Kuinka pitkiä elefanttitonnikalat ovat One Piece maailmassa?
Luettelo One Piecen eläimistä
Elefanttia muistuttava tonnikala, joka on kaksi ja puoli metriä pitkä. Mangassa Sanji osti sen kalakauppiaalta, mutta animessa voitti sen Cook-off kisasta. Niiden sanotaan olevan "meren jalokiviä" ja olevan herkullinen ainesosa.
Urpiainen
Urpiaisen pituus on noin 12–14 cm ja paino 12–15 grammaa. Hämähäkit
Lintuhämähäkit ovat suurimpia hämähäkkejä. Suurimmat niistä, kuten eteläamerikkalainen goljattarantula ("Theraphosa blondi"), voivat olla jalkojen kärkiväliltään jopa n. 30 cm pitkiä. Lintuhämähäkkejä esiintyy niin sademetsissä kuin aavikoillakin; osa lajeista kaivaa maahan pysyvän pesän, toiset käyttävät tilapäisiä, luonnon tarjoamia suojia, ja osa elää puissa. Lintuhämähäkit käyttävät ravinnokseen kaikkia eläimiä, jotka suinkin saavat nujerrettua. Ravinto koostuu enimmäkseen hyönteisistä, mutta suurimmat lajit saattavat silloin tällöin napata jonkin pikkunisäkkään. Tamaanit
Tamaanit ovat jäniksen kokoisia, karvaisia nisäkkäitä jotka painavat 1,3–5,4 kilogrammaa ja muistuttavat ulkoisesti jyrsijöitä. Ne ovat noin 30–50 cm:n pituisia, ja niitä kuvaillaan ulkonäöltään usein "isoiksi marsuiksi" tai "hännättömiksi jäniksiksi", joilla on pyöreät korvat. Tamaaneilla on lyhyet varpaat, joita on viisi kussakin etujalassa ja kolme takajaloissa. Takajalan sisävarpaassa oleva pidempi kynsi on tarkoitettu turkin hoitoa ja raapimista varten. Tamaaneilla on lyhyt töpöhäntä. Niiden turkin väritys vaihtelee lajin mukaan, mutta on pääsääntöisesti harmaa tai ruskea; kivitamaaneiden vatsapuoli on valkoinen. Alligaattorikilpikonna
Alligaattorikilpikonna ("Macrochelys temminckii") on näykkijäkilpikonniin kuuluva vedessä elävä kilpikonnalaji. Se on maailman suurin makeanveden kilpikonna. Alligaattorikilpikonna elää joissa ja järvissä Yhdysvaltojen kaakkoisosissa. Se on raskaasti panssaroitu, hidasliikkeinen ja painaa noin 70–90 kiloa. Se voi kasvaa noin metrin pitkäksi, josta 80 senttiä on kilpeä. Alligaattorikilpikonna hankkii ravintonsa syömällä raatoja sekä vaanimalla saalista. Se houkuttelee kaloja luokseen suupohjan matomaisen ulokkeen avulla. Kun saalis tulee riittävän lähelle, se avaa kitansa, ja kala imeytyy vesivirran mukana syvälle suuhun. Alligaattorikilpikonna syö kalojen lisäksi nilviäisiä, sammakoita, käärmeitä, kotiloita, simpukoita, rapuja, hyönteisiä, vesikasveja, nisäkkäitä ja muita kilpikonnia. Alligaattorikilpikonna elää luonnossa 11–45 vuotta, mutta vankeudessa eräs yksilö eli 70-vuotiaaksi. Se munii noin 10–50 munaa maahan kaivettuun pesäkoloon. Pääjalkaiset
Pääjalkaisiin kuuluvat suurimmat nykyään elävät selkärangattomat eläimet, jättiläis- ja kolossikalmarit, jotka voivat olla yli 13 metriä pitkiä ja painaa 500 kg ja joiden silmät ovat lautasen kokoiset (jopa 30 cm). Kokokirjon toisessa päässä ovat senttimetrin kokoluokkaa olevat lajit. Sinievätonnikala
Sinievätonnikala kasvaa suurimmillan 2,5 metrin pituiseksi ja 260 kilon painoiseksi. Sinievätonnikalan ruumiin väri on sinimusta selässä ja hopeanvalkoinen vatsassa, leuassa ja evissä. Eväkkeet ovat keltaisia. Vanhin tavattu Sinievätonnikala on 20-vuotias. Lepakot
Suurimmat lepakkolajit ovat kilogramman painoisia, ja niiden siipiväli voi olla lähes puolitoista metriä. Suurimpien lajien ruokavalio koostuu hedelmistä. Lihan- ja hyönteissyöjälepakoiden koko on selvästi pienempi. Suurin hyönteisiä syövä laji on 250 grammaa painava kaljulepakko ("Cheiromeles torquatus"), kun suurin lihaa syövä laji, vampyyrileikko ("Vampyrum spectrum"), on vieläkin pienempi, alle 200 grammaa. Siankuonolepakko eli kimalaislepakko ("Craseonycteris thonglongyai") on kaikista lepakoista pienin, painaen vain kaksi grammaa ja kilpaillen näin myös pienimmän nisäkkään sijasta etruskipäästäisen kanssa. Suurin osa lepakoista painaa alle 50 grammaa, ja yli 100 grammaa painavat lajit kuuluvat vähemmistöön. Muihin nisäkkäisiin verrattuna kaikki lepakkolajit ovat keskimääräistä pienempiä, mutta kaikista nisäkkäistä niiden sydän on ruumiinkokoon suhteutettuna kaikkein suurin. Rasituksessa sydän voi pumpata sekunnin aikana 20 ja levossakin viisi kertaa. Usopp
Hänen nenänsä on pitkä kuin Pinokkiolla, tosin Usoppin nenä ei pitene valehdellessa. Mr. 2 Bon Clayn montaasi paljasti, että One Piece -maailmassa Usoppilla on maailman hassuin/oudoin nenä. Eiichiro Odan mukaan Usoppin eläinhahmo on vyötiäinen. Lisäksi hän kertoi Usoppin värin olevan keltainen ja hänen haisevan ruudille. Andienflamingo
Andienflamingo kasvaa 1–1,4 metrin korkuiseksi. Sen siipiväli on 1–1,6 metriä ja paino 1,5–4,1 kiloa. Sen ruumiinmuoto on muiden flamingojen kaltainen. Sen jalat ja kaula ovat pitkät. Pitkä, alaspäin kaartuva nokka on tyvestä keltainen, päästä musta. Höyhenys on pääosin vaalean pinkin värinen. Etenkin yläruumis on heleän värinen. Päässä, kaulassa, rinnan yläosassa ja peitinsulissa on viininpunainen sävy. Käsisulissa on mustat laikut, jotka muodostavat kolmion muotoisen kuvion, kun siivet ovat suljettuina. Nuoret linnut ovat harmaita, ja niillä on hyvin juovikas selkäpuoli. Jaloissa on kolme eteenpäin osoittavaa varvasta. Andienflamingo on ainoa flamingo, jolla on keltaiset jalat ja punainen täplä sierainten välissä. Nisäkkäät
Maailman suurin nisäkäs on sinivalas, joka voi painaa 220 tonnia ja olla yli 30 metrin pituinen. Maalla elävistä nisäkkäistä suurin on afrikannorsu, jonka korkeus on noin 3,5 metriä ja paino 6,6 tonnia. Jo sukupuuttoon kuollut maalla elänyt "Indricotherium" painoi afrikannorsua kolme kertaa enemmän. Pienimpiä nisäkkäitä ovat etruskipäästäinen ja siankuonolepakko, jotka painavat kahdesta kolmeen grammaa. Nisäkkäiden elinikä vaihtelee alle vuodesta (päästäiset) lähes 200 vuoteen (grönlanninvalas). Eväjalkaiset
Eväjalkaisilla on yksinkertainen maha, joka on rakenteeltaan samankaltainen kuin maalla elävien lihansyöjien. Useimmilla lajeilla ei ole umpisuolta eikä selvää eroa ohutsuolen ja paksusuolen välillä. Ohutsuolen pituus on 8 (kalifornianmerileijona) - 25 (merinorsu) -kertainen kehon pituuteen verrattuna. Suolen pituus saattaa olla adaptaatio useisiin toistuviin syviin sukelluksiin, sillä ruoansulatuskanavan suurentunut tilavuus toimii lisävarastoalueena sulatusvaiheessa olevalle ruoalle sukellusten aikana. Eväjalkaisilla ei ole umpilisäkettä. Kuten useimmilla merinisäkkäillä, munuaiset ovat jakautuneet pieniin lohkoihin ja voivat tehokkaasti absorboida vettä ja suodattaa suolaa pois. Pitkäpyrstötonnikala
Pitkäpyrstötonnikala voi saavuttaa suurimmillaan 145 cm:n pituuden ja noin 36 kg:n painon. Sen ruumis on solakka. Laji on saanut nimensä pitkästä pyrstöstään. Ensimmäinen selkäevä on korkeampi kuin toinen. Kylkievät ovat jokseenkin pään mittaisia. Bennettinpuukenguru
