Milloin USA sisällisota käytiin?
Yhdysvaltain sisällissota
Yhdysvaltain sisällissota käytiin Yhdysvalloissa vuosina 1861–1865 unionin eli pohjoisvaltioiden ja konfederaation eli etelävaltioiden välillä.
Nathan Kimball
Sotilaana Kimball palveli ensin Yhdysvaltain-Meksikon sodassa kapteenina ja myöhemmin Pohjoisvaltioiden kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa. Kimball toimi sisällissodan alussa Indianan 14. rykmentiä komentavana everstinä, mutta sai ylennyksen prikaatikenraaliksi ensimmäisen Kernstownin taistelun jälkeen keväällä 1862. Taistelussa Kimball toimi divisioonansa komentajana oikean komentajan James Shieldsin haavoittumisen jälkeen ja torjui onnistuneesti Stonewall Jacksonin hyökkäyksen. Sodan lopulla Kimball sai vielä brevet-ylennyksen kenraalimajuriksi. Pohjois-Amerikan lounaisalueen intiaanit
1800-luvulla lounaan ympäristö mahdollisti intiaanien ja maahan tunkeutuvien valkoisten Yhdysvaltain kansalaisten välisen pitkän sissisodan. Yhdysvallat otti navajojen asuinseudun valtansa alle 1849. Navajot alkoivat hyökätä uudisasukkaiden kimppuun vain vuoden kuluttua heidän tulostaan. Valkoiset kostivat tämän, ja ensimmäinen rauhansopimus intiaanien kanssa särkyi nopeasti. Amerikkalaisten ensimmäinen sotaretki navajoja, apacheja ja uteja vastaan alkoi 1851, tarkoituksena estää uudisasukkaisiin kohdistuva häirintä. 1858 syttyi sota navajoja vastaan, kun raivokohtauksen saanut intiaanikauppias tappoi orjapojan Fort Defiancessa. Nyt alkoi sodan ja rauhan vuorottelu. Apassit olivat erityisen hyökkääviä Yhdysvaltain sisällissodan vuosina 1861-1865, jolloin pohjoisvaltiot ja etelävaltiot taistelivat keskenään ja apasseilla oli vastassa vain paikallinen miliisi. Minnesotan historia
Kun Yhdysvaltain sisällissota puhkesi, Minnesota oli ensimmäinen osavaltio, joka antoi joukkoja Unionin armeijaan. Unionin armeijassa palveli yhteensä noin 22 000 minnesotalaista. Minnesotan ensimmäinen kuvernööri Alexander Ramsey oli Washingtonissa sodan syttyessä 13. huhtikuuta 1861. Hän lähetti Saint Pauliin sähkeen, jossa kiirehti varakuvernööriä, republikaani Ignatius L. Donnellya, kutsumaan vapaaehtoisia palvelukseen. Minnesotan vapaaehtoisista koostunut ensimmäinen jalkaväkirykmentti oli erityisen tärkeä Gettysburgin taistelussa. Paraguayn sisällissota
Paraguayn sisällissota käytiin vuonna 1947 maaliskuusta elokuuhun Paraguayta hallitsevien konservatiivien ja hallitusta vastustavien kapinallisten välillä. Leonidas Polk
Sisällissodan syttyessä Polk veti Louisianan episkopaalisen konvention pois Yhdysvaltain episkopaalikirkosta. Hänen ystävänsä ja huonetoverinsa West Pointissa, Jefferson Davis, suostutteli Polkin hyväksymään nimityksen Etelävaltioiden armeijaan. Polk nimitettiin kenraalimajuriksi komentamaan hallintoalue kahta (aluetta Mississippi- ja Tennesseejokien välillä) 1861. Hän syyllistyi yhteen sisällissodan suurimmista möhläyksistä lähettämällä joukkojaan valtaamaan kentuckylaista Columbuksen kaupunkia syyskuussa 1861. Kentyckyn hallinto oli julistautunut puolueettomaksi, mutta Polkin joukkojen suorittama hyökkäys sai sen siirtymään nopeasti unionin leiriin. Englannin sisällissota
Englannin sisällissota (1642–1651) oli sarja aseellisia konflikteja ja poliittista juonittelua parlamentaristien ("keropäät") ja rojalistien ("kavaljeerit") välillä Englannissa pääasiallisesti sen hallituksen tavoista. Ensimmäinen (1642–1649) ja toinen (1648–1649) sota panivat vastakkain kuningas Kaarle I:n tukijat ja "pitkän parlamentin" tukijat, kun taas kolmas (1649–1651) pani vastakkain kuningas Kaarle II:n tukijat ja "peränipukan parlamentin" tukijat. Sota päättyi parlamentin voittoon Worcesterin taistelussa 3. syyskuuta 1651. Englannin historia
Englannin sisällissota oli sarja aseellisia yhteenottoja parlamentaristien ja rojalistien välillä vuosina 1642–1651. Se johti kuningas Kaarle I:n mestaamiseen ja Englannin julistamiseen tasavallaksi ja sitten Oliver Cromwellin hallitsemaksi lordiprotektoraatiksi. Sisällissodan johdosta Englannin kirkon monopoliasema uskontokysymyksissä murtui. Pian Cromwellin kuoleman jälkeen Kaarle II nousi valtaistuimelle ja kuningasvalta palautui. Poliittisesti sisällissota merkitsisi sitä, etteivät kuninkaat voineet enää hallita ilman parlamenttia, joskin asia vahvistui vasta mainiossa vallankumouksessa myöhemmin samalla vuosisadalla. Yhdysvaltain sisällissota
Sodasta toipumista hidasti presidentti Abraham Lincolnin murha huhtikuussa 1865. Hänet murhasi Etelävaltioita kannattanut näyttelijä John Wilkes Booth Lincolnin ollessa katselemassa näytelmää Ford-teatterissa Washington DC:ssä. Yhdysvaltain sisällissota
Konfederaation muodostivat aluksi seitsemän syvän etelän valtiota: Etelä-Carolina, Mississippi, Florida, Alabama, Georgia, Louisiana ja aivan viime hetkellä mukaan liittynyt Teksas, jotka julistivat uuden valtioliiton perustetuksi 4. helmikuuta 1861 ja valitsivat presidentikseen Jefferson Davisin. Kuukautta myöhemmin Yhdysvaltain presidentinvirkaan astui siihen edellisenä syksynä valittu Abraham Lincoln, tunnettu orjuuden vastustaja. Inkojen sisällissota
Inkojen sisällissota oli Huascarin ja Atahuallpan välinen sota inkavaltakunnan herruudesta 1529–1532. Huascar julistautui kuninkaaksi. 
