Milloin OPEC perustettiin?
OPEC
OPEC perustettiin 14. syyskuuta 1960 Bagdadissa pidetyssä konferenssissa, jolloin siihen liittyi viisi maata. OPECin jäsenet muodostavat kartellin, jonka päämääränä on neuvotella jäsenmaista viedyn öljyn hyväksyttävä määrä ja hinta. Yhteistoiminnalla OPEC pyrkii säätelemään öljyntuotantoa ja hintoja, pääasiassa asettamalla kiintiöitä jäsenilleen. Maaöljy
Öljyntuottajamaiden järjestö OPEC perustettiin 1960 Bagdadissa. OPECin jäsenet muodostavat kartellin, joka jakaa tuotantomäärät. Se pyrkii ohjailemaan öljyn tuotantoa ja siten säätelemään sen hintaa asettamalla jäsenilleen tuotantokiintiöt. Jäsenmaat hallitsevat kahta kolmannesta maailman öljyvaroista ja tuottavat 40 prosenttia tuotannosta.
Hallitustenvälinen järjestö
Jotkut hallitustenväliset järjestöt ovat talousorganisaatioita, jolloin ne voivat toimia esimerkiksi vapaakaupan edistämiseksi. Esimerkkejä talouteen keskittyvistä hallitustenvälisistä järjestöistä on OECD ja öljyntuottajavaltioiden yhteistyöjärjestö OPEC. OPEC
Jäsenmaat pitävät hallussaan noin kahta kolmasosaa maailman öljyreserveistä. Ne hallitsevat 40 % maailman vuotuisesta maaöljytuotannosta ja puolet viennistä. OPECin toiminnan ansiosta jäsenvaltiot saavat huomattavasti paremman vastineen öljylleen kuin ne saisivat ilman järjestöä. Standard Oil
Standard Oil oli yhdysvaltalainen öljy-yhtiö 1800-luvulta, joka oli aikoinaan maailman suurin öljy-yhtiö. Yhtiön omisti Rockefellerien perhe. Yhtiön perusti John D. Rockefeller. Se hallitsi lähes yksinään öljyn tuotantoa, jalostusta, myyntiä ja jakelua Yhdysvalloissa. OPEC:n öljyministereiden panttivankikriisi
Ahmed Zaki Jamani toimi Saudi-Arabian öljyministerinä vuosina 1962–1986. Saudi-Arabian kuninkaan Khalid ibn Abdilazizin kuoleman jälkeen 1982 hän joutui epäsuosioon Saudi-hallinnossa. Uusi kuningas Fahd erotti Jamanin 1986. Jamani toimi sen jälkeen yksityisyrittäjänä. Jamshid Amouzegar toimi Iranin šaahin palveluksessa yli 40 vuotta, ja nykyään hän asuu Yhdysvalloissa. Total
Ranskan pääministeri Raymond Poincaré halusi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, että luotaisiin täysin ranskalainen öljy-yhtiö, eikä liityttäisi mukaan Shelliin. Poincarén kehotuksesta sähköteollisuuden asiantuntija Ernest Mercier hankki 90 pankin ja yhtiön tuen ja perusti Totalin 28. maaliskuuta 1924 nimellä "Compagnie française des pétroles" (CFP). Tämä sai 23,75 % osuuden Turkin öljy-yhtiöstä, jonka Ranska oli saanut San Remon konferenssissa Saksalta hyvitykseksi sotatuhoista. China National Offshore Oil Corporation
China National Offshore Oil Corporation (lyh. CNOOC; ; pinyin: Zhōngguó Háiyáng Shíyóu Zǒnggōngsī) on vuonna 1982 perustettu Kiinan valtionyhtiö ja maansa suurin öljyn- ja kaasuntuottajakonserni. Se hyödyntää ja etsii raakaöljyä ja maakaasua Kiinan rannikolla, tytäryhtiöineen myös muualta maailmassa. CNOOC-konserni sisältää myös insinööripalveluja, öljynjalostusta ja jalostustuotteiden myyntiä, sekä rahoituspalveluja. Yhtiöllä on liiketoimintaa 40 maassa ja liikevaihdosta yli 40 prosenttia tulee ulkomaisista toiminnoista. Noin 51 000 hengen henkilökunnasta 86 % on kansainvälisissä tehtävissä. Yhtiön kotipaikka on Peking. Yhtiö on Kiinan valtioneuvoston valvontakomission (SASAC) suorassa ohjauksessa. Kuuban kommunistinen puolue
Puolue perustettiin heinäkuussa 1961, kaksi vuotta sen jälkeen kun Fidel Castro oli valittu maan pääministeriksi. Se perustettiin nimellä Organizaciones Revolucionarias Integradas (ORI) yhdistämällä Castron johtama Movimiento Revolucionario 26 de Julio, Partido Socialista Popular (PSP) ja Directorio Revolucionario 13 de Marzo. Outokumpu (yritys)
Outokummun kaivos toimi 1930-luvun alkuun valtion liikelaitoksena, mutta osakeyhtiömuotoinen toiminta nähtiin tavoiteltavana johtuen yrityksen kehitystarpeista. Eduskunnassa käydyn tiukan keskustelun ja äänestysten jälkeen joulukuussa 1931 osakeyhtiömuotoinen malli sai hyväksyntänsä – uusi Outokumpu Oy aloitti toimintansa 1. kesäkuuta 1932 määräyksellä vähintään 75 % valtio-omistuksesta. Yrityksen asema maailman kuparimarkkinoilla oli tällöin vielä vaatimaton. Euroopan markkinoilla rooli oli näkyvämpi yhtiön ollessa viiden suurimman kuparikaivostuottajan joukossa. Euroopan vapaakauppajärjestö
Skandinaaviset veljeskansat olivat kaavailleet pohjoismaista tulliliittoa miltei koko 1950-luvun ajan. Suomi suhtautui asiaan varovasti eikä kiirehtinyt päätöstään. Niin kutsuttu ulkoseitsikko eli EEC:n ulkopuolelle jääneet OECD-maat, joihin Suomi ei kuulunut, aloittivat loppuvuonna 1958 Ruotsin ja Britannian johdolla neuvottelut yhteisestä vapaakauppa-alueesta. Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja Pravda varoitti Skandinavian maita liittymästä vapaakauppa-alueeseen, joka olisi vain NATO:n peitejärjestö. Castrol
Castrolin (silloinen CC Wakefield and Company) perusti Charles Wakefield vuonna 1899 erottuaan entisestä työpaikastaan. Castrol valmisti voiteluöljyjä lentokoneille ja autoille. 1900–luvulla Wakefield sai ajatuksen sponsoroinnista: sponsorointi alkoi autoista, jotka pyrkivät rikkomaan autojen huippunopeusennätyksiä. 1960 luvulla yrityksen nimi CC Wakefield and Company vaihdettiin Castrol Ltd:hen. Vuonna 1966 Burmah Oil Company osti Castrolin. Vuonna 2000 Burmah Oil Company fuusioitui BP:n kanssa, mutta Castrol sai pitää oman tuotenimensä. PetroChina
PetroChinan perustettiin 5. marraskuuta 1999 Kiinan valtion omistaman China National Petroleum Corporation -yhtiön (CNPC) toiminnan uudelleenjärjestelyjen yhteydessä. Ahmadi
Kuwait Oil Company eli KOC löysi vuonna 1938 öljyä Burganin harjanteen eteläpuolelta ja öljykenttä osoittautui myöhemmin yhdeksi maailman suurimmista. Öljyn vienti aloitettiin vasta toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946 ja yhtiö siirsi samaan aikaan kenttätukikohtansa harjanteen aavikkoalueelle. Paikka nimettiin Ahmadiksi silloisen Kuwaitin hallitsija Ahmad Al-Jaber Al-Sabahin mukaan. Kaupunki rakennettiin alun perin öljy-yhtiön ulkomaalaisten työntekijöiden tarpeita ajatellen. Ajan kuluessa kuwaitilaisten työntekijöiden määrä on lisääntynyt. KOC on ollut valtionyhtiö vuodesta 1975. Vuonna 1991 kaupungin öljylähteet sytytettiin tuleen Persianlahden sodan aikana. Maaöljy
Öljyn runsaan käytön vuoksi sen hinnan vaihteluja seurataan tarkasti. Öljyn maailmanmarkkinahinnat vaikuttavat voimakkaasti maailmantalouteen. Vuoden 1973 öljykriisissä OPEC kieltäytyi myymästä öljyä länsimaille, jotka olivat tukeneet Israelia jom kippur -sodassa Egyptiä ja Syyriaa vastaan. Viisi kuukautta kestänyt boikotti aiheutti öljyn hinnan kohoamisen nelinkertaiseksi. OPECin menestyksen takana on ollut pääasiassa Saudi-Arabia, joka on sietänyt muiden tuottajien kiintiöhuijauksia ja kompensoinut niitä omalla tuotannollaan. OPECin ulkopuolella ovat merkittävistä öljyntuottajista muun muassa Norja, Venäjä ja Yhdysvallat. Vuonna 2014 Yhdysvallat nousi maailman suurimmaksi öljyntuottajaksi. OPEC
Öljy on yhä edelleen tärkein länsimaiden käyttämistä fossiilisista polttoaineista ja yksi nykyaikaisen talouselämän pääpilareista, minkä takia OPECin päätöksillä on maailmanlaajuista merkitystä. OPEC
Euron käyttöön ottamisen jälkeen Irak päätti yksipuolisesti vastaanottaa maksuja euroissa dollareiden sijaan. Jotkut arvelevat, että tämä päätös olisi voinut vahingoittaa vakavasti Yhdysvaltojen taloutta, jos muut OPECin jäsenet olisivat toimineet samoin. Irakin sodan jälkeen maksuvaluutta muutettiin takaisin dollariksi. OPEC:n öljyministereiden panttivankikriisi
