Kuinka pitkä Pont du Gard on?
Pont du Gard
Pont du Gard kohoaa Gard-joen ylle kolme kerrosta korkeana. Se on rakennettu pystytyspaikkaa lähellä sijaitsevan louhoksen kivestä ja on mitoiltaan 49 m korkea ja 275 m pitkä. Pont du Gard on pisin Rooman valtakunnan vesijohtoa kannattelevista silloista, sillä vasemman rannan puoleinen pää on lyhentynyt yli 100 m.
Notre Dame du Haut
Pääoven vasemmalla puolella kohoaa noin 27 metriä korkea, eteläpuoleltaan pyöristetty päätorni, joka avautuu kappelin sisätilaan ja muodostaa juurelleen pienen sivukappelin. Tornin suoralla pohjoissivulla olevat ikkunat tuovat sisään valoa, joka heijastuu epäsuorana alas sivukappeliin tornin koverasta eteläsivusta. Sama periaate toistuu pohjoisseinän kahdessa matalammassa tornissa. Garou (järvi)
Garoun pituus on 30 ja leveys kahdesta neljään kilometriä. Neljän järven yhteispinta-ala on suurimmillaan 160 neliökilometriä, vesimäärä enimmillään 775 miljoonaa kuutiometriä ja suurin syvyys 8,5–9 metriä. Pont du Gard
Voidaan ajatella, että Rooman valtakunnan sortuessa akveduktia ei enää huollettu eikä valvottu. Itse asiassa 200-luvulta alkaen hylättiin vähitellen monia yleisiä rakennuksia. Erimerkiksi Via Domitiaa, joka liittää Italian Iberian niemimaahan, rakennettiin viimeksi vuonna 365. Demidovin silta
Demidovin silta () on yksi Gribojedovin kanavan ylittävistä silloista Pietarissa Venäjällä. Silta on 20,4 metriä pitkä, 16,09 metriä leveä ja valmistettu valuraudasta. Sillan nimi tulee vaikutusvaltaisen Demidovin ruhtinassuvun nimestä. Silta rakennettiin vuosina 1834–1835. Saint Lawrencen vesitie
Vesitie on 3 774 kilometriä pitkä ja ulottuu Saint Lawrencen lahdelta Yläjärven pohjukkaan. Se on purjehduskelpoinen Montréalista Duluthiin saakka aluksilla, joiden pituus on enintään 225,5 metriä, leveys 23,8 metriä ja syväys 8,2 metriä. Reittiä pitkin kuljetetaan 30–40 miljoonaa tonnia rahtia vuodessa, ja sillä on suuri taloudellinen merkitys sekä Kanadalle että Yhdysvalloille. Alex Fraser Bridge
Silta avattiin vuonna 1986 ja se oli tuolloin maailman pisin vinoköysisilta. Se on 930 metriä pitkä ja sen pisin jänneväli on 465 metriä. Siltapylväät yltävät 154 metrin korkeuteen. Sillalla on kuusi kaistaa, kolme molempiin suuntiin ja se on osa Highway 91 -moottoritietä. Sillan rakennutti Brittiläisen Kolumbian liikenneministeriö ja sen suunnittelusta vastasi Buckland & Taylor. Tancredo Nevesin silta
Silta on 480 metriä pitkä ja 65,38 metriä korkea, ja se rakennettiin vuosina 1983–1985. Se on nimetty brasilialaisen poliitikon Tancredo Nevesin mukaan. Pariisi
Seinejoki kulkee kaupungin läpi muodostaen kaaren lounaasta kaakkoon ja jakaa kaupungin kahteen osaan: ”oikeaan” rantaan pohjoisessa ja ”vasempaan” etelässä. Joen ylittää yli kolmekymmentä siltaa, joista vanhin on Pont-Neuf, joka yhdistää mantereen Île de la Citén saareen. Pariisi sisältää myös kaksi suurta viheraluetta: Bois de Boulogne, jonka pinta-ala on 846 hehtaaria, sijaitsee lännessä, Bois de Vincennes (995 hehtaaria) idässä. Muista puistoista kuuluisimmat ovat Tuileries'n puisto (Jardin des Tuileries) ja Luxembourgin puisto (Jardin du Luxembourg). Lisäksi on useita pienempiä puistoja ja viheralueita. Pato
Roomalaiset olivat padonrakentamisen sijaan taitavampia veden keräämisessä ja kuljettamisessa akveduktien avulla, mutta kaksi roomalaista patoa, Proserpinan ja Cornalvon padot, on edelleen käytössä Espanjan lounaisosassa. Ennen vuotta 1900 maailmassa oli vain noin 700 suurta, yli 15 metrin korkuista patoa. Japaniin rakennettiin 32 metriä korkea Daimon’iken pato vuonna 1128; Persiaan 1300-luvun alkupuolella rakennetut Kebarin pato ja Kuritin pato olivat puolestaan maailman ensimmäiset ohutrakenteiset holvipadot. Kuritin patoa kohotettiin vähitellen 64 metrin korkuiseksi, ja se olikin maailman korkein pato aina 1900-luvun alkuun saakka. Ponte Duca d’Aosta
Ponte Duca d’Aosta on Roomassa, Italiassa sijaitseva silta, joka ylittää Tiberjoen yhdistäen Lungotevere Flaminion ja Piazza Lauro De Bosisin. Silta on omistettu ensimmäisessä maailmansodassa komentajana toimineelle Emanuele Filibertolle. Sillan on suunnitellut arkkitehti Vincenzo Fasolo. Sen rakentaminen alkoi kesäkuussa 1936 ja silta valmistui 1939. Sillalla on pituutta 222,30 metriä ja leveys on noin 30 metriä keskiosassa, josta 21 metriä kuuluu ajoneuvoille, ja molemmin puolin olevat jalkakäytävät ovat molemmat 3,90 metriä leveitä. Pont du Gard
Pont du Gard on siltana toimiva osa roomalaisten rakennuttamaa akveduktia. Se sijaitsee Vers-Pont-du-Gardin kunnassa etelä-Ranskassa, lähellä Remoulinsin kaupunkia Gardin departementissa. Se rakennettiin todennäköisesti 1. vuosisadan alkupuolella (jaa.) jatkoksi Uzèsistä Nîmesiin kulkeneelle vesijohdolle, jonka toiminnasta on merkkejä vielä 300-luvun alussa. Pont du Gard lisättiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Pontus De la Gardie
Pontus De la Gardie (1520 – 5. marraskuuta 1585) oli ranskalaissyntyinen ruotsalainen sotapäällikkö, jonka alkuperäinen porvarisnimi oli Ponce d'Escouperie. Hänen isänsä oli kauppias Jacques Scorperier. Jäätyään ruotsalaisten sotavangiksi ja siirryttyään Ruotsiin 1565 hän omaksui uuden nimen, joka juontuu hänen Languedocin maakunnassa sijainneen synnyinkaupunkinsa lähellä olevasta La Gardien tilasta. Hänen puolisonsa oli kuningas Juhana III:n tytär Sofia Johansdotter Gyllenhielm. Jakob De la Gardie oli heidän poikansa. Millaun maasilta
Millaun maasilta () on vinoköysisilta, joka ylittää Tarn-joen laakson lähellä Millauta eteläisessä Ranskassa Aveyronin departementissa. Sillan suunnitteli brittiläinen arkkitehti Norman Foster yhteistyössä ranskalaisen siltainsinöörin Michel Virlogeuxin kanssa. Millaun maasilta oli valmistuessaan maailman korkein ajoneuvoilla ylitettävä silta. Sillan korkein kohta yltää 343 metriin – hiukan korkeammalle kuin Eiffelin torni, Empire State Building on vain 38 metriä korkeampi. Viralliset avajaiset olivat 14. joulukuuta 2004, liikenteelle silta avattiin kaksi päivää myöhemmin. Silta on osa A75-moottoritietä, joka yhdistää Clermont-Ferrandin Pézenasiin. Gotthardin maantietunneli
Gotthardin maantietunneli on Alppien läpi kulkeva maantietunneli Sveitsissä välillä Göschenen–Airolo, reitillä Zürich–Milano. Tunneli on osa Sveitsin valtatietä A2 (Basel–Chiasso). Tunnelin pituus on 16,9 kilometriä, ja se on maailman kolmanneksi pisin maantietunneli. Marseille
Marseillessa on yli 50 km rantaviivaa. Se koostuu 16 kunnallishallintoalueesta ja 111 kaupunginosasta ("quartiers"). Kaupungin Le Panier -kukkulan päällä on Ranskan vanhin ja samanniminen kortteli. Kaupungin itäosassa sijaitsevat "calanquet" eli jyrkät kalkkikivikalliot, jotka ovat rauhoitettua aluetta ja kaupungin tärkeimpiä turistikohteita. Marseillessa sijaitsee vuonna 1893 rakennettu La Major -katedraali sekä pyhiinvaelluskirkko Notre-Dame-de-la-Garde vuodelta 1864. Pato
