Milloin Johan Pajula kuoli?
Johan Samuel Pajula
Johan Samuel Pajula (tuolloinen "Widbom"; 20. elokuuta 1856 Jyväskylä – 1. toukokuuta 1918 Iitti) oli yksi vuonna 1875 Jyväskylän Lyseosta valmistuneista kolmestatoista suomenkielisen koulutien käynyneistä ylioppilaista. Hän oli suomalainen opettaja, teologi, kirkkoherra, tutkija ja historioitsija.
Fredrika Runeberg
Kesällä 1877 Johan Ludvig Runeberg kuoli lopulta sairastettuaan kolmetoista vuotta. Hautajaisista muodostui suuri tapahtuma, jonne saapuivat runoilijan elossa olevat ystävät. Elokuussa 1878 Fredrika jätti Porvoon ja muutti Helsinkiin asumaan. Hän toimitti vielä "Johan Ludvig Runebergs efterlemnade skrifter" -teokset (1878–1879). Kauan Fredrika ei ehtinyt elää miehensä kuoleman jälkeen, sillä hänen elämänsä päättyi 27. toukokuuta 1879, hiukan yli kaksi vuotta aviomiehen kuoleman jälkeen. Johann Palisa
Johann Palisa (6. joulukuuta 1848 Troppau – 2. toukokuuta 1925 Wien) oli itävaltalainen tähtitieteilijä. Hän löysi kaikkiaan 122 asteroidia vuosina 1874–1923. Pauli Pohjola
Pauli Aukusti Pohjola (alkuaan Grönlund; 14. marraskuuta 1890 Tampere – 1947) oli suomalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi ensirakastajana sekä puhe- että laulunäytelmissä. Pohjola menestyi myös yleisurheilijana. Johan Thorwöste
Johan Thorwöste eli "Johannes Johannis, Nylandus" (noin 1680 – 27. elokuuta 1750 Taivassalo) oli suomalainen kirkkoherra ja Turun akatemian fysiikan professori ja rehtori. Jussi Paatela
Johan Edward (Jussi) Paatela (vuoteen 1906 Pavén; 27. helmikuuta 1886 Helsingin pitäjä – 30. toukokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja professori. Hänet tunnetaan sekä yksin että yhdessä veljensä Toivo Paatelan kanssa suunnittelemista rakennuksista, joista keskeisimmät edustavat 1920-luvun klassismia ja funktionalismia. Paatela suunnitteli erityisen paljon sairaalarakennuksia. Paavo Pajunen
Kansainväliset prikaatit hajotettiin lokakuussa 1938. Niissä taistelleiden suomalaisten pääjoukko saapui kotimaahan höyrylaiva "S/S Polariksella" 11. joulukuuta, jolloin Katajanokan laiturilla pidettiin pienimuotoinen tervetuliasjuhla. Lehtimiesten ja Etsivän Keskuspoliisin lisäksi paikalla oli noin 30 taistelijoiden omaista. Joukossa oli myös Jenny Pajunen, joka pääsi sanomalehtiin kuvatekstillä ”punasoturin vaimo”. Varsinainen paluujuhla järjestettiin 28. joulukuuta Helsingin konservatorion salissa, jossa Pajunen piti puheen. Hänen lisäkseen paikalla oli seitsemän muuta Espanjassa taistellutta vapaaehtoista. Johannes Paavali II
Katolisessa kirkossa autuaaksi julistaminen vaati vähintään yhden kuoleman jälkeen tehdyn ihmeteon. Pyhimykseksi julistaminen taas vaatii kaksi kuolemanjälkeistä ihmettä. Vuonna 2007 Rooman hiippakunta luovutti Vatikaanin tutkittavaksi paavin pyhyyttä koskevaa aineistoa. Keskeinen asia aineistossa oli paavia rukoilleen ranskalaisen nunnan parantuminen Parkinsonin taudista. Autuaaksijulistamisprosessi päättyi vapunpäivänä 2011, jolloin Benedictus XVI julisti Johannes Paavalin autuaaksi messussa, jota oli seuraamassa Vatikaanissa jopa miljoona ihmistä. Joni Puurula
Joni Puurula (s. 4. elokuuta 1982 Kalajoki) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Puurula on nykyään maalivahtivalmentaja. Puurula on saavuttanut urallaan muun muassa alle 18-vuotiaiden MM-kultaa 2000, liigassa SM-pronssia kolme kertaa (vuosina 2002, 2003, 2005 HPK:ssa) sekä kaksi Mestiksen mestaruutta kaudella 2010–2011 sekä 2011–2012 Vaasan Sportissa. Kaudella 2011–2012 hänet valittiin Mestiksen pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi Håkan Hjerpe MVP -pokaalilla. Juha Pajuoja
Juha-Pekka ”Juupe” Pajuoja (s. 31. maaliskuuta 1967 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Pajuoja pelasi Tampereen Ilveksessä F-junioreista aina Liiga-Ilvekseen asti, SM-liigassa pelinumeroilla 31 ja 12.
Yhteensä 106 ott. 39–0–65Kaudeksi 2006–2007 Pajuoja siirtyi Porin Ässien SM-liigajoukkueen päävalmentajaksi. Hänet kuitenkin erotettiin tehtävästään heikosti sujuneen alkukauden jälkeen 18. marraskuuta 2006. Ässien kakkosvalmentajana toiminut Jari Härkälä valittiin Pajuojan tilalle. Juhana (Itävallan arkkiherttua, s. 1852)
Liberaalien mielipiteidensä vuoksi Juhana ajautui riitoihin keisari Frans Joosefin kanssa, ja vastaavassa tilanteessa olleen kruununprinssi Rudolfin tehtyä vuonna 1889 itsemurhan Juhana päätti jättää kaiken. Lokakuussa 1889 hän lähti maasta, luopui ruhtinaallisesta arvostaan, otti Sveitsin kansalaisuuden ja vaihtoi nimekseen Johann Orth, asuinpaikkanaan sitä ennen toimineen Ortin linnan mukaan. Hän meni Lontoossa naimisiin rakastettunsa, balettitanssija Ludmilla ”Milli” Stubelin kanssa. Juhana osti Hampurista itselleen "Margherita"-nimisen höyrylaivan ja lähti sillä vaimoineen kohti Chilen Valparaisoa. Heidät nähtiin viimeisen kerran Argentiinan Kap Tres Puntasin luona 12. heinäkuuta 1890, mutta sen jälkeen koko alus katosi matkustajineen, upoten luultavasti 20. tai 21. heinäkuuta. Juhana julistettiin virallisesti kuolleeksi vuonna 1911. Johan Christopher Frenckell (1757–1818)
Johan Christopher Frenckell (7. elokuuta 1757 Turku – 19. lokakuuta 1818 Turku) oli suomalainen kirjanpainaja. Hän oli vuodesta 1786 Turun akatemian kirjanpainaja ja toimi myös kirjankustantajana ja kirjakauppiaana. Hän omisti Aurassa Järvenojan paperitehtaan ja Kaarinassa Yli-Lemun tilan. Johan Similä
Johan Kustaa Similä (10. tammikuuta 1906 Temmes – 18. elokuuta 2002 Oulu) oli Mannerheim-ristin ritari numero 78. Kiväärimiehenä KevOs 5:ssä palvellut Similä nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 9. elokuuta 1942. Sotilasarvoltaan Similä oli korpraali ja siviiliammatiltaan puuseppä.. Similä kuului niin sanottuun nostoväkeen, sillä hänet oli aikoinaan vapautettu palveluksesta huonon kuulon takia. Jukka Pohjola
Johan Gustaf (Juho Kustaa Jukka) Pohjola (entinen sukunimi Kontio; 19. marraskuuta 1878 Kangasala – 8. marraskuuta 1948 Ylöjärvi) oli suomalainen pienviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Johan Wilhelm Meinander