Mutta Atahuallpa havitteli myös Sapa Incan titteliä. Tämä johti vuosia kestävään uuvuttavaan sisällissotaan, jonka Atahuallpa voitti. Pian sisällissodan jälkeen Francisco Pizarro saapui valloittamaan inkavaltakuntaa. Fort Sumter
Fort Sumter on linnoitus Charlestonin satamassa, Etelä-Carolinassa, joka nimettiin kenraali Thomas Sumterin mukaan. Sen pommitus Fort Sumterin taistelussa 12. huhtikuuta 1861 aloitti Yhdysvaltain sisällissodan. Yhdysvaltain sisällissota
Sota sai alkunsa, kun yksitoista eteläistä osavaltiota julistautui itsenäisiksi. Näissä osavaltioissa oli yhdeksän miljoonaa asukasta, joista neljä miljoonaa oli orjia. Miehiä heillä oli aseissa miljoona. Pohjoisvaltioihin jäi 23 osavaltiota, joissa oli 22 miljoonaa asukasta, joista orjia oli vain vähän, vaikka orjien pitäminen oli laillista mm. pohjoisvaltioiden Delawaressa, Marylandissa ja Missourissa. Heillä taas oli 2,2 miljoonaa miestä aseissa. Etelävaltioita johti Jefferson Davis. Yorktownin piiritys (1862)
Yorktownin piiritys tapahtui 5. huhtikuuta – 4. toukokuuta 1862 Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Piiritys oli osa Pohjoisvaltioiden kenraali George B. McClellanin johtamaa Virginian niemimaan sotaretkeä. Yhdysvaltain vapaussota
Erimielisyydet puhkesivat, kun Bostonin asukkaat järjestivät poliittisen protestin brittien hallintoa ja teelakia vastaan. Amerikkalaisen isänmaallisen kansanliikkeen johtajiin lukeutuneen Samuel Adamsin laatima suunnitelma toteutettiin joulukuussa 1773. Tuolloin intiaaneiksi naamioituneet "Vapauden pojat" tunkeutuivat kolmeen Bostonin satamassa olleeseen englantilaiseen alukseen ja heittivät kaikki laivoissa olleet kallisarvoiset teelaatikot mereen. Tapaus tunnetaan historiassa Bostonin teekutsuina. Uutinen otettiin innokkaasti vastaan Charlestonin ja New Yorkin satamissa ja teevarastot tyhjennettiin veteen tai jätettiin purkamatta. Yhdysvaltain laivaston historia
Sisällissodan laivasto-operaatiot koostuivat pääasiassa Pohjoisvaltioiden suorittamasta Etelävaltioiden satamien saarrosta sekä hyökkäyksistä linnoituksia vastaan. Joitakin operaatioita suoritettiin myös Mississippi-joella. Lisäksi Etelävaltiot suorittivat operaatioita kaapparialuksilla ja saarronmurtajilla, jotka pyrkivät välttelemään niitä jahtaavia pohjoisvaltiolaisia fregatteja. Etelävaltioiden käyttöönsä kaappaama sukellusvene H. L. Hunley oli ensimmäinen sukellusvene, joka upotti vihollisaluksen, kuitenkin itse tuhoutuen. Smithfield Crossingin taistelu
Smithfield Crossingin taistelu () oli Länsi-Virginiassa 25.–29. elokuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelu käytiin Unionin kenraalimajuri Wesley Merrittin ja Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Early joukkojen välillä. Las Cruces (New Mexico)
Yhdysvaltain sisällissodan aikana 25. heinäkuuta 1861 konfederaation eli etelävaltioiden kenraali John R. Baylor ja 500 vapaaehtoista texasilaista saapuivat Las Crucesiin. Seuraavan vuoden maaliskuussa etelävaltioiden hallinta alueella kuitenkin päättyi. Spotsylvanian taistelu
Spotsylvanian taistelu (usein myös Spotsylvanian käräjätalon taistelu) oli Yhdysvaltain sisällissodan taistelu, joka käytiin Spotsylvaniassa, Virginiassa 8.– 21. toukokuuta 1864 etelävaltioiden ja pohjoisvaltioiden joukkojen välillä. Pohjoisvaltioiden joukkoja komensi kenraali Ulysses S. Grant ja etelävaltioiden kenraali Robert E. Lee. Etelä-Carolina
Yhdysvaltojen sisällissota alkoi Etelä-Carolinasta, joka oli sekä ensimmäinen unionista eronnut osavaltio, että ensimmäisen Yhdysvaltain sisällissodan aloittaneen taistelun tapahtumapaikka (Fort Sumter lähellä Charlestonia). Suomen sisällissota Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla
Suomen sisällissodan tapahtumat Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla käynnistyivät 28. tammikuuta 1918, kun valkoiset aloittivat seudulla toimivien venäläisten varuskuntien valtauksen ja aseistariisunnan. Varuskuntien antauduttua käytännössä ilman vastarintaa valkoiset ottivat samalla haltuunsa Uudenkaarlepyyn, Pietarsaaren, Kokkolan ja Raahen kaupungit. Sotatoimet päättyivät 2.–3. helmikuuta punaisia vastaan käytyyn Oulun taisteluun, jonka jälkeen Keski- ja Pohjois-Pohjanmaa olivat valkoisten hallussa. Oulusta he jatkoivat etenemistään vielä Tornioon, jossa olleet punakaartilaiset ja venäläiset sotilaat antautuivat 8. helmikuuta. Piedmontin taistelu
Piedmontin taistelu () oli Piedmontissa Virginiassa 5. kesäkuuta–6. kesäkuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Se käytiin Unionin kenraalimajuri David Hunterin ja Konfederaation prikaatikenraali William E. Jonesin johtamien joukkojen välillä. Taistelu päättyi Unionin voittoon. Orjuus
Orjuuden vastustus keskittyi kuitenkin teollistuneisiin alueisiin, jotka hyötyivät orjuudesta vain välillisesti. Plantaasitaloudesta riippuvaisilla alueilla, kuten Yhdysvaltain eteläosissa, orjuuden kieltämistä ei hyväksytty yhtä helposti. Orjuuskysymys aiheuttikin osaltaan Yhdysvaltain sisällissodan (1861–1865) pohjois- ja etelävaltioiden välille. Sisällis­sodan jälkeen säädettiin Yhdysvaltain perustuslain 13. lisäys, joka kielsi orjuuden Yhdys­valtojen alueella. Toisaalta orjaväestön kasvu oli tehnyt orjuudesta taloudellisesti tarpeetonta, sillä halpaa palkkatyövoimaa oli tarjolla. Sen vuoksi osa plantaasinomistajista myöntyi vapaaehtoisesti orjuuden lakkauttamiseen. Sisällissota (sarjakuva)
Sisällissota on Marvel Comicsin 7-osainen minisarja, joka nähtiin Suomessa ensimmäisen kerran Hämähäkkimiehen numerossa 5/2007. Antietamin taistelu
Antietamin taistelu (tunnetaan etelävaltioissa myös "Sharpsburgin taisteluna") käytiin Yhdysvaltain sisällissodassa 17. syyskuuta 1862 Marylandissa Sharpsburgin lähellä ja Antietam Creek -nimisellä joella osana Maryland-sotaretkeä. Kyseessä oli sisällissodan ensimmäinen suurtaistelu, joka käytiin Pohjoisvaltioiden maaperällä. Antietam on verisin yksipäiväinen taistelu, joka on käyty Yhdysvaltojen maaperällä. Sierra Leonen sisällissota
Sierra Leonen sisällissota käytiin vuosina 1991–2002. Sen osapuolina olivat vallankumousrintama Revolutionary United Front (RUF) johtajanaan Foday Sankoh, ja valtiollinen armeija, johdossaan ensin Joseph Saidu Momoh, vuoden 1992 sotilasvallankaappauksen jälkeen Valentine Strasser. Thomas Francis Meagher
Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua Meagher liittyi kapteenina New Yorkin vapaaehtoisjoukkoihin ja osallistui Bull Runin taisteluun heinäkuussa 1861. Sen jälkeen hän kokosi Unionin armeijaan niin sanotun irlantilaisen prikaatin ja sai helmikuussa 1862 ylennyksen prikaatinkenraaliksi voidakseen komentaa kyseistä yksikköä. Meagher jätti komentajanpaikkansa prikaatin kärsittyä suuret tappiot Chancellorsvillen taistelussa toukokuussa 1863. Saman vuoden joulukuussa hänet nimitettiin Etowahin sotilaspiirin komentajaksi ja hän piti päämajaansa Chattanoogassa. Sisällissodan päätyttyä hänet nimitettiin Montanan territorion sihteeriksi. Koska territoriolle ei oltu nimitetty kuvernööriä, Meagher toimi myös vt. kuvernöörinä, kunnes kuoli heinäkuussa 1867 tapaturmaisesti hukkumalla Mississippiin. Charles Linn
Amerikan sisällissodan alettua 1861 Linn meni etelävaltioiden laivaston palvelukseen kapteeniksi. Hän kuljetti puuvillaa etelävaltioista Englannin Liverpooliin. Puuvillasta saaduilla tuloilla etelävaltiot rahoittivat sodankäyntiään. Heinäkuussa 1863 pohjoisvaltioiden asettamaa merisaartoa valvova tykkivene USS R. R. Cuyler valtasi Floridan eteläkärjen vesillä CSS Kate Dale-aluksen jonka kapteenina Linn oli. Linn vietiin poikansa kanssa vankina Washingtoniin mutta hän pääsi kuitenkin pian vapaaksi. Augustus Hill Garland
Yhdysvaltain sisällissodan aikana 1860-luvulla Garland toimi Etelävaltioiden kongressin jäsenenä, ensin edustajainhuoneessa ja myöhemmin senaatissa. Captain America: Civil War