Carlos ja tämän kuusihenkinen ryhmä, johon kuului lähinnä palestiinalaisia terroristeja ja kaksi saksalaista Baader–Meinhof-ryhmän terroristia, Gabriele Kröcher-Tiedemann ja Hans-Joachim Klein, marssi OPEC:n päämajaan Wieniin. Turvallisuuspoliisi päästi terroristit sisään ja terroristit menivät kolmanteen kerrokseen, jossa he ampuivat turvallisuuspoliisin, irakilaisen turvamiehen ja libyalaisen taloustieteilijän. Kaapatut öljyministerit olivat: Ahmed Zaki Jamani (Saudi-Arabia), Jamshid Amuzegar (Iran), Ibnu Sutowo (Indonesia), Belaid Abdesselam (Algeria), Ezzedin Mabrouk (Libya), Valentin Hernandez-Acosta (Venezuela), Edourd Alexis M'Boy-Bouz (Gabon). Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö
OECD (, ) eli Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö, perustettiin vuonna 1961 harmonisoimaan ja kehittämään jäsenmaidensa talouskasvua ja vapaakauppaa sekä lisäämään yhteiskunnallista hyvinvointia. OECD on vuonna 1948 perustetun Euroopan taloudellisen yhteistyöjärjestön, OEEC, (engl. Organization for European Economic Co-operation) toiminnan jatkaja. Kuwaitin energiapolitiikka
Kuwait on OPECin jäsen ja öljyn kokonaisviennissä neljäs (117 Mt) vuonna 2007. Noin 30 % öljynviennistä oli öljyjalosteita. Öljy oli myös merkittävin sähkön raaka-aine. Öljytulot on rahastoitu valtiolliseen rahastoon. Kuwait Investment Authority (KIA) on kieltänyt lailla tietojen julkaisun kansalaisille rahastosta. Vuodesta 2007 kokonaisarvo on julkaistu. Iran
Iranin energiapolitiikassa keskeistä ovat suuret öljyvarat. Saudi-Arabia, Iran, Irak, Kuwait ja Arabiemiraatit tuottivat neljäsosan maailman öljystä vuonna 2005. Iranissa löydettiin öljyä vuonna 1908. Britannia sai osake-enemmistön Anglo-Iranian Oil Company -yhtiössä. Siitä syntyi myöhemmin BP. Iranin historiassa öljyvarojen hallinta on ollut merkittävä kysymys. Öljyn tuottajamaat perustivat öljykartellin OPEC 1960-luvulla. Kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA epäilee, että Iranissa on tiedettyä enemmän ydinlaitoksia. Kuwait (kaupunki)
Öljyä löydettiin kaupallisesti merkittävässä mittakaavassa Kuwaitissa ensimmäisen kerran vuonna 1938, jolloin avattiin Burganin öljykenttä. Kuwaitissa toimi Anglo-Persian Oil Companyn ja Gulf Oilin yhteisyrityksenä vuonna 1934 perustettu Kuwait Oil Company. Toinen maailmansota häiritsi öljykentän hyödynnystä ja öljyn vienti aloitettiin vuonna 1946. Öljystä saaduilla varoilla rahoitettiin sijoituksia infrastruktuuriin, sähköntuotantoon, koulutukseen ja suolanpoistoon. Kuwait julistautui itsenäiseksi vuonna 1961, mutta se säilytti ystävyyssopimuksen Britannian kanssa. Kuwait Oil Company kansallistettiin vuonna 1975, mikä toi lisää rahaa valtion kassaan. Talouselämän kasvun myötä kaupunkiin tuli siirtotyöläisiä, joiden joukossa oli suuri joukko palestiinalaisia. Palestiinalaisia oli alkanut saapua vuodesta 1948 ja kaupungissa töitä tehneiden palestiinalaisten joukossa oli esimerkiksi Jasser Arafat. Vuonna 1990 maassa oli yli 400 000 palestiinalaista ja suurin osa heistä asui Kuwaitin kaupungissa. Lama (talous)
Vuonna 1973 Jom kippur -sodan aikana ja jälkeen OPEC:in Arabi-jäsenistä sekä Egyptistä ja Syyriasta koostuva OAPEC (Organization of Arab Petroleum Exporting Countries) yritti öljyn tuotannon leikkauksilla kiristää Yhdysvallat liittolaisineen lopettamaan tukensa Israelille, joka oli nöyryyttänyt arabimaita useissa sodissa. Öljykriisin lopettamiseksi Yhdysvallat uhkasi arabimaita ja niitä usein avustanutta Neuvostoliittoa viljatoimitusten lopettamisella. Samoihin aikoihin OPEC päätti rajuista öljynhinnan nostoista. OEEC
OEEC eli Euroopan taloudellinen yhteistyöjärjestö (engl. "Organisation for European Economic Co-operation") oli lyhytaikainen OECD:n edeltäjä, joka perustettiin osana Yhdysvaltojen Marshall-suunnitelmaa Marshall-avun jakamiseksi toisesta maailmansodasta kärsineen Länsi-Euroopan maille ja maiden sitouttamiseksi Yhdysvaltojen vaikutuspiiriin. OEEC muodosti perustan Euroopan hiili- ja teräsyhteisölle, josta on myöhemmin tullut Euroopan unioni. OEEC:n pääkonttori oli perustamisesta alkaen Pariisissa sijaitseva Rothschild-suvun omistama "Château de la Muette" -kartano. Järjestö muuttui OECD:ksi vuonna 1948. Mahmud Abbas
1950-luvulla Abbas liittyi muiden palestiinalaisten politiikkaan Qatarissa, jossa hän työskenteli hallinnossa. Hän tutustui joukkoon ihmisiä, jotka myöhemmin nousivat PLO:n avainasemiin, ja oli mukana perustamassa Fatahia 1957. 1960-, 1970-, ja 1980-luvuilla Abbas seurasi PLO:n mukana Jordaniaan, Libanoniin ja Tunisiaan. Häntä ei juuri huomioitu, mutta Abbasin sanotaan muodostaneen salaiset suhteet vasemmistolaisten ja pasifististen juutalaisryhmien kanssa 1970- ja 1980-luvuilla ja häntä pidetään yhtenä vuoden 1993 Oslon sopimuksen pääarkkitehdeista. Osuuskauppa
Suomessa osuuskauppaliike oli suuren osan 1900-lukua jakaantunut "pellervolaiseen" ja "edistysmieliseen" osuuskauppaliikkeeseen. Ristiriidat pääasiassa maaseudun viljelijäväestöstä koostuneiden, jäsenmäärältään pienten ja poliittisesti lähinnä porvari-, enimmäkseen maalaisliittolaistaustaisten osuuskauppojen sekä pääasiassa kaupunkien tehdastyöväestöstä koostuneiden, jäsenmäärältään suurten ja poliittisesti lähinnä sosialidemokraattitaustaisten osuuskauppojen kesken vahvistuivat, kun suuret osuuskaupat halusivat saada YOL:ssä enemmän määräysvaltaa perustuen kunkin osuuskaupan jäsenmäärään. Koska YOL:n enemmistö ei kuitenkaan voinut hyväksyä osuustoiminnan yksi jäsen - yksi ääni -periaatteen vastaista esitystä, perustivat suuret osuuskaupat Osuusliike Elannon johdolla omaksi aatteelliseksi keskusjärjestöksi Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) vuonna 1916 ilmoittautuen edistysmieliseksi osuustoiminnaksi. Samalla ne kuitenkin halusivat pitää keskuskauppanaan SOK:n. Tähän ei SOK suostunut, jolloin KK:n jäsenosuuskaupat, osuusliikkeet perustivat seuraavana vuonna Suomen Osuustukkukaupan (OTK). Erotuksena edistysmielisistä YOL:n ja SOK:n jäsenosuuskauppoja alettiin kutsua pellervolaisiksi. Yhdysvaltain historia
Yhdysvallat edusti maailmassa kapitalismia ja markkinataloutta, jota vastassa oli Neuvostoliiton sosialismi ja suunnitelmatalous. Neuvostoliitto toipui toisen maailmansodan tuhoista, teki Itä-Saksasta ja miehitetyistä Itä-Euroopan maista kommunistidiktatuureja ja alkoi kilpailla Yhdysvaltain kanssa maailmanherruudesta. Kapitalistisen Yhdysvaltain ja kommunistisen Neuvostoliiton maailmanpoliittiset vaikutukset ja vihamielisyydet johtivat kylmäksi sodaksi kutsutulle aikakaudelle, joka dominoi maailmanpolitiikkaa 1980- ja 1990-lukujen taitteeseen saakka. Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton suhteet eivät olleet jatkuvasti vihamieliset vaan maiden suhteet kiristyivät ja lievittyivät kausittain, mutta kapitalismin ja kommunismin kilpailu oli aina läsnä kylmän sodan politiikassa, taloudessa ja kulttuurissa. Vuonna 1949 Yhdysvallat perusti Naton sotilasliitoksi Kanadan ja eurooppalaisten liittolaistensa kanssa. Neuvostoliitto puolestaan perusti Varsovan liiton ja räjäytti ensimmäisen ydinpomminsa. Molemmilla supervalloilla oli hallussaan ydinase, jolla voitiin tuhota ihmiskunta sukupuuttoon ydinsodassa. Yhdysvallat otti käyttöön kaksi antikommunistista linjausta Neuvostoliiton vallan rajoittamiseksi: Trumanin opin ja George F. Kennanin patoamispolitiikan. Yhdistyneet kansakunnat