1800-luvun keskivaiheille saakka padonrakennus pohjautui pitkälti kokemusperäiseen tietoon. Rakenne- ja materiaalitekniikan kehittyessä myös padonrakennuksen periaatteita alettiin ymmärtää paremmin, esimerkiksi 1850-luvulla Skotlannin Glasgow’n yliopistossa toimineen William John Macquorn Rankinen ja muiden brittiläisten ja ranskalaisten insinöörien kontribuutioiden ansiosta. 1900-luvun alkupuoliskolla maailmaan rakennettiinkin jo yhteensä 5 000 yli 15 metrin korkuista patoa, ja toiset 5 000 pelkästään vuosien 1970–1975 välillä, minkä jälkeen padonrakennustoiminta hiljeni erityisesti Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Yhdysvaltoihin valmistui monta näyttävää patoa, kuten Coloradojoelle vuosina 1931–1936 rakennettu 221 metriä korkea Hooverin pato. Kiinaan rakennetun yli 2 kilometrin pituisen Kolmen rotkon padon vesivoimalasta tuli valmistuessaan vuonna 2012 maailman suurin 22 500 megawatin sähkötehollaan. Padon rakentaminen loi Jangtsejokeen yli 600 kilometrin pituisen tekoaltaan. Pont du Gard
Silta on tehty täysin ilman laastia. Kivet, joista jotkut painavat jopa 6 tonnia, pysyivät paikoillaan rautaisten tankojen avulla. Kiviaines on kalkkikiveä ja se on saatu alle kilometrin päässä sijainneista louhoksista. Paadet nostettiin paikoilleen käyttämällä pyörää, jonka sisällä työntekijät kävelivät, luoden näin vintturiin tarvittavan voiman. Rakennuspaikalle tehtiin monimutkaiset rakennustelineet kannattamaan siltaa rakentamisen aikana. Akveduktin julkisivussa näkyvät edelleen telineiden tuet ja pilareiden päällä esiinpistävät reunat, joihin kiinnitettiin rakenteilla olevia holveja kannatelleen puolipyöreät puurakennelmat. Rakentamisen oletetaan vieneen 800–1000 miehen työmaalta kolmesta viiteen vuotta. Roger Martin du Gard
Martin du Gard oli opiskellut vanhojen kirjoitusten tutkimusta, ja toi töihinsä hämmästyttävän määrän tarkkoja yksityiskohtia. Sosiaalisen ympäristön vaikutus yksilön kehitykseen on monien hänen kirjojensa kantava teema, ja häntä pidetään 1800-luvun realismin ja naturalismin perinteen jatkajana. Martin du Gardin tunnetuin teos on kahdeksanosainen sarja "Thibault’n suku" (Les Thibault), josta on suomennettu kuusi osaa. Färjsundin silta
Holvikaaren jänne on 130 metriä. Sen molemmin puolin on betoninen 2-aukkoinen palkkisilta, molempien jännemitat ovat 15 metriä ja 13,6 metriä. Holvisillan vapaa korkeus veden pinnasta on 19,5 metriä. Betoniholvi on alhaalta, kannasta 2,6 metriä paksu ja laelle mennessä se ohenee 0,9 metriin. Holvi myös kapenee ylöspäin, kannassa leveys on 5,6 metriä ja laella 4,5 metriä. Sillan kaaren poikkileikkaus on kaksoiskotelo. Sillan kannen muodostivat laattapalkit, jotka tukeutuivat hoikkien, noin 9,5 metrin etäisyydellä toistaan olevien pilareiden välityksellä betoniseen holvikaareen. Sillan kansi oli kapea, ajoradan leveys oli 5 metriä ja sen molemmin puolin oli 0,7 metriä leveät jalkakäytävät. Vuonna 1936 aloitettu rakennustyö valmistui kesäkuussa 1937. Pont du Gard
Kaarle IX kulki sillan editse joulukuussa 1564 tehdessään kuninkaallista Ranskan kiertomatkaansa (1564–1566). Seurueeseen kuului silloin hoviväen lisäksi melkoinen joukko ylintä aatelistoa. 
1600-luvulla oltiin aivan aiheesta huolestuneita siitä, että pilariston ohentaminen aiheutti koko rakennelman sortumavaaran. Niinpä languedocilaiset päättivät tukea pilarit ja teettää niihin pystyakselin suuntaiset laajennukset, joita myöten silta voitaisiin ylittää. Niistä tuli kuitenkin liian kapeat vaunujen kulkea. Pont du Gard
Työnjohtajan nimeä ei tiedetä, mutta hänen on täytynyt olla erityisen lahjakas insinööri. Gardin sillan rakenteessa on omalle ajalleen harvinainen rakenne: jokainen sen suurista holveista muodostuu itse asiassa yhteen liitetyistä pienistä holveista (neljä alemmassa kerroksessa ja kolme toisessa kerroksessa). Tämä sallii kokonaisuuden mukautua ajan mukana välttämättä tuleviin pieniin muutoksiin ja painumiin. Yhdistettynä perustamis- ja rakennustyön erinomaiseen laatuun. juuri tämä ominaisuus on auttanut Gardin siltaa vastustamaan ikää. Tätä holvin jakamista itsenäisiin renkaisiin ei tavata muualla kuin Narbonnen seudulla. Samaa rakennetta edustavat roomalaiset sillat Sommières’n, Boisseronin, Ambrussumin, Nages’in ja Solorgues’in kaupungeissa.
Kolmannessa kerroksessa sijaitsevaan vesijohtoon on rakennettu lattia laastista ja pienistä kivistä sekä tukiseinät lohkokivistä. Sen tiiviyden takasi toinen laastikerros, joka on väriltään punertavaa (tiivistyslaasti tai putkilaasti). Vesijohto oli juuri sopivan kokoinen, niin että ihminen mahtui tekemään huoltotyön. Langwieser Viadukt
Silta on 284 metriä pitkä ja sen pisin jänneväli on 100 metriä. Silta oli valmistuessaan maailman pisin teräsbetonisilta. Sillan kansi on 62 metriä joenpinnasta. Pielisjoen sillat
Suvantosilta yhdistää Niinivaaran ja Joensuun keskustan Suvantokadun kohdalla. Silta valmistui 1974. Sen pituus on noin 542 metriä, minkä vuoksi se on Suomen yhdeksänneksi pisin silta. Suvantosilta on nostosilta: osa sillan keskiosasta nousee ylös hissin tavoin. Silta oli suljettuna vuoden 2015 toukokuusta marraskuuhun mittavan peruskorjauksen vuoksi. Pont de Normandie
Pont de Normandie on Seine-joen ylittävä vinoköysisilta moottoritiellä A29 Normandiassa Ranskassa. Silta on viimeisin Seine-joen silta ennen merta. Silta yhdistää Seinen pohjoispuolella sijaitsevan Le Havren eteläpuolella sijaitsevaan Honfleuriin. Notre Dame du Haut
Kappelin kantavat rakenteet koostuvat ylöspäin ohenevista valkoisista, ruiskubetonilla pinnoitetuista betonimuureista, joiden paksuus on suurimmillaan noin 270 cm. Pohjoisseinän katkaisevat kaksi noin 20 metriä korkeaa tornia, jotka avautuvat kappelin sisätilaan tuoden sinne epäsuoraa valoa. Tornien välissä on niin sanottu arkisisäänkäynti. Sakaristoon kuljetaan ulkoseinään ripustettuja kapeita portaita pitkin. Ponte sul Taro
Ponte sul Taro on silta Pohjois-Italiassa olevassa Ponte Taron kylässä Parman maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Silta ylittää Pojoen sivujoen Taron. Silta on osa roomalaista tietä Via Emiliaa. Sillan rakennutti määräyksellään Parman ruhtinatar Marie Louise vuosina 1816-1821. Silta on 565,5 metriä pitkä ja valmistuessaan se oli aikansa pisimpiä Euroopassa. Silta rakennettiin muutenkin näyttäväksi. Sen molemmissa päissä on kaksi marmoripatsasta. Île Saint-Louis
Saarelta manterelle Seinen kummallekin puolelle rakennettiin joukko siltoja. Pont Marie valmistui vuonna 1635, ja Pont de la Tournelle rakennettiin aikaisemmin tuhoutuneen sillan paikalle vuonna 1656. Pont Saint-Louis, joka yhdisti Île Saint-Louis'n ja Île de la Citén, valmistui vuonna 1630, mutta se romahti jo muutamaa vuotta myöhemmin, ja aikojen kuluessa paikalle on jo kuusi kertaa rakennettu uusi silta puretun tai tuhoutuneen tilalle.