"Captain America: Civil Warin" kehitys alkoi vuoden 2013 lopulla, kun Markus ja McFeely alkoivat työstää sen käsikirjoitusta, lainaten konsepteja Mark Millarin ja Steve McNivenin sarjakuvasta "Sisällissota" (2006). Russon veljekset tuotiin takaisin ohjaajiksi vuoden 2014 alussa "The Return of the First Avengerin" testikuvausten positiivisen palautteen myötä. Elokuvan nimi paljastettiin lokakuussa 2014 ja Downeyn ilmoitettiin elokuvan mukana elokuvassa, muiden näyttelijöiden paljastuessa seuraavien kuukausien aikana. Kuvaukset alkoivat Atlantan Pinewood Studiosilla huhtikuussa 2015 ja päättyivät Saksassa elokuussa 2015. Suomen sisällissota
Sisällissodan ensimmäisessä vaiheessa 27. tammikuuta – 14. maaliskuuta 1918 välisenä aikana aloite ja suurin hyökkäysaktiviteetti oli Suomen punaisella kaartilla. Kaartin ylipäällikköinä toimivat (aikajärjestyksessä): Ali Aaltonen, Eero Haapalainen ja triumviraatti Eino Rahja, Adolf Taimi, Evert Eloranta sekä viimeisenä Kullervo Manner. Heti taistelujen alettua paljastuivat punakaartin sotilaalliset heikkoudet: sotilasammattitaidon ja ammatti­upseerien puute ja heikosti koulutettu, kuriton miehistö. Punaiset kärsivät ensimmäisiä tappioita muun muassa omien aseiden kautta, vahingonlaukauksista. Punakaartin organisaatiossa toimivin taso oli komppania tai joukkue eli plutoona. Niiden päälliköt valittiin demokraattisesti yksikön jäsenten kesken ja keskuudesta, joten lopputulos johdon laadun suhteen oli hyvin sattumanvarainen. Kaartilaisten paineensietokyky taistelussa oli heikko, mikä yhdessä ammattitaidottoman johdon kanssa johti helposti hyökkäyksen pysähtymiseen ja puolustuksen pettämiseen. Tappioiden seurauksena kokonaisia joukko-osastoja saattoi poistua rintamalta takaisin kotiseudulle, sodanjohdon kykenemättä sitä estämään. Kenttäkelpoisuudeltaan parhaita joukkoja olivat maaseudulta kootut osastot. Taisteluhengeltään parhaita olivat kaupunkilaisosastot, erityisesti Helsingin punakaartin joukot, sekä Pietarinsuomalaiset. Amerikka
1860-luvulla käydyn Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen Yhdysvallat on ollut selvästi mantereen vahvin valtio, ja se on vaikuttanut koko mantereen politiikkaan. Sillä on ollut merkittävä rooli myös molemmissa maailmansodissa. El Salvadorin sisällissota
El Salvadorin sisällissota oli El Salvadorissa vuodesta 1979 vuoteen 1992 jatkunut konflikti, jossa vasemmistolaiset sissit taistelivat kaataakseen Yhdysvaltojen tukeman sotilasdiktatuurin ja myöhemmät epädemokraattisiksi katsotut siviilihallitukset. Sota päättyi ratkaisemattomana kylmän sodan päättyessä. Vakoilu Yhdysvaltain sisällissodassa
Kun sisällissota syttyi 12. huhtikuuta 1861, Unionin pääkaupungissa Washington D.C.:ssa oli valtava määrä Konfederaatiolle uskollisia ihmisiä. Virginian (jonka sisällä D.C. sijaitsee) kuvernööri, entinen kongressiedustaja John Letcher, alkoi huhtikuun lopussa kontaktiensa avulla luomaan kaupunkiin alkeellista vakoiluverkostoa. Letcher värväsi useita virkamiehiä, joista tunnetuimpia olivat kenraali Thomas Jordan sekä Rose O'Neal Greenhow, jolla oli hyvät suhteet senaattoreihin ja korkea-arvoisiin armeijan virkamiehiin, mukaan lukien ulkoministeri William Sewardiin. Jordan opasti Greenhowia käyttämään yksinkertaista, 26-merkkistä salakieltä ja antoi tälle salanimen Thomas John. Yhdysvallat Laosin sisällissodassa
Yhdysvallat Laosin sisällissodassa eli Operation Barrel Roll oli Yhdysvaltain ilmavoimien, laivaston ja CIA:n salainen hanke, jolla tuettiin Laosin kuningashuonetta Laosin sisällissodassa. Laosin sisällissota liittyi kiinteästi Vietnamin sotaan. Yhdysvallat teki alueella lukuisia pommitushyökkäyksiä. Laosiin tehtiin 600 000 pommituslentoa, ja sinne kylvettiin kaikkiaan 2 miljoonaa tonnia räjähteitä, joista 2/3 jäi räjähtämättä. Pratt &amp; Whitney
Vuonna 1860 kaksi koneenrakentajaa, Francis Pratt ja Amos Whitney, alkoivat vapaa-ajallaan hankkia lisäansioita rakentamalla langanpuolauskoneita. Molemmat Hartfordissa Connecticutissa asuvat miehet olivat aiemmin työskennelleet paikkakunnalla sijaitsevassa Samuel Coltin asetehtaassa. Kun Yhdysvaltain sisällissota vuonna 1861 syttyi, uusi yritys aloitti myös aseiden ja aseiden teossa tarvittavien koneiden valmistamisen. Vuonna 1863 Monroe Stannard tuli yrityksen kolmanneksi osakkaaksi ja seuraavana vuonna Pratt ja Whitney jättivät vakinaisen työnsä ja ryhtyivät kokopäiväisiksi yrittäjiksi. Jonah Hex
Vuonna 1861 Yhdysvallat koki radikaalin kahtiajaon. Sisällissodan syttyessä pohjoisen ja etelän välille Hex vaihtoi uskollisuutensa etelävaltioiden puolelle, jossa hän toimi neljännen ratsuväen luutnanttina. Sodan aikana hän tapasi sotilaan nimeltä Jeb Turnbull, josta tuli Hexin hyvä ystävä. Yhdysvaltain sisällissota
12. huhtikuuta kuljetus saapui ja Etelä-Carolinan joukot hyökkäsivät Fort Sumteriin, joka antautui seuraavana päivänä. Lincoln katsoi tämän sodanjulistukseksi ja kehotti kaikkia Yhdysvaltoihin vielä kuuluvia osavaltioita lähettämään joukkoja tueksi valtaamaan takaisin etelävaltioiden alueella olevat liittovaltion sotilastukikohdat. Vastalauseena tälle liittovaltiosta erosi vielä neljä pohjoisempaa osavaltiota: Virginia, Arkansas, Pohjois-Carolina ja Tennessee, ja ne liittyivät konfederaatioon. Runsasväestöisen Virginian pääkaupunki Richmond tuli koko uuden valtioliiton pääkaupungiksi. Vain vapaita valtioita lähimpänä olevat orjavaltiot Kentucky, Missouri, Delaware ja Maryland jäivät osaksi pohjoisvaltioita. Lisäksi Unioniin liittyi 20. kesäkuuta 1863 Virginiasta eronnut Länsi-Virginia, jossa orjuus oli vielä sallittua. Suomen sisällissota
Vallankumous oli vuoden 1918 sodan ensimmäisiä nimityksiä kansanvaltuuskunnan puolella. Punainen osapuoli kutsui sotaa myös luokkasodaksi ja kapinaksi. Lisäksi "vapaustaistelu"-nimeä käytettiin esimerkiksi punakaartilaisten kuolinilmoituksissa ja hautajaisissa. Kansalaissota-nimeä käytettiin sodan aikana yleisesti molemmin puolin rintamaa. Valkoiset käyttivät lisäksi nimiä punakapina ja kapina. Sodan loppuvaiheessa ja sen jälkeen voittajien puolella alettiin korostaa sodan kansallista luonnetta vapaussotana Venäjää ja sen tukemia punaisia vastaan. Mobilenlahden taistelu
Sisällissodan alusta lähtien pohjoisvaltiot olivat asettaneet etelävaltiot merisaartoon. Etelävaltiot murtivat saartoa onnistuneesti vuoteen 1863 asti. Vaikka pohjoisvaltiot olivat saartaneet suurimman osan etelän satamista, etelävaltioiden kauppa kulki Wilmingtonin, Charlestonin ja Mobilen kautta. Pohjoisvaltiot yrittivät hyökätä tammi – huhtikuussa 1863 Charlestonia vastaan, mutta epäonnistuivat. Tämän jälkeen pohjoisvaltiot alkoivat harkita hyökkäystä Mobilea vastaan. Espanjan sisällissota
Espanjan sisällissota käytiin vuosina 1936–1939 vapailla vaaleilla valitun Espanjan toisen tasavallan hallituksen ("republicanos") ja kenraali Francisco Francon johtamien kansallismielisten ("nacionalistas") kapinallisten välillä. Sitä voidaan pitää eräänlaisena toisen maailmansodan esinäytöksenä. Vastakkain olivat osaksi samat ideologiat, ja sotaan osallistuivat maailmansodan tulevat vastapuolet Saksa ja Neuvostoliitto testaten samalla omaa aseistustaan. Rhodesian sisällissota
Rhodesian sisällissota (: "Rhodesian erämaasota") oli heinäkuun 1964 ja joulukuun 1979 välillä käyty sisällissota, joka käytiin Rhodesian tunnustamattoman valtion alueella. Sodassa toisiaan vastaan taistelivat Rhodesian hallinto Ian Smithin johdolla, Robert Mugaben johtaman ZANU-PF-puolueen sotilassiipi Zimbabwe African National Liberation Army ja Joshua Nkomon johtaman ZAPU-puolueen Zimbabwe People’s Revolutionary Army. Sissisota
Käynnissä olevia Paul Morphy
1861 alkoi Yhdysvaltain sisällissota, mutta Morphy ei halunnut tarttua aseisiin. Hän matkusti Havannaan lokakuussa 1862, jossa hän antoi muutamia sokkopelinäytöksiä ja pelasi kevyitä pelejä. Kuubasta hän matkusti Pariisiin, jossa hän viipyi vuoteen 1864 asti. Morphy viettii aikaansa vanhan ystävänsä, Arnous de Riviéren, kanssa ja palasi helmikuussa Havannan kautta kotiinsa. Morphy yritti jälleen turhaan siirtyä lakimiehen ammattiin. Hän kävi vielä 1867 äitinsä painostuksesta Pariisissa ja viipyi siellä puolitoista vuotta. Charleston (Etelä-Carolina)
Ennen vuoden 1860 presidentinvaaleja Yhdysvaltain demokraattinen puolue piti puoluekokouksensa Charlestonissa. Kokouksessa yritettiin löytää yhteisymmärrys etelän ja pohjoisen demokraattiedustajien välille, ja kun tässä epäonnistuttiin, hajaantuivat osapuolet kannattamaan eri ehdokkaita syksyn vaaleissa. Tämän hajaannuksen seurauksena vaalit voitti uuden republikaanisen puolueen ehdokas Abraham Lincoln. Tämä johti Yhdysvaltain sisällissotaan. Kambodžan sisällissota