Johan Wilhelm Meinander (23. syyskuuta 1715 Ruotsi – 26. helmikuuta 1784 Sulkava) oli sahan omistaja ja puutavaran suoran ulkomaankaupan edelläkävijä, mutta myös maanviljelijä, kruununvouti ja lääninsihteeri. Paavit 1800-luvulta nykypäivään
Johannes Paavali II pitkä kausi päättyi tämän kuolemaan 2. huhtikuuta 2005. Vatikaanin virkamiehet ovat alkaneet kutsua paavia tämän kuoleman jälkeen Johannes Paavali Suureksi. Vain kolmesta aiemmasta paavista on käytetty tätä nimeä, heidät kaikki julistettiin myöhemmin pyhimyksiksi. Vatikaani perustelee nimen käyttöä sillä, että paavi uudisti instituution perusteellisesti tekemällä paavista maailmanlaajuisen vaikuttajan samalla, kun hän piti kiinni kirkon perusarvoista. Kriitikoiden mielestä paavi ei kyennyt vastaamaan nykyajan haasteisiin, ei ryhtynyt välttämättömiin uudistuksiin ja ei siksi ansaitse tulla kutsutuksi suureksi. Nimen yleistyminen käyttöön riippuu kuitenkin tavallisesta kansasta. Tällä hetkellä yleistymisestä ei ole näyttöä. Johan Fredrik Carpelan
Johan Fredrik Carpelan (14. joulukuuta 1745 Halikko – 27. joulukuuta 1808 Göteborg, Ruotsi) oli suomalainen virkamies, sotilas ja vapaaherra. Paavo Pajunen
Paavo Pajunen (15. helmikuuta 1904 Asikkala – tammikuu 1940 Terijoki) oli suomalainen kommunisti, joka taisteli kansainvälisten prikaatien vapaaehtoisena Espanjan sisällissodassa. Hänet tunnetaan erityisesti sodanaikaisista rintamakirjeistään ja sotapäiväkirjoistaan, joita julkaistiin suomalaisissa vasemmistolehdissä. Varsinaiselta ammatiltaan Pajunen oli kivityömies. Hänen puolisonsa oli työläiskirjailija ja toimittaja Jenny Pajunen. Juhana (Itävallan arkkiherttua, s. 1852)
Juhana ("Johann Nepomuk Salvator", myöhemmin Johann Orth; 25. marraskuuta 1852 Firenze – kadonnut heinäkuussa 1890) oli Itävalta-Unkaria hallinneeseen Habsburgin hallitsijasukuun kuulunut arkkiherttua ja Toscanan prinssi, joka luopui vuonna 1889 ruhtinaallisesta arvostaan. Hän katosi vuonna 1890, todennäköisesti kuollen merionnettomuudessa. Epäluotettavien huhujen mukaan hän olisi lavastanut kuolemansa ja elänyt myöhemmin jossain päin maailmaa väärällä henkilöllisyydellä. Pekka Pohjola
Eräs sivujuonne Pohjolan uralla oli kiinnitys Lapinlahden Lintujen kokoonpanoon. 
Pohjola soitti ja tuotti yhdessä Lido Salosen kanssa kuusi Hanna Ekolan albumia, joista viimeiseksi jäi Ekolan 2009 keväällä ilmestynyt levy "Helmi". Pohjolan viimeiseksi studiosessioksi jäi Ekolan "Helmi"-albumin raita ”Kaipaus”, jossa Pohjola soitti bassoa. Hän kuoli marraskuussa 2008 epilepsiakohtaukseen kotonaan Helsingissä. Juan Manuel
Juan Manuel kuoli Córdobassa 13. kesäkuuta 1348 kuudenkymmenenkuuden vuoden ikäisenä. Hänet haudattiin Peñafielin luostariin. Hänen tiedetään kirjoittaneen kolmetoista pääasiassa didaktista teosta, joista kahdeksan on säilynyt meidän päiviimme. Hänen tärkeimpänä teoksenaan pidetään yli vuosisatojen suosionsa säilyttänyttä kertomuskokoelmaa "Libro de los enxiemplos del Conde Lucanor e de Patronio" ("Kreivi Lucanor ja Patronio", 1335). Pauli Pohjola
Pauli Pohjola teki näyttämöllä vahvoja luonnetulkintoja. Toisaalta häntä kritisoitiin ääntä rasittavasta liioittelusta. Pohjolan läpimurto oli Fedja Leo Tolstoin näytelmässä "Elävä ruumis" vuonna 1911. Hänen lukuisiin roolisuorituksiinsa lukeutuivat niin ikään "Seitsemän veljeksen" Juhani, "Nummisuutarien" Kristo sekä "Pohjalaisten" Jussi. Vuonna 1920 Pohjola esiintyi Kössi Ojalan kanssa alkoholin vaikutuksen alaisena näytelmässä "Iloinen leski"; molemmat saivat vakavan varoituksen. Liiallisen alkoholinkäytön vuoksi hän osoittautui vähitellen entistä epäluotettavammaksi työntekijäksi. Johan Junnelius (1781–1859)
Johan (Erikinpoika) Junnelius (25. tammikuuta 1781 Ylitornio – 7. huhtikuuta 1859 Oulu) oli suomalainen laivanvarustaja , kauppias ja merikapteeni Johan Samuel Pajula
Sortovuosina Pajula haki Juvan kirkkoherran virkaa saaden kirkkoherranvaalissa äänestäneiden seurakuntalaisten ehdottoman enemmistön tuen. Juva kuului Savonlinnan hiippakuntaan, jonka piispana toimi O. I. Colliander, Pajulan vanha vastustaja teologisesta tiedekunnasta. Tuomiokapituli ehdottikin kirkkoherranvirkaan myöntyväisyysmiehenä tunnettua Josua Johanssonia (1850–1909), joka oli beckiläinen ja arkkipiispa Gustaf Johanssonin veli. Niin sanottu keisaripitäjämenettely käsiteltiin senaatin talousosastossa, ja Linderin myöntyväisyyssenaatti, jonka päätöksen vahvisti Nikolai Bobrikov, valitsi Juvan kirkkoherraksi Josua Johanssonin. Juha Metsälä
Juha Eerik Metsälä (s. 1967 Hämeenkyrö) on rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän perusti 22-vuotiaana Pohjola Rakennus Oy:n toimien alusta alkaen sen toimitusjohtajana ja vuodesta 2014 lähtien konsernijohtajana. Paavo Pajula
Paavo Päiviö Pajula (13. syyskuuta 1878 Lohtaja – 23. huhtikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän toimi lähettiläänä Kööpenhaminassa ja sai Helsingin yliopiston lakitieteen kunniatohtorin arvon 1955. Johan Ludvig Runeberg
Runeberg kuoli 6. toukokuuta 1877, ja hänet haudattiin Näsinmäen hautausmaan korkeimmalle kummulle. Kallioon louhittu hautaholvi somistettiin kasvein. Runebergin hautajaiset 12. toukokuuta 1877 olivat suuret ja juhlalliset. Helsingistä tuli kolme junavaunullista hautajaisvieraita ja hautajaisiin osallistuivat koko valtiopäivät. Hautajaissaaton reitti Runebergin kotitalolta oli peitelty kuusenhavuilla ja reunustettu pikkukuusilla. Kuusenhavuilla oli koristeltu myös Porvoon rakennuksia, kaupungin kaupat olivat kiinni koko päivän ja Helsingissäkin kolme tuntia. Kulkue oli niin pitkä, että sen alkupää oli jo haudan äärellä eivätkä viimeiset olleet vielä päässeet lähtemään vainajan kotitalolta. Kulkuetta johtivat Suomen Kaartin soittokunta ja Ylioppilaskunnan Laulajat, joka lauloi haudalla Fredrik Paciuksen johdolla Runebergin sanoittaman Maamme-laulun. Hautapuheen koko kansan puolesta piti J. V. Snellman, myös Zachris Topelius ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Georg Wallgren puhuivat. Runebergin vaimo, kirjailija Fredrika Runeberg haudattiin miehensä rinnalle vuonna 1879, hänen nimensä on muistomerkin toisella puolella.
