Missä Teheran sijaitsee?
Teheran
Teheran sijaitsee Elbursin etelärinteillä, ja sieltä on suunnilleen yhtä pitkä matka maan itärajalle (Afganistaniin) ja länsirajalle (Turkkiin). Kaspianmeren rannalle on linnuntietä noin sata kilometriä.
Basra
Basran kaupunki sijaitsee Etelä-Irakissa noin 50 kilometrin päässä Persianlahden rannikosta. Alue on soista tulvatasankoa, joka on syntynyt Eufrat ja Tigrisjokien tuomasta maaperästä. Tulvien, joenuoman muutosten ja siltin kasautumisen takia Basran varsinainen paikka on muuttunut historian aikana. Nykyinen kaupunki sijaitsee noin 10 kilometriä koilliseen alkuperäisestä paikastaan. Nykyinen kaupunki sijaitsee Shatt al-Arabin nykyisen uoman vieressä "Basrah Bar"-nimellä tunnetulla paikalla, jonne on kasautunut silttiä Shatt al-Arabiin yhdistyvän Karunjoen kautta. Nykyinen Basra on tulos aikanaan kolmen erillisen pienen kaupungin Basran, Al-ʿAshārin ja Al-Maʿqilin sulautumisesta yhteen. Tehran Taxi
Tehran Taxi on suomalainen vuonna 2004 valmistunut lyhytelokuva Tehranin takseista ja hurjasta liikennekulttuurista. Ruhollah Khomeini
Khomeinin vaikutusvalta Iranissa kasvoi voimakkaasti 1970-luvun puolivälissä, kun maassa voimistui šaahin vastainen mieliala. Irakin hallitsija Saddam Hussein karkotti Khomeinin Irakista lokakuussa 1978. Khomeini siirtyi Ranskaan Pariisin esikaupungin Neauphle-le-Château’hun ja äänitti siellä kasetille viestejä, joita hänen kannattajansa esittivät iranilaisille. Iranissa puhkesi suuria mielenosoituksia, lakkoja ja levottomuuksia vuoden 1978 lopulla, ja šaahi pakeni maasta tammikuussa 1979. Khomeini saapui maan pääkaupunkiin Teheraniin 1. helmikuuta 1979 Iranin vallankumouksen johtajan asemassa. Hän nimitti neljä päivää myöhemmin maahan uuden hallituksen ja muutti itse Qomiin maaliskuun alussa. Joulukuussa 1979 järjestetyssä kansanäänestyksessä Iran otti käyttöön uuden perustuslain ja siitä tuli islamilainen tasavalta, jonka elinikäinen poliittinen ja uskonnollinen johtaja Khomeini oli. Teheranin konferenssi
Jo ennen Teheranin konferenssia, lokakuun lopulla 1943, Moskovassa oli laadittu ja hyväksytty kolmen suuren sopimus, jossa todettiin Hitlerin Saksan armeijan syyllistyneen miehittämillään alueilla julmuuksiin, joukkomurhiin ja teloituksiin. Siksi liittoutuneet tähdensivät, että Saksan kanssa solmittavan aseleposopimuksen jälkeen kaikki saksalaiset upseerit ja sotilaat, jotka olivat sellaisista teoista vastuussa tai niihin myötävaikuttaneet, tultaisiin lähettämään niihin maihin, joissa rikokset oli tehty, ja siellä tuomitsemaan vapautuneiden maiden uusien hallitusten toimesta näiden maiden lakien mukaisesti. Tästä julistuksesta Teheranissa keskusteltaessa Stalin esitti – Winston Churchillin saaman käsityksen mukaan ilmeisesti vakavissaan – saksalaisten upseerien joukkoteloituksia, mihin Yhdysvaltain presidentti Franklin Roosevelt ja Neuvostoliiton ulkoministeri Vjatšeslav Molotov olivat näyttäneet suhtautuvan hyväksyvästi. Heti tämän kuultuaan Churchill nousi raivostuneena pöydästä ja poistui toiseen huoneeseen, jonne Stalin seurasi häntä hetken kuluttua sanoen laskeneensa leikkiä. Agha Muhammad Šah
Agha Muhammad Khan syntyi Gorgānissa vuonna 1742. Agha Muhammad kuului qajarien heimoon, jonka vaikutusvalta oli lisääntynyt safavidien Persian hajotessa vuonna 1722. Hän päätyi Adil Šahin vangiksi vuonna 1747 tai 1748 ja hänet kastroitiin Adil Šahin käskystä vain viisi- tai kuusivuotiaana. Kastroinnin takia Agha Muhammad on esitetty aikalaispiirroksissa myöhemmällä iällään parrattomana ja riutuneena. Sittemmin häntä piti vankinaan Karim Khan, joka kohteli kuitenkin vankiaan ystävällisesti. Agha Muhammad pakeni pohjoieen Karim Khanin kuoltua, jossa hän nousi qajarien johtoon vakiinutettuaan asemansa sodassa veljiään vastaan. Yomut-turkkilaisten tuella hän myös karkotti zandien joukot kotiseuduiltaan Mazandaranista. Sotaretki zandeja vastaan jatkui Teheraniin, jossa paikalliset kieltäytyivät päästämästä häntä kaupunginmuurien sisäpuolelle. Teheranilaiset antoivat kuitenkin Agha Muhammadin ymmärtää kaupunkilaisten seuraavan Isfahanin hallitsijoita, joten sotaretki suuntautui zandien hallitsemaa kaupunkia vastaan. Isfahan kukistui vuonna 1785 ja voitokas Agha Muhammad palais Teheraniin maaliskuussa 1786. Teheran oli vielä tällöin vain pieni kylä, mutta Agha Muhammadin valtakaudella se kasvoi 15 000 asukkaan keskukseksi ja Persian pääkaupungiksi. Teheran
Iranin jalkapallon pääsarjassa on kaudella 2016 viisi joukkuetta Teheranin seudulta: Esteghlal, Persepolis FC, Saipa FC, Naft Tehran FC ja Rah Ahan FC. Maajoukkueen kotistadion on Azadi Stadium. Sen katsomoissa olisi tilaa 100 000 katsojalle, mutta FIFA on vaatinut Irania rajoittamaan katsojien lukumäärää turvallisussyistä. Yasuj
Yasuj (; myös muodossa Yasooj, tai Yesuj, Yesūj) on Iranin Kohkiluyeh ja Buyer Ahmadin provinssin hallintokaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 565 kilometriä pääkaupunki Teheranista etelään. Teheran
Teheranin kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 1 512 082 (1956), 2 719 730 (1966), 4 530 223 (1976), 6 042 584 (1986), 6 475 527 (1991), 6 758 845 (1996), 7 088 287 (2006) ja 8 154 051 (2011). Teheranin konferenssi
Sotilaallisten toimien ohella konferenssissa keskusteltiin poliittisista linjauksista ja rajalinjoista. Esimerkiksi Stalin toi esille Neuvostoliiton kiinnostuksen Baltiasta ja Itä-Preussiin kuuluneesta Itämeren rannikkoalueesta.
