Missä oli ensimmäinen ydinvoimala?
Ydinvoiman historia
Ensimmäinen sähköntuotantoon tarkoitettu ydinreaktori saavutti kriittisyyden 27. kesäkuuta 1954 kello 17:30 Neuvostoliitossa, Obninskissa lähellä Moskovaa. Neuvostoliitto rakensi seuraavan siviilikäyttöön tarkoitetun ydinvoimalaitoksen vasta kymmen vuotta myöhemmin. Vuonna 1956 Calder Hallissa Englannissa aloitti toimintansa ensimmäinen kaupallinen Magnox-tyyppinen ydinvoimala. Vuonna 1957 aloitti toimintansa ensimmäinen ydinvoimala Yhdysvalloissa Shippingportissa. Yhdysvallat samoin kuin Neuvostoliitto keskittyivät ydinvoiman sotilaalliseen käyttöön. Maailman ensimmäinen ydinsukellusvene Nautilus laskettiin vesille 1955. Calder Hallinkin voimala tuotti alkuun myös ydinasemateriaaleja. Obninsk
Obninsk tunnetaan maailman ensimmäisen ydinvoimalaitoksen sijaintipaikkana. Obninskin ydinvoimalaitoksen 5 MW:n reaktorilla saavutettiin ensi kerran ydinreaktion jatkumisen edellyttämä kriittisyys 6. toukokuuta 1954. Obninskin ydinvoimala liitettiin sähköverkkoon. Obninskin ydinvoimala toimi miltei keskeytyksettä 48 vuotta kunnes se viimein sammutettiin 29. huhtikuuta 2002. Nykyään tästä muistuttaa paikalla sijaitseva ydinvoimatekniikan museo. Ydinvoimala
Ensimmäinen sähköverkkoon sähköä tuottava ydinvoimalaitos, Obninskin ydinvoimalaitos, aloitti toimintansa 1. kesäkuuta 1954 Neuvostoliitossa. Ydinvoimalaitos yhdistettiin sähköverkkoon noin kolme viikkoa myöhemmin tuottaen sähköä tarpeeksi noin 2 000 kotitaloudelle. Sen sijaan maailman ensimmäinen täyden mittakaavan ydinvoimalaitos, Sellafield, avattiin 17. lokakuuta 1956 Isossa-Britanniassa. Ydinvoima
Toisen maailmansodan päätyttyä atomiytimen energian hyödyntäminen oli kaksijakoista: toisaalta ydinaseiden tuhovoima ja määrä kasvoivat nopeasti, mutta toisaalta myös ydinvoiman, säteilyn ja radioaktiivisuuden rauhanomainen hyödyntäminen lisääntyi monissa käyttökohteissa kuten lääketieteessä, tutkimuksessa, energiantuotannossa, merenkulussa, maanviljelyssä ja avaruustutkimuksessa. Ensimmäinen sähköntuotantoon tarkoitettu ydinreaktori saavutti kriittisyyden 27. kesäkuuta 1954 Neuvostoliitossa, Obninskissa lähellä Moskovaa. Vuonna 1956 Calder Hallissa, Englannissa aloitti toimintansa ensimmäinen kaupallinen ydinvoimalaitos. Vuonna 1957 aloitti toimintansa ensimmäinen ydinvoimalaitos Yhdysvalloissa Shippingportissa. 1950-luvun jälkeen ydinvoimaloiden määrä on kasvanut huomattavasti. Vuoteen 1964 mennessä maailmassa oli 14 reaktoria kytkettynä sähköverkkoon, vuonna 1970 81 reaktoria, vuonna 1975 jo 167, vuonna 1985 365 ja vuonna 1999 428.
Energia Kanadassa
Uusiutuvasta sähköstä riippumatta Kanadalla on 7. eniten ydinvoimaa maailmassa, yhteensä 3,4 % maailman ydinsähköstä vuonna 2008. Kanadalla on 18 ydinreaktoria 5 paikkakunnalla, toimijoina Ontario Power Generation (OPG), Hydro-Quebec, Ontario Hydro, Ontario Power Generation (OPG) ja New Brunswick Power. Kanadalaisessa Chalk River ydinvoimalassa oli ensimmäinen raportoitu vakava ydinonnettomuus viúonna 1952. Onnettomuuteen liittyi virheiden summa. Samassa reaktorissa oli onnettomuus myös vuonna 1958. Kaasujäähdytteinen reaktori
Britannian vanhimmat ydinvoimalareaktorit ovat Magnox-tyyppisiä. Magnoxin kehitystyöstä vastasi UKAEA (United Kindom Atomic Energy Authority, 1954-2004). Maailman ensimmäinen kaupallinen atomivoimalaitos avattiin Calder Halliin 1956. Neuvostoliitto oli avannut ensimmäisen siviilikäytössä olevan ydinreaktorin AM-1:n Obninskissa 1954. Calder Hallin ensimmäisen reaktorin teho oli 60 megawattia. Calder Halliin rakennettiin kaikkiaan 4 Magnox-tyyppistä reaktoria yhteisteholtaan 200-240 megawattia. Näillä ensimmäisillä reaktoreilla tuotettiin myös plutoniumia sotilaskäyttöön. Isoon-Britanniaan rakennettiin kaikkiaan 11 Magnox-tyyppistä reaktoria ja Japaniin sekä Italiaan kaksi. Calder Hall poistettiin käytöstä 2003. Laitos oli toiminut 47 vuotta ilman suurempia katkoksia tai onnettomuuksia. Operaatio Ranger
Operaatio Ranger oli neljäs yhdysvaltalainen ydinkokeiden sarja. Se suoritettiin 1951 ja oli ensimmäinen testisarja Nevadan testialueella ja toinen kerta kun ydinräjähde räjäytettiin manner-USA:n maaperällä (ensimmäinen oli Trinity). Ranskan joukkotuhoaseet
Ranska räjäytti Algerian autiomaassa ensimmäisen fissiopohjaisen ydinlatauksensa vuonna 1960. Ensimmäinen täysitehoinen vetypommi ("Canopus") räjäytettiin Fangataufan atollilla Tyynellämerellä 24. elokuuta 1968. Ydinaseen kehittely liittyi Ranskan "Force de Frappe" eli "Iskuvoimat" -ohjelmaan. Ranska jäi pois ydinkokeet ilmakehässä kieltävästä sopimuksesta pitkäksi aikaa. Maa kehitti myös itselleen lyhyen ja keskipitkän matkan ohjuksia. Semipalatinskin ydinkoealue
Semipalatinskin ydinkoealue () oli ensimmäinen Neuvostoliiton ydinaseen testausalue, ja toinen valtion kahdesta tärkeimmästä koealueesta sen historian aikana. Semipalatinskin ydinkoealue sijaitsee itäisessä Kazakstanissa Irtyš-joen eteläpuolella, 130 km Semein kaupungista (ent. Semipalatinsk) länteen. 
Alue on 18 000 km²:n laajuinen, ja siihen sisältyy alueen koillisnurkassa oleva Kurtšatovin kaupunki. MH-1A
MH-1A oli ydinreaktori ja ensimmäinen kelluva ydinvoimalaitos. Se oli sijoitettuna muokattuun yhdysvaltalaiseen toisen maailmansodan aikaiseen "Sturgis"-rahtilaivaan (aiemmin "SS Charles H. Cugle"). Reaktori toimitti 10 MW teholla sähköä sekä puhdasta vettä Yhdysvaltain hallinnoimalle Panaman kanava-alueelle vuosina 1968–1975. Uraanikaivos
Uraania mainitaan kaivetun tarkoituksella ensimmäistä kertaa Jáchymovin metallikaivoksissa 1843. Kuten usein nykyisinkin, historian ensimmäisessä uraanikaivoksessa uraani oli siis muiden kaivannaisten sivutuote. Myös muita pikivälke-esiintymiä oli löydetty eri puolilta maailmaa siihen mennessä, mutta yksikään niistä ei ollut yhtä rikas kuin Böömissä. Uraanin pääasiallinen käyttötarkoitus oli väriaineena lasi- ja posliinituotteissa. Rekisalo
Saaresta löytyneen paimenmajan jäännösten perusteella saari voi olla yksi ensimmäisiä pysyvästi asutettuja Päijänteen saaria. Pysyvä asutus on alkanut mahdollisesti jo 1700-luvulla isojaon myötä. Maanviljelys alkoi saaressa 1800-luvun alussa. Siellä tiedetään poltetun tervaa ja yksi Päijänteen alueen vanhimmista rantasaunoista on säilynyt saaressa. Talvisodan aikana saaressa asui työleireillä olleita sotavankeja. Pysyvä asutus alkoi vähenemään 1960-luvulla. Suomen ensimmäistä ydinvoimalaa suunniteltaessa Rekisalo oli pitkään yksi varteenotettavimmista vaihtoehdoista sen sijoittamiselle. Sendain ydinvoimalaitos
Sendain ydinvoimalaitos () on Japanin Kyūshūn saaren Kagoshiman prefektuurissa sijaitseva ydinvoimalaitos. Sen omistaa sähköyhtiö Kyūshū Denryoku. Laitokseen kuuluu kaksi ydinreaktoria, joista ensimmäinen otettiin käyttöön alun perin heinäkuussa vuonna 1984. Kaikki Japanin ydinvoimalat suljettiin väliaikaisesti vuoden 2011 maanjäristyksestä aiheutuneiden Fukushiman ydinonnettomuuksien vuoksi, minkä jälkeen Sendain ydinvoimalaitos avattiin niistä ensimmäisenä uudelleen vastustuksesta ja mielenosoituksista huolimatta 11. elokuuta vuonna 2015. Laitos sijaitsee maanjäristyksille ja tsunameille alttiilla alueella vain 50 kilometrin päässä aktiivisesta Sakurajima-tulivuoresta. Kyūshūn alueelle iski voimakas maanjäristys huhtikuussa 2016, mutta voimalaitos selvisi siitä vaurioitta. Zwentendorfin ydinvoimalaitos
Itävallan puolueista 1970-luvulla sosiaalidemokraatit sekä konseravatiivit kannattivat ja pienempi liberaalinen puolue vastusti ydinvoimaa. Vuoden 1975 viralliset suunnitelmat kattoivat kolme uutta ydinvoimalaa, teholtaan yhteensä 3 000 MW. Sähkön lisätarpeen väheneminen lykkäsi suunnitelmia. Syksyllä 1976 hallitus tiedotti suunnitelmistaan. Ympäristöliikkeet aktivoituivat vastustamaan hankkeita ja mediassa julkaistiin tietoja myös ydinvoiman haitoista. Ensimmäisenä valmistuvaksi suunniteltua Zwentendorfin ydinvoimalaa vastaan järjestettiin mielenosoituksia useissa kaupungeissa.