Kun 51 valtion edustajat kokoontuivat Lontoossa tammikuussa 1946 ensimmäisiin tapaamisiin, maailmanpoliittinen tilanne oli jo muuttumassa. Neuvostoliiton johtaja Josif Stalin piti helmikuussa puheensa, jossa hän kertoi maailman olevan jakaantunut kahteen taloudelliseen ja poliittiseen järjestelmään. Britannian pääministeri Winston Churchill julisti maaliskuussa, että rautaesirippu on jakanut Euroopan. Eurooppa jakautui lopullisesti kahteen toisilleen vihamieliseen liittoumaan, kun Nato perustettiin huhtikuussa 1949. Fatih Birol
Ennen kuin Birol liittyi IEA:han, hän työskenteli kuusi vuotta OPEC:ssä ("Organization of the Petroleum Exporting Countries") Wienissä. John D. Rockefeller
Kaikki ryntäsivät etsimään ”mustaa kultaa” ja monet rikastuivat hetkessä. Johnin yhtiökumppani Maurice B. Clark tunsi englantilaisen uutteran kemistin Samuel Andrewsin, joka oli ensimmäisenä alkanut tuottaa lamppuöljyä toisen englantilaisen, John Alexanderin kanssa. Samuel Andrewsin kanssa John pohti ja punnitsi öljynjalostamon perustamisen mahdollisuuksia kolmen vuoden ajan. Ajatus näytti lupaavalta, ja Rockefeller perusti Andrewsin, tähänastisen yhtiötoverinsa Clarkin ja tämän kahden veljen kanssa öljynjalostamon, joka sai nimekseen Andrews & Clark Co. Tarkoituksena oli tuottaa lamppuöljyä. Iranin energiapolitiikka
Öljyn tuottajamaat perustivat öljykartellin OPEC 1960-luvulla. OPECin tavoite on lehdistötiedotteiden ja tarjonnan avulla hallita öljyn kysyntää ja hintaa. Kartelli päätti vuonna 1982, että öljymaiden tuotantokiintiöt määräytyvät öljyvarojen mukaan. Iranin vanhat tunnetut öljyvarat olivat 37 mrd. tynnyriä. Vuonna 1993 öljyvarat olivat 92 mrd. tynnyriä. Anglo-Iranian Oil Company
Yhdysvaltalaisen Occidental Petroleumin öljy-yhtiön Armand Hammer neuvotteli öljykaupasta Neuvostoliiton Josif Stalinin kanssa 1950-luvun alkuvuosina. Venäläistä öljyä myytiin nyt korkeammalla hinnalla kuin Stalin itse olisi voinut myydä, koska länsimaat pyrkivät estämään öljyn ostamisen Neuvostoliitosta. Kuitenkin Occidental Petroleum ja Neuvostoliitto rakensivat kaksi suurta öljyjohtoa Neuvostoliiton öljykentiltä molemmin puolin Kaspianmerta- Tämä vähensi jonkin verran brittiläis-persialaisten öljykenttien tuotantoa tai sen kasvua Iranissa. Seuraavat 45 vuotta Neuvostoliitto toimitti öljyään näitä öljyputkia pitkin ja Standard Oil myi venäläistä öljyä maailmanmarkkinoilla kutsuen sitä Iranin öljyksi. Paul-Henri Spaak
Paul-Henri Spaak toimi useaan otteeseen Belgian ulkoministerinä ja neljään kertaa pääministerinä. Vuonna 1945 hän oli YK:n ensimmäisen yleiskokouksen puheenjohtaja. Hän oli yksi Euroopan yhdentymisen alkuunpanijoista. Hän ajoi Benelux-maiden tulliliittoa, toimi Euroopan neuvoston presidenttina ja johti Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yleiskokousta vuosina 1952–1953. Powerdown: Options and Actions for a Post-Carbon World
Heinberg hahmottelee neljä mahdollista strategiaa, joista jollakin valtiot todennäköisesti pyrkivät vastaamaan alenevan öljyntuotannon muodostamiin taloudellisiin haasteisiin:Heinberg kuvailee neljää strategiaa yksityiskohtaisesti ja käy läpi myös nykyistä poliittista ja taloudellista tilannetta niiden valossa. Hän esimerkiksi arvelee Yhdysvaltojen aloittaneen Irakin sodan pyrkiäkseen saamaan jalansijaa OPEC-järjestössä, pelotellakseen Saudi-Arabiaa ja varmistaakseen, että Yhdysvaltain dollari säilyy edelleen kansainvälisen öljykaupan valuuttana. Tämä on Heinbergin mukaan malliesimerkki "viimeinen jäljelle jäänyt voittaa" -strategiasta. Epoksi
Epoksikemian historia alkoi luultavasti vuonna 1909, kun venäläinen kemisti Nikolai Priležajev keksi, että olefiinit reagoivat peroksibentsoehapon kanssa muodostaen epoksideja. 1930-luvun puolivälissä saksalainen Paul Schlack haki patenttia korkean molekyylipainon omaavien polyamiinien valmistustavalle, jossa amiinit reagoivat useampaa kuin yhtä epoksidiryhmää sisältävien epoksidiyhdisteiden kanssa. Patenttia kuvailtiin epoksidiyhdistereaktioksi, jossa epikloorihydriini reagoi bisfenoli-A:n kanssa. Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto
EPA:n perusti presidentti Richard Nixon 2. joulukuuta 1970. Perustaminen hyväksyttiin heinäkuussa 1970 kansalaisten vaatiessa yhä voimakkaammin puhtaampaa vettä, ilmaa ja maata ympäristöonnettomuuksien kuten vuonna 1969 tapahtuneen Cuyahogajoen tulipalon johdosta. Ennen EPA:n perustamista Yhdysvaltain hallituksella ei ollut jäsentyneitä välineitä ihmisterveydelle ja ympäristölle vaarallisten saasteiden torjumiseen. Yhdysvaltain ympäristöpolitiikka
Kemianteollisuus ja energiateollisuus perusti harhaanjohtavia organisaatioita, jotka pyrkivät herättämään epäilystä ilmastonmuutoksesta ja vähentämään hiilipäästöjä. "Global Climate Coalition" oli 50 öljy-, kaasu, auto ja kemianteollisuuden järjestö, joka perustettiin vuonna 1989. DuPont ja PB erosivat vuonna 1997 ja Texaco vuonna 2000. Exxon Mobil, Chevron ja General Motors olivat toiminnassa mukana sen loppuun asti. Harhautusorganisaatioihin sisältyy "Frontiers of Freedom" ja "Cooler Heads Coalition". Gulf Oil
Gulfin voiteluaineet tulivat Suomessa myyntiin 1920-luvun alussa, ja vuonna 1937 Gulf Oil Corporation osti Suomalainen Nafta Oy:n liiketoiminnan. Vuonna 1929 perustettu Suomalainen Nafta oli Neuvostoliiton öljynvientiyhtiön Sojuznefteexportin perustama jakeluyhtiö ja ensimmäinen neuvostoliittolaista öljyä Suomeen tuonut yritys. Suomalainen Gulf Oil Company O.Y. merkittiin kaupparekisterin toukokuussa 1937. Gulf peri ostamaltaan yhtiöltä polttoaineiden toimitussopimuksen Bensiinin Kuluttajain Oy:n huoltoasemille, mutta myös vakavat riidat, joita puitiin vielä pitkään sotien jälkeen, kunnes Bensiinin Kuluttajain Oy (myöhemmin Union) vaihtoi tavarantoimittajakseen Oy Trustivapaa Bensiini Ab:n. 1950-luvun alussa Gulf oli Suomen kolmanneksi suurin bensiinikauppias. Vuoden 1973 öljykriisi
Vuoden 1973 öljykriisi eli ensimmäinen öljykriisi oli jom kippur -sodan vuoksi vuonna 1973 syttynyt maailmanlaajuinen öljykriisi. Charles Koch
Charles Koch otti suuren riskin vuonna 1968 ja liittoutui J. Howard Marshallin kanssa saadakseen Pine Bendin öljynjalostamon perheensä yhtiön haltuun. Kauppa onnistui ja jalostamosta tuli tärkeä osa imperiumia. Vuonna 1983 hän liittoutui jälleen Marshallin ja veljensä Davidin kanssa, ja he ostivat kaksi muuta veljestä sekä pienosakkaat ulos yrityksestä. Zulfikar Ali Bhutto
Bhutto toimi liikenneministerinä, rakennustuotannon ministerinä sekä polttoaine- ja energiatuotannon ministerinä ennen valintaansa ulkoministeriksi. Polttoaine- ja energiatuotannon ministerinä hän teki sopimuksen vuonna 1960 öljyn ja kaasun tuotannosta Neuvostoliiton kanssa, ja hän johti kaasun ja mineraalien tuotantoa 1961 ja Pakistanin ensimmäistä jalostamoa Karachissa 1962. Bhutto herätti kansainvälistä huomiota Pakistanin neuvotteluryhmän johtajana 1959. Saadakseen huomiota Kashmirin tapaukselle hän arvosteli Kiinaa, Britanniaa, Egyptiä ja Irlantia. Hänet valittiin Pakistanin "uuden vasemmiston" johtajaksi vuonna 1966. Hän muodosti Pakistanin kansanpuolueen (PPP) vuonna 1967. Yhdistyneet kansakunnat
YK:n ensimmäiset vuosikymmenet olivat pitkälti Yhdysvaltojen valtakautta. Se näkyi erityisesti kansainvälistä kauppaa määritelleessä GATT-sopimuksessa, Kansainvälisessä valuuttarahastossa (IMF) ja Maailmanpankissa, jotka sisäistivät nopeasti Yhdysvaltojen taloudellisen ylivallan. YK:n hallinnollinen pääpaino oli alkuun ollut turvallisuusneuvostossa, mutta se siirtyi yleiskokoukseen, joka oli keskeisessä asemassa Yhdysvaltain ja sen liittolaisten taistelussa sosialistisia valtioita vastaan. Uusia jäseniä valittiin nihkeästi, ja sosialistimailla oli hyvin heikot mahdollisuudet saada enemmistö yleiskokoukseen. Maailman kauppajärjestö