Roosevelt oli valmis tiedustelemaan Neuvostoliiton kantaa brittiläisten ja yhdysvaltalaisten joukkojen tehokkaaksi käyttämiseksi. Churchill kannatti varauksin Neuvostoliiton tapaan hyökkäystä Pohjois- tai Luoteis-Ranskaan, mutta toisaalta myös operaatioita etelästä, jotka kuljetuskapasiteettivaikeuksien myötä siirtäisivät Normandian maihinnousun toteutumisajankohtaa myöhäisemmäksi, jolloin Neuvostoliitto todennäköisesti kykenisi etenemään hitaammin kohti Berliiniä. Churchill ehdotti ennen maihinnousua suoritettavaksi hyökkäystä Roomaan sen valtaamiseksi ja maihinnousua Adrianmerellä. Tarkoituksena oli lisäksi tukea Normandian maihinnousua hyökkäyksellä Etelä-Ranskasta. Näin maihinnousu olisi siirtynyt touko–kesäkuulta 1944 elokuuhun 1944. Iran (Pohjois-Ossetia-Alania)
Iran ( ja ) on kylä Kirovin piirissä Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallassa Venäjällä. Iran sijaitsee piirin länsiosassa aivan Kabardi-Balkarian tasavallan vastaisella rajalla, piirikeskuksesta, Elhotovosta, lounaaseen. Iranin naapurina pohjoisessa on Stavd-Durtan kylä. Šahr-e Kord
Šahr-e Kord, (; joskus myös muodossa "Shahr-e Kord", "Shahr-e-Kord" tai "Shahr Kord") Šahr Kord on Iranin Chahār Mahāl ja Bakhtīārīn provinssin pääkaupunki. Malayer
Malayer, () on kaupunki Iranin Hamadanin provinssissa, linnuntietä noin 63 kilometriä provinssikeskus Hamadanista eteläkaakkoon ja noin 284 kilometriä pääkaupunki Teheranista länsilounaaseen. Zarathustralaiset Iranissa
Zarathustralaisten ensimmäinen maailmankongressi järjestettiin Teheranissa vuonna 1960. Vaikka valtion suhteet vähemmistöuskontoihin olivat virallisesti hyvät, maakuntatason viranomaiset jatkoivat syrjintää . Iranin vallankumouksen myötä vuonna 1979 maassa nousivat valtaan vanhoilliset šiialaiset. Vanhoililliset muslimit valtasivat Teheranin tulitemppelin, mutta se palautettiin zarathustralaisten käyttöön muutamaa kuukautta myöhemmin. Valtaosalla iranilaisista on positiivinen käsitys zarathustralaisuudesta ja se liitetään edelleen maan suureen menneisyyteen. Azerbaidžan (Iran)
Azerbaidžan on historiallinen maakunta Iranin luoteisosassa. Azerit käyttävät siitä usein nimitystä "Etelä-Azerbaidžan". Hallinnollisesti alue jakautuu Itä-Azerbaidžanin, Länsi-Azerbaidžanin ja Ardabīlin maakuntiin, joissa on yhteensä 7,1 miljoonaa asukasta (vuonna 1996). Tabrizin basaari
Tabrizin basaari () on basaari Tabrizin kaupungissa luoteisessa Iranissa. Se on yksi Lähi-idän vanhimpia basaareita ja maailman suurin katettu basaari. Se listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2010. Mohammad Reza Pahlavi
Šaahi joutui elämään loppuikänsä maanpaossa. Aluksi hän ja hänen perheensä asuivat muun muassa Egyptissä, jossa he saivat lämpimän vastaanoton presidentti Anwar Sadatilta. Myöhemmin he asuivat Marokossa kuningas Hassan II kutsumana, josta he menivät Bahamasaarille ja sieltä Meksikoon, jossa he asuivat Cuernavacassa, lähellä Méxicoa. Kun šaahin sappikivitauti alkoi käydä vakavaksi ja hän tarvitsi sairaalahoitoa, Yhdysvaltain silloinen presidentti Jimmy Carter antoi hänelle luvan tulla New Yorkiin sairaalaan David Rockefellerin painostuksella. Carterin päätös ärsytti Iranin uutta hallitusta ja iranilaisia siinä määrin, että 200 iranilaista mielenosoittajaa valtasi USA:n Teheranin suurlähetystön ja otti panttivangiksi kaikki lähetystön työntekijät (Iranin panttivankikriisi 
4.11.1979 – 20.1.1981). Šaahi siirrettiin Teksasissa olevaan sotilassairaalaan, lähti Yhdysvalloista ja asui vähän aikaa Isla Contadoralla, Panamassa. Lopulta hän palasi takaisin Egyptiin, jossa Sadat antoi hänelle viimeisen turvapaikan. Egyptissä Šaahille tehtiin pernaleikkaus Kairon Meadin sotilassairaalassa kuuluisan amerikkalaisen kirurgin Michael E. DeBakeyn johdolla. Hyderabad (Pakistan)
Hyderābād () on kaupunki Sindhin maakunnassa Pakistanissa noin 150 km Karachista. Se on Sindhin entinen pääkaupunki ja sitä kutsutaan hajuvesien kaupungiksi. Ennen Pakistanin perustamista Hyderābād tunnettiin ”Intian Pariisina”, sillä sen tiet oli tapana pestä hajusteilla joka päivä. Saveh
Saveh () on kaupunki Iranin Markazin provinssissa, linnuntietä noin 125 kilometriä pääkaupunki Teheranin hallintokeskuksesta lounaaseen. Zahedan
Zahedan () on Iranin Sistanin ja Balutšistanin maakunnan pääkaupunki.
Zahedan sijaitsee noin 40 kilometrin päässä kohdasta, jossa Iranin, Afganistanin ja Pakistanin rajat kohtaavat. Alue on karua aavikkoa ja keskimääräinen vuosittainen sademäärä on vain 73 millimetriä. Teheran
Teheran (persiaksi تهران "Tehrān") on Iranin pääkaupunki ja Teheranin provinssin hallinnollinen keskus. Se on Etu-Aasian suurin kaupunki: sen väkiluku oli 8,15 miljoonaa vuonna 2011. Koko Teheranin provinssissa asui tällöin 12,18 miljoonaa ihmistä, joista oli eri kaupunkialueilla asuvia 11,31 miljoonaa. Irak
Irakin tasavalta eli Irak (; ) on tasavalta Lähi-idässä. Irakin naapurimaita ovat Saudi-Arabia, Kuwait, Syyria, Turkki, Jordania ja Iran. Väkiluku on noin 40 miljoonaa ja pinta-ala noin 430 000 neliökilometriä. Irakin pääkaupunki on Bagdad, jossa asuu noin 8 770 000 ihmistä. Muita suuria kaupunkeja ovat muun muassa Mosul ja Basra. Väestö jakautuu pääosin kolmeen ryhmään kielen ja uskonnon perusteella: kaksi kolmannesta väestöstä on arabeja, loput kurdeja. Suurin osa arabeista on šiiamuslimeja, mutta sunnimuslimeja on noin kolmannes koko väestöstä. Irak on maailman tärkeimpiä öljyntuottajamaita. Maassa käytiin Irakin sota vuosina 2003–2010. Qods
Kaupunki on osa Teheranin suurkaupunkialuetta ja sijaitsee noin 25 kilometriä Teheranin kaupungintalolta länsilounaaseen.