Ydinvoimasta päätettiin järjestää kansanäänestys 5. marraskuuta 1978. Äänestäjistä 50,47 % vastusti ydinvoimaa. Itävallan päätös ydinvoimarakentamisesta luopumisesta oli merkittävä ydinvoiman vastaisille liikkeille eri maissa, sillä se osoitti, että vaatimattomillakin resursseilla aktivistit voivat vaikuttaa päätöksentekoon. Pavel Sudoplatov
Fyysikko Oppenheimerin lähellä palveli kuitenkin sellaisia henkilöitä, jotka salaista tietoutta vuosivat eteenpäin. Sudoplatov oli kertonut Neuvostoliiton ydinsalaisuuksien eräänä merkittävimmistä lähteistä, olleen tanskalaisen ydinfyysikko Niels Bohrin. Bohr oli suhtautunut joviaalisti tiedonjakoon Yhdysvaltain ja Ison Britannian ulkopuolelle, tarkoittaen lähinnä itäistä liittolaista NL:oa. Tätä tapaamaan kotimaahansa Tanskaan lähetettiin akateemisessa peitetehtävässä esiintynyt NKVD:n agentti Elizaveta Zarubina, jolle Bohr auliisti oli pyydetyt tiedot kertonut. Bohrin panos oli niin merkittävä, että tämän antamien tietojen pohjalta kyettiin käynnistämään Neuvostoliiton ensimmäinen ydinvoimala. Tätä ennen venäläisille oli jo päässyt tapahtumaan ydinonnettomuus, mikä oli johtunut plutoniumin virheellisestä käsittelystä. Ågestan ydinvoimalaitos
Ågestan ydinvoimala () oli Ruotsin ensimmäinen kaupallinen ydinvoimala. Se oli käytössä vuosina 1964–1974. Se sijaitsee Huddingen kunnassa lähellä Tukholmaa. Se tuotti 55 MW kaukolämpöä ja 10 MW sähköä. Laitosta hallinnoi Vattenfall. Ydinvoima Suomessa
Helsinki osti Sipooseen kuuluvan Granön saaren uutta ydinvoimalaitosta varten. Arveltiin, että voimaverkkoon voitaisiin liittää 150–250 megawatin ydinvoimala. Granön saaren voimalaa ei kuitenkaan koskaan rakennettu. Tämän jälkeen pääkaupunkiseudulle kaavailtiin ruotsalaisen Asea-Atomin, VTT:n ja Finnatomin kehittämää lämpövoimareaktoria, joka olisi tuottanut kallioluolassa ainoastaan kaukolämpöä 200 megawatin lämpöteholla. ASEA oli rakentanut tämän tyyppisen voimalaitoksen Tukholman esikaupunkiin Huddingeen vuonna 1963. Tutkimuskäyttöön TKK:lle hankittiin 1960-luvulla Yhdysvalloista General Dynamicsin pieni tutkimusreaktori. Ydinaseeton vyöhyke
Ensimmäinen varsinainen ydinaseeton vyöhyke, Etelä-Amerikan ja Karibian ydinaseeton vyöhyke muodostettiin Tlatelolcon sopimuksella, joka allekirjoitettiin vuonna 1967 ja astui voimaan 1969. Kaikki 33 Latinalaisen Amerikan ja Karibian maata irtisanoutuivat ydinaseidan hallinnasta, testaamisesta ja käytöstä. Sopimusta valvovaksi kansainväliseksi järjestöksi perustettiin samalla Agency for the Prohibition of Nuclear Weapons in Latin America and the Caribbean (OPANAL). Sopimukseen kuuluu myös kaksi lisäprotokollaa. Ensimmäinen protokolla on tarkoitettu Etelä-Amerikan ja Karibian ulkopuolisille valtioille, jotka "de jure" tai "de facto" hallitsevat vyöhykkeeseen kuuluvia alueita, kuten esimerkiksi Ranskan hallitsema Ranskan Guyana. Toisen lisäprotokollan vahvistamalla ydinasevallat tunnustavat sopimuksen. Ydinvoima
Siviilikäytössä olevissa ydinvoimaloissa on sattunut kolme vakavaa onnettomuutta. Pahin niistä oli Tšernobylin reaktorin räjähdys Ukrainan alueella Neuvostoliitossa 26. huhtikuuta 1986. Yli 30 työntekijää kuoli onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Maailman terveysjärjestön WHO:n arvion mukaan jopa 9 000 ihmistä voi kuolla Tšernobylin säteilyn aiheuttamiin syöpiin. Kaikki asukkaat evakuoitiin 30 kilometrin etäisyydeltä voimalasta ja lisäksi evakuoitiin pahiten saastuneita kyliä 30 kilometrin suoja-alueen ulkopuolella. Onnettomuuden aiheuttamat taloudelliset vahingot olivat satoja miljardeja euroja. Ydinainevalvonta
IAEA:n Safeguards-toiminta alkoi kuitenkin vuonna 1959 Japanissa, jo paljon ennen ydinsulkusopimuksen allekirjoittamista, kun JRR-3 -tutkimusreaktorista tuli ensimmäinen valvonnan piirissä ollut ydinreaktori. Vuoteen 1961 mennessä IAEA:n jäsenmaat pääsivät sopimukseen kaikkien yli 100 MW tehoisten ydinreaktoreiden valvonnasta. Tämä jätti kuitenkin vielä valvonnan ulkopuolelle huomattavan määrän pieniä tutkimusreaktoreita. 1963 jäsenmaat sopivat kaikkien reaktoreiden, myös pienien, ottamisesta mukaan valvontaan. Vuonna 1965 jäsenmaat hyväksyivät yksimielisesti käyttöön ensimmäisen kattavan kansainvälisen Safeguards-valvontaohjelman INFCIRC/66. M65 Atomic Annie
Atomic Annie tai M65 Atomic Cannon (suom. "atominen kanuuna") oli Yhdysvaltojen rakentama hinattava tykki, joka kykeni ampumaan ydinkranaatin. Se kehitettiin 1950-luvulla, kylmän sodan alkuaikoina, ja se otettiin kenttäkäyttöön Euroopassa ja Koreassa 1953. Tykkiä valmistettiin 20 kappaletta, joista seitsemän on säilynyt nykypäivään eri museoissa.Atomic Anniella ammuttiin vain yksi ydinkärjen sisältänyt testilaukaus aseen koko käyttöhistorian aikana. Tämä "Grable"-niminen ydinkoe tapahtui osana operaatio Upshot-Knotholea Nevadan testialueella 8:30 aamupäivällä paikallista aikaa toukokuun 25 päivä, vuonna 1953. Ammutun ydinlatauksen, joka oli tyypiltään W9-ydinkärki, räjähdysvoimakkuus oli 15 kilotonnia TNT:tä. Se oli historian ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa koskaan tykistä ammuttu ydinammus. Upshot-Knotholen muut testit olivat kolme ilmasta pudotettua ydinpommia ja seitsemän tornissa räjäytettyä aseiden kehittelyssä tarvittavaa testilatausta. Ydinvoima
Suurimmat ydinvoiman tuottajamaat ovat Yhdysvallat, Ranska ja Kiina. Näissä kolmessa maassa sijaitsee lähes puolet maailman ydinreaktoreista, ja yhdessä ne tuottavat hieman yli puolet maailman ydinenergiasta. Muita suuria ydinenergiamaita ovat Japani, Venäjä ja Etelä-Korea. Suomi on 17. suurin ydinvoiman tuottaja 2 769 megawatin teholla neljässä reaktorissa. Vuodesta 1998 vuoteen 2010 maailmassa ydinvoimalla tuotetun sähkön määrä kasvoi 14 prosenttia. Seuraavien kahden vuoden aikana se laski 11 prosenttia, kun monet maat sulkivat reaktoreita Fukushiman onnettomuuden jälkeen. Vuodesta 2012 vuoteen 2017 ydinsähkön tuotanto on taas kasvanut 6 prosenttia. Ydinfysiikka
Nykyaikainen käsitys ytimen rakenneosasista muodostui kuitenkin vasta vuonna 1932, kun James Chadwick löysi protonia muistuttavan, mutta neutraalin alkeishiukkasen, neutronin. Italialainen fyysikko Enrico Fermi päätteli, että varauksettomuutensa ansiosta neutroni olisi erityisen helppo saada törmäämään ytimeen. Hän suoritti työtovereineen 1930-luvulla lukuisia kokeita, joissa hän tutki neutroneiden aikaansaamia ydinreaktioita. Kun Otto Hahn ja Fritz Strassmann havaitsivat 1939, että pommittamalla uraania neutroneilla saadaan uraaniytimet fissiohajoamaan, Fermi arveli, että uraanin fissiossa syntyisi myös vapaita neutroneita. Tämä johti ajatukseen ketjureaktiosta, jonka avulla uraanista voisi saada vapautumaan suuria määriä energiaa. Obninskin ydinvoimalaitos