Kambodžan sisällissota oli Kambodžassa vuosina 1970–1975 käyty sisällissota, jonka osapuolina olivat punaiset khmerit ja heitä tukeneet Pohjois-Vietnam ja Vietkong sekä Khmerien tasavalta ja sitä tukeneet Yhdysvallat ja Etelä-Vietnam. Texas
Vuonna 1845 Texas hyväksyttiin Yhdysvaltain jäseneksi, mikä johti Meksikon–Yhdysvaltain sotaan 1846–1848. Sodan seurauksena Yhdysvallat sai haltuunsa New Mexicon sekä Kalifornian ja Texasin länsiraja laajeni El Pasoon asti. Sisällissodan aikana Texas erosi unionista, mutta hyväksyttiin jälleen jäseneksi 1870. Antifaschistische Aktion
Syksyllä 2017 Yhdysvalloissa levisi äärioikeiston salaliittoteoria, jonka mukaan antifa aloittaa sisällissodan 4. marraskuuta. Mitään ei kuitenkaan tapahtunut. Ulysses S. Grant
Kun sisällissota syttyi huhtikuussa 1861, Grant värväytyi Illinoisin 21. vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiin, jossa hänestä tehtiin eversti ja rykmentin komentaja. Pian tämän jälkeen Grant kävi joukkoineen ensimmäisen taistelunsa, kun Grant hyökkäsi Konfederaation joukkoja vastaan Missourissa. Myöhemmin saman vuoden kesänä presidentti Abraham Lincoln teki Grantista prikaatikenraalin. Grant tuli tunnetuksi ympäri Unionia, kun hän löi Konfederaation joukot Fort Henryssä ja Fort Donelsonissa. Kun Konfederaation komentaja kysyi Fort Donelsonin taistelun lopussa Grantilta antautumisen ehtoja, tämä lausui kuuluisat sanansa: "No terms except an unconditional and immediate surrender can be accepted" (). Grant sai tästä lempinimensä "Unconditional Surrender". Huhtikuussa Konfederaation joukot yllättivät Grantin Tennesseessä, ja tämän joukot kärsivät suuria tappioita. Grant sai kuitenkin apuvoimia ja pakotti Konfederaation joukot vetäytymään seuraavana päivänä. Vaikka voitto olikin Unionille strategisesti hyvin tärkeä, monet syyttivät Grantia liian suurista tappioista. Lincoln kuitenkin seisoi Grantin rinnalla: hän arvosti Grantin aggressiivista sodankäyntiä, joka pakotti Konfederaation puolustuskannalle. Grantin omalaatuinen käyttäytyminen taisteluiden keskellä ällistytti lähes kaikki hänen seurassaan olleet; hän pysyi koko taistelun ajan tyynenä, poltteli sikareita, antoi komentajilleen yksinkertaisia ohjeita eikä muuten puuttunut näiden taisteluihin. Wyatt Earp (elokuva)
Elokuva alkaa 1860-luvulta, jolloin oli Yhdysvaltain sisällissota. Wyattin elämän vaiheita seurataan aina vanhuuteen saakka. Elokuva keskittyy kuitenkin lähinnä 1870–1880-luvuille, jolloin hän muun muassa taisteli Ike Clantonin rosvojoukkoa vastaan. Angolan sisällissota
Angolan sisällissota oli Angolan itsenäisyysliikkeiden välinen sota, joka alkoi Angolan itsenäisyyssodan päätyttyä. Neilikkavallankumouksen seurauksena Portugalin ote siirtomaastaan heikkeni, ja vuonna 1961 alkanut sissisota Portugalin ja itsenäisyysliikkeiden välillä muuttui vuonna 1974 itsenäisyysliikkeiden väliseksi sisällissodaksi, johon myös ulkovallat puuttuivat. Sisällissota päättyi vuonna 2002. Arvioiden mukaan 500 000 henkeä sai sodan aikana surmansa. Kolmen ryhmittymän, MPLA:n, FNLA:n ja UNITA:n, välinen sota, jonka on arvioitu olleen pahin kylmän sodan ajan konflikti kehitysmaissa, oli samalla pisin konflikti Afrikan historiassa. Kit Carson
Vuonna 1861 alkaneessa Yhdysvaltain sisällissodassa Carson organisoi New Mexicon vapaaehtoista jalkaväkeä Valverden taisteluun, joka käytiin alkuvuodesta 1862 nykyisen Arizonan alueella. Samana keväänä kenraali James Carleton johti "Kalifornian kolonnansa" New Mexicoon taistellakseen etelävaltioiden joukkoja vastaan. Vihollisen vetäydyttyä Texasiin jo ennen yhteenottoa Carleton päätti hyödyntää sotaväkeään Rio Granden laakson mescalero-apassien vangitsemisessa tai surmaamisessa. Everstiksi ylennyt Carson, joka toimi Carletonin alaisena, halusi noudattaa maltillisempaa linjaa. Hän arvosti intiaaneja ja halusi välttää verenvuodatusta. Carson onnistui avaamaan yhteydet mescalerojen johtajiin ja järjesti heille matkan kenraali Carletonin puheille. Intiaanit joutuivat kuitenkin ansaan ja monta mescaleroa surmattiin. Loput heistä lupautuivat jättämään Rio Granden ja siirtymään Bosque Redondoon, joka oli heille määrätty suojelualue Pecosjoen varrella. Bengasi
Helmikuussa 2011 kaupungissa alkoi Muammar Gaddafin hallinnon vastainen kansannousu, joka laajeni sisällissodaksi ja johti Gaddafin kukistumiseen lokakuussa 2011. Sisällissodan aikana Bengasi oli Gaddafia vastustaneiden kapinallisten tärkeä tukikohta. Syyskuussa 2012 hyökättiin useisiin Yhdysvaltain suurlähetystöihin, joista yksi sijaitsi Bengasissa. Bengasin iskussa sattui suurimmat vahingot, mistä syytettiin muun muassa puutteellisia turvatoimia. Tämä johti skandaaliin (”Benghazigate”), joka puhutti pitkään Yhdysvaltain mediassa. Wildernessin taistelu
Wildernessin taistelu käytiin Wildernessin metsäalueella Yhdysvaltain sisällissodassa 5. – 7. toukokuuta 1864 etelävaltioiden ja pohjoisvaltioiden joukkojen välillä. Pohjoisvaltioiden joukkoja komensi kenraali Ulysses S. Grant ja etelävaltioiden kenraali Robert E. Lee. Toinen teollinen vallankumous
Orjatalous ajoi pohjoiset ja etelävaltiot ristiriitaan, joka kärjistyi sisällissotaan 1861. Ennen puuvillan viljelyn aloittamista orjuus oli sallittua vain kuudessa osavaltiossa, sisällissodan alkaessa orjuus oli sallittua 15 osavaltiossa. 1800-luvun alussa orjien tuonti kiellettiin ja samaan aikaan orjien kysyntä kasvoi etelässä. Tämä johti orjien hinnan nousuun, jonka seurauksena orjia alettiin viedä pohjoisesta etelään. Orjien vähentyessä pohjoisessa, orjien käytöstä tuli moraalisesti tuomittavaa ja pohjoisissa osavaltioissa orjuus kiellettiin. Kysymys orjuudesta kärjistyi aina uusien eteläisten osavaltioiden kohdalla, etelävaltioiden plantaasin omistajien halutessa levittyä länteen, kun taas pohjoiset halusivat asuttaa lännen vapaalla maataloudella. Ajan myötä Yhdysvallat jakautui kahtia. Sisällissodan seurauksena orjat vapautettiin ja Yhdysvaltain kehitys painottui teollisuuteen. George Armstrong Custer
Koulunkäyntinsä lopetettuaan Custer aloitti vuonna 1857 sotilasuransa West Pointin sotilasakatemiassa. Hän solmi monia ystävyyssuhteita niin lännestä kuin etelästäkin tulleiden kadettien kanssa. Myöhemmin hän joutui taistelukentällä kohtaamaan erään huonetoverinsa, joka Yhdysvaltojen sisällissodassa edusti vihollisen joukkoja eli Etelävaltioita. Yhdysvaltain sisällissota
Itsenäisiksi julistautuivat:Länsi-Virginia ei halunnut liittyä konfederaatioon, joten se erosi Virginiasta ja liittyi pohjoisvaltioihin uutena osavaltiona 31. joulukuuta 1862. Mountain Meadowsin verilöyly
Vuonna 1859 aloitettiin liittovaltion tutkimukset asiasta. Tätä ennen tutkimuksia olivat tehneet lähinnä yksityishenkilöt. Yhdysvaltain sisällissota katkaisi tutkimukset vuosiksi 1861–1871. Vuonna 1874 tapahtumista tuomittiin yhdeksän henkilöä salaliitosta ja joukkomurhasta. Päätekijänä tuomittiin John D. Lee, joka teloitettiin ampumalla verilöylyn tapahtumapaikalla 3. maaliskuuta 1877. Spotsylvanian piirikunta
Spotsylvanian alueella käytiin Yhdysvaltojen sisällissodan Chancellorsvillen taistelu (1863), Wildernessin taistelu (1864) ja Spotsylvanian taistelu (1864). Niiden muistoa vaalii piirikunnassa sijaitseva Fredericksburgin ja Spotsylvanian kansallinen sotilaspuisto. Fredericksburgin kaupunki sijaitsee Spotsylvanian piirikunnan kyljessä niin, että ne yhdistetään usein erilaisissa tilastoissa. George Armstrong Custer
3. heinäkuuta 1863 Custer ja hänen prikaatinsa, joka tunnettiin nimellä ”Wolverines” (michiganilaiset), näyttelivät tärkeää roolia Gettysburgin taistelussa, joka käytiin Pennsylvaniassa. Custer johdatti taistelun aikana miehensä uskaliaaseen rynnäkköön, joka mursi etelävaltioiden joukkojen selustan. Vaikka Custer menetti 257 miestä, enemmän kuin yksikään muu pohjoisvaltioiden ratsuväkirykmentti taistelun aikana, Gettysburgissa osoitettu uhkarohkeus toi hänelle paljon kunniaa. Samalla hänen prikaatistaan tuli eräs sodan juhlituimmista sotilasyksiköistä.
