus on sen ensimmäisessä osassa "Menschliche Erblichkeitslehre" jakso ihmisten välisistä rodullisista eroista. Teos on ilmestynyt ruotsiksi nimellä "Ärftlighet och rashygien" (1925). Englanniksi siitä on käännetty vain ensimmäinen osa nimellä "Human Heredity" (1931). Sigmund Freud
Koko elämänsä ajan Freud kävi laajaa kirjeenvaihtoa. Julkisuuteen on toimitettu kirjeenvaihto muun muassa nuoruudenystävän Eduard Silbersteinin kanssa, kollega Wilhelm Fliessille kirjoitetut kirjeet, kirjeenvaihto Anna Freudin, Karl Abrahamin, Oscar Pfisterin, Sándor Ferenczin, Albert Einsteinin, Carl Jungin, Arnold Zweigin, Ludwig Binswangerin, Georg Groddeckin ja Edoardo Weissin kanssa. Eddie Van Halen
Yhtye tuli tunnetuksi myös Edward Van Halenin ”Brown Soundista”, joka oli peräisin 100 watin Marshallin vahvistimesta, muutamasta efektistä ja kuuluisasta ”Frankenstein-kitarasta”, jonka Eddie rakensi halvasta rungosta, keskeneräisestä vaahterakaulasta ja vaahteraotelaudasta. Vanhoilla kitaran kielillä oli myös osuutensa. Eddie vaihtoi aina vain katkenneen kielen tilalle uuden, ei koskaan kokonaista kielisettiä paitsi kiertueilla. ”Vanhat kielet vain kuulostavat paremmalta”, Eddie on todennut. Ossip Bernstein
Ossip Bernstein (, 20. marraskuuta 1882 Žytomyr, Ukraina – 30. marraskuuta 1962 Ranska) oli ukrainalais-ranskalainen shakin suurmestari sekä talousjuristi. Sergei Eisenstein
Sergei Mihailovitš Eisenstein (; 23. tammikuuta 1898 Riika, Venäjän keisarikunta – 11. helmikuuta 1948 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja elokuvateoreetikko. Eisenstein tunnustetaan yhdeksi vaikutusvaltaisimmista elokuvaohjaajista, vaikka hän tekikin vain seitsemän pitkää elokuvaa. Hänen elokuviaan olivat muun muassa löyhästi tositapahtumiin perustuvat "Panssarilaiva Potemkin" (1925) ja "Lokakuu" (1927). Eduard Einstein
Koulussa Eduard oli hyvä oppilas ja läpäisi ylioppilastutkinnon luokkansa parhaimmilla arvosanoilla. Eduard oli kiinnostunut kirjallisuudesta, taiteesta ja musiikista mutta ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä, koska halusi psykiatriksi. Sidney Bernstein
Bernstein kuului Työväenpuolueeseen ja oli kuusi vuotta kaupunginvaltuustossa. Sodan aikana hän oli Tiedotusministeriön elokuva-alan neuvonantaja, ja vaikutti propagandaelokuvien kehitykseen. Hän kutsutti ystävänsä Alfred Hitchcockin Hollywoodista tekemään kaksi lyhyttä elokuvaa Ranskan vastarintaliikkeen kunniaksi. Erdmann Neumeister
Erdmann Neumeister (12. toukokuuta 1671 Uichteritz – 18. elokuuta 1756 Hampuri) oli saksalainen luterilainen pappi, joka tunnetaan erityisesti kantaattien ja oratorioiden librettojen kirjoittajana. Hän toimi vuodesta 1715 aina vuoteen 1755 asti Hampurin Jakobikirchen pääpastorina. Muiden säveltäjän ohella Johann Sebastian Bach on säveltänyt viisi Neumeisterin tekstiä (kantaatit BWV 18, BWV 24, BWV 28, BWV 59, ja BWV 61). Edward Saidi Tingatinga
Eräiden tietojen mukaan Tingatinga olisi ollut mosambikilainen ja etunimeltään Eduardo. Daniel Augusta Tingatingan taideosuuskunnasta kertoo, että kyseessä on virheellinen tieto, joka on peräisin vuodelta 1996. Väitteen on laittanut liikkeelle ruotsalainen Berit Sahlström. Myös Tingatingan aikuiset lapset Daudi ja Martina vahvistavat isänsä olleen syntyperäinen tansanialainen. César Milstein