Obninskin ydinvoimalaitos () on Länsi-Venäjän Kalugan alueella, Okajoen Protva-sivuhaaran lähistöllä, Obninskin kaupungin eteläosassa sijaitseva, vuonna 2002 suljettu maailman ensimmäinen ydinvoimalaitos. Laitos sijaitsee noin 100 kilometriä Moskovasta lounaaseen. Neuvostoliiton joukkotuhoaseet
Neuvostoliitto räjäytti ensimmäisen atomipomminsa ”RDS-1”:n (koodinimeltään ""Ensimmäinen salama"", länsimaisittain "”Joe-1”") Semipalatinskissa 29. elokuuta 1949. Rakenteeltaan RDS-1 oli Berijan tahdon mukaan suora kopio Yhdysvaltain Fat Man-pommista. Pommin teho oli noin 22 kt. Vuonna 1951 räjäytettiin seuraava, 38 kilotonnin pommi, jossa oli parannuksia, pommi oli esimerkiksi suuremmasta tehostaan huolimatta ensimmäistä huomattavasti kevyempi. Vuonna 1953 RDS-6 -räjäytyksessä testattiin pienitehoista vetypommia, jossa oli niin sanottu kerroskakkurakenne. Täysiverinen vetypommi RDS-37 räjäytettiin vuonna 1955. Ydinohjelman suurin pommi oli 1961 testattu 50 megatonnin Tsar-Bomba, suuritehoisin koskaan räjäytetty ydinase maailmassa. Belgian Kongo
Vuonna 1915 Kongosta löydettiin uraania, minkä vuoksi maahan perustettiin yksi maailman ensimmäisistä uraanikaivoksista. Toisen maailmansodan aikana Belgian Kongo oli tärkeä uraanin toimittaja Yhdysvalloille. Sieltä kaivettua uraania käytettiin myös atomipommin keksimiseen johtaneessa Manhattan-projektissa ja Hiroshimaan pudotetussa pommissa. Los Alamos (kaupunki)
Los Alamos on kaupunki New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 12 019 ihmistä vuonna 2010. Kaupunki tunnetaan Los Alamosin tutkimuslaitoksesta, jossa suunniteltiin maailman ensimmäinen ydinase. Los Alamos oli suljettu kaupunki vuosina 1943–1962, jolloin sen olemassaolo kiistettiin. Fukushima I -voimalan ydinonnettomuudet
Fukushima I -voimalan ydinonnettomuudet () olivat joukko 11. maaliskuuta 2011 tapahtuneesta Tōhokun maanjäristyksestä ja sitä seuranneesta tsunamista seuranneita ydinonnettomuuksia. Japanin itärannikolla, 250 kilometriä Tokiosta pohjoiseen, sijaitsevan ydinvoimalan reaktorit 1, 2 ja 3 olivat pysähtyneet automaattisesti maanjäristyksen seurauksena. Maanjäristys vahingoitti sähkölinjoja, ja voimalaitos menetti yhteyden Japanin sähköverkkoon. Sen jälkeen laitos tuotti sähköä jäähdytysjärjestelmille dieselgeneraattoreilla. Noin 50 minuuttia myöhemmin tsunami tuhosi dieselgeneraattorit, voimalaitos jäi yli viikoksi kokonaan ilman sähköä, ja yksi kerrallaan sen jäähdytysjärjestelmät pysähtyivät. Kolmen reaktorin sydämessä polttoaine ylikuumeni ja lopulta suli. Radioaktiivisia aineita vapautui reaktorin polttoaineesta suojarakennukseen ja myöhemmin sieltä ympäristöön. Kuulareaktori
Kuulareaktori on neljännen sukupolven ydinreaktori, jolla tuotetaan ydinreaktiolla sähköä ja lämpöä. Siinä käytetään polttoaineena uraania sisältäviä kuulia. Hyötynä on muun muassa, ettei reaktorin polttoaineesta pystytä helposti valmistamaan materiaalia ydinaseisiin. Ensimmäistä toimivaa reaktoria suunnitellaan Etelä-Afrikkaan. Ydinaseiden leviäminen
Tyypillisesti ydinasevaltioksi havittelevalla on seuraavia niin sanotun herkän teknologian laitoksia. Maan on kyettävä rikastamaan luonnonuraania, tai sitten sen on kyettävä käsittelemään reaktorissa tuotettua plutoniumia.Iranin arvellaan käynnistäneen ensimmäisen ydinvoimalansa vuonna 2009. Se on Venäjän tuella rakennettu 1000 MW kevytvesireaktori. YK:n ydinenergiajärjestä IAEA on vaatinut Irania keskeyttämään ydinohjelmansa, koska se pelkää polttoaineen jalostusta ydinaseiden plutoniumiksi. Yhdysvallat ja osa EU-maista epäilee Iranin rakentavan ydinpommin. Iran kiistää eikä piittaa YK:n vastalauseista. Ydinvoima Suomessa
Eurajoen kiehutusvesireaktorit (BWR) valmisti ruotsalainen Asea-Atom, nykyinen Westinghouse Electric Company, joka on osa japanilaista Toshibaa. Loviisan painevesireaktorit (PWR) ovat neuvostoliittolaisen Atomenergoexportin tuotosta. Loviisan 1. yksikkö aloitti sähköntuotannon helmikuussa 1977 ja 2. yksikkö marraskuussa 1980. Olkiluodon reaktorit otettiin tuotantokäyttöön vuosina 1979 ja 1982. Garching bei München
Ensimmäinen maininta Garching bei Münchenistä on vuodelta 915. 31. lokakuuta 1957 käynnistettiin Garchingissa Länsi-Saksan ensimmäinen kokeellinen ydinreaktori. Paikkakunnasta tuli kaupunki 1990 ja osa Münchenin teknillisestä yliopistosta muutti sinne 1997. Ydinaseohjelmat eri maissa
Yhdysvallat kehitteli ydinasetta 1942–1945 Los Alamosissa fyysikko Robert Oppenheimerin ja kenraali Leslie Grovesin johdolla niin sanotussa Manhattan-projektissa. Huippusalainen projekti työllisti tuhansia ihmisiä. Ensimmäinen ydinase, Plutoniumpommi lempinimeltään The Gadget (”Vempain”), räjäytettiin 5:30 aamulla 16. heinäkuuta 1945 Alamogordossa, New Mexicossa. Tämä ensimmäinen koe tunnetaan nimellä "Trinity". Pommi räjäytettiin terästornissa. Räjähdyksen aiheuttamassa kuumuudessa hiekka ja kivi muuttuivat kraatterissa lasiksi. Räjähdysvoimaltaan pommi vastasi noin 20 kilotonnia TNT:tä. Säteilyturvakeskus
1950- ja 1960-luvuilla suurvaltojen ilmakehässä tekemät ydinkokeet levittivät havaittavia määriä radioaktiivisuutta kaikkialle maapallolle. Laskeumaa seurattiin ja tutkittiin myös SFL:lla. Toisaalta tiedostettiin ydinaseiden muodostama uhka muuttuneessa maailmanpoliittisessa tilanteessa, joten SFL:lle määrättiin asiantuntijatehtäviä koskien mahdollista säteilyvaaratilannetta. Samalla ydintekniikan rauhanomainen käyttö edistyi maailmalla nopeasti. Ensimmäinen ydinvoimalaitos oli aloittanut toimintansa Neuvostoliitossa jo 1954 ja pian vaikutti selvältä, että ydinvoiman käyttö tulee aikanaan lisäämään ydinteknisen valvonnan tarvetta huomattavasti Suomessakin. Kaikki tämä kasvatti laitoksen työtaakkaa oleellisesti samoin kuin rahoitusta ja henkilökuntaakin. Ydinvoiman historia
Sodan jälkeen ydinohjelmat ympäri maailman keskittyivät ydinaseiden hankkimiseen, sillä kylmän sodan alku johti ripeään kilpavarusteluun. Omat reaktorityyppinsä asetuotannon tarpeisiin kehittivät Neuvostoliitto, Iso-Britannia ja Ranska. Huoli ytimen energian sotilaallisen käytön vaaroista johti vaatimuksiin sen energian käyttämisestä ennemmin ihmiskunnan tarpeiden palveluksessa. Sota oli osoittanut, kuinka mahtava voima atomiin kätkeytyy ja sen saattamista rauhanomaiseen käyttöön vaati muun muassa presidentti Eisenhower kuuluisassa "Atomit rauhan puolesta" -puheessaan. 40- ja 50-lukujen vaihteessa aloitettiinkin ensimmäiset hankkeet sähkön tuottamiseksi ydinvoimalla. R1 (reaktori)
R1 oli ensimmäinen ruotsalainen ydinreaktori, se käynnistettiin vuonna 1954. Se toimi Kuninkaallisen teknisen korkeakoulun tiloissa Valhallavägenin varrella Tukholmassa. Sen rakensi AB Atomenergi (per. 1947). Grafiittihidasteinen kanavatyyppinen reaktori