Bennettinpuukenguru on suuri puukengurulaji, jolla on pitkä ja tuuhea häntä . Niillä on lyhyet ja pyöristetyt korvat. Eläimen kuono ja otsa ovat harmaita ja kädet ja jalat ovat mustia. Muihin kenguruihin verrattuna niilllä on lyhyemmät takaraajat ja pidemmät eturaajat. Eläin on tummanruskea yläpuolelta, kun taas leuka, kurkku ja kengurun alavatsat ovat vaaleampia. Yleensä ne elävät 15-20 vuotta luonnossa ja niitten tiedetään elävän yli 20 vuotta vankeudessa. Niiden pituus on 69–76 senttimetirä ja niiden hännän pituus on 74-84 senttimetriä. Urokset painaa yleensä 13 kilogrammaa ja naaraat painaa 10 kilogrammaa. Leopardikilpikonna
Leopardikilpikonna ("Geochelone pardalis") on afrikkalainen kilpikonnalaji. Aikuinen leopardikilpikonna painaa 10–20 kilogrammaa. Urokset ovat naaraita suurempia ja suora kilven pituus (SLC) voi olla jopa noin 50 cm. Pallokrotit
Pallokrottien heimoon kuuluu 1 suku ja 18 lajia, muun muassa atlantinpallokrotti ("Himantolophus groenlandicus"). Heimon lajien koiraat ja naaraat eroavat kooltaan huomattavasti. Naaraat kasvavat suurimmillaan noin 46–47 cm pitkiksi, kun koiraat ovat korkeintaan noin 4 cm pitkiä. Naaras on ruumiinrakenteeltaan pallomainen ja tukeva kala. Etumainen selkäevän ruoto on pidentynyt ja sen päässä on valoatuottava elin, jossa on liuskamaisia ulokkeita. Suu ja hampaat ovat heimon kaloilla suurikokoiset. Vatsaevät puuttuvat pallokroteilta ja selkä- ja peräevät ovat lyhyehköt. Ihossa on useita piikkejä ja väriltään kalat ovat ruskeita tai mustia ja ihossa voi olla valkoisia pisteitä. Aikuiset koiraat kiinnittyvät suullaan naaraan ruumiiseen, mutta eivät ilmeisesti elä kuitenkaan naaraan loisena. Vyötiäiset
Nykyisten vyötiäisten keskipituus on häntä mukaan luettuna noin 75 senttimetriä. Vyötiäislajien väliset kokoerot ovat huomattavia, sillä suurin laji (jättiläisvyötiäinen) on kokonaispituudeltaan 150 cm ja painaa jopa 60 kg, kun taas pienin laji (pikkumyyrävyötiäinen) on noin 18 cm pitkä ja painaa enintään 100 grammaa. Kuten laiskiaistenkin kohdalla, suurimmat vyötiäislajit elivät esihistoriallisella ajalla: esimerkiksi "Glyptodon" painoi lähes kaksi tonnia. Paratiisilinnut
Paratiisilinnut ovat tavallisesti variksen kokoisia tai hieman sitä pienempiä, mikäli mukaan ei lasketa eräiden lajien pitkiä pyrstösulkia, jotka saavuttavat jopa metrin pituuden. Niiden nokka on tukeva ja jalat vankat. Huolimatta koristeellisesta ulkonäöstään paratiisilinnut ovat varsin alkeellinen lintuheimo. Aromammutti
Aromammutti oli todella jättimäinen mammuttilaji. Löydetty melko täydellinen naaraan luuranko on 4,7 m pitkä, 3,5 m korkea ja eläin painoi elävänä 7 tonnia.
On arvioitu, että suurin yksilö olisi ollut 5 m korkea ja painanut jopa 10–18 tonnia. Tällöin se oli suurimpia koskaan eläneitä norsun sukuisia eläimiä ja kuului kooltaan samaan sarjaan "Deinotherium"in, sukupuuttoon kuolleen Aasian elefanttilajin "Elephas recki"n ja Pohjois-Amerikan "Palaeoloxodon"in kolumbianmammutin kanssa. Aromammutin suuri koko on saattanut johtua osin mammutin kannalta runsasravinteisesta aroista, osin tarpeesta puolustautua saalistajia vastaan. Kannuskilpikonna
Kannuskilpikonna, nykyiseltä kutsumanimeltään Sahelinsuurkilpikonna, "Centrochelys" "sulcata (ent. Geochelone sulcata") on maakilpikonnalaji, joka elää Saharan lounaisosissa Afrikassa. Se on kolmanneksi suurin maakilpikonnalaji ja kannuskilpikonnat ovat yleensä 60-80 cm pitkiä ja painavat 45-91 kg. Ne elävät yleensä 30-50 vuotta. Kannuskilpikonna on kasvinsyöjä ja suurimmaksi osaksi niiden ruokavalio koostuu lehdistä ja ruohosta, mutta joskus myös hedelmistä. Ruokavaliossa on hyvin paljon kuituja ja kalsiumia, mutta hyvin vähän proteiinia, sillä liika proteiinipitoisuus voi aiheuttaa ongelmia kuoren muodostumisessa. Lorit
Lorit ("Lorisidae") ovat Afrikassa ja Etelä-Aasiassa eläviä puoliapinoihin kuuluvia nisäkkäitä. Niillä on hitaat liikkeet ja häntä on joko lyhyt tai se puuttuu kokonaan. Lorien silmät ovat suuret ja eteenpäin suuntautuneet. Tarttumisraajat ovat tehokkaat. Kooltaan lorit ovat lajista riippuen noin 20–40 cm:n mittaisia ja painavat noin 0,3–2 kg. Lorien hidas liikkuminen johtuu käsien ja jalkojen voimakkaista, harkituista otteista. Tropiikkilinnut
Tropiikkilinnut ovat keskikokoisia merilintuja, jotka erottaa toisistaan lähinnä pyrstön ja nokan värin perusteella. Niiden kokonaispituus on 80-100 cm, josta runsas puolet on vartaloa ja ulompia pyrstösulkia, loppuosan muodostaa kaksi keskimmäistä pyrstösulkaa. Ruumis on melko tanakka. Siipiväli on 90-119 cm ja painoa 220-835 grammaa. Sukupuolet ovat samannäköisiä lukuun ottamatta koiraan usein pidempiä pyrstösulkia. Nokka on paksu ja hieman kaareva, väritykseltään keltainen tai punainen. Sen reunat ovat sahalaitaiset. Kurkkupussi on höyhenten peitossa. Kömpelöissä ja lyhyissä jaloissa on räpylät. Höyhenpuku on enimmäkseen valkoinen, joskus vaaleanpunertava. Tropiikkilinnuilla on mustat silmäjuovat. Vartalossa ja siivissä on mustia läikkiä. Pesäpoikasilla on poikkijuovikas selkä, joka säilyy yhdellä lajilla aikuisenakin. Franck Elemba
Elemba on 198 senttimetriä pitkä ja painaa 130 kilogrammaa. Kongolit
Kongolit ovat kooltaan 10–40 cm pitkiä. Ruumiinrakenteeltaan heimo on "Notothenioidei"-alalahkon heimoista alkeellisin. Ruumis on usein pitkulainen ja litteähkö. Selkäeviä lajeilla on kaksi, joista ensimmäinen on piikikäs. Kalat voivat työntää leukojaan eteenpäin. Kongoleilla on yksi kylkiviiva, kun muilla saman alaheimon lajeilla niitä on useampia. Tiikerikäärme
Tiikerikäärme ("Notechis scutatus") on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji. Helpon ärtyneisyytensä takia tiikerikäärme kuuluu maailman vaarallisimpiin käärmeisiin. Laji voi kasvaa 2,1 metrin mittaiseksi. Väriltään tiikerikäärme on ruskeanmusta päältä keltaisin juovin ja keltainen alta. Kiiltävässä ja pyöreässä päässä on pienet silmät. Puolustautuessaan tiikerikäärme litistää kaulansa uhkailueleenä ennen kuin iskee. Se elää Australiassa lounaassa ja kaakossa sademetsissä, soilla ja ihmistoiminnan läheisyydessä. Tiikerikäärme munii 10-90 munaa. Ravinnoksi kelpaavat kaikki sopivan kokoiset maaselkärankaiset.Tiikerikäärme voi levittää hupun varoitukseksi kuten kobrat. Tiikerikäärmeen myrkky lamauttaa uhrin sydämen. Myrkky voi tappaa ilman vastamyrkkyä tunnissa. Kääpiökrokotiili
Kääpiökrokotiili kasvaa yleensä noin 1,2 metriä pitkäksi, korkeintaankin vain 1,9 metrin pituiseksi. Kuono on lyhyt, tylppä ja leveä ja sen silmien yläluomi on luutunut. Nahka on panssaripeitteinen kuonosta hännänpäähän. Niskan suomujen kuviot kulkevat poikittain kolmena jaksona, joista kahdessa kulkee kaksi isoa suomua, kolmannessa kaksi hyvin pientä suomua. Aikuisten yksilöiden väritys on täysin musta selästä ja sivuilta. Poikaset ovat vaalean ruskeita ja niillä on keltaisia raitoja päässä. Vatsapuoli on paksujen luutumien peitossa ja on väritykseltään kellertävä ja siinä on mukana mustia laikkuja. Hampaita on 60–64.