Hautamuistomerkin saamiseksi järjestettiin pian Runebergin kuoleman jälkeen kansalaiskeräys ja vuonna 1879 suunnittelukilpailu, joka oli lajissaan Suomen ensimmäinen. Kilpailu jouduttiin uusimaan vuosina 1880 ja 1885, koska ensimmäisen kilpailun voittanut ruotsalaisen kuvanveistäjä Per Hasselbergin ehdotus osoittautui liian kalliiksi toteuttaa ja toisella kerralla palkintolautakunta ei ollut tyytyväinen jätettyihin ehdotuksiin. Kolmannen kilpailun voitti kuopiolainen arkkitehti Ferdinand Öhman. Muistomerkki paljastettiin lopulta 5. toukokuuta 1888. Se on korkea musta graniittipaasi, jonka etusivua koristaa tähti ja takasivua tähti ja lyyra. Siihen on kirjoitettu sanat "”Fosterlandet reste vården”". Paavo Pajunen
Pajusen kohtalo selvisi vasta vuonna 1974, kun Jenny Pajunen muistelmateostansa varten haastatteli Espanjassa taistellutta kommunistia Akseli Modia. Mod oli sodan jälkeen tavannut Terijoen hallituksen poliisiministerinä toimineen Tuure Lehénin ja kysynyt tältä Pajusesta. Lehén kertoi Pajusen omaksuneen Espanjasta ajatuksen kaaderipuolueen korvaavasta yhtenäispuolueesta ja antaneen eversti Vilho Pentikäisen kuulusteluissa vaikutelman itsestään vakoojana. Tiedot välitettiin eteenpäin neuvostoliittolaisille ja Pajunen määrättiin teloitettavaksi. Petroskoissa sijaitsevista arkistoista Jenny Pajunen selvitti, että Paavo vietiin antautumisensa jälkeen Oranienbaumiin kuulusteltavaksi ja toimitettiin sieltä vakoilijana Terijoen hallituksen tuomittavaksi. Tiedon mukaan kuolemantuomion antoivat Tuure Lehén, Inkeri Lehtinen ja Armas Äikiä. Tämän jälkeen Paavo Pajunen teloitettiin ilmeisesti jossakin Terijoella tammikuussa 1940. Johan Swan
Johan Swan (myöhemmin Swanhielm) oli 1600-luvulla elänyt ensimmäinen ruotsalainen pikakirjoittaja. Vuonna 1673 Swan aateloitiin nimellä Swanhielm. Toivo Pohjala
Pohjala vaikutti merkittävästi myös uuden Porin raviradan rakentamiseen vuonna 1950, sekä vuoden 1968 tulipalon jälkeen valmistuneen modernin katsomorakennuksen syntymiseen. Hän kuoli elokuussa 1969 kotonaan Harjavallassa samana päivänä jolloin pidettiin Porin uuden katsomorakennuksen vihkiäisravit. Pohjala on haudattu Harjavallan hautausmaalle. Kuvanveistäjä Jussi Pohjosen tekemä Toivo Pohjalan muistoreliefi on Porin raviradan ravintolakatsomossa. Vuosina 1972–1984 Porissa järjestettiin suomenhevosille tarkoitettu "Toivo Pohjalan Muistoajo". Johan Cajanus
Johan Andreae (Juhana) Cajanus vanhempi (19. joulukuuta 1626 Paltamo – 13. toukokuuta 1703 Paltamo) oli Paltamon kirkkoherra ja suomalaisen kansanperinteen tallentaja. Cajanus oli ankaran kirkkokurin ylläpitäjä ja häntä kutsuttiin sen vuoksi Kainuun kansan keskuudessa "Lylyhampaaksi". Cajanus käytti ensimmäisenä "Kainuu" nimeä nykyisestä Kainuun maakunnasta vuonna 1663 kirjoittamassaan Paltamon pitäjänkertomuksessa. Juho Keski-Pukkila
Juho Jaakko Keski-Pukkila eli Pukkilan Jaska tai Oskarin Jaska (1885 Kauhajoki – 1. elokuuta 1923 Kauhajoki) oli Kauhajoella, Etelä-Pohjanmaalla elänyt puukkojunkkari, joka syyllistyi ilkivaltaan, varkauksiin ja luultavasti myös henkirikoksiin. Hänet on usein sekoitettu 1831 syntyneeseen kauhavalaiseen puukkojunkkariin Jaakko Pukkilaaan, jolla oli sama kutsumanimi "Pukkilan Jaska". J. E. Svan
Johan Edvard Svan (31. maaliskuuta 1837 Maalahti – 10. maaliskuuta 1883 Hamina) oli suomalainen Haminan kadettikoulun opettaja, yksi Suomen ensimmäisistä pikakirjoittajista ja ensimmäisen Suomessa julkaistun pikakirjoituksen oppikirjan tekijä. Johan Samuel Pajula
Opiskeluaikanaan Pajula oli kiihkeä fennomaani ja ruotsin kielen ylivaltaa arvostellut Suomalainen Nuija -nimisen ylioppilasjärjestön jäsen, mikä käy ilmi hänen kirjallisesta jäämistöstään. Hän auskultoi opettajaksi sekä suomeksi että ruotsiksi pätevöityen näin sekä ruotsinkielisiin että suomenkielisiin opettajanvirkoihin. Uskonnollinen kokemus Lohtajalla vuonna 1883 muutti Pajulan elämänuran suunnan. Hän ryhtyi opiskelemaan papiksi, valmistui teologian kandidaatiksi 1887 ja vihittiin papiksi 1888. Uskonnollista kokemustaan Pajula ei tarkemmin selostanut, mutta totesi morsiamelleen kirjoittamassa kirjeessä, että oli pääsiäisenä 1883 ihmeellisellä tavalla kokenut Jeesuksen läsnäolon. Morsian oli soitonopettaja Karin Nyberg, jonka kanssa Pajula avioitui 1892. Vaimon isoisä oli Helsingin yliopiston aiempi rehtori Sakari Topelius. Johan Heimilä
Johan Rudolf Heinström myöh. Heimilä (12. joulukuuta 1887 Helsinki – 28. syyskuuta 1957) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat vahtimestari Johan Viktor Heinström ja Edla Sofia Nyström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Vilhelmiina Rasan kanssa. Gunnar Pohjola