Île Saint-Louis sai nykyisen nimensä vuonna 1726. Se nimettiin Ranskan kuningas Ludvig IX:n eli Pyhän Ludvigin ( mukaan, joka oli Ludvig XIII:n suojeluspyhimys ja samalla hänen esi-isänsä. Perimätiedon mukaan Ludvig IX:llä olisi ollut tapana tulla Île aux Vachesille rukoilemaan, ja sinne hän olisi kokoontunut ritariensa kanssa vuonna 1269 ennen lähtöään kahdeksannelle ristiretkelle, joka kuitenkin koitui hänelle kohtalokkaaksi: hän kuoli vuotta myöhemmin Tunisissa punatautiin. Île de la Cité
Saari on kymmenen katua pitkä ja viisi leveä. Kahdeksan siltaa yhdistää sen joen rannoille, ja yhdeksäs silta vie Île Saint-Louis’n saarelle. Läntisin silloista on nimeltään Pont Neuf (uusi silta). Se valmistui vuonna 1604. Raippaluodon silta
Raippaluodon silta () on vinoköysisilta, joka yhdistää Raippaluodon saaren mantereeseen Mustasaaren kunnassa. Silta on Suomen pisin, 1 045 metriä. Se rakennettiin korvaamaan lauttayhteys. Sillan rakentaminen maksoi noin 150 miljoonaa markkaa (noin 25 miljoonaa euroa). Silta on osa seututietä 724. Sillan on suunnitellut oululainen suunnittelutoimisto SuunnitteluKortes. On ehdotettu, että Raippaluodon sillan jatkeeksi rakennettaisiin Merenkurkun silta Ruotsiin. Pankkisilta
Vuosina 1825–1826 rakennetun sillan on suunnitellut Wilhelm von Traitteur. Sen molempia päätyjä reunustavat kuvanveistäjä Pavel Sokolovin tekemät griippipatsaat. Alkuperäinen riippusilta korvattiin metallisella rakenteella vuosina 1951–1952. Sillan pituus on 25,2 metriä ja leveys 1,9 metriä. Älvsborgin silta
Älvsborgin silta () on Götajoen ylittävä riippusilta Göteborgissa Ruotsin länsirannikolla. Se yhdistää kaupungin pohjoisen ja eteläisen osan. Sillan vihki käyttöön 8. marraskuuta 1966 silloinen viestintäministeri Olof Palme. Sillan rakentaminen alkoi vuonna 1963, sen suunnittelija on Sven Olof Asplund. Silta on kokonaispituudeltaan 933 metriä, sen pääjänne on 417 metriä ja kannen leveys 28,1 metriä. Teräsbetoniset pylonit kohoavat noin 90 metrin korkeuteen. Claiborne Pell Newport Bridge
Claiborne Pell Newport Bridge on riippusilta Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se ylittää Narragansettinlahden ja yhdistää Aquidneck saarella sijaitsevan Newportin kaupungin Conanicut Islandilla sijaitsevaan Jamestownin kaupunkiin. Silta on nelikaistainen ja Rhode Islandin ainoa tullisilta. Sillan kokonaispituus on 3,428 kilometriä. Sen pääpylväät yltävät 122 metrin korkeuteen. Silta rakennettiin vuosien 1966 ja 1969 välillä, ja se maksoi noin 55 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria. Ranskalainen keittiö
Ranskalaiset aloittavat ateriansa patongilla ("baguette"), joka toimii myös lisäkkeenä koko aterian ajan. Patongit valmistetaan vaaleista vehnäjauhoista, hapatteesta ja oluthiivasta, ja niissä on rapea, kullankeltainen kuori, johon on yleensä leikattu viiltoja kauniimman ulkonäön saavuttamiseksi. Patonki on yleensä noin 70 senttimetrin pituinen ja painaa 200–250 grammaa; muunkokoisilla ja -muotoisilla leivillä on ranskan kielessä yleensä eri nimitykset. Toinen tunnettu ranskalainen leivonnainen on voisarvi ("croissant"), jota syödään aamiaiseksi. Ranskaan croissant tuli Unkarista vuonna 1774 Marie-Antoinetten mukana. Étretat
Amontin kaari on kolmesta kaaresta pienin. Kallion päällä kohoaa kivinen kappeli, joka on rakennettu suojelupyhimykselle nimeltään Notre-Dame-de-la-Garde. Sen paikalla sijainnut edellinen, alkuperäinen rakennus ajoittuu 1800-luvulle. El Pont de Bar
El Pont de Barin naapurikunnat ovat Cava etelässä, Arsèguel ja Les Valls de Valiran kuntaan kuuluva erillinen Bescaranin alue lounaassa, Estamariu lännessä, Les Valls de Valira luoteessa, Baixa Cerdanyan comarcaan kuuluva Lles de Cerdanya koillisessa ja idässä sekä Montellà i Martinet, joka niin ikään kuuluu Baixa Cerdanyaan, kaakossa. El Pont de Barista on matkaa maakunnan pääkaupunkiin Lleidaan 148 kilometriä. Lions Gate Bridge
Sillan kokonaispituus mukaan lukien sille johtavat rampit on 1 517 metriä. Pisin jänneväli on 472,75 metriä, ja pylonit ulottuvat 111 metrin korkeuteen. Lions Gate on läntisen Kanadan pisin silta, ja se on ollut Vancouverin maamerkki valmistumisestaan lähtien. Sillan eteläpäässä silta ja siihen johtava tie kulkevat historiallisen ja luonnonkauniin Stanley Parkin luonnonpuiston läpi, minkä takia sillan rakentamista vastustettiin alkujaan jyrkästi. Sillan rakentamiselle annettiin lopulta lupa, sillä rakennustyöt loivat alueelle työpaikkoja 1930-luvun laman aikana. Rakennustyöt alkoivat 31. maaliskuuta 1937, ja silta avattiin liikenteelle vuonna 1938. Hangzhounlahden silta
Hangzhounlahden silta () on Hangzhounlahden ylittävä maantiesilta Zhejiangin maakunnassa Kiinan itärannikolla. Se on maailman pisin meren yllä kulkeva silta. 35,6 kilometriä pitkä silta yhdistää Shanghain metropolin Ningbon satamakaupunkiin lyhentäen niiden välimatkaa 400 kilometristä 80 kilometriin. Moottoritie johtaa Shanghaista lounaaseen Jiaxingin kaupunkiin, jonka jälkeen se kulkee siltaa pitkin lahden yli Cixin kaupunkiin. Cixistä tie jatkuu kaakkoon Ningbon kaupunkiin. Noin miljardi euroa maksaneen sillan toivotaan vauhdittavan alueen taloutta ja turismia. Canal du Midi
Kanavaan vettä syöttämään rakennettiin myös ensimmäinen tekoallas — massiivinen pato. Mitoiltaan se oli 700 metriä pitkä, 120 metriä leveä ja 30 metriä joenpinnasta. Työntekijöinä toimivat sadat lähialueiden naiset, jotka kantoivat rakennusmaan perille koreissaan. Pont Saint-Bénézet
Pont Saint-Bénézet (Pyhän Bénézet’n silta), joka Avignonin ulkopuolella tunnetaan paremmin nimellä Avignonin silta () on Rhônejoen yli vuosina 1177–1185 rakennettu silta Ranskassa. Se johti joen itärannalla sijaitsevasta Avignonista vastarannalle. Sillalla on Saint-Bénézet’n kappeli ja sen alla Pyhän Nikolauksen kappeli (). Jean-Paul Martin du Gard
Jean-Paul Martin du Gard (3. toukokuuta 1927 Pariisi, Ranska – 26. helmikuuta 2017 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen pikajuoksija. Pont du Gard
Holvit, niiden päällysteet ja pilarit, kaikki korjattiin, vahvistettiin tai korvattiin. Lopuksi vanhasta sillasta päätettiin erottaa kokonaan Pitot’n siihen liittämä Pont du Gardin tie. Tällä haluttiin estää vettä valumasta tieltä sillalle. 