Kääpiökrokotiilista tunnetaan kaksi alalajia, "O. t. tetraspis" ja "t. osborni". "O. t. tetraspis" elää lännessä ja "t. osbornia" tavataan vain Kongon demokraattisessa tasavallassa. Huonosti tunnettu "osborni" on mahdollisesti oma lajinsa. Gigantopithecus
Gigantopithecus (nimen merkitys: ”jättiläisapina”) on sukupuuttoon kuollut apinasuku, joka eli Kaakkois-Aasiassa noin 9 miljoonaa–100 000 vuotta sitten. Se oli suurin koskaan elänyt kädellinen. Apinan vartalon koko on voitu päätellä vertaamalla löydettyjä fossiilisoituneita hampaita ja leukaluita nykyapinoiden kalloihin. Näiden arvioiden mukaan "Gigantopithecus" oli kahdelle jalalle noustessaan kolme metriä pitkä, ja painoi 300–500 kiloa eli 2–3 kertaa nykyisten gorillojen verran. Naaraan ja koiraan välinen kokoero oli suurempi kuin millään nykyisellä kädellisellä. Antennimonnit
Antennimonnilajit vaihtelevat kooltaan huomattavasti, tyypillisimmin ne ovat noin 20–80 cm pitkiä. Pienimmät lajit ovat vain muutamia senttimetrejä pitkiä, kun suurin laji jättilapamonni ("Brachyplatystoma filamentosum") voi saavuttaa jopa 3 metrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat usein litteähkö pää, kuonon 3 pitkää viiksisäieparia, jotka voivat olla jopa pidempiä kuin kalan ruumis, hyvin kookas rasvaevä, voimakkaasti haarautunut pyrstöevä ja suomuton iho. Suurin osa antennimonneista on pohjaväriltään harmaita, ruskeita tai mustia ja ruumiissa voi olla vaaleampia tai tummempia pilkkuja, läikkiä tai juovia. Luettelo One Piecen eläimistä
Tavallisia lintuja, joiden nokat ovat pitkiä ja selässä höyhenet törröttävät poispäin ruumiista. Niiden höyhenpeite vaikuttaa olevan paksu, ja pyrstösulat pitkät. Töyhtöelenia
Kooltaan töyhtöelenia on 16–17 cm:n pituinen. Selästään laji on oliivinruskea, ja siivet ja pyrstö ovat harmaammat. Siivissä on myös kaksi valkoista siipijuovaa. Päälaella on selvästi erottuva töyhtö, ja silmien ympärillä on valkoiset renkaat. Vatsastaan töyhtöelenia on vaaleankeltainen. Ulkonäöltään töyhtöelenia muistuttaa erityisesti savannieleniaa ("Elaenia chiriquensis"), joka on kooltaan hieman pienempi ja jonka töyhtö ei ole yhtä selvästi erottuva. Topiantiloopit
Topiantiloopit ("Damaliscus") on onttosarvisiin kuuluva sorkkaeläinsuku, johon nykykäsityksen mukaan kuuluu 4 lajia. Ne ovat saaneet nimensä "Damaliscus korrigum"-lajin alalajilta topilta ("Damaliscus korrigum topi"). Sukuun luettiin ennen myös hunterinantilooppi, joka nykyisin on erotettu omaan sukuunsa. Topiantiloopit ovat sukua läheistä sukua gnuu- ja lehmäantiloopeille. Ne ovat kuitenkin hieman lehmäantilooppeja pienempia ja hoikempia. Niillä on edellisten tavoin takaruumista korkeampi eturuumis. Ruumiinpituus on 120-205 senttiä, säkäkorkeus 88–134 senttiä ja paino 68–155 kiloa. Hännän pituus on 10–60 senttiä. Väritys vaihtelee harmaasta ja punertavasta melkein mustaan ja täysruskeaan. Vatsapuoli on vaaleampi ja niillä voi olla valkoisia kuvioita turvassa, jaloissa ja lonkassa. Karvat ovat yleensä pehmeitä ja kiiltäviä, mutta joillain yksilöillä pehmeän ja karkean sekoitus. Säkä on lautasia korkeammalla. Pää on pitkulainen, joskaan ei yhtä pitkä kuin lehmäantiloopeilla. Niiden luisuselkäinen kävely ja hidas laukkaaminen saavat ne näyttämään kömpelöiltä, mutta ovat täydessä vauhdissa korkeine jalkoineen nopeita juoksijoita. Ming Xiaolingin mausoleumi
"Pyhä tie" on 1800 metriä pitkä tie, joka alkaa Sifancheng-paviljongin läheltä. Tie jakautuu kahteen osaan: elefanttitiehen ja "Wengzhongin" tiehen. Elefanttitien varrelle on sijoitettu 12 paria kivestä veistettyjä eläimiä (leijonakoiria, "xiezhiä', kameleita, elefantteja, "qilinejä" ja hevosia). Näiden tehtävänä on vartioida hautaa. Näiden jälkeen on pylväs, jonka nimi on kiinaksi "huabiao". Tämän jälkeen alkaa Wengzhong-tie, jonka varrelle on sijoitettu neljä paria virkamiehiä ja kenraaleita. Gorilla
Gorillan pituus vaihtelee välillä 150–180 senttimetriä ja paino on yleensä 70–180 kg. Tosin tunnetaan myös huomattavasti suurempia gorilloja, joiden paino on ollut yli 250 kiloa. Gorillat ovat kädellisistä suurimpia ja rotevimpia. Naaraat ovat uroksia paljon pienempiä, mutta kookkaat naaraat saattavat saavuttaa yli sadan kilon painon – painavimmat naaraat painavat noin 140 kilogrammaa. Gorillan ruumis on vankka, lihaksikas sekä massiivinen ja hartiaväli on noin metrin verran. Luettelo Pokémon-lajeista (1–20)
Pidgeotto ("Lintu Pokémon") on normaali- ja lentotyypin Pokémon. Pidgeottot ovat 109,2 cm pitkiä ja 29,9 kg painavia. Niillä on vaaleanpunainen niskaan kaartuva töyhtö, joka kasvaa Pokémonin muututtua seuraavan muotoonsa Pidgeottiin tasolla 36. Pidgeotto on aiempaa kehitysmuotoaan Pidgeytä raivokkaampi ja reviriitietoisempi. Filippiinienkotka
Linnun pituus on 86–102 cm, siipien kärkiväli noin 2 m ja paino noin 7 kg. Naaras on huomattavasti koirasta kookkaampi. Valtavan kokoinen kotka, jolla on pitkä pyrstö ja suhteellisen lyhyet mutta leveät siivet. Se on samaa suuruusluokkaa kuin harpyija ja kuningasmerikotka. Sen höyhenpuku on yläpuolelta ruskea ja alapuolelta valkoinen. Niskassa on joukko pidentyneitä höyheniä. Nokka on hyvin vahva, korkea ja sivuilta hieman litistynyt. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajin elinajan odotus on 30–60 vuotta. Kouprei
Kouprei on kookas sorkkaeläin. Sen ruumiinpituus on 210–220 senttiä ja paino 700–900 kiloa, säkäkorkeus on 170–190 senttiä ja hännän pituus 100–110 senttiä. Ruumis on suuri, mutta kapea ja jalat pitkät. Kouprei on syntyessään ruskea, mutta lehmät muuttuvat ikääntyessään harmaiksi. Sonnit saavat aikuistuessaan mustan tai hyvin tummanruskean värityksen. Sonneilla on myös korostunut kaulapussi, joka voi olla 40 senttiä pitkä ja koskettaa jopa maata. Sekä sonnilla että lehmällä on erikoiset, loviset sieraimet ja pitkä häntä. Niillä on myös loiva selkäkyttyrä. Väritys on vatsasta hieman vaaleampi. Jaloissa on vaaleat sukat. Silmien ympärillä ja turvan molemmilla puolilla on kastanjanruskeat alueet. Lehmien sarvet ovat lyyran muotoiset. Sonnien sarvet taipuvat juuresta taaksepäin ja sieltä ylös- ja eteenpäin. Sarvien kärjet taas taipuvat sisäänpäin. Sonnin sarvet voivat kasvaa jopa 80 sentin pituisiksi. Afrikanpingviini
Afrikanpingviinit kasvavat 68–70 senttiä pitkiksi ja painavat 2–4 kiloa. Niillä on rintakehässään musta raita ja pilkkuja, jotka ovat erilaiset jokaisella pingviinillä, aivan kuten raidat seeproilla. Niillä on myös vaaleanpunaiset hikirauhaset silmiensä yläpuolella. Lämpimällä ilmalla hikirauhaseen kerääntyy enemmän verta, jotta ympärillä oleva ilma jäähdyttää sitä eli siis mitä lämpimämpi ilma, sitä suurempi vaaleanpunainen alue on pingviinin silmän yläpuolella. Koiraat ovat naaraita suurempia ja niillä on myös suurempi nokka. Nälkäpeli
Katniss Everdeen on 16-vuotias lujatahtoinen, mutta toisaalta hieman arka ja hiljainen tyttö. Hänellä on ruskeat hiukset, hän on melko laiha ja hän on noin 170 cm pitkä. Hän on elättänyt perhettään yksin monta vuotta hänen isänsä kuoltua kaivosonnettomuudessa. Katniss on vyöhykkeen 12 tyttötribuutti 74. Nälkäpelissä. Isosilmätonnikala
Isosilmätonnikala ("Thunnus obesus") on tonnikalojen ryhmään kuuluva makrilliheimon kala. Havaijilla se tunnetaan nimellä "ahi". Isosilmätonnikalaa kalastetaan liikaa, ja laji on suuressa vaarassa kuolla sukupuuttoon. Isosilmätonnikalasta tehdään sushia ja sashimia.
