Mihin durraa voi käyttää?
Kirjodurra
Durrasta tehdään rieskatyyppistä leipää eli rotia, dosa-ohukaisia, puuroa ja velliä, ja sitä syödään paistettuna ja riisin tapaan keitettynä. Intiassa roti-rieska on yleisin tapa syödä durraa, kun taas Kiinassa durraa syödään riisin tapaan keitettynä tai höyrytettynä. Afrikassa siitä tehdään usein kuskusia tai puuroa. Yhdysvalloissa durraa käytetään lähinnä rehuna. Durran jyviä keitetään, paistetaan, höyrytetään hiutaleiksi tai niistä jauhetaan jauhoja. Durrat
Durrat ("Sorghum") on kasvisuku, joka käsittää noin 60 lajia. Suvun tärkein laji on viljelty durra eli kirjodurra ("Sorghum bicolor"), jota käytetään ihmisten ja kotieläinten ravinnoksi Afrikassa, Intiassa ja Etelä-Amerikassa. Alkujaan durra on kotoisin Afrikasta, missä sen käyttö on edelleen yleisintä. Durra on vehnän, kauran, maissin ja ohran ohella yksi maailman viidestä käytetyimmästä viljasta. Kirjodurra
Durraa käytetään ihmisten ja kotieläinten ravinnoksi Afrikassa, Intiassa ja Etelä-Amerikassa. Afrikassa sen käyttö on edelleen yleisintä. Durra on vehnän, kauran, maissin ja ohran ohella yksi maailman viidestä käytetyimmästä viljasta.
Jemen
Jemeniläisen ruoan perustana ovat durrat, linssit ja herneet. Perinteiseen aamiaiseen kuuluu makeaa teetä ja durrasta, vehnästä tai ohrasta tehtyä leipää. Lounaaksi voi olla sarviapilan siemenistä lihan, munien, kasvisten ja mausteiden kanssa tehtyä puuromaista pataruokaa. Kevyt illallinen voi koostua vihanneksista ja tai taateleista. Islam vaikuttaa ruokaperinteeseen: alkoholi ja sianliha ovat kiellettyjä, ja paastokuukausi ramadanin iltajuhliin valmistetaan erityisiä makeita herkkuja. Hirssi
Intiassa eräistä hirssilajeista saatavaa jauhoa käytetään perinteisten bhakri-leipien valmistamiseen. Joskus myös kirjodurra ("Sorghum bicolor") luetaan kuuluvaksi hirsseihin. Durak
Durak tarkoittaa seuraavia asioita Tundra
Monet tundran kukkakasvit, sammalet ja jäkälät ovat ainavihantia, sillä silloin ne pystyvät yhteyttämään varhain keväällä ja myöhään syksyllä. Ainavihannat kasvit hyödyntävät auringon valoa jo lumen alla, minne syntyy kasvihuoneita lumen alaisiin taskuihin kertyneestä hiilidioksidista. Kasvu alkaa jo lumen alla. Vaikka kasvien katsotaan yleensä kasvavan voimakkaasti 5 °C yläpuolella, jotkut tundralajit yhteyttävät jo nollassa tai jopa lumen alla -5 °C:ssä. Jotkut kasvit kehittävät nuppua jo syksyllä. Sulavassa lumessa on kosteaa ja tasalämpöistä. Puhkeavat kukat ovat hallalle alttiita. Lapinvuokko ja tunturiunikko suuntaavat lehtensä kohti aurinkoa. Tumma kasvin varsi voi kerätä lämpösäteilyä, karvainen suojalta kylmältä. Paksu päällysketto suojaa kylmältä. Pienet kasvit ovat paremmin suojassa tuulelta ja lumi suojaa niitä paremmin. Norman Borlaug
Borlaugin mukaan vihreää vallankumousta vastaava nälänhätien torjunta ja ruoantuotannon tehostaminen tulee tehdä geenimuuntelun avulla. Hänen mukaansa ei ole järkevää pelätä geenimuuntelua, koska ihmiset ovat jalostaneet kasvien ja eläinten geenejä vuosituhansien ajan.
1980-luvun alussa Borlaug ja Sasakawa Africa Assocition toimivat hankkeessa seitsemässä maassa. Maissin ja durran sato kaksinkertaistui Afrikan maissa vuosina 1983–1985. Dashi
Sana ”dashi” viittaa ulos tuomiseen tai päästämiseen, ja dashin tarkoitus onkin tuoda esiin ruoan oma maku ja vahvistaa sitä. Dashi on piilomakuna läsnä kaikkialla. Sitä on helppo valmistaa kiehauttamalla merilevää tai bonito-tonnikalahiutaleita; valmistukseen voidaan käyttää kuitenkin myös esimerkiksi pieniä kaloja. Dashiin voidaan käyttää sekä kalaa että merilevää tai vain jompaakumpaa ruoasta riippuen. Dombra
Dombra (домбыра tai dombyra kazakiksi, dambura uzbekiksi, dumbyra tataariksi ja baškiiriksi, tumbyra siperiantataariksi, danbura hazaraksi) on pitkäkaulainen luuttua muistuttava kielisoitin. Dreija
Dreija eli vääntöpyörä on keraamikon työväline, joka koostuu kahdesta perusosasta: pyöreästä levystä ja jalkaosasta. Dreijaa pyöritetään joko jalalla potkimalla (ns. potkudreija) tai nykyään usein sähkömoottorilla. Levyn pyöriessä keraamikko voi muotoilla levyllä olevasta savesta monenlaisia esineitä kulhoista mukeihin. Dreijalla tehdyn esineen läpileikkaus on aina alun perin ympyrä, mutta tätä perusmuotoa voidaan muuttaa jälkeenpäin. Harja (väline)
Harjaa käytetään perinteisesti käsivoimin yhdensuuntaisin tai edestakaisin vedoin, mutta harja voi olla myös moottoroitu, kuten sähköhammasharja tai lakaisukone. Harja voi olla myös osa suurempaa ja monimutkaisempaa laitetta, kuten pölynimurin harjasuulakkeet tai jäänhoitokoneen pyörivät harjat. Kierikkikankaan asuinpaikka
"Tuuraa" on käytetty esimerkiksi avannon tekemiseen jäähän tai kolojen iskemiseen maahan. Tällaiset terät on tehty kovista aineista, joita ovat esimerkiksi kivi tai hirven sääriluu. Muutama tuuran kärki ja yksi pituussuunnassa haljennut tuura löytyi vuosien 2008 ja 2009 kaivauksilla. "Kirveet" ja "taltat" saattavat olla molemmat saman kokoiset ja muotoiset. Kirveitä on useimmin käytetty oksimiseen ja puun kaatamiseen. Taltat ovat olleet veistotyökaluja, jotka on vartettu työtehtävästä riippuen eri tavoin. Taltaksi nimettyjä teriä on löytynyt jokaisella yleisökaivauksella, joten niiden voi olettaa olleen yleisimpiä työvälineitä. "Veitsiä" tai niiden katkelmia on löytynyt usealta kaivaukselta. Erikoisen muotoisia ovat liuskekivestä tehdyt T-kirjaimen muotoiset veitset. "Kaapimet" ovat kivikauden työvälineistä vähiten työstettyjen työvälineiden joukossa. Ne ovat teräväreunaisia kivityökaluja, joilla kaavitaan kuorta puusta, rasvaa nahasta tai muuta vastaavaa. Vuonna 2006 löytyi muinaisesta kuopsta yli 30 kaavinta yhdestä kasasta. Kaivauksilla on löytynyt lukuisia hioutuneita kiviä, joita arvellaan "hioimiksi". Hioimella pyöristettiin puuesineitä taikka teroitettiin kirveitä tai muita kivisiä työvälineitä. Kirjodurra
Durraa voi viljellä alueilla, joissa ilmasto on liian kuuma ja kuiva maissille, esimerkiksi Teksasissa, ja laajoissa osissa Afrikkaa ja Aasiaa. Viljelyalaa rajoittaa minimilämpötila: jos yölämpötilat tähkänmuodostusaikana jäävät alle 12 °C viikon ajan, sato on hyvin pieni. Itämisaikana maan lämpötilan pitää olla 15 °C. Durran varsi on vihreä. Muurahaiset
Karjankasvatus Muurahaiset voivat kasvattaa karjaa (Suomessa yleensä kirvoja), jota ne suojelevat vihollisilta. Karjan ollessa kirvoja muurahaiset alkavat vahtia niitä, häätävät niiden vihollisia - kuten leppäkerttuja - pois ja kuljettavat niitä uusille ravintokasveille. Vastalahjaksi muurahaiset "lypsävät" kirvoja, joista saadaan makeaa nestettä, mesikastetta.