Töiden kestäessä asennettiin 2 500 kuutiometriä kiveä, josta enemmän kuin puolet yli 20 metrin korkeuteen. Työt maksoivat lopulta noin 200 000 kultafrangia. Tästä alkaen Gardin siltaa on valvottu jatkuvasti ja työtä on täydennetty vielä myöhemminkin. Esimerkkinä kahden pilarin vahvistaminen sen jälkeen kun Gardon-joen virtaukset olivat vaurioittaneet niiden perustuksen kalliota. Sitterviadukt (SBB)
Sitterviadukt on Sveitsin valtion rautatieyhtiön (SBB) rautatiellä, Koillis-Sveitsissä, välillä Sankt Gallen–Winterthur sijaitseva silta vuodelta 1924. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Sankt Gallenin kaupungissa. Silta on 190 metriä pitkä ja 63 metriä korkea. Vapaudenpatsas
Vapaudenpatsaasta on satoja jäljennöksiä eri puolilla maailmaa. Tunnetuimpien ja suurimpien jäljennösten sijoituspaikkoja ovat muun muassa Ranskassa Luxembourgin puisto (Pariisi, luultavasti Bartholdin käyttämä malli), Île aux Cygnes (Pariisi, 11,5 metriä), Bordeaux (2,5 metriä), Colmar (Bartholdin syntymäkaupunki, 12 metriä); Saksassa Heide-Park (35 metriä); Yhdysvalloissa Las Vegas (23 metriä), Buffalo (9,1 metriä), Birmingham, Alabama (11 metriä). Mansikkakosken silta
Sillan pisin jännemitta on 75 metriä, kokonaispituus on 556 metriä ja hyötyleveys vaihtelee 21 metristä 29,5 metriin. Sillalla on kaksi ajokaistaa suuntaansa, länsipäässä 300 metrin matkalla sillan leveyttä lisäävät yksi liittyvä ja yksi erkaneva ramppi. Modane
Modane on kunta Kaakkois-Ranskassa Savoien departementissa Rhône-Alpesin alueella. Kunnan nähtävyyksiä on 1800-luvun lopulla rakennettu linnoitus "Fort du Replaton". Se tehtiin suojaamaan Fréjusin rautatietunnelin suuaukkoa. Modanessa on myös 13 kilometriä pitkän Fréjusin maantietunnelin suuaukko, josta pääsee Italian Bardonecchiaan. Toinen Modanessa oleva linnoitus on Maginot-linjaan kuuluva "Fort Saint-Gobain". Notre-Dame de la Garde
Notre-Dame de la Garde on kirkko ranskalaisessa Marseillen satamakaupungissa. Se on rakennettu uusbysanttilaiseen tyyliin vuosina 1853–1864 arkkitehti Henri-Jacques Espérandieun piirustusten pohjalta. Kirkko sijaitsee 162 metriä korkealla mäellä ja se toimii huomattavana paikallisena maamerkkinä. Kirkon torni yltää 41 metrin korkeudelle ja sitä koristaa 11-metrinen Neitsyt Mariaa kuvaava patsas. Kirkon sisusta on koristeltu mosaiikein ja seinämaalauksin. Ponte Sant’Angelo
Ponte Sant’Angelo on tehty travertiinista ja peperiinoksi kutsutusta tuffista. Ajoradan leveys on 10,95 metriä, sillan pituus 135 metriä, korkeus 7 metriä ja kaarien jänneväli 18 metriä. Sillan kaiteiden välisillä jalustoilla on kymmenen patsasta, jotka esittävät apostoleja ja enkeleitä, joista kaksi veisti Bernini. Nykyään sillalla on vain paitsaiden kopiot, sillä alkuperäiset on siirretty S. Andrea delle Fratten kirkkoon. Alun perin sillan ajorampin suulla oli vartiotornit, jotka purettiin Nikolaus V:n aikana sattuneen onnettomuuden jälkeen. Jean-Paul Martin du Gard
Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Martin du Gard sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa neljänneksi silloisella Ranskan ennätyksellä 3.11,6. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui viestissä kuudenneksi ajalla 3.10,1, joka sekin oli Ranskan ennätys. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 48,2 s. Morandi-silta
Sillan rakentaminen aloitettiin vuonna 1963 ja se valmistui vuonna 1967. Sillan kokonaispituus on 1 102 metriä, sillan kannen korkeus maasta on 45 metriä ja sen kolme teräsbetonipylonia kohoavat 90 metrin korkeuteen. Sillan pisin jänneväli on 210 metriä. Verkkosivusto Structuraen mukaan sillan kolme pisintä jännettä ovat 202,50, 207,90 ja 142,65 metriä pitkät. Lisäksi siinä on kuusi 73,20 metrin jännettä. Sivuston mukaan sillan pyloneiden kokonaiskorkeus maasta on 100,20 metriä, josta sillan kannen yläpuolella 45,40 metriä ja kannen korkeudeksi maanpinnasta tulisi tällöin 54,8 metriä. Kärkisten silta
Kärkisten sillan pääjänne on 240 metriä, se on Raippaluodon sillan jälkeen Suomen toiseksi pisin. Silta on kokonaispituudellaan 787 metriä Suomen kolmanneksi pisin silta Raippaluodon sillan ja Tähtiniemen sillan jälkeen. H-kirjaimen muotoisten pylonien korkeus vedenpinnasta on 96 ja 69 metriä. Betonisten pylonien jalkojen poikkileikkaus on kolmion mallinen. Sillan alituskorkeus on 18,5 metriä. Sillan hyötyleveys on 12 metriä, josta 9 metriä on ajorataa, loppu jää kevyelle liikenteelle. Roger Martin du Gard
Roger Martin du Gard (23. maaliskuuta 1881 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 22. elokuuta 1958 Sérigny, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1937. Drammenin silta
Vuonna 2005 sillan rinnalle rakennettiin toinen silta ensimmäisen sillan vierelle. Toisen sillan pituus on 1 900 metriä ja sen jännevälien pituus on 34–60 metriä. Toinen silta avattiin liikenteelle vuonna 2007. Siltakokonaisuus on nelikaistainen ja sen kautta kulkee Eurooppatie E18. Sillan levityksen yhteydessä molempien siltojen alapinta verhoiltiin yhtenäisellä alumiinipaneloinnilla. Toisen sillan valmistuttua ensimmäinen silta peruskorjattiin. Nový most
Nový most () on Tonavan ylittävä maantiesilta Slovakian pääkaupungissa Bratislavassa. Se on maailman seitsemänneksi suurin vinoköysisilta. Silta on 431,8 metriä pitkä, ja sitä kannattaa yksi 84,6 metriä korkea pyloni, jonka huippu on lentävän lautasen näköinen. Place Charles de Gaulle
Vuonna 1787 Pariisin ympärille rakennettiin Claude-Nicolas Ledoux'n johdolla tullimaksujen perimistä varten uusi kaupunginmuuri, "mur des Fermiers généraux", jonka paikalla nykyisin ovat Pariisin niin sanotut keskimmäiset bulevardit. Lännessä muuri kulki Place de l’Étoilen kautta, jossa oli portti tullipuomeineen. Puomin molemmin puolin sijainneet rakennukset on nyöhemmin purettu. Muuri oli tuolloin Pariisin rajana, ja Pariisin 1. arrondissementti, joka vuoteen 1859 saakka oli nykyistä laajempi käsittäen nykyisen 1. arrondessementin lisäksi myös koko nykyisen 8. arrondissementin, ulottui Étoilelle saakka. Gustave Eiffel