Ensimmäinen tuotannollinen grafiittihidasteinen ja kevytvesijäähdytteinen ydinreaktori kehitettiin 1950-luvun alussa Neuvostoliitossa. Kyseessä sata kilometriä Moskovan lounaispuolella sijaitsevaan Obninskin ydinvoimalaitokseen rakennettu, teholtaan viiden megawatin reaktori (LWGR, Light Water cooled Graphite moderated Reactor). Reaktori käynnistettiin ensimmäisen kerran 6. toukokuuta 1954 kello 19:40 Moskovan aikaa. Voimala liitettiin sähköverkkoon 27. kesäkuuta 1954. Obninskin LWGR-reaktorin pohjalta laadittiin uusia reaktoriratkaisuja, ja se toimi esikuvana myös RBMK-reaktorille. Jiaxing
Jiaxing on merkittävä energiantuottaja. Ensimmäinen kokonaan Kiinassa suunniteltu ydinvoimala, Qinshanin ydinvoimala ja rakenteilla oleva Fangjiashanin ydinvoimala sijaitsevat kaupungin alueella. Alamogordo
Alamogordo on paikkakunta New Mexicossa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 30 403 ihmistä vuonna 2010. Alamogordo on tunnettu Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohdasta, jossa testattiin, osana Manhattan-projektia, Trinity-kokeen nimellä maailman ensimmäistä atomipommia 16. heinäkuuta 1945. Itävalta
Noin kolmasosa Itävallan sähköstä tuotetaan vesivoimalla. Itävallassa ei ole ydinvoimaloita. Vuonna 1972 aloitettiin voimalaitoksen rakentaminen Zwentendorfiin Tonavan varrella. Vuonna 1978 järjestettiin kuitenkin kansanäänestys, jossa 50,5 % äänestäjistä vastusti ydinvoiman käyttöönottoa, eikä voimalaa ikinä avattu ja säädettiin laki ydinvoiman kieltämiseksi. Vuonna 2009 voimala muutettiin aurinkovoimalaksi. Uraanikaivos
Ensimmäinen varsinainen uraanikaivos toimi Jáchymovin, saksalaiselta nimeltään Joachimsthal, kaupungissa Böömin ja Saksin rajaseudulla, nykyisessä Tšekin tasavallassa. Jáchymov on vanha kaivoskaupunki, jossa on toiminut hopeakaivos jo 1500-luvulla. Seudun malmit olivat niin rikkaita, että siitä tuli Euroopan suurin kaivosalue. Jáchymov kasvoi Böömin toiseksi suurimmaksi kaupungiksi muutaman vuosikymmenen kuluessa jääden jälkeen vain Prahasta. Ydinvoima
Olkiluodon 900 megawatin kiehutusvesireaktorit valmisti ruotsalainen Asea-Atom, nykyinen monikansallinen ABB. Loviisan 500 megawatin painevesireaktorit ovat neuvostoliittolaisen Atomenergoexportin tuotosta. Loviisan ensimmäinen yksikkö aloitti sähköntuotannon helmikuussa 1977 ja toinen yksikkö marraskuussa 1980. Olkiluodon reaktorit käynnistettiin vuosina 1978 ja 1980. Bušehrin ydinvoimalaitos
Bušehrin ydinvoimalaitos sijaitsee Būšehrissa, Iranissa. Yhdysvallat ja Israel ovat pitäneet sitä uhkana turvallisuudelle. Laitoksen ensimmäinen VVER-painevesireaktori otettiin käyttöön 2011. Kahden muun rakentamista on suunniteltu. Tutkimusreaktori
FiR 1 oli Suomen ensimmäinen ydinreaktori. Se sijaitsi Espoossa Aalto-yliopiston Otaniemen kampusalueella osoitteessa Otakaari 3. Reaktorilla on tuotettu radioisotooppeja mm. teollisuusmittausten käyttöön. Aktivointianalyysillä (näytteen aktivoiminen neutronisäteilyllä tiettyjen alkuaineiden pitoisuuksien määrittämiseksi) on tutkittu geologisia ja biologisia näytteitä sekä erilaisten materiaalien ja prosessiliuosten epäpuhtauksia. Reaktorilla on tutkittu myös laitteiden säteilynkestävyyttä: mm. ITER-fuusioreaktorin magneettikentän mittausantureita on säteilytetty reaktorilla. Yliopiston opiskelijat ovat tehneet tutkimusreaktorilla harjoitustöitä. 2000-luvulla reaktorin merkittävin toimintamuoto oli erityisesti kaulan ja pään alueen syöpiä sairastaville annettu boorineutronisädehoito (BNCT, Boron Neutron Capture Therapy). Leningradin ydinvoimalaitos
Suomessa voimalaitosta kutsutaan Sosnovyi Borin ydinvoimalaksi sijaintikaupunkinsa vuoksi. Virallinen nimi Leningradin ydinvoimalaitos johtuu siitä, että voimala sijaitsee Leningradin alueella ja on perustettu palvelemaan silloista Leningradia. Uraani
Vuonna 1841 ranskalainen kemisti Eugène-Melchior Péligot eristi tetraklooriuraanista puhdasta uraania kaliumin avulla. Vuonna 1896 Henri Becquerel havaitsi uraanin radioaktiivisuuden. Toisessa maailmansodassa elokuussa 1945 Yhdysvallat pudotti Hiroshiman kaupunkiin uraaniin perustuvan ydinpommi Little Boyn. Sähköä tuotettiin ensimmäisen kerran uraanin avulla vuonna 1951. Ydinvoimaa hyödynnettiin vuonna 1954 "USS Nautiluksella". Ensimmäinen ydinvoimala avattiin lokakuussa 1956 Sellafieldissä. Zwentendorfin ydinvoimalaitos
AEG ja Siemens aloittivat voimalan rakentamisen vuonna 1972 Tonavan yläjuoksulle 30 km Wienistä Ala-Itävaltaan. Voimalan suunniteltu koko oli 700 MW, mikä olisi ollut 10 prosenttia Itävallan kokonaissähkönkäytöstä. Energia Venäjällä
Venäjä on panostanut ydinvoimaan yli 50 vuoden ajan. Ensimmäinen sähköä tuottava reaktori valmistui 1954, ja ensimmäiset kaupalliset voimalat 1963–1964. 1980-luvun puolivälissä voimaloita oli jo 25, mutta niissä oli monia ongelmia, pahimpana tunnetaan Neuvostoliiton ajan Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus vuonna 1986. 2000-luvulla uusien voimaloiden suunnittelua vauhditettiin, ja tavoitteena on rakentaa 2-3 GWe vuodessa. Suunnitelmissa on myös siirtyminen vaiheittain suljetun kierron voimaloihin. Rosenergoatom operoi maan ydinvoimaloita. Rosenergoatomilla on kymmenen ydinvoimalaa, joissa on yhteensä 31 reaktoria. Määrää on tarkoitus nostaa 59:ään vuoteen 2030 mennessä. Siperiaan on tulossa 3 GWe voimala alumiinin sulattamista varten. Ydinonnettomuus
Siviilikäytössä olevissa ydinvoimaloissa on sattunut vakava onnettomuus yhteensä viidellä reaktorilla. Maaliskuussa 2011 Fukushiman ydinvoimalassa Japanissa kolmen reaktorin sydän pääsi sulamaan. Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus Ukrainassa, Neuvostoliitossa tapahtui vuonna 1986, sekä Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus Harrisburgissa Yhdysvalloissa vuonna 1979. Ydinvoiman historiassa on lokakuuhun 2018 mennessä kertynyt 17 758 reaktorivuotta. Historiassa on siis tapahtunut yksi onnettomuus noin 3 600 reaktorinkäyttövuotta kohden. Ydinvoima
Historian toiseksi pahin ydinvoimalaonnettomuus sattui Japanissa, kun 11. maaliskuuta 2011 tapahtunut maanjäristys aiheutti tsunamin, joka tuhosi Fukushiman ydinvoimalan sähköjärjestelmät. Sähkökatkos pysäytti voimalan jäähdytysjärjestelmät, ja kolmen reaktorin sydämessä polttoaine ylikuumeni ja lopulta suli. Noin 30 kilometrin alueelta voimalan ympäriltä evakuoitiin noin 170 000 henkilöä. Evakuoinnissa kuoli 51 ihmistä. Suoria säteilyn haittavaikutuksia ei ole havaittu. Ihmisten saamat säteilyannokset jäivät niin pieniksi, että ne eivät oleellisesti lisää syöpäsairauksia. Onnettomuuden aiheuttamat taloudelliset vahingot olivat satoja miljardeja euroja. Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus
Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus 28. maaliskuuta 1979 on historian neljänneksi pahin ydinonnettomuus Tšernobylin ja Kyštymin onnettomuuden sekä Fukushiman onnettomuuden jälkeen. Se on sijoitettu luokkaan 5 kansainvälisellä ydinlaitostapahtumien INES-asteikolla laitokselle aiheutuneen merkittävän materiaalisen vahingon takia. Onnettomuudessa ydinvoimalan kakkosyksikön (TMI-2) sydän osittain suli. Onnettomuus tapahtui Three Mile Islandin ydinvoimalassa lähellä Harrisburgin kaupunkia Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Yksikkö ehti olla käytössä alle vuoden. Paikkakunnan mukaan pelkästä "Harrisburgista" puhuminenkin viittaa yleensä Three Mile Islandin onnettomuuteen. Shippingport
Shippingport on paikkakunta Yhdysvalloissa, lähellä Pittsburghia Pennsylvaniassa. Se tunnetaan maan ensimmäisen ydinvoimalaitoksen sijaintipaikkana. Voimalaitos ajettiin alas 1982, sillä sen modernisoimista ei enää pidetty kannattavana. Voimalaitos on yksi ensimmäisiä koskaan purettuja ydinvoimalaitoksia. Laitospaikka vapautettiin muuhun käyttöön purkutöiden päätyttyä 1987. Leningradin ydinvoimalaitos
Voimalan ensimmäistä yksikköä alettiin rakentaa syyskuussa 1967 (IAEA:n mukaan maaliskuussa 1970) ja Leningrad-1 -reaktori, joka oli Neuvostoliiton ensimmäinen RBMK-1000 -tyyppinen ydinreaktori, liitettiin sähköverkkoon 21. joulukuuta 1973. Seuraava reaktori kytkettiin jakeluverkkoon 11. heinäkuuta 1975. Ykkös- ja kakkosyksikkö ovat ensimmäisen sukupolven RBMK-reaktoreita. Kolmas- ja nelosreaktori otettiin käyttöön 7. joulukuuta 1979 ja 9. joulukuuta 1981. Ne ovat toisen sukupolven reaktoreita. Recep Tayyip Erdoğan
Erdoğan allekirjoitti 6. elokuuta 2009 Vladimir Putinin kanssa sopimuksen maan ensimmäisen ydinvoimalan rakentamisesta Akkuyuun Mersinin maakuntaan Välimeren rannalle. Voimalaan oli tarkoitus valmistua 2016 mennessä neljä 1200 MW reaktoria. Suunnitelma kohtasi Turkissa vahvaa vastarintaa ja turkkilainen osapuoli peruutti projektin marraskuussa 2009 sähköntuotannon hintaan vedoten. "Hurriyet"-lehden arvioiden mukaan Turkki menetti sopimuksen peruuttamisessa noin kaksi miljardia dollaria. Hanketta kuitenkin jatkettiin kesällä 2010 uusien neuvotteluiden jälkeen. Siperian ydinvoimalaitos
Ydinvoimalaitos on yksi Venäjän vanhimmista. Sen ensimmäisten reaktorien rakenne perustui Obninskin ydinvoimalaitoksessa kokeiltuun kevytvesijäähdytteiseen ja grafiittihidasteiseen reaktorityyppiin (LWGR, Light Water cooled Graphite moderated Reactor). Voimalassa oli sen historian aikana kaikkiaan viisi eri reaktoria. Voimalan yhteydessä jalostettiin myös ydinaseplutoniumia; asevarustelu oli eräs kemiallisen kombinaatin perustamisen syy. Ydinvoima Suomessa
Vuonna 2010 kolme tahoa haki lupaa ydinvoimalan rakentamiseen: suomalaisten teollisuuden ja kaupan alan yritysten ja energiayhtiöiden sekä E.ONin omistama Fennovoima, sekä aikaisempien ydinvoimaloiden omistajat Fortum ja Teollisuuden Voima TVO. Eduskunta päätti 1. heinäkuuta 2010 äänin 120–72 myöntää Teollisuuden Voimalle luvan rakentaa Olkiluotoon vielä yhden ydin­voimala­yksikön. Myös Fennovoima sai äänin 121–71 luvan rakentaa uuden ydinvoimalan joko Simoon tai Pyhä­joelle. 5. lokakuuta 2011 ilmoitettiin ydinvoimalaitoksen sijoituspaikaksi Pyhäjoki. Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus
Neuvostoliiton ulkopuolella onnettomuus havaittiin ensimmäisen kerran päivää myöhemmin yli tuhannen kilometrin päässä Forsmarkin ydinvoimalassa Ruotsissa, jossa työntekijöiden vaatteista mitattiin poikkeavia säteilyarvoja. Mittaustuloksia ihmeteltiin, ja aluksi niiden arveltiin johtuvan jostain tuntemattomasta säteilylähteestä voimalassa, mutta tämä mahdollisuus saatiin pian suljettua pois. Tarkemman tutkimuksen jälkeen näytti siltä, että radioaktiivisuus oli todennäköisesti peräisin reaktorionnettomuudesta. Koska länsimaissa sattuneesta onnettomuudesta ei ollut tiedotettu, alettiin pelätä onnettomuutta Neuvostoliitossa. Myös tuulen suunta tuki tätä mahdollisuutta. Ydinvoimala
Maailman kymmenen suurinta ydinvoimalaitosta sijaitsevat pääosin Japanissa ja Ranskassa. Kelluva ydinvoimalaitos
Vuoden 2014 maaliskuussa Kansainvälisen ydinenergiajärjestö IAEA:n ydinreaktorirekisterissä vielä rakenteilla olevan kahden ensimmäisen voimalayksikön (Akademik Lomonosov 1 ja 2) tulevaksi sijoituspaikaksi on merkitty Tsukotkan Pevek. Voimalan valmistumisajankohdaksi ilmoitettiin vuosi 2018. Toisaalla toimitussajankohdaksi on kerrottu syyskuuta 2016, jolloin ydinvoimala saattaisi ehtiä aloittaa toimintansa Tsukotkassa jo vuonna 2017. 28. huhtikuuta 2018 voimalayksikkö irroitettiin Pietarin telakan laiturista ja se lähti matkalle kohti Muurmanskia. Yhdysvaltain historia
Vuonna 1979 Pennsylvaniassa tapahtui Three Mile Islandin ydinvoimalaturma, joka oli Yhdysvaltain vakavin ydinonnettomuus ja lopetti uusien ydinvoimalaitosten rakentamisen Yhdysvalloissa. Berkeleyn ydinvoimalaitos
Berkeleyn ydinvoimalaitos on käytöstä poistettu ydinvoimalaitos Severn-joen rannalla Gloucestershiressä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se oli Britannian ensimmäinen käyttöön otettu ja ensimmäinen käytöstä poistettu ydinvoimala. Ydinsota
Ydinaseita on käytetty sotatilassa vain toisen maailmansodan lopussa. Tällöin Yhdysvallat iski Japaniin ja pudotti pommit Hiroshimaan ja Nagasakiin. Ydinsota on kuitenkin ollut useammankin kerran hiuskarvan varassa. Ydinkoe
Yhdysvallat, Neuvostoliitto ja Kiina suorittivat ydinkokeensa useimmiten omien rajojensa sisällä. Ranska teki kokeensa Algerian Saharassa ja Ranskan Polynesiassa ja Iso-Britannia joko yhdessä Yhdysvaltain kanssa tai Australiassa. Eniten ydinkokeita tehtiin Yhdysvaltain Nevadassa, yli 900 kertaa. Neuvostoliitto teki Kazakstanin Semipalatinskissa yli 450 ydinkoetta ja Novaja Zemljassa 130 ja Ranska Mururoan atollilla 179 koetta. Kiinan ydinkoepaikka oli Lop Nur maan länsiosissa. Ydinvoiman historia
Ensimmäiset vihjeet siitä, että atomin itsensä sisällä esiintyy reaktioita, saatiin 1896, kun Antoine Henri Becquerel löysi radioaktiivisuuden. Jo hyvin varhain kävi selväksi, että atomin sisältämät energiamäärät ovat hyvin suuria verrattuna sähkövoimaan perustuviin kemiallisiin energioihin. Tutkimus oli jo vuonna 1908 edennyt tarpeeksi, jotta suomalainen kemian professori Gustaf Komppa saattoi ennustaa: Ydinvoima Suomessa
Suomessa sijaitsevan ydinlaitoksen haltijalla on rajoittamaton vastuu Suomessa aiheutuneesta vahingosta. Rajoittamaton vastuu on ollut voimassa vuodesta 2012 alkaen. Jos Suomessa sijaitseva ydinlaitos aiheuttaa vahinkoa Suomen ulkopuolella, vastuun enimmäismäärä on noin 700 miljoonaa euroa . Vakavin ydinonnettomuus maailmassa vuoden 2008 loppuun mennessä on ollut Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus Ukrainassa vuonna 1986, jonka taloudellisiksi kustannuksiksi on arvioitu satoja miljardeja dollareita. Teollisuus