Qodsin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 994 (1956), 2 467 (1966), 8 406 (1976), 74 802 (1986), 89 680 (1991), 138 278 (1996), 230 147 (2006) ja 283 517 asukasta (2011). Iran Airin lento 277
Onnettomuus tapahtui Urmian lentoaseman läheisyydessä noin kello 19:45 paikallista aikaa (16:45 UTC). Teheranista Urmiaan matkalla ollut kone oli aikataulusta kaksi tuntia myöhässä. Koneen lentäjät olivat epäonnistuneet lähestymisen aikana ja tehneet ylösvedon, jonka aikana kone syöksyi maahan, noin kahdeksan kilometrin päässä Urmian lentoasemalta. Onnettomuushetkellä alueella oli huono näkyvyys, sumuista ja satoi lunta. Kone oli matkalla Iranin pääkaupungista, Teheranista, Urmiaan. Matkustajakone repeytyi onnettomuudessa kolmeen osaan kuitenkaan syttymättä tuleen. Koneessa oli tapahtumahetkellä 94 tai 95 matkustajaa ja 10 tai 12 miehistön jäsentä. Alueella oli satanut runsaasti lunta, mikä haittasi pimeyden lisäksi pelastustöitä. Onnettomuudessa loukkaantui 27 ihmistä, osa heistä kriittisemmin. Tiedot loukkaantuneista olivat vielä seuraavana päivänä epäselviä. Kaksi koneessa ollutta oli edelleen kateissa. Iran
Persiankieliset iranilaiset ovat sassanidien kaudesta alkaen käyttäneet maasta nimitystä Iran, joka tarkoittaa ”arjalaisten valtakuntaa”, kun taas lännessä on käytetty kreikkalaisilta periytyvää Persia-nimitystä. Vuonna 1935 šaahi Reza Pahlavi vaati kansainvälistä yhteisöä käyttämään Iran-nimeä. Hänen poikansa Muhammad Reza Pahlavi salli 1959 sekä Persia- että Iran-nimien käytön. Iran on vakiintunut muoto puhuttaessa nyky-Iranista, mutta historiallisesta Iranista käytetään usein edelleen nimitystä Persia. Vuoden 1979 islamilaisen vallankumouksen jälkeen maan koko nimi on ollut Iranin islamilainen tasavalta. Iran
Iranin maaston monimuotoisuuden takia maan eri osissa on erilainen ilmasto. Maan pohjoisella reunalla Kaspianmeren rannikon tasangolla lämpötilat laskevat nollarajan alapuolelle ja säilyvät loppuvuoden kosteina. Kesälämpötilat ylittävät harvoin 29 °C. Vuosittainen sademäärä on 680 mm itäisellä puolella tasankoa ja yli 1 700 mm läntisellä puolella tasankoa. Lännempänä asuinkeskukset Zagros-vuorten juuressa kokevat kylmempiä lämpötiloja. Näillä alueilla on ankaria talvia, joina lämpötila menee pakkasen puolelle ja lunta sataa paljon. Vuorten itäisillä ja keskisillä juurilla on kuivaa alueiden saadessa alle 200 mm sadetta ja aavikoituessa silloin tällöin. Keskiarvoiset kesälämpötilat ylittävät 38 °C. Satelliittikuvien perusteella Iso hiekka-aavikko kaakossa on kesäpäivisin yksi maailman kuumimmista paikoista. Eteläisessä Iranissa olevien Persianlahden ja Omaninlahden rannikkotasangot kokevat miedot talvet ja erittäin kosteat ja kuumat kesät. Sademäärä jää 300 millimetrin alapuolelle. Qods
Qods (, myös "Shahr-e Qods" eli Qodsin kaupunki; aiemmin "Karaj", "Qal‘eh Hasan", ja "Qal‘eh-ye Ḩasan Khān") on kaupunki Iranin Teheranin maakunnassa. Golestan
Golestan () on kaupunki Iranin Teheranin provinssissa. Se sijaitsee Teheranin suurkaupunkialueen koillisosassa. Golestanin kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 669 (1956), 827 (1966), 1 074 (1976), 9 927 (1986), 45 892 (1991), 112 554 (1996), 231 905 (2006) ja 259 480 (2011).
Teheranin metron metrolinjan 3 koilliseen vievä haara kulkee Golestanin kautta (asema "Heravi" eli "Golestan-Heravi"). Plasco-rakennus
Plasco-rakennus (myös nimellä "Plasko", ) oli Iranin pääkaupunkiin Teheraniin vuonna 1962 valmistunut 15-kerroksinen asuin- ja toimistorakennus. Se syttyi palamaan ja romahti 19. tammikuuta 2017. Onnettomuudessa menehtyi tulipaloa sammuttaneita palomiehiä. Talon nimi juontuu sen rakennuttajan Habib Elghanianin omistamasta muovialan yhtiöstä. Iran Air
Iran Air () on Iranin kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu 24. helmikuuta 1962. Iran Airilla on 60 kohdetta ja ne sijaitsevat Euroopassa ja Aasiassa. Pääkonttori on Teheranissa. Abdol Hossein Sardari
Sardari oli Iranin konsulaatti Pariisissa vuonna 1941. Pariisissa oli tuolloin suurehko persianjuutalainen yhteisö. Keväällä 1940 Adolf Hitlerin johtaman natsi-Saksan joukot miehittivät kaupungin. Iranin ja Saksan välillä oli sopimus, jonka mukaan Saksa takaa iranilaisten turvallisuuden. Sardari sai näin taattua turvapaikan Ranskassa niille persianjuutalaisille, jotka olivat asuneet siellä sitten Persian valtakunnan ajan. Sardari kamppaili natsivirkamiesten kanssa siitä kuuluuko persianjuutalaisten suojeleminen sopimukseen vai ei, kunnes lopulta asiassa päästiin yksimielisyyteen. Persianjuutalaiset evakuoitiin takaisin Iraniin. Zarathustralaiset Iranissa
Zarathustralaisia on maailmanlaajuisesti noin 125 000, ja Iranissa heitä asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan yhteensä 25 271. Zarathustralaisten järjestöjen mukaan niillä on kuitenkin noin 60 000 jäsentä. Suurin yksittäinen keskittymä zarathustralaisia Iranissa on maan pääkaupunki Teheranissa. Nykyinen yhteisö kaupungissa on tuotosta muuttoliikkeestä Yazdista ja Kermānista. Erään lähteen mukaan 1900-luvun alussa kaupungissa oli vain 300 zarathustralaista, kun taas 1980-luvulle tultaessa heitä oli jo 15 000. Mainittujen kaupunkien lisäksi zarathustralaisten palvontapaikkoja on Šīrāzissa, Esfahanissa ja Ahvāzissa. Zarathustralaisia asuu edelleen myös kylissä etenkin Yazdin kaupungin ympäristössä. Teheranin yliopisto
Teheranin yliopisto (UT) () on Iranin pääkaupunki Teheranissa toimiva yliopisto. Yliopiston historia ulottuu yli kahden tuhannen vuoden taakse, alkujaan erityisesti uskonnollisen koulutuksen seminaareihin. Uskonnon ohella opetettiin matematiikkaa, tähtitiedettä, lääketiedettä, kirjallisuutta, biologiaa, fysiikkaa ja kemiaa. Yliopiston uudenaikainen vaihe katsotaan alkaneeksi vuodesta 1934. Teheranin autonäyttely
Teheranin autonäyttely (engl. "Tehran Auto Show") on Shahr-e-Aftabissä pidettävä jokavuotinen autonäyttely. Piranshahr
Piranshahr tai Piranshar (, ) on Iranin Länsi-Azerbaidžanin provinssissa sijaitseva kaupunki ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Teheran (provinssi)
Teheran () on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa. Provinssin pääkaupunki on Iranin pääkaupunki Teheran. Esfahan
Monista muista Iranin ylängön asutuskeskuksista poiketen Esfahan sijaitsee jokitasangolla. Kaupungin läpi virtaa Zayandarudjoki, jonka rannoille on rakennettu jo muinaisilla ajoilla edelleen käytössä oleva keinokastelujärjestelmä. Kaupunki on historiallisesti ollut myös tärkeä taloudellinen keskus maantiellä, joka kulkee pohjois-eteläsuunnassa Zagrosvuorten ja Ison Suola-aavikon välissä. Esfahanin tasangon kesät ovat kuumia ja talvet kylmiä. Sadetta alueella tulee vain vähän ja ilmankosteus on alhainen. Viimeisen vuosituhannen aikana alueella ei ole tapahtunut suurempia maanjäristyksiä, jotka joissakin muissa kaupungeissa ovat tuhonneet monet historialliset rakennukset, jollaiset ovat Esfahanissa edelleen pystyssä. Mohammad Reza Pahlavi