Arvo Gunnar Pohjola (25. joulukuuta 1927 Tyrvää – 27. helmikuuta 2008 Tampere) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko, myös taiteilijaprofessori. Pohjola kuvasi usein surrealismin sävyisissä teoksissaan arkielämää, sen ihanuutta ja kurjuutta. Hänen tuotantoonsa kuuluu paljon piirustuksia, muun muassa tussilla. Paavo Pajula
Pajulan vanhemmat olivat pastori Lauri Vihtori Pajula (ent. Widbom) ja Fanny Johanna Maria Haake. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1900. Pajula suoritti yleisen oikeustutkinnon 1905, valmistui molempien oikeuksien lisensiaatiksi 1905 ja sai varatuomarin arvon 1907. J. E. Sunila
Johan (Juho) Emil Sunila (16. elokuuta 1875 Liminka – 2. lokakuuta 1936 Helsinki) oli maalaisliittolainen poliitikko, joka toimi maataloushallituksen ylijohtajana vuosina 1923–1936 sekä kahdesti Suomen pääministerinä 1927–1928 ja 1931–1932. Kansanedustajana hän oli 1922–1927 ja 1929–1933. Juhani Leppälä
Johan (Juhani) Fredrik Leppälä (sukunimi vuoteen 1906 Lindeqvist; 10. toukokuuta 1880 Nummi – 15. joulukuuta 1976 Porvoo) oli suomalainen kansanedustaja, kunnallisneuvos, kansakoulunopettaja ja maanviljelijä. Johann Pachelbel
Johann Pachelbel (elokuussa 1653 Nürnberg – 3. maaliskuuta 1706 Nürnberg) oli saksalainen barokkisäveltäjä ja urkuri. Niin kutsuttuun eteläsaksalaiseen koulukuntaan kuulunut Pachelbel oli urkumusiikin etevimpiä kehittäjiä ennen Johann Sebastian Bachia. John Rafael Uggla
John (Johan) Rafael Uggla (2. toukokuuta 1870 Nurmijärvi – 8. tammikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi Ahvenanmaan komission jäsenenä, Pariisin rauhanvaltuuskunnan sihteerinä ja pitkäaikaisena Ahvenanmaan valtuuskunnan sihteerinä. Johan Salila
Johan "Jussi" Gustaf Salila (28. heinäkuuta 1884 Hollola – 12. elokuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen painija. Johan Deutsch
Johan Deutsch (31. maaliskuuta 1707 Laitila – 13. syyskuuta 1774 Hiitola) oli suomalainen kirkkoherra. Johan Olai Pictorius
Johan Olai Pictorius (noin 1590 Turku – 1643 Kemi) oli suomalainen pakanallisten saamelaisten käännyttäjänä tunnettu kirkkoherra. Johan Wilhelm Tuderus
Johan Wilhelm Tuderus (24. syyskuuta 1786 Ilomantsi – 27. kesäkuuta 1810 Tukholma) oli suomalainen filosofian maisteri, asessori ja kirjallisuuden ruotsintaja. Johan Emil Aro
Johan Emil (J. E. ) Aro (29. elokuuta 1874 Espoo – 5. helmikuuta 1928 Viipuri) oli suomalainen entomologi, joka tutki etenkin päivänkorentoja. Hän myös kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen perhoskirjan "Suomen perhoset" vuonna 1900. Johan Julin
Johan Julin (26. syyskuuta 1752 Västerås – 1820 Turku) oli tunnettu apteekkari ja luonnontutkija, joka vaikutti Oulussa ja Turussa. Ansioistaan hänet nimitettiin Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi 1791 hänen esitettyään useita tutkimuksia akatemian julkaisuissa. Hänet tunnetaan myös Pohjoismaiden ensimmäisen kuumailmapallon rakentajana ja lennättäjänä (1784). Johan Roman
Johan Roman (k. 12. helmikuuta 1720) oli ruotsalainen viulisti. Hän oli vuodesta 1673 säestäjänä ja viulistina Magnus Gabriel de la Gardien hovikapellissa ennen kuin hänet kutsuttiin kuninkaan hoviin vuonna 1683. Kuollessaan 1720 hän oli hovikapellin parhaiten palkattuja muusikoita, mutta hänen ei tiedetä olleen aktiivipalveluksessa viimeisten 14 elinvuotensa aikana. Hän avioitui 1693 Margaretha von Elswichin kanssa, joka oli Tukholmassa toimineen lyypekkiläisperäisen kauppiaan Helmich von Elswichin tytär. Heidän vanhin poikansa oli säveltäjä Johan Helmich. Paaviuden historia
Johannes Paavali II pitkä kausi päättyi hänen kuolemaansa 2. huhtikuuta 2005. Vatikaanin virkamiehet ovat alkaneet kutsua paavia hänen kuolemansa jälkeen Johannes Paavali Suureksi, mikä on huomattava kunnianosoitus sillä vain kahdesta aiemmasta paavista on käytetty tätä nimeä, heidät kaikki julistettiin myöhemmin pyhimyksiksi. Vatikaani perustelee nimen käyttöä sillä, että paavi uudisti instituution perusteellisesti tekemällä paavista globaalin vaikuttajan samalla, kun hän piti kiinni kirkon perusarvoista. Kriitikoiden mielestä paavi ei kyennyt vastaamaan nykyajan haasteisiin, ei ryhtynyt välttämättömiin uudistuksiin ja ei siksi ansaitse tulla kutsutuksi suureksi. Nimen yleistyminen käyttöön riippuu kuitenkin tavallisesta kansasta. Tällä hetkellä yleistymisestä ei ole näyttöä. Johan Bäckwall
Johan (Juhana) Bäckvall (tai Bäckwall) (28. kesäkuuta 1817, Haapajärvi – 21. joulukuuta 1883, Oulu) oli Oulun kirkkoherra, toimittaja, runoilija ja suomentaja. Hän käytti myös seuraavia nimimerkkejä: "B.", "Bll", "B---vall", "B-v-ll", "B---w-ll", "J.B:vll", "-kw-", "-kw.-" ja "--ll". Johan Samuel Pajula