Seuraavan kahden vuoden aikana Custerin ratsuväki otti osaa vielä moniin taisteluihin, jotka päättyivät lähes vuoden jatkuneeseen Petersburgin piiritykseen. 9. huhtikuuta 1865 kenraali Robert E. Leen johtamat etelävaltioiden joukot antautuivat pohjoisvaltioille, joka merkitsi samalla sisällissodan päättymistä. Englannin kuningaskunta
Englannin sisällissota oli sarja aseellisia yhteenottoja parlamentaristien ja rojalistien välillä vuosina 1642–1651. Se johti kuningas Kaarle I:n mestaamiseen ja Englannin julistamiseen tasavallaksi ja sitten Oliver Cromwellin hallitsemaksi lordiprotektoraatiksi. Sisällissodan johdosta Englannin kirkon monopoliasema uskontokysymyksissä murtui. Pian Cromwellin kuoleman jälkeen Kaarle II nousi valtaistuimelle ja monarkia palautui. Poliittisesti sisällissota merkitsisi sitä, etteivät kuninkaat voineet enää hallita ilman parlamenttia, joskin asia vahvistui vasta mainiossa vallankumouksessa myöhemmin samalla vuosisadalla. Norsunluurannikon sisällissota
Norsunluurannikon sisällissota oli sisällissota Norsunluurannikolla, joka alkoi 19. syyskuuta vuonna 2002. Osa armeijasta nousi kapinaan presidentti Laurent Gbagboa vastaan. Kapinalliset muodostivat liittouman nimeltä Forces nouvelles de Côte d'Ivoire, 'Norsunluurannikon uudet sotavoimat' FNCI tai FN. Vaikkakin suurin osa taisteluista oli ohitse loppuvuodesta 2004, maa pysyi jakautuneena kahdeksi. Yhdysvaltain sisällissota
Pohjoisvaltiot voittivat sodan materiaalisen ja teknisen ylivoimansa ansiosta. Etelävaltiot antautuivat useassa vaiheessa huhti- ja toukokuun 1865 kuluessa. Kiinan sisällissota
Sisällissota taukosi vuosina 1937−1945 käydyn Kiinan ja Japanin välisen sodan ajaksi, koska kommunistit ja Kuomintang perustivat Toinen yhteisrintama -nimisen liiton torjuakseen Japanin hyökkäyksen. Japanin antautumisen jälkeen puolueet jatkoivat sisällissotaa vuonna 1946. James Longstreet
Yhdysvaltain sisällissodan alettua Fort Sumterin pommituksella 1861, Longstreet liittyi etelävaltioiden armeijaan everstiluutnanttina. 22. kesäkuuta 1861 hän tapasi presidentti Jefferson Davisin tämän kartanossa ja sai ylennyksen prikaatikenraaliksi. Manassassissa hän sai komentoonsa P.G.T. Beauregardilta kolme virginialaisrykmenttiä. Blackburn´s Fordissa 18. heinäkuuta Longstreet oli mukana sodan ensimmäisessä taistelussaan unionin armeijan joukkoja vastaan. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 10. lokakuuta ja hän sai komentoonsa yhden Potomacin armeijan divisioonista, johon kuului neljä prikaatia sekä Hamptonin legioona. Hänen yksivuotias tyttärensä menehtyi tulirokkoon Richmondissa tammikuussa 1862. Hän palasi hautajaisista muuttuneena miehenä, ja korttipeli ja juopottelu josta hänen esikuntaansa oli huomautettu edellisenä vuonna, lakkasi äkisti. Hän otti joukkoineen osaa seuraavana kesänä Virginian niemimaalla käytyihin taisteluihin, joissa komensi joukkoja Yorktownissa ja Williamsburgissa ja hidasti George B. McClellanin johtamien pohjoisvaltioiden joukkojen etenemistä Richmondia kohti. Suomen sotahistoria
Suomessa täydennettiin vuonna 1622 organisointia muodostamalla kahden maarykmentin sijaan kolme eli Suomen, Karjalan ja Cobronin maarykmentit. Nyt rykmentin vahvuudeksi määrättiin 1 176 miestä, jotka jaettaisiin kahdeksaan 147 miehen komppaniaan. Organisaatiomuutoksia hidasti joukkojen osallistuminen sotatoimiin ja uusi rykmentti organisaatio saatiin kuntoon vasta 30-vuotiseen sotaan.