Liittoutuneet halusivat saada varmuudella Iranin öljykentät haltuunsa. Puolueeton Iran oli tehnyt öljykauppoja myös Saksan kanssa. 25. elokuuta 1941 Britannian ja Neuvostoliiton joukot hyökkäsivät Iraniin. Lyhyessä sodassa Iran menetti 800 miestä, 200 siviiliä, 2 tykkivenettä ja 6 lentokonetta, kun taas britit 20 miestä sekä tankin ja neuvostoliittolaiset noin 40 miestä sekä kolme lentokonetta. 16. syyskuuta šaahi Reza Pahlavi pidätettiin ja karkotettiin maanpakoon Etelä-Afrikkaan. Britit ja neuvostoliittolaiset painostivat hänet jättämään valtaistuimensa vanhimmalle pojalleen. Seuraavasta päivästä 17. syyskuuta lähtien Mohammed Reza Pahlavi oli Iranin šaahi. Britit ja neuvostoliittolaiset ajattelivat, että poika Mohammed Reza Pahlavi olisi enemmän suosiollinen liittoutuneille. Tämä oletus osoittautuikin paikkansapitäväksi. Astara (Iran)
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 900-luvulla nimellä "Astārāb". 1300-luvulla siitä tuli pienen ruhtinaskunnan keskus. Gīlānin ja Ardabīlin maaherrojen alaisuudessa toimineilla puoli-itsenäisillä Astaran tališikaaneilla oli 1500–1700-luvuilla näkyvä rooli Kaspian alueen historiassa. Vuoden 1813 rajanvedossa Astarasta tuli Venäjän ja Iranin rajakaupunki ja tärkeä kauppapaikka. Neuvostoaikana rajan molemmin puolin sijaitsevat kaupungit kehittyivät erillään. Iranin-puolinen satama suljettiin vuoden 1940 tienoilla, minkä jälkeen rajakauppaa jatkettiin maanteitse. Vuonna 1970 rakennettiin Aqa Jarista Neuvostoliittoon johtanut kaasujohto. Lənkəran
Lənkəran (myös "Lenkoran", ) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Lenkoranin alangolla Kaspianmereen laskevan Lənkəranjoen suussa 268 kilometriä Bakusta lounaaseen. Kaupunki on Lənkəranin piirin keskus. Sen kautta kulkee Bakun ja Astaran välinen rautatie ja M3-valtatie. Kaspianmeren rannalla on satama ja kaupungissa on myös kansainvälinen lentokenttä. Asukkaita on 50 700 henkeä (vuonna 2010). Astara (Azerbaidžan)
Astara () on kaupunki Azerbaidžanissa lähellä Iranin rajaa. Se sijaitsee Kaspianmeren rannalla 313 kilometriä Bakusta etelään. Kaupunki on Astaran piirin keskus. Siellä on Bakusta etelään johtavan rautatien pääteasema ja M3-valtatien päätepiste. Asukkaita on 16 600 henkeä (vuonna 2010). Iran
Iranin energiapolitiikassa keskeistä ovat suuret öljyvarat. Saudi-Arabia, Iran, Irak, Kuwait ja Arabiemiraatit tuottivat neljäsosan maailman öljystä vuonna 2005. Iranissa löydettiin öljyä vuonna 1908. Britannia sai osake-enemmistön Anglo-Iranian Oil Company -yhtiössä. Siitä syntyi myöhemmin BP. Iranin historiassa öljyvarojen hallinta on ollut merkittävä kysymys. Öljyn tuottajamaat perustivat öljykartellin OPEC 1960-luvulla. Kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA epäilee, että Iranissa on tiedettyä enemmän ydinlaitoksia. Khūzestān
Khūzestān (, aiemmin myös Arabistan) on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee Persianlahden pohjukassa Irakin vastaisella rajalla. Sen pääkaupunki on Ahvāz. Iran Air
29. toukokuuta 1971 Iran Air aloitti lennot Teheranin ja New Yorkin välillä Boeing 707-koneilla. Välilasku tapahtui Lontoon Heathrow’n lentoasemalla. Tällä reitillä aloitettiin pian suorat lennot Boeing 747SP-koneilla. Täten Iran Air oli toinen lentoyhtiö Lähi-idästä joka aloitti suorat lennot New Yorkiin (ensimmäinen oli El Al). Tämä reitti oli siihen aikaan maailman pisin matkustuslento. 1978 Iran Air tilasi kuusi Airbus A300-laajarunkokonetta. Samana vuonna se lensi jo 31:n ulkomaalaiseen kohteeseen ympäri maailmaa, kuten New Yorkiin, Tokyoon ja Pekingiin. Iran Air suunnitteli aloittaa lennot Los Angelesin ja Sidneyn välillä, kyseisellä lennolla välilasku olisi tapahtunut Teheranissa. Iran Air olisi suunnitelman avulla voinut yhdistää itä ja länsi. Suunniteltu lentoreitti ei ikinä toteutunut. Teheran
Shaahi Mohammad Reza Pahlavin valtakaudella 1960–1970-luvuilla Teheran kasvoi nopeasti. Kaupunkiin rakennettiin useita nykyaikaisia rakennuksia ja käynnistettiin kunnianhimoisia kehityshankkeita. Vuonna 1979 tapahtui Iranin islamilainen vallankumous. Myös uusi hallinto halusi jättää jälkensä pääkaupunkiin ja käynnistettiin uusia hankkeita, joista yhtenä esimerkkinä on Milad-torni. Vuonna 1962 rakennettu Plasco-rakennus tuhoutui ja romahti tulipalossa 19. tammikuuta 2017. Iranin historia
Teheranin konferenssi 1943 määritteli muun ohessa Iranin sodanjälkeisen itsenäisyyden ja rajat. Sodanjälkeinen Iran näytti hitaasti kehittyvän perustuslailliseksi monarkiaksi. Mohammed Reza Pahlavi antoi hallitukselle ja parlamentille varsin vapaat kädet. Vaaleja, joskin korruptoituneita pidettiin. Vuonna 1951 parlamentti päätti kansallistaa brittien hallitseman öljyteollisuuden ja nationalistinen Mohammad Mossadeq valittiin muutaman viikon päästä pääministeriksi, mikä johti kriisiin. Taloudellisesti kalliiksi tulleesta kansainvälisestä kauppapainostuksesta huolimatta kansallistaminen jatkui. Mossadeq pakotettiin eroamaan, mutta hänet valittiin pian uudestaan ylivoimaisella enemmistöllä, jonka jälkeen hän julisti maan tasavallaksi 1952. Yhdysvaltain tiedustelupalvelu CIA auttoi 1953 Mossadeqin syrjäyttämisessä ja šaahi Mohammad Reza Pahlavin, joka oli ollut lyhytaikaisessa maanpaossa Roomassa, nostamisessa takaisin valtaan. Nasim Shahr
Nasim Shahr tai Nasimshahr (; joskus "Akbarābād") on kaupunki Iranin Teheranin provinssissa, noin 30 kilometriä pääkaupunki Teheranin hallinnollisesta keskustasta lounaaseen. Nasimshahrin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 67 (1956), 91 (1966), 202 (1976), 13 750 (1986), 49 945 (1991), 85 124 (1996), 135 846 (2006) ja 157 474 (2011). Azerbaidžan
Azerbaidžanin tasavalta () eli Azerbaidžan on sisämaavaltio Kaukasiassa Kaspianmeren rannalla. Naapurimaita ovat Georgia luoteessa, Armenia lännessä, Venäjä pohjoisessa ja Iran etelässä. Azerbaidžanille kuuluva Nahitševanin autonominen tasavalta sijaitsee erillään muusta maasta sen lounaispuolella Iranin, Turkin ja Armenian ympäröimänä. Azerbaidžanin keskellä sijaitsee itsenäiseksi julistautunut kiistanalainen Vuoristo-Karabahin alue. Azerbaidžanin tasavalta on ollut Euroopan neuvoston jäsen vuodesta 2001. Suurin osa kansasta on šiiamuslimeita ja etnisesti azereita. Valtio on virallisesti demokraattinen, mutta todellisuudessa autoritaarinen. Kaikkien maassa järjestettyjen vaalien vapautta on arvosteltu. Iron Sheik
Iron Sheik syntyi Iranin pääkaupungissa Teheranissa. Jo nuorena hän hankki mainetta amatööripainijana ja toimi myös Šaahi Mohammad Reza Pahlavin ja tämän perheen henkivartijana.