Milsteinin varhaiset vasta-ainetutkimukset keskittyivät vasta-aineiden aminohappotason monimuotoisuuteen ja vasta-aineiden disulfidisiltoihin. Osan tästä työstä teki hänen vaimonsa Celia. Myöhemmin hänen tutkimuksensa painopiste siirtyi vasta-aineita koodaavaan lähetti-RNA:han. Hybridoomatekniikan kehittäminen yhdistettynä edistymiseen nukleiinihapposekvensoinnissa antoivat hänelle mahdollisuuden kartoittaa vasta-aineissa tapahtuvia muutoksia niiden sitoutuessa antigeeniin. Hän osoitti immunoglobuliini V:n geenien somaattisen hypermutaation vasta-aineiden affiniteetin eli sitoutumisvoiman kehittymisessä. Tässä prosessissa immunoglobuliinigeenien paikallinen mutaatio mahdollistaa parempien immunoglobuliinien tuotannon, jonka avulla vaikutetaan suojaavaan immuniteettiin ja immunologiseen muistiin. Viimeiset tutkimusaikansa hän keskittyi tämän mutationaalisen prosessin karakterisointiin ja mekanismin ymmärtämiseen. Milstein oli vasta-ainetutkimuksen opas ja inspiroija, ja omien saavutustensa ohella hän avusti tiedettä ja tieteilijöitä vähemmän kehittyneissä maissa. César Milstein valittiin Royal Societyn jäseneksi 1975, ja hän sai urallaan useita muitakin palkintoja ja tunnustuksia. Hän kuoli 24. maaliskuuta 2002 Cambridgessä sydänvaivoihin. Emma Goldman
New Yorkissa Goldman eli Alexander Berkmanin kanssa, jonka rinnalla hän toimi Yhdysvaltain anarkistiliikkeen johtotehtävissä. Koska hän puolusti Berkmania jälkimmäisen yritettyä murhata yhdysvaltalaisen teollisuusmiehen Henry Clay Frickin, hän joutui huonoon valoon viranomaisten silmissä. Berkman (eli Saša, joka oli Goldmanin käyttämä puhuttelunimi) joutui moneksi vuodeksi vankilaan. Edgar Julius Jung
Edgar Julius Jung (6. maaliskuuta 1894 Ludwigshafen – 1. heinäkuuta 1934 Oranienburg) oli saksalainen asianajaja ja poliitikko. Hän johti oikeistolaiskonservatiivista vallankumouksellista liikettä, joka vastusti Weimarin tasavaltaa, jonka parlamentaarista järjestelmää Jung piti rappeutuneena ja ulkomaalaisvaikutteisena. Hän vastusti lisäksi kansallissosialistista puoluetta. Kirjoittaessaan poliittisia kolumneja hän saattoi käyttää nimimerkkiä ”Tyl”. New Yorkin filharmonikot
New Yorkin filharmonikoilla on maine myös musiikillisena kasvattajana. Orkesterin Young People's Concerts -sarja, jonka aloitti Ernest Schelling 27. maaliskuuta 1924 ja jonka teki kuuluisaksi Leonard Bernstein, lähetettiin radioteitse valtakunnallisesti. Konrad Adenauer
Jyrkkänä kommunismin vastustajana tunnetun Adenauerin kanslerikauden itäpolitiikan peruspilari oli niin sanottu Hallsteinin oppi. Opin mukaan ainoastaan Saksan liittotasavallalla oli oikeus edustaa Saksaa. DDR:ää ei tunnustettu Adenauerin aikana edes valtioksi. Hallsteinin opin pohjalta suhteet Itä-Euroopan maihin sekä moniin ns. kolmannen maailman maihin pysyivät ongelmallisina koko Adenauerin kanslerikauden. Vain Neuvostoliittoon solmittiin 1955 diplomaattisuhteet. Hallsteinin opista huolimatta Adenauer itse ei uskonut Oder–Neiße-linjan itäpuolella olevien alueitten palauttamiseen. Reininmaalaisena katolilaisena hän lisäksi vierasti myös muuta itäistä Saksaa, sillä se oli hänelle vanhaa Preussia, joka oli alistanut Reininmaata Wienin kongressista vuoteen 1945. Eduard Fuchs
