Milloin Syldavia esiintyi ensimmäisen Tintti-sarjakuvassa?
Syldavia
Syldavia on Hergén luomissa Tintti-sarjakuvissa esiintyvä, Balkanin niemimaalla sijaitseva kuvitteellinen valtio, joka joutuu usein naapurimaansa Bordurian uhkaamaksi. Syldavia esiintyi ensimmäisen kerran vuosina 1938–1939 ilmestyneessä tarinassa "Kuningas Ottokarin valtikka".
Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
"Sinisen lootuksen" jälkeen Rastapopoulos nähdään seuraavan kerran "Seikkailussa Punaisella merellä", jonka ilmestyessä oli kulunut 23 vuotta hahmon edellisestä esiintymisestä. "Seikkailussa Punaisella merellä" Rastapopoulos esiintyy peitenimellä ”markiisi di Gorgonzola”, ja hänellä on sekä laillisia että rikollisia liiketoimia. Kun Khemedin emiiri Ben Kalish Ezab riitaantuu ”di Gorgonzolan” Arabair-lentoyhtiön kanssa ja uhkaa paljastavansa ”di Gorgonzolan” harjoittaman orjakaupan Afrikan ja Arabian niemimaan välillä. Jotta emiiri ei kykenisi kertomaan tiedotusvälineille orjakaupasta, ”di Gorgonzola” liittoutuu emiirin arkkivihollisen šeikki Bab El Ehrin kanssa ja toimittaa šeikille de Havilland D.H.98 Mosquito -koneita, jotka on ostettu Dawsonilta ja välitetty Bab El Ehrille ”Mull Paššan” eli tohtori Müllerin kautta. Koneiden avulla Bab El Ehrin joukot valloittavat Khemedin pääkaupunki Wadesdahin ja syöksevät emiirin vallasta. Tex Revolver
Tex Revolver on sarjakuvahahmo ja Villiä Länttä parodioiva sarjakuva, jonka loi italialainen Benito Jacovitti 13. maaliskuuta 1955. Tex Revolver ilmestyi ensimmäisen kerran "Il Vittorioso" -lehdessä numeroissa 11–14 (13.3.–12.10.1955). Suomessa sarjakuvaa ei tiettävästi ole julkaistu, mutta se on käännetty mm. ranskaksi, pienikokoisessa "Tagada"-lehdessä numeroissa 3–6 (helmi–maaliskuussa 1959) sekä uudelleen normaalikokoisissa "Super Boy" numeroissa 299–300 sekä "Jet Cobb" numerossa 9 (kaikissa julkaisijana impéria). Luettelo Tenavien hahmoista
3 ja 4 ovat 5:n pikkusiskoja, ja keskenään identtiset kaksoset. Heidät esiteltiin samassa tarinassa 5:n kanssa ja nähtiin ensi kerran 18. lokakuuta 1963, mutta he esiintyivät sen jälkeen vain muutamassa stripissä. Esittelytarinaa, jossa hahmot mainittiin ainoan kerran nimeltä, ei julkaistu yhdessäkään "Tenavat"-kokoelmassa ennen 2000-luvulla ilmestynyttä "Complete Peanuts" -sarjaa. Hahmot ovat kuitenkin mukana ensimmäisessä "Tenavat"-animaatiossa "A Charlie Brown Christmas", jossa ne ovat hämmentäneet monia amerikkalaisia tv-katsojia. Salaperäinen tähti
Salaperäinen tähti (ransk. "L'Étoile mystérieuse") on belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Hergén kymmenes Tintti-albumi. Tarina julkaistiin aluksi mustavalkoisena jatkokertomuksena belgialaisessa "Le Soir"-sanomalehdessä 20. lokakuuta 1941 – 21. toukokuuta 1942 välisenä aikana, myöhemmin samana vuonna ensimmäisenä värillisenä "Tintti"-sarjakuvana nimellä "L'Étoile mystérieuse". Judge Dredd
Suomessa Judge Dreddin seikkailuja nähtiin ensimmäisen kerran sarjakuvana 1980-luvun puolivälissä, kun kustantaja Lehtimiehet toimitti sarjakuvalehteä "Judge Dredd, oikeuden mies" vuosina 1984–1985. Kustannus Oy Jalava julkaisi Judge Dreddiä samannimisessä sarjakuvassa vuosina 1991–1992, ja vuosien 1989-2000 yhtiö toimitti markkinoille myös 30 hahmoa käsittelevää sarjakuva-albumia. Mikki Hiiri
Sarjakuvissa Mikki esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1930. Sanomalehdissä julkaistuja Mikki Hiiri-sarjakuvia piirsi vuosikymmenien ajan (1930–1975) Floyd Gottfredson. Sarjakuvalehdissä julkaistujen pidempien seikkailusarjojen laatijoista tunnetuimpia on ollut Paul Murry. Monet italialaiset Disney-piirtäjät ovat tehneet paljon Mikki-sarjoja, tunnetuin on Romano Scarpa. Sarjakuvissa Mikki toimii usein poliisin apurina rikollisten jäljittämiseksi. Sylvesteri
Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1945 lyhytanimaatiossa ”"Life with Feathers".” Vuonna 1947 Sylvesteri kohtasi Tipin piirretyssä ”"Tweetie Pie"”, tosin Sylvesteri-hahmon nimi oli tuolloin kylläkin vielä Thomas. Snicketin perhe
Kitistä kerrottiin ensi kerran kirjass "Synkkä syöveri", kun hän lähetti viestiä Gregor Wihellykselle, ettei hän käyttäisi "medusan myceliumiksi" kutsuttua sientä VPK:n vihollisia vastaan. Kirjoissa "Tihutöiden tivoli" ja "Luikurin liuku" Lemony Snicket lähettää siskolleen kirjeen. Tikku
Tikun ensimmäinen animaatioversio syntyi vuoden 1987 Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiossa, jossa hänen ääninäyttelijänään toimi Peter Renaday. Hän toimi Turtlesien senseinä. Alun perin Tikku tunnettiin nimellä Hamato Yoshi, joka oli Jalkaklaanin kunniallinen ninja. Hänet karkotettiin klaanista osoittaessaan epäkunnioitusta heidän senseitä kohtaan. Todellisuudessa Yoshin pahin kilpailija Oruko Saki sai estettyä häntä kumartamasta senseille iskemällä miekalla hänen harjoituspukunsa kiinni dojon seinään. Kukaan ei kuitenkaan kuunnellut hänen selityksiään ja Yoshi pakeni Yhdysvaltoihin New Yorkiin. Jouduttuaan elämään pitkään viemäreissä hän sai ystäviä rotista, joita vilisi lukemattomia New Yorkin viemäristöissä. Kohtalo puuttui Yoshin elämään hänen palattua viemäriin. Yoshi löysi neljä pientä kilpikonnaa yltä päältä mystisessä violetissa mönjässä, jotka hän keräsi yhteen. Samalla Yoshi altistui mönjään, joka muutti hänet rotaksi ollessaan kosketuksessa viimeksi rottiin. Huomatessaan sitä ennen pienten kilpikonnien kasvaessa isommiksi ja ihmisenkaltaisiksi päätti Yoshi nimetä heidät lempirenessanssitaiteilijoidensa mukaan: Leonardo, Donatello, Rafael ja Michelangelo. Myöhemmin otettuaan nimekseen Tikku alkoi hän opettaa pojilleen ninjutsua. Tintin seikkailut (animaatiosarja)
Tintin seikkailut () on Nelvanan ja Ellipse Programmen kanadalais-ranskalaisena yhteistyönä vuonna 1991 tuottama animaatiosarja, johon tehtiin 39 puolen tunnin mittaista jaksoa. Jaksot perustuvat Hergén "Tintin seikkailut" -sarjakuviin, tosin monista jaksoista jätettiin paljon alkuperäisissä tarinoissa ollutta sisältöä kokonaan pois. Sarjasta on yhteensä kolme tuotantokautta, joista jokainen sisältää 13 jaksoa. Suurin osa sarjan tarinoista on esitetty kahden jakson mittaisina, lukuun ottamatta tarinoita "Tintti Amerikassa", "Salaperäinen tähti" ja "Rakham Punaisen aarre".
Kaksi ensimmäistä tarinaa "Tintti Neuvostojen maassa" ja "Tintti Afrikassa", eivät kuulu animaatiosarjaan muun muassa neuvostovastaisuuden ja rasismin merkkien takia. Lisäksi viimeinen seikkailu, "Tintti ja aakkostaide", ei myöskään kuulu animaatiosarjaan keskeneneräisen sisältönsä vuoksi. Ari Kutila
Kutila kouluttautui ammattiinsa Kankaanpään grafiikkalinjalla. Vuonna 1980 hänen ensimmäinen sarjakuvansa "Ynjevi Koff" ilmestyi Aamulehdessä. Seuraavana vuonna Kutila oli mukana perustamassa Tampereen sarjakuvaseuraa ja sen lehteä Sarjaria. Se on Suomen pitkäaikaisin pelkästään suomalaisiin sarjakuviin keskittyvä lehti. Kutilan tunnetuin sarjakuva oli "Mustapukuinen mies", joka ilmestyi vuodesta 1983 lähtien muun muassa Hymyssä, Helsingin Sanomissa, Poljarnaja Pravdassa ja Dagens Nyheterissä. Mustapukuinen mies julkaistiin albumina vuonna 1995 ja siitä on tehty myös tanssiesitys.