Nuorena lyseolaisena ja opiskelijana Pajula kävi ravintoloissa ja juhli toisen suomenmielisten tavoin. Opiskeluaikaan hän alkoi kerätä kirjastoaan, johon kuului muun muassa ruotsinkielinen "Koraani". Suomenkielisen koulun käynyt opiskelija piti uusien suomenkielisten koulujen perustamista tärkeänä ja kävi kuuntelemassa säätyjen valtiopäiväkeskusteluja suomenkielisten koulujen perustamisesta. Jyrkän fennomaaniopiskelijan arvio asiasta oli: ”papit ja talonpojat puhuivat kuin miehet, vaan aateliset ja porvarit olivat ikään kuin maansa kavaltajia, ruotsinkiihkoisia”. Opiskeluaikanaan Pajula kuului Hämäläisosakuntaan sekä Suomalaiseen Nuijaan. Opiskelijaelämään kuului, että hän osallistui opiskelijoiden laulutervehdyksiin Elias Lönnrotille, Snellmanille ja Yrjö Koskiselle ja oli mukana 350 opiskelijan kunnioittaessa J. L. Runebergiä hänen hautajaisissaan Porvoossa. Kuntoillakseen hän harrasti voimistelua sekä luistelua. Paavo Pajunen
Vuoden 1937 alussa Pajunen päätti lähteä vapaaehtoiseksi edellisenä kesänä syttyneeseen Espanjan sisällissotaan, jossa tasavaltalaiset taistelivat vallankaappauksen aloittaneet kenraali Francon johtamia fasisteja vastaan. Poliittisten aatteiden lisäksi hänen ratkaisuunsa vaikutti se, että kommunistisen toimitansa johdosta Pajunen oli joutunut työnantajien mustalle listalle, eikä hänellä juurikaan ollut mahdollisuuksia muuhun kuin kunnan tarjoamiin hätäaputöihin. Hän tunsikin Espanjaan päästyään olevansa viimein tarpeellinen sekä merkittävä henkilö pitkään kestäneen työttömyyden jälkeen. Paavon lähtiessä Espanjaan, hänen puolisonsa Jenny oli raskaana, mutta lapsi syntyi kuitenkin keskosena ja kuoli heti synnytyksen jälkeen. Paavo Pajula
Pajula toimi Sortavalan pormestarina 1907–1917. Hän oli ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1919 alkaen ja toimi viimeksi lähettiläänä Kööpenhaminassa 1939–1945. Pajula sai lakitieteen kunniatohtorin arvon 1955. Hän osallistui myös heimosotiin kuuluneeseen Aunuksen retkeen vuonna 1919 ja toimi Aunuksen väliaikaisen hoitokunnan jäsenenä. Johan Junnelius
Johan Junnelius (1694 Tervola – 10. kesäkuuta 1755 Oulu) oli pohjoissuomalainen pappi, joka toimi kirkkoherrana sekä Koutokeinossa että Oulussa. Junnelius uudisti kristinuskon opetusta Ylä-Lapin alueella, joka oli Ruotsin vallan alaisuudessa. Olli Pohjola
Olli Johannes Pohjola (23. kesäkuuta 1928 Virolahti – 31. lokakuuta 2017 Liminka) oli suomalainen taidemaalari. Hän teki pääasiassa öljyvärimaalauksia. Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus
Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus (, myös "Ene med Satan", "Eksprestogets Mysterium") on vuonna 1914 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Hjalmar Davidsenin ohjaaman rikosdraaman pääosaa esittää Valdemar Psilander. UNU-WIDER
Matti Pohjola Johan Koivula
Koivula astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918. Sotilasvalan vannottuaan ja palvelusitoumuksen allekirjoitettuaan hänet ylennettiin vänrikiksi. Takaisin Suomeen hän palasi 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan, mistä hänet komennettiin Satakunnan rintamalle ja määrättiin 21. helmikuuta 1918 alkaen päälliköksi Satakunnan ryhmään kuuluneeseen Porin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa komppanian päällikkönä taisteluihin Pomarkussa. Pomarkun valtauksen jälkeen hänet nimitettiin 13. maaliskuuta 1918 alkaen Turun pataljoonan väliaikaiseksi komentajaksi, josta tehtävästä hänet siirrettiin myöhemmin 1. komppanian päälliköksi ja otti osaa taisteluihin Ikaalisissa sekä Mannanmäen-Kyröskosken akselilla, missä hän haavoittui 21. maaliskuuta 1918 ja joutui hoidettavaksi Ikaalisten kenttäsairaalaan. Johan Norrlin
Johan Petter Norrlin (6. syyskuuta 1842 Hollola – 7. tammikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä ja Helsingin yliopiston ylimääräinen kasvitieteen professori 1879–1903. Johann Reinhold Patkul
Johann Reinhold Patkul (27. heinäkuuta 1660 Tukholma – 10. lokakuuta 1707 Kazimierz Biskup, Puola) oli liivinmaalaiseen aatelissukuun kuulunut diplomaatti, sotilas ja poliittinen juonittelija. Hänen nimestään on johdettu juonittelijaa tai opportunistia tarkoittava sana patkuli. Nimitystä käytti Suomessa esimerkiksi Lapuan liike tarkoittaen Lapuan liikettä vastustavia porvarillisia demokraatteja, kuten edistyspuoluetta ja maalaisliittoa. Johan Julin
Johan Julinin poika John Julin oli hankkinut haltuunsa Turun akatemian apteekin vuonna 1811. Isä seurasi poikaansa kolme vuotta myöhemmin ja alkoi hoitaa ostamaansa Turun I kaupunginapteekkia. Johan Julin kuoli 1820. Kuollessaan hän oli Ruotsin tiedeakatemian, Patriotiska sällskapetin, Fysiologiska Sällskapet i Lundin, Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborgin jäsen sekä Sällskapet för allmänna megborgerliga kunskaperin kunniajäsen.