Hän yritti päästä Iranin kreikkalais-roomalaiseen painijoukkueeseen vuoden 1968 olympialaisiin mutta karsiutui. Tästä huolimatta promoottorit väittivät hänen olevan oman sarjansa olympiamitalisti. Teheran
Aluehallinnossa suurkaupunki Teheran (shahrdāri) jaetaan aluehallinnossa 22 ylemmän tason kaupunkipiiriin (mantagheh; ranskaksi "arrondissement"). Osia näistä kaupunkipiireistä sijoittuu kokonaan tai osaksi Teheranin provinssin Teheranin aliprovinssin (shahrestan) ulkopuolelle. Oheinen kartta kuvaa kaupunkipiirien sijoittumista. Zahedan
Zahedan on verrattain uusi kaupunki. Quettan kaupungista brittien hallitsemasta Balochistanista rakennettiin rautatie Zahedaniin ensimmäisen maailmansodan aikana ja 1930-luvulla šaahi Reza Pahlavin valtakaudella rautatien jatkamista Iranin läpi kulkevaan rautatiehen harkittiin. Rautatie rakennettiin lopulta vasta 1900-luvun toisella puoliskolla. Vielä vuonna 1950 kaupungissa oli vain noin 10 000 asukasta, mutta se on sittemmin kasvanut nopeasti. Rajakaupunkina Zahedanista on tullut huumeiden salakuljetuksen ja muun rikollisen toiminnan keskus. 1990-lvun puolivälissä aloitettiin uuden rautatielinjan rakentaminen Kermaniin. Meedia
Meedia oli muinainen kuningaskunta, jonka keskus sijaitsi nykyisen Iranin kohdalla. Meedian valtakunta ulottui laajimmillaan aina Keski-Aasiaan ja Afganistaniin asti. Meedian alue kattoi Teheranin ja Hamadanin kaupungit, Azerbaidžanin Esfahanista pohjoiseen, Zanjanin ja Kurdistanin. Tärkein Meediasta ja sen asukkaista kertova lähde on kreikkalainen historioitsija Herodotos. Reza Pahlavi
Iran oli 1900-luvun alussa englantilaisten ja venäläisten etupiireihinsä jakama vasallivaltio. Šaahi Reza Pahlavin aikakaudella maa sai itsenäisyyttä. Toisessa maailmansodassa Neuvostoliitto ja Iso-Britannia hyökkäsivät Iraniin ja miehittivät maan. Taustalla olivat šaahin tekemät öljykaupat saksalaisten kanssa, sekä Neuvostoliiton eteläisen avustuslinjan rakentaminen. Iran
Iran on OPECin perustajajäsen. Vuonna 2012 Iran oli OPECin toiseksi suurin ja maailman viidenneksi suurin öljyntuottaja (Venäjä, Kiina, Yhdysvallat eivät kuulu OPECiin) , ja sen tunnetut öljyvarat olivat kolmanneksi suurimmat (Saudi-Arabian ja Venezuelan jälkeen). Sillä on hallussaan yli 10 prosenttia maailman näytetyistä öljyvarannoista. Sillä on hallussa myös Venäjän jälkeen maailman toiseksi suurimmat maakaasuvarannot. Kilan
Kilan on pieni iranilainen kaupunki, joka sijaitsee Teheranista itään. Noin 3 000 asukkaan kaupunkia ympäröivät vuoret, kuten Dar Ali. Birjand
Birjand () Iranin koillisosassa sijaitsevan Etelä-Khorasanin provinssin keskuskaupunki ja aliprovinssitason hallintoalue (šahrestan). Se sijaitsee linnuntietä noin 790 kilometriä pääkaupunki Teheranista itäkaakkoon. Teheranin suuri basaari
Teheranin suuri basaari () on vanha basaarialue Iranin pääkaupungissa Teheranissa. Irakin hyökkäys Iraniin vuonna 1980
Irakin tavoite oli vallata Khorramshahr ja Abadan etelässä sekä Ahvāz ja Dezful. Suunnitelma rajoittui Khūzestānin valtaamiseen, sillä irakilaiset eivät pitäneet järkevänä hyökätä Teheraniin, joka oli pitkän matkan päässä vuorten ja kolmen divisioonan suojaamana. Iranilla oli ylivoima suhteessa 5:1 Khūzestānin alueella. Iran
Unescon maailmanperintöluettelossa on Iranista kaksikymmentä kulttuurikohdetta. Armenialaiset luostarit (Taddeuksen luostari, Stefanoksen luostari ja Dzordzorin kappeli), Bamin kulttuuriympäristö, Behistun, Esfahanin Perjantaimoskeija, Golestanin palatsi, Gonbad-e Qabus, Meidan Emam, Meymandin kulttuurimaisema, Pasargadae, Persepolis, šeikki Safi ad-Dinin khanqah ja mausoleumi, Shahr-i-Sokhta, Band-e Kaisar, Soltaniyeh, Susa, Tabrizin basaari,Takht-i Suleiman ja Tšogha Zanbil. Iranin historia
Iran on yksi maailman vanhimmista yhtäjaksoisista sivilisaatioista. Sen alueella kehittyi varhainen Elamin sivilisaatio. Indoiranilainen Persia nousi merkittäväksi mahdiksi 559–330 eaa. Tämän jälkeen Iranissa vaikuttivat monet kansat, muun muassa parthialaiset, sassanidit, seldžukit, mongolit ja safavidit. Iran kehittyi nykyisenlaiseksi 1900-luvulla, jolloin shaahi vallitsi maata, ja ääri-islamilainen ajatollah Khomeini kukisti hänet. Azadin torni
Azadin torni (, "Borj-e Azadi" 'Vapauden torni'; entinen nimi , 'Kuninkaan torni') on Iranin suurimpia nähtävyyksiä. Torni sijaitsee Teheranissa, muutaman kilometrin päässä lentoasemalta. Azadin tornista on tullut Teheranin symboli samaan tapaan kuin Pariisissa Eiffel-tornista, Lontoossa Westminsterin palatsista ja New Yorkissa Vapaudenpatsaasta. Zarathustralaiset Iranissa
Zarathustralaisuus syntyi mutkikkaissa uskonnollisissa olosuhteissa muinaisessa Persiassa. Nimensä se on saanut profeetta Zarathustralta, joka eli todennäköisesti nykyisessä Itä- tai Koillis-Iranissa 1700–1500-luvulla eaa. Kolme Persian muslimivalloitusta edeltänyttä Persiaa hallinnutta dynastiaa omaksui zarathustralaisuuden valtionuskonnoksi, ja viimeisin näistä olivat sasanidit vuonna 226 jaa. Persian muslimivalloitus johti vähitellen zarathustralaisten määrän hiipumiseen, ja zarathustralaiset menettivät hallitsevan taloudellisen ja sosiaalisen asemansa. Zarathustralaisten kohtelusta muslimien alaisuudessa muslimien valtakauden alkuaikoina tiedetään suhteellisen vähän, sillä tutkimus on keskittynyt enimmäkseen zarathustralisuuden uskonnon piirteisiin. Tiedetään kuitenkin, että esimerkiksi 800- ja 900-luvuilla heitä kohdeltiin niin kaltoin, että suuri joukko muutti maasta Länsi-Intian Gujaratiin, jossa heidän jälkeläisensä tunnetaan nykyisin parseina. Seuraavien vuosisatojen aikana Intian parsit tekivät vierailuja Iranin zarathustralaisten luokse silloin kuin se oli mahdollista, ja tapa on jatkunut nyky-Iranin aikoihin saakka. Iran
Iranissa on 319 lentopaikkaa, joista 133:n kiitotietä on päällystetty ja 42:lla on yli kolmekilometrinen kiitotie. Teheranissa on kaksi lentoasemaa, joista vanhalle Mehrabadin kentälle suuntautuvat lennot naapurimaista ja kotimaasta, kun taas vuonna 2004 valmistunut Imaami Khomeinin kansainvälinen lentoasema on maan kansainvälisen liikenteen keskus. Širazin lentoasema on myös suosittu ulkomaalaisten matkailijoiden käytössä, samoin kuin Esfahan, Bandar Abbas ja Kiš. Teheranin suuri basaari