Kutilan pitkäikäisin sarjakuva oli kuitenkin strippisarjakuva "Lahja&Niukkanen", jota julkaistiin Kuntalehdessä 1995–2006. Tämän yhteiskuntasatiirisen sarjakuvan käsikirjoitti Simeoni Hellman (aik. Hannu Sainio), joka käsikirjoitti myös useita hyötysarjakuvia sekä Kutilalle että Keijo Ahlqvistille. Muun muassa ainakin Suomen ensimmäisen sarjakuvallisen kunnalliskertomuksen vuodelta 1985. Ari Kutila aloitti myös strippisarjakuvan "Finne igjen" Hellmanin kanssa kveeninkieliseen pohjoisnorjalaiseen Ruijan Sanomiin vuonna 2005. Projekti kuitenkin tyrehtyi ainoastaan viiteen julkaistuun strippiin lehden rahaongelmien vuoksi. Mustasydän
Mustasydän () on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä demoni, jonka ovat luoneet Ann Nocenti ja John Romita Jr. Mustasydän esiintyi ensimmäisen kerran Daredevilin numerossa 270 syyskuussa 1989. Teodor Ankka
Teodor Ankka () on italialaisen Romano Scarpan luoma sarjakuvahahmo, joka esiintyy Disneyn sarjakuvamaailmassa. Hahmo teki ensiesiintymisensä sarjakuvatarinassa "Aku ja ravut punaviinissä", joka julkaistiin vuonna 1956, ja Scarpa käytti hahmoa uudelleen kahdesti, Poppi-tarinassa "Paperetta Yè-Yè e i gatti indossatori" vuodelta 1967 ja tarinassa "Aku Ankka kaipaa työrauhaa" (jonka käsikirjoitti Rodolfo Cimino) vuodelta 1969. Myös muutama muu italialainen Disney-sarjakuvien tekijä on käyttänyt hahmoa. Teodor on Roope Ankan veli ja ammatiltaan sanomalehden päätoimittaja. Vitani
Myöhemmin ulkolaiset hyökkäsivät Jylhämaahan. Kesken jylhäläisten ja ulkolaisten taistelun Kovu ja Kiara tulevat väliin ja Kiara saa Simban hyväksymään ulkolaiset laumaansa. Vitani on ensimmäinen joka ymmärtää, että taistelu on turhaa ja menee veljensä, Kovun, viereen. Kun Zira uhkaa Vitania, muutkin ulkolaiset menevät jylhäläisten luo, mutta Zira aikoo tappaa Simban. Kiara kuitenkin pysäytti hänet, ja he molemmat putosivat kalliolta ja Zira kuoli kun hän putosi tulvivaan jokeen. Vitani ja muut ulkolaiset liittyivät Simban laumaan ja katsoivat kun Simba, Nala, Kovu ja Kiara karjuivat yhdessä elokuvan lopussa. Yövalvoja
Yövalvoja () on nimi kahdelle eri sankarille Mirage Studios -kustantamon sarjakuvissa esiintyville sankareille. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2007 "TMNT Movie Prequel" -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Hahmoista tunnetumpi on Raphael, joka esiintyi hahmon roolissa vuoden 2007 elokuvassa. Sri Lankan historia
Valtakeskuksen siirtyessä pois Polonnaruwasta, uusia väestökeskuksia syntyi saaren eteläisen, lounaisen ja keski-ylämaan alueille. Merkittäväksi singaleesien valtakeskukseksi nousi Dambadeniya, joka sijaitsi noin 110 km lounaaseen Polonnaruwasta. Sen ensimmäinen kuningas oli Vijayabahu III, joka hallitsi vuosina 1232-1236. Saaren pohjoisosaan taas muodostui tamilien Jaffnan kuningaskunta. Tänä aikana pohjoisen Sri Lankan viidakot erottivat toisistaan tamilien ja singaleesien asuttamat alueet. Jaolla oli merkittävä kulttuurinen vaikutus, kun saaren pohjoisosissa vallitsi tamilivaltakunnan hindukulttuuri ja eteläosissa singaleesiruhtinaskuntien buddhalainen kulttuuri. Aikakauden merkittävimmäksi singaleesikuningaskunnaksi nousi Kotte, jonne pääkaupunki siirrettiin vuonna 1412. Singaleesien valta oli kuitenkin hajallaan jakaantuneena useaan pieneen ruhtinaskuntaan, joiden valta ei ulottunut kauas pääkaupungeista. Syldavia
Syldavian sijainnista ei varmasti tiedetä muuta kuin että "Kuningas Ottokarin valtikassa" Brysselistä lähtevä Tintti matkustaa sinne lentäen Frankfurtin ja Prahan kautta ja että sen ”on pieni itäisen Euroopan valtio” ja sijaitsee Balkanilla. Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Tarinan alussa Carreidas joutuu Roberto Rastapopoulosin kätyreiden kidnappaamaksi. Rastapopoulosin pyrkimyksenä on ryövätä Carreidas selvittämällä hänen sveitsiläisen pankkitilinsä tunnusnumeron. Tohtori Krollspell ruiskuttaa Carreidasiin kehittämäänsä totuusseerumia, mutta hänen ja Rastapopoulosin hämmästykseksi Carreidas ei kerro pankkitilin numeroa vaan paljastaa itsestään lukuisia konnamaisia puolia: totuusseerumin vaikutuksen alaisena hän kertoo suorittaneensa neljävuotiaasta lähtien varkauksia, huijauksia ja muita epärehellisiä toimia. Vaikka Tintin ja hänen kumppaneidensa ansiosta Carreidas pääseekin vapaaksi, lopussa kaikki tarinan merkittävät pää- ja sivuhenkilöt joutuvat salaperäisen ufo-kaappauksen uhreiksi. Carreidas kuuluu niihin, jotka selviytyvät tapauksesta, mutta epäonnekseen hän on menettänyt ”korvaamattoman” Bross & Clackwell -hattunsa. Jidéhem
Jidéhem opiskeli Brysselissä Saint Luc -taidekoulussa. Hänen ensimmäinen sarjakuvansa oli vuosina 1954–1956 "Héroïc-Albums"-lehdessä ilmestynyt seikkailusarja "Ginger", jonka tekemisen hän aloitti vain 19-vuotiaana. Kun kyseinen lehti lakkasi ilmestymästä, Jidéhem siirtyi Dupuis-kustantamon julkaisemaan "Spirou"-lehteen. Hän oli taitava piirtämään ajoneuvoja ja saikin aluksi piirtää lehden "Starter"-autopalstalle, jonka pääpiirtäjänä Franquin tuolloin toimi. Vuosina 1958–1978 Jidéhem piirsi ja käsikirjoitti "Starteria" yksinään ja teki sarjan nimikkohahmolle, Starter-mekaanikolle myös omia seikkailuja, joista julkaistiin 1960-luvun alussa kolme sarjakuva-albumia. Vuonna 1963 ilmestyneessä viimeisessä "Starter"-albumissa Jidéhem esitteli sivuhahmona pikkutyttö "Sophien", josta tuli sittemmin oman sarjansa päätähti. Jidéhem piirsi "Sophie"-sarjaa "Spirouhun" aina 1990-luvun alkuun asti. Hän herätti myös ensimmäisen sarjansa "Gingerin" eloon "Spiroussa" vuonna 1981 ja teki sitä viiden albumin verran, joista viimeinen ilmestyi vuonna 2000. Käännössarjakuva Suomessa
Jalava ryhtyi julkaisemaan 1980-luvun lopussa englantilaisen "2000AD"-lehden scifisarjoja. Ehkä arvostetuin näistä oli Alan Mooren käsikirjoittama ja Dave Gibsonin piirtämä "Halo Jones", joka julkaistiin kolmena albumina 1991–1993. Muita Jalavan julkaisuja oli François Bourgeonin keskiajalle sijoittuva "Hämärän matkamiehet" (1991–1996). Yannin ja Edithin kahdesta lontoolaisesta katulapsesta kertovaa sarjaa "Basil ja Victoria" ilmestyi kaksi osaa 1993 ja 1995. Ruotsalaisen Charlie Christensenin "Aarne Ankkaa" julkaistiin neljä kokoelmaa 1989–1999. Semic julkaisi viisi Gary Larsonin "Kaukana poissa" -lehtipiirroskokoelmaa (1991–1993). Otava julkaisi kahden suuren kirjan verran Winsor McCayn 1900-luvun alussa piirtämää klassikkosarjakuvaa "Pikku Nemo Höyhensaarilla". WSOY:n merkittävin sarjakuvajulkaisu 1990-luvulla oli yhdysvaltalaisen Art Spiegelmanin "Maus". Spiegelman holokaustiaiheiselle sarjakuvalle myönnettiin Pulitzer-palkinto 1991. Kyklooppi (sarjakuvahahmo)
Seuraavan kerran Kyklooppi nähtiin vierailevana hahmona 1980-luvulla "Spider-Man and His Amazing Friends" -animaatiosarjassa. Hahmolle antoi äänensä kaksi eri näyttelijää. George DiCenzo oli jaksossa ”The X-Men Adventure” ja Neil Ross jaksossa ”A Firestar is Born”. Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Jorgen eli Boris on syldavialainen eversti ja maanpetturi, joka tekee ensiesiintymisensä vuoden 1938 Tintti-seikkailussa "Kuningas Ottokarin valtikka". Tarina oli Hergén poliittinen kannanotto 1930-luvun Saksan laajentumispolitiikasta, minkä vuoksi esimerkiksi eversti Borisin pikimusta univormu sai vaikutteita SS-upseerien puvuista. Eversti Boris on Syldavian kuningaskunnan hallitsijan Muskar XII:n neuvonantaja ja adjutantti, mutta hän on myös salaliittolainen borduurimielisessä Zyldav Zentral Revolutzionär Komitzat -komissiossa. Komission perustaja ja salaliittolaisten johtaja on antimonarkistisen Teräskaartin puheenjohtaja Müsstler, joka oli laatiman suunnitelman päämääränä on syöstä kuningas vallasta ja pakkoliittää rauhanomainen Syldavia rajanaapurinsa Bordurian maakunnaksi. Salaliittolaisten suunnitelmana on varastaa kuningas Ottokar IV:n valtikka, joka on Syldavian kuningashuoneen symboli. Syldavialaisessa kansanperinteessä kuninkaan on valtikan menettämisen yhteydessä luovuttava vallasta, minkä avulla salaliittolaiset yrittävät syöstä Syldavian sekasorron valtaan. Syldavia
Hergé loi Syldavian ja sen naapurimaan Bordurian vuosina 1938–1939 "Le Petit Vingtième" -lehdessä ilmestyneeseen Tintti-seikkailuun "Kuningas Ottokarin valtikka" (varhaisempi suomennos nimellä "Ottokarin valtikka"). Tarina on allegoria ennen kaikkea maaliskuussa 1938 tapahtuneesta Itävallan liittämisestä Saksaan ja myös seikkailun ilmestymisen aikoihin tapahtuneesta Sudeettialueiden kriisistä ja Tšekkoslovakian miehityksestä – Borduria symboloi valloitushaluista natsi-Saksaa. Syldavia syntyi kuitenkin yhdistelmänä useista Itä-Euroopan maista. Luettelo Tenavien hahmoista
Itkupilli-Liisa ("Crybaby Boobie", joissain suomennoksissa Sireeni-Saara) on Ressun ja Raila Rystyn tennisvastustaja, joka valittaa aina kaikesta. Hän esiintyi sarjassa ensimmäisen kerran 5. syyskuuta 1978 ja sen jälkeen vuosien varrella useamman kerran, mutta vain tennikseen liittyvissä stripeissä. Hänen kasvojaan ei koskaan nähdä kunnolla, sillä hänet nähdään aina vain ”huutoasennossa”, jossa vain suu erottuu. Poikkeuksena on 10. maaliskuuta 1997 julkaistu strippi, jossa hänen kasvonsa näkyvät normaalisti viimeisessä ruudussa. Vilijonkka
Muumilaaksossa asuva rouva Vilijonkka kolmine lapsineen esiintyy ensimmäisen kerran sarjakuvassa ”Kuvitteluleikki” (, 1956). Vilijonkka on hieno rouva, joka pitää siisteydestä ja järjestyksestä, eikä siedä Muumiperheen leppoisaa elämänasennetta. Animaatiosarjassa "Muumilaakson tarinoita" Vilijonkan ensiesiintyminen tapahtui jaksossa 13 ("Tiukka naapuri"), joka perustuu löyhästi edellä mainittuun sarjakuvatarinaan. Luminara Unduli
Luminara Unduli on fiktiivinen henkilö Tähtien sodan maailmassa. Hän on esiintynyt Kloonien hyökkäys sekä Sithin kosto -elokuvissa sekä Myrskyn merkit -kirjassa.