Johan Julinista kerrotaan Sara Wacklinin kertomuskokoelmassa Sata muistelmaa Pohjanmaalta. Siinä esitetään mm. tapaus, jossa Julin onnistui taidoillaan vakuuttamaan Kuusamosta häntä haastamaan tulleen noidan. Apunaan Julin käytti "sähkökonetta", jolla antoi tietäjälle sähköiskun. Tarinat ovat nimeltään "Julinin luonnontieteelliset kokoelmat" sekä "Julin ja Lapin noita". Juho Kusti Paasikivi
Paasikiven äiti kuoli toukokuussa 1875, jolloin poika oli vasta nelivuotias. Äidiltä jäi Juho-pojan lisäksi viisi vuotta vanhempi avioton Karolina-tytär, jonka Johan August Hellstén oli ottanut nimiinsä avioliiton yhteydessä. Seuraavan vuoden syksyllä perhe muutti Hollolaan Lahden taajamaan, jonne Johan August perusti kangaskaupan. Mukana seurasi kahden lapsen lisäksi Karoliina-vainajan vanhempi sisar Katarina Hagman. Yritys menestyi hyvin, ja Johan August teki kauppaa myös ympäröivällä maaseudulla. Karl Johan Nauklér
Nauklér sairastui keväällä 1868 sen jälkeen, kun hän oli puhujamatkalla ollessaan vajonnut heikkojen jäiden aikana suohon. Hän kuoli myöhemmin kesällä. Nauklérin luonnonkivinen hautamuistomerkki sijaitsee Pihlajaveden erämaakirkon yhteydessä olevalla hautausmaalla. Johann Bernoulli
Johann Bernoulli (myös "Jean" ja "John", 27. heinäkuuta 1667 – 1. tammikuuta 1748) oli sveitsiläinen matemaatikko, joka kuului tunnettuun matemaatikkojen sukuun. Hän kehitti differentiaalilaskentaa ja löysi ratkaisun katenoidikäyrälle. Johan Lindström
Johan Lindström kuoli tammikuun lopulla 1953 lento-onnettomuudessa. Hän oli tehnyt Kemijärven talvimarkkinoiden yhteydessä yleisölennätyksiä ja päivän päätteksi hän lähti tilauslennolle Halosenrannan kylään viemään sinne kolmea miestä. Hämärän vallitessa tehdyn laskeutumisen aikana kone osui puuhun ja syöksyi maahan jolloin Lindström ja yksi matkustaja saivat surmansa kahden matkustajan loukkaantuessa. John Bauer
John Bauer (4. heinäkuuta 1882 Jönköping, Ruotsi – 20. marraskuuta 1918) oli ruotsalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten joulukirjasta "Bland tomtar och troll" ("Tonttujen ja peikkojen joukossa"). Bauer kuoli vuonna 1918 Vätternillä höyrylaiva Per Brahen onnettomuudessa. Hannes Sjöblom
Keijolaksi sukunimensä muuttanut Sjöblom toimi Kälviän kirkkoherrana 1919–1925 ja palasi sitten Kiinaan tällä kertaa yksityishenkilönä. Hän toimi Kiinassa 1930-luvulla liikemiehenä ja pyrki luomaan kauppasuhteita Suomen ja Kiinan välille. Toisen maailmansodan puhkeaminen katkaisi kuitenkin tämän toiminnan. Hannes Keijola kuoli varattomana Shanghaissa punatautiin joulukuussa 1944. Johan Graan
Johan Graan, myös: Gran (k. 1679) oli isänpuoleiselta suvultaan saamelaissyntyinen ruotsalainen maaherra. Hän oli vuodesta 1653 Västerbottenin läänin sekä lisäksi vuodesta 1654 Pohjanmaan läänin maaherra. Hänen sarjassa "Handlingar rörande Skandinaviens historia XXXI" julkaistu kirjeenvaihtonsa antaa tietoja Lapin 1600-luvun oloista. Johan Mattilas
Johan Mattilas (1821–1873) oli suomalainen valaanpyytäjä. Juho Vuori
Juho Viktor Vuori (21. elokuuta 1889 – 30. huhtikuuta 1918) oli akaalainen räätäli ja Toijalan punakaartin lentävän komppanian päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän komensi yhdessä rykmentinpäällikkö Otto Laxin kanssa punakaartilaisjoukkoa, joka suoritti puhdistuksia Toijalassa ja sen ympäristökunnissa, ja Marko Tikan tutkimusten mukaan tappoi noin satakunta valkoista tai muuten punaisten vastustajaksi tiedettyä henkilöä. Ensimmäinen surmattu oli käräjätuomari August Kärävä. Vuoren joukkion tunnetuin surma oli Honkolan kartanon isännän asessori Hjalmar Furuhjelmin, tämän veljen ja kahden kartanosta vangitun valkoisen lakimiehen ampuminen. Sodan jälkeen Vuori jäi kiinni, joko Hämeenlinnassa tai Nuutajärvellä, jonka jälkeen hänet heti ammuttiin. Johan Amos Comenius
Vuonna 1668 painettiin Comeniuksen Englannissa kirjoittama "Via lucis" (Valon tie), jossa pansofinen uudistusohjelma on esitetty tiivistettynä ja jonka hän omisti Lontoon vuonna 1660 perustetulle Royal Societylle. Samana vuonna ilmestyi myös uskonnollinen teos, "Unum necessarium" (Ainoa välttämätön), jota on pidetty Comeniuksen testamenttina jälkimaailmalle. Kirjallisia töitä Comenius jatkoi loppuun asti keräten aineistoa ja pyrkien saamaan pansofisen pääteoksensa valmiiksi. Voimat kuitenkin vähenivät ja lopulta hänen täytyi antaa teoksen painoon saattaminen avustajalleen Kristian Nigrinille ja pojalleen Danielille. Ajatus työn keskeneräisyydestä teki viimeisten viikkojen kärsimykset raskaaksi. Marraskuun 15:ntenä 1670 Comenius kuoli Amsterdamissa ja haudattiin walloonikirkon alle Naardenissa. Johan Viktor Johnsson
Johan Viktor (Janne) Johnsson (14. kesäkuuta 1832 Lapinlahti – 18. syyskuuta 1884 Juva) oli suomalainen piispaksi valittu valtiopäivämies. Johnsson toimi elämänsä aikana muun muassa kirkkoherrana, rehtorina ja useaan otteeseen pappissäädyn edustajana valtiopäivillä. Hänet nimitettiin Porvoon hiippakunnan piispaksi vuonna 1884, mutta hän kuoli ennen virkaanastumistaan. Valter Juva
Juvan viimeiseksi käännökseksi jäi Runebergin "Jouluilta" (1921). Hän kuoli kurkkusyöpään 57-vuotiaana vuonna 1922. Juva ei noussut kuolemansa jälkeen maineeseen, mutta hänen käännöksiään arvostettiin: muun muassa Uuno Kailas hyödynsi Juvan käännöstä suomentaessaan Tegnérin "Fritiofin tarun". Johan Mikkola
Johan Guido Mikkola () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan komppanian vääpelinä. Lopulta hän menehtyi nuorena sotilaana palvellessaan Lentopataljoonassa. Fredrik Jonathan Ekholm
Kirjailija Matti Pajula on kirjoittanut Ekholmin murhasta näytelmän "Patruuna", jonka ensiesitys oli 2004. Juho Ritola
Johan (Juho, Jussi) Robert Ritola (4. joulukuuta 1871 Haapavesi – 26. toukokuuta 1959 Haapavesi) oli aikakautensa tunnetuimpia hiihtäjiä. Johan Samuel Pajula
Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan tila oli autonomian kaudella erikoinen. Kun Pajula väitteli teologian tohtoriksi kirkkohistorian alalta vuonna 1891, kirkkohistoriasta ei ollut ilmestynyt ainuttakaan väitöskirjaa 20 vuoteen. Pienessä neljän professorin tiedekunnassa väittelijöitä oli vähän, tiedekunnan avoimiin virkoihin oli vaikea löytää niihin päteviä henkilöitä ja professorit hoitivatkin täyttämättä olleita professuureja omien virkojensa ohella. Pisimpään, kymmenisen vuotta, ilman vakituista professoria oli dogmatiikan oppiala vuosina 1884–1894. Pienessä tiedekunnassa beckiläimuutamat beckiläisiksi kutsutut raamattufundamentalistit onnistuivat ottamaan tiedekunnan johtoonsa sekä pyrkivät hoidattamaan ja täyttämään opetusvirat oman oppisuuntansa miehillä. Johan Samuel Pajula
Eino Leinon kertoman perusteella tiedämme Pajulan olleen Hämeenlinnassa eläinsuojelumies, ja yrittäneen vedota Hämeenlinnan markkinaväkeen hevosten hyvän kohtelun puolesta. Samanmielisille uskonnollisille oppilailleen hän oli leikkisä ja isällinen opettaja. Yksi osa Pajulan, tämän hiljaisen kristillisyyden edustajan, aatemaailmaa oli antisemitismi. Juutalaisvastaiset asenteet olivat 1800-luvun lopun vuosikymmeninä yleisiä esimerkiksi valtiopäivien pappissäädyssä, mutta Pajula näyttää omaksuneen viholliskuvakseen, saksalaisen Adolf Stöckerin (1835–1909) ajatuksia seuraillen, ”modernit juutalaiset”, mistä aiheesta hän julkaisi kirjoituksen "Teologisessa Aikakauskirjassa" vuonna 1897. Johan Samuel Pajula
Pajula työskenteli Iitin kirkkoherrana vuosina 1905–1918. Hakiessaan kirkkoherraksi Pajula sai jälleen vaalissa äänestäneiden seurakuntalaisten enemmistön äänet. Näin hänestä tuli kirkkoherra beckiläisiin kuulumattoman piispan Herman Råberghin johtamaan Porvoon hiippakuntaan. Hän toimi myös Porvoon hiippakunnan lääninrovastina ja tuomiokapitulin asessorina. Iitissä Pajula oli ”lihava, komia ja aika hyvä”, ja kerrotaan tarinaa hänen suunnattomista ruumiinvoimistaan. Pajula oli Iitin kautenaan synninpaheita vastaan saarnaava kirkkoherra, kiinnostunut diakonia-, lähetys- ja pyhäkoulutyön kehittämisestä, hän opiskeli englantia sekä oli kiinnostunut paikallishistoriasta ja keräsi materiaalia Iitin pitäjänhistoriaa varten. Pajulaa kiinnosti myös sukututkimus; hänen isoäitinsä Johanna Maria oli Kuhmalahden von Qvanteneita. Iitin kautenaan hän kiinnostui myös uudesta tutkimusaiheesta, Pohjanmaan mystikkojen kopiokirjoista, joista hän ehti esitelmöidä Suomen kirkkohistoriallisessa seurassa ja julkaista aiheesta artikkelin. Pajula näyttää tulleen hyvin toimeen perinteisen maaseutuväestön kanssa, mutta paikallisen työväestön, ainakin sen johdon, kanssa välit ilmeisesti katkesivat. Johan Olof Åberg
Johan tai Jon Olof Åberg (2. heinäkuuta 1843 Åsin seurakunta, Kalmarin lääni – 20. toukokuuta 1898 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Käytyään lyhyen aikaa koulua hän julkaisi runsaasti Ruotsin historiaa koskevia romanttisia kertomuksia. Jari-Pekka Pajula
Jari-Pekka Pajula (s. 21. heinäkuuta 1980 Tampere) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2011–2012. Jussi Pukkila
Juho Jaakko (Jussi) Pukkila (11. maaliskuuta 1883 Kauhava – 30. marraskuuta 1939 Kuopio) oli suomalainen lukkariurkuri ja kirjailija. Lauri Pohjola
Pohjola julkaisi 1948 Oulun murteella pakinakokoelman "Jäijellähtö ja muita kuvvauksija vanahasta Oulusta". Hän kirjoitti myös pakinoita Oulun murteella eri lehtiin, muun muassa Kaltioon. Juho Keski-Pukkila
Kuudentena heinäkuuta 1915 löytyi Kauhajoesta lakanoihin kääritty ja köytetty nuorehkon tuntemattoman miehen ruumis. Epäilykset kohdistuivat heti Pukkilan Jaskaan, sillä edellisenä talvena oli Keski-Pukkilan talossa ollut jotain hälinää ja talon lattioilta oli pesty useampaan kertaan joka paikassa ollutta verta. Asiasta järjestettiin poliisitutkinta, ja lähitalojen asukkaita samoin kuin Keski-Pukkilan talonväkeä kuulusteltiin. Koska todistajien kertomukset olivat keskenään ristiriitaisia, tapauksen tutkinta lopetettiin vuonna 1916. Myöskään ruumista ei onnistuttu varmasti tunnistamaan. Johan Hahnsson
Johan Adrian Hahnsson (4. maaliskuuta 1834 Rauma – 20. huhtikuuta 1888 Hämeenlinna) oli suomalainen kielentutkija. Hans van Sanden
Hans van Sanden (k. 1590, Helsinki) oli 1500-luvun lopulla Helsingissä elänyt kauppias ja porvari, joka muistetaan Helsingin Vanhassakaupungissa säilyneestä hautakivestään sekä Ursula Pohjolan-Pirhosen kirjoittamien historiallisten romaanien pääosin fiktiivisenä päähenkilönä. Hän lienee tunnetuin Helsingin 1500-luvun asukkaista, vaikka hänestä onkin säilynyt vain fragmentaarista tietoa. Johan Samuel Pajula
Pajulan isä oli satulaseppä ja raatimies, äidinkieleltään ruotsinkielinen Lars Abraham Widbom (1819–1886) ja hänen äitinsä oli suomenkielinen, Korpilahdelta kotoisin ollut talollisentytär Fredrika Wilhelmiina Ylä-Lehtimäki (1822–1876), joka Helsingin yliopiston matrikkelitiedoissa mainitaan sukunimellä Helén. Johan Samuel suomensi nimensä vuonna 1876 ollen näin seitsemäs nimensä virallisesti suomentanut suomalainen. Ensimmäisenä nimensä virallisesti suomensi hänen Lauri-veljensä vuonna 1875. Veljensä tavoin Johan Samuel suomensi nimensä Pajulaksi. Johan Christopher Frenckell (1789–1844)
Johan Christopher Frenckell (22. kesäkuuta 1789 Turku – 16. huhtikuuta 1844 Helsinki) oli suomalainen kirjapainaja, kirjankustantaja ja paperitehtailija. Hän oli vuodesta 1814 isänsä yhtiötoveri yritysnimellä J. C. Frenckell & Poika. Hän laajensi kirjapainon toiminnan Helsinkiin ja kustansi muun muassa Kalevalan ja muita Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ensimmäisiä julkaisuja. Johannes Paavali I
Johannes Paavali I:n kuolemaan viitataan elokuvassa "Kummisetä, osa III". Elokuva niveltyy todellisiin tapahtumiin liittäen ne paavi Johannes Paavali I:n lyhyeen paavinkauteen, joka kesti 34 päivää. Elokuvan mukaan paavi oli tekemässä muutoksia Vatikaanin hallintoon, jonka takia Corleone-perheen vastaiset tahot järjestivät paavin ja usean muun henkilön murhan. Johan Tanskanen
