Milloin Tatran henkilöautojen valmistus lakkasi?
Tatra 613
Tuotantoluvut olivat hyvin matalia mallin koko elinkaaren ajan, mutta romahtivat samettivallankumouksen jälkeen vuonna 1994 alle kymmeneen autoon vuodessa. Tšekin poliittinen johto lakkasi ostamasta kalliita edustusautoja, sillä se ei halunnut näyttäytyä veronmaksajien rahojen tuhlaajana. T613:lle kuitenkin suunniteltiin vielä seuraajamalli T700, ennen kuin Tatran henkilöautotuotanto päättyi vuonna 1998.
Tatraplan
Tatralla haluttiin jatkaa edistyksellisten, virtaviivaisten henkilöautojen valmistusta, joiden kehitystyön sota oli katkaissut. Samalla haluttiin parantaa autojen matkustusmukavuutta, sisätiloja, painonjakaumaa ja taloudellisuutta. Tatra 77
Stettiniläinen autonvalmistaja Stoewer oli kiinnostunut mallin lisenssivalmistuksesta. Yrityksellä oli jo ennestään kokemusta Tatran T57-mallista, jota se valmisti nimellä Greif Junior. Hanke kuitenkin kariutui Stoewerin talousvaikeuksiin. Tatraplan
Tatraplanin moottorilla varustettua T201:tä pidetään myös Tatraplanin muunnelmana, vaikka onkin etumoottorinen. Autossa oli Tatran perinteinen keskusputkirunko. Niitä valmistui kolme ambulanssi- ja avolavamallia. Korin takaosassa oli niin sanottu Kamm-perä, joka oli edelleen kehitetty muoto pisaramaisesta korista. T201-projekti jouduttiin hautaamaan samalla kun Tatraplanin tuotanto päättyi Kopřivnicessa. Tatra 11
1920-luvun taitteessa Steyrilla työskennellyt insinööri Hans Ledwinka pyöritteli ajatusta pienestä kansanautosta. Yrityksen johto ei kuitenkaan ollut kiinnostunut asiasta. Erästä Steyr-mallia koeajaessaan Ledwinka joutui onnettomuuteen ja mursi kätensä. Sairasvuoteella hän jalosti paperille ideansa uudenlaisesta runkorakenteesta ja voimansiirrosta. Ledwinka palasi vuonna 1921 takaisin Tatralle, josta oli muutamaa vuotta aiemmin lähtenyt, ja alkoi työstää suunnitelmaansa. Tehtaalla oli tuolloin useita keskeneräisiä projekteja, mutta uuden pikkuauton suunnittelu asetettiin etusijalle. Tatra 11
Tatra 11 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1923–1926 valmistama henkilöauto. Vuonna 1923 esiteltyä autoa pidetään eräänä autohistorian klassikoista ja se loi pohjan kaikille myöhemmille Tatra-malleille. Kamajoen autotehdas
Kamajoen autotehdas perustettiin vuonna 1969 Neuvostoliiton kommunistisen puolueen päätöksellä raskaiden kuorma-autojen valmistamiseksi. Neuvostoliitossa ei ollut riittävästi kuorma-autoja maataloustuotteiden kuljettamiseen. Lisäksi Neuvostoliitto tarvitsi kuorma-autoja teollisuuden kehittymiseksi. Samaan aikaan rakennettiin henkilöautotehdasta Toljattiin. Tatra T128
1940-luvun lopulla koko Tšekkoslovakian autoteollisuus oli kansallistettu. Tätä seuranneiden uudelleenjärjestelyjen jälkeen jäljelle jäi vain kolme valmistajaa: Tatra, Škoda ja Praga. Autoteollisuuden hallinnasta vastannut puolustusministeriön alainen Tšekkoslovakian Auto- ja ilmailuteollisuus ("Československé Závody Automobilové a Letecké"; ČZAL) päätti ensin, että Tatran osaksi tulisi iskutilavuudeltaan yli 1 500-kuutioisten henkilö- ja kuorma-autojen valmistus. Tämän seurauksena suositun T57-pikkuauton valmistus lopetettiin. Vuonna 1951 ČZAL päätti että Tatran tulee keskittyä raskaiden kuorma-autojen valmistukseen, ja Tatraplan-henkilöauton valmistus siirrettiin Škodalle Mladá Boleslaviin. Austro-Tatra
Sodan päätyttyä Simmering jäi Neuvostoliiton miehittämälle vyöhykkeelle. Yrityksellä oli huono maine natsismin pesäkkeenä. Tšekkoslovakialaisen emoyrityksen omistajat oli pidätetty ja itävaltalainen omistajakunta oli karannut länteen. Ehjiksi jääneet koneet ja laitteet joutuivat liittoutuneiden sotasaaliiksi. Tuotanto päätettiin käynnistää uudelleen siitä huolimatta että liikkeelle jouduttiin lähtemään lähes tyhjästä. Tuotanto aloitettiin Tatran varaosien valmistuksella ja kunnostamalla korinrakennus- ja huoltoverstaat. Yritys sai toimeksiannon Porschelta ensimmäisten Gmündissä valmistettujen 356-mallien alumiinikorien valmistamiseksi. AvtoVAZ
AvtoVAZ () (1971–) tai pelkkä VAZ eli "Volžki avtomobilnyi zavod" ("ВАЗ Во́лжский автомоби́льный заво́д", "Volgan autotehdas") (1966–1971) () on venäläinen autojen valmistaja. AvtoVAZ valmistaa vuodessa noin miljoona autoa. Useimmat autot myydään Ladan nimellä. Ladoilla on 17 prosentin markkinaosuus Venäjällä myytävistä henkilöautoista. Yhtiön päätehtaat ja kotipaikka ovat Toljattissa. Ford Crown Victoria
Ford Crown Victoria oli Ford Motor Companyn lähinnä Yhdysvaltojen markinnoille suunnattu iso auto. Auto on edelleen yleisessä käytössä poliisiautona ja taksina Yhdysvalloissa. Auton viimeinen sukupolvi alkoi 1998 ja sen valmistus lopetettiin 2011. Tatra T128
Tatra määrättiin valmistamaan uutta, sotilaskäyttöön suunniteltua V3T-maastokuorma-autoa. Malli ei ollut alun perin Tatran suunnittelema ja sen rakenne poikkesi yrityksen omista tuotteista, joten päätökseen suhtauduttiin kielteisesti. Perusteellisen tarkastelun jälkeen todettiin, että tuotteistaminen olisi vaatinut huomattavia muutoksia valmistuslinjoihin ja -menetelmiin. Vaadittavia investointeja ei haluttu tehdä ja erityisesti päätös henkilöautotuotannon päättämisestä oli ollut karvas pala. Päästäkseen eroon hankalasta tilanteesta Tatra esitti että suunnittelisi itse vastaavan auton, joka pohjautuisi olemassa oleviin komponentteihin. Tatra T141
Tatra T141 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1957–1970 valmistama raskas vetoajoneuvo. Auto pohjautui teknisesti T111-malliin. Chevrolet Lumina
Chevrolet Lumina on General Motorsin Chevrolet-divisioonan valmistama henkilöauto. Auton valmistus aloitettiin 1989 ja se lopetettiin 2001. Tatra T75
Frankfurtilainen Deutschen Licenz Tatra Automobile Betriebsgesellschaft kokoonpani Tatroja Saksan markkinoita varten. Nimillä Delta tai Detra tunnettu yritys sopi valmistusoikeuksien siirtämisestä oberramstadtilaiselle Neuen Röhrwerkelle, joka vuonna 1933 alkoi valmistaa autoja nimellä Röhr Junior. Moottorin iskutilavuus oli pienennetty 1 486 cm³:iin, mutta teho oli edelleen sama. Röhrin ajauduttua konkurssiin stettiniläinen Stoewer jatkoi mallin valmistusta nimellä "Greif Junior" vuoteen 1939 asti. Tatra 77