Isosilmätonnikalan tunnistaa pulskasta vartalosta, isosta päästä ja epätavallisen suurista silmistään joista se on saanut nimensä. Isosilmätonnikalan pituus vaihtelee välillä 60–250 cm. Isosilmätonnikalojen selkä on kirkkaan tummansininen ja vatsa vaaleansininen. Pyrstö on musta ja selkä- ja vatsaevät sekä eväkkeet ovat keltaiset. Kyljet ovat harmaat. Afrikanpikkukotka
Linnun pituus on 45–61 cm ja paino 685–1 045 g. Se on kotkaksi pienikokoinen ja on päältä musta ja alapuolelta vaalea tummin juovin ja täplin. Päälaella on pieni töyhtö ja koivet ovat höyhenpeitteiset. Naaras on koirasta suurempi, ja siltä yleensä puuttuu koiraalla esiintyvä valkoinen otsatäplä. Elefanttitauti
Elefanttitauti eli elefantiaasi (Lymphatic filariasis) on ihmisten sairaus, jossa imusolmukkeiden tukkiintuminen saa jalat, kivekset ja joskus myös nivusten imusolmukkeet turpoamaan valtaviksi, paksunahkaisiksi möykyiksi, jotka painavat useita kiloja ja voivat olla jalkapallon kokoiset. Yleensä tauti johtuu ihmisessä loisivien sukkulamatojen aiheuttamasta imuteiden tuhoutumisesta. Elliptinen galaksi
Elliptiset kääpiögalaksit ovat hyvin pieniä: niissä on vain satoja miljoonia tai muutamia miljardeja tähtiä, ja niiden koko saattaa olla vain 5000 valovuotta. Suurimmat jättiläisellipsigalaksit sen sijaan sisältävät jopa useita biljoonia (10) tähtiä ja ovat yli puolen miljoonan valovuoden läpimittaisia. Vertailun vuoksi tyypillinen kierteisgalaksi Linnunrata on kiekon halkaisijaltaan 100 000 valovuoden kokoinen ja sisältää 200–400 miljardia tähteä. Kääpiömiekkavalas
Kääpiömiekkavalas eli hoikkapallopää ("Feresa attenuata") on huonosti tunnettu delfiinilaji. Sillä on hoikka, sikarinmuotoinen ruumis, joka kaventuu pyrstöevään päin. Pää on pyöreä ja tylppä, eikä sillä ole delfiineille tyypillistä kuonoa. Kääpiömiekkavalaan väri on tummanharmaasta mustaan, sen kyljet ovat vaaleammat, ja sillä on tumma ”viitta” selässä. Sen huulet ovat valkoreunaiset ja sen kohtalaisen pitkät evät ovat reunoiltaan pyöristyneet. Lajilla on pituutta 214–259 senttimetriä. Isopanda
Isopanda on neljällä jalalla seistessään 0,6–0,9 metriä korkea ja 1,2–1,8 metriä pitkä. Koiraat ovat yleensä naaraita suurempia ja painavat noin 110 kiloa. Naaraat saavuttavat harvoin 100 kilon rajaa. Isopandan turkki on mustavalkoinen. Sen korvat, silmien ympärystät, kuono, raajat ja hartiat ovat mustat ja muu vartalo valkoinen. Turkki on tiheä, mikä auttaa karhuja pysymään lämpiminä viileissä metsissä. Isopandoilla on suuret poskihampaat ja vahvat leukalihakset, jotka auttavat kovan bambun syömisessä. Panda eroaa muista karhuista siten, että sen kuono on paljon lyhyempi kuin karhun, sen jalkapohjat ovat karvaiset ja se on vain puoliksi kanta-astuja. Pandalla on erikoinen käsi, jossa on peukalo ja viisi sormea. Peukalo on itse asiassa erikoistunut ranneluu. Hyönteiset
Kivihiilikaudella, noin 360 miljoonaa vuotta sitten, hyönteiset kasvoivat suuremmaksi kuin nykyaikana. Aikakauden fossiileista tunnetaan esimerkiksi "Meganeura"-sudenkorentolaji, jonka siipien kärkiväli oli yli 70 senttimetriä. Pisimpänä nykyisin elävänä hyönteisenä pidettiin aiemmin Borneossa ja Australiassa tavattavaa "Acrophylla titan" -sauvasirkkalajia. Suurimman mitatun yksilön ruumiin pituus on ollut 32,8 senttimetriä ja jalat mukaan luettuna yksilö oli lähes puolen metrin mittainen. Vuonna 2008 löydettiin kuitenkin sauvasirkkalaji, "Phobaeticus chani", jonka ruumis on 35,7 cm pitkä ja jalkojen kärkiväli 56,7 cm. Myös sen sukulaislajit "Phobaeticus serratipes" ja "Phobaeticus kirbyi" voivat kasvaa lähes samanpituisiksi. Pisin kovakuoriainen on 17 cm, joissakin lähteissä 19 cm:n mittainen herkuleskuoriainen ("Dynastes hercules"). Chinchilla
Chinchilla ("Chinchilla lanigera") on Etelä-Amerikasta Perun, Bolivian ja Chilen Andeilta kotoisin oleva jyrsijälaji, jota nykyisin pidetään lemmikkinä. Sitä kasvatetaan varsinkin Yhdysvalloissa myös turkistarhoissa. Chinchillaa metsästettiin aiemmin turkin takia niin paljon, että laji on luonnossa nykyisin erittäin uhanalainen. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä "chilentsintsilla".
Chinchilla painaa noin 0,4-1,0 kilogrammaa. Sen ruumiin pituus on noin 35–40 senttimetriä. Chinchilla elää 1–15-vuotiaaksi. Luonnollisessa ympäristössään chinchillat elävät kallioiden koloissa. Chinchillan pääravintoa on mm. kuivattu heinä. Luontaisia vihollisia ovat haukat, haisunäädät ja kissaeläimet. Tonnikalat
Tonnikalat ovat luonnon ravintoketjussa korkealla tasolla ja niiden elimistöön kertyy sen takia ympäristömyrkkyjä kuten raskasmetalleja. Elohopean pitoisuudet voivat joillakin lajeilla kasvaa varsin suuriksi, kuten varsinaisella tonnikalalla ja valkotonnikalalla. Tämän takia Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA antoi vuonna 2004 ohjeet raskaana olevien ja imettävien naisten ja pikkulasten tonnikalan käytön rajoittamiseksi. Suurin osa purkitetusta tonnikalasta on kuitenkin boniittia, jonka elohopeapitoisuus on pieni. Keisarijalokotka
Keisarijalokotkan ruumiinpituus on 80–90 senttiä ja siipiväli jopa 180 senttiä. Koiras painaa 2,7–4,1 kiloa ja naaras 3,1–4,7 kiloa. Se on yksi Afrikan suurimmista ja voimakkaimmista kotkista. Naaras on koirasta suurempi. Sen rinta on myös värikkäämpi kuin koiraan ja siipien alapinnassa on yksi musta juova vähemmän. Pään töyhtö on suurempi koirailla. Laji on värikäs, selkä, siivet ja pää ovat mustat tai tummanruskeat. Rinta on kerman tai punertavan värinen. Se on tummien poikkiraitojen viiruittama. Sillä on metsälinnulle tyypilliset lyhyet, pyöreät ja nopeasti käännettävät siivet. Siipien lentosulkien valkoisella pohjalla kulkee kolme mustaa juovaa. Jalat ovat suuret ja voimakkaat. Höyhenetön alue on väriltään keltainen. Muutoin ne ovat hyvin höyheniset ja viiruiset aina nilkkoihin asti. Silmät ovat keltaiset tai oranssit. Varpaat ovat lyhyet, mutta suurikynsiset. Pyrstö on pitkä ja leveä. Nuoret yksilöt ovat selkäpuolelta vaaleanruskeanharmaita ja höyhenten kärjet ovat valkoiset. Vatsapuoli ja pää ovat valkoiset. Pyrstö on harmaanruskea ja siinä on neljä tummaa juovaa. Silmät ovat harmaansiniset tai ruskehtavat. Nuorten keisarijalokotkien väritys muuttuu vähitellen tummemmaksi ja vahvemmaksi ja ne saavat aikuisen höyhenpuvun 5–6-vuotiaina. Luettelo One Piecen eläimistä
Koska Little Garden on eräänlainen aikakupla, saari elää hirmuliskojen vallitsemaa aikaa. Saari on tarpeeksi lämmin, jotta dinosaurukset voisivat elää siellä. Little Gardenin dinosauruksiin kuuluvat mm.Kuin tavallinen delfiini, mutta isompi kuin useat laivat. Olkihatut näkivät yhden ennen Little Gardeniin rantautumista. Seychellienjättiläiskilpikonna
Uroksen kilpi on noin 100 cm pitkä, naaraan n. 80 cm. Suurimman painon saavuttanut seychellienjättiläiskilpikonna painoi 254 kg. Yleisväritys on tumma. Laji muistuttaa hieman aldabranjättiläiskilpikonnaa. Tikat
Tikkalajien koko vaihtelee 8 ja 58 cm:n välillä. Pienin tikka on 8 cm pituinen amazonianraitatikkanen. Suurin laji on lähes 60-senttinen keisaritulikärki. Se on kuitenkin saattanut kuolla sukupuuttoon, joten suurin nykyisin varmuudella elossa oleva laji on 51 cm mittainen isohelmitikka.