Viljely Tietyt muurahaislajit taitavat myös sienien viljelyn. Pesää perustaessaan kuningatar vie vanhasta pesästään jonkin verran sieniä, jotka se "istuttaa" uuteen pesäänsä. Sienet lisääntyvät hyvin nopeasti, mikäli niitä hoidetaan hyvin, ja takaavat pesälle hyvän varmuusvaraston ajaksi, jolloin ravintoa on vain vähän saatavilla. Eräille lajeille on jopa kehittynyt kyky talloa maata sopivan kuohkeaksi sieniä varten. Tuomi
Keskiajalla tuomea käytettiin lääketieteellisiin tarkoituksiin ja sen kuoren uskottiin oveen asetettuna torjuvan ruttoa. Metsänhoidossa tuomi raivataan yleensä tärkeämpien puulajien tieltä. Koristekasvikäyttöön on jalostettu lajike purppuratuomi ("Prunus padus" 'Colorata'), jonka kukat ovat vaaleanpunaiset ja lehdet punertavat. Tuomen marjoista voidaan valmistaa likööriä tai mehua. Menora
Raamatun mukaan menoraa käytettiin Jerusalemin temppelissä pidetyissä rituaaleissa. Temppelin tuhoamisen jälkeen kynttilänjalalla ei ole virallisesti ollut asemaa juutalaisten uskonnollisissa toimituksissa. Nykyään menoraa käytetään synagogissa. Hanukka-juhlan aikana käytetään yhdeksänhaaraista kynttilänjalkaa. kahdeksanpäiväisen valon juhlan kunakin päivänä sytytetään yksi kynttilä. Anestesia
Yksi musta luku anestesian historiassa on kuraren käyttö vauvojen leikkauksissa. Aina vastasyntyneistä 18 kuukauden ikäisille vauvoille tehtiin vuosikymmenien ajan leikkauksia kuraren avulla. Leikkauksessa voidaan käyttää kuraren synteettistä vastinetta, pankuronia, joka halvaannuttaa lihakset. Ihminen on siis täysin kykenemätön liikuttamaan lihaksiaan millään tavoin. Mutta kurare ei kuitenkaan poista kipua. Vauva saattoi siis olla tajuissaan ja tuntea kipua laajankin leikkauksen aikana. Tämä vauvojen leikkauksissa käytetty menetelmä tuli julkisuuteen vasta vuonna 1985, kun joillekin vanhemmille selvisi, että heidän vakavasti sairaat vauvansa eivät leikkauksen aikana oikeasti saaneet lainkaan kivunlievitystä. Tämä oli ollut mahdollista, koska lääkäreiden keskuudessa eli voimakkaana käsitys, etteivät vauvat kykene tuntemaan kipua. Kyntö
Maatalouden alkuaikoina, kun auraa ei vielä ollut keksitty, oli käytössä sahra, joka oli hyvin yksinkertainen puinen työväline. Sahralla maata kuohkeutettiin sitä kääntämättä. Sittemmin keksittiin aura, joka oli työvälineenä huomattavasti edeltäjäänsä tehokkaampi. Vanhassa, ns. "matala-aurassa" on ojas pyörien varassa, ja periaatteena on veitsiterä, joka yhdessä vantaan kanssa leikkaa irti viilun, mikä auran siivellä käännetään sivulle. Kukri
Vaikka urbaanin legendan mukaan kukria ”ei koskaan vedetä tupesta ellei se maista verta”, on se kuitenkin pääsääntöisesti yleisveitsi, toisin kuin viidakkoveitsi. Sitä voidaan käyttää rakennus-, raivaus ja hakkuutöissä sekä kaivamisessa, lihanleikkauksessa, nylkemisessä, tölkin avauksessa sekä pilkkomisessa. Tarra
Kuluttajakäytössä eri tavoin painettuja tarroja käytetään muun muassa koristeina (esim. sisustustarrat), askartelumateriaaleina muun muassa skräppäyksessä ja lasten keräilykohteina. Monet keräilykortit ja kiiltokuvat, jopa valokuvat, ovat kehittyneet tarrataustaisiksi. Tarrataustaisia paperilappuja käytetään varastointia ja arkistointia helpottavina etiketteinä esimerkiksi säilytyslaatikoissa ja säilykepurkeissa. Tarraliimakiinnitystä käytetään myös muun muassa vauvanvaipoissa, naisten pikkuhousunsuojissa, kirjekuorien suljentaläpissä ja Post-it-muistilapuissa. Autoilijan asenteita ja mielipiteitä julistavat puskuritarrat () keksittiin 1930-luvun lopulla Yhdysvalloissa, jossa ne ovat yhä varsin suosittuja. Nutella
Nutellaa käytetään yleisesti levitteenä leivän päällä, mutta sitä voi muun muassa käyttää kermavaahdon kanssa kakkujen täytteenä. Joissakin Euroopan maissa Nutellaa käytetään viipaloitujen hedelmien kanssa lettujen täytteenä. Namibia
Viljelijäväestön perusravintoa ovat hirssi ja durra. Karjankasvattajat käyttävät maitotuotteita. Pohjoisessa syödään hirssin kanssa papuja ja lehtivihanneksia, muuten kasvisten käyttö on vähäistä. Useimmat ihmiset syövät lihaa niin paljon kuin mihin on varaa, joskus päivittäin, joskus harvemmin. Kalan käyttäminen on hitaasti yleistymässä valtion kampanjoiden tuloksena. Katana
Saya eli katanan huotra on perinteisesti valmistettu magnoliasta (magnolia pomus) ja miekan kourain, "tsuka", on päällystetty rauskunnahalla ("same") ja silkki-, puuvilla- tai nahkapunoksella ("itō"). Punontaa kutsutaan nimellä tsukamaki. Kouraimen ja terän välissä oli väistin eli "tsuba", jonka koristeluun käytettiin paljon aikaa 1700-luvun loppuvaiheesta nykypäivään. Väistimen paikka myös osiltaan määritti miekan painopisteen, riippuen sen painosta. Kuitenkin enemmän vaikutti terän kaarevuus ja sen oheneminen kärkeä (kissaki) kohden. Normaali tsuba painaa 80–120 grammaa. Kahvaa pitivät kangaspunoksen lisäksi koossa metalliset pannat: "fuchi" etuosaa ja "kashira" takaosaa. Niiden koristelut muodostivat aina yhteenkuuluvan parin. Lisäksi kourainpunoksen alle tuli punoksesta riippuen yksi tai kaksi koristeellista "menukia" kahvan molemmin puolin estämään otteen liukumisen kahvalla. Kaikissa kahvoissa ei välttämättä ole menukeja lainkaan tai vain yksi. Menukien paikka on yleisesti kahvassa sormien puolella, mutta muitakin tapoja on, esim. menuki keskellä kahvaa tai menukien paikkojen vaihtaminen ristiin (yagyu-tyyli). Rauduskoivu
Koivun jälsikerrosta on käytetty hätäravintona pettuleivän tapaan. Koivun mahlasta saadaan makeita juomia. Lehdistä voi tehdä yrttiteetä. Nuoria lehtiä eli hiirenkorvia voi syödä tuoreena tai keitettyinä. Koivun kuorella on laksatiivinen ja diureettinen vaikutus. Kuoressa on runsaasti betuliinihappoa, josta tutkitaan mahdollisuuksia hoitaa syöpää tai HIV:iä. Jira (ohjelmisto)
JIRA-tehtävienhallintatyökalua käytetään paitsi projektien hallintaan myös erilaisten työmääräysten, virheiden ja tukipyyntöjen raportointiin. Fortuna (peli)
Pelin tarkoitus on työntää kuulia usein nauloista muodostettuihin pistealueisiin työntökepillä. Jokaisesta alueeseen menneestä kuulasta saa pisteitä alueen verran. Silloin pallosta tulee käytetty. Alueiden pistemäärät vaihtelevat, ja alimpana ovat yleensä kaikkein arvokkaimmat. Joskus myös kentän alareunassa on naula, johon osumalla voi saada ylimääräisen pallon. Jos pallo ei jää mihinkään alueeseen, se jää alareunaan, jolloin se on käytetty. Peli loppuu kun kaikki pallot on käytetty. Usein peli on kuitenkin melkoisen nopea, joten yleensä sitä pelataan monta kertaa peräkkäin. Turve
Turpeella on monia käyttötapoja. Suurimpia käyttökohteita ovat energiantuotanto ja maatalous, missä turvetta käytetään eläinten kuivikkeena. Lisäksi sitä käytetään muun muassa kasvualustana ja perinteisissä turvehoidoissa. Turvemailla on keskeinen merkitys virkistyskäytössä ulkoilussa, retkeilyssä, marjastuksessa ja metsästyksessä. Turvehoito
Suomalainen hoitoturve on peräisin suoalueilta. Turve nostetaan 2–4 metrin syvyydestä, jossa siihen on vuosituhansien aikana kerääntynyt erilaisia bioaktiivisia aineita kuten humus- ja humiinihappoja. Hoidon yhteydessä nämä hapot pääsevät imeytymään solutasolle. Turve sisältää lisäksi runsaasti erilaisia mineraaleja, kuten magnesiumia, sinkkiä ja kuparia. Turvehoito vilkastuttaa aineenvaihduntaa, jolloin kehosta poistuu runsaasti nesteitä ja kuona-aineita. Turvehoidon vaikutus perustuukin pitkälti elimistön vastustuskyvyn paranemiseen ja aineenvaihdunnan tehostumiseen.
