Kuinka elämän voi määritellä?
Elämä
Elämä on biologinen tila, joka on jollain syntyneellä, mutta ei vielä kuolleella asialla. Käsitteellä ei ole yksinkertaista määritelmää. Elämän määrittely olisi suhteellisen helppoa, jos pitäydyttäisiin vain siinä, millaista elämää maapallolla on nyt. Kun otetaan huomioon kysymykset elämän synnystä maapallolla, Maan ulkopuolisesta elämästä ja keinotekoisesta elämästä, aihe osoittautuu huomattavasti monimutkaisemmaksi.
Elämän tarkoitus
Kysymys ”mikä on elämän tarkoitus?” voi merkitä eri ihmisille eri asioita. Tämä voi johtua esimerkiksi sanan ”tarkoitus” monista eri merkityksistä, joita ovat muun muassa: ”Mikä on elämän alkuperä?”, ”mikä on elämän (ja kaikkeuden) luonne?”, ”mikä tekee elämän merkitykselliseksi?”, ”mikä on arvokasta elämässä?”, tai ”mikä on yksilön elämän tavoite tai päämäärä?”. Näihin kysymyksiin on annettu lukuisia erilaisia vastauksia. Biologian näkökulmasta elämän tarkoitus on tuottaa mahdollisimman paljon jälkeläisiä, eli lisääntyä ja pitää populaatio olemassa. Kristinuskon näkökulmasta elämän tarkoitus on elää yhteydessä Jumalaan ja käyttää omia erityistaitoja muiden hyväksi. One Life
One Life voi tarkoittaa: Elämänhallinta
Hallinnassa on niin itseohjauksen kuin copinginkin mielessä aina kysymys jonkinlaisesta muutoksesta siihen verrattuna mitä olisi tapahtunut jos hallinta ei olisi onnistunut. Toiminta tai teko olisi mennyt jotenkin toisin, ei välttämättä huonommin, koska hallintaa ei prosessina voi tarkoituksenmukaisesti määritellä ainakaan kokonaan hallinnan hetkellä vielä toteutumattoman asiantilan perusteella. Silloin kun hallinta saavutetaan muutamalla tavoitetta tai arviointiperusteita maalia lähestyttäessä, voi aivan hyvin kysyä, millaisesta hallinnasta onkaan kysymys. Hyvin monet hallinnaksi sanotut tekemiset ovat jälkikäteistä selittelyä tai jopa etukäteen, kaiken varalta, annettuja syitä mahdolliselle epäonnistumiselle (tai odottamattomalle onnistumiselle). Elämäntaito
Maailman terveysjärjestö määritteli vuonna 1999 seuraavat elämäntaidot, jotka ovat relevantteja kaikissa kulttuureissa:UNICEF listasi samankaltaisia taitoja vuoden 2012 raportissaan, jossa tarkasteltiin myös elämäntaito-käsitettä, sen määrittelyä ja taustaa. Terminä elämäntaito on levinnyt terveyden, kasvatuksen ja sosiaalipolitiikan aloilla, mutta on edelleen vailla selkeää ja yleisesti hyväksyttyä määritelmää. Käsitteen vahvuutena on henkilökohtaisten ja sosiaalisten taitojen liittäminen arkielämään, mutta haasteena on määrittää, mitkä taidot ovat kaikista olennaisimpia. Elämäntaidoilla tarkoitetaan laajaa joukkoa keskenään erilaisia taitoja. Tämä on ongelmallista, sillä jos kaikki taidot nähdään välttämättöminä, käsite menettää hyödyllisyytensä. Buddhalaisuus
Karma ei buddhalaisessa katsannossa välttämättä toteudu yhden elämän aikana, vaan se vaikuttaa myös eri elämien, nk. jälleensyntymien, välillä. Jälleensyntymän avulla voidaan selittää, miksi toiset esimerkiksi syntyvät hyviin oloihin ja toiset köyhyyteen, ja miksi toisten kohtalona näyttää olevan kärsimys ja toisten (rajallinen) onni. Tällaiset asiat määrittää menneiden elämien karma. Toisin kuin hindulaisuudessa, buddhalaisuudessa karmaa ei käsitetä vääjäämättömänä ”kohtalona,” vaan siihen voi itse vaikuttaa jokaisella päätöksellään. Vaikka syntyisikin huonoihin oloihin, hyvää karmaa tekemällä on mahdollista saavuttaa onnea tässä ja seuraavissa elämissä. Augustinus