Basaarilla on myös poliittista painoarvoa. Se edustaa vanhoillista šiialaista islamilaisuutta vastakohtana Pohjois-Teheranin länsimaistuneelle ja vaurastuneelle liikealueelle. Teheran
Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 30,8 astetta, ja kylmin tammikuu, keskilämpötila 2,5 astetta. Vuoden sadesumma on 230 millimetriä. Kuiva kausi kestää kesäkuusta syyskuuhun. Teheran
Tochalin talviurheilukeskus on lähellä Teherania 2820-3850 metrin korkeudessa. Sinne pääsee köysiradalla Velenjakin kaupunginosasta. Soltaniyeh
Soltaniyeh () on muinainen kaupunki Iranin Zanjanin provinssissa noin 240 kilometriä Teheranista luoteeseen. Se oli 1300-luvulla Persiaa hallinneen Il-kaanien valtakunnan pääkaupunki. Vuonna 2005 Soltaniyeh lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon. Teheran
Teheran on ollut pieni kylä jo 800-luvulla, mutta se ei ollut kovinkaan tunnettu lähistöllä sijainneen kukoistavan Ragesin kaupungin vuoksi. Kun mongolit tuhosivat Ragesin 1200-luvulla, monet sen asukkaista muuttivat Teheraniin. Joidenkin lähteiden mukaan kaupunki tunnettiinkin mongoliaikakaudella nimellä "Ragesin Teheran" (طهرانِ ری). Kaupunki mainitaan vuonna 1340 kirjoitetussa Hamdollah Mostowfi'n kirjassa "Nežat ol-Gholoob". Teheran
Teheranista tuli safavidihallitsijoiden asuinpaikka 1600-luvulla, jolloin Tahmasp I rakensi sinne basaarin kaupungin ympärille ja muurin. Karim Khan Zand rakennutti 1700-luvulla Golestanin palatsin sekä haaremin ja hallitusviraston rakennettavaksi kaupunkiin, luultavasti tehdäkseen siitä pääkaupunkinsa, mutta myöhemmin hän kuitenkin siirsi hallintonsa Šīrāziin. Chahār Mahāl ja Bakhtīārī
Chahār Mahāl ja Bakhtīārī on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan länsiosassa. Provinssin pääkaupunki on Shahr-e Kord. Vuonna 2010 provinssissa eli noin 893 000 asukasta. Qom
Qom sijaitsee 147 kilometriä Teheranista etelään ja noin 255 kilometriä Esfahanista pohjoiseen. Alue on Teheranin Etelä-Iraniin yhdistävien maanteiden ja rautateiden solmukohta. Kaupunki on rakennettu syvänteeseen Qomjoen varrelle. Joki virtaa Zagrosvuorilta kaupungin länsipuolelle. Joki laskee kahteen kaupungin lähellä sijaitsevaan suolajärveen. Talvet alueella eivät ole kovin kylmiä ja kesät ovat kuumia. Sadetta tulee vähän ja epäsäännöllisesti. Aluetta ei tunnetakkaan hyvänä maatalousalueena ja viljely on ollut riippuvainen keinokastelusta. Varamin
Varamin () on kaupunki Iranin Teheranin provinssissa, noin 55 kilometriä pääkaupunki Teheranin hallinnollisesta keskustasta eteläkaakkoon. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 5 205 (1956), 11 183 (1966), 25 792 (1976), 58 311 (1986), 77 624 (1991), 107 233 (1996), 208 996 (2006) ja 218 991 (2011). Iran Air
Iranin vallankumouksen aikana, helmikuussa 1979, Iran Air aloitti supistamaan ulkomaanlentojaan. Teheran suuniteltiin olevan ainoa virallinen reitti Iraniin. Šīrāz sai olla toinen vaihtoehto, mutta vain kun lentoja Teheraniin ei jostaan syystä voinut toteuttaa. Kaikki muut iranilaiset kaupungit menettivät kansainvälisen asemansa. Viimeinen lento New Yorkista Teheraniin lennettiin 7. marraskuuta 1979. 8. marraskuuta 1979 Teheranista New Yorkiin matkalla ollut kone käännytettiin Montrealiin juuri alkaneen panttivankikriisin takia. Sen jälkeen Boeing 747SP-koneita käytettiin vain Euroopan ja Aasian lennoilla. Damavand
Damāvand (), toiselta nimeltään "Donbavand", on Iranin korkein vuori. Sillä on erikoisasema persialaisessa mytologiassa ja kansantarustossa. Vuori sijaitsee keskellä Alborzin vuoristoa Kaspianmeren etelärannikon läheisyydessä Māzandarānin maakunnassa, 66 kilometriä koilliseen Teheranista. Se on Lähi-idän korkein vuori ja Aasian korkein tulivuori.
Vuori ei ole vulkaanisesti aktiivinen, mutta lähellä huippukraatteria on rikkiä syökseviä fumaroleja, joiden tiedetään olleen aktiivisia kesästä 2007 alkaen. Turkmenistanin ympäristöpolitiikka
Turkmenistan on Kaspianmeren rannalla. Kaspianmeri on maailman suurin järvi. 75 % virtaamasta on Volgasta, mutta yhteensä järveen laskee 130 jokea. Kansainvälinen viiden hallituksen välinen Teheranin sopimus: meriympäristönsuojelusopimus solmittiin 12. elokuuta 2006: Azerbaidžan, Iran, Kazakstan, Venäjä ja Turkmenistan. Tämä ja Kaspian ympäristöohjelma (Caspian Environment Programme) suojelevat merta uhkaavilta ympäristökriiseiltä. Ympäristöuhkiin sisältyy ylikalastus ja teollisuusjätteet. Sopimukseen sisältyvät kaviaarikiintiöt vuodesta 2007 ja rajoituksia saalistuksista. Talyš (alue)
Talyš (myös "Tališ") on alue ja entinen kaanikunta Kaspianmeren lounaisrannikolla Kaukasiassa Azerbaidžanin kaakkoiskulmassa Iranin rajalla. Se käsittää Elbrusiin kuuluvan Talyš-nimisen vuoristoalueen, jonka korkeimmat kohdat ovat noin 2 500 m meren pinnan yläpuolella, sekä sen itäpuolella olevan Kaspianmeren soistuneen rannikkotasangon. Alueen pääkaupunki on Lənkəran. Muita kaupunkeja ovat Lerik, Masalli ja Astara. Alueen väestö on pääasiassa talyšeja. Iranin moottoritieverkko
Iranin moottoritieverkkoon kuuluu yli 2,000 kilometriä moottoriteitä. Sen ensimmäinen osuus avattiin 1970-luvun lopulla Teheranin ja Karajin välille. Moottoritieverkkoa on laajennettu siitä lähtien, ja se on nyt yksi Lähi-Idän laajimmista. Erityisesti viimeisen 10 vuoden aikana on avattu uusia moottoriteitä, kuten A2 Tabrizista itään ja Qomista itään, A5:n joitain osuuksia ja A6 Savehista länteen. Lähiaikojen suurimpia projekteja ovat A2 Garmsarin ja Mašhadin välillä, A3 Teheranista pohjoiseen, A5:n täydentäminen valmiiksi ja A9 Isfahanista etelään. Suurin osa näistä sekä muita pienempiä projekteja on jo rakenteilla tai tulossa rakenteille. Qarchak
Qarchak () on kaupunki Iranin Teheranin provinssissa. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 167 (1956), 1 176 (1966), 14 925 (1976), 77 957 (1986), 98 202 (1991), 142 690 (1996), 174 006 (2006) ja 191 588 (2011). Teheran
Ystävyyskaupunkien määrä nousi huhtikuussa 2015 jo 19 kappaleseen. Mohammad Reza Pahlavi