Käytettävä turve on puhtaasti luonnontuote. Siihen ei ole lisätty mitään lisäaineita. Turpeen ei ole myöskään todettu aiheuttavan allergioita. Käyttötilanteessa turpeeseen lisätään ainoastaan vettä, jotta tuote olisi helpommin levitettävissä. Hoitotilanteessa turve pyritään pitämään kosteana esimerkiksi sumutinpulloa käyttämällä. Lämpö edistää turpeen vaikutusta, minkä vuoksi saunoja ja kylpyjä pidetään ihanteellisena paikkoina turvehoidoille. Kourouba
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi ja riisi. Myyntiin kasvatetaan banaaneja, maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan metsästystä, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Dureeni
Dureenia käytetään orgaanisten synteesien lähtöaineena. Tärkeimmät siitä valmistettavat molekyylit ovat pyromelliittihappo ja pyromelliittihappodianhydridi, joita muodostuu hapetettaessa dureenia typpihapon, kromihapon tai kaliumpermanganaatin avulla tai käyttämällä hapetuskatalyyttejä, jotka perustuvat divanadiinipentoksidiin tai mangaanin, koboltin ja bromin muodostamiin katalyyttisysteemeihin. Aavikoituminen
Viljelemällä kuivuutta sietäviä ja vähän kastelua tarvitsevia kasvilajeja kuten durraa ja hirssiä pystytään vähentämään veden käyttöä ja estämään suolaantumista ja peltojen tuhoutumista kuivuudessa. Myös viljelyteknologian puute aiheuttaa aavikoitumista. Onkin olemassa erilaisille maastoille sopivia viljelymenetelmiä kuten kuiville alueille kehitetty strip- ja dry farming –viljelytekniikka sekä erilaisia vuoroviljelymenetelmiä, kuten lomittais- ja moniviljely. Maastonmukainen kyntö on myös tärkeää aavikoitumisen ehkäisemisessä. Saharan reunamaat ovat kansainvälisellä rahoituksella alkaneet istuttaa puita aavikoitumista vastaan. Stata
Stata on tilastojen käsittelyyn tarkoitettu tietokoneohjelma. Stataa kehittää yhdysvaltalainen yritys nimeltä StataCorp. Statan käyttöliittymä on sen sisältämä komentorivi, jolle kirjoitetaan komennot, joita ohjelman halutaan suorittavan. Stata sisältää tiedostoeditorin, jolla komennot voidaan kirjoittaa kerralla ajettavaan .do-tiedostoon. Statalla voi tuottaa tilastoista myös diagrammeja. Stataa käytetään tieteellisessä työskentelyssä, esimerkiksi taloustieteessä. Tuli
Ihminen käyttää tulta useisiin tarkoituksiin. Tulella tuotetaan lämpöä sekä valoa lamppuihin ja soihtuihin. Tulella kypsennetään ruokaa. Tulen avulla raivataan maastoa ja kulotetaan viljelymaata. Tulella valmistetaan hiiltä, ja tulen avulla työstetään puuta ja metallia sekä valmistetaan keramiikkaa. Tupakka ja muut poltettavat tuotteet sytytetään tulella. Tulella aiheutetaan savua, jota voidaan käyttää hyönteisten torjuntaan, eläinten ajamiseen koloistaan tai mehiläispesistä, tai savumerkkeihin. Tulella voidaan kauterisoida haavoja. Tulta käytetään myös hyvin monenlaisissa seremonioissa. Rumpu
Rumpuja soitetaan yleensä käsin, puusta valmistetuilla rumpukapuloilla, (-palikoilla) metalli- tai nylon harjaisilla vispilöillä (eng. "brushes") tai riisitikuilla eli rodeilla, jotka ovat kuin yhteen sidottuja cocktailtikkuja. Puiset rumpukapulat valmistetaan pääsääntöisesti hikkoripuusta (engl. "hickory") sen kovuuden, kestävyyden ja pitkäikäisyyden takia, mutta myös tammesta (engl. "oak"). Tammi on hikkoriakin kovempaa, mutta raskaampaa puuta. Markkinoilla on myös hiilikuitukapuloita, nylonkapuloita sekä erilaisia irrotettavia ”nuijia” kapulan päässä. Erilaiset nuijat (engl. "mallet") ovat yleisemmin käytettyjä joidenkin rumpusoittimien (perkussio) yhteydessä ja esimerkiksi sinfoniaorkesterissa (patarummut). Kapuloiden koko ja muoto vaihtelevat, mutta pääsääntöisesti kapuloiden toisessa päässä on vartta ohuempi kärki, joilla lyödään rumpujen kalvoja ja symbaaleja. Joissain seteissä on myös tuplabassorumpu (tuplabasari) eli siinä on kaksi poljettavaa "kannua", mutta jos taas kyseessä on tuplabassopedaali, on setissä vain yksi bassorumpu mutta kaksi pedaalia, joka taas tarkoittaa sitä, että bassorummusta lähtevä ääni voi tulla selvemmäksi, kun ei tarvitse saada kahta bassorumpua yhtä hyvään vireeseen. Kurala
Kurala voi tarkoittaa Uurna
Uurna eli hautauurna eli tuhkauurna on yleisimmin savesta tai metallista valmistettu kannellinen vaasi, jonka alaosa on usein kapeampi kuin yläosa. Uurnassa ei yleensä ole kantokahvoja.