Augustinuksen mukaan hyvä elämä tarkoittaa pyhitettyä elämää, jossa ruumiin tarpeita on hillittävä. Augustinuksen mukaan kaikki ihmiset tuntevat totuuden, joka on Kristus, Jumalan Sana. Kääntymällä ulkoisesta maailmasta askeettisen elämän kautta sielun sisälle ihminen löytää itsestään sisäisen opettajan, joka on Kristus-Logos (kr. "logos" = 'sana'), yksi Kolmiyhteisen Jumalan persoonista, joka jatkuvasti pitää maailman olemassa. Augustinuksen merkittävimpiä ja kiistellyimpiä oppeja onkin hänen teologinen tietoteoriansa, ns. "illuminaatio-oppi", jonka mukaan kaikki tietäminen ja ajattelu perustuu näkymättömiin ideoihin, jotka voidaan tuntea vain Logokselta tulevan valaisun kautta. Myös pakanat pystyvät Augustinuksen mukaan tietämään mikä on hyvää ja tuntemaan Jumalan näkymättömän olemuksen, mutta heillä ei ole voimaa toimia sen mukaan. Vain kirkon opetuksen ja sakramenttien kautta ihminen voi tulla Jumalan armon piiriin, ja tämä armo antaa ihmiselle voimaa tehdä hyvää niin, että hän ei vain tiedä mikä on hyvää vaan myös kykenee tekemään sitä. Elämän tarkoitus
Humanistisen näkemyksen mukaan elämä ja todellisuus eivät ole mihinkään päämäärään suuntautuneita. Sikäli elämällä ei ole mitään erityistä tarkoitusta. Ihmisen tarkoituksen määrittävät ihmiset. Yksittäisen ihmisen onnellisuus on sidoksissa muiden ihmisten hyvinvointiin, osittain koska ihmiset ovat yhteisöllisiä eläimiä, jotka löytävät merkitystä yhteisöllisten suhteiden kautta, ja osittain koska kulttuurinen edistys hyödyttää kaikkia kyseisessä kulttuurissa eläviä. Evoluutio
On lukuisia tapoja määritellä mikä on "laji". Määritelmän valinta riippuu tarkasteltavan lajin yksityiskohdista. Esimerkiksi, jotkut lajikäsitteet ovat paremmin sovellettavissa suvullisen lisääntymisen kautta lisääntyviin eliöihin, kun taas toiset ovat paremmin sovellettavissa suvuttoman lisääntymisen kautta lisääntyviin eliöihin. Lajikäsitteet voidaan monipuolisuudestaan huolimatta luokitella kolmeen laajaan filosofiseen lähestymistapaan: keskenään lisääntyviin, ekologisiin ja fylogeneettisiin. Biologinen lajikäsite on klassinen esimerkki lähestymistavasta, jonka mukaan eliöt kuuluvat samaan lajiin, jos ne pystyvät luonnonoloissa tuottamaan lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä keskenään. Ernst Mayrin vuonna 1942 määrittelemä biologinen lajikäsite sanoo, että "lajit ovat luonnollisia populaatioryhmiä, jotka todellisuudessa tai potentiaalisesti lisääntyvät keskenään ja ovat lisääntymiskyvyllisesti eristettyinä toisista samankaltaisista ryhmistä". Huolimatta sen pitkään jatkuneesta ja laajamittaisesta käytöstä, biologinen lajikäsite ei muiden lajikäsitteiden tavoin ole ongelmaton – esimerkkinä on se, että näitä käsitteitä ei voida soveltaa esitumallisiin – ja tätä kutsutaan lajiongelmaksi (). Jotkut tutkijat ovat yrittäneet monistisen lajikäsitteen kehittämistä – toiset taas ovat omaksuneet pluralistisen lähestymistavan ja ehdottaneet, että voi olla olemassa eri tapoja, joilla lajin määritelmää voidaan tulkita loogisesti. Gilles Deleuze
Deleuze väittää arvojen olevan sisäisiä eli immanentteja: hyvän elämän eläminen tarkoittaa omien kykyjensä ilmaisemista kokonaan, omien mahdollisuuksien äärirajoille menemistä. Moderni yhteiskunta latistaa eron ja vieraannuttaa ihmiset heidän kyvyistään. Myöntääksemme todellisuuden, joka on erojen ja muutosten virtaus, meidän täytyy kaataa vakiintuneet identiteetit nurin ja tulla kaikeksi siksi, miksi voimme tulla – vaikka emme voikaan etukäteen tietää, mitä se on. Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke
Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke ("elinkelpoinen vyöhyke", "elämänvyöhyke", "elokehä", "ekosfääri") on Aurinkoa tai muuta tähteä ympäröivä vyöhyke, jolla lämpötila on sopiva nestemäisen veden esiintymiseen. Jos tällä vyöhykkeellä on planeetta, sillä voi olla elämää. Maa on ainoa varmasti tunnettu elämänvyöhykkeellä kiertävä planeetta, vaikka monien eksoplaneettojen väitteäänkin usien kiertävän elämänvyöhykkeellä. Elinkelpoisen vyöhykkeen sisä- ja ulkorajoja esimerkiksi Auringolle ei tunneta. Paleontologia
Paleontologia tutkii elämän historiaa erityisesti fossiilien avulla. Vaikka se tutkiikin elämää, se luokitellaan yleensä geologian haaraksi. Muinaista elämää ei pysty kunnolla tutkimaan, ellei tunne myös kivien ikää ja rakennetta. Tie (uskonnollinen yhteisö)
Vuonna 1953 Wierwille järjesti ensimmäiset "Power for Abundant Living" ("Voima yltäkylläiseen elämään") -kurssit. Kursseja on Tien parissa joskus kutsuttu nimityksellä "maailman ihmeellisimmät kurssit". Ne käsittelivät kristittynä kasvamista ja elämistä. Wierwille pyhitysajattelun mukaisesti kurssin käyminen johti yltäkylläiseen elämään, jossa kaikki kristityn pyynnöt ja rukoukset kävivät toteen. Mikäli näin ei käynyt, henkilöllä oli vielä salaisia paheita tai syntejä. Yltäkylläiseen elämään -kurssit huipentuivat kielillä puhumisen ja muiden armolahjojen opetteluun. Elämä
Carl von Linné jakoi eliöstön kasvi- ja eläinkuntaan. Bakteeritkin luettiin pitkään kasvikuntaan kuuluviksi, mutta nykyisen käsityksen mukaan ne ovat kokonaan oma kuntansa kasvien ja eläinten ohella. Niille voidaan antaa määritelmä ja suomennos alkueliöt, peruseliöt tai tumattomat. Nekin ovat luonnonvalinnan kautta kehittyneet paljon miljardin tai puolentoista miljardin vuoden kuluessa. Jos ne kuitenkin luetaan kasveihin, näiden aika on maapallolla ollut paljon pitempi kuin eläinkunnan. Biosentrismi
Biosentrismi (kreikan sanoista βίος ’elämä’ ja κέντρον ’keskus’) on poliittinen ja ympäristöfilosofinen näkemys, jonka mukaan kaikki elämä on yhtä arvokasta. Se vastustaa ihmiskeskeisyyttä eli antroposentrismiä, jossa ympäristön arvo määrittyy sen ihmiselle tuottaman hyödyn perusteella. Biosentrismin mukaan ihminen ei ole muita elämänmuotoja korkeampi tai erityisempi, eivätkä luonto ja eläimet ole ihmiselle alisteisia. Elämänhallinta
Arkielämän tilanteisiin ja niiden muodostamiin elämänkokemuksiin liittyvien ongelmien ratkaisuyrityksiin on käytetty hallinnan tai itseohjauksen vertauskuvia. Eri tutkimusaloilla – lähinnä psykologiassa ja yhteiskuntatutkimuksessa – kyky ja pyrkimys hyvään tai riittävään suoriutumiseen ja ongelmanratkaisuun saavat erilaisia nimiä ja niitä selitetään vaihtelevin teorioin. Elämänhallinnan sukuisia englanninkielisiä käsitteitä ovat muun muassa "coping", "self-regulation", "mastery", "sense of coherence", "self-efficacy", "competence", "empowerment". Elämänhallinnan voi myös katsoa koostuvan monien toiminta-alueiden hallinnasta tai hallinnankokemuksista. Voidaan puhua ainakin Hallinnan ja itseohjauksen käsitteitä käytetään monessa yhteydessä, coping on psykologian käsite. Samat asiat voidaan ilmaista minuuden, persoonallisuuden, toiminnan, käyttäytymisen tai itseohjauksen ja hallinnan käsittein. Jaksoittaisen tasapainon malli
Lisäksi Gouldin näkemyksen on esitetty kritisoivan luonnonvalintaa. Gould käsitteleekin muun muassa kirjassaan "ihmeellinen elämä" että adaptationistit luottavat liikaa luonnonvalintaan, että he olettavat että selviytyminen on aina luonnonvalinnasta johtuvaa, ja jos ominaisuus on säilynyt, sen takana täytyy olla luonnonvalinta, ja tälle valintapaineelle tulee vain keksiä jonkinlainen selitys. Gouldin mukaan tällainen johtaa vain tarinointiin. (engl: "just so stories"), jossa lopputulos on tautologia.