Charles Nepveu antoi 1856 Eiffelille ensimmäisen työn, jossa tämä toimi rautatiesiltojen työmaiden johtajana ympäri Ranskaa. Hänen ensimmäinen suuri työmaansa oli 500-metrinen Pont de Bordeaux -rautatiesilta, joka valmistui 1860. Vuonna 1866 Eiffel käynnisti oman suunnittelu- ja rakennusyhtiönsä G. Eiffel et Cie. Eiffel suunnitteli ja toteutti joukon siltoja Ranskaan ja alkoi saada mainetta muuallakin. Suunnittelukilpailun perusteella Eiffelin yhtiö valittiin rakentamaan jänneväliltään 160-metrinen rautatiesilta Portoon. 1877 valmistunut Ponte Maria Pia -silta ylittää Dourojoen ja yhdistää Porton rautateitse Lissaboniin. Kehl
Rein-joen ylittävä Mimramin silta ("Die Mimram-Brücke" tai "Passerelle des deux Rives") on 387 metriä pitkä kevyelle liikenteelle tarkoitettu silta, joka yhdistää Kehlin ja Strasbourgin. Samalla silta yhdistää Reinin molemmin puolin levittäytyvän "Kahden rannan puiston" ("Der Garten der zwei Ufer", "Le Jardin des Deux Rives") puoliskot toisiinsa. Silta avattiin huhtikuussa 2004. Sen suunnitteli pariisilainen arkkitehti Marc Mimram. Mur des Fermiers généraux
Muuri oli 10 jalkaa eli 3,24 metriä korkea. Välittömästi muurin viereen piti kummallekin puolelle rakentaa Pariisin ympäri kiertäneet tiet. Finanssiviraston 16. tammikuuta 1789 antaman määräyksen mukaan muurin sisäpuolisen tien piti olla 36 jalan eli 11,69 metrin, ulkopuolisen taas 15 toisen eli 29,23 metrin levyinen. Nykyisten Boulevard de Vaugirardin ja Boulevard de Grenellen kohdalla muurin sisäpuolelle rakennettiin kuitenkin aluksi vain kapeampi tie, jonka leveys oli puolet säädetystä. Vasta 12. elokuuta 1846 annetun määräyksen mukaisesti tämäkin osuus rakennettiin yhtä leveäksi kuin sen muut osuudet. Sen sijaan Barrière d'Italien ja Barrière d'Enferin välillä muurin sisäpuolellekin rakennettiin yhtä leveä tie kuin sen ulkopuolelle. Glenn Hardin
Hardin oli 188 senttiä pitkä. Hän juoksi 440 jaardin sileän matkan vuonna 1934 aikaan 46,8, joka oli tuolloin maailman kaikkien aikojen toiseksi paras tulos. Gard
Gard on eteläisessä Ranskassa sijaitseva departementti, joka kuuluu Languedoc-Roussillonin alueeseen. Se on saanut nimensä Gardon-joesta. Gardin pääkaupunki on Nîmes. Departementti jakautuu kolmeen arrondissementtiin ja 353 kuntaan. Departementissa on 638 172 asukasta (vuonna 2006). Santiago Calatrava
Vuosivälillä 1984–87 hän rakensi ensimmäisen siltansa, Bac de Roda Bridge, Barcelonaan Espanjassa. Tästä tuli ensimmäinen kansainvälinen läpimurto Calatravalle. Pyöräily- ja jalankulkusilta ylittää risteävän rautatielinjan. Silta on 128 metriä pitkä, sisältää kaksoiskaaret, joissa kaari ja tukivaijerit ovat kolmenkymmenen asteen kulmassa. Rakenteet ovat kevyet ja ilmavat, mistä tuli Calatravan tyylillinen signeeraus. Sillan ylempi osa, joka koostuu teräskaarista ja kaapeleista, on kevyt ja ilmava, kuten nauhojen verkko ankkuroituneena alhaalla massiivisiin teräsbetonitukiin ja graniittipilareihin. Hänen seuraava siltansa, Puente del Alamillo (1987–1992) Espanjan Sevillassa, oli jopa edellistä vaikuttavampi ja sementoi Calatravan maineen. Silta rakennettiin osana vuoden 1992 Expo 92 –näyttelyä. Meandro San Jeronimo River –joen ylittävänä se on 200 metriä pitkä. Sen päätunnusmerkkinä on 142 metriä korkea, 58 asteen kulmaan kallistettu pyloni. Kulma on sama kuin Egyptin Gizan suurenmoisen pyramidin seinän. Pylonin betonin paino on riittävä kannattelemaan sillan painon kolmellatoista kaapeliparilla. Tällöin pylonin toisella puolella kaapelit ovat tarpeettomat. Haponlahden kanava
Kanava on 1,8 kilometriä pitkä. Aluksen leveys on maksimissaan 12,6 metriä ja syväys 4,2 metriä, maston korkeus 13,6 metriä. Haponlahden nykyistä siltaa on suunniteltu korvattavan rakentamalla nykyisen sillan itäpuolelle 24,5 m korkea silta. Thames Barrier
Thames Barrier ulottuu Thamesjoen yli kohdasta, jossa joen leveys on 520 metriä. Padossa on 10 teräksistä porttia, joista jokainen painaa 3300 tonnia. Portit voidaan nostaa ylös tulvan uhatessa. Portit ovat 5-kerroksisen rakennuksen korkuiset ja yhtä leveät kuin Tower Bridgen kulkuaukko. Pato valmistui vuonna 1982 ja se vihittiin käyttöön vuonna 1984. Vuoden 2016 huhtikuuhun mennessä tulvaportit on suljettu 176 kertaa suojaamaan Lontoota. Akashi-kaikyōn silta
Akashi-kaikyōn silta (, ’Akashinsalmen suursilta’) on maailman pisin riippusilta. Se sijaitsee Japanissa Kōben kaupungin lähellä ja yhdistää Honshūn Shikokuun Awajin saaren kautta. Sillan koko pituus on 3 911,1 metriä ja sen keskijänteen pituus on 1 990,8 metriä. Sillan pylonien korkeus on 280 metriä. Silta rakennettiin vuosina 1988–1998 ja se suunniteltiin kestämään 8,5 richterin maanjäristykset ja jopa 286 km/h puhaltavat tuulet. Sillan lopullinen hinta oli 4,3 miljardia dollaria. Pont du Gard
Nîmesin vesijohdosta yli 90 prosenttia kulki maan alla. Se oli rakenteeltaan lähinnä suuri, kivellä vuorattu ja holvattu oja. Kun vesijohto kohtasi esteen, se tuotiin vähitellen maan pinnalle, jossa se jatkui tukimuurin, pylväikön tai sillan päällä. 50 km:n matkalla on useita rakenteita ja siltoja, mutta niistä Pont du Gard on merkittävin. Bastilji
Linnan mitat olivat seuraavat: pituus 66 metriä, leveys 34 metriä ja korkeus 24 metriä tornien tasolla. Sitä kiersi 25 metriä leveä ja kahdeksan metriä syvä vallihauta, jonka vesi saatiin Seinejoesta. Linnaan käytiin Saint-Antoine-kadulta, josta oli pääsy esipihalle, jossa sijaitsi myymälöitä ja sotilaskasarmi. Samaan aikaan rakennettiin Vincennesin linnan vartiotorni.