Monissa vanhoissa kulttuureissa uurniin säilöttiin kuolleen ihmisen tuhkat. Antiikin roomalaisilla oli erillisiä uurnaholveja, joihin uurnat asetettiin siistiin riviin. Kirjodurra
Kirjodurra eli koristedurra, yleisesti pelkästään durra ("Sorghum bicolor") on yksivuotinen suurikokoinen heinälaji, joka on yksi maailman tärkeimpiä viljakasveja. Se on kotoisin trooppisesta Afrikasta. Durio
Kun durion ulkokuori avataan suurella veitsellä, sisältä paljastuu neljä vaalea hedelmälohkoa, joiden sisällä on kova siemen. Maukas hedelmä voidaankin nauttia useilla eri tavoilla: raakana, jäätelössä, vihanneksen tapaan, kakuissa, sipuleiden, suolan ja etikan kanssa paistettuna, kookosöljyssä paahdettuna tai hillojen ja makeisten muodossa. Humala
Vaikka humalankasvatuksella ei enää ole Suomessa kaupallista merkitystä, se on edelleen yleinen koristekasvi. Puutarhoissa kasvatetaan sekä emi- että hedekasveja. Lääkekasvina humalaa käytetään sen rauhoittavan ja vatsan toimintaa lisäävän vaikutuksen takia. Kasvia on käytetty myös kuitukasvina kehruussa. Durga
Hindujen syksyinen valojen juhla, Diwali symboloi etenkin Länsi-Bengalissa Durgan voittoa demoneista, sekä juhlistaa Devin eri ilmenemismuotoja. Siihen sisältyy kolmesta neljään päivään kestävä Durgan palvontaseremonia, Durga Puja. Juhlan päätteeksi valtaisat Gangesin savesta valmistetut, ylellisesti koristellut jumalattaren kuvat upotetaan takaisin jokiin jotta jumalatar voi palata takaisin perheensä luokse Himalajalle. Jyrä
Jyrä on maatalouskone, jolla maanpinta tiivistetään kylvön jälkeen kosteuden haihtumisen estämiseksi. Kuten useimmat muutkin maatalouden työkoneet, jyrät olivat aluksi hevosvetoisia ja muuttuivat traktorivetoisiksi traktorien tullessa käyttöön ja saivat hydrauliikkaa ja muita lisäominaisuuksia traktorien koon kasvaessa. Deltasypressi
Puuaines on arvostettua rakennustöissä, veistossa sekä huonekalujen ja soitinten valmistuksessa. Kaarnasta ja kävyistä saatavia tanniineja käytetään nahan parkitsemiseen ja kankaiden värjäykseen. Juuriston puu on hyvin kevyttä ja siitä valmistetaan korkkia, kohoja ja kellukkeita. Useita kasvin osia on myös perinteisesti käytetty lääkinnässä. Kaarna
Kaarnaa on käytetty nuotan kannattimiin, ongenkohoihin ja kaarnaveneisiin. Nykyään kaarnaa käytetään esimerkiksi polttoaineena puunjalostusteollisuudessa, kasvualustana ja maanparannusaineena. Korkkisolujen vuoksi kaarna on hyvä äänen- ja lämmöneristäjä. Monien puiden kaarnasta saadaan parkkiaineita, joita käytetään nahan parkitsemiseen. Durak (korttipeli)
Durak (ven. дурак) on venäläinen korttipeli, jossa tavoitteena on päästä kädessä olevista korteista eroon. Pelaaja, jolla on viimeisenä kortteja kädessään, on "durak" eli tyhmyri.
Peli koostuu hyökkäyksistä, joissa yksi pelaaja on "kaataja" ja loput "hyökkääjiä". Dammarhartsi
Tärpättiin liuotettua dammarhartsia käytetään öljymaalauksessa ja entisöinnissä. Jauhettua dammarhartsia on käytetty myös grafiikassa akvatintan tekemiseen. Kauha (koneen osa)
Teollisuudessa kauhoja käytetään maansiirtokoneissa, kuten traktoreissa, käsittelemään suuria määriä irtomateriaalia kuten hiekkaa tai kiveä. Hydraulisen tekniikan ansiosta voidaan valmistaa työkoneita sekä kauhoja, jotka pystyvät kuljettamaan erittäin suuria määriä materiaalia paikasta toiseen ilman lihastyövoimaa. Diffa (alue)
Alueen pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja lehmänpapu. Keinokastelun avulla viljellään pippuria, sipulia, riisiä, vehnää, maissia ja ohraa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta ei ole juuri lainkaan. Kanneluuri
Kanneluuri tai kanneli (latinan "canna", ruoko) on pystyuurre etenkin antiikin pilarin ja pylvään varressa. Kanneluureja käytettiin pylväänvarsissa korostamaan rakennuksen pystylinjoja. Kanneluureja oli satunnaisesti pylväissä jo mykeneläisellä ajalla, mutta ne yleistyivät vasta myöhemmin, ja kolmessa tärkeimmässä pylväsjärjestelmässä onkin uurretut pylväät. Doorilaisessa pylväässä oli 16–20 matalaa uurretta, joita erottivat toisistaan terävät kulmat. Joonialaisessa pylväässä kanneluureja oli 20–24. Ne olivat kapeampia ja syvempiä kuin doorilaisessa pylväässä, ja niitä erotti toisistaan pieni tasapinta. Duna
Duna on lähinnä lemmikkijyrsijöille tarkoitettu muovinen häkki, josta toisinaan käytetään nimeä muoviterraario. Dunan alaosa on yleensä läpinäkymätöntä ja yläosa läpinäkyvää muovia. Katossa on yleensä avattava metalliristikko. Joissakin dunissa on kyljessä pieni reikä juomapullon suuttimelle, ja jotkut jyrsijät saattavat yrittää syödä itsensä tästä reiästä vapauteen. Kirjodurra
Kirjodurra on hyvin muunteleva laji. Sen korkeus vaihtelee alle metrin ja jopa kahdeksan metrin välillä. Pohjois-Euroopassa kasvaessaan se tulee 75–150 senttimetriä korkeaksi. Kirjodurran korret ovat pystyjä, ne kasvavat yksittäin tai muutaman ryhmissä. Lehtilavat ovat 2–5 cm leveät, karheareunaiset ja alaosastaan karvaiset yläpuolelta. Vahapintaisuutensa vuoksi ne kestävät kuivuutta paremmin kuin esimerkiksi maissin lehdet. Luuta
Luuta on siivousväline, jossa on yhteen kiinnitettyjä jäykkiä harjaksia, sekä lieriömäinen luudanvarsi. Pientä luutaa tai harjaa saatetaan joskus kutsua pölyhuiskaksi. Duende (taiteessa)
Christopher Mauerin (In Search of Duenden toimittajan) mukaan Lorcan näkemyksestä on eriteltävissä neljä elementtiä: järjettömyys, maanläheisyys, korostunut tietoisuus kuolemasta sekä pirullisuus. Duende on maallinen henki, joka auttaa taiteilijaa näkemään älyn rajoittuneisuuden ja muistuttaa häntä siitä että "muurahaiset voisivat syödä hänet tai että suuri myrkyllinen hummeri voisi yhtäkkiä pudota hänen päälleen". Henki pakottaa taiteilijan kasvotusten kuoleman kanssa ja auttaa häntä luomaan ikimuistoista taidetta. Lorcan mallissa duende esitetään ikään kuin vaihtoehtona klassiselle ajatukselle, että taide on aina jonkinlaisen muusan innoittamaa. Taiteilija ei kuitenkaan saa yksiselitteisesti antautua duendelle. Toisin kuin muusa, duende tarttuu myös yleisöön, jolloin se luo olosuhteet joissa taiteen voi ymmärtää täysin spontaanisti ja tiedostamatta.