Joulukuun 2013 kokouksessaan Balin saarella Indonesiassa WTO:n 159 jäsenmaata solmivat ensimmäisen kauppasopimuksen vuoden 1995 ja WTO:n perustamisen jälkeen. Teollisuusmaiden järjestön OECD:n laskelmien mukaan kaupankäynnin kustannukset laskevat sen jäsenmaissa sopimuksen ansiosta 10 % ja muissa maissa 13–16 %. Sopimus näytti viime metreillä kaatuvan Kuuban vastustukseen. Se halusi sopimustekstin avulla puuttua vuosikymmeniä kestäneeseen Yhdysvaltain Kuuban kauppasaartoon. Mohammad Reza Pahlavi
1950-luvun alussa Iranissa oli poliittisia kriisejä, jotka olivat Britannian ja Yhdysvaltain tiedustelupalveluiden aiheuttamia tai johtamia. Vuonna 1951 Iranin parlamentti äänesti tohtori Mohammed Mossadeqin johtaman kansallismielisen liikkeen johdolla Iranin öljyteollisuuden kansallistamisesta. Tämä päätös lakkautti erittäin tuottavan brittiläisen Anglo-Iranian Oil Company (AIOC) -öljy-yhtiön, joka oli perusta Britannian taloudelliselle ja poliittiselle vallalle Iranissa. Kansallismielisen Mossadeqin tavoitteina oli perustaa demokratia uudelleen, luoda perustuslaillinen monarkia ja kansallistaa Iranin öljyvarannot. Mossadeq ei kuitenkaan uskonut, että amerikkalaiset puuttuisivat tilanteeseen, koska heillä ei ollut mitään edustusta AIOC-yhtiössä. Amerikkalaiset kuitenkin asettuivat tukemaan brittejä, koska pelkäsivät kommunistien yrittävän hallituksen kaatamista ja nousemista valtaan Neuvostoliiton tuella. Amerikkalaiset näkivät kansallistamisen merkkinä kommunistien vallan kasvusta. Juuri ennen marraskuun 1952 Yhdysvaltain presidentinvaaleja Britannian hallitus kutsui CIA:n vanhemman virkamiehen Kermit Rooseveltin, joka oli presidentin poika, Lontooseen keskustelemaan Mossadeqin syrjäyttämisestä. Operaatio Ajaxia alkoivat suunnitella veljekset Yhdysvaltain ulkoministeri John Foster Dulles ja CIA:n johtaja Allen Dulles. Operaation tarkoituksena oli, että šaahi erottaisi Mossadeqin ja korvaisi tämän brittien sekä amerikkalaisten suosikilla kenraali Fazlollah Zahedilla. Zayid ibn Sultan Al Nahyan
Abu Dhabista löytyi öljyä vuonna 1958 ja šeikki Zayidista tuli Abu Dhabin hallitsija vuonna 1966. Hän toi yhteen seitsemän erillistä emiraattia, virallisesti perustaen Yhdistyneet Arabiemiraatit 2. joulukuuta 1972, mitä pidetään šeikki Zayidin merkittävimpänä saavutuksena. Kansainvälinen olympiakomitea
KOK perustettiin ranskalaisen paroni Pierre de Coubertinin johdolla vuonna 1894 Pariisissa amatööriurheilukonferenssin yhteydessä. Perustamiskokoukseen osallistui 79 edustajaa 13 maasta. KOK:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin kokouksessa kreikkalainen kirjailija Demetrius Vikelas, ja de Coubertin valittiin pääsihteeriksi. Kaksi vuotta myöhemmin de Coubertin valittiin KOK:n puheenjohtajaksi, missä virassa hän toimi vuoteen 1925 saakka. Pohjoismaiden Osakepankki
Vuonna 1919 Pohjoismaiden Osakepankki ja Suomen Yhdyspankki fuusioituivat muodostaen Pohjoismaiden Yhdyspankin. Yhdistetty pankki aloitti toimintansa 1.10.1919. Fuusiota oli yritetty jo useasti aiemminkin, mutta se oli kaatunut toisen osapuolen viipurilaisuuden korostumiseen ja toisaalta pankkien omaisuuden luotettavaan ja tasapuoliseen määrittämiseen. Vuonna 1918 kiristynyt taloudellinen tilanne ajoi pankit jälleen fuusioneuvotteluihin. Yhtenä fuusion hyötynä oli se, että syntyvä pankki sai pankkien suuruuskilpailun kärkipaikan pois Kansallis-Osake-Pankilta. OPEC:n öljyministereiden panttivankikriisi
On huhuttu, että kaappauksen rahoittajana toimi eräs arabialainen presidentti, luultavasti Muammar Gaddafi. Kansainvälinen merenkulkujärjestö
Kansainvälinen merenkulkujärjestö (, IMO) on vuonna 1948 perustettu Yhdistyneiden kansakuntien alainen kansainvälinen merenkulun turvallisuusasioita hallinnoiva järjestö. Siitä käytettiin aiemmin nimeä "Inter-Governmental Maritime Consultative Organization" (IMCO). Alfa-pankki
Alfa-pankki perustettiin vuonna 1991. Pankkiin liittyy holding-yhtiöön Alpha Group Consortium (), jonka Mihail Fridman, Pjotr Aven ja L. Goldberg perustivat vuonna 1988 nimellä "Alfa-Eco". Laajaan Alfa-Groupiin kuuluu useita suuryrityksiä (merkittävä osuus öljy-yhtiö TNK-BP:sta, osuus Venäjän suurimpiin kuuluvasta vähittäiskauppa X5 Retail Group-vähittäiskauppakonsernista, sijoitusyhtiön kautta osuus matkapuhelinoperaattoreista Turkcell ja VimpelCom (mm. Beeline), osuus Venäjän yksityisiä vesilaitoksia hallinoivasta "Rosvodokanal Group"ista, jne ). Puolan historia
Vuoden 1947 vaalien jälkeen johtoon nousi Puolan yhdistynyt työväenpuolue ("Polska Zjednoczona Partia Robotnicza", PZPR) stalinisti Bolesław Bierutin johdolla. Vuonna 1952 Puola julistettiin virallisesti kansantasavallaksi ("Polska Rzeczpospolita Ludowa"). Stalinin kuoleman jälkeen Puolan johtoon nousi Władysław Gomułka. Kesäkuussa 1956 työläiset kapinoivat Poznańissa kulutustavaroiden puutteen ja ruuan hinnan vuoksi. 1960-luvulla Puolan talousongelmat olivat jatkuvia. Vuoden 1970 levottomuuksien jälkeen Gomułkan korvasi Edward Gierek. Länsilainojen turvin Puolan talouskasvu oli 1970-luvun alussa maailman nopeimpien joukossa. Yhdysvaltain presidentit Nixon, Ford ja Carter vierailivat kukin vuorollaan maassa. Vuoden 1973 öljykriisi johti uuteen talouskriisiin ja hinnankorotukset levottomuuksiin, erityisesti 1976 Radomissa. Puolalainen Krakovan piispa Karol Wojtyła valittiin lokakuussa 1978 paaviksi nimellä Johannes Paavali II. Hän vieraili kotimaassaan kesäkuussa 1979.
1980-luvun alussa maa oli raskaissa veloissa ja yritys nostaa lihan hintaa 1980 johti lakkoihin ja ammattiliitto Solidaarisuuden perustamiseen. Sitä johti Gdańskin Lenin-telakan sähkömies Lech Wałęsa. Solidaarisuus pakotti hallituksen neuvotteluihin. Syyskuussa 1980 Gierekin korvasi Stanisław Kania. Opposition voiman kasvun ja puolueen vallan murenemisen vuoksi johtoon nimitettiin 1981 puolustusministeri kenraali Wojciech Jaruzelski, joka julisti maan sotatilaan. Lähes kaikki Solidaarisuuden johtajat pidätettiin. Länsimaat asettivat Puolan ja Neuvostoliiton boikottiin ja levottomuudet jatkuivat vuosia. Sotatila kumottiin vähitellen ja vangitut vapautettiin 1980-luvun kuluessa. OPEC:n öljyministereiden panttivankikriisi
Ilich Ramírez Sánchez eli Carlos saatiin kiinni 14. elokuuta 1994 Sudanista, missä hän oli asunut monta vuotta. Nykyään hän istuu La Santén vankilassa Pariisissa. Öljykausi
Maaöljyn varsinainen kultakausi koitti kuitenkin vasta toisen maailmansodan jälkeen. Seuranneilla vuosikymmenillä löydettiin joka vuosi valtavia öljylähteitä ja tuotanto kasvoi rajoituksetta eksponentiaalista käyrää noudattaen. Länsimaiden ja Neuvostoliiton taloudet kasvoivat jättiharppauksin, sosiaalisia järjestelmiä uudistettiin horjumattomassa kasvu-uskossa ja mikään ei näyttänyt mahdottomalta – pääsihän ihminen kuuhun asti. Kultakausi kuitenkin päättyi vuonna 1970, jolloin Yhdysvaltain öljyntuotanto saavutti huippunsa ja uusien öljylähteiden löytämisen tahti hidastui. Seurannutta 1970-lukua leimasivat öljyntuotannon kasvun hidastuminen, öljykriisit, osittainen paluu kivihiileen energianlähteenä sekä Yhdysvallojen epäonnistunut yritys kasvattaa maan energiaomavaraisuutta biopolttoaineilla. Talousjärjestelmiä liberalisoitiin ja Yhdysvaltojen valtiontalous aloitti velkaantumisensa.