Bastilji kuului vuosina 1356–1383 rakennettuun Kaarle V:n puolustusmuurijärjestelmään, jonka sotilaallinen käyttökelpoisuus osoittautui kuitenkin sangen nopeasti keskinkertaiseksi. Kun ulommaksi rakennettiin uusi muuri, linna menetti puolustustehtävänsä. Ludvig XI:n aikana se toimi ajoittain valtion vankilana, sitten Frans I:n aarrekammiona ja vastaanottotiloina. Canal Saint-Martin
Canal Saint-Martin on 4,55 kilometrin pituinen kanava Pariisissa, suurimmaksi osaksi 10. ja 11. arrondissementissa. Se yhdistää Bassin de la Villetten ja sen kautta Canal de l’Ourcqin Port de l’Arsenaliin, Pariisin huvivenesatamana toimivaan altaaseen, joka eteläpäässään liittyy Seineen. Kanava valmistui vuonna 1825. Sen alkuperäisenä tarkoituksena on ennen kaikkea johtaa juomavettä Pariisiin, mutta alusta lähtien tätä varsin kapeaa kanavaa on käytetty myös vesiliikenteeseen. Siinä on yhdeksän sulkua, ja sen yli johtaa kaksi kääntösiltaa. Korkeusero sen eri päiden välillä on 25 metriä. Kanavan eteläosa on noin kahden kilometrin pituudelta tunneloitu. Leppävirran silta
Leppävirran sillan kokonaispituus on 209,67 metriä ja hyötyleveys eli kaiteiden sisäpuolinen etäisyys 10 metriä. Teräsbetonikaarien jännemitta on 86,67 metriä ja kaaren nuolikorkeus eli kaaren laen etäisyys kantoja yhdistävästä linjasta on 25,6 metriä. Kaaren lisäksi sillassa on molemmilla sivuilla yhteensä yhdeksän muuta jännettä: Leppäsalon saaren puolella kolme, pituudeltaan 12, 15 ja 12 metriä ja Leppävirran keskustan puolella kuusi, niiden pituudet ovat 12 metriä, neljä 15 metristä ja 12-metrinen. Rakennuskustannukset olivat 2,95 miljoonaa markkaa. Lake of the Woods
Lake of the Woods on yli 110 kilometriä pitkä ja leveä. Sen pinta ala on 4 350 neliökilometriä. Järvessä on yli 14 500 saarta, ja järvellä on rantaviivaa lähes 104 600 kilometriä – pisin rantaviiva kaikista Kanadan järvistä, vaikka osa järvestä ei olekaan Kanadan puolella ja vaikka Kanadassa on suurempiakin järviä. Mur des Fermiers généraux
Muuri oli 23 kilometrin pituinen. Se purettiin 1860-luvulla, kun Pariisin rajat siirrettiin Thiersin muurille. Nykyään sen paikalla ovat Pariisin ulommat bulevardit. Brooklyn Bridge
Brooklyn Bridge (), alkuperäiseltä nimeltään "New York and Brooklyn Bridge", on yhdistelmä vinoköysisillasta ja riippusillasta. Se on yksi Yhdysvaltain vanhimmista riippusilloista ja maailman ensimmäinen teräsvaijeririippusilta. Se sijaitsee New Yorkin kaupungissa ja ylittää East Riverin salmen. Arkkitehtuurin uusgoottilaista tyylisuuntaa edustava silta yhdistää toisiinsa Manhattanin ja Brooklynin hallintoalueet. Se rakennettiin vuosina 1870–1883 insinööri John Augustus Roeblingin suunnitelmien mukaisesti. Sillan kokonaispituus on 1 825 metriä ja pisin jänneväli on 486,3 metriä. Valmistumisestaan vuoteen 1903 saakka se oli maailman pisin riippusilta. Château Gaillard
Englannin kuningas Rikhard I Leijonamieli, joka oli myös Normandian herttua ja nuoruudessaan Ranskan kuninkaan Filip II Augustuksen ystävä ja liittolainen, peri kruunun isältään Henrik II:ltä Englannin valtaistuimen ja siihen kuuluvat Ranskassa olevat läänitykset. Tämän jälkeen hän lähti kolmannelle ristiretkelle yhdessä Filip II:n kanssa. Tämän jälkeen heidän suhteensa katkesivat. Palattuaan takaisin ristiretkeltä Rikhard alkoi palauttaa menetettyjä asemiaan itäisissä läänityksissään, eritoten Normandian herttuakunnan itäosissa. Voitettuaan Ranskan kuninkaan joukot Vendômessa, hän käytti hyväkseen paavin vaatimaa välirauhaa ja toteutti projektinsa valtavasta linnoituksesta. Linnoituksen työt alkoivat vuonna 1196 ja päättyivät jo seuraavana vuonna. Pont du Gard
Myös ihmiset ovat vaurioittaneet akveduktia. Aluksi sitä suojeltiin ja sitä huollettiin säännöllisesti. Sen ympärillä oli eräänlainen rajavyöhyke, jonne kukaan ei voinut mennä. Mahdollisia rikkojia rankaistiin ankarasti (100 000 sestertiusta veden turmelemisesta tai sen kulun estämisestä, kuten roomalainen sotilas ja kirjailija Sextus Julius Frontinus kertoo). London Bridge
Silta oli alkujaan 49 jalan (15 metrin) levyinen, mutta 1900-luvun alussa se levennettiin 65 jalan (20 metrin) levyiseksi. Levennystöiden yhteydessä tehtiin kuitenkin suunnitteluvirheitä, ja pian todettiin, että sillan itäinen reuna oli noin 10 senttiä alempana kuin läntinen. Tästä aiheutuneiden vaurioiden vuoksi silta oli lopulta korvattava uudella sillalla. Canal de l’Est
Kanava on 439 kilometriä pitkä, ja se rakennettiin vuosina 1874–1877. Pont du Gard
Siltaa on rakennettu Versin kivestä, joka on kotoisin vain puoli kilometriä ylävirtaan sijainneesta louhoksesta. Kyseessä on vaaleankeltainen, simpukankuoria sisältävä kalkkikivi, joka on rakenteeltaan karkeaa ja muokkautuu hyvin. Sillan pintaa kirjovatkin lukuisat merkit ja kaiverrukset. Suurin osa osoittaa hakattujen kivien lukumäärää ja sijaintia rakennelmassa. Tällaisia ovat pilareissa ja holveissa näkyvät merkinnät kuten: I, II, III, IV tai FRSIII, FRDIV, jotka tarkoittivat ”fronte sinistra” eli vasen etupuoli ja ”fronte dextra” eli oikea etupuoli. Sieltä löytyvät myös nämä päällekkäiset ja salaperäiset sanat: MENS TOTUM CORIUM. Se näyttäisi tarkoittavan, että koko työ on mitattu.