Tatran virtaviivaisten autojen suunnittelu sai alkunsa vuonna 1927 yritykseen siirtyneen nuoren suunnittelijan Erich Übelackerin aloitteesta. Hän oli tutustunut Prahan teknillisessä korkeakoulussa työskennellessään unkarilaisen aerodynamiikan pioneerin Pál Járayn tutkimustuloksiin ja ylipuhui Tatran teknisen johtajan Hans Ledwinkan esittelemään ajatuksensa aerodynaamisesta takamoottorisesta pikkuautosta yrityksen johdolle. Idea hyväksyttiin, ja tätä seuranneen suunnitteluprojektin tuloksena syntyi kolme V 570 -prototyyppiä vuosina 1931 ja 1933. Auton sarjavalmistusta ei lopulta käynnistetty, sillä se olisi osunut samaan kokoluokkaan T57-mallin kanssa, joka myi hyvin huolimatta 1930-luvun lamasta. Hankkeesta saadut kokemukset olivat kuitenkin rohkaisevia. Yrityksen johdossa arveltiin virtaviivaisesti muotoillun auton myyntimäärien jäävän pieniksi ja siksi sopivan paremmin isompaan kokoluokkaan, jossa se voisi olla hinnaltaan kilpailukykyisempi. Tatraplan
Autokorivalmistaja Sodomka rakensi Tatraplanista avoautomuunnelman T600K, joka esiteltiin Geneven autonäyttelyssä vuonna 1949. Markkinoiden puuttuessa autoja valmistettiin vain yksi ja se oli Josef Sodomkan henkilökohtaisessa käytössä, kunnes puolue lahjoitti sen Josif Stalinille 70-vuotissyntymäpäivälahjaksi. Auto on nykyään Tatran museossa Kopřivnicessa. Tatra T111
Siviilikäytössä T111:llä oli merkittävä rooli Neuvostoliiton ja uusien sosialististen maiden jälleenrakennustöissä. Se niitti mainetta etenkin Siperian hankalissa olosuhteissa. Autoja myytiin myös Afrikkaan ja Aasiaan. Mallin tuotanto päättyi vuonna 1962, jolloin sen korvasi Tatra T138.Mallit T128, T130, T131, T141 ja T147 pohjautuvat T111:een. Seuraajamalli T138:n esittelyn jälkeen T111:ä valmistettiin rinnalla vielä kolme vuotta. Kokonaistuotantomäärä kaikkine variaatioineen oli yhteensä noin 34 000 kappaletta. Tatraplan
Tatralla siirryttiin uuteen mallinumerointiin henkilöautojen kohdalla, ja T107 nimettiin uudelleen T600:ksi. Sen myyntinimeksi, jolla malli paremmin tunnetaan, tuli "Tatraplan" Tšekkoslovakiassa juuri voimaan tulleen suunnitelmatalousjärjestelmän kunniaksi. Nimestä syntyy myös mielleyhtymä lentokoneisiin (tšekin puhekielessä "éro'plan"'), jolla viitataan auton linjakkaaseen muotoiluun. Sarjatuotanto aloitettiin virallisesti 24. kesäkuuta 1948 noin kymmenen auton päivävauhdilla. Tatra T148
Tatra T148 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama kuorma-auto. Se perustui pitkälti edeltäjäänsä T138:aan. Tatralla tehtiin päätös T138:n modernisoinnista 1969. Tarkoituksena oli parantaa moottorin suorituskykyä sekä saada se vastaamaan melu- ja päästömääräyksiä. Tatra T13
Tatra T13 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama kevyt kuorma-auto. Sen rakenne perustui vuonna 1923 esiteltyyn T11-henkilöautoon. T13:n valmistus alkoi 1924 ja jatkui virallisesti vuoteen 1933 asti, mutta viimeinen yksilö valmistui vuonna 1935. Tatra T111
Tatra T111 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1943–1962 valmistama raskas kolmiakselinen maastokuorma-auto, joka suunniteltiin toisen maailmansodan aikana Wehrmachtin käyttöön. Sen edeltäjämalli oli T81. Sodan päätyttyä auto modernisoitiin perinpohjaisesti ja siitä valmistettiin erilaisiin käyttötarkoituksiin soveltuvia muunnelmia. Standard Fahrzeugfabrik
Henkilöautojen valmistus päättyi vuonna 1935, mutta yritys valmisti farmari- ja pakettiautoja vuoteen 1939 asti. Tatra 12
Tatra 12 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1922–1933 valmistama henkilöauto. Auto oli parannettu versio edeltäjästään T11:stä. T12:n seuraajamalli oli T57. International Harvester Travelall
Ostajien tyytyväisyydestä ja merkkiuskollisuudesta (asiaa kysyttäessä 92,4% Travelallin omistajista sanoi ostavansa uuden saman merkkisen ja mallisen auton) huolimatta Travelall-sarjan myynti jatkoi tasaista laskuaan ja niiden valmistus lopetettiin toukokuussa 1975. Fiat Professional
Vuonna 1939 Fiat 508C ”Nuova Balilla” 1100 -henkilömallin tilalle tuli uusi Fiat 1100 A. Uuden suurikokoisemman maskinsa ansiosta malli sai Italiassa kansan parissa lempinimen "musone", joka tarkoittaa suurikokoista nenää. Italian sotatoimista huolimatta Fiat 1100 A -mallia valmistettiin vuosien 1939–1948 aikana lähes keskeytyksettä, kaikkiaan noin 52 000 kappaletta. Vuosien 1942–1944 välisenä aikana valmistuneista autoista kuitenkin valtaosa, noin 10 000 kappaletta, on Militare 1100- ja tavara-automalleja. Tavara-automallit saivat ”musone”-maskin vuonna 1940, edeltäjiensä tavoin niiden mallitunnuksena oli edelleen Fiat 1100 L (furgoncino, camioncino). Vuonna 1946 mallitunnus muutettiin muotoon ALR. Pitkäkseliväliselle alustalle perustuneet umpikori- ja lavamallit menivät myös Italian siirtomaa- ja sotilashallinnon käyttöön. Edeltäjänsä tavoin alustasta oli kaksi eri versiota: Tatraplan
Tatraplan eli Tatra 600 oli tšekkoslovakialaisten Tatran ja Škodan valmistama henkilöauto. Auto oli Tatran ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeen esitelty kokonaan uusi henkilöautomalli. Se oli pisaramaisine koreineen virtaviivaisesti muotoiltu ja rakenteeltaan edistyksellinen. Mallin sarjatuotanto alkoi 1948 Tatran tehtaalla Kopřivnicessa. Valmistus siirrettiin vuonna 1951 Škodan tehtaalle Mladá Boleslaviin, jossa se jatkui vuoteen 1952 asti. Tatra V 799
Prototyypeistä ensimmäinen valmistettiin Tšekkoslovakian asevoimille ja se luovutettiin vuoden 1937 loppupuoliskolla. Sen tuotantomallinimeksi tuli T79. Auto kävi läpi perinpohjaiset testit, joissa tutkittiin sen maastokelpoisuutta. Lokakuussa asevoimilta tuli tilaus 50 ajoneuvosta. Seuraavana vuonna Tšekkoslovakian sudeettialueet, mukaan lukien Tatran tehtaat Kopřivnicessa, siirtyivät kansallissosialistisen Saksan haltuun, joten tilaus peruttiin. Prototyyppi kuitenkin onnistuttiin siirtämään turvaan ennen saksalaisten saapumista. Toinen prototyyppi, joka oli tehty Romanian asevoimia varten, jäi Tatran tehtaalle. Tatra T810
Auton suunnittelu sai alkusysäyksen Tšekin asevoimien tarpeesta korvata vanhat Praga V3S -kuorma-autonsa, jotka oli suunniteltu jo vuonna 1953. Tehtävä annettiin alun perin ROSS-nimiselle yritykselle ("Roudnické strojírny a slévárny") joka suunnitteli 6×6-vetoisen kuorma-auton hyödyntäen eri valmistajien, muun muassa Renault'n komponentteja. Auton mallinimeksi tuli R210. Yritys kuitenkin ajautui konkurssiin vuonna 1998 ehdittyään toimittaa vain 15 autoa. Delta Motor Group
Delta Motor Group Oy aloitti toimintansa 2.11.1937 alun perin nimellä "Lauttasaaren Autokorjaamo Oy", jonka jälkeen yhtiö tunnettiin "Oy Löfström Ab":na vuosina 1940-1948. Tämän jälkeen yhtiöstä tuli Oy Konela Ab (1948-2003). Vuodesta 2003 lähtien yhtiö on toiminut nimellä Delta Motor Group Oy.