Lapsena Mohammad Reza Pahlavi aloitti opinnot sveitsiläisessä Institut Le Rosey -sisäoppilaitoksessa, jossa suoritti opintonsa vuonna 1935. Samana vuonna hänen isänsä šaahi Reza Pahlavi pyysi virallisesti kansainvälistä yhteisöä kutsumaan Persiaa sen omankielisellä nimellä ”Iran”. Palattuaan Teheraniin Mohammed Reza jatkoi opintojaan Teheranin sotilasakatemiassa, jossa opiskeli aina vuoteen 1938 asti. Teheran
Vuosina 1980–1988 käytiin Irakin–Iranin sota, ja Teheran oli useasti Irakin Scud-ohjusten maalitauluna. Teheran
Teheranin yliopisto on maan vanhin korkeakoulu. Sen historia alkaa 1800-luvun puolivälistä. Nykyisin sillä on 32 000 opiskelijaa 40 tiedekunnassa. Lääketieteellinen tiedekunta on irronnut siitä omaksi korkeakoulukseen. Azerit
Azerbaijanit elävät Iranissa pääosin maan luoteisissa maakunnissa: Āzārbāyjān-e Sharqīissa, Āzārbāyjān-e Gharbīissa, Ardabīlissa Zanjānissa, Kordestānissa, Qazvīnissa , Hamadānissa ja Markazīssa. Lukuisia azereita elää lisäksi Teheranissa, Farsin provinssissa ja muilla alueilla. Yleisesti ottaen tutkijat, kuten antropologi Patricia Higgins, ovat pitäneet Iranin azereita "hyvin integroituneena kielivähemmistönä". Itse asiassa ennen Pahlavikautta 1900-luvulla "iranilainen identiteetti ei ollut yksinomaan persialainen, vaan ylietninen", sillä suuri osa maan poliittisesta johdosta 1000-luvulta alkaen oli ollut turkkilaista. Iranilaiset ja turkkilaiset ryhmät olivat integroituneita, ennen kuin 1900-luvun nationalismi ja kommunalismi alkoivat muuttaa yleisiä käsityksiä. Kitkasta huolimatta Iranin azerit nousivat hyvin edustetuiksi "poliittisen, sotilaallisen ja intellektuaalisen hierarkian, sekä myös uskonnollisen hierarkian" kaikilla tasoilla. Tadji
Tadji eli Taji () on lentotukikohta ("Camp Taji") ja taajama Keski-Irakin Bagdadin maakunnassa, linnuntietä noin 25 kilometriä pääkaupunki Bagdadista pohjoisluoteeseen.
Persianlahden sodan aikana Yhdysvaltojen johtama liittouma pommitti lentotukikohdan bunkkereita. Tukikohdan alueella korjattiin ja huollettiin Irakin armeijan Scud-ohjuksia, silloisia T-54, T-55, ja T-62 tankkeja ja varauduttiin rakentamaan T-72 tankkeja. Tukikohdassa myös valmistettiin tykistöammuksia. Irakin sodan aikana se oli eräs suurimmista Yhdysvaltojen johtamien miehittäjäjoukkojen lentotukikohdista Irakissa. Joukkojen poistuttua vuonna 2011, sotilastukikohta jäi Irakin armeijan käyttöön. Alkuvuonna 2015 pieni, noin 300 hengen, puolittain kouluttajista koostuva joukko amerikkalaissotilaita palasi jälleen tukikohtaan. Iranilaiset kielet
Iranilaisia kieliä puhutaan melko yhtenäisellä alueella Iranissa, Afganistanissa, Pakistanissa, Turkin itäosassa, Pohjois-Irakissa, Syyriassa, Tadžikistanissa ja Ossetiassa. Erillisiä iraninkielisiä alueita on myös Azerbaidžanissa, Armeniassa, Georgiassa, Dagestanissa, Uzbekistanissa, Kirgisiassa, Turkmenistanissa, Intiassa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, Omanissa ja Kiinassa. Esfahan
Esfahanin tärkeimpiin teollisuuden aloihin kuuluvat teräs- ja tekstiiliteollisuus, sekä korkeateknologian teollisuus kuten lentokoneiden rakennus ja ydinvoimaan liittyvä toiminta. Polyacryl Iran tuottaa valtaosan Iranissa valmistetuista keinokuiduista ja sen tehtaissa tuotetaan esimerkiksi polyesteriä ja akryylikuitua. Āryāmehrin terästehdas ja Mojtamaʿ-e fulād-e Mobārakan terästehdas tuottavat huomattavan osan kaikesta Iranissa tuotetusta teräksestä. Esfahan on myös Iranin puolustusteollisuuden tärkeä keskus. Helicopter-sāzi-e Irān eli nykyinen Ṣanāyeʿ-e havāpeymā-sāzi-e Irān (luh. HESA alkuperäisen nimen mukaan) kokoaa lentokoneita, kuten Antonov An-140 -koneeseen perustuvaa Iran-140 -konetta. Kaupungissa tuotetaan myös ballistisia ohjuksia. Kaupungissa sijaitse myös laitos, jossa muunnetaan kotimaista uraania sentrifugeihin sopivaksi uraaniheksafluoridiksi. Iranin energiapolitiikka
Kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA epäilee, että Iranissa on tiedettyä enemmän ydinlaitoksia. IAEA:n mukaan Iranin antamissa tiedoissa on puutteita. IAEA:n mukaan Iran voi rikastaa uraania vuonna 2011. Ydinlaitokset ovat Natanzissa Keski-Iranissa ja Qomissa 100 km Teheranista. Iranin mukaan ydinlaitokset ovat polttoainetta varten. Iranin historia
Toisen maailmansodan aikana Iran oli tärkeä alue liittoutuneiden Neuvostoliiton-avustuslinjalle. Elokuussa 1941 brittiläiset ja intialaiset joukot miehittivät Iranin Irakista, ja neuvostoliittolaiset pohjoisesta käsin. Britit pakottivat saksalaisten kanssa yhteistyötä tehneen Reza Pahlavin eroamaan ja tilalle tuli hänen poikansa Mohammad Reza Pahlavi, joka hallitsi vuoteen 1979. Teheranin konferenssi
Otto Skorzenyn mukaan konferenssin päävieraiden surmaamiseksi tai vangitsemiseksi oli Saksan Abwehrin valmisteltavaksi annettu operaatio Pitkä hyppy. Operaatiota Iranissa valmisteli Roman Gramota. Hankkeen valmistelijat pudotettiin laskuvarjoilla Iraniin Krimiltä lähteneistä lentokoneista. Gramotan toimet Iranissa ilmoitti brittiläisille sveitsiläinen Ernst Merzer. Hän oli soluttautunut brittitiedustelun toimeksiannosta Abwehriin, jonka käskystä hän oli siirtynyt 1940 Teheraniin kaupallisten toiminimien edustajaksi. Saksalaisten jouduttua kesällä 1941 lähtemään Iranista Ernst Merzer oli jäänyt sveitsiläisenä saksalaisten tiedustelijoiden pää- ja yhdysmieheksi Teheraniin. Neuvostoliittolaiset saivat tiedon asiasta saksalaisena yliluutnanttina esiintyvältä Paul Siebertiltä, joka oli neuvostoliittolainen tiedustelija Nikolai Kuznetsov. Paul Siebert palveli Ukrainassa ja sai tietonsa SS-Sturmbannführer Ulrich von Ortelilta, joka oli luvannut tutustuttaa Paul Siebertin Otto Skorzenyyn. Hamedan
Hamadan, ( tai Hamedān) on Hamadanin maakunnan keskuskaupunki Iranin länsiosassa. Hamadān sijaitsee noin 1 877 metrin korkeudella merenpinnasta, 3 571 metriä korkean Alvandvuoren koillispuolella. Vuoristo-Badahšanin autonominen alue
Vuoristo-Badahšanin autonominen alue (Gorno-Badahšan) on hallinnollinen alue Tadžikistanin itäosassa Pamirin vuoristossa Keski-Aasiassa. Se kattaa koko valtion itäosan ja rajoittuu pohjoisessa Kirgisiaan, idässä Kiinaan ja etelässä Afganistaniin. Alueen pääkaupunki on Horog. Laajempi Badahšanin alue jatkuu Afganistanin puolelle Badahšanin maakuntana.