Johan (Juho) Tanskanen (20. joulukuuta 1851 Kontiolahti – 2. joulukuuta 1919 Hankasalmi) oli suomalainen kirkkoherra ja lestadiolaista herätysliikettä arvostelleen pamfletin "Hihhulilaisuus oikeassa karvassansa" kirjoittaja. Johan Wegelius nuorempi
Johan (Johannes) Wegelius nuorempi (14. toukokuuta 1693 Tukholma – 13. toukokuuta 1764 Oulu) oli suomalainen varhaisherännäisyyttä edustanut kirkkoherra. Ávilan Johannes
Pyhä Ávilan Johannes (; 6. tammikuuta 1500 Almodóvar del Campo, Espanja – 10. toukokuuta 1569 Montilla, Espanja) oli reformaattori, kirjoittaja, saarnaaja, hengellinen ohjaaja, pappi, pyhimys ja kirkonopettaja. Häntä kutsutaan Andalusian apostoliksi ja hän oli pyhän Teresan, pyhän Francis Borgian, pyhän Ristin Johanneksen, pyhän Peter Alcantaran ja muiden hengellinen ohjaaja. Pappi on Andalusian, Espanjan ja espanjalaisen sekulaaripapiston suojeluspyhimys. Paavi Klemens XIII julisti miehen kunnianarvoisaksi 8. helmikuuta 1759, paavi Leo XIII julisti hänet autuaaksi 15. marraskuuta 1893, paavi Paavali VI julisti hänet pyhimykseksi 31. toukokuuta 1970 ja paavi Benedictus XVI julisti hänet kirkonopettajaksi. Pyhimys eli seuraavien 12 paavin hallintokausien aikana: Aleksanteri VI, (1492–1503) Pius III, (1503) Julius II, (1503–1513) Leo X, (1513–1521) Hadrianus VI, (1522–1523) Klemens VII, (1523–1534) Paavali III, (1534–1549) Julius III, (1550–1555) Marcellus II, (1555) Paavali IV, (1555–1559) Pius IV (1559–1565) ja pyhä paavi Pius V. (1566–1572) Hänen juhlaansa vietetään 10. toukokuuta. Johan Arajuuri
Suomen häviämän jatkosodan ja varsinkin Itä-Karjalan sotilashallinnon komentajuuden vuoksi Arajuuren oli siirryttävä maanpakoon. Ruotsista käsin hän avusti Suomen viranomaisia Lapin läänin evakuoimisessa Lapin sodan tieltä syksyllä 1944. Vakinaisten upseerien luettelosta Arajuuri poistettiin siirrolla reserviin 1945. Ruotsista Arajuuri matkusti Etelä-Afrikkaan Gustaf Eriksonin nelimastoparkki "Passatilla" jatkaen matkaansa edelleen Argentiinaan ja Brasiliaan. Monien jatkosodan suomalaisupseerien tavoin siirtyminen lähinnä metsäteollisuus- ja vakuutusyhtiöiden "suojatyöpaikkoihin" onnistui myös Arajuurelle, joka toimi päällikkönä Suomen Paperitehtaiden Yhdistyksessä vuodesta 1949 kuolemaansa saakka. Johan Philip Palmén
Johan Philip (J. Ph.) Palmén (31. lokakuuta 1811 Pori – 30. kesäkuuta 1896 Espoo) oli suomalainen vapaaherra, lainopin professori ja korkea virkamies, joka toimi muun muassa prokuraattorina 1871–1877 ja senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajana 1877–1896. Hän loi pitkän uran merkittävissä asemissa yliopiston hallinnossa ja Suomen oikeuslaitoksessa vaikuttaen Suomen autonomisesta asemasta vallineisiin käsityksiin. Johannes Paavali II
Elokuussa 1978 hän osallistui paavi Johannes Paavali I:n valinneeseen paavinvaaliin eli vuoden 1978 ensimmäiseen konklaaviin. Paaviksi valittu Johannes Paavali I kuitenkin kuoli 33 päivän jälkeen, ja Wojtyła matkusti lokakuussa toiseen konklaaviin. Juho Kujola
Juho (Johannes, Ivan) Kujola (alkuperäinen sukunimi "Lasarev", 18. tammikuuta 1884 Salmin pitäjän Miinalan kylä – 4. kesäkuuta 1963 Tampere) oli suomalainen lyydin ja karjalan kielen tutkija. Suomenkielinen pikakirjoitus
Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjallisuusarkistosta löydettiin vuonna 2007 aikaisemmin tuntemattomia Johan Nummelinin laatimia pikakirjoitusoppikirjojen käsikirjoituksia. Nummelin laati 1880-luvulla Gabelsbergerin järjestelmään pohjautuvan suomenkielisen pikakirjoitusjärjestelmän ja sille laajan ja yksityiskohtaisen oppikirjan käsikirjoituksen. Myöhemmin Nummelin laati toisen, täysin erillisen järjestelmän, joka pohjautui saksalaisen Julius Braunsin järjestelmään. Tästä hän kirjoitti parin vuosikymmenen aikana useita toisistaan poikkeavia oppikirjaversioita, joista viimeinen on päivätty vuodelle 1918. Järjestelmien käytöstä ei ole kuitenkaan säilynyt tietoa. Johannes Paavali I
Nykyään tämä paavi muistetaan pääosin lyhyestä pontifikaatistaan ja yllättävästä kuolemastaan. Johannes Paavali I:n paavikausi olikin paaviuden historian lyhin sitten vuonna 1605 paavina olleen Leo XI:n. Vain hiukan yli kuukauden kestänyt pontifikaatti synnytti useita erilaisia salaliittoteorioita, joista osan mukaan luonnollisen kuoleman sijasta paavi olisi murhattu. Johannes Paavola
Yrjö Johannes Paavola (7. lokakuuta 1894 Turku – 16. helmikuuta 1961) oli turkulainen taidemaalari ja kuvaamataidon opettaja. Hän opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1910-1915. Johan Samuel Pajula
Pajula murhattiin Iitissä 1.5.1918 vappupäivän vastaisena yönä noin puolitoista viikkoa Iitissä asuneiden tunnettujen tolstoilaisten, Akseli ja Eelo Isohiiden, murhien jälkeen. Tarina, että Pajula olisi kuollut puolustaessaan kirkkoviinejä, on tuulesta temmattu. Pappilaa oli ryöstetty, mutta saamistaan varoituksista huolimatta Pajula pysyi virkapaikallaan, kun arveli kirkkoherrana toimineensa nuhteettomasti. Paikkakunnan ulkopuoliset punaiset hakivat hänet yöllä pappilasta, murhasivat ja upottivat pistimin hakatun, runnellun ruumiin järveen. Urajärven rannalta löydettiin verijälkiä, ja ruumis löydettiin järveä naarattaessa. Pajulalta ryöstettiin mm. hänen vihkisormuksensa, jonka hänen vaimonsa sai sittemmin erikoisella tavalla takaisin. Pajulan hauta sijaitsee Iitin kirkkomaalla. Paihola
Kylässä oli muun muassa psykiatrinen sairaala. Sairaalan kiinteistöt on myyty Master-yhtiöille ja sairaalatoiminnan loppumisen jälkeen tiloihin on muuttanut päihdekuntoutuskeskus. Sairaalatoiminta loppui vuonna 2016, jolloin toiminta siirrettiin Joensuun keskussairaalaan. Sairaalan nykyinen jälkifunktionaalista tyyliä edustava päärakennus on valmistunut 1951 (arkkitehti Jalmari Lankinen). Sairaansijoja oli 130. Entisessä Kuurnan b-mielisairaalassa toimii nykyään vastaanottokeskus.