Konela-aikaan, 1940-luvun lopulta alkaen, yhtiö toimi neuvostoliittolaisten autojen maahantuojana. Yhtiö toimi myös Lada-automerkin maahantuojana vuosina 1971-2012. Fiat, Alfa Romeo ja Lancia kuuluivat yhtiön maahantuomiin automerkkeihin vuosina 1991-2009. Konsernin tytäryhtiö Delta Trucks harjoitti Ivecon ajoneuvojen maahantuontia vuodesta 2002 vuoteen 2010. Yhtiö aloitti Kian maahantuonnin vuonna 2004 ja Mitsubishin maahantuonnin vuonna 2011. Tatra T92
Tatra T92 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1937–1941 valmistama kolmiakselinen kevyt kuorma-auto, jonka kantavuus oli 2 000 kg. Se seurasi T82-mallia, johon sen rakenne pitkälti perustui. Edeltäjiensä tapaan autosta suunniteltiin myös henkilökuljetukseen tarkoitettu komentoautomuunnelma, joka ei kuitenkaan edennyt valmistukseen asti. Ohta (auto)
Ohta on japanilainen automerkki, jonka merkkisiä autoja valmistettiin vuosina 1934–1957. Autotehdas Ohta Jidosha oli Japanin suurimpia autojen valmistajia 1930-luvulla. Yritys oli perustettu vuonna 1922. Ohta-autojen valmistus alkoi 1934 ja loppui 1957, jolloin toinen japanilainen yritys Kurogane hankki sen omistukseensa ja lopetti autojen valmistuksen. FSO
FSO:n tehdas aloitti autojen tuotannon vuonna 1951 mallilla FSO Warszawa, joka oli Neuvostoliittolaisen GAZ Pobedan kopio. Warszawa oli iso auto, ja niitä vietiin moniin maihin, myös Suomeen, etenkin taksien käytössä niitä oli runsaasti. Warszawan tuotanto lopetettiin vuonna 1973 Panhard 24
Panhard 24:n tuotanto päättyi 20.7.1967. Tekniikan Maailma 18/1964 esitteli lyhyesti Panhard 24 CT Coupe -mallia sivulla 53. Kokonaan Citroënin hallintaan huhtikuussa 1965 päätynyt Panhard lopetti henkilöautojen valmistuksen 1967, mutta Panhard 24:n tekniikkaa otettiin käyttöön esimerkiksi 1971 esitellyssä Citroën GS-mallissa. Ajoneuvosuunnittelu
Maailman viidestä vanhimmasta, katkeamattoman historian omaavasta autojen valmistajasta kaksi, Škoda ja Tatra, löytyvät nykyisestä Tšekin tasavallasta. Itävaltalainen autosuunnittelija Hans Ledwinka suunnitteli Tatran henkilömalleihin keskusputkirunkoa hyödyntävän rakenteen jo vuonna 1923. Ferdinand Porsche ja Volkswagen Kupla ovat paljosta velkaa Ledwinkan suunnitelmille. Ledwinkan omia malleja olivat T77, T77a, T87 ja T97, näistä kehitettiin II-maailmansodan jälkeen Tatra T600-malli. Tatran kuorma-autoissa on myös hyödynnetty menestyksekkäästi keskusputkirunkoa, ja ne ovat legendaarisessa maineessa sekä useiden Dakar-rallin voittojen että loistavien tiettömän maaston ominaisuuksiensa ansiosta. Lada Samara
Autotehtaan tulevaisuuden suhteen päästiin ratkaisuun, kun Valmet solmi marraskuussa 1995 Ladan Saksassa toimineen myyntiyhtiön Euro-Ladan kanssa sopimuksen Samaran kokoonpanon aloittamisesta Länsi-Euroopan markkinoita varten. Tarkoituksena oli koota 20 000 autoa vuodessa kolmen vuoden aikana. Ensimmäiset ns. Eurosamarat, jotka olivat suomalaisten alkuperäisestä mallista kehittelemä versio, valmistuivat Uudenkaupungin satamasta vuokratuissa tiloissa toukokuussa 1996. Autojen myynti ei kuitenkaan vastannut odotuksia Suomessa enempää kuin Euroopassakaan, koska niiden hinta nousi liian korkeaksi Venäjällä tehtyihin autoihin verrattuna. Lisäksi Ladan suomalainen maahantuoja oli hieman aiemmin ottanut edustukseensa myös Fiatin, jonka markkinointiin se panosti aktiivisemmin. Samaran valmistus Uudessakaupungissa päättyi jo runsaan kahden vuoden kuluttua heinäkuussa 1998 ja valmiiden autojen määrä jäi 14 000 kappaleeseen, mikä oli alle neljäsosa tavoitellusta 60 000 autosta. Espoolainen Auto-Jalonen -konserni osti valmistajan haltuun jääneet autot ja myi ne kotimaassa yli 20 000 markalla alennettuun hintaan. Samoihin aikoihin Ladan osuus Suomen automarkkinoista pieneni selvästi, kun takavetoisten mallien maahantuonti lopetettiin. Austro-Tatra
Autojen valmistus määrättiin lopetettavaksi jo huhtikuussa 1938. Tähän mennessä oli ehditty valmistaa 300 täysin itävaltalaista Tatraa. Tehdasalue pilkottiin ja osa alueesta laitteineen vuokrattiin Österreichische Saurerwerke AG:lle sotatarviketuotantoa varten. Muut toimitilat valjastettiin kaluston korjaustoimintaan ja sotatarviketuotantoon. Toisen maailmansodan aikana Saurerin käytössä ollut alue tuhoutui lähes täysin. Tatra T80
Tatra T80 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1931–1938 valmistama limusiini, joka oli Tatran kaikkien aikojen suurin ja kallein henkilöautomalli. Auto esiteltiin Lontoon ja Pariisin autonäyttelyissä vuonna 1930, vaikka valmistus alkoi virallisesti vasta seuraavana vuonna. Esittelynsä yhteydessä T80:ä kutsuttiin "tekniikan riemuvoitoksi". Tatra 77
Tatra 77 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1933–1938 valmistama henkilöauto. Malli oli sensaatiomainen uutuus teknisten ratkaisujensa ja ennen kaikkea aerodynaamisen muotoilunsa takia. Tatra T148
Tuotannon päätyttyä joulukuussa 1982 kokonaisvalmistusmääräksi oli tullut 113 647 kappaletta. T148:n seuraajaksi tuli edelleenkin valmistuksessa oleva tylppänokkainen T815. Tatra T111
Sodan loputtua auton pääsuunnittelija Hans Ledwinkan joutui syytteeseen yhteistoiminnasta natsien kanssa ja oikeus tuomitsi hänet vankeusrangaistukseen. Tuomion pääperuste oli Tatra T111:n suunnittelu Saksan asevoimien käyttöön.