Tikoilla on kummassakin jalassa neljä varvasta, joista kaksi osoittaa taaksepäin ja kaksi eteenpäin. Pohjantikalla on tosin vain kolme varvasta, joista yksi osoittaa taakse ja kaksi eteen. Tikkojen nokka on pitkä ja voimakas. Tikoilla on vahva pyrstö, jolla ne tukevat itseään puissa kiipeillessään. Tikkojen kieli on erittäin pitkä. Tikoilla on aivoissa iskunvaimennus rummutuksen aiheuttamaa rasitusta vastaan. Fregattilinnut
Fregattilinnut ovat 89–114 sentin pituisia ja painavat 625–1640 grammaa. Naaraat ovat koiraita suurempia ja painavampia. Siipien kärkiväli on 196–244 senttiä. Siivet ovat pitkät, teräväkärkiset ja kapeat. Painon ja siipien kärkivälin suuruus on suurempi kuin albatrosseilla. Höyhenet ja lentolihakset muodostavat fregattilintujen painosta puolet. Tämä tekee niistä taitavia lentäjiä ja auttaa liitämään ja kaarteleman hyvin pienestäkin tuulenvireestä. Ne ovatkin nopeimpia merilintuja. Jalat ovat 3-4 sentin pituiset ja heikot. Höyhenet ulottuvat lähes varpaisiin. Naaraiden jalat ovat valkoiset tai punaiset, koirailla mustat tai ruskeat. Niillä kävely on vaivalloista ja räpylöistä on jäljellä vain jäänteet, joka yhdessä vedenpitämättömän höyhenpuvun kanssa tekee linnuista vedessä avuttomia. Lentoon lähtöön ne tarvitsevat puun, kallion tai merimerkin, josta ne voivat vapaasti levittää suuret siipensä noustessaan ilmaan. Tasaisella maalla se ei yleensä onnistu. Pää on pieni ja kaula melko lyhyt. Nokka on pitkä ja koukkupäinen. Höyhenpeite on pääasiassa musta, mutta siinä on myös sinisiä ja vihreitä läikkiä. Väritys voi myös olla ruskea. Rinnassa ja vatsassa on joillain lajeilla myös valkoista. Pyrstö on pitkä ja haaroittunut. Fregattilintu voi liikuttaa sen eri haaroja kuin saksia. Korppiluu ja solisluu ovat yhdistyneet rintalastaan, mikä on ainutlaatuista lintujen joukossa. Molemmilla sukupuolilla on hautomalaikku. Koiraalla on leuan alla höyhenetön kurkkupussi, jonka ne voivat puhaltaa täyteen ilmaa. Pussi on tavallisesti oranssi, mutta soidinaikaan sen väri tulee kirkkaammaksi ja punaisemmaksi tehden siitä kauas näkyvän. Pantterietana
Pantterietana voi kasvaa noin 10–20 cm pituiseksi. Se on pohjaväriltään vaaleanruskeasta -harmaaseen selän ja kylkien ollessa "leopardikuvioiset" eli selvärajaisten, muodoltaan epäsäännöllisten mustien laikkujen kirjomat. Joskus laikut voivat muodostaa juovia tai puuttua lähes täysin. Myös miltei yksivärisen tummia yksilöitä on olemassa. Muodoltaan pantterietana on ehkä sukulaistaan ukkoetanaa hoikempi. Kilpi on aina laikullinen, ei koskaan juovikas, takareunastaan teräväkärkinen ja siinä on sormenjälkeä muistuttava uurrekuvio. Hengitysaukko on eläimen oikealla kyljellä kilven takaosassa. Selkäpuolen harjanne ulottuu peräpään kärjestä selän takimmaisen kolmanneksen verran eteenpäin. Antura on yksivärisen vaalea ja eläimen tuottama lima sitkeää ja kirkasta. Timon ja Pumba (piirrossarja)
Timon ja Pumba ovat katsomassa, kun elefantti Ned on kalliolla klubinsa kanssa. Timon arvelee Pumban haluavan huomenna samaan aikaan elefantiksi. Timon on oikeassa ja aikoo tehdä Pumbasta yhden Nedin klubilaisista. Timon tekee Pumballe ison vartalon, kärsän, muistin, syöksyhampaat ja tietenkin myös valtavan kokoiset korvat. Kun Timon vie Pumban Nedin luokse näytille Ned ja hänen kerholaisensa kuitenkin nauravat ja pilkkaavat häntä. Nauraessaan Ned ja kerholaiset eivät huomaa katsoa eteensä ja tippuvat kalliolta. Ned saa kiinni oksasta ja kerholaiset hänen hännästään, jolloin Pumba saa tilaisuuden näyttää hänelle olevansa oikea elefantti. Kun Ned ja kerholaiset on pelastettu he tarjoavat Pumballe yhtä toivetta. Pumba ei kuitenkaan toivo mitään sillä on tyytyväinen itseensä sellaisena kuin on. Amerikantylli
Linnun pituus on 23–26 cm, siipien kärkiväli 59–63 cm ja paino 65–90 g. Naaras on hieman kookkaampi. Muistuttaa tylliä, mutta on tätä hiukan suurempi, hoikempi, pitkäpyrstöisempi ja -nokkaisempi. Rinnan poikki kulkee 2 mustaa raitaa ja nokka on kokonaan tumma. Koivet ovat kellahtavat ja pyrstö sekä yläperä punaruskeat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Ääni on 'kill-dee', josta laji on saanut englanninkielisen nimensä "Killdeer". Vanhin amerikantylli on ollut 11 vuotta 11 kuukautta vanha. Koala
Koala on pussieläimeksi keskikokoinen ja sen ruumista peittää paksu turkki. Karvapeite on väriltään harmaa tai ruskea ja siinä voi olla valkoista. Albiinot ovat harvinaisia, mutta mahdollisia. Koalan turkkia pidetään lämmöneristyskyvyltään yhtenä eläinkunnan parhaista. Aikuinen koala kasvaa keskimäärin noin 70–80 cm:n pituiseksi. Urokset voivat olla jopa puolet naaraita suurempia. Koalan pää on muuhun ruumiiseen verrattuna iso ja sillä on huomattavan kokoinen nenä sekä isot karvaiset korvat. Silmät ovat eteenpäin suuntautuneet ja otsa on korkea. Muista puissa elävistä pussieläimistä poiketen koalalla ei ole häntää. Sillä on vain 11 kylkiluuta, eikä ollenkaan polvilumpioita Kuningasjalokotka
Sen pituus on 58-67 cm. Se on suuri ruskea-valkoinen kotka. Sen kruunu ja takaraivolla oleva töyhtö ovat mustat, pään sivuilla ja niskassa on pähkinänruskeaa, joka ulottuu rinnan sivuille. Muuten se on alta valkoinen. Pyrstössä on kolme harmaanruskeaa raitaa. Jalat ovat keltaiset. Pikkumiekkavalas
Yksi pikkumiekkavalaan tärkeimmistä tuntomerkeistä ovat "kyynärpäät" evämäisissä eturaajoissa. Lajin väritys vaihtelee tummanharmaasta mustaan. Se kasvaa noin 6 metriä pitkäksi, voi painaa 1500 kiloa ja elää 60 vuotta. Suussa on 44 hammasta. Sokeritoukka
Aiemmin toukkasukahäntäiset luettiin samaan kolmisukahäntäiset-lahkoon siimahäntäisten ("Microcoryphia" (tai "Archaeognatha") kanssa. Ne on helpoin erottaa siitä, että siimahäntäiset hyppivät, toukkasukahäntäiset voivat liikkua vain juosten.
Toukkasukahäntäisten lahkon lajeja tunnetaan kosmopoliitin sokeritoukan lisäksi ainakin 120 lajia, ja jotkin muutkin niistä ovat mieltyneet ihmisasumuksiin. Toinen Suomessakin tavattava laji on uunitoukka, jonka ruumis on täysikasvuisena noin 8 millimetrin mittainen. Pohjois-Amerikassa tunnettuja saman "Lepismatidae"-heimon lajeja ovat muun muassa "Ctenolepisma longicaudata" ("urban silverfish") ja "Ctenolepisma quadriseriata". Australiassa tunnetaan kotioloissa viihtyvän sokeritoukan ohella hyvin luonnossa elävä "Acrotelsella devriesiana" -laji. Alpakka
Täysikasvuisen alpakan säkäkorkeus on alle metrin ja paino 60–80 kg. Alpakka samoin kuin laamakin on kesytetty kotieläimeksi ainakin 5000 vuotta sitten. Alpakan villi kantamuoto on vikunja ja laaman guanako. Kaikki neljä ovat lähisukulaisia ja risteytyvät keskenään saaden lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä. Alpakka on perinteisesti villantuottaja ja laama on juhta, mutta villalaamojen (wooly-llama) villa on alpakanvillan tasosta ja erityisesti Boliviassa kasvatetaan tämän tyyppisiä laamoja. Jättikameleontti
Jättikameleontti on kookas lisko, jolla on pitkä häntä. Koiraiden pituudeksi on mitattu 68,5 senttiä ja naaraiden 40 senttiä. Täysikasvuiset yksilöt painavat 400–500 grammaa ja vastakuoriutuneet poikaset 0,8 grammaa. Väri on varsin huomaamaton. Se vaihtelee ruskeasta vihreään ja siniseen, ja lisäksi on muutamia keltaisia, punaisia tai vihertäviä pilkkuja. Jättikameleontilla on pään ja niskan yli ulottuva suuri, litteä uloke mutta ei sarvia. Toisin kuin muut kameleonttinaaraat, jättikameleonttinaaraat ovat koiraita värikkäämpiä, tosin soidinaikaan koiraiden väri kirkastuu. Tornipöllö
Tornipöllö on 33–39 cm pitkä ja sen siipiväli on 80–95 cm. Sen ruumis on hoikka, siivet pitkät sekä jalat joita roikottaa usein lennon aikana. Sen naama on valkea ja silmät mustat, sekä naamakuvio tuo muodoltaan mieleen sydämen. Yläpuoli melko kuvioton harmaa- ja okranvärinen. Sukupuolet hyvin samannäköiset, koiras usein vaaleampi ja naaraalla on enemmän mustia pilkkuja sulkapuvussaan kuin koiraalla. Titanosuchus