Luminara Unduli toimi jedinä Galaktisen Tasavallan lopulla. Hänet nimitettiin jedimestariksi 10 vuotta ennen kloonisotia ja hänestä olisi tullut jedineuvoston jäsen ellei Palpatine olisi antanut Anakin Skywalkerille tätä paikkaa. Luminara toimi yhdessä lojaalin padawaninsa, Barris Offeen, kanssa ja he toimivat taisteluissakin täydellisesti yhdessä. Olavi Sylikuningas
Hän oli myös ensimmäinen kuningas, joka antoi lyödä omia rahoja Sigtunassa. Adam Bremeniläisen mukaan Olavi meni naimisiin slaavilaisen ruhtinaan tyttären Estridin kanssa. Oman tyttärensä Ingegerdin Olavi antoi vaimoksi Kiovan suuriruhtinaalle Jaroslaville. Snorre Sturlassonin mukaan Olavi ja Sven Kaksiparta liittoutuivat Norjan kuningasta Olav Tryggvasonia vastaan. Tarunomaisessa Svolderin meritaistelussa vuonna 1000 Olavi ja Sven löivät norjalaiset.
Lisänimi "Sylikuningas" lienee väärä suomennos. Skötkonung-nimen alkuperäiseksi merkitykseksi on tulkittu "skattkonung", mikä tarkoittaisi raha- tai verokuningasta. Nimi voisi viitata Olavin lyöttämiin hopearahoihin tai siihen, että hän olisi maksanut veroa Tanskan Sven Kaksiparralle ja Knuut Suurelle. Quick &amp; Flupke
Quick & Flupke alkoi ilmestyä "Le Petit Vingtième" -lehdessä 23. tammikuuta 1930. Vuoteen 1940 mennessä ehti ilmestyä 310 kahden sivun mittaista strippiä. Hergén kuoleman jälkeen sarjaa piirtänyt Johan De Moor ja belgialainen sarjakuvakustantamo Casterman julkaisivat Studios Hergén värittämiä strippejä uudelleen 1985–1991. Suomessa ilmestyi sarjasta 1980-luvun lopussa kuusi albumia WSOY:n kustantamana. Quick ja Flupke nähdään väkijoukon seassa myös kahdessa Tintti-sarjakuvassa: "Tintti Afrikassa" -tarinan ensimmäisessä ruudussa sekä "Salaperäisen tähden" sivulla 20 yhdessä ruudussa. Lisäksi heidät voi nähdä vanhojen Tintti-albumien takakannen kuvassa muiden hahmojen joukossa. Saturnustyttö
Saturnustyttö, oikealta nimeltään Imra Ardeen () on DC Comicsin sarjakuvahahmo ja supersankari, jonka loivat Otto Binder ja Al Plastino. Hahmo teki ensiesiintymisensä Adventure Comics -lehden numerossa 247, vuonna 1958. Ynglinga-suku
Islantilaiset saagat tulivat Skandinaviassa tunnetuiksi, kun islantilainen piispa Brynjolf Sveinsson vuonna 1643 julkaisi teoksen Codex regius, ja vasta 1800-luvulla Eddat tulivat yleisesti tunnetuiksi. Heimskringlan julkaisi Ruotsissa ensimmäisenä Johan Peringskiöld vuonna 1697, ja hänen versionsa sisälsi muinaisskandinaavisen alkutekstin sekä sen latinan- ja ruotsinkieliset käännökset. Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Laszlo Carreidas on miljardööri, joka esiintyy albumissa "Lento 714". Carreidas on hyvin omalaatuinen hahmo: huolimatta varallisuudestaan hän pukeutuu vaatimattomasti ja käyttää keltaista kaulahuivia; hän aivastelee jatkuvasti; ei siedä tupakansavua tai kättele muita ihmisiä, koska hän pitää niitä epähygieenisinä; ja nauraa niin harvoin, että hänet tunnetaan lempinimellä ”mies-joka-ei-koskaan-naura”. Hän on äärimmäisen kiintynyt hattuunsa, joka on ”ennen sotia ostettu Bross & Clackwell”. Hän omistaa lukuisia yhtiöitä, jotka tuottavat muiden muassa lentokoneita, elektroniikkaa, öljyä sekä Sani-Cola-virvoitusjuomaa. Carreidas on Tintti-sarjakuvien ainoa henkilöhahmo, jonka syntymävuosi ilmoitetaan: joutuessaan totuusseerumin vaikutuksen alaiseksi Carreidas mainitsee olleensa vuonna 1903 neljävuotias, mistä päätellen hän syntyi vuonna 1899. Sami (Tenavat)
Sami esiintyi "Tenavissa" ensimmäisen kerran 31. heinäkuuta 1968. Tämä tapahtui hieman sen jälkeen kun Harriet Glickman -niminen lukija oli käynyt kirjeenvaihtoa Schulzin kanssa ja pyytänyt tätä lisäämään sarjaan tummaihoisen hahmon integraation edistämiseksi. Samin ilmestyminen "Tenaviin" herätti huomiota ja se tulkittiin kannanotoksi Yhdysvaltain rotukysymykseen. Sitä ennen valtavirtaa edustaneissa strippisarjakuvissa ei käytännössä ollut tummaihoisia hahmoja, jotka olisi kuvattu samassa asemassa valkoihoisten kanssa. Lisäksi Martin Luther Kingin salamurhasta oli tuolloin kulunut vain muutama kuukausi. Jotkin Etelävaltioissa ilmestyneet rotuerottelua kannattaneet lehdet eivät halunneet julkaista strippejä, joissa Sami nähtiin samassa koululuokassa valkoihoisten lasten kanssa. Schulz ei oman kertomansa mukaan edes vastannut tällaisiin valituksiin. Ensiesiintymisensä yhteydessä Sami mainitsi isänsä olevan Vietnamissa, mutta tähän ei viitattu myöhemmin. Samin ensimmäinen animaatioesiintyminen oli vuonna 1972 elokuvassa "Ressu lähtee maailmalle", jossa hänellä tosin ei ole yhtään repliikkejä. Sylvian laulut
Sylvian laulut on Zacharias Topeliuksen runokokoelma 1800-luvun puolivälistä, johon kuuluvat runot "Kesäpäivä Kangasalla", "Ken raikas sävel sä lienetkin" ja "Sylvian joululaulu". Sylvia eli mustapääkerttu ("Sylvia atricapilla") on muuttolintu, joka talvehtii Sisiliassa. Tingle
Tingle on The Legend of Zelda -pelisarjassa esiintyvä, kuvitteellinen videopelihahmo. Tingle esiintyi ensimmäisen kerran pelissä "" ja on sen jälkeen näyttäytynyt useassa Zelda-pelissä. Freshly-Picked Tingle's Rosy Rupeeland, ensimmäinen peli, jossa Tingle on pääosassa, julkaistiin Nintendo DS:lle vuonna 2007. Tinglellä on tämän lisäksi 2 veljeä. Luettelo Tenavien hahmoista
Antti ("Andy") on Ressun veli, joka esiintyy yleensä yhdessä Olavin kanssa. Hän näyttää muuten samalta kuin Ressu, paitsi että on pitkäkarvaisempi. Antti nähtiin itse sarjassa ensimmäisen kerran 14. helmikuuta 1994, mutta hän oli esiintynyt jo sitä ennen vuonna 1991 valmistuneessa animaatiossa "Snoopy’s Reunion". Hahmo perustuu Andy-nimiseen sekarotuiseen terrieriin, jonka Schulzin perhe omisti vuodesta 1988. Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Samoihin aikoihin Rastapopoulos kuulustelee Carreidasia, missä tohtori Krollspell ruiskuttaa injektioruiskulla Carreidasiin totuusseerumia. Rastapopoulosin ja Krollspellin suureksi hämmästykseksi Carreidas ei kuitenkaan paljasta pankkitilin tunnusnumeroa, vaan kertoo molemmille viettäneen lapsuudestaan saakka epärehellistä elämää. Lopulta Rastapopoulos raivostuu totuusseerumin vaikutukseen, ja kostoksi päättää lyödä Krollspelliä. Krollspell kuitenkin itsepuolustukseksi pistää Rastapopoulosia ruiskulla, jolloin Rastapopoulos totuusseerumin vaikutuksen alaisena tunnustaa, että hän on jo suunnittellut murhaavansa Krollspellin, Spaldingin, Boehmin, Colombanin ja kaikki sondonesialaiset. Hetkeä myöhemmin Tintti ja Haddock saapuvat paikalle ja he ottavat Rastapopoulosin ja Krollspellin vangeikseen. Rastapopoulos kuitenkin pakenee ja käskee sondonesialaisia tappamaan Tintin kumppaneineen, jotka kuitenkin piiloutuvat saaren alapuolella sijaitsevaan luolastoon. Yksisarvisen salaisuus
Yksisarvisen salaisuus (, Suomessa myös aiemmin nimellä Sarviaisen salaisuus) on yhdestoista Tintti-seikkailu. Tarinan on piirtänyt ja käsikirjoittanut Hergé, ja sen on suomeksi kustantanut Otava. Ranskankielinen alkuteos ilmestyi vuosina 1942–1943 "Le Soir Jeunesse" -lehdessä 1943 ja suomeksi tarina julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1962, kun WSOY kustansi neljä Tintti-tarinaa. Nykyisessä muodossaan tarina nähtiin ensimmäisen kerran kuitenkin vasta vuonna 1976 Otavan kustantamana. 