Lorcan mukaan kaikki taide voi saavuttaa duenden, mutta parhaimmillaan se on musiikissa, tanssissa ja runonlausunnassa, koska ne ovat aina ihmisen tulkitsemia. Mursu
Mursut syövät pääasiassa simpukoita, mutta pienemmissä määrin myös muita nilviäisiä ja kaloja. Mursun ainoa luontainen vihollinen on jääkarhu, mutta sekään ei mielellään kohtaa itseään huomattavasti suurempaa tervettä täysikasvuista mursua. Syöksyhampaitaan mursut käyttävät ravinnon kaivamiseen matalissa vesissä ja nahisteluun kiima-aikana. Mursut käyttävät syöksyhampaitaan myös muun muassa jäälle kiipeämiseen ja hengitysavantojen tekemiseen. Mortteli
Mortteli eli huhmar (tai huhmare) on maljamainen astia, jota käytetään aineksen hienontamiseen ja sekoittamiseen. Hienontaminen tapahtuu survimella (hiertimellä) eli petkeleellä painellen ja hiertäen. Työkalua käytetään mausteiden murskaamiseen, ja ennen myös apteekeissa lääkeaineiden tai kuvataiteessa väriaineiden hienontamisessa. Morttelia käytetään gastronomiassa etenkin mausteseosten ainesten, kuten sinapin, jauhamiseen. Sumraus
Tavallinen työskentelytapa on pitää pystysuorassa pyöreää paksua, ohentamatonta väriä täyteen otettua harjassivellintä, jolla pyörivin liikkein sivellään maalia haluttuihin kohtiin. Myös melko leveää sianharjaksista lattasivellintä, jossa on paksua väriä, voidaan vetää melko kevyesti ja tasaisesti alusmaalauksen yli niissä kohdissa, joihin halutaan laikukas, hieman murtunut värikerros. Kankaan tai paperin pintarakenteen karkeudella on myös vaikutusta, sillä sumrattaessa väri tarttuu parhaiten kohoumiin tai esimerkiksi alle maalatun värin kuivuneisiin korkeampiin kohtiin. Sumratessa sivellintä voidaan pidellä myös viistosti ja kevyesti niin, että väri tarttuu pieninä pisteinä maalauspohjan koholla oleviin kohtiin. Hentoja sävyjä sumratessa siveltimen voi pyyhkiä miltei puhtaaksi väristä. Sumraamiseen soveltuvat parhaiten siveltimet, joissa on pitkähköt, noin 3–4 sentin pituiset jäykät harjakset. Vanhat mestarit ovat usein käyttäneet sumrausta, etenkin valkokohotuksessa eli maalatessaan vaalealla värillä tumman imprimituuri-alusmaalauksen päälle. Sumrata voidaan tummiakin värejä vaaleiden päälle, mutta tavallisempaa on sumrata vaaleaa väriä tumman päälle, jolloin vaikutelma on usein onnistuneempi. Suopunki
Suopunkia käytetään yleisimmin poroerotuksessa aitaukseen ajettujen porojen joukosta halutun yksilön kiinniotossa. Suopunkia tosin korvaa nykyisin helpompi tapa, ohuen riu'un kärkeen kiinnitetty nuorasilmukka, "vimpa" eli "vimpain", jolla haluttu poro silmustetaan kiinni. Tapa on helppo ja tarkka. Vältytään suopungin harhaheitoilta. Myös vimman käyttö on vähentynyt nykyisin, koska poroaidat pyritään nykyisin rakentamaan niin että emäaidasta on helppo ajaa poroja pienempään aitaan, jossa porot voidaan ottaa helposti kiinni suoraan sarvesta tai sorkasta. Kurtturuusu
Kurtturuusua käytetään usein puutarhoissa pensasaitana, koska siihen se sopii tuuheutensa ja pystykasvuisuutensa vuoksi. Osa lajikkeista puolestaan sopii istutettavaksi erityisesti puistoihin ja taustaistutuksiin. Alun perin kurtturuusua käytettiin rannikolla sitomassa hiekkaa. Ainakin Suomessa lajia on istutettu paljon teiden varsille ja erityisesti moottoriteiden keskikaistoille juuri suolankestävyytensä takia. Okavangon suisto
Noin 75 prosenttia kotitalouksista viljelee maata. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi ja durra, ja niiden rinnalla viljellään usein muitakin kasveja. Hirssiä ja maissia viljellään ruoaksi, mutta durraa käytetään erityisesti oluen panemiseen. Suurin osa kotitalouksista käyttää lisäksi sekä ravinnokseen että lääkkeenä villejä kasveja. Köyhät perheet tukeutuvat ravinnossaan usein villikasveihin, joista tärkein on tähtilumme. Kirves
Kirvestä käytetään puun veistoon, halkaisuun ja kaatamiseen. Puunkaadossa perinteiseen tapaan on ensin veistetty kirveellä kaatolovi ja sitten sahattu puu poikki. Piilukirveitä on käytetty hirsien sivujen veistämiseen. Kirvestä on käytetty myös aseena sekä mestaamalla tapahtuvassa teloituksessa. Nykyaikaisen kirveen terä on terästä ja varsi puuta tai muovikomposiittia. Terässä voi olla liukas ja korroosiolta suojaava pinnoite.
Perinteinen suomalainen kaato- ja karsimakirves on puuvartinen ja yksiteräinen. Terän vastapuoli eli hamara on muotoiltu käytettäväksi tarvittaessa vasaran tai lekan korvikkeena. Varsi on kirveen käyttäjän helposti uusittavissa. Tämä oli kirveen ammattikäytössä välttämätöntä, koska varsi saattoi katketa ohilyöntien seurauksena kun sen terää lähellä oleva osa eli kurkku osui oksaan tai halkaistavaan puuhun. "Kurkkumätää" vastaan terää lähellä oleva osa on joskus suojattu pellillä tai metallilangalla. Varavarren nopea vaihtaminen säästi työaikaa. Uudet kirvesvarret tehtiin ulkotyöajan jälkeen "iltapuhteina". Kopra
Valmistuksen sivutuotteena syntyvää kopramurskaa käytetään rehuna hevosille ja nautakarjalle. Murskan korkea öljy- ja proteiinipitoisuus ovat omiaan karjan lihottamiseen. Kopramurskan proteiini on kuumennettu, mikä tekee siitä tärkeän lähteen korkealaatuiselle proteiinille, joka ei hajoa märehtijöiden ruoansulatuksessa. Dourou
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio, maapapu ja durra. Niiden ohella viljellään seesamia, lehmänpapua, hibiskusta, maissia, maapähkinää ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, muutamat hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, keräilyä, metsästystä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Douroussa pidetään kahdesti viikossa markkinat. Wagashi (juusto)
Juusto tehdään lehmänmaidosta, jota lypsävät usein miehet. Naiset valmistavat muun käytön jälkeen ylijäävästä maidosta juustoa. Valmistuksessa käytetään maidon ohella "Calotropis procera" -kasvin lehtiä ja varsia. Kasvin myrkylliset alkaloidit alkavat maitoa kuumennettaessa noin 90 °C:n lämpötilaan kerätä maidon proteiineja kiinteäksi juustomassaksi maidon pinnalle. Juustomassa erotetaan herasta ja lopputuloksena on valkoista juustoa. Tuote voidaan käyttää jo tässä vaiheessa pehmeänä juustona, tai se voidaan jättää kuivumaan kovan juuston tekemiseksi. Kuivattu juusto saatetaan värjätä punaiseksi kastamalla se veteen, johon on sekoitettu durran lehtiä ja varsia. Juuston tuottajat eivät aina noudata parasta hygieniaa, jolloin valmistettu juusto saattaakin sisältää hometta ja haitallisia mikrobeja, kuten kolibakteereja. Nuija (työkalu)
Ruoanlaitossa käytetään muun muassa "lihanuijaa" lihan mureuttamiseen sekä "puunuijaa" eli survinta esimerkiksi perunoiden tai marjojen soseuttamiseen. Sorkkaeläimet
Sorkkaeläinten, etenkin lampaiden ja alpakoiden, pehmeää karvaa käytetään teollisuudessa runsaasti. Naudasta lypsetään myös maitoa ja sitä jalostetaan eteenpäin muun muassa voiksi. Sorkkaeläimiä käytetään paikallisesti myös vetojuhtina esimerkiksi maanmuokkauksessa ja kulkuvälineenä, kuten esimerkiksi kamelia. Hirvieläinten metsästäminen on monissa maissa yleinen harrastus, mutta siellä pyritään myös kontrolloimaan eläinkantaa esimerkiksi liikenneonnettomuuksien vähentämiseksi. Kuorintarauta