Owen kuvasi "Titanosuchusin" hyvin puutteellisen fossiilimateriaalin perusteella. Löytöön kuului epätäydellisesti säilyneen hampaiston juuret. Hampaat ovat samantyyppiset kuin lähisukuisella "Jonkerialla", mutta löytöön kuuluvien pitempien jalkojen luiden avulla "T. ferox" voidaan erottaa "Jonkeria"-suvusta. "Titanosuchusilla" on vahvat etuhampaat, ja eläimen pituudeksi on arvioitu noin 2,5 m. Koli
Kolilla on useita luolia, joista yksi tunnetaan Pirunkirkkona. Pirunkirkko on 34 metriä pitkä ja 1–7 metriä korkea. Kansanperinteen mukaan luola olisi itse asiassa varsinaisen kirkkosalin eteinen. Tarinan mukaan se, joka pystyy kiipeämään pirunkirkon peräseinällä sijaitsevan syvennyksen luo, näkee siellä pienen pirun kirkkosalin penkkeineen. Luolaa ovat käyttäneet useat noidat, joista tunnetuin on Ukko Kinolainen. Luolassa ovat käyneet useat taiteilijat. Luolan seinämään kirjoitti Eero Järnefelt punaisella värillä runon, joka nykyisin erottuu huonosti. Leopardi
Leopardin ruumiinpituus on 1,05–1,9 metriä ja häntä on 0,60–1,10 metrin pituinen. Suurimmat yksilöt ovat 2,5 metriä pitkiä. Hartiakorkeus on 60–100 senttiä. Naaraat painavat 30–90 kiloa ja jopa puolet suuremmat urokset painavat 40–120 kiloa, joskus enemmänkin. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä. Ylävillä alueilla elävät leopardit ovat kookkaampia kuin alavien maiden yksilöt. Leopardi on "Panthera"-suvun lajeista pienin, mutta selvästi rotevampi kuin gepardi  ("Acinonyx jubatus"). Juuri tällainen peruskissan rakenne on tehnyt leopardista niin sopeutuvaisen elinympäristön ja ravinnon suhteen. Tämä näkyy myös leopardin pitkulaisessa luurangossa. Elephanta
Saarella olevat luolat on julistettu UNESCOn maailmanperintökohteeksi vuonna 1987. Luolissa on paljon hindulaisuuden jumalan, Shivan, palvontaan liittyvää kalliotaidetta. Etenkin pääluolan valtavat reliefit ovat Intian kivenveistotaidetta hienoimmillaan. Elephantassa on kuusi 700–900-luvuilla louhittua kalliotemppeliä. Suurimman temppelin pinta-ala on 40 neliömetriä ja sen kattoa kannattaa 40 reliefein ja maalauksin koristeltua pilaria. Kalliotemppelit ovat hindujen pyhiinvaellusten kohteita. Toteemipaalu
Maailman korkeimpana pidetty toteemipaalu on 53-metrinen paalu Alert Bayssa Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta se on tehty kolmesta osasta. Washingtonin Kalamassa on 43-metrinen toteemipaalu, mutta sen veistäjä ei ollut intiaani. Alaskan Kaken 40-metrinen paalu täyttää autenttisuuden kriteerit. Paksuin paalu on Duncanissa Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitseva, läpimitaltaan parimetrinen paalu. Vanhimmat yhä säilyneet paalut sijaitsevat Kuningatar Charlotten saarilla, ja ne ovat peräisin ajalta ennen 1880-lukua. Covenant-liittouma
Jiralhanaet (latinaksi "Ferus Servire, villit orjat)" ovat isoja gorillamaisia olentoja. Ihmiset tuntevat rodun monilla heidän kokoonsa liittyvillä nimillä tosin yleisin termi on Brute. Ne ovat fyysisesti uskomattoman kestäviä ja voimakkaita, ja kykenevät repimään Hunterin kappaleiksi paljain käsin. Jiralhanaet elävät heimoyhteisöissä, joita johtaa heimopäällikkö. Jiralhanaet ovat 2,60 metriä korkeita ja painavat 510kg. Jiralhanaen turkki alkaa vaalentua kun tämä alkaa ikääntyä. Johtuen rodun sotaisasta perinteestä vanhaksi eläminen on harvinaista ja vaalea turkki tuo Jiralhanaelle paljon kunnioiutusta muilta rotunsa edustajilta. Knuckles the Echidna
Knuckles on 16-vuotias (aluksi 15-vuotias ensi esiintymisessään Sonic the Hedgehog 3ssa) punainen nokkasiili, jolla on punaiset rastat. Hahmon on kuvailtu olevan 110 senttimetriä pitkä ja painavan 40 kilogrammaa. Knucklesin nimi juontaa sen neljästä rystysestä, joita on kaksi kummassakin kädessä ja ne ovat samalla teräviä piikkejä. Piikeistä on kolme koulukuntaa, ensimmäisen mukaan piikit ovat Knucklesin hanskoissa, toisen mukaan ne ovat erikoistuneet etusormi ja pikkurilli ja kolmannen mukaan piikit kasvavat rystysistä (sormien lukumäärän vaihdellessa kolmesta viiteen). Piikkien avulla hän voi murskata erilaisia esteitä ja kiivetä seiniä pitkin. Hän kykenee myös liitämään ilmassa jonkin aikaa.
Hahmon tehtävänä on ollut syntymästä lähtien vartioida Master Emerald -nimistä jalokiveä, jotka sijaitsee hänen kotisaarella, Angel Islandilla. Käenpiika
Käenpiian pituus on noin 16–18 senttiä ja sen siipien kärkiväli 25–27 senttiä. Täysikasvuinen yksilö painaa 30–50 grammaa, keskimäärin 37 grammaa. Tikkalinnuksi käenpiika on erikoisen näköinen ja poikkeaa tikoista myös elintavoiltaan. Sen yleisväritys on harmaanruskea, selässä ja päässä on pitkiä tummia viiruja ja kurkku on kellahtava. Sukupuolet ovat samanväriset. Koivet ovat tikkamaiset, varpaat ja kynnet ovat vahvat. Myös nokka on tikkamainen mutta lyhyehkö. Lento on ripeää ja loivasti aaltoilevaa. Käenpiika liikkuu usein maassa muurahaisia etsimässä. Bonobo
Vaikka bonoboa kutsutaan kääpiösimpanssiksi, se ei ole juuri sukulaistaan pienikokoisempi mutta kylläkin kevytrakenteisempi. Bonobon suurin pituus on 115 senttimetriä ja uroksen paino keskimäärin 35–50 kiloa. Naaras on urosta hieman pienempi ja painaa keskimäärin 30–40 kiloa. Bonobon naama on pitkulaisempi ja jäsenet pidemmät kuin simpanssilla. Turkki ja naama ovat kokonaan mustat. Rakenteeltaan bonobo muistuttaa paljon simpanssia. Töyhtöparatiisimonarkki
Kooltaan töyhtöparatiisimonarkki on noin 13–14 cm. Koiraan pää ja päälaella oleva töyhtö ovat väriltään sinimustat. Rinta on musta muodostaen kontrastin valkoiselle vatsalle. Siivet ovat tummat ja niissä on valkoinen sippijuova. Töyhtöparatiisimonarkin pyrstö on harmaa. Naaraat ovat vaaleampia, päästään ja selästään tumman harmaita. Vatsa on naaraillakin valkoinen. .. Töyhtöparatiisimonarkki muistuttaa ulkonäöltään mustatöyhtömonarkkia ("Elminia albonotata") , mutta eroaa siitä valkoisten siipijuovien ja valkoisemman vatsansa perusteella. Selkärankaiset
Selkärankaisten koko vaihtelee "Paedophryne amauensis" -sammakkolajista (7 millimetriä) sinivalaaseen (33 metriä ja yli 170 tonnia) ja sukupuuttoon kuolleeseen "Argentinosaurukseen" (noin 35–40 metriä ja 80–100 tonnia). Selkärankaiset muodostavat vain 3% koko eläinkunnasta; muut ovat selkärangattomia, joilla ei ole sisäistä tukirankaa. Talitiainen
Talitiainen on 13,5–16 cm pitkä. Talitiaisella on keltainen vatsa, sammalenvihreä selkä, siniharmaat siivet ja pyrstö, kiiltävän musta pää ja valkoinen poskilaikku. Siivellä on valkoinen siipijuova ja pyrstön reunat ovat valkoiset. Rinnasta vatsaan kulkee musta pystyjuova, joka on koiraalla leveämpi ja muodostaa vatsan keskelle mustan alueen. Koiraan vatsa on yleensä myös kirkkaamman keltainen kuin naaraalla, mutta muuten sukupuolet ovat samannäköiset. Nuorten yksilöiden poskilaikku on kellansävyinen ja ne ovat väreiltään vanhoja yksilöitä himmeämpiä. Riikinkukkokehrääjät
Toukat ovat kookkaita, täysikasvuisina yleensä 50–100 mm pitkiä. Riikinkukkokehrääjät ovat yleensä polyfageja eli elävät useilla eri ravintokasveilla. Useimmiten toukat elävät yksin, mutta etenkin amerikkalaisen Hemileucinae-heimon lajeilla ne muodostavat suuria ryhmiä. Osalla lajeista toukat myrkkypiikkien tai terävien karvojen peittämiä ja nuorilla toukilla saattaa olla näyttäviä ulokkeita, jotka häviävät toukan kasvaessa. Koteloituminen tapahtuu maaperään tai kasvillisuuteen, toukan silkistä rakentaman kotelokehdon sisään. Alueilla, joilla talvehtiminen on tarpeen, kotelo on useimmiten talvehtiva vaihe. Kotelovaihe voi myös kestää useita vuosia, lajilla "Epiphora atbarina" jopa 12 vuotta. Gepardi
Gepardin ruumiin pituus on 110–160 cm ja hännän pituus 60–80 cm. Säkäkorkeus on 67–94 cm. Gepardi painaa 45–65 kg. Gepardi on harvoja kissaeläinlajeja, jotka eivät kykene vetämään kynsiään kokonaan sisään. Taakse vedettynäkin osa kynnestä jää näkyville, mikä auttaa eläintä kiihdyttämisessä ja tunnetusti vauhdikkaan juoksunsa ohjailussa. Gepardin ruumiinosat soveltuvat suuren nopeuden saavuttamiseen. Pitkä häntä pitää yllä tasapainoa juoksussa. Juostessa gepardin selkä liikkuu kuin jousi. Myös sydän, keuhkot, maksa ja jopa sieraimet ovat hyvin suuret; niiden avulla hapen saanti ja hyväksikäyttö on mahdollisimman tehokasta.