Oikealta rannalta laskettuna toisen kerroksen neljännessä pilarissa, kaksi metriä huipun alapuolella, on selvästi näkyvissä pieni fallosta esittävä kohokuva. Ne ovat kohtalaisen yleisiä roomalaisissa monumenteissa, kuten esimerkiksi Nîmesin areenassa, jossa niitä on useita. Kuvien tarkoituksena on suojata pahalta silmältä. Siitä lähtien, kun provensaalin kielen edistäjänä ja säilyttäjänä tunnettu Frédéric Mistral sommitteli veistoksen ympärille kertomuksen, se tunnetaan täällä paremmin nimellä Pont du Gardin jänis. Muut merkit ja kuvat ovat joko siltaa restauroineiden henkilöiden merkintöjä tai matkailijoiden riipustuksia. Punainen silta
Punainen silta () on punainen silta Pietarin kaupungissa Venäjällä. Silta on 33,6 metriä pitkä ja 16,6 metriä leveä. Ensimmäinen silta tällä paikalla oli puinen ja rakennettu vuonna 1717. Vuosina 1808–1813 tehtiin uusi silta valuraudasta, arkkitehtina oli William Heste. Vuonna 1953 silta uusittiin jälleen, jolloin vaurautaosat korvattiin hitsatuilla teräskaarilla, arkkitehtina toimi V. V. Blaževitš. Siltaa on restauroitu myös vuonna 1998. Sillan nimi tulee sen punaisesta väristä. Eiffel-torni
Tornin ensimmäinen kerros sijaitsee 57 metrin, toinen 115 metrin ja kolmas 275 metrin korkeudella. Ylin ravintolakerros on 300 metrin korkeudessa. Tämä oli suunnitteluvaiheessa tärkeä symbolinen mittaennätys, joka tuli saavuttaa. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsevat matkamuistomyymälät, Altitude 95 -ravintola sekä postitoimisto, josta voi lähettää Eiffel-tornin leimalla varustettuja postikortteja. Toisessa kerroksessa sijaitsee yhdellä Michelin-tähdellä palkittu Jules Verne -ravintola. Sillä on maine erittäin kalliina ravintolana, jossa työskentelee muun muassa maailmankuulu ranskalaiskokki Alain Ducasse. Huipulta avautuu kirkkaalla säällä näköala 59 kilometrin päähän. Tornissa toimii hissejä, joilla matkustetaan joka vuosi arviolta 100 000 kilometriä. Yleisen uskomuksen mukaan Eiffelin tornissa olisi 1 792 porrasta, mutta todellisuudessa portaiden lukumäärä on 1 665. Pont du Gard
Vuosina 1998 ja 2002 alue kärsi tulvista, jotka aiheuttivat suurta tuhoa. Akveduktille johtava tie ja viereiset huoltorakennukset kärsivät pahoin, mutta itse akvedukti tai sen perustus ei vaurioitunut vakavasti. Raippaluoto
Saari on tullut tunnetuksi Suomen pisimmästä sillasta, Raippaluodon sillasta, joka yhdistää saaren mantereeseen. Sillan pituus on 1 045 metriä, ja se valmistui vuonna 1997 korvaten siihenastisen lauttayhteyden. Raippaluodon ja Björköbyn yhdistävä pengertie siltoineen valmistui jo vuonna 1954. Canal Saint-Denis
Kanavan leveys vaihtelee 30 ja 140 metrin välillä ja on keskimäärin 70 metriä. Kanava laitureineen vile maa-alaa 36 hehtaaria. Se on avoinna liikenteelle vuoden jokaisena päivänä. Se on yhteydessä Canal de l’Ourcqin ja Canal Saint-Martinin kanssa, ja sen kautta kuljetetaan vuosittain rahtia noin 500 000 – 1 000 tonnia, mistä suurin osa liittyy rakennus- ja yleisiin töihin. Se on Pariisin seudun kanavista vilkasliikenteisin. Stade de Francen läheisyydessä on rakennusmateriaalien purkupaikka, Bassin de la Maltournée. Yleisurheilu
Miesten 110 metrin aidat ovat 1,067 metriä korkeat ja 9,14 metrin välein. Lähdöstä ensimmäiselle aidalle on 13,72 metriä ja viimeisestä aidasta maaliin 14,02 metriä. Naisten 100 metrin aidat ovat 0,838 metriä korkeat ja 8,50 metrin välein. Lähdöstä ensimmäiselle aidalle on 13,00 metriä ja viimeisestä aidasta maaliin 10,50 metriä. George Washington Bridge
George Washington Bridge on kaksikantinen riippusilta, joka ylittää Hudsonjoen Manhattanin ja Fort Leen välillä Yhdysvalloissa. Silta rakennettiin vuosina 1927–1931, ja se oli maailman pisin silta Golden Gate Bridgen valmistumiseen saakka vuoteen 1937. Kokonaispituus on 1 451 metriä ja pisin jänneväli 1 067 metriä. Liikennemäärältään George Washington Bridge on maailman vilkkain. Gardon
Gardonin ylittää kaksi historiallista siltaa: roomalainen akvedukti Pont du Gard ja 1500-luvulla rakennettu Pont Saint-Nicolas. Gardonin rotko, joka päättyy Pont Saint-Nicolas -siltaan, on suosittu virkistysalue, jossa harrastetaan kajakointia, melontaa, kiipeilyä ja patikointia. Uusi Eurooppa -silta
Sillan kohdalla Tonava on noin 1,3 kilometrin levyinen ja itse silta on 1,8 kilometriä pitkä. Sillalla on neljä ajokaistaa, rautatie sekä jalankulku- ja pyöräilytiet. Siltahankkeen kokonaiskustannukset olivat 282 miljoonaa euroa, josta EU-rahoitusta 106 miljoonaa. Kanadan maantiede
Kanadan ja Yhdysvaltain välinen 8 893 kilometrin pituinen maaraja on maailman pisin puolustamaton raja. Lisäksi Kanadalla ja Yhdysvalloille kuuluvan Alaskan välinen raja on 2 477 kilometriä pitkä. Tanskalle kuuluva autonominen Grönlanti sijaitsee Kanadan koillispuolella, ja sen erottavat Kanadan arktisista saarista Baffininlahti ja Davisinsalmi. Ranskalle kuuluva Saint-Pierre ja Miquelonin saariryhmä sijaitsee aivan Newfoundlandin etelärannikon läheisyydessä St. Lawrencen lahdella, ja sille kuuluu Kanadan talousvyöhykkeessä oma merellinen erillisalueensa. Jänhijoen rautatiesilta
Sillan pituus on 16,2 metriä. Rakennusvaiheessa sillan perustuksien alle iskettiin 96 kappaletta 20-metrisiä puupylväitä lujittamaan saviseen maaperään rakennettavan sillan rakenteita. Sillan maatukina on kivimuurit. Siltakansi käsittää yhden jänteen, joka on tuettu molemmista päistään liukulaakereiden päälle. Liukulaakereiden tukipisteiden välinen etäisyys on 15,6 metriä. Siltajänne on rautarakenteinen, ja se on koottu paikan päällä niittaamalla. Rautaosat on valmistanut saksalainen Harkort AG. Noirmoutier
Saarelta kulkee mantereelle Beauvoir-sur-Meriin 4,125 kilometriä pitkä tie Passage de Gois, jota pitkin pääsee kulkemaan kaksi kertaa vuorokaudessa laskuveden aikaan. Tällöin tie on auki kahdesta viiteen tuntiin. Vuodesta 1971 lähtien saarelle on päässyt myös siltaa pitkin, joka rakennettiin saaren ja La Barre-de-Montsin välille. Louvren pyramidi
Ranskan presidentti François Mitterrand tilasi pyramidin 1983. Sen suunnitteli kiinalais-yhdysvaltalainen arkkitehti I. M. Pei. Pyramidin runko on rakennettu metallista, ja se on 21,64 metriä korkea. Se on neliö, ja sivun pituus on 35,42 metriä. Rakennelma koostuu 603 vinoneliöisestä ja 70 kolmiomaisesta lasiruudusta. Rakennus vihittiin 30. maaliskuuta 1989 ja avattiin yleisölle 1. huhtikuuta 1989. Tähtiniemen silta
Tähtiniemen silta on kokonaispinta-alaltaan (20 929 m²) Suomen suurin ja kokonaispituudeltaan toiseksi pisin Raippaluodon sillan jälkeen. Sen kokonaispituus on 924 metriä ja hyötyleveys 22 metriä, pohjoispäässä liki 30 metriä. H-kirjaimen muotoinen pyloni ulottuu 105 metrin korkeuteen järven pinnasta. 12-aukkoisen sillan pisin jänne on 165 metriä, toiseksi pisin on 127 metriä. Norjan tieverkko
Jänneväliltään pisimmät sillat ovat
E39-tiellä on kaksi suurta ponttonisiltaa: Nordhordlandsbrua (ponttoniosan pituus 1 246 m) ja Bergsøysundbrua (845 m). Ensin mainittu on maailman pisin vain päistä ankkuroitu ponttonisilta ja siihen kuuluu myös vinoköysisiltaosuus, jonka alikulkukorkeus on 32 metriä. Route nationale 30
Nigerjoen ylitse on rakenteilla 975 metriä pitkä Kayon silta, jonka 24 kilometrin pituinen yhdystie johtaa etelässä Fayan suojelumetsän läpi RN6-valtatielle Zantiguilaan. Pohjoisessa silta liittyy Bamakon ja Koulikoron välille rakennettavaan nelikaistaiseen valtatiehen, jonka pituus on 45 kilometriä. Raippaluodon silta
Sillan pituus on 1 045 metriä, ja se on Suomen pisin silta. Toiseksi pisin on Heinolassa sijaitseva Tähtiniemen silta, jolla on pituutta 924 metriä. Raippaluodon sillan siltakannen leveys on 12 metriä, josta kahdeksan metriä on kaksikaistaisen ajoradan käytössä, ja loput vajaat neljä metriä toimii kevyen liikenteen väylänä. Sillan kokonaispinta-ala on 12 540 m². Pisin silta-aukko on pituudeltaan 250 metriä ja sen vapaa korkeus on 26 metriä. Kannatinpylväät kohoavat 82 metrin korkeuteen. Pont du Gard
Alimmat pilarit on asennettu suoraan kallioon, joka jää alimman vedenkorkeuden aikana kuiville. Tällä on pyritty estämään eroosio. On mahdollista, että joen pohjaa on ruopattu, ettei vesi tavoittaisi pilareiden perustusta. Mutta roomalaiset tunsivat Gardonin mahtavat vedenkorkeuden vaihtelut ja he ovat siksi varustaneet alimmat pilarit kymmenmetrisillä, kolmion muotoisilla virtaohjaimilla. Vaikka ohjaimet ovat huomiota herättävän korkeita, ne osoittautuivat riittämättömiksi vuoden 1958 tulvassa, joka aiheutti 35 henkilön kuoleman. Vesi ylettyi silloin toisen kerroksen pilareiden juurelle, mutta monumentti kesti lujana, vaikka tämä jättiläismäinen Gardin tulva pyyhkäisi mukaansa useita siltoja, esimerkiksi Remoulins’issa. Ylävirran puolella Gardin silta onkin hiukan kupera, ehkäpä kestääkseen paremmin virtauksen paineen.