Eduard Fuchs (31. tammikuuta 1870 Göppingen, Saksa – 26. tammikuuta 1940 Pariisi, Ranska) oli saksalainen marxistinen kulttuurihistorioitsija, tietokirjailija, taidekeräilijä ja poliittinen aktivisti. Action française
Vuonna 1911 Camelots du Roi protestoi antisemitistisesti Latinalaiskorttelissa Henri Bernsteinin näytelmää vastaan. Bernstein oli juutalainen, eikä järjestö voinut hyväksyä, että Ranskan kansallisteatteri Comédie-Française otti näytäntöönsä näytelmän, jonka oli tehnyt asepalveluksensa keskeyttänyt juutalainen. Eduard Kainberger
Eduard "Edi" Kainberger (20. marraskuuta 1911 Salzburg – 7. maaliskuuta 1974 Salzburg) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kainberger edusti SAK 1914:aa. Elmer Bernstein
Elmer Bernstein (4. huhtikuuta 1922 – 18. elokuuta 2004) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän tuli maailmankuuluksi elokuvamusiikistaan, erityisesti seikkailu- ja sotaelokuvista; hänen säveltämiään ovat muiden muassa "Kymmenen käskyä" (1956), "7 rohkeata miestä" (1960) "Suuri pakoretki" (1963), "Hei, me lennetään" (1980) ja "Hei, taas me lennetään!" (1982). Bernstein on säveltänyt myös National Geographic Societyn tv-dokumenteissa käytetyn tunnusmusiikin. Leonard Bernstein
Bernstein sai tilaisuutensa 25-vuotiaana, kun hänen piti päivän varoitusajalla paikata estynyttä vierailevaa kapellimestaria. Hän hurmasi energisellä esityksellään kaikki ja sai kuvansa The New York Timesin etusivulle. Parin vuoden kuluttua hänet oli nimitetty New York Cityn sinfoniaorkesterin kapellimestariksi. Edward Andersson
Edward Wilhelm Andersson (31. joulukuuta 1933 Helsinki – 14. kesäkuuta 2012 Kauniainen) oli suomalainen professori. Hän toimi Helsingin yliopiston julkisoikeuden professorina (ruotsinkielinen professuuri) vuosina 1965–1998. Andersson oli Kauniaisten kaupunginvaltuuston puheenjohtaja (RKP) 1977–2003, ja sen jälkeen varapuheenjohtaja. Hän oli myös Veronmaksajain keskusliiton puheenjohtaja vuosina 1996–2007. Antifasismi
Tunnettuja antifasisteja intellektuelleja ovat olleet muun muassa Nobel-fyysikko Albert Einstein, Nobel-kemisti ja fyysikko Ernest Rutherford, fyysikko Robert Oppenheimer, filosofi Jean-Paul Sartre, Nobel-kirjailija Thomas Mann, kirjailija George Orwell, elokuvaohjaajat Charles Chaplin ja Orson Welles sekä taidemaalari Pablo Picasso. Ossip Bernstein
Bernstein oli menestykäs liikemies ja juristi. Hänen kuitenkin menetti varallisuudensa kolme kertaa. Ensin lokakuun vallankumouksen aikana, sitten suuren laman aikana 1930-luvulla ja viimeisenä toisen maailmansodan aikana kun natsi-Saksa miehitti Ranskan vuonna 1940 ja Bernstein joutui pakenemaan Espanjaan. Edward Said
Edward Wadie Saïd (arabiaksi: إدوارد وديع سعيد‎, Idwārd Wadīʿ Saʿīd) (1. marraskuuta 1935 Jerusalem, Palestiinan brittiläinen mandaatti – 25. syyskuuta 2003 New York, New York) oli palestiinalaisyhdysvaltalainen kirjailija, kirjallisuusteoreetikko, kulttuurikriitikko ja palestiinalaisten oikeuksien ajaja. Hän oli yksi tärkeimmistä postkolonialismin teorioiden luojista. Sen lisäksi hän oli tunnettu postmodernisti. Hän oli myös Columbian yliopiston professori.