Eteläisessä Afrikassa tavattavaa poikkeuksellisen tummaa, niin kutsuttua kuningasgepardia pidettiin aiemmin omana lajinaan "Acinonyx rex". Sen selän täplät ovat yhtyneet läikikkäiksi juoviksi. Jotkut arvelivat että se olisi leopardin ja gepardin jälkeläinen, hybridi. Sittemmin 1980-luvun alussa on todettu sen olevan vain geneettinen värimuunnelma. Afrikankääpiöorava
Afrikankääpiöorava kasvaa noin seitsemän senttimetriä pitkäksi, ja sen häntä voi olla kuusisenttinen. Aikuinen yksilö painaa noin 15 grammaa. Se on maailman pienin orava. Zonianá
Zonianássa sijaitsee Sfentónin tippukiviluola, jolla on pituutta 145 metriä ja tilavuutta puolestaan yli 3 000 neliömetriä. Luolassa on 270 metriä pitkä polku, jota pitkin vierailijat voivat kulkea. Alle yksi kolmasosa luolasta on suljettu vierailijoilta. Luolassa asuu muun muassa lepakkoja. Luolasta on löydetty merkkejä ihmisten toiminnasta neoliittiselta ja varhaiselta minolaiselta kaudelta. Luolaa on lisäksi käytetty muun muassa piilopaikkana osmaneita vastaan. Kerran Sfakiásta kotoisin ollut Sfentónis-niminen sissi oli piiloutunut luolaan ja valmisti lihaa luolansuulla. Eräs nuori mies näki Sfentóniksen ja meni lähemmäksi kysymään, josko saisi lihaa. Sfentónis kuitenkin tappoi miehen joko kiukuissaan tai sen vuoksi, että pelkäsi miehen paljastavan hänen piilonsa. Röyhelökotinga
Linnun pituus on noin 51 cm, eli se on suurimpia varpuslintuja. Koiras on yli puolitoista kertaa naarasta painavampi, painaen 680–745 g. Koko höyhenpuku on musta. Päälaella on pitkistä, eteenpäin kaartuvista höyhenistä muodostunut töyhtö, josta laji on saanut englanninkielisen nimensä "Amazonian Umbrellabird". Töyhdön höyhenten ruodot ovat vaaleita. Kurkussa roikkuu pitkä, kihartuvista höyhenistä muodostunut "parta", joka on kiinnittynyt löysään venyvään ihopoimuun. Koiraan töyhtö ja parta ovat huomattavasti suuremmat kuin naaraan. Koiraan silmän iiris on lähes valkoinen. Kynnet ovat voimakkaat, samoin kuin varismainen nokka. Laji liikkuu enimmäkseen metsän latvuskerroksessa. Lennossa töyhtö on painettu päätä vasten ja parta rintaa vasten. Nibiru
Vaikka komeettojen kokoja on vaikea määrittää tarkkailematta niitä läheltä, todennäköisesti komeetta Eleninin läpimitta on alle 10 kilometriä. Elenin itse arvioi komeetan ytimen läpimitan olevan noin 3–4 km. Se olisi siis miljoonia kertoja pienempi kuin oletettu Nibiru. Komeettoihin liittyvä hysteria ei muutoinkaan ole harvinaista. On yritetty löytää yhteyksiä Eleninin aseman ja maanjäristysten kuten Japanin vuoden 2011 maajäristyksen, Canterburyn vuoden 2010 maanjäristyksen ja Chilen vuoden 2010 maanjäristyksen välillä; maanjäristykset kuitenkin aiheutuvat Maan sisäisistä voimista eivätkä niitä saa aikaan ohi kulkevat taivaankappaleet, vaikka olisivat Eleniniä suurempiakin. Vuonna 2011 Leonid Elenin ajoi omassa blogissaan simulaation, jossa komeetan massa olisi ruskean kääpiön luokkaa (0,05 Auringon massaa). Hän osoitti, että sen gravitaatio saisi aikaan havaittavan muutoksen Saturnuksen radassa vuosia ennen kuin se saapuisi Aurinkokunnan sisäosiin. Pyramidologia
Smyth väitti Gizan suuren pyramidin mittausten osoittaneen, että sen rakentajillaan oli ollut käytössä mittayksikkö, "pyramidituuma", joka oli yhtä suuri kuin 1,001 brittiläistä tuumaa (2,54254 cm), ja että pyramidin arkkitehdit selvästikin olivat käyttäneet sitä mittastandardina. Siitä hän johti muitakin mitta­yksiköitä, joita hän väitti sen rakentajien käyttäneen: suurempana yksikkönä olisi ollut pyhä kyynärä (cubit), joka oli 25 pyramidi­tuumaa ja samalla varsin tarkoin 1/10 000 000 maapallon pyörimis­akselin pituudesta (63,5635 cm). Luettelo One Piecen eläimistä
Lättäniä ja ilmapallomaisia kaloja. Koot vaihtelevat pienestä suureen. Elefanttiheinä
Elefanttiheinä kasvaa suurina mättäinä. Se kasvaa 1–2 m, joskus jopa 4 m, korkeaksi. Sen lehdet ovat pitkiä (18–75 cm) ja kapeita (0,3–2 cm), ja kasvavat pystyssä, latvojen taipuessa alaspäin. Kukinnot ovat punertavia tai kullanvärisiä ja nousevat lehtien yläpuolelle. Koristeellisen ulkomuotonsa ansiosta se on yleinen puutarhakasvi kaikkialla maailmassa. Se viihtyy valoisassa, aurinkoisessa paikassa. Sen siemeniä voi ostaa myös suomalaisista hyvin varustetuista puutarhaliikkeistä. Maa-antilooppi
Maa-antiloopilla on pituutta 65–75 senttiä ja painoa 7–16 kiloa. Säkäkorkeus on 45–55 senttiä ja hännän pituus 4–8 senttiä. Naaraat ovat hieman uroksia suurempia Sarvet ovat 6–10 sentin pituiset ja ne kasvavat vain uroksille. Turkki on punertavanruskea ja siinä on valkoisia täpliä, jotka saavat maa-antiloopin näyttämään harmahtavalta. Naaman sivuilla, otsassa, kuonon yläosassa ja jalkojen ulko-osassa on kellertävänruskeaa väriä. Vatsa, jalkojen sisäpuoli, kaulan alapuoli ja korvat ovat vaaleat. Silmien ympärillä on valkoinen rengas. Luolaleijona
Luolaleijona tunnetaan paitsi fossiileista, myös esihistoriallisten ihmisten luolamaalauksista. Niistä on päätelty luolaleijonan olleen anatomisesti muutoin samanlainen kuin nykyiset leijonat, mutta kasvattaneen talveksi paksun, valkoisen talviturkin. Uroksella ei myöskään ollut samanlaista harjaa kuin nykyleijonilla. Kokoa luolaleijonalta löytyi nykyisiä afrikkalaisia ja aasialaisia leijonia enemmän; pituutta sillä oli häntineen yli neljä metriä, säkäkorkeutta jopa 1,5 metriä ja painoa jopa 500 kg. Luolaleijonalla oli pitemmät jalat kuin nykyleijonalla, joten koostaan huolimatta se todennäköisesti oli liikkeissään yhtä sulava, nopea ja äänetön kuin nykyleijonat. Tohvelieläimet
Tohvelieläimet ("Paramecium") ovat ripsieläimiin kuuluvia yksisoluisia eliöitä. Ne kuuluvat "Chromalveolata"-eliökuntaan. Muiden ripsieläinten tavoin tohvelieläimillä on solukalvossa ripsiä, joiden avulla solu liikkuu ja pyydystää ravintohiukkasia. Tohvelieläimet ovat 100–300 mikrometriä pitkiä, joten niitä ei näe paljain silmin, mutta sen voi nähdä liikehtivän vesilätäkössä. Ravinnokseen ne käyttävät sekä erilaisia bakteereja että muita pienempiä yksisoluisia eliöitä ja kasvisoluja. Hännätöntanrekki
Hännätöntanrekki on vaatimattoman näköinen 26-39 cm pitkä eläin, jolla on lyhyt, 1–1,5 cm:n mittainen häntä. Urokset ovat naaraita suurempia ja ne voivat kasvaa noin 1,5 kg painaviksi. Hännätöntanrekin turkissa on sekä karvoja että kovia piikkejä. Simpanssi
Simpanssit käyttävät taitavasti työkaluja, osaavat tunnistaa esineitä kuvista ja pystyvät oppimaan jopa viittomakieltä. Simpanssit myös läpäisevät peilitestin nopeasti eli tiedostavat itse olevansa peilikuvassa. Simpansseja ja kääpiösimpansseja pidetään usein älykkäimpinä eläinlajeina ihmisten jälkeen.