Sodan jälkeen kuorma-auton tuotantoa jatkettiin välittömästi, koska tuotantokoneisto oli olemassa. Auton kantavuutta kasvatettiin 10 tonniin. Ensimmäiset 42 uuden mallin mukaista siviilikäyttöön suunniteltua kuorma-autoa toimitettiin vuoden 1945 aikana. Erich Ledwinka
1930-luvun alussa Ledwinka ja Erich Übelacker johtivat suunnitteluhanketta, jonka tuloksena syntyi pieni, virtaviivainen, takamoottorinen kansanauto, Tatra V 570. Voimanlähteenä oli ilmajäähdytteinen bokserimoottori. Autosta valmistettiin vain kolme prototyyppiä jonka jälkeen projekti hyllytettiin, sillä yrityksen johdossa arveltiin virtaviivaisen muotoilun myyvän paremmin isommassa kokoluokassa. Lada
Kaikki päämallit ovat tuotannossa edelleen, mutta osan tuotanto on siirretty muille tehtaille, kuten IŽ:lle. Ladan porrasperäisen kulmikkaan klassikkomallin valmistus päättyy vuoden 2011 lopussa. Malli on Venäjän myydyin, ja vuonna 2010 sitä myytiin 136 006 kappaletta. Tampereen Liikenne
Takra Oy:n toiminta Tampereen kaupunkilinjoilla päättyi vuodenvaihteessa 1949–1950, mutta yhtiö hoiti kauko- ja maaseutulinjojaan 22 autolla vielä vuoteen 1953 saakka. Tällöin yhtiön muut osakkaat myivät omistusosuutensa Väinö Paunu Oy:lle, joka sulautti sen pian itseensä. Lisäksi toimitusjohtaja Eeti Kirjavainen halusi luopua tehtävästään terveyssyiden vuoksi. Hieman myöhemmin Paunu lopetti myös Takra Oy:n konepajatoiminnan, mukaan lukien traktorien valmistuksen, keskittyäkseen kokonaan linjaliikenteeseen. Takran kiinteistö siirtyi Tampereen kaupungin liikennelaitokselle. Tatra T138
Tatra T138 on tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1959 - 1971 valmistama kuorma-automalli. Se kehitettiin seuraajaksi T111-mallille, jota valmistettiin rinnalla vuoteen 1962 asti. Tatra 613
Tatra 613 oli tšekkoslovakialaisen, sittemmin tšekkiläisen autonvalmistaja Tatran valmistama luksusluokan sedan-mallinen, takavetoinen henkilöauto joka tuli myyntiin vuonna 1973. Korin suunnitteli italialainen Vignale. Aiemmat mallit olivat kaikki olleet Tatran itse suunnittelemia. Tatra T85
Tatra T85 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama auto, josta oli kuorma- ja säiliöautosovellukset. Autoja käytettiin myös linja-autojen alustoina. ZSD Nysa
Nysan valmistus lopetettiin 1990-luvulla, kun Puolan ZOMO järjestettiin uudelleen eikä heillä ollut varaa ostaa niin hitaita ja täysin vanhentuneita autoja. Näin ZOMO siirtyi länsimaisiin pakettiautoihin ja Nysan valmistus lakkasi vuonna 1994 380 575 valmistetun Nysan jälkeen. Nykyään PFS-yritys valmistaa Nysa-tehtaalla Polonez Truck -autoa ja Clic-kaupunkiautoa. Talbot Tagora
Talbot Tagora on PSA-konsernin Talbot-merkillä vuosina 1980–1983 valmistama edustusluokan sedan, joka korvasi edeltäneen Talbot 1610/2 litres -mallin. Autoa valmistettiin alle 20 000 kappaletta. Tatra T82
Tatra T82 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1935–1940 armeijan käyttöön valmistama kevyt maastokuorma-auto, josta oli myös henkilökuljetukseen tarkoitettu komentoautomuunnelma. Auto suunniteltiin seuraajaksi mallille T72. Autosta tehtiin myös siviiliversioita, kuten linja-autoja. Tatra (auto)
Vuonna 1923 Tatra esitteli Hans Ledwinkan suunnitteleman, menestyksekkään T11-pikkuauton jossa kantavana rakenteena käytettiin ensimmäistä kertaa keskusputkirunkoa. Ratkaisu tuli ajan myötä käyttöön kaikkiin muihinkin Tatra-malleihin. 1920- ja 1930-luvuilla Tatran autoissa käytettiin monia teknisesti edistyksellisiä ratkaisuja: Yrityksessä panostettiin erityisesti ilmajäähdytyksen ja bokserimoottorien kehitykseen. Vuonna 1925 esitellyssä T17:ssa oli erillisjousitus jokaisella pyörällä ja seuraavana vuonna markkinoille tullut T30-malli oli tiettävästi ensimmäinen nelisylinterisellä bokserimoottorilla varustettu auto. T17:n seuraajamallissa, T70:ssä käytettiin ensimmäistä kertaa maailmassa kaksipiirisiä, hydraulitoimisia jarruja. Malliston lippulaiva oli V12-moottorilla varustettu T80. Tatra T28
Tatra T28 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama kolmiakselinen kuorma-auto. Auto pohjautui kaksiakseliseen T27-malliin. Autosta valmistui vain kaksi kuorma-auton prototyyppiä sekä kymmenen alustaa mallinimeltään T28A, joiden päälle rakennettiin linja-auton korit. Kuorma-automallin kantavuus oli 4 000 kg ja se kykeni 48 km/h huippunopeuteen 3 000 kg kuormalla. Tatra V 809
Tatra V 799 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama maastoauton prototyyppi vuodelta 1940. Auton suunnittelu alkoi Saksan asevarustelusta vastanneiden viranomaisten määräyksestä vuonna 1939 Tatran tehtaiden jouduttua muiden sudeettialueiden mukana Saksan käsiin. Prototyyppejä valmistui yhteensä kaksi niin teknisesti kuin ulkonäöltäänkin varsin erilaista kappaletta. Tatraplan
Vuonna 1951 ČZAL päätti siirtää Tatraplanin tuotannon Škodalle, jotta Tatra voisi keskittyä raskaan kaluston tuotantoon. Päätös merkitsi Tatran henkilöautotuotannon loppua. Osoittaakseen mieltään Tatran työntekijät hautasivat tuliterän, juuri valmistuslinjalta ulos rullanneen Tatraplanin maahan tehdasalueelle. Kopřivnicen valmistuslinja purettiin ja siirrettiin Mladá Boleslaviin. Siirtopäätöstä vastustettiin myös Škodalla, joten Tatraplanin valmistus päätettiin lopettaa jo seuraavana vuonna. Kopřivnicessa ehdittiin valmistaa 4 242 autoa, Mladá Boleslavissa 2 100. Škodan valmistamissa yksilöissä oli kokoonpanovirheitä, mikä johti Tatran maineen rapautumiseen. Kaikki Škodan valmistamat Tatraplanit menivät vientiin. Ne erosivat ulkoisesti Tatran valmistamista takaikkunoiden ja selkäevän muodon osalta; Škodan valmistamissa malleissa takaikkunat olivat hieman suuremmat ja selkäevän reunaa oli pyöristetty. Václav Král
Král siirtyi teolliseksi muotoilijaksi 1990, jolloin hän alkoi muotoilla tietokoneita ja erilaisia laitteita. Samana vuonna hän laati Tatralle suunnitelmat kahdesta uudesta mallista, joiden tarkoituksena oli pelastaa yrityksen pulaan joutunut henkilöautotuotanto. Suunnitelmat saatiin päätökseen, mutta ne eivät koskaan toteutuneet. Vuonna 1990 hän suunnitteli uuden Tatra Prezident -mallin, joita valmistettiin vain yksi prototyyppi vuonna 1994. Loppuaikoinaan Tatran henkilöautotuotanto teki jatkuvasti tappiota ja lopulta se päättyi virallisesti vuonna 1998. Hukkaan valuneet yritykset tuotannon pelastamiseksi turhauttivat Krália. NW T