Edward Said syntyi Jerusalemissa. Hänen isänsä oli palestiinalaistaustainen Yhdysvaltain kansalainen ja äitinsä palestiinalainen. Sekä hänen isänsä että äitinsä olivat uskonnoltaan protestantteja. Saidin tunnetuin teos on "Orientalismi" (1978). Leonard Bernstein
Bernsteinin on sanottu säveltäjänä edustaneen sukupolvensa ääntä. Hän edusti urbaania amerikkalaisuutta 1940-luvun sodanjälkeisistä tunnelmista 1970-luvun sodanvastaisuuteen, Berliinin muurin ja neuvostokommunismin romahtamiseen. Hän on säveltänyt esimerkiksi West Side Story -musikaalin. Edmund Gettier
Edmund L. Gettier III (s. 1927 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen filosofi ja Massachusettsin yliopiston (Amherst) emeritusprofessori. Hänet tunnetaan parhaiten kolmisivuisesta artikkelistaan "Is Justified True Belief Knowledge?" (1963), jossa hän haastoi perinteisen tiedon määritelmän "tieto on perusteltu tosi uskomus". Määritelmä oli aikanaan yleisesti hyväksytty. Gettierin artikkeli kuitenkin kumosi määritelmän. Myöhemmin on tosin huomautettu, että määritelmä oli joutunut kyseenalaiseksi jo Ludwig Wittgensteinin töiden myötä, ja samanlainen argumentti on löydetty myös Bertrand Russellilta. Erich von Manstein
Von Manstein syntyi Fritz Erich Georg Eduard von Lewinski -nimisenä preussilaiseen aristokraattiperheeseen Berliinissä. Hänen isänsä oli tykistökenraali Eduard von Lewinski (1829–1906) ja äitinsä Helene von Sperling (1847–1910). Erichin äidin, Helenen, nuorempi sisko Hedwig von Sperling (1852–1925) oli naimisissa kenraaliluutnantti Georg von Mansteinin kanssa (1844–1913). Pari ei kyennyt saamaan lapsia, joten he päättivät yhdessä Lewinskien kanssa, että tuolloin vielä syntymätön lapsi adoptoitaisiin heille. Kun von Manstein lopulta syntyi, Lewinskit lähettivät sähkeen Mansteineille, jossa luki seuraavaa: ”"Saitte terveen pojan tänään. Äiti ja lapsi voivat hyvin. Onneksi olkoon."” Edmund Bruggmann
Edmund ”Edy” Bruggmann (15. huhtikuuta 1943 Flums, Sankt Gallenin kantoni, Sveitsi – 9. kesäkuuta 2014 Walenstadt, Sankt Gallenin kantoni, Sveitsi) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä ja suurpujottelun olympiamitalisti. Mad
Ajauduttuaan Gainesin kanssa erimielisyyksiin "Madin" hallinnasta Kurtzman lähti lehdestä vuonna 1956 ja ryhtyi julkaisemaan Hugh Hefnerin kustantamia omia huumorilehtiään. Kurtzmanin mukana lähtivät myös melkein kaikki "Madin" silloiset piirtäjät. Gaines palkkasi lehden uudeksi päätoimittajaksi vanhan yhteistyökuppaninsa Al Feldsteinin, joka jatkoi päätoimittajana aina vuoteen 1985. Ensitöikseen Feldstein haali "Madille" uudet piirtäjät ja käsikirjoittajat ja hahmotteli lehdelle uuden konseptin, joka hänen mielestään oli selkeämpi ja myyvempi kuin Kurtzmanin kauden arvaamaton ja eksentrinen sisältö. Feldsteinin pitkä päätoimittajakausi oli "Madin" historian menestyksekkäintä aikaa. Kun lehden levikki oli vuonna 1956 ollut 325 000, suurimmillaan se oli 2,4 miljoonaa vuonna 1973. Osa vanhoista faneista on tosin ollut sitä mieltä, että lehden sisältö oli parhaimmillaan Kurtzmanin aikana. Toisin kuin Kurtzman, Feldstein ei itse kirjoittanut "Madiin" käytännössä lainkaan sisältöä, vaan keskittyi pelkästään päätoimittajan tehtävään. Kurtzmanin mukana lähteneistä piirtäjistä Jack Davis palasi myöhemmin "Madiin". Leonard Bernstein
Bernstein opetti itse Tanglewoodissa vuodesta 1951 lähtien. Samana vuonna hän meni naimisiin chileläisen näyttelijän ja pianistin Felicia Montealegren kanssa. Vuonna 1956 Bernstein nimitettiin New Yorkin filharmonikkojen kapellimestariksi ja Dmitri Mitropouloksen jälkeen orkesterin ylikapellimestariksi vuonna 1958, jossa tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1969. Sinä aikana hän johti New Yorkin filharmonikkoja useammassa konsertissa kuin kukaan hänen edeltäjistään. Myöhemmin hänet nimitettiin orkesterin elinikäiseksi kunniakapellimestariksi. Edward Bernays
Edward Bernays (22. marraskuuta 1891 − 9. maaliskuuta 1995) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen propagandan, tiedotus- ja suhdetoiminnan ja mainonnan kehittäjä. Bernays oli Sigmund Freudin veljenpoika ja sovelsi Freudin ajatuksia käytännössä. Natsi-Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels luki Bernaysin teoksia.