Teollistuminen alkoi sieltä, missä oli energiaa, pääasiassa kivihiiltä. Myöhemmin sähkön löytämisen ja sähkögeneraattorin keksimisen jälkeen ryhdyttiin käyttämään kivihiiltä energianlähteenään käyttäneiden höyrykoneiden lisäksi myös sähköä tuottavaa vesivoimaa – aikaisemmin vesivoimaa oli hyödynnetty mekaanisesti vesimyllyillä. Ensi kerran sähkön tuotanto aloitettiin Tampereella Tammerkoskessa 22. syyskuuta 1891. Tämä oli Suomen ensimmäinen vesivoimalaitos. Sellu- ja paperiteollisuus on esimerkiksi Suomessa koskien läheisyydessä, ja se tarvitsee paljon vettä valmistusprosessissa. Puut myös historiallisesti uitettiin tehtaaseen vesistöjä pitkin. Vuonna 1928 valmistuneen Imatran voimalaitoksen perustaminen antoi Suomessa syyn rakentaa valtakunnallinen sähköverkko, joten teollisuuden ei tarvinnut enää sijaita voimalaitoksen välittömässä läheisyydessä. RDS-1
RDS-1 (), tunnettu myös nimillä Izdeliye 501 (suom. "laite 501", engl. "device 501") ja First Lightning (ven. Первая молния, suom. "ensimmäinen salamointi"), oli Neuvostoliiton ensimmäinen ydinase. Yhdysvallat antoivat pommille koodinimen Joe-1. Ydinase räjäytettiin Semipalatinskin ydinkoealueella (nyk. Semei, Kazakstan) 29. elokuuta vuonna 1949. Ydinvoima
Vuonna 1939 Fermi pakeni Italian fasisteja Yhdysvaltoihin; Niels Bohr puolestaan pakeni saksalaisten miehitystä Tanskasta. He aloittivat yhteistyön Columbian yliopistossa ja kehittivät energianlähteeksi käyvän ketjureaktion käsitteen. Energiakäytöstä tutkimuksen painopiste siirtyi kuitenkin nopeasti ydinaseen kehittämiseen. Vuonna 1940 alkoi Yhdysvaltain hallituksen Manhattan-projekti, jonka tavoitteena oli ydinaseen kehittäminen. Ydinvoima
Tammikuussa 2019 maailmassa tuotettiin sähköä 454 ydinreaktorilla 30 eri maassa. Niiden teho oli yhteensä 400 285 megawattia. Vuonna 2017 10,3 prosenttia maailman sähköstä tuotettiin ydinvoimalla. EU-maissa lähes 30 prosenttia sähköstä tuotetaan ydinvoimalla. Tammikuussa 2019 rakenteilla oli 55 uutta reaktoria 18 eri maahan: Arabiemiraatteihin, Argentiinaan, Bangladeshiin, Brasiliaan, Etelä-Koreaan, Intiaan, Iso-Britanniaan, Japaniin, Kiinaan, Pakistaniin, Ranskaan, Slovakiaan, Suomeen, Ukrainaan, Turkkiin, Valko-Venäjälle, Venäjälle ja Yhdysvaltoihin. Sydämen sulamisonnettomuus
Historian vakavin ydinvoimalaonnettomuus tapahtui keväällä 1986 Neuvostoliitossa nykyisen Ukrainan alueella. Tšernobylin voimalaitoksen nelosreaktorissa tapahtunut onnettomuus johtui RBMK-tyyppisen reaktorin tunnetuista turvallisuuspuutteista ja turvallisuusmääräysten vastaisesta käytöstä. Onnettomuudesta aiheutui suuri radioaktiivinen päästö, koska reaktorin ympärillä ei ollut suojarakennusta ja koska pitkään jatkunut tulipalo levitti radioaktiivisia aineita ilmakehään. Useita kymmeniä työntekijöitä kuoli säteilysairauteen. Yli sata tuhatta ihmistä evakuoitiin. Laskennallisesti on arvioitu, että onnettomuus aiheuttaisi noin neljä tuhatta ylimääräistä syöpäkuolemaa tulevina vuosikymmeninä. Kuurmanpohja-suunnitelma
Kahden miljoonan asukkaan Pietarissa ensimmäinen sähkölaitos oli perustettu jo 1886. Kaupungissa oli 1900-luvun alussa yli puoli tusinaa sähkölaitosta joista suurimmat kolme olivat saksalaisten, sveitsiläisten ja belgialaisten omistuksessa. Näillä kolmella yhtiöllä oli Pietarissa kolme voimalaa jotka käyttivät polttoaineena Englannista tuotua kivihiiltä, Polttoaineen kalleuden vuoksi yhtiöt halusivat hankkia halvempaa vesivoimalla tuotettua sähköä ja alkoivat sen vuoksi ostaa koskiosuuksia Ylä-Vuoksen varrelta ja suunnitella voimalinjojen vetämistä Karjalan kannaksen halki Pietariin. Vuonna 1914 Ylä-Vuoksen koskista 68 prosenttia oli ulkomaisessa omistuksessa ja 31 prosenttia Suomen valtion omistuksessa. Ylä-Vuoksen voimaloiden rakentamista viivyttivät kuitenkin rahoitusvaikeudet, yhtiöiden keskinäinen kilpailu ja Suomen senaatin kielteinen asenne rakentamiseen. Ydinvoiman historia
Vuonna 1961 Imatran Voima käynnisti kansainvälisen tarjouskilpailun ydinvoimalasta avaimet käteen -periaatteella. Yhtiö halusi 1967 tilata joko saksalaisen AEG:n tai amerikkalaisen Westinghousen reaktorin Neuvostoliiton tarjousta pidettiin puutteellisena. Valtioneuvosto päätti kuitenkin luopua tilauksesta tarjousten perusteella. Teollisuusministeri Väinö Leskinen allekirjoitti Moskovassa 1969 tavaranvaihtosopimuksen, joka sisälsi ydinvoimalan tilauksen Neuvostoliitosta. Novo Voronesh -painevesireaktoria täydennettiin suomalaisella insinööritaidolla. Turvatekniikka, automaatio ja mittaristot suunniteltiin Suomessa ja hankittiin lännestä. Loviisan ydinvoimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1977, jolloin Loviisa 1 valmistui sähköntuotantoon . Ydinreaktori
Neuvostoliitossa kehitettiin kaksi erityyppistä siviilireaktoria vuodesta 1954 lähtien. Ensimmäinen RBMK tai niin sanottu Tšernobyl-tyyppi on omanlainen mallinsa ja toinen samankaltainen kuin Yhdysvaltain painevesireaktori. NL:n ensimmäinen painevesireaktori otettiin käyttöön 1964. Ydinvoimala
Suomessa on toiminnassa kaikkiaan neljä ydinreaktoria. Niistä kaksi sijaitsee Olkiluodossa ja toiset kaksi Loviisassa. Olkiluodon voimalaitokset rakensi ruotsalainen Asea-Atom. Loviisan VVER.voimalaitokset rakennettiin puolestaan Suomen ja Neuvostoliiton väliseen clearing-kauppaan liittyen, ja Neuvostoliitossa käytettyihin vesijäähdytteisiin vastaaviin ydinvoimalaitoksiin pohjautuen. Calder Hall
Calder Hallin ydinvoimala oli maailman ensimmäinen kaupallinen ydinvoimala, joskin kaikkein ensimmäinen ydinvoimala oli jo toiminnassa Neuvostoliitossa Obninskissa. Calder Hallissa oli neljä Magnox-tyyppistä kaasujäähdytteistä, grafiittihidasteista reaktoria, jotka tuottivat 50 MW kukin. Laitosta käytettiin aluksi myös asekelpoisen plutoniumin tuotantoon. Voimala tuotti sähkön lisäksi plutoniumia 1980-luvun jälkipuoliskolla. Plutoniumin valmistuksen lopettamisesta ilmoitettiin 1995. Canopus (ydinkoe)
Canopus (ransk.: "Opération Canopus") on Ranskan suorittama ydinkoe. 24. elokuuta 1968 räjäytetty ydinlataus oli ensimmäinen Ranskan testaama vetypommi. Sillä kokeellaan se liittyi 5. maaksi, joka vetypommin on räjäyttänyt. Kokeen voimakkuus oli 2,6 megatonnia, ja se suoritettiin noin 1 800 jalan korkeudella eli n. 600 metrissä olleesta vetyilmapallosta. Koe suoritettiin Fangataufalla, Mururoan lähettyvillä olevassa saaristossa Tyynellämerellä. Loviisan ydinvoimalaitos
Laitos otettiin käyttöön Suomen ensimmäisenä ydinvoimalaitoksena yhden reaktorin voimin vuonna 1977, ja toinen reaktori käynnistyi 1980. Laitoksen omistaa Fortum Oyj, jolle omistus siirtyi Imatran Voima Oy:n (IVO) ja Neste Oy:n yhdistyttyä 1998. Tuulivoima Tanskassa
Vindeby Lollandissa (1991) oli maailman ensimmäinen tuulipuisto. Siellä on 11 kpl 450 kW:n turbiineja. Muita pilottiprojekteja olivat Tunø Knob (1995) ja Middelgrunden (2000). Sen jälkeen 
rannikolla Rønland (2003), Frederikshavn (2003) ja Samsø (2003). Hanhikivi 1 -ydinvoimalan rakennushanke