"Yksisarvisen salaisuus" on Rakham Punaisen aarteen etsinnästä kertovan tarinan ensimmäinen osa ja "Rakham Punaisen aarre" on siihen suoraa jatkoa. Kuningas Ottokarin valtikka
"Kuningas Ottokarin valtikka" on ensimmäinen suomeksi painettu Tintti-tarina, ja WSOY julkaisi sen vuonna 1961 nimellä "Ottokarin valtikka". Vuonna 1974 Zoom-lehti julkaisi sen 16-osaisena jatkosarjana, myös nimellä "Ottokarin valtikka". Myöhemmin Otava julkaisi kyseisen albumin vuonna 1977 "Tintin seikkailut" -sarjan 19. osana ja antoi sille uudeksi nimeksi "Kuningas Ottokarin valtikka". Otava on tehnyt "Kuningas Ottokarin valtikasta" neljä painosta, joista uusin on vuodelta 2000. Tintti Neuvostojen maassa
Tintti Neuvostojen maassa () on belgialaisen Hergén luoma Tintti-sarjakuvasarjan ensimmäinen albumi. Ensi kerran se nähtiin "Le Vingtième Siècle"-lehden nuorten liitteessä jatkokertomuksena, jonka ilmestyminen alkoi 10. tammikuuta 1929. Se julkaistiin vuonna 1930 Belgiassa albumina. Zilla
Zilla nähdään ensi kertaa elokuvassa Godzilla (vuoden 1998 elokuva), jossa Zilla oli pelkkä merileguannin munassa mutta ydinräjähdyksen jälkeen kuoriutuessaan munasta se kasvoi suuremmaksi ja hirviömäisemmäksi. Zilla tuhosi japanilaisten laivan joka rantauitui Jamaicalle. Zilla saapui Panamaan jossa Sen jälkeen Zilla jatkoi matkaansa Manhattanille ja rantautui New Yorkiin maan alle. Zillaa yritetään tuhota, mutta ei vain onnistu. Madison Square Gardennissa Zilla on onnistunut epäluonnollisena uroksena tkemään 200 munaa ja ne kuoriutuvat. Poikaset yrittävät syödä Nickin ja tämän tiimin, mutta Nickin tiimi onnistuu päästä pois rakennuksesta ja sen jälkeen rakennus räjäytetään ja poikaset sen mukana. Aikuinen Zilla saapuu ja yrittää polttaa Nickin tiimin elävältä. Vasta Brooklyn Bridgellä Zilla onnistutaan tuhoamaan ohjuksilla, mutta yksi sen munista onnistui selviytymään hengissä. Borduria
Borduria on belgialaisen sarjakuvataiteilijan Hergén piirtämissä ja käsikirjoittamissa "Tintti"-sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen valtio. Borduria uhkaa usein rauhanomaisempaa naapurimaataan Syldaviaa, jonka kanssa se on jatkuvasti vihamielisissä väleissä. Alun perin Borduria esitettiin karikatyyrisenä fasistivaltiona, mutta myöhemmissä Tintti-sarjakuvissa maa on muuttunut stereotyyppiseksi itäblokin kommunistidiktatuuriksi. Borduria esiintyy Tintti-albumeissa "Kuningas Ottokarin valtikka" ja "Tuhatkaunon tapaus", joskin maahan viitataan myös albumeissa "Päämääränä kuu", "Tintti kuun kamaralla" ja "Tintti ja Picarot" sekä animaatiosovituksessa "Tintti Haijärvellä". Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Kapteeni Chester on kapteeni Haddockin vanha ystävä ja kalastusalus Siriuksen kapteeni. Hänet mainitaan ensimmäisen kerran ja nähdään ainoan kerran albumissa "Salaperäinen tähti", jossa Tintti ja Haddock tapaavat hänet sattumalta Reykjavíkissa ja saavat häneltä tärkeitä tietoja sekä apua. Chester mainitaan myös albumissa "Yksisarvisen salaisuus". Lisäksi albumissa "Castafioren korut" kapteeni Chester lähettää kapteeni Haddockille sähkeen, jossa hän onnittelee Haddockia tulevasta ”avioliitosta”. Poika Salama
Poika Salama () on nimi kolmelle eri DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyville supersankarille. Alun perin John Broomen ja Carmine Infantinon luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1959 "The Flash"-sarjakuvalehden numerossa 110. Hahmo tunnetaan useimmiten Salaman apurina, sekä Teinititaanien jäsenenä. Pikku Hiawatha
Pikku Hiawatha esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1937 "Silly Symphonies" -sarjan piirretyssä lyhytelokuvassa "Little Hiawatha". Hiawathalla ei ollut elokuvassa vuorosanoja. Elokuva esitettiin Suomessa mm. 1980-luvun "Pätkis"-sarjassa. Tämä on toistaiseksi Hiawathan ainoa filmiesiintyminen. Luettelo Tenavien hahmoista
Lila on Ressun alkuperäinen omistaja. Hahmoa käsiteltiin kahdessa vuonna 1968 ilmestyneessä tarinassa, joista jälkimmäisessä Jaska Jokuselle paljastuu, että Ressu on ennen häntä kuulunut lyhyen aikaa toiselle perheelle. Lila nähtiin vain yhden, 24. elokuuta 1968 ilmestyneen stripin yhdessä ruudussa, eikä häneen viitattu tämän tarinan jälkeen. Hahmo on kuitenkin keskeisessä roolissa vuonna 1972 valmistuneessa elokuvassa "Ressu lähtee maailmalle" ja esiintyy lyhyesti myös Ressun lapsuutta kuvaavassa takaumassa vuoden 1991 televisioanimaatiossa "Snoopy’s Reunion". Lilalla on pitkät vaaleat hiukset. Tintin seikkailut
"Mustan saaren salaisuus" on kohdannut vuosien varrella eniten muutoksia: se on piirretty uudelleen kolmeen kertaan. Ensimmäinen mustavalkoinen 124-sivuinen albumi ilmestyi vuonna 1938, ja 62-sivuiseksi ja neliväriseksi seikkailu muuttui vuonna 1943. 1960-luvulla seikkailu piirrettiin jälleen kokonaan uudelleen Tintin brittiläisen kustantajan pyynnöstä. 1950-luvun viimeisinä vuosina Tintti löi itsensä läpi saarivaltiossa ja koska "Mustan saaren salaisuus" tapahtuu Brittein saarilla olisi albumi ollut omiaan siellä julkaistavaksi. Vuoden 1943 versiossa oli kuitenkin runsaasti Isoa-Britanniaa koskevia asiavirheitä, joten Hergé suostui kustantajan pyyntöön ja uusi versio ilmestyi ranskaksi vuonna 1965 ja englanniksi vuonna 1966. Tintin seikkailut
Tintti-albumien suomentajina toimivat Heikki ja Soile Kaukoranta sekä Jukka Kemppinen. Vuonna 2015 Otava alkoi julkaista Heikki Kaukorannan suomennoksia varhaisten Tintti-seikkailujen alkuperäisistä mustavalkoisista versioista uutena sarjana nimellä "Lehtimies Tintti seikkailee". Guido Crepax
Vuonna 1963 Crepax alkoi tehdä sarjakuvia ja kahta vuotta myöhemmin näki päivänvalon hänen tunnetuin hahmonsa, "Valentina". Valentina Rosselli ilmestyi ensimmäisen kerran italialaisen sarjakuvalehden "Linus" numerossa 2. Aluksi sarjakuvan päähenkilö oli taidekriitikko Philip Rembrandt, joka oli myös supersankari Neutron. Ensimmäisen jakson nimi oli "La Curva di Lesmo" (Monzan F1-radan tunnetun mutkan mukaan) ja sitä seurasi 30 seikkailua lisää, joista on koottu lukuisia albumeja. Milla Magia
Milla Magia () on Disneyn sarjakuvamaailmassa esiintyvä naispuolinen ankkahahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran Carl Barksin piirtämässä ja käsikirjoittamassa tarinassa "Midaan kosketus" vuodelta 1961. Kyklooppi (sarjakuvahahmo)
Kyklooppi esiintyy useissa peleissä pelattavana hahmona. Se esiintyi ensimmäisen kerran videopelissä vuonna 1989 "Marvel’s X-Menissä". Tonttu Toljanterin joulupulma
Tonttu Toljanterin joulupulma on Yle TV2:n vuonna 1998 tuottama suomalaisen Teatteri Eurooppa Neljän joulukalenterisarja, joka esitettiin ensimmäisen kerran Yle TV2-kanavalla joulukuussa 1998. Joulukalenteri oli ensimmäinen Tonttu Toljanteri -sarja. Sarja esitettiin uusintana joulukuussa 2004 ja 2012 Yle TV2-kanavalla. Sarja oli niin suosittu, että seuraavana vuonna tehtiin televisiosarja "Tonttu Toljanterin tarinoita". Sarja kuvattiin Survon kartanossa, Jyväskylässä. Tonttu Toljanterin, Joulupukin ja Joulumuorin ensiesiintyminen oli ensimmäisessä jaksossa 1.12.1998. "Himmeli kattoon". Hergé
Viimeiset kolme Tintti-seikkailua, "Castafioren korut" (1961), "Lento 714" (1966) sekä "Tintti ja Picarot" (1975) valmistuivat hitaasti aiempien tarinoiden kahden vuoden tasaiseen tahtiin nähden. Samaan aikaan Tintti-tarinat olivat myös alkaneet siirtyä sarjakuvista toisiin medioihin, kun vuonna 1961 ilmestyi toinen Tintti-elokuva, "Tintin et le mystère de la Toison d’or", jossa Jean-Pierre Talbot esitti Tinttiä. Tintistä oli jo aiemminkin tehty elokuva, vuonna 1947 julkaistu animaatio "Le crabe aux pinces d’or", mutta se ehdittiin esittää julkisesti vain kerran ennen kuin se vedettiin teattereista. "Le crabe aux pinces d’or" oli kuitenkin vielä alkeellista stop motion -animaatiota edustava teos, ja ensimmäinen perinteisesti animoitu Tintti-elokuva oli vuonna 1961 ensi-iltaan tullut"Tintti ja Tuhatkaunon tapaus" ("Het geval Zonnebloem"). Näiden lisäksi Raymond Leblanc käytti Tinttiä "Tintin Magazinen" markkinointivalttina. Arild Midthun
Arild Midthun aloitti sarjakuvapiirtäjän uransa 13-vuotiaana bergeniläisessä sanomalehdessä Tormod Løklingin käsikirjoittamalla stripillä. Sen jälkeen hän on avustanut norjalaista Mad-lehteä, "Pytonia", ja Mustanaamiota. Lisäksi Midthun on piirtänyt paljon kotimaassansa perinteisiä joulualbumeja ja päivästrippiä "Poppa & Pestus". Hänen ensimmäinen Suomessa ilmestynyt Ankka-sarja on "Ei perheen pienimmille", joka julkaistiin Aku Ankka -lehdessä vuonna 2005. Hän on luonnostellut myös kaikki norjalaisen Aku Ankan kannet yli vuoden ajan. Midthun on piirtänyt paljon Pohjola-aiheisia sarjoja: mm. Hansa-tarinasarjan, jossa ankat poikkesivat jokaisessa Hansaliiton kaupungissa, myös Turussa sekä Pohjan sota- tarinasarjan, jossa Ankat etsivät esi-isänsä aarretta pohjoismaissa. Lisäksi monissa hänen tarinoissaan seikkailee Pohjolan jumalia. Leonardo (sarjakuvahahmo)