Ronald Reaganin hallitus palautti länsimaiden uskon öljyn tulevaisuuteen 1980-luvulla samaan aikaan, jolloin Neuvostoliiton tuotanto alkoi hidastumaan. Neuvostoliiton tuotanto saavutti huippunsa vuonna 1987 ja maa hajosi vuonna 1991. Länsimaissa sen sijaan liberaali kauppapolitiikka sekä Yhdysvaltojen sotilaallis-taloudellinen hegemonia mahdollisti halvan öljyn hankkimisen loputtomasti kasvavaa velkaa vastaan tuottajamaista kuluttajamaihin, jolloin 1990-lukua leimasi alentuneiden kuljetuskustannusten myötä teollisuustuotannon siirtäminen halvemman työvoiman maihin. Öljyntuotannon kasvu kuitenkin pysähtyi ja öljyn hinta lähti kasvuun vuonna 2005, jolloin koko maailma todennäköisesti saavutti M. King Hubbertin vuonna 1956 ennustaman öljyhuipun. Saudi-Arabian energiapolitiikka
Öljyn tuottajamaat perustivat öljykartellin OPEC 1960-luvulla. OPECin tavoite on lehdistötiedotteiden ja tarjonnan avulla hallita öljyn kysyntää ja hintaa. Kartelli päätti vuonna 1982, että öljymaiden tuotantokiintiöt määräytyvät öljyvarojen mukaan. Saudi-Arabia nosti öljyvarojen määrän vuonna 1990 muiden öljymaiden perässä 170 mrd. tynnyristä 258 mrd. tynnyriin. BP:n tilastojen mukaan Lähi-idän öljyvarat ovat melko vakio vuosina 1990-2004. BP ei vastaa tilastonsa totuudenmukaisuudesta. Kansainvälinen oopiumisopimus
Kansainvälinen oopiumisopimus, joka allekirjoitettiin Haagissa 23. tammikuuta 1912, oli ensimmäinen kansainvälinen huumeita rajoittava sopimus. Yhdysvallat kutsui kokoon kolmetoista maata Kiinan Shanghaihin vuonna 1909 vastatakseen kasvavaan kritiikkiin oopiumin kauppaa kohtaan. Sopimuksen allekirjoittivat Saksa, Yhdysvallat, Kiina, Ranska, Italia, Iso-Britannia, Japani, Alankomaat, Persia, Portugali, Venäjä ja Siam. Sopimuksessa luvataan, että allekirjoittaneet valtiot pyrkivät parhain keinoin rajoittamaan kaikkien niiden toimintaa, jotka tuottavat, maahantuovat, myyvät, jakelevat ja vievät ulkomaille morfiinia, kokaiinia ja niiden vastaavia suoloja, samoin kuin niitä rakennuksia, joissa nämä henkilöt harjoittavat kyseistä liiketoimintaa. YK:n huumausainetoimikunta
Huumausainetoimikunta perustettiin ECOSOCin toimesta vuonna 1946. Sen ensimmäinen puheenjohtaja oli kanadalainen Charles Henry Ludovic Sharman. Toimikunnan edeltäjä, Neuvoa-antava toimikunta koskien oopiumia, perustettiin Kansainliiton ensimmäisessä kokouksessa 15. joulukuuta 1920. Neuvoa-antava toimikunta piti ensimmäisen kokouksensa toukokuun 2.–5. toukokuuta 1921, ja jatkoi toimintaansa vuoteen 1940 saakka. Ahmad Shukeiri
Ahmad Shukeiri (1. tammikuuta 1908 – 26. helmikuuta 1980) (arabiaksi أحمد الشقيري, tunnetaan myös nimellä al-Shuqayri, Shuqeiri, Shukeiry) oli ensimmäinen arabipuheenjohtaja vuosina 1964–1967 ja Palestiinan vapautusjärjestö PLO:n perustaja. Libya
Yhdistyneet kansakunnat julisti Libyan itsenäiseksi kuningaskunnaksi vuonna 1951. Maan ensimmäiseksi hallitsijaksi tuli Kyrenikan emiiri Mohammed Idris al-Mahdi al-Sensusi, joka otti nimekseen Idris I. Libya liittyi OPECin jäseneksi vuonna 1962. Idris sai lähes itsevaltiaan vallan, mutta hallitseminen oli vaikeaa paimentolaisheimojen liikkuvuuden takia. Kun Idris oli ulkomailla sairaalahoidossa, maassa tapahtui vuonna 1969 upseereiden järjestämä arabi­sosialistinen vallankumous, jota johti kapteeni, vallankaappauksen aikana vallankaappaajaryhmän everstiksi ylentämä, Muammar Gaddafi. Gaddafin johdolla talous kansallistettiin ja maasta tehtiin sosialistinen valtio. Vuonna 1973 Libya hyökkäsi Tšadiin, muttei onnistunut liittämään uusia alueita itselleen. 1970-luvulla Libya solmi kolme valtioliittoa Syyrian, Tunisian ja Egyptin kanssa, mutta kaikki liitot raukesivat. Arab Air Carriers Organization
Arab Air Carriers Organization, AACO () on alueellinen arabilentoyhtiöiden yhteistyöjärjestö, jonka Arabiliitto perusti 1965. Sen tavoitteina on alueen lentoyhtiöiden yhteistyön, turvallisuuden ja laadun kehittäminen. Järjstöön kuuluu vuonna 2018 kaikkiaan 33 lentoyhtiötä eri arabimaista. Rautaesirippu
Rautaesirippu ja kylmä sota johtivat Euroopassa kahden sotilasliiton syntyyn. Vuonna 1949 12 länsimaata perusti puolustusliitto Naton. Saksan liittotasavalta liittyi Natoon vuonna 1955, mikä sai Neuvostoliiton pelkäämään Saksan sotilasmahdin uutta nousua. Sen seurauksena sosialistiset maat perustivat oman puolustusjärjestönsä, Varsovan liiton. Euroopan sosialistista maista ainoastaan Jugoslavia ja vuodesta 1968 Albania olivat Varsovan liiton ulkopuolella. Nato ja Varsovan liitto olivat vastakkain Euroopassa aina vuoteen 1991 asti, jolloin Varsovan liitto purettiin Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena. Teollinen vallankumous
Euroopassa tuli voimaan 1800-luvun alussa Napoleonin valloitusten kautta Code Napoléon-laki, jossa tunnustettiin yksityinen omistusoikeus ja sopimusoikeus. Siinä todettiin, että lainaa voidaan myöntää korkoa vastaan. Laissa kumottiin myös vanhan hallinon määräämät verot, sisäiset tullit poistettiin ja ammattikuntalaitos lakkautettiin sekä vapautettiin teollista toimintaa. Markkinatalous eteni pitkiä askeleita. Myös tuotannontekijät, kuten pääoma- ja työvoimamarkkinat kehittyivät. Markkinat valtasivat alaa kaikenlaisen jakamisessa niin kansallisesti kuin kansainvälisestikin. Euroopassa ja Yhdysvalloissa yhtiömuodot kehittyivät Englannin esikuvan mukaan. Yhdysvalloissa osakeyhtiöt mahdollistivat infrastruktuurin kehittämisen, kuten kanavien ja rautateiden rakentamisen. Rautatieyhtiöille myönnettiin pakkolunastusoikeus, mikä nopeutti ratojen rakentamista. Amerikkalaiset rautatieyhtiöt raivasivat tietä suurtuotanto-organisaatioiden kehitykselle. Yhdysvalloissa myös pankit saivat jo varhain toimia valtakunnallisina yrityksinä. 1900-luvun vaihteessa suurista maista vain Venäjällä ja Osmaanien valtakunnassa osakeyhtiöiden perustaminen oli valtion luvan varassa. Neuvostoliiton kommunistinen puolue
"Bolševikit" muodostivat oman ryhmänsä 1912, mutta muodollisesti "Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (bolševikit)" perustettiin Venäjän keisarivallan päättäneen helmikuun vallankumouksen jälkeen toukokuussa 1917.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen puolueesta tuli "Venäjän kommunistinen puolue (bolševikit)" vuonna 1918. Neuvostoliiton muodostamisen myötä nimeksi muuttui vuonna 1925 "Yleisliittolainen kommunistinen puolue (bolševikit)" ja 1952 "Neuvostoliiton kommunistinen puolue". Sen tunnuslause oli "Kaikki ihmisen puolesta, kaikki ihmisen hyväksi". Ruokaa öljystä -ohjelma
Husseinin hallinto oli torjunut YK:n vuonna 1991 ehdottamat aloitteet öljyn myymisestä humanitaarisia tarvikkeita vastaan, mutta vuosikymmenen puolivälissä se oli valmis hyväksymään uuden ehdotuksen. YK:n turvallisuusneuvosto hyväksyi 1995 päätöslauselma 986:n, jonka perusteella syntyi ruokaa öljyä vastaan -ohjelma (OIP). Irak hyväksyi ohjelman 20. toukokuuta 1996 ja yhteisymmärryksen sopimus (MOA) allekirjoitettiin YK:n ja Irakin hallituksen kesken. Sopimuksen mukaan Irak saattoi myydä öljyä maailmanmarkkinoilla ruokaa ja muita humanitaarisia tarvikkeita vastaan. Ohjelma käynnistettiin seuraavana vuonna ja ensimmäiset ruokakuljetukset saapuivat maahan maaliskuussa 1997. Alkuun öljyä sai myydä kahden miljardin dollarin edestä kuuden kuukauden välein. Kaksi kolmasosaa tuloista kanavoitiin humanitaariseen apuun. Ohjelman johtajaksi nimitettiin kyproslainen Benon Sevan, joka oli työskennellyt YK:ssa vuodesta 1965 lähtien. Venezuela