Kuorintarautaa käytetään myös elävien puiden kuorimiseen, kun halutaan esimerkiksi kuivattaa haapa, jotta se ei kasvattaisi juurivesoja tai vaurioittaa mäntyä, jotta puu tuottaisi mahdollisimman paljon pihkaa tervan valmistusta varten. Kuivatettava puu kuoritaan joka puolelta yleensä muutaman kymmenen senttimetrin matkalta, jolloin nilakerros saadaan poistettua ja yhteyttämistuotteiden virtaaminen estyy. Toimenpidettä kutsutaan kaulaamiseksi tai kolomiseksi, mistä tulee työkalun yksi nimitys kolomarauta. Kaskiviljelyssä viljelyalueen tekeminen aloitettiin koloamalla puut, jolloin ne kuivuivat pystyyn. Havumetsään tehtyä, pystyyn kuivumaan kolottua metsikköä kutsuttiin Itä-Suomessa nimellä huhta. Vajra
Vajraa käytetään soittokellon kanssa. Kello kuvastaa tällöin feminiinisyyttä, viisautta ja śūnyatāa. Yhdessä vajra ja soittekello symboloivat valaistumisen nondualistista luonnetta. Seremonioissa vajraa pidellään oikeassa kädessä ja soittokelloa vasemmassa kädessä. Durumvehnä
Durumvehnä, "makaronivehnä", "kovavehnä" eli "lasi­vehnä" ("Triticum durum") on vehnien sukuun kuuluva viljalaji. Sitä viljellään etupäässä Väli­meren maissa ja käytetään makaronin ja muiden pastojen valmistukseen. Maailman vehnä­sadosta durum­vehnää on noin 10 prosenttia. Kukri
Kukrin terässä on usein kahvan juuressa yksi tai kaksi syvennystä nimeltään "kaudi", "kaura" tai "cho". Tälle on annettu useita niin käytännöllisiä kuin perinteisiin vetoavia syitä. Joidenkin mukaan se saa terässä olevan veren ja nesteen tippumaan teräosassa ja estää kahvan liukastumisen, tai että se osoittaa kuinka paljon terää on teroitettu. Toiset väittävät, että se on hindu jumalatar Kalin symboli tai Shiva-jumalan atrain. Kukrin terässä voi olla myös yksi tai useampi ura, kuten "aunlo bal" (voiman/vitaalisuuden/energian sormi), joka on melko syvä ja ohut ura joka voidaan nähdä esimerkiksi modernia kukria esittävässä kuvassa. Terässä voi olla myös useampi "chirra", mikä voi viitata ohuisiin ohenteisiin terän ydinosassa tai tietynlainen terän rakenne kärjessä. Tämän kaiverruksen sanotaan symboloivan Shivan atrainta. Myös muita tarinoita esiintyy näistä koristeista. Usein myös veitsiä valmistavat sepät laittavat oman valmistusmerkkinsä lähelle veitsen kahvaa. Dombila
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadeaikana. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla, maapähkinä, riisi, lehmänpapu sekä vihannekset ja juurekset. Varsinkin fulbet harjoittavat karjanhoitoa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Durag
Monet hip hop -artistit, esimerkiksi Chamillionaire, LL Cool J, Mike Jones, 50 Cent ja Cam’ron, ovat käyttäneet duragia ja siten edistäneet sen suosiota. Kuona (metallurgia)
Eri prosesseissa syntyy erilaisia kuonia; masuunikuonan tavoitteena on maksimoida raudan saanto. Vaikka kuonat ovat pyrometallurgian sivutuotteita, ne ovat silti arvokkaita raaka-aineita, sillä niistä voidaan edelleen erottaa haluttuja metalleja. Masuunikuonaa käytetään yleisesti maanparannusaineena sekä sementin raaka-aineena. Kuonaa voidaan käyttää myös tienrakennuksessa, mikäli sen mahdollisesti sisältämät raskasmetallit ja aiheuttama kalkkiintuminen eivät aiheuta kohteessa ongelmia. Sekoitettaessa masuunikuonaa sementtiin saadaan täysin puhtaanvalkoista betonia. Teräksenvalmistuksessa syntyy myös Siemens-Martin-prosessin sekä konvertteriprosessien sivutuotteena erilaisia kuonalaatuja, joista tunnetuin lienee emäksinen tuomaskuona, jota on käytetty arvokkaana fosforilannoitteena. Tarra
Ammattikäytössä tarramateriaalit ovat levinneet hyvin monenlaisiin käyttökohteisiin. Tietokoneella tulostettuja tarroja käytetään muun muassa postituksessa ja jakelukuljetuksissa nopeana tapana tuottaa osoitetiedot kirjekuorien, tilattujen lehtien tai pakettien pintaan. Painetut tai tarpeen mukaan tulostetut tarrat ovat korvanneet monissa tuotepakkauksissa itse pakkaukseen tehtävän painatuksen tai etiketin. Valintamyymälöiden sujuva toiminta perustuu suurelta osin EAN-koodilla varustettuihin hintatarroihin. Monissa tehtaissa tuotteiden komponentteihin kiinnitetyt kooditarrat ohjaavat osaltaan automaattista tuotantoprosessia. Pasha
Perinteinen pasha syntyy kuumentamalla rahkamassaa lähes kiehuvaksi tai kiehuvaksi. Näin valmistettu säilyi hyvin ja pasha voitiin valmistaa hyvissä ajoin ennen pääsiäistä. Kuumennettua pashaa tehtäessä voi ja sokeri vaivataan ensin sekaisin, ja sitten joukkoon sekoitetaan muna ja rahka, sekä reseptistä riippuen kerma, smetana ja vanilja. Seuraavaksi massaa kuumennetaan vähitellen samalla esimerkiksi puulastalla sekoittaen niin, että massa sulaa ja pysyy tasaisena. Kuumennus voidaan tehdä vesihauteessa olevassa astiassa tai suoraan kattilassa. Kuumennus lopetetaan kun rahkamassa höyryää ja alkaa saeta; kattilan ollessa levyllä massa voi alkaa kiehahtaa muutaman kuplan verran. Eräs ohje neuvoo tekemään ristinmerkin pashaa valmistettaessa ja keittämään pashaa, kunnes siitä kuuluu ääni "Pf-f-f". Seuraavaksi massaa jäähdytetään; kuumennettu pashamassa paksunee yleensä selvemmin vasta riittävästi jäähtyessään. Jäähtymistä voidaan nopeuttaa upottamalla kuumennettu pasha kattilassaan kylmällä vedellä tai lumella täytettyyn pesualtaaseen tai isompaan astiaan. Kuiva-ainekset kuten mantelirouhe ja mahdolliset kuivahedelmät sekoitetaan ainakin osittain jäähtyneeseen massaan. Joissain ohjeissa kerma lisätään mukaan vasta tässä vaiheessa vaahdotettuna. Joidenkin ohjeiden mukaan massa kumotaan muottiin lämpimänä; toisten mukaan se voidaan jäähdyttää niin että massa sakenee tuntuvasti ennen muottiin siirtämistä.
Pashaseos siirretään kostutetulla harsokankaalla tai ohuella pellavaliinalla vuorattuun siivilään tai erityiseen pashamuottiin. Pashamuottina voi käyttää myös kukkaruukkua tai muovista tai puista astiaa, jossa on nesteelle valumareiät. Myös kahvisuodatin ja -paperi kelpaavat. Päälle voidaan panna pieni paino; osa resepteistä ei tätä tarvitse liian kuivumisen estämiseksi. Alle asetetaan sopiva kulho valuvaa nestettä varten. Pashan annetaan valua kylmässä ainakin yön yli tai vuorokausi. Valuneen nesteen voi käyttää esimerkiksi pullataikinaan. Albrecht Dürer
Vuosina 1511–1514 Dürer keskittyi puun ja kuparin kaivertamiseen, varsinkin kuparin. Tärkein jakson työ oli "Pienen passion" 37 aihetta puulle, ensijulkaisu 1511, sekä samasta teemasta 15 pientä kuparikaiverrusta vuonna 1512. Vuosina 1513 ja 1514 valmistuivat Dürerin kolme kuuluisinta kuparikaiverrusta: Vuosina 1515–1520 hän tuotti erityyppisiä töitä. Muotokuvia pellavalle vuonna 1516, eriaiheisia kaiverruksia, kokeiluja rauta- ja sinkkilevyille syövyttämisestä sekä keisari Maksimilian I:lle tehtyjä töitä ennen tämän kuolemaa vuonna 1519. Kirjodurra
Kiinassa durrasta valmistetaan erilasia Baijiu-viinoja (白酒) kuten Moutai (茅台酒) ja Er Guo Tou (二锅头). Huldra
Vieraillessaan jälleen huldran luona mies kysyi huldralta, mitä hänen pitäisi tehdä eräälle omistamalleen sonnille. Mies selitti, ettei sonni tehnyt mitään muuta kuin astui lehmiä ja että nyt sekä sonni että lehmät olivat täysin uupuneita. Lehmätkään eivät enää antaneet maitoa. Huldra kehotti miestä keräämään hieman näsiää ("Daphne mezereum") ja rohtovirmajuurta ("Valeriana officialis"). Mies hankki yrtit ja puristi ne itseensä ennen kuin hän lähti tapaamaan huldraa sinä iltana.