Simpanssit painavat 30–60 kilogrammaa, ja urokset ovat 160 senttimetriä pitkiä ja naarat 130 senttimetriä. Simpanssien ravinto koostuu pääosin hedelmistä, lehdistä, pähkinöistä ja siemenistä. Lisäksi ne täydentävät ruokavaliotaan hyönteisillä sekä toisinaan pikkuapinoiden, antilooppien ja villisikojen lihalla. 5–10 prosenttia simpanssin ravinnosta koostuu lihasta, linnunmunista ja hyönteisistä. Himalaja
Lihansyöjät ovat Himalajan vaikeimmin tavattavia nisäkkäitä, eivätkä vähiten karuilla ja kylmillä erämailla. Korkeilla vuorilla elää erilaisia petoeläimiä, joista osa on erittäin uhanalaisia ja vaarassa kuolla sukupuuttoon. Niiden harvinaisuuteen ovat paljolti vaikuttaneet myös niitä metsästäneet ihmiset. Haitta on ollut näiden petoeläinten määrän kannalta suuri, sillä ilman ihmistäkin ne vain juuri ja juuri kykenevät selviytymään alueen herkissä ekosysteemeissä. Himalajan eteläpuolen alemmilla alueilla elää tiikereitä ("Panthera tigris"), apinoita, leopardeja ("Panthera pardus") ja aasiannorsuja ("Elephas maximus"). Yksi vuoristoisen biomin tyypillisimmistä nisäkkäistä on kuitenkin jakki ("Bos grunniens"). Jakki voi kasvaa lähes 2 metriä pitkäksi ja se painaa yleensä noin 500–550 kilogrammaa. Painostaan huolimatta jakki ei ole erityisen kömpelö, vaan pikemminkin melko ketterä. Härkien tavoin se saattaa ärsyyntyessään hyökätä sarvillaan. Jakilla on erikoisia ruumiillisia toimintoja, jotka auttavat eläintä selviytymään korkealla vuoristossa. Esimerkiksi sillä kasvaa runsaasti pitkiä karvoja, jotka muodostavat paksun turkin ja pitävät eläimen lämpimänä kylmissä olosuhteissa. Etelänliito-orava
Tylppäkuonoisen etelänliito-oravan ruumiin pituus on noin 12 senttimetriä ja massa 45–100 grammaa. Lajille tyypillinen piirre on puusta puuhun liitämisen mahdollistava takajalkoja yhdistävä ihopoimu. Oravan häntä on noin yhdeksän senttiä pitkä, ja sitä peittää tiheä karva. Aldabranjättiläiskilpikonna
Aldabranjättiläiskilpikonnat saattavat kasvaa kilven pituudeltaan 120 cm pitkiksi. Koiraan paino on yleensä keskimäärin 250 kg, mutta yksi koiras Fort Worth Zoossa sai painoa yli 360 kg. Naaraat ovat yleisesti pienempiä kuin koiraat, kilven pituutta n. 90 cm ja painoa keskimäärin 150 kg. Mandrilli
Mandrilli ("Mandrillus sphinx") on paviaanien ja drillin sukuinen, Afrikan Kamerunin ja Gabonin metsissä elävä häntäapinalaji. Sen ruumis on 55–95 cm:n pituinen ja häntä pieni, vain 7–10 cm:n pituinen. Koirasmandrilli on suuri ja raskasrakenteinen ja sillä on pitkä ja uurteinen kuono, jossa on useita värisävyjä. Naaraat ovat paljon pienempiä ja niillä on naamassaan vähemmän uurteita ja värisävyjä. Tomaattisammakot
Tomaattisammakot ("Dyscophus") on "Microhylidae"-heimoon kuuluva sammakoiden suku, johon kuuluu kolme lajia, tomaattisammakko, valetomaattisammakko ja ruskotomaattisammakko. Suku on saanut nimensä yhden lajin tomaattimaisesta muodosta ja väristä. Kaikki lajit elävät Madagaskarilla. Kun tomaattisammakkoa uhataan, se pullistaa ruumistaan. Tomaattisammakot voivat elää jopa 8-vuotiaaksi. Sukukypsiä ne ovat 9-14 kuukauden ikäisinä. Naaraat ovat koiraita suurempia ja voivat kasvaa lajista riippuen jopa 10 cm pitkäksi. Koiraat kasvavat 5-7,5 cm pitkäksi. Kaikki lajit on listattu IUCN:n Punaiseen listaan. Tomaattisammakon ja valetomaattisammakon erottaminen toisistaan on hyvin vaikeaa, sillä kumpikin laji voi näyttää toiselta. Tonnikalat
Tonnikalat ("Thunnini") ovat ryhmä makrillien ("Scombridae") heimoon kuuluvia meressä eläviä kalalajeja. Useimmat niistä kuuluvat aitotonnikalojen sukuun ("Thunnus"). Suurin lajeista, varsinainen tonnikala, voi kasvaa yli 4-metriseksi ja painaa lähes 700 kiloa. Jacksoninkameleontti
Jacksoninkameleontit ovat yleensä pituudeltaan 15-35 senttimetriä. Tavallisesti lajin yksilöt ovat vihreitä, mutta ne pystyvät vaihtamaan väriään tummemmaksi ja jopa mustaksi. Lajin uroksilla on päässään kolme pitkää sarvea, jollaiset puuttuvat lajin naarailta. Sen selässä pitkin selkärankaa on pieniä piikkejä. Jalan varpaista kaksi osoittaa sisäänpäin ja kolme ulospäin, mikä on sopeuma puissa elämiseen. Laji voi käyttää myös häntäänsä tarttumavälineenä. Päässään jacksoninkameleontilla on kaksi silmää, joiden pupillien osa näkyy niitä peittävän nahan alta. Kameleontti voi liikuttaa kumpaakin silmää toisistaan itsenäisesti ja 180 astetta. Etelänkrilli
Etelänkrilli kasvaa noin kuusi senttiä pitkäksi, ja painaa noin kaksi grammaa. Se on läpikuultava, ja selkäpuoleltaan ruskean sävyinen. Silmät ovat pyöreät, koirailla suuremmat kuin naarailla. Yhteensulautunutta päätä ja keskiruumiista peittää selkäkilpi; niitä seuraa lihaksikas 6-jaokkeinen takaruumis. Tuntosarvet ovat suhteellisen lyhyet. Maailman etelänkrillien yhteenlaskettu massa on luultavasti suurempi kuin minkään muun eläinlajin. 1980-luvulla sen laskettiin olevan noin 500 miljoonaa tonnia, mutta määrä on vähentynyt siitä ainakin joillakin alueilla. Linnut
Maailman pienin lintu on kimalaiskolibri, sen pituus on 5,7 senttimetriä ja paino 1,6 grammaa. Maailman pienin varpuslintu on töpökääpiötypäkkö, joka on noin 6,9 senttimetriä pitkä ja painaa 4,2 grammaa. Maailman suurin nykyisin elävä lintu on strutsi, joka voi kasvaa 2,8 metriä korkeaksi ja painaa 170 kilogrammaa. Suurin siipien kärkiväli on jättiläisalbatrossilla, jopa 3,7 metriä. Pytonkäärmeet
Pytonkäärmeet (Pythonidae) on käärmeiden heimo. Siihen kuuluu yhdeksän sukua, joita kaikkia tavataan vain vanhassa maailmassa. Aikaisemmin pytonit luokitetiin jättiläiskäärmeiden Pythoninae-alaheimoon. Muista kynsikäärmeistä pytonit eroavat siten, että ne munivat. Kaikki muut kynsikäärmeet synnyttävät eläviä poikasia. Pytonnaaraat myös hautovat muniaan kiertymällä niiden ympärille. Pytonien välileuanluu on hampaallinen, alaheimossa se on hampaaton. Kookkaimmat pytonlajit ovat kaakkoisaasialainen verkkopyton, jonka tiedetään saavuttaneen lähes yhdeksän metrin pituuden, ja kalliokäärme, joka voi kasvaa 7,5 metrin mittaiseksi. Eräät muutkin pytonlajit voivat kasvaa yli 5 metriä pitkiksi. Tuhatjalkaiset
Tuhatjalkaisten anatomia on ryhmälle hyvin tyypillinen (katso esimerkiksi ). Vartalo muodostuu vaihtelevasta määrästä jaokkeita, joihin kuhunkin liittyy yhdestä kahteen raajaparia. Pää ja sitä seuraava jaoke ovat yleensä poikkeuksia tähän yleiskuvaan. Täysikasvuisen yksilön pituus vaihtelee lajista riippuen vajaasta millimetristä (eräät harvajalkaiset) yli 30 senttimetriin ("Scolopendra gigantea"). Nimestään huomimatta millään tuhatjalkaisella ei ole tuhatta jalkaa vaan raajojen määrä vaihtelee reilusta kymmenestä parista "Illacme plenipes" -lajin yli kuuteensataan jalkaan, mikä on eläinkunnan ennätys. Muutamat lajit (suvuissa "Motyxia" ja "Luminodesmus") kykenevät tuottamaan valoa. Osa juoksujalkaisista on ihmisellekin myrkyllisiä. Peltoturpiaali
Peltoturpiaali on 21–25 cm pituinen. Peltoturpiaalikoiras on yksivärisen musta, mutta höyhenet voivat kiiltää myös sinisen ja vihreän sävyissä. Nuoret koiraat ovat ruskehtavan mustia eivätkä yhtä kiiltäviä kuin aikuiset koiraat. Koiraan silmän iiris on väriltään valkoinen, mikä erottaa sen korpiturpiaalista ("Euphagus carolinus"). Korpiturpiaalin pää on myös vihreämpi kuin peltoturpiaalilla, jolla se on hohteeltaan sinivioletimpi. Naaraslinnut ovat koiraita vaaleampia ja ruskeampia ja tummimmillaan siivistä. Pinaattielämänlanka
Kukat kasvavat pienissä 1–3 kukan kukinnoissa. Kukintovarsi on 1,5–9 senttimetriä pitkä. Kukan kukkaperä on 1,5–5 cm pitkä, verholehdet noin 7–8 mm. Teriö on suppilomainen, 3,5–5 senttimetriä leveä, karvaton ja väriltään lähes valkoinen tai violetin vaaleanpunainen, keskeltä tummempi kuin reunoilta. Heteet ja emiö ovat teriötä lyhyempiä eivätkä työnny sen ulkopuolelle. Emin luotti on kaksihaarainen. Hedelmä on tyypiltään kota.