Hanhikivi 1 -ydinvoimalaitos rakennetaan Pyhäjoen kuntaan Hanhikiven niemelle. Fennovoima ilmoitti ydinvoimalan sijoituspaikan 5. lokakuuta 2011. Fennovoiman ensimmäinen suunniteltu ydinvoimalan sijoituskunta oli Ruotsinpyhtää, mutta sen jälkeen suunnitelmat tehtiin joko Pyhäjoen ja Simon mukaan. Pyhäjoen kunta sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla. Ydinase
Kiinassakin ydinasetutkimus aloitettiin jo vuonna 1953, ja päätös ydinaseistuksen hankkimisesta tehtiin vuonna 1955 tai 1956. Sosialistiset Kiina ja Neuvostoliitto aloittivat 1950-luvulla tiiviin yhteistyön muun muassa ydinteknologian alalla salaisten sopimusten siivittämänä. Neuvostoliitto jopa lupasi toimittaa Kiinalle ydinaseen mallikappaleen sekä apua ydinaseen rakentamisessa. Maiden välien viilentyessä Kiinalle ei toimitettu ydinasetta ja vuonna 1960 Neuvostoliitto veti neuvonantajansa pois. Ensimmäisen kerran Kiina kokeili ydinasetta 16. lokakuuta 1964. Lanskata
1960-luvun alussa Lanskata ja Sandö olivat ehdolla Suomen ensimmäisen ydinvoimalan sijoituspaikaksi yhdessä Eurajoen Olkiluodon ja Pyhämaan Kettelin kanssa. Vuoden 1964 loppuun mennessä länsirannikko kuitenkin hylättiin voimalan paikkana ja se päätettiin myöhemmin rakentaa Loviisaan. Paksin ydinvoimalaitos
Paksin ydinvoimalaitos () on Unkarin ensimmäinen ja ainoa ydinvoimala. Voimalaitos sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Paksin kaupungista Tolnan läänissä maan keskiosassa. Voimalan neljä reaktoria tuottaa noin 40 prosenttia Unkarissa tuotetusta sähköstä. Uraanikaivos
Vuonna 1896 Henri Becquerel havaitsi ensi kertaa radioaktiivisuuden nimenomaan uraanissa ja vuonna 1898 Marie Curie eristi Jáchymovin pikivälkkeestä uraanin hajoamistuotteen, selvästi sitä radioaktiivisemman radiumin. Samalla radioaktiivisuuteen liittyvä innostus valtasi Euroopan, ja kun radioaktiivisuuden vaarallisuudesta ei ollut tietoa, uraanimalmialueille perustettiin terveyskylpylöitä, niin myös Jáchymoviin. Ydinaseonnettomuus
Neuvostoliiton maanpäällisiä atomipommikokeita tehtiin Semipalatinskin alueella Kazakstanissa 1949–1989. Semipalatinskissa tehtiin 40 vuoden aikana lähes 500 ydinkoetta. Laskeumien määrä pieneni, kun vuonna 1963 kokeiden tekeminen ilmakehässä kiellettiin. Ensimmäinen räjäytys vuonna 1949 oli pintaräjäytys eli siinä tuuli vei räjähdyspilveä kapeana vanana niiden muutaman kylän yli, jotka olivat tuulen alapuolella. Koealueen lähellä sijaitsevan Altain alueen asukkaiden annokset olivat keskimäärin 260 mSv. Tutkimuksissa on saatu viitteitä leukemian riskin suurentumisesta. Laskeuman vaikutus Semipalatinskin asukkaisiin oli valtava. Perimään ja sukusoluihin syntyi mutaatioita, jotka periytyivät toiseen ja edelleen kolmanteen sukupolveen. Kilpirauhassyöpä on alueella kuitenkin muuta maata selvästi yleisempää. Suurelle säteilymäärälle altistui muutama tuhat ihmistä, mutta ydinkokeet suurten asutuskeskusten lähellä vaikuttivat kaikkiaan noin 1 500 000 ihmiseen . Chicagon yliopisto
Yliopisto tunnetaan maailman ensimmäisen ydinreaktorin, "Chicagon läjän", sijaintipaikkana. Chicagon läjän pääsuunnittelijoihin kuului muun muassa Enrico Fermi. Koereaktori oli tärkeässä osassa Yhdysvaltojen ydinaseeseen johtaneessa Manhattan-projektissa ja ydinvoiman perusteiden luomisessa. Atomiteoria
Tutkittuaan sähkön kulkua katodisädeputken tyhjiössä Sir Joseph Thomson keksi elektronin vuonna 1897. Thomson oletti, että elektronit ovat osa atomia, niinpä hän julkaisi vuonna 1904 ensimmäisen elektronit sisältävän atomimallin. Siinä atomi esitettiin kimmoisana, positiivisena pallona, jonka sisällä on negatiivisia elektroneita. Ulospäin atomi oli sähköisesti neutraali. Koska atomin oli havaittu lähettävän sähkömagneettista säteilyä ja lisäksi tiedettiin sähköisen varauksen kiihtyvän liikeen aiheuttavan säteilyä, Thomson päätteli elektronien värähtelevän atomin sisällä ja näin myös säteilevän . Obninskin ydinvoimalaitos
Keväällä 2014 tulee kuluneeksi 60 vuotta siitä, kun tämä maailman ensimmäinen tuotannollinen ydinvoimala saavutti kriittisyyden. Obninskin voimalaitokselle suunniteltu reaktoriratkaisu toimi pohjana useiden myöhempien ydinvoimaloiden suunnittelulle. Rakennettiin Siperian ja Belojarskin ydinvoimalaitokset, ja kehitettiin suurempi, 1000 MW:n RBMK-reaktorimalli. Los Alamos National Laboratory
Los Alamosissa suunniteltiin Manhattan-projektin aikana maailman ensimmäisen ydinase, jota testattiin kerran Alamogordossa ja elokuussa 1945 käytettiin Hiroshimassa ja Nagasakissa. Sittemmin Los Alamos Scientific Laboratory on muuntunut Los Alamosin kansalliseksi laboratorioksi (LANL). Se on suunnitellut yli 70 prosenttia Yhdysvaltain kaikista ydinaseista.Los Alamossa sijaitsee myös Bradbury Science Museum. Museossa on noin 60 interaktiivista näyttelyä joissa esitellään Manhattan-projektin historiaa, laboratorion nykyisiä ja historiallisia puolustus- ja teknologiahankkeita sekä kansallisen ja kansainvälisen taloudellisen, ympäristön, poliittisiin ja sosiaalisiin kysymyksiin liittyvää laboratoriotutkimusta. Museossa käy vuosittain noin 80 000 kävijää. Ydinvoiman historia
Vuonna 1939 Fermi pakeni Italian fasisteja Yhdysvaltoihin; Niels Bohr puolestaan pakeni saksalaismiehitetystä Tanskasta. He aloittivat yhteistyön Columbian yliopistossa ja kehittivät energianlähteeksi käyvän ketjureaktion käsitteen. Energiakäytöstä tutkimuksen painopiste siirtyi kuitenkin nopeasti ydinaseen kehittämiseen, sillä natseja paenneet eurooppalaiset tiedemiehet, Albert Einstein eritoten, näkivät atomiaseella varustetun Natsi-Saksan realistisena uhkana, johon oli välttämättä varauduttavana. Juhani Kantele
Kantele sai 1966 nimityksen fysiikan professoriksi Jyväskylän yliopistoon ja hän aloitti virassaan vuoden 1967 alussa. Professuurin tutkimus- ja opetusalaksi määriteltiin vasta syyskuussa 1991 kokeellinen ydinfysiikka. Kantele oli Jyväskylän yliopiston ensimmäinen fysiikan professori. Hän jatkoi Jyväskylässä tutkimustyötään ydinfysiikan parissa. Jyväskylään kehittyi pian kansainvälisesti tunnettu ydinfysiikan laboratorio. Laboratorion ensimmäinen tutkimuslaite oli neutronigeneraattori. Ydinvoima
Ensimmäiset vihjeet atomin sisällä tapahtuvista reaktioista saatiin vuonna 1896, kun Antoine Henri Becquerel havaitsi radioaktiivisuuden. Ytimen olemassaolosta saatiin viitteitä vuonna 1919, kun Ernest Rutherford altisti typpikaasun alfahiukkassäteilylle: osa hiukkasista törmäsi ja jäi typpiatomiin transmutatoiden eli muuttaen ne hapeksi. Reaktiossa atomi emittoi protonin, jonka myöhemmät tutkimukset osoittivat ydinhiukkaseksi. Toisen ydinhiukkasen, neutronin, löysi Sir James Chadwick vuonna 1932. Pian italialainen Enrico Fermi kollegoineen havaitsi, että uraaniin törmätessään hitaat neutronit synnyttävät kohteessa ainakin neljää erilaista ainetta. Vähän myöhemmin saksalaiset Otto Hahn ja Fritz Strassmann osoittivat yhteistyössä Lise Meitnerin kanssa, että reaktiossa uraaniatomit halkeavat. Keinotekoinen fissio oli keksitty. Ydinvoima Suomessa