Leonardon ensi esiintyminen elokuvassa tapahtui vuonna 1990 elokuvassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, jossa hänen äänenään toimi Brian Tochi ja asussa David Forman. Kolmessa ensimmäisessä elokuvissa Leonardo oli usein vaatimaton ja tunteellinen johtaja, jakoi harvoin suoria komentoja. Hän myös vitsaili tavallista enemmän veljestensä kanssa, kuin aiemmissa Turtlesien sarjoissa ja sarjakuvissa. Leonardo kykeni ensimmäisessä elokuvassa ottamaan telepaattisesti yhteyttä mestari Tikkuun, joka oli kidnapattu. Lisäksi hän oli ainoa Turtlesnelikosta, joka onnistui vahingoittamaan vakavasti Silppurin. Tintin seikkailut
Nykyään Tintti kumppaneineen on yleismaailmallisesti tunnettu, mutta maailmanmaine ei kuitenkaan syntynyt hetkessä. Tintti löi itsensä läpi Suomessa ja suuressa osassa muutakin maailmaa vasta 1970-luvulla, vaikka Tinttiä oli yritetty tuoda esiin jo aiemmin. 1950-luvulla sarjakuvaa julkaistiin nimellä "Tim" Uudessa kuvalehdessä. Vuosina 1961–62 WSOY julkaisi suomeksi neljä Tintti-albumia. Nämä kovakantiset sarjakuvakirjat eivät löytäneet suomalaista ostavaa yleisöä ja kustantaja jätti julkaisemisen sikseen. 1960-luvun taitteessa Tinttiä yritettiin markkinoida kansainvälisesti myös ranskaa puhumattomiin maihin - Suomen lisäksi markkinointi epäonnistui muun muassa Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Eräänä syynä saattoi olla väärin arvioitu kohderyhmä: Tinttiä markkinoitiin Suomessa ja Ruotsissa nimenomaan lapsille, mistä syystä esimerkiksi sopimattomaksi katsotun viskin nimi vaihdettiin "malspiikiksi". Kun kovakantisia albumeita kuitenkin myytiin vain kirjakaupoissa, eivät kohderyhmä ja tarjonta kohdanneet. Jill Valentine
Jill esiintyy ensimmäistä kertaa vuonna 1996 julkaistussa pelissä "Resident Evil", jossa hän on toinen pelattavista hahmoista. Vuonna 1998 Jill osallistuu S.T.A.R.S.-ryhmän Alpha-tiimin kanssa operaatioon Arklayn vuoristossa ja kohtaa salaperäisessä kartanossa kamalia hirviöitä ja vaarallisia ansoja. Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Nestor on Moulinsartin linnan vanha hovimestari, joka nähtiin ensimmäisen kerran albumissa "Yksisarvisen salaisuus". Ensiesiintymisessään hän palveli tarinan konnia ja Moulinsartin silloisia omistajia, Lintusen veljeksiä, ja avusti isäntiään linnan alueelle tunkeutuneen Tintin vangitsemisessa. Kapteeni Haddockin sekä Dupontin ja Dupondin saapuminen kuitenkin pelasti Tintin, ja Dupont ja Dupond pidättivät Nestorin yhteistyöstä Lintusen veljesten kanssa. Tintti kuitenkin kertoi, että Nestor ei ollut tietoinen isäntiensä suorittamista rikoksista, jolloin etsiväkaksikko päästi Nestorin vapaaksi. Kun "Rakham Punaisen aarteen" loppuratkaisussa professori Tuhatkauno ostaa kapteeni Haddockille Moulinsartin linnan, Haddockista tulee Nestorin uusi isäntä. Kyklooppi (sarjakuvahahmo)
Kyklooppi oikealta nimeltään Scott Summers on Marvel Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari ja Ryhmä-X:n johtohahmo. Stan Leen ja Jack Kirbyn luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1963 "The X-Men"-sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Allan ("Faaraon sikarit" -tarinassa Allan Thompson) on konnamainen merimies, joka esiintyy ensi kerran albumissa "Kultasaksinen rapu". Ensiesiintymisessään Allan on kapteeni Haddockin kauppalaivan Karaboudjanin perämies, mutta hän pitää Haddockia jatkuvasti humalatilassa ja samalla laivan ylintä määräysvaltaa. Haddockin tietämättä Allan ja muut miehistönjäsenet kuuluvat Omar Ben Salaadin huumeliigaan, joka käyttää Karaboudjania oopiumin laittomaan salakuljetukseen. Tarinan alussa Tintti joutuu Karaboudjanin miehistönjäsenien tainnuttamaksi ja hänet vangitaan laivan rahtiruumaan, mutta hän onnistuu pakenemaan ja kohtaa ensimmäistä kertaa kapteeni Haddockin, jolle hän kertoo laivan huumelastista. Tintti ja Haddock pakenevat laivalta, ja myöhemmin he kohtaavat Allanin Baggharin satamakaupungissa Ranskan Marokossa. Tintti seuraa Allania huumeliigan salaiseen piilopaikkaan ja lopulta onnistuu pidättämään rikolliset, mutta Allan yrittää paeta varastetulla moottoriveneellä. Tintti kuitenkin saa hänet kiinni ja toimittaa Allanin poliiseille. Tintin seikkailut
Koska Hergé piirsi Tinttiä jo 1920-luvulta saakka, sarjakuva on kokenut julkaisu- ja piirrosasussa useita muutoksia. Ensin Hergé piirsi tarinansa jatkokertomuksiksi lehtiin ja myöhemmin ne julkaistiin kirjoina. Ensimmäinen Tintti-kirja "Tintti neuvostojen maassa" ilmestyi vuonna 1930. Hergén tyylin kehitystä voi seurata tämän albumin suomennoksesta, sillä poliittisen asenteellisuuden vuoksi tätä seikkailua ei ole muutettu lainkaan vuoden 1930 asusta. Sabrina, teininoita
Sabrina, teininoita ("Sabrina, the Teenage Witch") on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka perustuu samannimiseen sarjakuvaan. Televisiosarjan pohjalta on tehty myös muutama elokuva sekä piirrossarja "Sabrina".Sabrina esiintyi ensimmäisen kerran Archie's Madhouse -sarjakuvalehden numerossa 22 vuonna 1962. Hahmon pohjalta luodun sarjakuvan muita henkilöitä olivat alun perin täti Hilda, poikaystävä Harvey ja suippokorvainen Ambrose-serkku. Zelda-täti esiintyi huomattavasti harvemmin. Tädit näyttivät perinteisemmiltä noidilta hattuineen, syylineen ja taikapatoineen. Myös muita tätejä on esiintynyt silloin tällöin. Salem-kissa tuli myöhemmin mukaan taustalle. 1990-luvulla sarjan henkilöitä päivitettiin TV-sarjaa vastaaviksi. Tytti ja Titti
Eri yhteyksissä Minnillä esiintyy yksi tai kaksi veljentytärtä. Esimerkiksi sarjakuvapiirtäjä Paul Murryn piirtämissä Mikki Hiiri -sarjoissa veljentyttäriä on kaksi: kaksoset Melody ja Millie, jotka joskus esiintyvät myös nimillä Pammy ja Tammy, kun Murry unohti jo antaneensa heille nimet. Murryn ensimmäinen Melody ja Millie -tarina on vuodelta 1963. Minnin sukulaistytöt muodostavat tavallaan peilikuvan Mikin sisarenpojille Mortille ja Vertille. Simba
Ensimmäisessä elokuvassa Simbasta piti tulla Jylhämaan kuningas isänsä Mufasan jälkeen. Mufasa kuitenkin kuoli, kun hänen veljensä Scar toi Simban gnuiden lauman alueelle ja tämän apurit hyeenat säikäyttivät lauman. Mufasa sai pelastettua Simban mutta kuoli, kun Scar pudotti hänet lauman alle. Silppuri (sarjakuvahahmo)
Tässä versiossa Silppuri sai uudenlaisen historian itselleen. Turtlesien legendaarisin vihollinen sai alkunsa vuonna 300 jaa., kun Yamaton maakunnassa eräs suuri hirviömäinen demoni, Tengu, jonka eräs kultti ryhmä oli saanut aikaan suunnitellessaan maailman valloitusta. Tämä hirviö kutsui itseään Silppuriksi ja levitti pahuuttaan ympäri Japania, eikä sitä pysäyttänyt mikään. Japanin keisari valitsi viisi taitavinta ja voimakkainta soturia; Kon, Juto, Chikara, Hisomi ja Saki taistelemaan Silppuria vastaan. Heistä Kon, Juto, Chikara ja Hisomi Silppuri voitti helposti, mutta Saki oli yhä taistelukunnossa. Hän kykeni päihittämään demonin, mutta juuri kun Saki oli tekemässä kohtalokasta sivallusta, Silppuri teki tarjouksen henkisesti. Se tarjosi oman sielunsa elämistä Sakin kehossa ja antaisi vastalahjaksi suuria voimia. Saki hyväksyi tarjouksen ja tuhosi samalla demonin kehon, jonka sielu siirtyi Sakin kehoon. Muumipeikko ja pyrstötähti
Tove Jansson teki lisäksi tarinasta kaksi sarjakuvaversiota. Ensimmäinen niistä oli vuosina 1947–1948 Ny Tid -lehdessä ilmestynyt "Mumintrollet och jordens undergång" (suomennettu 2007 nimellä "Maailmanloppu tulee!"), joka oli ensimmäinen muumiaiheinen sarjakuva. Se noudattelee melko tarkasti kirjan juonta, tosin loppu on siinä täysin erilainen. Niisku ja Silkkiapina on jätetty pois. Lisäksi sarjakuvassa esiintyvät Tiuhti ja Viuhti, jotka varsinaisesti liittyvät muumien seikkailuihin vasta seuraavana vuonna ilmestyneessä kirjassa "Taikurin hattu". Toinen sarjakuvaversio, Lars Janssonin kirjoittama ja Tove Janssonin piirtämä ”Muumipeikko ja pyrstötähti”, ilmestyi vuonna 1958 "Muumipeikko"-sarjakuvan tarinana numero 17. Siinä juonta on muuteltu huomattavasti, mutta muutamat alkuperäisistä kohtauksista ovat edelleen mukana. Tässä versiossa seikkailevat Muumipeikko, Niiskuneiti ja Pikku Myy.