Sisällissotaa käytiin Suomessa 27. tammikuuta – 15. toukokuuta välisenä aikana vuonna 1918. Sodan välitön syy oli suomalaisen yhteiskunnan hajoaminen ylhäältäpäin Venäjän vuoden 1917 vallankumouksen seurauksena. Suomen kansa oli jakautunut kahteen taloudellisesti, sosiaalisesti ja poliittisesti eri asemassa olleeseen kansanosaan. Vladimir Leninin johtamat bolševikit painostivat tuellaan ja vaatimuksillaan suomalaista työväenliikettä vallankumouksen toteuttamiseen. Hänen vaikutuksestaan sisällissodan syttymiseen ollaan silti eri mieltä. Vuoden 1917 aikana epäonnistuivat kummankin valtaryhmän sisäiset pyrkimykset yhteiskunnan hajoamisen ja ongelmien kasautumisen estämiseksi sekä uuden rakenteen ja järjestyksen luomiseksi. Tammikuussa 1918 tilanne kärjistyi nopeasti sodaksi, kun sekä valkoisten että punaisten jokainen näkyvä sotilaallinen tai poliittinen toimi johti rintaman toisella puolella vastaliikkeeseen ja mahdollisuus kompromissiin oli jo menetetty. Senaatti sai 12. tammikuuta eduskunnalta valtuudet ”lujan järjestysvallan” luomiseksi, mikä puolestaan antoi lisäpontta punakaartien toimiin. Osapuolet perustelivat valmistelujaan, erityisesti omille kannattajilleen, puolustautumisella. Suomen sisällissota
Sisällissota oli osa ensimmäisen maailmansodan aiheuttamaa valtiollista ja yhteiskunnallista murrosvaihetta Euroopassa. Vuonna 1917 maailmansota johti Venäjän keisarikunnan hajoamiseen ja poliittiseen taisteluun vallasta sekä lopulta Venäjän sisällissotaan. Venäjän romahduksen seurauksena keisarikunnan osa, Suomen suuriruhtinaskunta, julistautui itsenäiseksi Suomeksi 6. joulukuuta 1917, mutta suomalaisen yhteiskunnan sisäisten jännitteiden korostuminen ja purkautuminen johti valtiovallan hajoamisen kautta vuoden 1917 kuluessa valtapoliittiseen ja sotilaalliseen kriisiin, jonka seurauksena maahan muodostui kaksi aseistetuilla joukoilla varustautunutta valtakeskusta. Suomen sisällissota
Suojeluskuntien johtoon kutsuttiin aiemmin Venäjän armeijassa 30 vuotta palvellut kenraaliluutnantti Carl Gustaf Emil Mannerheim, joka sai tehtäväkseen koota niistä maahan järjestysvallan. Suojeluskunnat julistettiin Suomen senaatin armeijaksi 25. tammikuuta 1918. Tähän punakaartit eivät alistuneet, ja ne olivat vahvistumassa Leninin Pietarista lupaaman aselastin myötä 26.–27. tammikuuta. Molemmat osapuolet aloittivat sodan luonteisen toiminnan Viipurissa ja muualla Karjalassa 17.–20. tammikuuta. 26. tammikuuta punakaartit ja työväen järjestyskaartit yhdistyivät Suomen Punaiseksi kaartiksi, ja sen joukot määrättiin liikekannalle 27. tammikuuta 1918 klo 23 lähtien. Etelä-Pohjanmaalla suojeluskunnat alkoivat kenraali Mannerheimin 25. tammikuuta antamalla käskyllä riisua venäläisiä varuskuntia aseista 28. tammikuuta 1918 yöstä alkaen. Suomen sisällissota oli syttynyt. Guatemalan sisällissota
Sisällissotaan johtavat tapahtumat alkoivat 1950-luvun alussa, kun vasemmistolainen presidentti Jacobo Arbenz Guzmán toteutti joukon uudistuksia, jotka veivät maan lähemmäksi sosialismia. Yhdysvallat karsasti Arbenzin toimia, koska pelkäsi kommunismin leviävän Latinalaisessa Amerikassa. Viimeinen pisara oli yritys kansallistaa suuren banaaniyhtiön United Fruitin maaomaisuutta. Arbenz olisi ottanut maareformissaan United Fruitilta pois vain sen viljelemättömät maat, mutta United Fruitin mukaan se tarvitsi niitäkin maita. United Fruitilla oli hyvät välit istuvaan hallitukseen. Niinpä Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu aloitti operaation "PBSUCCESS". Siinä mitättömän pieni joukko Guatemalalaisia Yhdysvaltain CIA:n tukemana kaappasi vallan Arbenzilta. Pahin vastarinta onnistuttiin nujertamaan pelottamalla. Pelotusvaikutus syntyi muutaman pommikoneen ollessa operaatiossa mukana. Kaappausta tukivat jotkut oikeistopoliitikot. Seminolisodat
Ensimmäinen seminolisota on määrittelemätön ja näin ollen sen alkamis- ja loppumisajankohdasta on epäselvyyksiä. Yhdysvaltojen armeijan mukaan sota käytiin aikavälillä 1814–1819 ja laivaston mukaan 1816–1819. Creek-sota aiheutti yhä useampien creek-intiaanien muuton Floridaan, kun he joutuivat luopumaan alueistaan Alabamassa ja Georgiassa. Vuoden 1812 sota alkoi 1814 ja britit laskivat joukkojaan Floridaan ja alkoivat jälleen hankkia liittolaisia intiaaneista. Yhdysvallat ajoivat kuitenkin britit pois. Nämä jättivät suuria määriä kivääreitä, ammuksia ja jopa tykkejä intiaaneille. Britit jättivät jälkeensä myös Negro Fortin linnoituksen, jota yhdysvaltalaiset pitivät uhkana. Jos orjat pääsisivät pakenemaan sinne, he saisivat linnoituksesta erinomaisen tukikohdan. 1816 amerikkalaiset tuhosivat linnoituksen, vaikka se oli Espanjan aluetta. Yhdysvaltain historia
Orjuuden ohella huomattavaksi kiistakysymykseksi muodostuivat osavaltioiden oikeudet ja liittovaltion rooli. Kiistat kärjistyivät siinä määrin, että ne johtivat vuosina 1861–1865 käytyyn Yhdysvaltain sisällissotaan. Teollistunut pohjoinen voitti maatalousvaltaisen etelän ja esti eteläisten osavaltioiden itsenäistymisyrityksen. Pohjoisvaltioiden voiton jälkeen orjuus lakkautettiin kaikkialla Yhdysvalloissa ja lähes neljä miljoonaa orjaa vapautettiin. Sisällissota oli merkittävä ja traumaattinen tapahtuma maan historiassa. Ai no wakakusa monogatari
Meg, Jo, Beth ja Amy March asuvat äitinsä kanssa Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa on parhaillaan käynnissä sisällissota, ja perheen lääkäri-isä on mukana taisteluissa. Kotona hänen tyttärensä rukoilevat isän säilyvän hengissä ja sodan lakkaavan. Suomen sisällissota
Sodan on katsottu alkaneen punaisten osalta 27. tammikuuta 1918 klo 23 ja valkoisten puolella 28. tammikuuta 1918 klo 3. Tarkemmassa tarkastelussa asia ei ole näin yksinkertainen, vaan sisällissotaa muistuttanut toiminta alkoi jo aiemmin tammikuussa, erityisesti Karjalassa. Syynä lienee ollut se, etteivät kummallakaan sodanjohdolla olleet omat joukot hallinnassa. Toisaalta Viipurin kaupunki oli sodan kannalta strategisesti keskeisimpiä paikkakuntia Suomessa, ja on myös arvioitu, että molemmilla puolilla johtoporras lopulta vaikutti aktiivisesti tapahtumien taustalla. Punaisten ja valkoisten välisessä taistelussa kyse oli sekä Viipurin hallinnasta että aseiden hankinnasta. Kamppailu alkoi 17.–20. tammikuuta työväenkaartin tunkeuduttua paikallisen suojeluskunnan asevarastoon Pietisen tehtaalla ja valkoisten kaapattua punaisten Mikkeliin suunnatun kiväärilähetyksen Taavetissa, jonka jälkeen syntynyt kahakka vaati kaksi kuolonuhria. Karjalan maalaispitäjistä komennettiin 21. tammikuuta noin 600 suojeluskuntamiehen vahvuinen pataljoona Viipuriin, jossa se miehitti 22. tammikuuta kaupungin rauta­tie­aseman, mutta joutui lopulta perääntymään Venäjänsaareen. Pataljoona jatkoi taisteluaan 27. tammikuuta Viipurin eteläpuolella Kämärällä, jossa se pysäytti joksikin aikaa Pietarista tulleet niin sanotut asejunat ja yritti kaapata niistä sotatarvikkeet. Junat olivat tuomassa Eino ja Jukka Rahjan johdolla Leninin Suomen työväenkaarteille tammikuun alussa 1918 lupaamaa suurta aselastia. Suojeluskuntalaisten kaappaushanke epäonnistui, ja junat pääsivät lasteineen lopulta Viipuriin, joka jäi punaisten hallintaan. Kämärän taistelua pidetään sisällissodan ensimmäisenä sotatoimena. Ukrainan–Neuvosto-Venäjän sota