Varsinainen vesijohto on rakennettu pienemmistä lohkokivistä. Vesikanava on 1,2 m leveä ja 1,85 m korkea ja siinä on 0,85 m paksut tukimuurit. Kanava on peitetty reunasta reunaan ulottuvilla laatoilla, jotka ovat 0,35 m paksuja, 1 m leveitä ja 3,65 m pitkiä. Huomataan myös, että vesijohdon alkuperäinen sisäkorkeus oli noin 1,30 m. Kun siihen päästettiin vesi, se nousi liian korkealle, saattoi jopa ajoittain valua tuuletusaukoista yli ja tämä pakotti rakentajat korottamaan tukimuureja. He käyttivät nykyisin sisäpuolella hyvin näkyviä lohkokiviä, jotka ovat noin 60 cm paksuja. Muurien korotus näkyy hyvin myös ulkopuolelta, sillä siitä syntyi muuriin toinen reunus. Suuri Obuhovin silta
Suuren Obuhovin sillan kokonaispituus on 2 824 metriä. Vinoköysisillan pituus on 994 metriä ja se jakaantuu seitsemään aukkoon, joista pääjänteen pituus on 382 metriä, sen kummallakin puolella on 174 metriä pitkät jänteet ja niiden jatkona kummassakin päässä kaksi 66 metrin jännettä. Sillan leveys on 25 metriä, sen kansirakenteen korkeus on 2,5 metriä ja pylonien korkeus on 120,5 metriä. Sillan alituskorkeus Nevalla on 30 metriä. Siltojen keskilinjojen etäisyys on 36,4 metriä. Jean-Paul Martin du Gard
Martin du Gard voitti Ranskan mestaruuden 200 metrin juoksussa vuonna 1955. Hän on pituudeltaan 182-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 75 kiloa. Pont Alexandre III
Pont Alexandre III:n sanotaan usein olevan Pariisin kaunein silta sen runsaan "belle époque" -henkisen koristelun vuoksi. Myös koristeiden symboliikka viittaa Ranskan ja Venäjän ystävyyteen. Sillan ulkosivuille kaaren keskikohtaan on sijoitettu Ranskan ja Venäjän keisarikunnan vaakunat sekä nymfejä esittäviä patsaita, jotka symboloivat Seineä ja Nevajokea Pietarissa. Sillan kaiteille on sijoitettu 32 haarautuvaa katulamppua, joita on koristeltu puttohahmoilla. Sillan kummassakin päässä on kaksi järeää 17-metristä pylvästä, joiden huipulle on sijoitettu kullatut voitonjumalattaria ja pegasoksia esittävät pronssipatsaat. Gotthardin tunneli
Gotthardin tunneli on Alppien läpi kulkeva rautatietunneli Sveitsissä välillä Göschenen-Airolo, reitillä Zürich-Milano. Tunneli on osa Gotthardin rautatietä. Tunneli on yksiaukkoinen ja kaksiraiteinen. Tunnelin pohjoispäässä on päätunnelin rinnalla lyhyt, 196-metrinen aputunneli Göschenenin ratapihan lisäraiteita varten.. Tunnelin pituus on noin 15 km: alun perin tunnelin pituus oli 15 003 metriä, mutta sitä pidennettiin tien rakentamisen yhteydessä eteläpäästään 42 metrillä 15 045-metriseksi vuonna 1972. Arc de Triomphe du Carrousel
Arc de Triomphe du Carrousel on riemukaari Place du Carrousel -aukiolla Pariisin kaupungissa Ranskassa. Riemukaarta alettiin rakentaa vuonna 1806 ja se valmistui vuonna 1808. Portti rakennettiin Napoleonille hänen saavutettuaan monia voittoja sodassa. Portti on 19 metriä korkea ja 23 metriä leveä. Riemukaaren arkkitehteina toimi Charles Percier ja Pierre François Léonard Fontaine. Pont du Gard
Pont du Gard on kaikkiaan 48,8 korkea. Se on rakennettu kolmesta kaarikerroksesta, joista ylin, nykyisin 275 metriä pitkä taso sisältää 1,8 metriä korkean ja 1,2 metriä leveän vesikanavan, jossa virtasi aikoinaan päivittäin arviolta 200 miljoonaa litraa vettä Nîmesin kaupungin suihkulähteisiin, kylpylöihin ja koteihin. Akveduktin kallistus on koko pituudeltaan ainoastaan 17 metriä, josta sillan osuus on vain 2,5 senttimetriä. Tämä osoittaa Rooman insinöörien kyenneen suureen tarkkuuteen hyvin yksinkertaisia teknisiä apuvälineitä käyttäen. Akveduktia käytettiin kauan Rooman valtakunnan jo tuhouduttua, ehkä jopa 800-luvulle asti. Ylläpidon puute 300-luvun jälkeen kuitenkin aiheutti kivenäisaineiden ja roskien kertymiä, jotka vähitellen tukkivat veden kulun. Pont du Gard
Näihin aikoihin sattui samanaikaisesti useita asioita, jotka vaikuttivat akveduktin tarpeellisuuteen. Rooman valtakunnan keskushallinto rappeutui ja reuna-alueet jäivät alttiiksi germaaniheimojen hyökkäyksille. 400-luvulla Nîmes oli visigoottien käsissä, Uzès taas joutui kauhua kylväneiden frankkien haltuun. Nîmes’in väkiluku väheni muutamaan tuhanteen asukkaaseen, eikä akveduktin tuomaa vettä enää tarvittu, sillä oma lähde riitti kattamaan tarpeet. Nîmes tyytyi vuosisatoja pohja- ja sadeveteen, kaivoihin ja vesisäiliöihin, sillä vasta 1800-luvun lopulla kaupunkiin alettiin johtaa vettä suoraan Rhône-joesta.
Vaikka maahantunkeutujat kylvivät sekasortoa, he eivät näytä tuhonneen akveduktia. Päinvastoin, vesijohto kärsi muista syistä. Yksi tärkeä syy olivat varmasti vesikanavan pohjan paikoin jopa 50 cm paksut kalkkisaostumat, jotka vähensivät virtausta huomattavasti. Vaikka Euren lähteen vesi tunnetaan huomattavan puhtaaksi, se kulkeutuu lähteeseen kalkkiperäisestä maastosta.
Luonnonolot ovat koetelleet suuresti akveduktia. Jotkin palat ovat täydellisesti sortuneet, erityisesti Vers’in ja Pont du Gardin välillä. Syynä eivät ole luonnonmullistukset, vaikka vuoden 145 maanjäristys onkin voinut vaikuttaa merkittävästi akveduktin perustuksiin. Pikemminkin tuhon syynä ovat maan pintakerrosten liikahtelu, kasvillisuus, puiden juuret, eroosio ja kosteus, jotka ovat ajan myötä vahingoittaneet vesijohtoa peruuttamattomalla tavalla.