IEA:n mukaan Venezuela oli vuonna 2008 maailman 9. suurin öljyntuottajamaa (137 Mt, 3,5 % maailman tuotannosta) ja 10. suurin kivihiilen viejä (6 Mt). Venezuelan jalostettujen öljytuotteiden vienti vuonna 2007 oli 29 Mt (4. sija) ja kaikkien öljytuotteiden vienti 106 Mt (6.sija). Venezuela on OPECin jäsen. CHEP
CHEP sai alkunsa toisen maailmansodan aikana Australiassa toimineesta "Allied Materials Handling Standing Committee" (AMHSC) -organisaatiosta, jonka maan hallitus perusti hoitamaan liittoutuneiden tavarantoimituksia mahdollisimman tehokkaasti. Maailman nälkäpäivä
Maailman nälkäpäivä on Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön, FAO:n ensimmäistä kertaa 1979 julistama kansainvälinen vuosipäivä, jolloin kohdistetaan huomio maailman nälkään näkeviin ja elintarvikekysymyksiin. Sitä vietetään FAO:n perustamisen vuosipäivänä, 16. lokakuuta. John Foster Dulles
Seuraavaksi hän matkusti Pakistaniin, joka suostui liittymään Kaakkois-Aasian sotilasliiton SEATO jäseneksi. SEATO perustettiin syyskuussa 1954. Tähän järjestöön liittyivät Yhdysvallat, Iso-Britannia, Ranska, Thaimaa, Filippiinit, Australia ja Uusi-Seelanti. Dulles teki huomattavan työn Naton varustamisessa Neuvostoliiton laajentumista vastaan kylmän sodan aikana. Dulles oli mukana ydinaseiden täysimittaisen sotilaallisen käytön kehittämisessä ja ydinaseuhkailun toteuttaja. Joulukuussa 1954 Dulles solmi puolustussopimuksen Taiwanin kanssa. Vuonna 1956 Dulles vastusti englantilais-ranskalaista hyökkäystä Egyptiin Suezin kriisin aikana. Kuitenkin hän vuonna 1958 vastusti Egyptin presidentti Gamal Abdel Nasseria ja Yhdysvaltain ydinaseiden myyntiä Egyptille. Dullesilla oli myös nuorempi veli Allen Dulles, joka oli CIA:n johtaja Eisenhowerin virkakaudella. Anglo-Iranian Oil Company
Anglo-Iranian Oil Company (APOC) oli brittiläinen Iranissa toiminut öljy-yhtiö. Yhtiö perustettiin 1909 Soleiman Masjedin löytämille öljykentille ja nimettiin vuonna 1935 uudelleen Anglo- Persian Oil Companyksi (APOC). Yhtiö kansallistettiin Iranin valtion parlamentin Majlisin ja pääministeri Mohammed Mossadeghin aloitteesta vuonna 1951. Yhtiön englantilaisesta osasta tuli vuonna 1954 British Petroleum Company BP. Yhdistyneet kansakunnat
Kiinan kansantasavallan perustamista 1. lokakuuta 1949 seurasi Kiinan ja Neuvostoliiton liittouma ja heinäkuussa 1950 Korean sodan käynnistyminen. Sota oli YK:n ensimmäinen vakava haaste. Neuvostoliitto boikotoi turvallisuusneuvoston istuntoja, joissa Kiinan tasavalta edusti Kiinaa. Neuvostoliiton vaatimus Kiinan kansantasavallan jäsenyydestä sai aikaan sen, että Yhdysvallat liittolaisineen kykeni käymään Korean sodan (1950–1953) YK:n nimissä. Näin Neuvostoliiton liittolaiset, Pohjois-Korea ja sitä tukevat kommunistisen Kiinan vapaaehtoiset, voitiin tuomita hyökkääjinä YK-järjestelmänkin puitteissa. Korean sodan yhteydessä hyväksyttiin niin sanottu ”Uniting for Peace” -päätoslauselma, joka antoi Korean operaation valvonnan Yhdysvaltain asevoimille. Päätöslauselma hyödynnettiin myös Suezin ja Unkarin kriiseissä 1956, Lähi-idän kriisissä 1958 ja Kongossa 1960. Öljykausi
Maaöljyn jalostamiseen ja poraamiseen tarkoitettu teknologia alkoi kehittyä 1800-luvun puolivälissä. Karl Benz keksi bensiinikäyttöisen polttomoottorin vuonna 1879 ja valmisti ensimmäisen kaupallisen auton vuonna 1885. Öljykauden katsotaan kuitenkin varsinaisesti alkaneen vasta laajamittaisen öljyntuotannon käynnistymisestä Yhdysvalloissa vuonna 1901. Öljyn merkitystä kasvatti aluksi erityisesti autoteollisuuden kehitys, jonka edelläkävijänä toimi vuonna 1903 Detroitiin perustettu Ford Motor Company. Öljyllä oli ratkaiseva merkitys myös 1930-luvun laman jälkeisen Yhdysvalloissa toteutetun New Deal-politiikan onnistumiselle sekä toiseen maailmansotaan liittyvän sotatarviketeollisuuden taloutta ja työllisyyttä kasvattaneelle vaikutukselle. Aleksandrian pöytäkirja
Arabiliitto perustettiin maaliskuussa 1945 Kairossa. Sen tärkeimpänä tehtävänä oli edistää arabimaiden yhteistoimintaa. Käytännössä sen tärkeimmiksi tehtäviksi muodostui arabimaiden yhteinen ulkopolitiikka: toimet Israelia kohtaan sekä suhteet Yhdysvaltoihin ja Neuvostoliittoon. Egyptistä tuli arabiliiton johtava maa Gamal Abdel Nasserin noustua 1950-luvun puolivälissä Egyptin johtoon. Neuvostoliiton talous
Neuvosto-Venäjä sisällissodan ja intervention voitettuaan pyrki uuteen talouspolitiikkaan, NEP:iin (Новая Экономическая Политика), mikä edellytti yksityisen investoimisen vuoksi vakaita rahaoloja. Neuvostoliitto vakautti rahaolot 1924 sitomalla ruplan kultakantaan ja vaihtamalla 50 000 neuvostovenäläistä ruplaa, sovznakia (совзнак) yhteen uuteen ruplaan. Toinen inflaatiokausi sattui toisen maailmansodan aikaan. Vuonna 1947 toteutettiin rahaolojen vakautus leikkaamalla talletuksia. OPEC:n öljyministereiden panttivankikriisi
Carlosin saapuessa konferenssihuoneeseen hän ampui seinään ja ministerit ja edustajat syöksyivät maahan. Terroristit jakoivat 63 panttivankia kolmeen ryhmään:Terroristit asettivat räjähteitä huoneeseen ja sättivät 3. ryhmän jäseniä. Iranin ja Saudi-Arabian ministereitä ja edustajia haukuttiin imperialisteiksi. Terroristit, jotka nimittivät itseään "Arabien vallankumouksen käsivarreksi", vaativat lentokonetta ja vapaata pääsyä maasta panttivankeineen uhkaamalla, että muuten OPEC:n päämaja räjäytetään. Kuwaitin miehitys
OPEC päätti ylimääräisessä kokouksessa Wienissä 29. elokuuta lisätä öljyntuotantoa ja korvata siten Persianlahden kriisin aiheuttamaa pulaa. Järjestön 13 jäsenvaltiosta 11 osallistui kokoukseen ja 10 äänesti päätöksen puolesta Iranin äänestäessä vastaan. Irak ja Libya eivät osallistuneet kokoukseen. Kuwaitin kriisi aiheutti päivässä 4,6 miljoonan öljytynnyrin vajauksen. Tämän puutteen uskottiin korjautuvan OPEC:n päätöksellä. Raakaöljyn maailmanmarkkinahinta heilahti 25 Yhdysvaltain dollarista yli 30 dollariin tynnyriltä. OPEC oli vahvistanut heinäkuussa minimihinnaksi 21 dollaria tynnyriltä. Kansainväliset arvioijat uskoivat öljyn hinnan alenemisen 21 dollariin vaativan Persianlahden kriisin ratkeamista. Öljyn hinta nousi vaikka Saudi-Arabia lisäsi tuotantoa. Öljytynnyrin hinta nousi syyskuussa 35 dollariin ja lokakuussa 40 dollariin. Vuoden 1954 nootit
Suomi oli sodan aikana ja vielä sen jälkeenkin haavoittuvainen erityisesti nestemäisten polttoaineiden suhteen. Askel Suomen huoltovarmuuden parantamiseksi tehtiin vuonna 1948, kun Neste Osakeyhtiö perustettiin. Vuonna 1953, Suomen kouristellessa talouskriisissä, Suomen öljyntuonti kääntyi lännen johtoasemasta itävoittoiseksi, jopa 80-90 prosenttia tuotiin idästä. Tämä hälytti läntiset hallitukset ja öljy-yhtiöt yrittämään kääntää kehityssuunnan takaisin lännelle edulliseksi. OPEC