Ukrainan–Neuvosto-Venäjän sota (Ukrainaksi Українсько-радянська війна Ukrajinsko-radjanska wijna) on nimitys vuosien 1917–1921 välillä tapahtuneille aseellisille konflikteille erityisesti Ukrainan kansantasavallan ja bolševikkien välillä. Se oli osa Venäjän sisällissotaa ja Ukrainan itsenäisyyssotana tunnettua laajempaa konfliktia, jossa ukrainalaisten ja venäläisten lisäksi taisteli muun muassa puolalaisia, saksalaisia ja Itävallan keisarikunnan joukkoja. Neuvostoliittolaisessa historiankirjoituksessa sotaa käsitellään sisällissotaan liittyvänä Ukrainan alueiden vapauttamisena länsi- ja keskieurooppalaisten, sekä puolalaisten sotavoimien miehitysvallasta, kun taas moderni ukrainalainen historiankirjoitus käsittelee sitä epäonnistuneen itsenäisyyssodan näkökulmasta. Venäjän sisällissota
Venäjän sisällissota käytiin 1917–1922 Venäjän vallankumousten jälkeen. Sota käytiin pääasiassa bolševikkien ja heitä vastustaneiden valkoisten välillä, ja se päättyi bolševikkien voittoon. Sota ei päättynyt aselepoon eikä rauhansopimukseen, joten sillä ei ole varsinaista päättymispäivää, mutta hajanaisia taisteluita käytiin Venäjän kaukoidässä vielä syksyllä 1922. Puna-armeija valloitti Vladivostokin 25. lokakuuta 1922. Chilen sisällissota (1891)
Chilen vuoden 1891 sisällissota käytiin kongressia ja presidentti José Manuel Balmacedaa tukevien joukkojen välillä 16. tammikuuta – 18. syyskuuta 1891. Sota jakoi Chilen asevoimat kahteen leiriin; laivaston tuki kongressia ja maavoimat istuvaa presidenttiä. Sota päättyi presidentin joukkojen antautumiseen ja presidentin tekemään itsemurhaan. Jordanian sisällissota
Jordanian sisällissota (myös "musta syyskuu") käytiin syyskuusta 1970 heinäkuuhun 1971. Sodassa olivat vastakkain Jordanian hallituksen joukot ja palestiinalaispakolaisten militanttiryhmät. Jordanian hallitus voitti sodan ja militanttiryhmät siirsivät toimintansa Libanoniin. New Orleansin valtaus
New Orleansin valtaus oli Yhdysvaltain sisällissodassa 25. huhtikuuta - 1. toukokuuta 1862 tapahtunut valtaus, jossa Unionin armeija valtasi suuren New Orleansin kaupungin Konfederaation armeijalta ilman aseellista vastarintaa. Valtaushetkellä kaupungissa olleet Konfederaation joukot olivat Unionin joukkoihin nähden niin alimiehitettyjä ja -varustettuja, että joukkoja komentanut Mansfield Lovell näki parhaaksi paeta kaupungista ennen taistelun alkamista. Buffalo soldier
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Pohjoisvaltiot perustivat useita väliaikaisia mustia sotilasrykmenttejä, mutta kongressi perusti varsinaiset Buffalo soldier -rykmentit rauhanajan sotilasyksiköiksi vasta sisällissodan jälkeen vuonna 1866. Alkuperäisen lain mukaan kaikkien buffalo soldier -yksiköiden upseerien piti olla valkoihoisia. Buffalo soldier -yksiköt palvelivat intiaanisotien lisäksi muun muassa Espanjan ja Yhdysvaltain sodassa 1898 ja Filippiinien ja Yhdysvaltain sodassa 1899–1902. Sellaisinaan niitä ei osallistunut ensimmäiseen maailmansotaan, mutta toisessa maailmansodassa osa rykmenteistä osallistui taisteluihin Tyynellämerellä, Pohjois-Afrikassa ja Italiassa. Viimeiset Buffalo soldier -rykmentit olivat mukana vielä Korean sodassa 1950-luvun alussa. Sodan ollessa vielä käynnissä erilliset mustat yksiköt lakkautettiin ja niissä palvelleet siirrettiin muihin yksiköihin. Sudanin sisällissota
Sudanissa on käyty sisällissotaa lähes sen koko itsenäisyyden ajan; yli viisikymmentä vuotta. Joskus sodat jaetaan ensimmäiseen sisällissotaan 1955-1972, ja toiseen sisällissotaan 1982-2005, usein myös todetaan sodan jatkuneen 1955-2005 yhdentoista vuoden välirauhan yli. Sisällissotia käytiin hallituksen ja Etelä-Sudanin itsenäisyyttä tai itsehallintoa ajaneiden kapinallisten välillä. Kapteeni Nemo (televisiosarja)
Yhdysvaltain sisällissodan aikaan viisi miestä ja koira haaksirikkoutuvat kuumailmapallolla autiolle saarelle ja kokevat siellä monia eriskummallisia seikkailuja. Outojen tapahtumien myötä alkaa vaikuttaa siltä, ettei saari olekaan asumaton. Haaksirikkoutuneet pyrkivät pääsemään perille saaren salaperäisestä asukkaasta. He joutuvat puolustamaan saarta myös merirosvojen hyökkäykseltä. Irlannin sisällissota
Irlannin sisällissota käytiin 28. kesäkuuta 1922 – 24. toukokuuta 1923 vasta muodostetussa Irlannin vapaavaltiossa. Sodassa olivat vastakkain Michael Collinsin johtama vapaavaltion hallitus ja Britannian kanssa solmitun vapaavaltiosopimuksen vastustajat, joita johti Eamon de Valera. Viimeksimainitut eivät hyväksyneet Ulsterin jäämistä Britannian hallintaan eivätkä vapaavaltion muodollista sidettä Britanniaan. Sodassa kuoli enemmän ihmisiä kuin sitä edeltäneissä Irlannin itsenäisyystaisteluissa. Yhdysvaltain laivaston historia
Yhdysvaltojen sisällissodan alkaminen kiihdytti purjelaivoista muodostuvan laivaston loppua. Pohjoisvaltiot polttivat Norfolkissa olevat laivansa 20. huhtikuuta 1861 estääkseen niiden joutumisen Etelävaltioiden haltuun. Osa laivoista ei kuitenkaan tuhoutunut täydellisesti. Mobilenlahden taistelu
Mobilenlahden taistelu käytiin Yhdysvaltain sisällissodan aikana 3. – 5. elokuuta 1864 pohjoisvaltioiden laivaston ja etelävaltioiden joukkojen välillä. Taistelussa pohjoisvaltiot valtasivat Mobilenlahden sisäänkäyntiä vartioineet linnoitukset, löivät lahdessa operoineen etelävaltioiden laivasto-osaston ja katkaisivat Mobilen satamakaupungin yhteydet avomerelle. Chancellorsvillen taistelu
Chancellorsvillen taistelu käytiin Yhdysvaltain sisällissodassa 30. huhtikuuta – 6. toukokuuta 1863 lähellä Chancellorsvillen kylää Spotsylvanian piirikunnassa Virginiassa. Taistelua on kutsuttu kenraali Robert E. Leen täydelliseksi taisteluksi, koska hän päihitti Unionin Joseph Hookerin komentaman armeijan, joka oli yli kaksi kertaa suurempi kuin Leen Pohjois-Virginian armeija. Kenraali Stonewall Jackson haavoittui kuolettavasti taistelussa, ja Lee lausuikin menettäneensä taistelussa ”oikean käsivartensa”. Kongon tasavallan sisällissota
Kongon tasavallan sisällissota käytiin vuosina 1997–1999 kahta presidenttiehdokasta kannattavien joukkojen välillä, ja laajeni kansainväliseksi selkkaukseksi, johon sekaantuivat ruandalaiset hutukapinalliset ja Angolan joukot. Sotilasyksiköt Yhdysvaltain sisällissodassa
Sisällissodan suurin sotilasyksikkö oli armeija (), joka muodostettiin armeijakunnista. Yleisen harhaluulon mukaan kummallakin osapuolella olisi ollut sodassa käytössään vain yksi armeija, mutta todellisuudessa kummallakin osapuolella oli useita itsenäisiä armeijoita. Armeijan johtaja valittiin armeijakuntien tapaan tavallisesti käytettävissä olleista kenraaleista kokenein. Lisäksi kummankin osapuolen presidentit (Abraham Lincoln ja Jefferson Davis) saattoivat antaa itse käskyjä armeijoille. Suomen sisällissota Etelä-Pohjanmaalla
Suomen sisällissodan tapahtumat Etelä-Pohjanmaalla käynnistyivät 27.–28. tammikuuta 1918, jolloin valkoiset aloittivat seudulla olleiden venäläisten varuskuntien valtauksen. Kyseessä oli kenraali C. G. E. Mannerheimin määräyksestä toteutettu operaatio, jota Pohjanmaalla pidetään myös koko sisällissodan alkuna. Paikalliset suojeluskunnat ottivat varuskunnat haltuunsa muutamassa päivässä tammikuun loppuun mennessä, jonka jälkeen sotatoimet maakunnassa olivat ohitse, kun rintamalinja asettui Etelä-Suomeen. Helmikuussa Etelä-Pohjanmaasta tuli valkoisen Suomen hallinnollinen ja sotilaallinen keskus. Vaasassa kokoontui Helsingistä paenneista senaattoreista muodostettu Vaasan senaatti ja valkoisen armeijan päämaja toimi maaliskuun jälkipuoliskolle saakka Seinäjoella. Maakunnassa koottiin myös merkittävä osa rintamalle lähetetyistä valkoisten joukoista. Salt Lake City
Yhdysvaltain sisällissodassa (1861–1865) Salt Lake Cityssä oli kaksi Pohjoisvaltioiden linnoitusta, Camp Floyd ja Fort Douglas. Utahin sodan seurauksena perustettu Camp Floyd suljettiin jo sisällissodan aikana. Fort Douglas säilyi armeijan omistuksessa aina vuoteen 1991 asti, jolloin viimeisetkin tilat luovutettiin Utahin osavaltionyliopistolle. Yhdysvaltain sisällissota