Heti miehen nähdessään huldra itki: "Näsiä ja rohtovirmajuuri ovat varmoja! Hyi minua, kun kerroin parannuskeinon!" Niine hyvineen huldra kääntyi ympäri niin, että mies näki hänet takaapäin. Huldran miehen ylle loihtima taika murtui, ja huldra katosi lopullisesti. Pyörrevirta
Induktiivista kuumennusta käytetään hyväksi sulatettaessa metalleja induktiouuneissa. Metallikappale laitetaan lämpöä kestävään eristeastiaan, jonka ympärillä on käämi. Käämissä kulkee vaihtovirta, jonka taajuus on n. 1 kHz. Kuumennettavan materiaalin resistanssin vuoksi pyörrevirrat synnyttävät tehohäviöitä, jotka nostavat lämpötilan metallin lähelle sulamispistettä Curien pisteeseen. Induktiivisen kuumennuksen etuja ovat paikallinen saasteettomuus, hyvä säädettävyys sekä sulan metallin lisäaineiden helppo hallinta. Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen
Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen on kuvan prosessointia, jossa käsitellään pikseleitä käden kontrolloimana. Syöttölaite voi olla hiiri, joka sopii huonosti piirtämiseen tai "stylus" eli piirrin, joka yhdistetään piirustuslautaan (piirustuslevy, digitointipöytä). Tietokone voi olla apuväline kuvan tekemisessä hieman samalla tavalla kuin camera obscura oli apuväline Johannes Vermeerin maalausten tekemisessä 1600-luvulla. Sarvikuono (Dürer)
1930-luvun loppupuolelle saakka Dürerin puupiirrosta käytettiin saksalaisten koulukirjojen kuvituksena sarvikuonosta; saksan kielessä intiansarvikuonoa nimitetään vieläkin "Panzernashorniksi" (panssarisarvikuono). Dürerin kuva on pysynyt voimakkaana taiteellisena vaikuttimena, joka inspiroi Salvador Dalía veistoksessaan "Rinoceronte vestido con puntillas" (1956). Teos on ollut esillä Marbellassa Puerto Banúsissa vuodesta 2004. Curta
Curtan käyttölaitteet Tiibetinbuddhalainen musiikki
"Damaru": Kallorumpu, joka on tehty joko kahdesta tiimalasin tapaan toisiinsa liitetystä kalloholvista tai puusta. Nahkakalvoja rummutetaan kahdella hihnoihin kiinnitetyllä solmulla. Rumpua päristetään mm. mysteerinäytelmissä sekä karkotettaessa demonisia voimia. Alkuperältään se on intialainen Śivan tunnus ja ilmentää mm. vastakohtien ykseyttä. (Gothóni-Māhapañña 1990:101) Dinkat
Suurin osa dinkoista elää osittaisessa paimentolaisuudessa. Paimentolaisuuden lisäksi he kasvattavat viljaa. Dinkojen asuma-alue on pääasiassa savannia. Vuodenajat jakautuvat kuiva- ja sadekauteen. Sadekaudella dinkat elävät väliaikaisissa majoissa, jotka rakennetaan korkeille paikoille tulvien takia. Tulvien loputtua dinkat paimentavat karjaansa tulva-alueilla. Kuivakaudella sadekauden aikaiset asumukset jäävät miltei tyhjiksi, mutta niihin jäävät vanhukset ja pieniä lapsia hoitavat naiset. Kuivakauden lopuissa harjoitetaan myös kalastusta. Sadekauden asumuksiin ryhdytään siirtymään ensimmäisten sateiden tullessa. Kuivan kauden lopussa dinkat istuttavat durraa, hirttä ja tupakkaa, jotka korjataan ennen sadekauden tulvien jälkeen. Karjasta saadaan muun muassa lihaa ja maitoa, mutta myös esimerkiksi virtsaa, jota käytetään muun muassa hiusten värjäykseen ja nahan parkitsemiseen. Karjan ulostetta käytetään polttoaineena. Ulosteen polttamisesta syntyvää savua ja tuhkaa käytetään hyönteisten karkottamiseen. Tina
Tinaa käytetään yleensä lejeerinkinä eli sekoitettuna muihin metalleihin. Tällaisenaan tinaa käytetään muun muassa juotostinana, jolloin toisena metallina on lyijyä. Juotostina on tinan suurin käyttökohde. Pronssi on tinan ja kuparin muodostama lejeerinki, jota käytetään muun muassa johdoissa, jousissa, hanoissa, sähkölaitteissa ja koriste-esineissä. Tinaa käytetään myös valkometallissa yhdessä arseenin, kadmiumin ja lyijyn kanssa. Valkometallia käytetään teollisuudessa isoissa laakereissa. Bibimbap
Vihanneksia voidaan käyttää bibimbapiin raasteena, pikkelöitynä, maustettuna tai sellaisenaan. Tyypillisiä vihanneksia ovat porkkana, retiisi ja muut juurekset, kurkku, kurpitsat, pinaatti, saniaisen versot, soijapavun idut, sienet ja nori-merilevä. "Dubu" eli tofu voidaan soseuttaa tai lisätä ruokaan kuutioina. Naudanlihan voi korvata kanalla, kalalla tai äyriäisillä, tai liha voidaan jättää kokonaan pois. Useilla alueilla Koreassa tarjottava bibimbapin kasvisversio saattaa olla ruoan perinteisempi muoto. Jauho
Jauho on yleisnimi hienojakoisille, jauhomaisille aineille ja puhekielessä eritoten viljalajien jyvistä jauhamalla saatava ravinnoksi käytettävä tuote. Sanoja jauho ja jauhe käytetään toisinaan synonyymeinä. Viljaa jauhettaessa saadaan kokojyväjauhoa tai erottelemalla jyvän osat, lestyjauhoa eli jyvän ydinosasta jauhettua hienoa jauhoa.. Jauho on hienoin jyvistä jauhettu jauhatustuote, jonka karkeusaste vaihtelee. Jauhoja voidaan käyttää eläinten rehuksi mukaan lukien leipäjauho.Yleisimpiä kaupoista saatavia valmisjauhoja ovat muun muassa ohra-, ruis- ja vehnäjauhot, kuten durum- ja spelttivehnäjauhot. Harvinaisempia ovat durra-, hirssi-, kaura-, riisi-, tattari-, teff- ja maissijauhot eli polenta. Suomen mesoliittinen kausi
Tuuraa käytettiin jään rikkomiseen, puun halkaisuun, kovertamiseen tai vaikkapa reikien tekoon kovaan maahan. Se valmistettiin sarvesta, luusta tai kivestä. Luutuuria ei ole löydetty paljon, koska ne ovat maatuneet, mutta Kirkkonummelta on löytynyt Kirkkonummen luutuura, joka valmistettiin hirven sääriluusta. Luutuuria käytettiin myös Kundan kulttuurissa (Kuvia ja lisätietoa). Muuripata
Muuripata eli uunipata on pyykki- ja pesuveden kuumentamiseen tarkoitettu kiinteä tulisija. Perinteisessä muodossaan se on tiiliuunin sisään muurattu, valuraudasta valmistettu iso pata, jonka alla on tulipesä. Muuripataa käytetään pesutuvissa pyykkipatana pyykin ja pyykkiveden kuumentamiseen ja saunoissa pesuveden lämmittämiseen. Maalaistaloissa saunan pesutupa ja pyykkitupa on usein yhdistetty, jolloin samaa muuripataa käytettiin vuoroin molempiin tarkoituksiin. Muuripatoja on myös navettojen karjakeittiössä lypsyvälineiden pesua ja navetan siivousta varten. Durag
Durag, myös "do-rag", "doo-rag" ja"watchu-rag", on yksinkertainen takaa sidottava huivimainen vaatekappale. Se on tarkoitettu suojaamaan päätä. Hajupihka
Hajupihka tai pirunpihka (kansanomaisesti pirunpaska) on voimakastuoksuista pihkaa, jota saadaan pirunkeltaputki-kasvista ("Ferula assa-foetida"). Pirunkeltaputki on monivuotinen, porkkanan kanssa samaan heimoon kuuluva kasvi, jonka rungosta ja juuresta saadaan maitomaista pihkaa, joka kuivuu hajupihkaksi. Jo muinaisen Rooman keittiöissä hajupihkaa käytettiin mausteena. Hajupihkaa käytetään erityisesti intialaisissa kasvisruoissa. Sitä myydään yleensä vehnäjauholla yms. jatkettuna jauheena, jotta maustaminen olisi helpompaa. Diracin deltafunktio