NW T oli itävalta-unkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun (NW) valmistama henkilöauto. Se seurasi teknisesti hyvin vastaavaa S4-mallia. Yritys vaihtoi nimensä "Kopřivnická Vozovka"ksi Tšekkoslovakian itsenäistyttyä 1919 ja sen valmistamien autojen nimeksi tuli Tatra. Loppuvaiheessa NW T oli mallinimeltään Tatra 20. T-mallista kokoluokkaa ylempänä oli kuusisylinterinen NW U (Tatra 10), joka moottoria lukuun ottamatta vastasi teknisesti T-mallia. Hino Contessa
Contessan tuotannon päättymiseen vaikutti Toyota ostamalla Hinon tehtaan. Samalla päättyi Hinon henkilöautojen tuotanto. Toyota Tercel
Vuosimalliin 1990 3E moottoriin lisättiin polttoaineen suihkutus, ja sekä teho että vääntö nousivat (tosin maksimivääntö saavutetaan jälleen entistä korkeammalla kierrosluvulla) ja polttoainetaloudellisuus parani entisestään. 5-ovisen hatchbackin ja farmarin valmistus lopetettiin samana vuonna, ja jäljelle jäivät 3-ovinen hatchback ja 2-ovinen coupé. Myös nelivetojärjestelmän valmistus lopetettiin ja Tercel oli etuvetoinen siitä lähtien. Tatra 603
Mallin valmistus päättyi vuonna 1975, jolloin kokonaisvalmistusmääräksi tuli 20 422 autoa. Luku tosin sisältää ne käytetyt yksilöt, jotka tehdaskunnostettiin tietyiltä osin uusia malleja vastaaviksi. Tehdaskunnostusta harrastettiin sangen laajasti, joten eri mallien tunnistaminen on tästä syystä toisinaan vaikeaa. Tatra 70
Tatra T70 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1931–1936 sekä 1947 valmistama ensisijaisesti edustuskäyttöön tarkoitettu auto. Auton alustalle tehtiin useita korimalleja, monet niistä Sodomkan ja muiden itsenäisten korivalmistajien rakentamia versioita. Autoja käytettiin muun muassa paloautojen alustoina. Tatra (auto)
Yrityksen ensimmäinen täysin itse suunnittelema auto, NW A, valmistui vuonna 1900. Vuonna 1906 valmistui NW S, jonka nelisylinterinen rivimoottori oli erittäin edistyksellinen sylinterinkannen yläpuolisine nokka-akseleineen ja puolipallon muotoisine palotiloineen. Seuraavat mallit, NW T ja NW U, pohjautuivat samaan rakenteeseen. T-95
T-95 oli Venäjällä kehitelty taistelupanssarivaunu. Hanke julkaistiin vuonna 2000, mutta sittemmin Venäjän puolustusministeriö lakkautti sen kehittelyn. Kehitteillä on T-95:n sijaan Armata-panssarivaunu, jonka on suunniteltu olevan valmis valmistukseen vuoden 2015 jälkeen. Tatra 97
Tatra 97 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama henkilöautomalli, jota valmistettiin 508 kappaletta vuosina 1936–1939. Esittelynsä aikaan se oli erittäin uudenaikainen. Autoa pidetään eräänä Volkswagen Kuplan esikuvista. Tatra (auto)
Eri Tatra-malleja myytiin ilman koreja itsenäisille korinvalmistajille, muun muassa Sodomkalle, Hrcek-Neugebauerille ja Bohemialle, jotka rakensivat niiden päälle itse suunnittelemiaan koreja asiakastarpeen mukaan. Joissain tapauksissa autot toimitettiin osina yrityksille, jotka kokosivat niitä ulkomailla välttääkseen tuontitulleja. Tällaisia valmistajia olivat muun muassa unkarilainen Unitás ja itävaltalainen Austro-Tatra, joista jälkimmäinen valmisti autot loppujen lopulta kokonaan itse. Saksalainen Neue Röhrwerke AG hankki suositun pikkuautomallin T57:n lisenssivalmistusoikeudet ja valmisti niitä vuodesta 1932 lähtien nimellä "Röhr Junior". Tuotanto päättyi vuonna 1935 yrityksen jouduttua talousvaikeuksiin. Tämän jälkeen Stoewer-Werke AG otti lisenssin haltuunsa ja osti joukon puolivalmiita Junior-malleja, jotka koottiin valmiiksi ja myytiin nimellä "Greif Junior".. Tatran Ison-Britannian maahantuojana toiminut Douglas Fitzmaurice teetti T75:n alustalle linjakkaan korin, joka esiteltiin vuonna 1933 Lontoon Olympia Motor Show’ssa. Sarjavalmistusta ei kuitenkaan aloitettu. Ranskalaisen Lorraine-Dietrich valmisti T28-kuorma-autoja lisenssillä yhteensä 332 kappaletta vuosina 1937-1938. Hans Ledwinka
Ledwinkan suunnittelema keskusputkirunkoon yhdistetty ilmajäähdytteinen moottori voimansiirtoratkaisuineen ja heiluriakseleineen loi perustan kaikille myöhemmille Tatran valmistamille henkilö- ja kuorma-autoille. Ledwinkan työtä on usein vähätelty huomauttamalla että hän ei varsinaisesti keksinyt mitään uutta, vaan yhdisteli muiden keksimiä ratkaisuja. Toisaalta hänen vahvuutensa olikin juuri uusien poikkeuksellisten ideoiden löytäminen, yhdistäminen ja tuotteistaminen. Tatra 77
Sarjavalmistus alkoi samana vuonna ja vuonna 1934 autoa valmistettiin 60 kappaletta. Tuotanto ei kuitenkaan muistuttanut sarjavalmistusta termin varsinaisessa merkityksessä, sillä se oli pitkälti käsityötä – tarkoituksenahan oli tarjota markkinoille ”Tšekkoslovakian Bentley”, huippuluokan edustusauto, joka oli kansallisen käsityötaidon mestarinäyte. Tyrmäävää autossa ei ollut pelkästään sen ominaisuudet, vaan myös hinta; aluksi se oli , tosin pian se laskettiin . Samalla hinnalla olisi saanut kolme T57:ää tai kuusi Škoda Popularia. Myyntiponnistelut suunnattiin vientimarkkinoille. Ranskalaisissa esitteissä kehuttiin auton eleganttia muotoilua, Saksassa taas auto oli kuvattu kiitämässä autobahnilla ja sitä mainostettiin ”tulevaisuuden autona”. Britanniassa sen hinta oli , ja mallia myytiin vain muutamia kappaleita. T77 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä, ja näyttely-yksilö jäi paikallisen maahantuojan, herra Schenkin haltuun. Suurin osa autoista myytiin Tšekkoslovakiassa ja vain osa päätyi vientiin. Tatra T90
Tatra T90 oli Tatran valmistama henkilöauto, josta valmistettiin vain kaksi prototyyppiä vuonna 1935. Auto oli poikkeuksellinen, sillä se oli virtaviivaisista Tatroista ainoana etumoottorinen. Tatra JK 2500
Tatran pääjohtaja Ladislav Hojecký kiinnostui autosta ja sopi Kubinskýn kanssa viiden kappaleen esisarjan valmistuksesta, mutta tämä kariutui maan poliittisen johdon vastustuksen takia. Kubinský kuitenkin jatkoi auton kehittämistä. Autoon suunniteltiin uudet 15-tuumaiset vanteet, jotka paransivat jarrujen jäähdytystä. Samalla jarrurummut vaihdettiin halkaisijaltaan pienempiin mutta tehokkaampiin. Lancia Thesis
Lancia Thesis oli vuonna 2001 esitelty luksusluokan sedan-tyyppinen henkilöauto, joka perustui Lancian Dialogos-prototyyppiin. Thesiksen muotoilu on herättänyt melko paljon arvostelua. Auton valmistus lopetettiin 2009, eikä sille toistaiseksi ole luvassa seuraajaa. Italialaisissa luksusluokan sedaneissa sen yläpuolelle sijoittui vain Maserati Quattroporte. Lada 110