Toisin kuin aikaisemmat selkeästi orjuuden vastaiset puolueet, republikaanit saivat nopeasti kannatusta ja nousivat vakavastiotettavaksi haastajaksi demokraateille. Vuoteen 1858 mennessä republikaanit oli suurin puolue käytännöllisesti katsoen kaikissa pohjoisvalloissa. Merkittäväksi vedenjakajaksi muodostuivat vuoden 1860 presidentinvaalit. Mustajalat
Amerikan vakinaisen sotaväen siirtyessä käymään vuosina 1861–1865 Yhdysvaltain sisällissotaa ryhtyivät monet tasankoheimot vastustamaan amerikkalaisia. Vapaaehtoisista kerätyt ratsastavat miliisivoimat yrittivät pitää kuria yllä. Sotatoimia johtaneet kenraalit William T. Sherman ja Philip H. Sheridan joukkoineen aloittivat hyökkäykset intiaanien talvileireihin ja tuhosivat näiden ruokavarastot. Nämä iskut olivat erityisen tuhoisia ja heikensivät vastustajan sotavahvuutta. Yhdysvaltain sisällissodan tekniikka
Yhdysvaltain sisällissota vaikutti merkittävästi tekniikan kehittymiseen 1800-luvulla. Erityisesti aseteollisuuden kehitys, kuten makasiinikiväärin ja sukellusveneen kehittäminen, vaikuttaa sotimiseen yhä. Lisäksi esimerkiksi rautatien ja lennättimen käyttö vaikuttivat huomattavasti ihmisten jokapäiväiseen elämään myös sodan jälkeen. Yhdysvaltain sisällissota
Sota käynnistyi hitaasti. Kummallakaan osapuolella ei ollut armeijaa, ei liikekannallepanokoneistoa eikä sotilasbudjettia. Pelkkä sodan organisointi kesti pohjoisvaltioilta kaksi vuotta. Pohjoisvaltioilla oli selkeä materiaalinen ylivoima ja miesylivoima, sillä niiden joukoissa taisteli 2 000 000 sotilasta, kun taas etelävaltioiden joukoissa 500 000 sotilasta. Pohjoisvaltioilla oli lisäksi oma laivasto, jollaista etelävaltioilla ei ollut lukuun ottamatta harvoja aluksia, kuten panssarilaiva CSS "Virginiaa" eli "Merrimacia" . Pohjoisvaltioilla oli myös vahvemmat taloudelliset resurssit, mutta etelävaltioilla oli paremmat kenraalit, kun suurin osa pätevistä upseereista liittyi etelävaltioiden puolelle. Pohjoisvaltioilla oli myös kehittyneemmät aseet sillä pohjoisvaltioissa oltiin juuri ennen sotaa kehitetty ensimmäiset vipulukkokiväärit, tosin näiden harvinaisuuden ja heikohkon kantaman ansiosta rihlatut musketit pysyivät edelleen ensisijaisina jalkaväen aseina. Myöhemmin sodan aikana kehitettiin myös yksi ensimmäisista konetuliaseista eli Gatling. Pohjoisvaltojen edun mukaista oli odottaa että se saisi mobilisoitua suuremmat joukkonsa liikekannalle. Lincolnia syytettiin hidastelusta ja passiivisuudesta. Kun pohjoinen teki eräitä hyökkäyksiä liian varhain, ne päättyivätkin tappioon, mikä sittemmin saattoi tehdä sodanjohdon turhankin varovaiseksi. Yhdysvaltain presidentinvaalit 1860
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1860 järjestettiin 6. marraskuuta 1860. Vaalit voitti republikaanien ehdokas Abraham Lincoln. Yhdysvaltain sisällissota käynnistyi muutama kuukausi vaalien jälkeen. Osaget
Viimeisen intiaanisotansa osaget kävivät 1850-luvulla pahoja vihollisiaan kiowia ja comancheja vastaan. Näissä verisissä yhteenotoissa osaget kokivat kovia tappioita. Yhdysvaltain sisällissodassa 1860-luvulla he taistelivat kummallakin puolella rintamaa. Yhdysvaltain historia
Yhdysvaltain teollistuminen lähti toden teolla käyntiin sisällissodan jälkeen. Siirtolaisia virtasi Yhdysvaltoihin muun muassa kasvavan teollisuuden työvoimaksi. Vuonna 1829 oli määritelty ”pysyvä intiaaniraja”, jonka rikkomisesta rangaistaisiin valkoisia. Sen mukaan koko Mississippin länsipuoli olisi intiaanien. Ennen kuin laki ehdittiin saattaa voimaan, olivat uudisasukkaat jo Iowassa saakka. Koska ”pysyvän intiaanirajan” rikkominen oli päivittäistä, hallitus keksi ”ilmiselvän kohtalon”. Sen mukaan eurooppalaiset oli ”kohtalo” ennalta määrännyt kaitsemaan Amerikkaa. Valkoiset olivat sen mukaan ”hallitseva rotu”, joka oli vastuussa koko maasta. Tämä johti siihen, että 27. maaliskuuta 1866 presidentti Johnson kieltäytyi kirjoittamasta kansalaisoikeuslakia sen epäselvyyden takia, mutta 1. huhtikuuta kongressi kumosi presidentin ja hyväksyi lain, joka takasi kaikille Yhdysvalloissa syntyneille yhtäläiset oikeudet paitsi intiaaneille. Francis Ashbury Pratt
Vuosina 1861–1865 käydyn Yhdysvaltain sisällissodan aikana myös käsiaseet kävivät hyvin kaupaksi. Coltin asetehtaassa saatu oppi ei mennyt hukkaan, sillä Pratt & Whitney alkoi valmistaa sekä aseita että koneita aseiden valmistamiseksi. Uuden yrityksen toiminta laajeni parissa vuodessa niin, että yritykseen otettiin kolmas osakas Monroe Stannard, joka ainoana työskenteli kokopäiväisesti yrityksen palveluksessa. Vuonna 1864 uusi liikeyritys oli laajentunut ja vakiintunut niin, että sekä Pratt että Whitney saattoivat jättää vanhan työnsä ja siirtyä kokopäiväisiksi yrittäjiksi. Alaskan osto
Alaskan myymisestä keskusteltiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1859, mutta 1861 syttynyt Yhdysvaltain sisällissota keskeytti neuvottelut. Enrollment Act
Enrollment Act (tunnetaan myös nimillä Civil War Military Draft Act ja Conscription Act of 1863) oli sisällissodan runtelemassa Yhdysvaltain Unionissa vuonna 1863 hyväksytty laki, jolla pyrittiin saamaan lisää sotilaita armeijan palvelukseen. Lain taustalla oli vapaaehtoisten sotilaiden vähentyminen sisällissodan pitkittyessä. Enrollment Act velvoitti kaikkia Unionin alueella asuvia terveitä 20-45-vuotiaita miehiä sekä kansalaisuushakemuksen jättäneitä maahanmuuttajia ilmoittautumaan armeijan palvelukseen. Palvelukseen määrättävät miehet valittiin arvonnoilla. Koska afroamerikkalaisilla ei vielä tuolloin ollut Yhdysvaltain kansalaisuutta, oli heidät vapautettu palveluksesta. Lakiehdotus hyväksyttiin Yhdysvaltain kongressissa 3. maaliskuuta 1863 ja samalla se korvasi vuoden 1862 miliisilain. Little Bighornin taistelu
Yhdysvaltain sisällissota oli vienyt suuren osan vakinaisesta armeijasta idän taistelukentille, ja syntynyttä vajetta pyrittiin korvaamaan miliiseillä ja vapaaehtoisjoukoilla. Intiaanit saavuttivat joitakin yksittäisiä voittoja, mutta suurilta sodilta vältyttiin. Armeijan tukikohdat tasangoilla lisääntyivät, ja alkuperäisten asukkaiden elintila supistui. Siirtolaisuuden lisääntymisen myötä intiaanit joutuivat alttiiksi monille uusille houkutuksille. Alkoholi tuhosi nuoria miehiä, ja intiaaninaisia houkuteltiin prostituutioon.
Kenraali William T. Sherman kannatti intiaanien täydellistä tuhoamista, mutta hallitus ei myöntynyt tähän. Lokakuussa 1867 Medicine Lodge -joella pidettiin Lääkemajan rauhanneuvottelu (Medicine Lodge treaty), jonne kokoontui noin 5 000 intiaania. Yhdysvaltain puolelta tilaisuuteen osallistui noin sata asiamiestä, tulkkia, virkamiestä ja lehtimiestä. Heidän turvakseen ratsasti paikalle majuri Joel H. Elliotin johtama 7. ratsuväkirykmentin pataljoona. Tilaisuutta on kuvailtu suurimmaksi ja värikkäimmäksi kaikista valkoisten ja punaisten vallanpitäjien välisistä kokoontumisista. Ilmainen ruoka ja kahvi olivat houkuttimia, joilla haluttiin pitää intiaanit riittävän pitkään paikalla. Vuotta myöhemmin kirjoitettiin myös Fort Laramien rauhansopimus lakota-päällikkö Punaisen Pilven (Maȟpíya Lúta) ja kymmenien muiden sioux-johtajien kanssa. Kreikan sisällissota
Kreikan sisällissota käytiin vuosina 1946–1949. Se oli ensimmäinen kommunismin mittelö konservatiivisia voimia vastaan toisen maailmansodan jälkeen. Konservatiivisen puolen voitto johti Kreikan liittymiseen Natoon ja koko Välimeren itäosan painottumiseen osaksi länttä kylmässä sodassa.