Teollisuusmaiden yhteisö OECD ryhtyi etsimään vaihtoehtoja öljyriippuvuudelle, ja sen jäsenmaat perustivat kansainvälisen energiajärjestön IEA:n, jota voidaan pitää eräänlaisina vastavetona OPECille. Coca-Cola
Lähi-idässä Coca-Cola tasapainotteli arabimarkkinoiden ja Israelin markkinoiden välillä. Se valitsi lopulta juutalaisjärjestöjen painostuksesta Israelin markkinat, minkä seurauksena arabimaat alkoivat boikotoida Coca-Colaa vuonna 1968. Pepsi sen sijaan valitsi arabimarkkinat Israelin sijaan. Coca-Cola pystyi palaamaan arabimarkkinoille 1980-luvun lopulla. Juoman myyntiä muslimimaissa on senkin jälkeen kuitenkin haitannut sen yhdistyminen Yhdysvaltoihin. Nordek
Pohjoismaiden – Suomen, Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Islannin – välisellä yhteistyöllä oli pitkät perinteet jo ennen kuin ajatus Nordekista syntyi. Pohjoismaiden neuvosto perustettiin Kööpenhaminassa vuonna 1952; Suomi liittyi siihen vuoden 1955 lopulla. Vuonna 1954 syntyivät yhteispohjoismaiset työmarkkinat ja vuonna 1958 astui voimaan passivapaus. Suunnitelma Pohjoismaiden tulliliitosta kuitenkin kariutui 1950-luvun lopulla, mutta vuonna 1959 perustettu Euroopan vapaakauppajärjestö (EFTA) lähensi maita toisiinsa ja sen kautta saavutettiin ne edut, joihin tulliliiton avulla oli pyritty. Greenpeace
Greenpeace sai alkunsa 1970-luvun alussa Yhdysvaltojen Alaskassa suorittamia ydinkokeita vastustaneesta protestista, jonka jälkeen järjestö siirtyi vastustamaan maailmanlaajuisesti ydinkokeita ja valaanpyyntiä. Seuraavina vuosikymmeninä Greenpeace käänsi huomiotaan myös muihin maailmanlaajuisiin ympäristökysymyksiin ja kasvoi yhdeksi maailman suurimmaksi ympäristöjärjestöksi. Greenpeacella on yleinen konsultatiivinen asema Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvostossa. Järjestö ei ota vastaan rahoitusta valtioilta, yrityksiltä tai poliittisilta puolueilta saaden rahoituksensa 2,8 miljoonalta yksityishenkilöltä ja hyväntekeväisyyssäätiöiltä. Lähi-itä
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen monet Osmannien valtakunnalle kuuluneet alueet jaettiin Britannian ja Ranskan kesken Kansainliiton mandaattialueina. Britannian hallintaan joutuivat täten Palestiina ja Irak, Ranskan hallintaan taas Syyria. Sitä vastoin Egypti ja Saudi-Arabia itsenäistyivät muutaman vuoden kuluttua ensimmäisen maailmansodan jälkeen, samoin kuin myöhemmin mandaattialueetkin, ensimmäisenä Irak vuonna 1932. Euroopan unionin historia
Vuonna 1957 maat allekirjoittivat Rooman sopimuksen, jonka myötä perustettiin Euroopan talousyhteisö ("European economic community, EEC") ja Euroopan atomienergiayhteisö ("Euratom"). Vuonna 1967 astui voimaan sulautumissopimus, jolla EHTY, EEC ja Euratom yhdistettiin Euroopan yhteisöiksi (EY). Euroopan poliittinen yhteistyö
Euroopan poliittinen yhteistyö (European Political Cooperation, EPC) luotiin 1970-luvun alussa. Sen puitteissa EY:n jäsenmaat koordinoivat ulkopoliittiikkaansa. Se korvautui yhteisellä ulko- ja turvallisuuspolitiikalla (YUTP) 1993, kun Maastrichtin sopimus astui voimaan. Armand Hammer
Vuonna 1930 Hammer myi yrityksensä ja palasi Yhdysvaltoihin mukanaan arvokkaita venäläisiä taideaarteita. 1950-luvun alkuvuosina hän aloitti liikesuhteet uudelleen johtamansa Occidental Petroleum -öljy-yhtiön johtajana. Hammer neuvotteli öljykaupoista Neuvostoliiton diktaattorin Josif Stalinin kanssa. Venäläistä öljyä myytiin nyt korkeammalla hinnalla kuin Stalin itse olisi voinut myydä, koska harvat halusivat ostaa öljyä Stalinilta. Occidental Petroleum ja Neuvostoliitto rakensivat kaksi suurta öljyjohtoa Neuvostoliiton öljykentiltä molemmin puolin Kaspianmerta vahingoittaakseen kilpailevan Anglo-Persian Oil Companyn hankkeita Iranissa. Seuraavat 45 vuotta Neuvostoliitto toimitti öljynsä salaisesti näitä öljyjohtoja pitkin, ja Standard Oil myi venäläistä öljyä maailmanmarkkinoilla kutsuen sitä Iranin öljyksi. Chevron
California Star Oil Works onnistui löytämään öljyä Pico Canyonista syyskuussa 1876. Yhtiöllä ei kuitenkaan ollut riittäviä pääomia, joten Pacific Coast Oil Co. osti sen vuonna 1879. 1900-luvun alussa Standard Oil (Iowa) osti vaikeuksiin ajautuneen Coast Oilin, ja vuonna 1906 perustettiin "Standard Oil of California" (Socal), joka onnistuneen markkinoinnin vuoksi tuplasi bensiinin myynnin vuoteen 1901 mennessä. Korkeimman oikeuden päätös toukokuussa 1911 pakotti eriyttämään Standard Oil of Californian emoyhtiöstään. Yhtiö muutti nimensä Chevroniksi vuonna 1984, kun Gulf Oil Corporation oli sulautettu siihen. Neuvostoliiton talousongelmat
Vuoden 1984 lopussa Neuvostoliitolla ei ollut vielä merkittäviä talousongelmia, CIA arvioi että velkaa on suhteellisen vähän ja länsimaisissa pankeissa olevan noin 10 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Käänne huonompaan päin tapahtui Mihail Gorbatšovin aikakaudella, kun Saudi-Arabia ilmoitti muutoksesta öljypolitiikkaansa 13. syyskuuta 1985 ja öljyn maailmanmarkkinahinta romahti. Tämän jälkeen Neuvostoliiton vaihtoehdot olivat vähissä. Neuvostoliitolla oli kolme vaihtoehtoa: rajoittaa viljan tuontia ulkomailta ja esitellä ruoansääntelykortit, leikata sotateollisesta kompleksista joka muodosti usean kaupungin elinkeinopohjan tai olla kiinnittämättä huomiota ongelmaan. Osuuskauppa
Eka-yhtymä ja Elanto sekä SOK ja SOKL perustivat Co-op Suomen Kuluttajaosuustoiminnan Liiton (KOL) 1992. Tähän liittyen viimeisen vuosikymmenensä ainoastaan Ekan ja Elannon jäseninään nimellä Kulutusosuustoiminnan Keskusliitto pitänyt KK lopetti toimintansa ja SOK erosi Pellervo-Seurasta, joten sekä E-liike että siitä osuuskauppatoiminnassa erottava nimitys pellervolainen siirtyivät historiaan. Kun Eka-yhtymä muuttui yrityssaneerauksen yhteydessä Osuuskunta Tradeka-yhtymäksi ja vähittäiskaupan liiketoimintaryhmästä tehtiin 1995 osakeyhtiö, Tradeka Oy, päättyi samalla KK:n perustamisesta 1916 alkanut osa suomalaista osuuskauppatoimintaa. Kansainvälinen energiajärjestö
Kansainvälinen energiajärjestö (englanniksi "International Energy Agency", IEA) on OECD:n vuonna 1974 perustama kansainvälistä energia-alan yhteistyötä edistävä järjestö. Se palvelee OECD:n jäsenmaita tieteellisenä ja alan kehitystä tukevana asiantuntijajärjestönä. IEA:n tehtävänä on edistää maailman energiaturvallisuutta, energian saatavuutta ja kestävän kehityksen mukaista taloudellista kasvua. World Extreme Cagefighting
World Extreme Cagefighting, lyhyesti WEC oli yhdysvaltalainen vapaaottelujärjestö, jonka perustettiin 2001. Sen ensimmäinen tapahtuma WEC 1: Princes of Pain pidettiin 30. kesäkuuta 2001. Zuffa osti järjestön 2006 ja liitti sen osaksi UFC:tä 2010. WEC koostui pääosin pienemmistä painoluokista kevytsarja (alle 70 kg), höyhensarja (alle 66 kg) ja kääpiösarja (alle 61 kg). Järjestön kehä oli pienempi, kuin UFC:n. Yhtiön ainut pay-per-view ottelu oli WEC 48 tapahtuma, jonka pääotteluna käytiin höyhensarjan mestaruutta puolustaneen José Aldon ja haastajan Urijah Faberin välillä. Calouste Gulbenkian