Lada 110-sarja on AvtoVAZ-konserniin kuuluvan Lada-merkin vuosina 1995-2010 valmistama henkilöautomallisto. Siihen kuuluu sedan (110), pidennetty sedan "Premier"(1108), limusiini "Konsul" (1109), farmari (111), neliveto-farmari "Tarzan" (111-90) ja hatchback sekä coupe (112) -malleja. Mallisarjaa (sedan, farmari ja hatchback) myytiin Suomessa vuosina 1999-2007. Lada 110:n valmistus alkoi Venäjällä vasta vuonna 1995, vaikka sen ensiprototyypit olivat vielä vuodelta 1989. Auto ehti kiertää vuosia kansainvälisissä autonäyttelyissä, ennen kuin se oli valmis sarjatuotantoon. Ensimmäinen pilottisarja näki päivänvalonsa vuonna 1994, vuosi tästä eteenpäin aloitettiin sen sarjatuotanto. Kyseessä oli kaasutinmoottorilla varustettu malli. Auto osoittautui kuitenkin vikaherkäksi ja tuotanto keskeytettiin vuoteen 1997 asti, jolloin jo 8-venttiilistä pisteruiskumoottorilla varustettua, parannettua mallia alettiin valmistaa. Vuodesta 2000 110-sarjan malleihin alettiin asentaa myös 16-venttiilistä Bosch-monipisteruiskumoottoria. Vielä vuonna 2007 mallisarja sai 1.6 -litraisen tehokkaamman version jo tutusta moottorista. 110 -sarjaa ehdittiin vielä modernisoimaankin vuonna 2008, ennen kuin sen tuotanto siirrettiin Togliatista Ukrainaan, jossa sen sedan-mallia sekä siitä muunneltua pakettiautoa valmistetaan Bogdan -nimisenä. AvtoVAZ:in tuotantolinjoilla Priora-mallisto korvasi 110 -sarjan mallit. Tatra 87
1940-luvun lopulla auton keulaa muutettiin pyöreämmäksi ja etuvalot upotettiin kokonaan lokasuojiin. Vakiomallissa oli edelleen kolme etuvaloa, mutta myös muutamia kahdella etuvalolla varustettuja yksilöitä valmistettiin. 1950-luvun alussa, kun mallin elinkaari oli jo tulossa tiensä päähän, valmistettiin muutamia yksilöitä, jotka oli varustettu T603-moottorilla. Tämä sama moottori oli käytössä seuraajamalli . Sodan jälkeen valmistetut yksilöt toimitettiin pääasiassa poliitikoille ja merkittäville valtionyritysten johtajille. NW TL-4
NW TL-4 oli itävaltaunkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun (NW) valmistama kuorma-auto. Auton kantavuus oli neljä tonnia. Malli oli TL-2-mallista tehty raskaampi muunnelma. Sen moottori ja voimansiirto perustui paljolti NW T -henkilöauton tekniikkaan. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä auton mallinimeksi muutettiin Tatra T50. Mallin valmistus alkoi vuonna 1916 ja päättyi 1927, jolloin se korvattiin Tatra T24 -mallilla. Proton Tiara
Tiaran syntyhistoria juontaa juurensa 1990-luvun puolivälissä tehtyyn sopimukseen, joka solmittiin Protonin silloisen toimitusjohtajan Tan Sri Yahaya Ahmadin ja PSA Peugeot Citroënin välillä. Yahaya oli ilmaissut toivonsa, että Proton ei käyttäisi Mitsubishin alustoja, vaan saisi käyttää PSA:n dieselmoottoreita.  
Yahaya kuoli vuonna 1997 helikopteriturmassa, ja Proton palasi käyttämään Mitsubishi-pohjaisia alustoja ja päätti kehittää sisäiset mallinsa myöhemmin. 
Tiaran tuotanto lopetettiin vuonna 2000 sen vähäisten myyntimäärien vuoksi. Vuonna 2005 aloitettiin Proton Savvyn tuotanto Tiaran seuraajaksi. Toyota RAV4 EV
Toyota RAV4 EV on Toyotan valmistama ”citymaasturi” eli SUV. Se on suositun RAV4-mallin täyssähköversio. Sitä liisattiin vuodesta 1997 vuoteen 2003, ja liisajien pyynnöstä suurin osa autoista myytiin omistajille ensimmäisen sukupolven tuotannon loputtua. Tällä hetkellä tien päällä on lähes 750 RAV 4 EV:tä 1 484 myydystä / liisatusta autosta. Ensimmäisen sukupolven suosiosta sekä Toyotan täyssähköautomalliston puuttuessa suunnitellut toisen sukupolven autot ovat nyt päässeet massatuotantoon. Vuosien 2013 ja 2014 taitteessa tuotanto pääsee täyteen vauhtiin, kun oma valmistuslinja avataan yksinomaan tälle mallille.
Toyota alkoi työskennellä yhteistyössä Tesla Motorsin kanssa edistääkseen toisen sukupolven valmistumista - tällä hetkellä uudet toisen sukupolven autot ovatkin jo tuotannossa. Myynti on kuitenkin rajoitettu vain Kalifornian alueelle, joten kaikkien ostajien on käytävä hakemassa autonsa sieltä.
Täyssähköautojen tuotanto lopetettiin Toyotalla syyskuussa 2014. Vanajan Autotehdas
Vanajan Autotehdas Oy (VAT) oli Vanaja-merkkisten kuorma-autojen ja linja-autojen alustojen valmistaja, joka toimi vuosina 1948–1968. Sen jälkeen Vanaja-merkkisten autojen valmistusta jatkoi Suomen Autoteollisuus Oy vuoteen 1971. Yhtiön historia ulottuu kuitenkin vuoteen 1943, jolloin se aloitti toimintansa "Yhteissisu"-nimellä. Tatra T111
Vuonna 1940 Tatralla aloitettiin suunnitteluhanke ilmajäähdytteisen moottorin sovittamiseksi kantavuudeltaan 6,5-tonniseen Tatra T81 -kuorma-autoon. Ensimmäinen versio uudesta V12-dieselistä, mallinimeltään V850, valmistui vuonna 1941.
Saksan itärintamalla koettiin kylmä talvi 1942, jolloin kuorma-autojen ja panssarivaunujen moottorien jäähdytysnesteet jäätyivät. Kuumassa ilmastossa taas ylikuumenemisongelmat olivat yleinen vaiva nestejäähdytteisissä moottoreissa. Huomio kiinnittyi ilmajäähdytteisiin moottoreihin, sillä Wehrmachtilla oli hyviä kokemuksia Tatran T92- ja T93-malleista. Ilmajäähdytteisissä moottoreissa ei ollut jäätymisongelmia eivätkä ne vaatineet lämmityskäyttöä kylmäkäynnistyksen jälkeen, ja toisaalta toimivat luotettavasti hyvin kuumissakin olosuhteissa. Niinpä Saksan asevarustelusta vastaavan toimiston käskystä Tatran uudesta moottorista kehitettiin sopiva versio myös Büssingin valmistamaan 8-pyöräiseen panssaroituun ajoneuvoon mallinimeltään SdKfz 234. Tämän moottorin mallinimi oli T103. Ajoneuvo oli alun perin suunniteltu Afrikakorpsin käyttöön Pohjois-Afrikan olosuhteisiin, ja koska moottori sijaitsi suojassa panssaroinnin alla, siihen oli lisätty ylimääräisiä jäähdytyspuhaltimia. Ajoneuvon sarjatuotanto alkoi syyskuussa 1942. Vanajan Autotehdas
Vanajan Autotehtaan tuotteille oli ominaista, että tuotantoon kuului useita ajoneuvotyyppejä joita oli valmistettu vain yksittäiskappaleina. Lisäksi tehdas otti kuljettajan työympäristön useita kilpailijoitaan paremmin huomioon, mm. tehokkaalla lämmityslaitteistolla ja avarilla panoraamaikkunoilla. Autoissa käytetyt komponentit olivat periaatteessa parhaita, mitä tuohon aikaan oli saatavissa, mutta pieni tehdas oli huutolaispojan asemassa tarvikkeiden hintojen ja toimitusvarmuuden suhteen. Lisäksi mallien runsaus vaikeutti varaosahuollon järjestämistä. Vanajan pahimmat kilpailijat olivat ruotsalaiset Volvo ja Scania-Vabis sekä suomalainen Sisu. Vanajan viimeiseksi jäänyt, järjestyksessä viides mallisukupolvi esiteltiin vuonna 1967.