Ydinvoimaa Suomessa tuottavat neljä toimivaa ydinvoimalaitosyksikköä, joilla tuotetaan noin neljännes Suomessa käytetystä sähköstä (2015). Laitosyksiköistä kaksi on Satakunnan Olkiluodossa ja toiset kaksi Uudellamaalla Loviisassa. Suomen viides laitosyksikkö, Olkiluoto-3, on testausvaiheessa. Yhdysvaltain energiapolitiikka
USA:n ensimmäinen reaktori on vuodelta 1957 Pennsylvaniassa Eisenhowerin kampanjan tuloksena. Kaikki nykyiset 104 reaktoria on tilattu vuosina 1963–1973. Three mile Islandin onnettomuuden jälkeen vuonna 1979 ei ole rakennettu uusia reaktoreita. Peruttuja reaktoreita on 138. Viimeksi valmistunutta reaktoria rakennettiin 23 vuotta. Ongelmina ovat suuret kustannukset ja kansalaisten kielteisyys. ABC:n ja Washington Post lehden mukaan 6/2005 64 % amerikkalaisista vastusti uusia atomireaktoreita. Metzamorin ydinvoimalaitos
Metsamorin ydinvoimalaitos tai Metzamorin ydinvoimalaitos () sijaitsee Armeniassa, 30 kilometriä maan pääkaupungista Jerevanista länteen, lähellä Turkin rajaa. Voimalan työläisille rakennettiin lähelle Metsamorin kaupunki. Neuvostoaikana virallinen nimi oli "Armenian ydinvoimala" (ААЭС). Fysiikka
Uusiseelantilainen fyysikko Ernest Rutherford löysi vuonna 1911 atomin ytimen pommittaessaan alfa-hiukkasia ohutta kultalevyä kohti. Rutherford totesi useimpien hiukkasten menevän kultalevystä läpi, mutta yllätyksekseen hän havaitsi, että osa hiukkasista sirosi takaisin päin. Tästä hän päätteli, että suurin osa atomin massasta sijoittuu hyvin pieneen ytimeen, jossa on positiivisesti varautuneita hiukkasia, protoneja. Vuonna 1932 James Chadwick löysi neutronit, jotka osoittautuivat myös ytimen osasiksi. Tuulivoiman historia
Tuulimyllyjä käytettiin viljan jauhatukseen, vedennostoon ja kasteluun ja pienteollisuuden voimanlähteenä ennen höyrykoneen yleistymistä. Ensimmäinen sähköä tuottavan tuulivoimalan rakensi Charles F. Brush Clevelandissa, Ohiossa vuonna 1888. Kyseessä oli myös ensimmäinen tuulivoimala, joka sisälsi vaihteiston (suhdeluku 50:1), jonka avulla generaattorin nopeus nostettiin 500 kierrokseen minuutissa. Voimalan teho oli 12 kW ja sähköä varastoitiin akkuihin . Koodankulamin ydinvoimalaitos
Koodankulamin ydinvoimalaitos on rakenteilla oleva ydinvoimalaitos Koodankulamissa, Tirunelvelin piirikunnassa Tamil Nadun osavaltiossa Intian eteläosassa. Voimalaitoksen rakennuskustannusarvio on noin kolme miljardia Yhdysvaltain dollaria. Voimalaitoksen rakennuttaa intialainen valtionyhtiö Nuclear Power corporation of India Limited (NPCIL) ja venäläinen Atomstroyexport. Ensimmäisessä vaiheessa rakennetaan kaksi 1 000 megawatin laitosyksikköä. Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennushanke
Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennushanke alkoi vuonna 2005, kun Eurajoen Olkiluodon ydinvoimala-alueelle alettiin rakentaa kolmatta voimalaitosyksikköä. Voimalaitoksen omistaa Teollisuuden Voima Oyj (TVO), ja sen toimittaa Areva NP:n ja Siemens AG:n muodostama konsortio (Areva toimittaa reaktorin ja Siemens vastaa turbiinilaitoksesta). Olkiluoto 3 on ensimmäinen EPR-tyyppinen voimala maailmassa, ja sen sähköteho on 1 600 MW. Rakennushankkeella on ollut vuosia vaikeuksia venyvän aikataulun ja nousevien kustannusten takia. Ydinvoiman historia
Ytimen olemassaolosta saatiin viitteitä 1919, kun Ernest Rutherford altisti typpikaasun alfahiukkassäteilylle: osa hiukkasista törmäsi ja jäi typpiatomiin transmutatoiden eli muuttaen ne hapeksi. Reaktiossa atomi emittoi protonin, jonka myöhemmät tutkimukset osoittivat ydinhiukkaseksi. Toisen ydinhiukkasen, neutronin, löysi Sir James Chadwick 1932. Pian italialainen Enrico Fermi kollegoineen havaitsi, että uraaniin törmätessään hitaat neutronit synnyttävät kohteessa ainakin neljää erilaista ainetta. Vähän myöhemmin saksalaiset Otto Hahn ja Fritz Strassmann osoittivat, että reaktiossa uraaniatomit halkeavat. Keinotekoinen fissio oli keksitty. Forsmarkin ydinvoimalaitos
Forsmarkin ydinvoimala sijaitsee Ruotsin Itämeren rannikolla Uppsalan läänissä Östhammarin kunnassa, noin 70 km:n päässä Ahvenanmaasta. Forsmark tuottaa noin kuudenneksen Ruotsin itse tuottamasta sähköenergiasta. Laitoksen kolmen kiehutusvesireaktorin yhteenlaskettu sähköntuotto on noin 3100 megawattia. Ensimmäiset reaktorit käynnistettiin vuonna 1980, kolmas vuonna 1985. Camp Century
Tukikohdan lämpö ja sähkö tuotettiin ydinvoimalla. Voimala oli myös maailman ensimmäinen liikuteltava ydinreaktori. Asemalla oli muun muassa sairaala, laboratorioita, elokuvateatteri, pesula, parturi, kauppa, kirjasto ja kappeli.
Asemalla tutkittiin lumen ja jään rakennetta sekä tehtiin säähavaintoja. Siellä otettiin myös ensimmäinen Grönlannista saatu koko jään paksuinen jääkairausnäyte, jollaisesta voi tutkia muun muassa vanhoja lämpötilojen muutoksia. Kyseistä yli kilometrin pituista jäänäytettä käytetään yhä tutkimustarkoituksissa. William Higinbotham
Higinbotham valmistui Williams Collegesta 1932. Tämän jälkeen hän jatkoi opiskeluja Cornellin yliopistossa. Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan vuonna 1941 Higinbotham siirtyi Massachusetts Institute of Technologyn Radiation Laboratoryyn. Myöhemmin sodan aikana hän johti elektroniikan tutkimusryhmää Los Alamosissa, jossa valmistettiin ensimmäistä atomipommia. Sodan jälkeen hän oli perustamassa Federation of American Scientists -järjestöä, ja hän ajoi voimakkaasti koko uransa ajan ydinaseiden valvontaa. SL-1
SL-1 eli Stationary Low-Power Reactor Number One oli Yhdysvaltain maavoimien rakentama kokeellinen 3 megawatin tehoinen pienikokoinen ydinreaktori, joka sijaitsi Idaho Fallsin lähellä Idahossa, National Reactor Testing Stationissa, joka oli osa Idaho National Laboratorya. Reaktorityyppi oli suunniteltu kaukaisten pohjoisten sotilastukikohtien lämmittämiseen ja sähkön tuottamiseen. Reaktorissa tapahtui ensimmäinen Yhdysvalloissa tapahtunut ydinonnettomuus. Se on toistaiseksi ainoa kuolonuhreja vaatinut ydinonnettomuus Yhdysvalloissa; onnettomuus johti kolmen ihmisen kuolemaan. Tšernobyl
Tšernobylin kaupungin mukaan nimetyssä, ydinvoimalakaupunki Prypjatin ydinvoimalassa tapahtui vakava Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus 26. huhtikuuta 1986. Onnettomuuden jälkeen tuuli puhalsi pääosin poispäin Tšernobylista ja sateiden alas huuhtomat radioaktiiviset päästöt jäivät enimmäkseen kaupungin pohjoispuolelle. Sen sijaan voimalan läheinen, ydinvoimalan luo rakennettu Prypjatin kaupunki saastui huomattavasti pahemmin kuin kauempana, 15 kilometriä voimalan eteläpuolella sijainnut Tšernobyl. Tšernobyl sisällytettiin kuitenkin säteilysuojelutoimenpiteenä perustetun suojavyöhykkeen sisään ja sen väestö evakuoitiin.