Vuonna 1912 Gulbenkian oli muodostamassa jälleen uutta yhtiötä, Turkish Petroleum Companya (TPC), joka sai oikeudet tuolloin Osmanien valtakunnan hallitseman Irakin öljyyn. Viiden prosentin omistus teki hänestä yhden maailman rikkaimmista liikemiehistä. Vuonna 1914 puhjennut ensimmäinen maailmansota lopetti yhtiön toiminnan. Equinor
Statoil perustettiin vuonna 1972 suurkäräjien päätöksellä kehittämään Norjan öljyn- ja kaasuntuotantoa. Seuranneeseen kehitykseen vaikutti huomattavasti Statfjordin öljykentän löytyminen Pohjanmerellä, joka oli aikansa suurimpia meriöljykenttiä. Öljyntuotanto Statfjordilla alkoi vuonna 1979, ja Statoilista tuli kentän pääoperaattori vuonna 1987 44 %:n osuudella. Yhtiön liiketoiminta laajeni 1980-luvun aikana erilaisten yhteistyö- ja kehittämissopimusten kautta Euroopan kaasuntuotantomarkkinoille. Samaan aikaan Statoil perusti ensimmäiset huoltoasemaketjunsa Skandinaviassa ja hankki itselleen Esson huoltoasemat, jalostamot ja petrokemian tuotantolaitokset Ruotsissa ja Tanskassa. Libya
Libya on merkittävä maaöljyn ja maakaasun tuottaja ja se on ollut OPECin jäsen vuodesta 1962. Libyan bruttokansantuote henkeä kohden on ollut Afrikan maista korkeimpia. Öljyntuotanto
Öljyntuotanto on määrällisesti ollut keskimäärin kasvavaa. Vuonna 2015 yhdysvaltalainen IEA arvioi maailmanlaajuisen päivittäisen öljytuotannon olleen 95,73 miljoonaa barrelia, joista perinteisesti keskeisten öljyntuottajamaiden OPEC-järjestön maat tuottivat 38,33 miljoonaa barrelia ja järjestöön kuulumattomat maat 57,40 miljoonaa barrelia. Tuotanto oli jonkin verran kulutusta suurempaa, ja varastoon kertyi arviolta noin 1,9 miljoonaa tonnia öljyä. Englannin Itä-Intian kauppakomppania
Kauppakomppania oli perustanut vuonna 1711 kauppapostin Kiinan Kantoniin harjoittaakseen tee- ja hopeakauppaa. Yhtiö muodosti brittiläisen oopiumikaupan monopolin Kalkutassa, josta myytiin oopiumia Kiinaan vuonna 1773. Kiina kielsi oopiumikaupan jo vuonna 1729, jonka jälkeen oopiumia salakuljettiin Kiinaan, oopiumin kieltolakia alettiin soveltaa tiukemmin vasta 1821. Kauppakomppanian mahti alkoi murentua 1834, kun sen monopolia ei uudistettu. Kiinan asettamat rajoitukset johtivat lopulta ensimmäiseen oopiumisotaan Kauppakomppanian ja Qing-dynastian välillä. Sen johdosta Hongkong liitettiin Britanniaan ja oopiumikauppa Kiinassa vapautettiin. Toinen maailmansota
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustettu Kansainliitto ei kyennyt estämään sodan syttymistä. Toinen maailmansota oli ensimmäinen ja ainoa sota, jossa käytettiin ydinasetta, kun Yhdysvallat pudotti kaksi atomipommia Japaniin. Toisen maailmansodan jälkeiset sodat eivät ole olleet samankaltaista totaalista sotaa, sillä ydinsodan uhka muutti sotien luonnetta. Sodan jälkeen perustettiin Yhdistyneet kansakunnat (YK), kansainvälinen rahajärjestelmä uudistui Bretton Woodsin järjestelmällä, ja Länsi-Euroopan maat sitoutuivat Yhdysvaltoihin Marshall-avulla, jonka jakamiseen perustettiin lyhytaikainen OEEC, josta kehittyivät Euroopan hiili- ja teräsyhteisö sekä OECD. CENTO
Liitto lähti liikkeelle Turkin helmikuussa 1954 solmimasta liittosopimuksesta Pakistanin kanssa. 24. helmikuuta 1955 solmittiin Bagdadissa sopimus Irakin ja Turkin kesken. Iran, Pakistan ja Britannia liittyivät siihen myöhemmin. Pörssi
Ensimmäinen pörssi maailmassa oli Amsterdamin pörssi jossa kaupankäynti alkoi 1602. Vuonna 1688 Loistavan vallankumouksen myötä hollantilaiset vaikutteet ja innovaatiot siirtyivät Britanniaan ja 1688 alkoi kaupankäynti osakkeilla Lontoon pörssissä. Helsingin pörssin ensimmäinen liike tehtiin 7. lokakuuta 1912. Vuonna 2003 Helsinki Stock Exchange (HEX) fuusioitui ruotsalaisen OM:n kanssa OMX (Aktiebolaget Optionsmäklarna)-konserniksi. Vuonna 2007 yhdysvaltalainen Nasdaq hankki OMX-konsernin ja Helsingin pörssistä tuli osa Nasdaq OMX Groupin pörssejä. Ruokaa öljystä -ohjelma
Ohjelmaan liittyneet suuremmat ja syvemmät ongelmat paljastuivat viimeistään 2003, kun liittoutuman joukot aloittivat Irakin miehittämisen. Bagdadista löytyi syrjäytetyn hallinnon aikaisia asiakirjoja, jotka antoivat syitä epäillä väärinkäytöksiä. Yksi käynnistäjistä oli irakilainen sanomalehti, joka esitti Ruokaa öljyä vastaan -ohjelmassa tapahtuneen väärinkäytöksiä. YK:n pääsihteeri Kofi Annan ilmoitti suhtautuvansa esitettyihin epäilyihin ja syytöksiin vakavasti, ja määräsi YK:sta erillisen itsenäisen tutkintakomission (IIC) tutkimaan syytöksiä ja niiden taustoja. Komissiota johti yhdysvaltalainen ekonomisti Paul Volcker, joka on toiminut muun muassa Yhdysvaltain pankin pääjohtajana ja myöhemmin presidentti Barack Obaman taloudellisena neuvonantajana. IIC sai työnsä valmiiksi vuoden 2005 lopulla, jolloin se julkisti raporttinsa. Kestävän palmuöljyn yhdistys
Järjestö perustettiin WWF:n aloitteesta Kuala Lumpurissa elokuussa 2003. Yli 40 yritystä ja organisaatiota allekirjoitti ensimmäisessä kokouksessa julkilausuman. RSPO:n kokouksissa Jakartassa 2004 ja Singaporessa 2005 hyväksyttiin kestävän öljypalmutuotannon periaatteet ja kriteerit. OPEC
OPECin 14 jäsenvaltiota, suluissa öljyn nettovientimäärät (miljoonaa barrelia päivässä) vuonna 2004 EIA:n mukaan. OPEC
Koska maailmanlaajuisessa öljymyynnissä käytetään Yhdysvaltain dollareita, muutokset dollarin arvossa suhteessa muihin valuuttoihin vaikuttavat OPECin päätöksiin tuotannon määrästä. Esimerkiksi jos dollarin arvo heikkenee suhteessa muihin valuuttoihin, OPECin jäsenvaltiot saavat vähemmän tuloja muilla valuutoilla, mikä johtaa näiden ostovoiman huomattavaan vähentymiseen. Luxemburg
Luxemburg on ollut toisen maailmansodan jälkeen innokas Euroopan yhdentymisen kannattaja. Maa oli 1951 perustamassa Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä, joka oli alkiona nykyiselle Euroopan unionille. Vuonna 1957 Luxemburg oli perustajajäsenenä allekirjoittamassa niin sanottua Rooman sopimusta, jolla luotiin Euroopan talousyhteisö EEC (CEE). Neuvostoliitto
Venäjä sekä siitä vallankumouksen jälkeen eronneet Ukrainan, Valko-Venäjän ja Transkaukasian neuvostotasavallat yhdistyivät 30. joulukuuta 1922 Neuvostoliitoksi, josta tuli maailman ensimmäinen kommunismiin pyrkivä sosialistinen valtio. Samana vuonna valmistui myös Leninin hoviohjaajan Sergei Eisensteinin ohjaama Neuvostoliiton kansalliselokuva, tositapahtumiin perustuva "Panssarilaiva Potemkin". Elokuvalla oli suuri merkitys maassa, jossa lukutaidottomuus oli yleistä. Sisällissodan aikaisen sotakommunismin jälkeen hallitus alkoi sallia yksityisyritteliäisyyttä kansallistetun teollisuuden rinnalla. Satojen takavarikointi maaseudulla korvattiin verolla. Teollisuustuotannon kehittymättömyys johti kuitenkin vakavaan inflaatioon ja markkinaspekulointiin, josta seurasi ruoan puutetta kaupungeissa. Alkuaikoinaan Neuvostoliitto oli sotilaallisesti huomattavasti keisarikuntaa heikompi ja pyrki välttämään konflikteja. Neuvostoliiton sotilaallinen ja taloudellinen kasvu alkoi 1930-luvulla Stalinin hallinnon aikana.