Jansson teki tarinasta myös teatterikäsikirjoituksen vuonna 1953. Linus Torvalds
Vuonna 1996 käyttöjärjestelmälle alettiin kysellä logoa. Torvalds halusi sympaattisen maskotin, jota oli mahdollista muunnella eri tavoin, toisin kuin abstrakteja logoja. Hän oli ihastunut pingviineihin käydessään vuonna 1993 Samba-ohjelmiston kehittäjän Andrew Tridgellin kanssa eläintarhassa Canberrassa. Tuolloin pieni sinipingviini oli purrut häntä käteen. Torvalds halusi maskotiksi hieman tukevan ja tyytyväisen näköisen pingviinin. Linuxille järjestettiin logokilpailuja, ja valituksi tuli ohjelmoija Larry Ewingin GIMP-kuvankäsittelyohjelmalla piirtämä Tux-pingviini, vaikkei se voittanut yhtäkään kilpailuista. Käännössarjakuva Suomessa
1980-luvun alussa merkittävin sarjakuvien kustantaja oli Markku Jalavan vuonna 1981 perustama Jalava. Aluksi kustantamo julkaisi albumeissaan vanhaa strippisarjakuvaa, kuten alkuperäistä "Kippari Kallea" ja 1950-luvun "Masia". Vuonna 1982 Jalava julkaisi Will Eisnerin kirjan "Talo Bronxissa". Sarjakuvaveteraanin teos oli ilmestynyt Yhdysvalloissa vuonna 1978. Eisner itse nimitti sitä ilmaisulla ”graphic novel”, sarjakuvaromaani, erotukseksi tavanomaisista sarjakuvalehtitarinoista. Eisnerin kirjan saaman hyvän vastaanoton ansiosta Jalava uskaltautui julkaisemaan useita sarjakuvan merkkiteoksia, lähinnä eurooppalaisilta tekijöiltä. Näihin kuuluivat muun muassa Hugo Prattin "Corto Maltese" ja kaksi Jacques Tardin albumia, jotka perustuivat Leo Malet’n Nestor Burma -rikoskirjoihin. Jalavalta ilmestyi myös ensimmäisenä Suomessa albumin verran japanilaista sarjakuvaa, ensimmäinen osa Keiji Nakazawan "Hiroshiman poikaa" (1985). Sylkiäiset
Sylkiäiset ("Spitting Image") oli brittiläinen satiirisarja, jota ITV esitti 1984–1996. Sarjassa käytettiin poliitikkoja ja muita julkisuuden henkilöitä esittäviä nukkehahmoja. Kaikkien poliittisten puolueiden henkilöitä satirisoitiin, mutta erityisen huomion kohteena olivat konservatiivipuoluetta edustanut pääministeri Margaret Thatcher ja tämän hallituksen ministerit Norman Tebbit, Geoffrey Howe ja Michael Heseltine. Myös aikaisemmin varsin lempeästi kohdeltu Britannian kuninkaallinen perhe oli satiirin kohteena. Rieku ja Raiku
Ensimmäinen Rieku ja Raiku -sarjakuva julkaistiin Suuressa kurpitsassa vuonna 1988 ja seuraava myöhemmin Pieni kurpitsa -lehdessä. Tekijöiden turhautumisen vuoksi sarja oli jäädä kahteen strippiin kunnes vuonna 1993 sarjakuva ilmestyi ensin Joensuun ylioppilaslehdessä ja sittemmin Helsingin Ylioppilaslehdessä. Näistä sarjoista Jalava julkaisi kokoelman Tiputarhan kuvakirja vuonna 1996. Toinen painos kirjasta julkaistiin vuonna 2005. Simpsonit
Ensimmäisen kauden ensimmäiseksi tarkoitetun jakson "Lapsenvahti" animointi oli heikkolaatuista, joten se siirrettiin esitettäväksi vasta kauden viimeisenä. Simpsonien ensimmäinen jakso "Joulurauha" esitettiin Yhdysvalloissa sunnuntaina 17. joulukuuta 1989. Se sai heti innostuneen vastaanoton. Sarja oli Yhdysvalloissa vuoden 28. katsotuin sarja 13,4 miljoonalla viikottaisella katsojallaan. Se sai vuonna 1990 parhaan animaatiosarjan Emmyn ja TCA:n parhaan komediasarjan palkinnon. Sarjan ensimmäinen globaali faniyhteisö alt.tv.simpsons perustettiin Usenetiin maaliskuussa 1990. Sykloidi
Koska Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Séraphin Lampion on puhelias Vakuutusyhtiö Turman asiamies, joka tuppautuu usein Tintin ja kapteeni Haddokin seuraan. Hän esiintyy ensi kerran albumissa "Tuhatkaunon tapaus", jossa hän tulee sattumalta Moulinsartin linnaan myrskyltä suojaan. Tämän jälkeen Lampion näyttäytyy aina silloin tällöin, useimmiten silloin kun häntä ei kaivattaisi. Haddock selvästi inhoaa Lampionia, mutta ei kohteliasuussyistä yleensä kehtaa sanoa tätä hänelle. Lampion selvästi itse kuvittelee olevansa aina hyvinkin tervetullut ja pitää itseään loistavana seuramiehenä. Hän saapuu usein kutsumatta Moulinsartiin, toisinaan perheensä kanssa. Lampion on voimakkaasti koominen sivuhahmo, eikä häntä juuri näy muutamaa ruutua enempää per albumi. Poikkeuksen muodostaa "Tuhatkaunon tapaus", jossa Lampion esiintyy useissa kohtauksissa.Tarinassa lento 714 hänet nähdään kolmella sivulla. Dupont ja Dupond
Dupont ja Dupond esiintyvät 20:ssä 24:stä Tintti-albumista. Ensimmäisen kerran heidät tavataan "Faaraon sikareissa" (1934), jonka alkuperäisessä versiossa he tosin esiintyivät vain agenttinimillä X 33 ja X 33 bis. Heidän ensimmäinen toimensa tässä albumissa on Tintin vangitseminen. Kun Hergé piirsi vuonna 1946 uusiksi toisen Tintti-seikkailunsa "Tintti Afrikassa" (1931), hän lisäsi etsiväkaksikon sen alkukohtaukseen seisomaan Brysselin asemalaiturille ja kommentoimaan Tintin lähtöä Afrikkaan. Sininen lootus
Sininen lootus () on alun perin vuonna 1934 "Le Petit Vingtiemè" -lehdessä julkaistu Tintti-sarjakuvatarina, jonka on piirtänyt belgialainen sarjakuvataiteilija Hergé. Se ilmestyi "Le Petit Vingtiemèssa" aikavälillä 9. elokuuta 1934 – 17. lokakuuta 1935, minkä jälkeen se julkaistiin 124-sivuisena, mustavalkoisena sarjakuvakirjana vuonna 1936. Vuonna 1946 tarinaa päivitettiin yhdessä monien muiden Tintti-sarjan tarinoiden kanssa. Tuolloin tarinan sivumäärä väheni 62:een, tarina väritettiin ja ensimmäiset neljä sivua piirrettiin kokonaan uudelleen. Teos on sarjan viides osa. Suomessa sarjakuva julkaistiin vuonna 1972 yhdentenätoista Suomessa julkaistuna Tintti-sarjakuvana. Hydra (sarjakuvat)
Hydra on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä salainen terroristijärjestö ja salaseura. Hydra esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen "Strange Tales" -lehden numerossa 135. Huolimatta nimen kirjoitusasusta se ei ole akronyymi, vaan viittaus mytologiseen Hydraan. Organisaation iskulause viittaakin juuri tähän: "Leikkaa yksi pää irti, niin kaksi muuta kasvaa tilalle". Lauseella halutaan tietysti viitata organisaation elinvoimaisuuteen ja kasvavaan voimankäyttöön vastusten lisääntyessä. Hydran agentit tunnistetaan sarjakuvissa useimmiten näiden pitämien vihreiden univormujen avulla. Kuningas Ottokarin valtikka
Tintti varastaa bordurialaisille kuuluvan Messerschmitt Bf 109 -hävittäjän ja lentää sillä takaisin Syldaviaan. Syldavian ilmatilaan saavuttuaan kone joutuu syldavialaisen ilmatorjunnan tuhoamaksi, mutta Tintti onnistuu pelastautumaan laskuvarjolla. Kun Tintti lopulta saapuu Syldavian pääkaupungin Klowin kuninkaanlinnaan ja valtikka palautetaan takaisin kuninkaalle, salaliitto paljastuu syldavialaisen, borduurimielisen Teräskaarti-puolueen johtajan Müsstlerin suunnittelemaksi. Kuningas määrää Müsstlerin ja muut salaliittolaiset vangittaviksi, ja määrää syldavialaisia joukkoja Syldavian ja Bordurian väliselle rajalle. Borduria kuitenkin vetää omat joukkonsa rajalta ja julkaisee lausunnon, jossa se hämmästelee syldavialaisten ”käsittämätöntä asennoitumista”. Maisa (Tenavat)
Maisa esiintyi "Tenavissa" ensimmäisen kerran 20. heinäkuuta 1971 ja hänet nimettiin 11. lokakuuta samana vuonna. Jo yhdessä 1968 julkaistussa tarinassa oli esiintynyt Maisaa huomattavasti muistuttanut Tuula ("Clara") -niminen hahmo. Maisan ensimmäinen animaatioesiintyminen oli 1973 valmistuneessa televisiospesiaalissa "There's No Time for Love, Charlie Brown". Maisa oli aluksi kuvattu Piparminttu-Pipsaa selvästi nuorempana, mutta ikäero katosi pian. Tiuhti ja Viuhti