Räätälintyöfilosofiallaan tehdas pyrki pärjäämään ulkomaisten, suursarjana tuotettujen kilpailijoiden kanssa, mutta ponnisteluista huolimatta valmistusmäärät jäivät pieniksi ja yritys velkaantui siinä määrin että Suomen Autoteollisuuden toimitusjohtaja Tor Nesslingin esityksestä tehdas fuusioitiin Suomen Autoteollisuuteen 1968. Jo tätä ennen oli julkisuudelta salassa neuvoteltu yhteistyöstä tai sulautumisesta muiden autovalmistajien kanssa; pisimmälle neuvottelut olivat edenneet Scania-Vabis Ab:n kanssa vuonna 1964. Vanajan Autotehdas Oy lakkautettiin vuoden 1968 lopussa, vuonna 1969 aloitettiin Vanajan malliston karsiminen ja useimpien mallien tuotanto loppui vuoden 1970 aikana. Viimeiset Vanaja-merkkiset autot valmistettiin vuonna 1971. Kaiken kaikkiaan Vanaja-merkkisiä ajoneuvoja valmistui 7124 kappaletta. Tästä kuorma-autoja oli noin kaksi kolmannesta, loput linja-auton alustoja ja erikoisautoja. Viimeiseksi valmistuneeksi Vanaja-autoksi vuoden 1971 lopussa jäi autonosturin alusta. Tatra T43
Tatra T43 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1929–1938 valmistama kevyt, kaksiakselinen, takavetoinen kuorma-auto, jonka kantavuus oli 1 500 kg. Auto oli erittäin suosittu erityisesti pienyrittäjien keskuudessa. Ensimmäiset versiot muistuttivat ulkonäöltään paljon mallin edeltäjää, T13-mallia. Tatra 17
Tatra 17 oli Tatran valmistama henkilöauto. Auto oli eräs ylellisimmin varustelluista Tatra-malleista. Se kehitettiin seuraajaksi T10-mallille. Volkswagen Kupla
1930-luvun lopulla KdF-Wagenin lopullisten prototyyppien valmistuessa Tatralla huomattiin Porschen hyödyntäneen heidän kehittämiään ratkaisuja. Yhtäläisyyttä havaittiin erityisesti Tatra T97:n ja hieman vanhemman V 570:n kanssa. Selkeitä patenttirikkomuksia havaittiin yksitoista, ja Tatra alkoi perätä hyvitystä oikeusteitse. Porsche pyrki sopimaan asiaa Tatran kanssa neuvottelemalla, mutta Hitler ilmoitti ratkaisevansa ongelman itse. Näin kävikin vuonna 1938 Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian Sudeettialueet, mukaan lukien Tatran tehtaat Kopřivnicessa.
Vuoden 1939 Berliinin autonäyttelyssä Saksan määräysvalta konkretisoitui, kun Tatra T97 poistettiin näyttelystä ennen avajaisia. Vaikka se ei suoranaisesti ollutkaan samaa koko- ja hintaluokkaa KdF-Wagenin kanssa, autojen tekniset ja muotoilulliset yhtäläisyydet olivat saksalaisille kiusallisen ilmeisiä. Samana vuonna T97:n valmistus määrättiin lopetettavaksi. GAZ Volga Siber
GAZ Volga Siber on venäläisen GAZ:in vuosina 2008–2010 valmistama D-segmentin automalli. Se esiteltiin Moskovan antonäyttelyssä 2007. Volga Siberin valmistus lopetettiin vuonna 2010. Pál Járay
1920-luvun lopussa Járay perusti Zürichiin "Stromlinien Karosserie Ges." -nimisen konsultointitoimiston. 1930-luvun alussa Járay suunnitteli virtaviivaisen auton korin Tatralle malli T57:n pohjalle. Autossa oli keskusputkirunko ja nelisylinterinen ilmajäähdytetty moottori oli sijoitettu eteen. Auto ei kuitenkaan päässyt tuotantoon asti. Vuonna 1931 perustettiin "The Streamline Corporation" -niminen yritys valvomaan Járayn patentteja Yhdysvalloissa. Chrysler käytti Járayn patentteja DeSoto ja Chrysler Airflow -malleissa vuosina 1934–1936. Vuonna 1934 esiteltiin vallankumouksellinen Tatra T77, jota seurasi pari vuotta myöhemmin edelleen kehitetty T87. Nämä autot jäivät tunnetuimmiksi Járayn töiksi. Mallien suunnittelusta vastasi Tatran pääsuunnittelija, Hans Ledwinka. Lada 2105
Lada 2105 (VAZ-2105, Žiguli) oli venäläisen AvtoVAZ:in valmistama henkilöautojen mallisarja. 2105:n esisarjan valmistus käynnistyi lokakuussa 1979 , täysimittaiseen tuotantoon tehdas pääsi tammikuussa 1980. Mallin valmistus päättyi 30. päivänä joulukuuta 2010. 2105 on Lada-merkin pisimpään tuotannossa ollut mallisarja. Citroën ZX
Citroën ZX on Citroënin vuosina 1991–1998 valmistama alemman keskiluokan automalli. Se oli korvaaja Citroën GSA:lle, jonka valmistus oli lopetettu vuonna 1986. Kiinassa mallia myytiin nimellä Citroën Fukang, ja sitä valmistettiin vuoteen 2009 saakka. Sen pohjalta kehitettiin Kiinan markkinoille myös sedan-korinen Citroën Elysée. ZX:n seuraajaksi tuli Citroën Xsara. Tata Motors
Tata Motors Limited, joka tunnetaan myös nimellä "TELCO" ("TATA Engineering and Locomotive Company") on Intian suurin henkilöautojen valmistaja ja on osa Tata Groupia. Yhtiö oli vuonna 2013 maailman 19:nneksi suurin autovalmistaja 1,1 milj. autollaan. Daihatsu
Ranskalaisia Peugeot-autoja edustanut Oy Maan Auto Ab aloitti Daihatsun maahantuonnin uudelleen 1980-luvun alussa vuonna 1977 esitellyllä Charade-mallilla. Vuonna 1983 maahantuojaksi vaihtui puolalaisia FSO-autoja tuonut Polmot Oy, jonka nimi muuttui hieman myöhemmin Maanteho Oy:ksi. Suomessa myytiin henkilöautomalleja Charade, Charmant ja Applause, Feroza- ja Rocky -maastoautoja sekä pientä 850-pakettiautoa. Vuoden 1988 lopussa Suomessa oli rekisterissä 5 015 Daihatsu-henkilöautoa ja se oli tilaston 25. sijalla. Vuoden 1990 aikana Suomessa rekisteröitiin 614 Daihatsu-henkilöautoa ja tuolloin merkki oli rekisteröintitilaston 24. sijalla. Vuoden 1991 alussa Daihatsun maahantuonti siirtyi Saabia edustaneelle Oy Scan-Auto Ab:lle. Daihatsun maahantuonti päättyi uusien autojen myynnin romahtaessa lamakauden seurauksena vuonna 1993. Nykyisin Daihatsu-autoja ei tuoda yhtään Eurooppaan. Tatra T27
Saksalaisten miehitettyä Tatran tuotantolaitokset Kopřivnicessa lokakuussa 1938, he ottivat haltuunsa tehtaalla korjauksessa olleet kolme Tšekkoslovakian armeijan T27:ää. Wehrmachtille toimitettiin tämän lisäksi 67 kuorma-autoa vuoden 1939 loppuun mennessä. Nämä oli osin tehty materiaaleista, jotka oli varattu Tšekkoslovakian armeijan keskeytynyttä tilausta varten. Austro-Tatra