Vuoristo-Badahšanin alueen pinta-ala on 63 700 km² ja se käsittää noin 40 % Tadžikistanin maa-alasta. Alueella sijaitsevat Pamirin ja Keski-Aasian korkeimmat vuoret Pik Lenina (entinen "Kaufmann") (7 134 m), Qullai Ismoili Somonī (entinen "Pik Kommunizma", ennen sitä "Pik Stalina", 7 495 m) ja Džengiš Tšokusu ("Pobeda") (7 439 m). Iranin armenialaiset
Armenialaisten ja Persian väliset suhteet periytyvät jo Persian zarahustralaiselta ajalta ja esimerkiksi armenialaisessa kristinuskossa on edelleen käytössä joitakin zarahustralaisuudesta johdettuja termejä. Itse Armenian alue oli osa Persian valtakuntaa lähes kahdentoista vuosisadan ajan. Nykyisen Iranin alueella on asunut armenialaisia jo pitkään, mutta nykyisen armenialaisen vähemmistön pääosa juontaa juurensa Safavidien valtakaudella 1600-luvun alkupuolella alkuperäisiltä alueiltaan Iraniin pakkosiirretyistä armenialaisista Abbas I:n valtakaudella. Armenialaisten pakkosiirtojen tarkoituksena oli suojella Persian raja-alueita Osmanien valtakuntaa vastaan ja maan silloisen pääkaupunki Esfahanin nykyaikaistaminen. Varhaisella armenialaisyhteisöllä Persiassa oli sisäinen autonomia ja valtio hoiti suhteitaan yhteisöön kirkon patriarkkojen kautta. Toisaalta armenialaisia myös verotettiin kristittyinä muuta väestöä ankarammin ja heitä myös pakkokäännytettiin ajoittain islamin uskoon. Armenialaista tuli menestyneitä kauppiaita etenkin silkkikaupan saralla. Qajar-dynastian valtakaudella armenialaisia lähetettiin myös diplomaatteina Eurooppaan. Taxi Teheran
Taxi Teheran () on vuonna 2015 julkaistu iranilaisen Jafar Panahin ohjaama draamaelokuva. Panahi myös näyttelee elokuvassa. Elokuva palkittiin Kultainen karhu -palkinnolla Berliinin elokuvajuhlilla. Iran
Iranin maisemaa hallitsevat jylhät vuorijonot, jotka erottavat syvänteitä tai mannerlaattoja toisistaan. Maan läntinen osa, jossa suurin osa väestöstä elää, on vuoristoista. Siellä on vuorijonoja kuten Kaukasus, Zagros ja Alborz-vuoret, joista viimeksi mainittu sisältää Iranin korkeimman kohdan, Damavandvuoren (5 604 metriä). Maan keskiosa on laaja tasanko 300–900 metrin korkeudessa, ja sen itäosassa sijaitsee kaksi suola-aavikkoa, Iso Suola-aavikko eli Dasht-e Kavir ja Iso Hiekka-aavikko eli Dasht-e Lut suolajärvineen. Monin paikoin vuoret ulottuvat Persianlahden rannalle asti, ja maassa on vain kaksi alankoaluetta: Mesopotamian alangon jatke maan lounaisosassa ja Kaspianmeren rannikon alanko. Semnān (provinssi)
Semnan () on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa. Sen naapuriprovinsseja ovat Yazd, Esfahan, Qom, Teheran, Māzandarān, Golestan, Pohjois-Khorasan ja Khorāsān-e Razavi. Iran Air
Iranian Airways lensi ensimmäisen lentonsa toisen maailmansodan jälkeen 1945 Teheranista Mašhadiin. Samana vuonna aloitettiin myös lennot Esfahaniin, Šīrāziin, Būšehriin ja Zahedaniin. 1946, alkoivat lennot Kairoon, Bagdadiin ja Tel Aviviin. Pariisin lennot alkoivat 1947. Vuoteen 1962 lentoyhtiöstä oli kehittynyt suuri kotimaanlentojen tekijä joka lensi muutaman kerran viikossa ulkomaillekkin, myös rahtilentoja lennettiin esim. kerran viikossa Eurooppaan. Laivasto koostui Douglas DC-3-, Douglas DC-4- ja Vickers Viscount-matkustajalentokoneista. Azadi Stadium
Azadi Stadium () on Iranin kansallisstadion. Se sijaitsee maan pääkaupungissa Teheranissa. Stadionille mahtuu 100 000 katsojaa ja se onkin yksi maailman suurimmista jalkapallostadioneista. Azadi rakennettiin vuoden 1974 Aasian kisoja varten. Nykyään se on mm. Iranin jalkapallomaajoukkueen sekä kahden jalkapalloseuran, Pirouzin ja Esteghlalin kotikenttä. Iranin ydinohjelma
Syyskuun lopulla 2009 Iran ilmoitti rakentavansa toisen uraanirikastamon Natanzin laitoksen lisäksi. Iranin IAEA:lle lähettämän kirjeen mukaan laitos ei vielä rikasta uraania ja se on vasta kokeiluasteella. Länsimaiden mielestä Iran salasi uuden rikastamon rakentamisen liian pitkään. Iranin mielestä uuden rikastamon rakentamista ei salattu, koska maa ilmoitti siitä IAEA:lle. Myös Venäjän presidentti Medvedevin mielestä laitoksen rakentaminen salattiin. . Iran ilmoitti sallivansa IAEA:n tarkastuksen uuteen laitokseen, ja tällöin laitos olisi täysin laillinen. Iranin mielestä laitoksessa ei rikasteta uraania aseluokan väkevyyteen asti. Iranit
Iranit ovat kulttuurillisesti ja kielellisesti lähellä iranilaisia. Heidän äidin kielensä on gabrin kieli. Iranien sukunimet ovat yleensä moderneja persiankielisiä nimiä, mutta Irani on myös sukunimenä yleinen. Iranit asuvat Intiassa lähinnä Bombayn kaupungissa. Luettelo Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välisistä huippukokouksista
Teheranin kokouksen suuri kysymys oli myös Kiinan asema. Stalin piti kiinni hyvin herkästä suhteista Japaniin. Matkalla Teheraniin olivat Roosevelt sekä Churchill keskustelleet Kiinan presidentin Tšiang Kai-šekin kanssa Kairossa 22. heinäkuuta – 26. heinäkuuta. Osapuolet sopivat, että Japanilta otettaisiin pois kaikki Tyynen valtameren saaret, jotka se oli miehittänyt vuoden 1914 jälkeen. Lisäksi Koreasta tehtäisiin itsenäinen valtio. Persialaiset
Persialaiset ovat iranilainen kansa, joka puhuu nykyaikaista persian kieltä. Persialaisten alkuperä on muinaisissa iranilaisissa kansoissa, jotka puhuivat indoeurooppalaisiin kieliin kuuluvia iranilaisia kieliä, joihin myös nykyaikainen persian kieli kuuluu. Merkittävimmät persialaismäärät ovat Iranissa, Afganistanissa, Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Yhteensä persialaisten määräksi on arvioitu 80 000 000.