Muumikirjoissa Tiuhti ja Viuhti tavataan ensi kerran teoksessa "Taikurin hattu" (1948). Heidän aivan ensimmäinen esiintymisensä oli kuitenkin Tove Janssonin "Ny Tid" -lehteen vuosina 1947–1948 piirtämässä sarjakuvassa "Jorden går under!" (suomennettu nimellä "Maailmanloppu tulee!" vuonna 2007), joka perustuu aiempaan "Muumipeikko ja pyrstötähti" -kirjaan. Jansson piirsi sarjakuvaa samaan aikaan kun hän kirjoitti "Taikurin hattua". Tiuhti ja Viuhti nähtiin ensi kerran 5. joulukuuta 1947 ilmestyneessä stripissä, jossa he kömpivät yllättäen esiin perhosia keräävän hemulin lasipurkista. Toisin kuin muumikirjoissa, tässä sarjakuvassa Tiuhti ja Viuhti kiroilevat. Lisäksi sarjakuvassa Niiskuneiti ymmärtää heidän puhettaan, sillä "hänellä oli naisen vaisto". Tintin seikkailut
Tintti-tarinoiden jatkumo alkoi "Faaraon sikareista", jolle Hergé teki suoran jatko-osan "Sininen lootus". "Faaraon sikareissa" Hergé teki juonesta ensimmäisen kerran yhtenäisen tarinan edellisten seikkailujen episodimaisen rakenteen sijasta, ja "Sinisestä lootuksesta" lähtien hän pyrki kuvaamaan hahmot ja ympäristön todenmukaisesti. Kolmeen ensimmäiseen tarinaan "Tintti Neuvostojen maassa", "Tintti Afrikassa" ja "Tintti Amerikassa" ei ole tehty viittauksia myöhemmissä tarinoissa, joten niiden tapahtumia ei ole tunnustettu "Faaraon sikareiden" jälkeisissä kertomuksissa. "Kultasaksisessa ravussa" Hergé esitteli kapteeni Haddockin, "Yksisarvisen salaisuudessa" hän toi tarinoihin Moulinsartin kartanon ja sen jatko-osassa "Rakham Punaisen aarteessa" esiteltiin professori Tuhatkauno. Moulinsartin linnasta Hergé teki tarinoiden keskeisimmän tapahtumaympäristön, ja esimerkiksi "Castafioren koruissa" kaikki juonen tapahtumat sijoittuvat Moulinsartin tontin sisäpuolelle. Hän myös muokkasi hahmoja myöhemmissä tarinoissa; esimerkiksi "Kuningas Ottokarin valtikassa" hän antoi etsiväkaksikolle nimet "Dupont" ja "Dupond", vaikka edellisten tarinoiden alkuperäisissä painoksissa heiltä olivat puuttuneet nimet. Hergé myös esitteli tarinoissa kuvitteellisia maita, joissa päähahmot seikkailevat myös myöhemmissä tarinoissa. Slash (hahmo)
Slash esiintyi ensi kerran sarjakuvissa Archie Comicsin kustantamassa "Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures" lehden numerossa 23, elokuussa 1991. Sarjakuvassa Slash näytti hyvin pitkälti samanlaiselta kuin muut Turtlesit, mutta sillä oli terävät hampaat ja piti yllään mustaa naamiota. Slash joutui pakenemaan kotiplaneetaltaan Morbusista, joka joutui muukalaisolentojen hyökkäyksen kohteeksi. Olennot hävittivät kaikki planeetan palmut, jonka vuoksi Slash on erittäin kiintynyt niihin. Hän teki sarjakuvan aikana yhteistyötä Krangin kanssa, joka auttoi häntä pakenemaan ja väitti Turtlesien olleen syyllisiä Slashin kotiplaneetan tuhoon. Myöhemmin hän sai selville Krangin ja Silppurin katalan suunnitelman ja suuttui kaksikolle. Slash lähti vaeltelemaan yksin pitkin maaplaneettaa ja myöhemmin tapasi supersankariryhmä Mutanimalsin, jotka veivät Slashin trooppiselle saarelle, joka oli täynnä palmuja. Syldavia
Valtiomuoto: Syldavia on valtiomuodoltaan monarkia ja sitä kutsutaankiin virallisemmin Mustan Pelikaanin Kuningaskunnaksi. Maan lipussa on musta pelikaani keltaisella pohjalla. Kuningaskuntaa hallitsi tarinassa "Kuningas Ottokarin valtikka" kuningas Muskar XII. Kuningaskunnan motto on "Эих бэннэк, эих блавэк" /eih bennek, eih blavek/. Syldavian esitteessä motto on käännetty vapaasti "Ken siihen puuttuu, suistuu siihen" (ranskankielisessä alkutekstissä "Joka siihen itseään hankaa, tulee sen pistämäksi", jota lähellä oleva käännös esiintyy Aimo Sakarin vanhemmassa suomennoksessa: "Ken siihen kajoaa, piston saa"). Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista
Abdullahin ensiesiintyminen on "Mustan kullan maassa", missä hän joutuu ”professori Smithin” eli tohtori Müllerin vangiksi. Tarinan aikana Tintti tunkeutuu Müllerin piilopaikkaan ja yrittää vapauttaa Abdullahin, mutta poika ei ymmärrä tilanteen vakavuutta ja vastustelee Tintin pelastusyrityksiä. Lopulta Müller vangitsee pojan uudestaan ja yrittää paeta autolla, mutta pitkän takaa-ajon jälkeen Tintti ja kapteeni Haddock pelastavat Abdullahin. "Seikkailussa Punaisella merellä" emiiri Ben Kalish Ezab lähettää Abdullahin turvaan Moulinsartin linnaan, jolloin Abdullah pilailee Haddockin ja Nestorin kustannuksella. Tarinan lopussa Abdullah palaa takaisin Khemediin ja jäähyväiskirjeessään vannoo lopettavansa kiusanteon, mutta kapteeni Haddock saa raivokohtauksen istahdettuaan tuolille, johon Abdullah on kätkenyt pilailuräjähteen. Tintti
Tintin edeltäjä oli partiopoika Totor, josta kertovia tarinoita Hergé piirsi belgialaiseen partiolaislehteen vuosina 1926–1930. Vuonna 1925 Hergé sai töitä katolisessa "Le XX siècle" -sanomalehdessä, jonka torstaisin ilmestyvää lastenliittettä hän alkoi tehdä vuonna 1928. Vuoden 1929 tammikuun 10. päivänä Hergé aloitti liitteessä ensimmäisen Tintti-sarjakuvan, jossa Tintti lähti junalla vaaralliseen seikkailuun Neuvostojen maahan. Syldavia
Kulttuuri: Syldaavit olivat pitkään turkkilaisten vallan alla ja se on vaikuttanut paljon Syldavian kulttuuriin ja historiaan. Syldavian uskontoa ei kerrota, mutta tarinassa "Kuningas Ottokarin valtikan" syldvialaisissa kylissä ja kaupungeissa näkyy paljon minareetteja. Toisaalta ne voivat olla kirkkoja, jotka ovat saaneet islamilaisia vaikutteita. Toisaalta Syldavian kansallispäivä on Pyhän Wladimirin päivä, joka viittaisi ortodoksiseen kristinuskoon. Maan suosikkiruoka on szlaszeck, jota Belgiassa sijaitsevan syldavialaisravintolan tarjoilija kuvaili nuoren koiran reideksi tuhdin syldavialaiskastikkeen kera. Tämä saattoi olla pelkkää pelottelua Tintin kustannuksella, koska hän yritti urkkia paikkoja. Szlaszeckin nimi tulee puolan sanasta "szaszłyk", joka tarkoittaa lihavarrasta tai kebabia. Maan suosikkijuoma on mineraalivesi, mikä harmittaa varsinkin Tintin viskiin menevää ystävää kapteeni Haddockia. Timothy (kilpikonna)
Timothyn löysi kuninkaallisen laivaston kommodori John Courtenau Everard portugalilaisen kaapparin aluksesta vuonna 1854. Timothy toimi maskottina useissa laivaston aluksissa vuoteen 1892 saakka. Hän oli HMS "Queen" -laivan maskotti ensimmäisen Sevastopolin pommituksen aikaan Krimin sodassa, ja oli myös viimeinen tämän sodan elossa ollut veteraani. Tämän jälkeen Timothy oli maskottina HMS "Princess Charlotte"lla ja HMS "Nankin"illa. Laivastopalveluksen jälkeen Timothyn kodiksi tuli Devonin jaarlin Powderhamin linna. Hänen mahakilpeensä on kirjoitettu perheen motto, "Where have I fallen? What have I done?" ("Minne olen kaatunut? Mitä olen tehnyt?") Kuningas Ottokarin valtikka