Diracin deltafunktiota käytetään runsaasti fysiikan eri aloilla. Integroitaessa se on hyvin hyödyllinen sellaisten funktioiden approksimaationa, jotka ovat terävän piikin muotoisia. Se voidaan käsittää samankaltaiseksi abstraktioksi kuin massapiste tai pistemäinen sähkövaraus. Mekaniikassa sitä voidaan soveltaa törmäyksiin, esimerkiksi pallon lyöntiin pesäpallomailalla, jolloin palloon kohdistuva voima vaikuttaa vain äärimmäisen lyhyen ajan, mutta pallon liikemäärän ja liike-energian muutos ja siten voiman impulssi ja sen tekemä työ ovat helposti todettavissa. Tällöin voidaan ajatella palloon kohdistuvan voiman vaihdelleen ajan funktiona Diracin deltafunktion mukaisella tavalla. Uraanidioksidi
Köyhdytettyä UO (DUO) voidaan käyttää säteilynsuojausmateriaalina. DUCRETE on sementin muoto, jossa soran tilalla on köyhdytettyä uraanidioksidia. Tämän materiaalin käyttöä tutkitaan ydinjätteen varastointisäiliöiden rakennusaineeksi. Rauduskoivu
Suomessa on perinteisesti käytetty myös koivun kuorta eli tuohta, josta on esimerkiksi valmistettu koivutervaa eli tököttiä. Tuohi myös palaa erittäin hyvin. Myös saunavihtaan käytetään lähinnä rauduskoivua, hienoimmillaan pienen rauduskoivun alaoksia. Britanniassa taas koivun oksia on käytetty hevoskilpailussa tekemässä pensasesteistä tiheämpiä. Darbuka
Darbuka on tiimalasin muotoinen käsirumpu, jota käytetään perinteisesti etenkin arabialaisessa musiikissa, Balkanilla, Persiassa, Armeniassa, Azerbaidžanissa, Kreikassa ja Turkissa. Historialtaan soitin on ikivanha, ja sen sanotaan olevan keksintönä jopa tuoliakin vanhempi. Alkujaan sen runko valettiin savesta ja nahka oli vuohennahkaa, tai peräti hainnahkaa rummun joissakin pohjoisafrikkalaisissa versioissa. Nykyaikainen darbuka on kuitenkin yleisesti alumiini- tai kuparirunkoinen tehdasvalmisteinen käsirumpu, jossa on muovinen rumpukalvo. Aura (maanviljely)
Aura on työkalu tai myöhemmin maatalouskone, jota käytetään kyntöön eli maan muokkaamiseen vakoja avaamalla ja viiluja kääntämällä. Ennen auroja vetivät juhdat eli työhön käytettävät kotieläimet, mutta nykyisin auraa vetää traktori, jolloin siitä käytetään yleensä nimitystä kyntöaura erotuksena vaikkapa lumiaurasta. Maailman köyhimmillä alueilla kynnetään edelleen juhtien vetämillä auroilla. Gondo-Mondoro
Alue jakautuu neljään vyöhykkeeseen. Pohjoisessa on Mondoro, sen eteläpuolella Séno ja Sourou ja lännessä Gondo. Alueella viljellään hirssiä ja durraa sekä harjoitetaan karjanhoitoa. Maatalouskäyttö on viime vuosikymmeninä lisääntynyt voimakkaasti, ja savannin osuus pinta-alasta on laskenut kolmesta neljäsosasta puoleen. Jauho
Kaupoissa myydään myös erilaisia valmiita jauhoseoksia, kuten lettu-, muffinssi-, pizza-, rieska-, sämpylä- ja vohvelijauhot, joiden nimistä voi päätellä niiden varsinaisen käyttötarkoituksen. Korppujauhoja käytetään muun muassa ruokien leivittämiseen ja kuorruttamiseen sekä paistinvuokien jauhottamiseen – yhdessä rasvan kanssa. Rihla
Alun perin rihlat otettiin käyttöön suustaladattavissa aseissa uudelleenlatauksen helpottamiseksi, sillä muutaman laukauksen jälkeen mustan ruudin palojätteet tekevät piipun seinämiin kertyessään uuden luodin työntämisen piipun perälle raskaaksi ja lopulta käsivoimin mahdottomaksi. Erityisesti sotilaskäytössä tämä oli vakava ongelma ja sitä yritettiin kiertää mm. käyttämällä karkeasti alimittaisia luoteja, mikä kuitenkin heikensi sekä tehoa että etenkin tarkkuutta dramaattisesti. Aluksi rihlauksesta tehtiin suora ("suorarihlaus"), jolloin rihlakuurnat tarjosivat ruudin palojätteille tilaa jonne puristua uuden luodin tieltä, helpottaen siten latausta. Vasta myöhemmin rihlaus alettiin vetää loivasti kiertyväksi, jotta saatiin aikaan rotaatiovakavointi samoin, kuin nuolia valmistettaessa oli tehty "aina"; nuolen sulitus kiinnitetään nimittäin nuolivarteen useimmiten hieman vinoon, jolloin se saa ilmavirran vaikutuksesta nuolen pyörimään lennon aikana ja parantaa siten osumatarkkuutta kompensoimalla mm. puisen nuolivarren elämisestä, sulituksen epäsymmetrisyydestä, kärjen kiinnityksen toispuoleisuudesta yms. yhteisvaikutuksesta aiheutuvaa virhettä. Kukri
Perinteisten kukrien kahvat valmistetaan kovapuusta tai vesipuhvelin sarvesta. Kahvat kiinnitetään "laha"ksi kutsutulla puun pihkalla. Puu- tai luukahvan kiinnityksessä terän kara saatetaan kuumentaa ja polttaa kahvaan tiukan kiinnityksen varmistamiseksi. Nykyaikaisissa kukreissa kahva on usein alumiini- tai messinkivalua, joka valssataan terään kuumana ja jäähtyessään supistuu ja kiinnittyy paikalleen. Jotkin nyky-kukrit (esimerkiksi Intian armeijan käyttämät) valmistetaan kahvan levyisellä karalla, johon kahvalevyt niitataan kiinni kahdella tai useammalla niitillä.
Terän on perinteisesti valmistanut kaksi henkilöä joista toinen pyörittää hiomakiveä köyden avulla toisen keskittyessä terän hiomiseen. Hiomakivi on valmistettu hienosta jokihiekasta ja "laha" liimasta. Veitsen käyttöteroitus tehdään perinteisesti "chakmak" veitsellä (joka on pienempi sekä kovempi teroittamaton terä), jota vedetään terää pitkin. Tiehöylä
Tiehöylää voidaan käyttää myös sorapäällysteisten teiden routavaurioiden korjaamiseen ja jäätyneiden tienpintojen parantamiseen. Varsinaisesti lumiauraksi siitä ei ole, vaan runsaan lumentulon jälkeen on käytettävä lumilinkoa tai -auraa. Darts
Pistelasku perustuu tikkojen osumiseen taulun eri sektoreihin, joihin on merkitty pistearvot 1–20. Mustaan tai valkoiseen sektorinosaan osuminen antaa sektorin ulkopuolelle merkityn pistemäärän, sektorin ulompi vihreä tai punainen osa antaa kaksinkertaisesti tämän pistemäärän (”tupla”) ja sisempi vihreä tai punainen osa kolminkertaisesti (”tripla”). Keskustan ulkorengas on pistearvoltaan 25 pistettä, ja taulun keskelle osuminen antaa 50 pistettä (osaa kutsutaan nimellä ”häränsilmä”)
Yleisimmin pelatussa darts-pelissä sektorien antama pistemäärä vähennetään lähtöpistemäärästä 501 (tai 301) tavoitteena saada tasan nolla pistettä. Viimeisen tikan pitää osua joko tuplaan tai häränsilmään, ja sen pitää vähentää pistemäärä tasan nollaan (jos pistemäärä menee ”yli”, jäädään edellisen heiton pistemäärään). Peli päättyy jommankumman pelaajista saadessa tasan nolla pistettä eikä tasoittavaa vuoroa ole. Hyvä heittäjä käyttää mahdollisimman vähän tikkoja, jotta peli menee ”poikki”. Duel Masters (keräilykorttipeli)
Loitsujen tarkoitus pelissä on vain auttaa sinut voittoon. Joidenkin loitsujen avulla voit nostaa enemmän kortteja pakasta kun tavallisesti saa, tuhota vastustajasi olentoja, lähettää niitä mana-alueelle, laittaa itsellesi lisää kilpiä ja vaikka hakea kortteja hautuumaalta. Loitsua käytetään aktivoimalla sen verran kortteja mana-alueelta minkä verran se maksaa, mutta muista, että ainakin yhden mana-kortin on oltava samasta sivilisaatiosta kuin itse loitsu. Kun loitsun vaikutus on luettu, laita kortti hautuumaalle. Jarru
Jarru on liikkeen hidastamiseen, hallitsemiseen ja pysäyttämiseen tarkoitettu laite. Jarrut voivat toimia mekaanisesti kitkaan, sähkömagneettiseen vuorovaikutukseen tai nesteen tai ilman liikevastukseen perustuen. Yleensä jarrut muuttavat syömänsä liike-energian lämmöksi, mutta nykyisin kehitellään nk. regeneroivia jarruja, jotka palauttaisivat jarrutusenergian käyttökelpoisemmassa muodossa. Jarruja käytetään ajoneuvoissa ja koneissa.