Yrityksen juuret ulottuvat vuoteen 1897, jolloin osakeyhtiöksi itsensä muuttanut Nesselsdorfer Wagenbau (NW) siirsi pääkonttorinsa Wieniin. Tuotanto tapahtui edelleen Nesselsdorfissa (tšekiksi Kopřivnice). Itävalta-Unkarin kaaduttua tuotantolaitokset jäivät vuonna 1919 itsenäistyneen Tšekkoslovakian puolelle. NW siirsi pääkonttorinsa Prahaan. Yrityksen nimeksi muuttui "Kopřivnická Vozovka" ja sen valmistamien autojen nimeksi tuli Tatra. Tatra (auto)
Tšekkoslovakian itsenäistyttyä vuonna 1918 yrityksen nimi käännettiin tšekiksi muotoon Kopřivnická Vozovka ja pääkonttori siirrettiin Prahaan. Samoihin aikoihin autojen jarruja testattiin Tatravuoristossa. Auton suorituskyvystä vaikuttuneet paikalliset asukkaat pitivät sitä juuri sopivana Tatravuorten olosuhteisiin. Tämän innoittamana Kopřivnická Vozovkan autojen merkiksi tuli Tatra. Tatra (auto)
Vuonna 1946 Tatra ajautui kommunistien käsiin ja tehtaan tuotanto keskitettiin kuorma-autojen valmistukseen. Vuonna 1955 esiteltiin erikoisesti muotoiltu T805-malli, joka oli varustettu 2,5-litraisella ilmajäähdytteisellä V8-bensiinimoottorilla ja jota sai sekä umpi- että lavamallisena. Tatra (auto)
Noin kolme vuotta myöhemmin, 1950-luvun puolivälissä, Tatra sai taas luvan ryhtyä valmistamaan luksusautoa, Tatra T603:a. Sitä valmistettiin vuoteen 1975 asti, ja sitä pidettiin kommunististen valtioiden hienoimpana autona. Jopa Kuuban johtajalla Fidel Castrolla oli valkoinen ilmastoitu Tatra T603. Ford Taunus
Taunusta valmistettiin Euroopassa vuoteen 1982 asti, jolloin sen korvasi takavetoinen Ford Sierra, mutta Argentiinassa tuotanto jatkui vielä vuoteen 1984 asti ja Turkissa vuoteen 1994. Tatra T27
T27-malleista huomattava osa meni asevoimille. T27A-linja-autoja toimitettiin vuosina 1932–1933 vain viisi kappaletta. Kuorma-autoja myytiin huomattavasti enemmän: vuosina 1937–1938 yhteensä 1 512 kappaletta. Tämän jälkeen tehdas sai vielä jatkotilaukset 116 ja 33 kappaleesta, joista syyskuuhun 1938 mennessä ehdittiin toimittaa 85 kappaletta. Tämän lisäksi 34 kappaletta toimitettiin Tatran Smíchovin toimipisteestä. Puuttuvat 30 kuorma-autoa jäivät toimittamatta, sillä Tšekkoslovakian sudeettialueet, joilla Tatran tehdas Kopřivnicessa sijaitsi, siirtyivät Münchenin sopimuksen nojalla Saksan hallintaan 19. lokakuuta. OM (auto)
Vuonna 1933 Fiat-yhtymän otettua OM-tehtaan haltuunsa se keskittyi hyötyajoneuvojen (linja-autot ja kuorma-autot), traktorien, trukkien, merimoottoreiden sekä rautatiekaluston ja junanosien valmistamiseen. Samalla OM-merkkisten henkilöautojen valmistus loppui. Tatra V 750
Tšekkoslovakian asevoimien henkilöautot pohjautuivat 1930-luvulla tavallisiin takavetoisiin siviiliautoihin, joiden varustelua oli muunneltu armeijan tarpeisiin sopiviksi. Vuosikymmenen puolivälin jälkeen huomattiin, että joukkojen kuljettaminen hankalissa maasto-olosuhteissa edellytti entistä maastokelpoisempaa ajoneuvokalustoa. Tähän tarkoitukseen alettiin etsiä sopivaa nelivetoista henkilöautoa. Käytännössä kahdella tšekkoslovakialaisella autonvalmistajalla, Tatralla ja Zbrojovka Brnolla, oli valmiudet kriteerit täyttävän ajoneuvon valmistamiseen. Tatra (auto)
Vuonna 1968 Tatra T603:lle saatiin seuraaja, Tatra T613. Sen muotoili italialainen muotoiluyritys Vignale. Se oli modernimpi ja muotoilultaan kulmikkaampi kuin edeltäjänsä. Sitä valmistettiin vuoteen 1996 saakka erilaisina versioina noin 11 000 kappaletta. Vuodesta 1996 Tatra valmisti T700-mallia, joka pohjautui hyvin pitkälti edeltäjäänsä, mutta sen myynti oli huonoa ja Tatran henkilöautotuotanto loppui vuonna 1998 ja Tatra keskittyi taas ainoastaan kuorma-autojen valmistamiseen. Tatra T30
Tatra T30 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1926–1931 valmistama henkilöauto. Se asettui mallivalikoimassa menestyksekkään pikkuauton T12:n sekä isomman kokoluokan T10:n väliin. Moskvitš
Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle jääneestä Brandenburgista siirrettiin Uralin alueelle Opelin kuorma-autotehdas koneistoineen ja henkilökuntineen. Opelin Rüsselsheimin pahoin pommitetusta tehtaasta vietiin jäljelle jääneet Opel Kadettin "K-38" tuotantovälineet ja piirustukset. Tehtaan jäännösten siirto oli työlästä: autotuotanto oli lopetettu 1940 sotatarviketuotannon tieltä, ja tehdas sodan loppuvaiheessa pommitettu raunioiksi. Stalin oli kuitenkin päättänyt, että Kadett on soveliaampi Neuvostoliiton kansanautoksi kuin KIM. Vaikka tuotantodokumentitkin olivat General Motorsilla ja tuotantokoneet enimmäkseen hajalla, oli tehdas saatava toimintaan Moskovassa. Venäläis-saksalainen työryhmä ja sodan jälkeen perustettu yhteistyöyritys, Awtovelo, sai kuin saikin tarvittavat valmistelut tehdyiksi niin, että vuonna 1947 voitiin käynnistää Moskvitš 400-420-mallin henkilöautojen tuotanto. Tehtaan pääsuunnittelijan A.F. Andronovin johdolla luotiin myös monia edistyksellisiä prototyyppejä, mutta niitä ei hyväksytty tuotantoon resurssipulan vuoksi. Toyota RAV4 EV
Ensimmäisen sukupolven RAV4 EV oli kaksiovinen, samalla korilla varustettu, kuin polttomoottoriversiokin. Auton valmistus lopetettiin 2003, vaikka auton oli varannut pitkä lista asiakkaita. Renault Trafic
Pitkä 20 vuotta kestänyt valmistusaika päätyi lopulta vuonna 2000. Vuonna 2007 intialainen Tata Motors aloitti Traficiin perustuvan pakettiauton ja pikkubussimallin valmistuksen, jonka nimeksi tuli Tata Winger. Valmistaja käyttää autossa omia moottoreitaan. Tatraplan
Toisen maailmansodan päätyttyä Tatran pääomistajan, paroni Hans von Ringhofferin omaisuus, mukaan lukien Tatran tuotantolaitokset, kansallistettiin sudeettisaksalaisten karkotuksen yhteydessä vuonna 1946. Tuotannon jälleen käynnistyttyä valmistusohjelmassa oli kaksi henkilöautomallia: 1930-luvulta peräisin oleva iso, V8-moottorilla varustettu T87 sekä pikkuautokokoluokkaan kuulunut T57B.