Tarina saa alkunsa, kun Tintti löytää puistonpenkiltä unohtuneen salkun ja palauttaa sen omistajalleen, professori Nestor Halambiquelle. Professorin kotona Tintti huomaa, että Halambique on sigillografi eli sinettien tutkija. Halambique esittelee Tintille mittavaa sinettikokoelmaansa, johon kuuluu Syldavian kuningas Ottokar IV:lle kuulunut sinetti. Pian tämän jälkeen Tintti huomaa, että salaperäiset miehet tarkkailevat häntä ja Halambiquea. Kun Tintti yritetään murhata pommilla, hän epäilee tapauksen liittyvän syldavialaisiin ja matkustaa Halambiquen kanssa Syldaviaan. Sylvi (vuoden 1913 elokuva)
Sylvi on Minna Canthin näytelmään "Sylvi" vuodelta 1893 pohjautuva suomalainen mykkäelokuva, joka valmistui 1911 mutta sai ensi-iltansa vasta 1913. Elokuvan ohjasi Teuvo Puro ja tuotti kuvaaja Frans Engström (1873–1940). Pääosiin kiinnitettiin, kuten "Salaviinanpolttajiinkin", joukko Kansallisteatterin näyttelijöitä. Tintin seikkailut
Tintti on "Tintin seikkailujen" päähenkilö. Hän teki ensiesiintymisensä belgialaisessa sanomalehdessä 10. tammikuuta 1929 ja perustui suurelta osin Hergén aiempaan Totor-partiolaishahmoon. Tintti on nuori belgialainen lehtimies, joka sekaantuu vaarallisiin tapauksiin ja selvittää ne sankarillisesti. Vaikka Tintti esitetään tunnettuna toimittajana, hänet harvemmin nähdään varsinaisessa työssään. Tintti on asenteiltaan suhteellisen neutraali ja muita henkilöhahmoja värittömämpi puhtoinen sankarityyppi. Tintin henkilö muuttuu jonkin verran myöhemmissä kirjoissa, alkaen "Castafioren koruista". Hän ei enää aktiivisesti hakeudu seikkailuihin, vaan joutuu niihin ympäristön vaikutuksesta. Etenkin tämä näkyy kirjoissa "Lento 714" ja "Tintti ja Picarot". Ufosieppaus
Sieppaustarinat yleistyivät paljon julkisuutta saaneen Betty ja Barney Hillin abduktiotapauksen (1961) myötä 1960-luvulla.Ufosieppaus esiintyy juoniaiheena Tintti-sarjakuva-albumissa Lento 714. Speedy
Mia Deardenin versio Speedysta esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa 30. lokakuuta 2009 "Smallvillen" 9. tuotantokauden jaksossa ”Crossfire”, jossa hahmoa esittää Elise Gatien. Se esiintyi hyvin pitkälti sarjakuvan tavoin. Dearden on sarjassa prostutioitu, joka on opetellut katutappelemista. Hän yritti kerätä tarpeeksi rahaa päästäkseen eroon sutenööristään Rickistä. Oliver Queen näkee tytön kiltin puolen ja opettaa hänelle hallitsemaan vihansa. Sutenööri Rick kuitenkin pakottaa Deardenia houkuttelemaan Queenin syrjäiseen paikkaan, jotta voisi kidnapata hänet. Dearden kuitenkin kääntyy Rickiä vastaan, joka joutuu myöhemmin pidätetyksi. Dearden puolestaan jatkoi Queenin kumppanina ja sai tietää myös hänen olevan Vihreä Nuoli. Tintti Afrikassa
Alkuperäinen versio sisälsi 110 sivua ja oli kokonaan mustavalkoinen. Sarjakuva sai nykyisen julkaisuasunsa vuonna 1946, kun se piirrettiin Hergén studiolla uudelleen. Tuolloin myös sivuja vähennettiin 62:een, jotta sarjakuva pystyttiin värittämään. Myös paljon kyseenalaista ajankuvaa poistettiin tai muutettiin sopivammaksi. Esimerkiksi kohtaus, jossa Tintti opettaa kongolaisille lapsille Belgian historiaa on muutettu uudessa versiossa matematiikkan oppitunniksi. Myöhemmin "Tintti Afrikassa" -albumia on arvosteltu kolonialististen ja rasististen asenteiden esittämisestä. Suomennoksen on julkaissut Otava vuonna 1978. Slash (hahmo)
Slash on IDW:n sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo ja Turtlesien vihollinen. Alun perin Archie Comicsin kustantama ja Kevin Eastmanin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran 22. syyskuuta 1990 "Turtles – mutanttikilpikonnat" -animaatiosarjan jaksossa 85. Slash esiintyi myös vuotta myöhemmin (elokuussa 1991) Archie Comicsin kustantamassa "Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures" -sarjakuvalehden numerossa 23. Syldavia
Historiaa: Aina 500-luvulle asti Syldaviaa asuttivat paimentolaisheimot joiden alkuperä on tuntematon. Maahan hyökkäsi slaavilaisia kansoja mutta turkkilaiset tunkeutuivat maahan 900-luvulla ja ajoivat slaavit vuoristoon alangoilta. Nykyinen Syldavia perustettiin vuonna 1127, kun slaavijohtaja "Hveghi" ajoi turkkilaiset pois maasta ja otti hallitsijanimekseen Muskar. Borduria valloitti Syldavian 1195, kunnes Ottokar I ajoi heidät pois maasta vuonna 1275. Syldavian tunnetuin ja arvostetuin hallitsija oli Ottokar IV, joka nosti Syldavian maailman kartalle ja kehitti Syldaviaa. Hän loi lain, jonka mukaan Syldavian hallitsijan on pidettävä hallussaan valtikkaansa, muuten tämä hallitsija menettää asemansa. Borduuri
Borduuri on kuvitteellinen kieli, jota puhutaan Hergén "Tintti"-sarjakuvissa kuvitteellisessa Bordurian valtiossa Balkanilla. Kielestä tiedetään vähän, koska se esiintyy vain harvoin Tintti-sarjakuvissa. Naapurivaltiossa puhuttu syldavian kieli on todistettu germaaniseksi kieleksi. Kielestä voi tunnistaa joitakin germaanisperäisiä sanoja, kuten "hôitgang" (), "mänhir" (), "ointhfan" (), "sztôpp", "tzhôl" (, ) ja "zsnôrr" (). Lätsä
Lätsä ("Andy Capp") on Reg Smythen luoma sarjakuvahahmo, josta kertovaa strippisarjakuvaa on julkaistu Daily Mirrorissa ja Sunday Mirrorissa 5. elokuuta 1957 lähtien. Lätsä on hahmo, joka karttelee työtä, vuokranmaksua ja anoppiaan ja viihtyy enimmäkseen pubeissa poissa vaimonsa Floran ("Florrie Capp") luota. Piirtäjän kertoman mukaan hahmot perustuvat hänen omiin vanhempiinsa. Salama (Wally West)
Salama, oikealta nimeltään Wally West on DC Comicsin kustantama kuvitteellinen hahmo ja supersankari, jonka loivat John Broome ja Carmine Infantino. Se teki ensi esiintymisensä sarjakuvassa The Flash vol. 1 numerossa 110, joulukuussa 1959 Poika Salamana. Myöhemmin Westistä tuli kolmas Salama Barry Allenin jälkeen "Crisis on Infinite Earths" sarjakuvalehden numerossa 12, vuonna 1986. Leenu, Liinu ja Tiinu
Iineksen sisarentyttäret ovat alun perin Carl Barksin Disneyn eläinmaailmaan luomia hahmoja. He esiintyivät ensimmäisen kerran vuonna 1953 julkaistussa tarinassa "Kruuna vai klaava", jossa Aku Ankka kokeilee höpsismiä. Tässä tarinassa tytöt esiintyvät vasta sen viimeisellä sivulla, eikä heidän nimiään vielä mainita. Ynglinga-suku
Skilfing-suku maintaan Beowulf-eepoksessa, joka on peräisin 700-luvulta, mutta sisältää mahdollisesti jo 500-luvulta peräisin olevaa aineistoa. Se sai lopullisen muotonsa lähellä vuotta 1000. Islantilainen historioitsija, runoilija ja myyttien tutkija Snorre Sturlasson selitti, että Skilfingit hallitsivat "itäisen meri­tien varrella", toisin sanoen Ruotsissa, mutta että suvun nimi johtui keksitystä "meri­kuningas" Skelfiristä. Mafalda
Ensimmäiseksi Mafalda-sarjakuvia Suomessa julkaisi Sanoma Oy 1970-luvun alussa (suom. Jorma Kapari). 1980-luvun lopussa Jalava julkaisi Mafaldaa albumikoossa (suom. Soile Kaukoranta). 2000-luvun alussa Jalava julkaisi Mafalda-albumit uudestaan pokkareina. Silly Symphonies
Ensimmäinen "Hassunkurinen sinfonia" oli mustavalkoinen piirroselokuva "Luurankotanssi" ("The Skeleton Dance"), jonka ohjasi Ub Iwerks. Sarjan ensimmäinen värielokuva oli "Flowers and Trees" ("Kukkia ja puita") vuodelta 1932; sen ohjasi Burton Gillett, ja se on elokuvahistorian ensimmäinen Technicolor-piirroselokuva. Sarjan muita kuuluisia piirroselokuvia ovat muiden muassa "Kolme pientä porsasta" (1933), "Pikku Hiawatha" (1937) ja "Vanha mylly" (1937), joka sai parhaan piirroselokuvan Oscar-palkinnon.