Gould muistuttaa kuitenkin "ihmeellinen elämä" kirjassaan että luonnonvalinta ei ole välttämättä kehäpäätelmä, ja että ongelmaan on ratkaisu jonka jo Charles Darwin tiesi ja jota hän käytti. Gouldin ratkaisuna oli, että kelpoisuus voidaan testata muutoinkin kuin kehäisesti: Se vaatii anatomiaan, fysiologiaan, ympäristöön ja käyttäytymiseen liittyvää analyysia. Esimerkiksi kelpoisuutta voidaan mitata siten että kauriin, joka on rakenteellisesti parempi juoksija tulee luonnonvalinnan mukaan selviytyä muita todennäköisemmin maailmassa jossa on vaarallisia saalistajia. Tällöin rakenne on haaste, jonka pohjalta on tehtävissä ennuste, joka voidaan testata. Eli vaikka Gouldin on nähty korostavan sitä kuinka fitness ja kelpoisuus ovat kehäisiä. Gould on itse asiassa korostanut niiden välistä eroa. Hänestä luonnonvalinta on kehäinen vasta jos sitä korostetaan ja unohdetaan tilanteen analysointi. Ihana elämä
Tavallisimman tulkinnan mukaan elokuva voidaan jakaa johdantoon, seitsemään pääjaksoon, joiden välissä on väliosa, ja epilogiin. Jos jokaisen episodin ilta liittyisi edellisen päivän aamuun, ne muodostaisivat seitsemän peräkkäistä päivää, mutta näin ei välttämättä ole. Maan ulkopuolinen elämä
Elämä on kemian näkökulmasta katsottuna pohjimmiltaan itseään monistava reaktio. Se voi muodostua monien eri olosuhteiden vallitessa ja monista eri ainesosista. Parhaiten tämä tosin toteutuu hiili-happiyhdisteiden lämpötilan ollessa 0-100 Celcius-astetta. Joidenkin näkemysten mukaan monistumisreaktioita voisi tapahtua myös tähden plasmassa, joskin se olisi erittäin epätavallista. Elämän arvo
Elämän arvona voidaan tarkoittaa yhden ihmisen taloudellista arvoa, jolloin se on tärkeä asia monissa asioissa, kuten talous, terveydenhoito, poliittinen talous, vakuutus, työturvallisuus, ympäristöturvallisuus ja globalisaatio. Eliö
Eliö eli organismi on erotettavissa oleva olio, jossa täyttyvät elämän tunnusmerkit: itsenäisyys, vastaaminen ärsykkeisiin, moduulirakenne, kasvu, mukautuvuus, aineenvaihdunta, ja kyky lisääntyä. Eliö koostuu tyypillisesti yhdestä tai useammasta solusta, joissa on sama perintöaines, dna. Kaikki tunnetut eliöt rakentuvat orgaanisista yhdisteistä. Synty (mytologia)
Synty ei ole pelkästään sanallinen kertomus, vaan myös yliluonnollinen ilmiö tai ominaisuus, joka kuuluu kaikkeen olevaiseen samaan tapaan kuin myyttisesti uskottiin nimen kuuluvan. Asioita voitiin hallita myös lausumalla niiden nimi, ja siksi täytyi käyttää kiertoilmauksia, jos asioista haluttiin puhua vaikuttamatta niihin. Kaikkien asioiden syntyjä ei tunnettu, mutta silti kaikilla asioilla ajateltiin olevan syntynsä yhtä välttämättä kuin asioilla on nimet. Joissain loitsuissa tietäjä kerskaa kyllä tuntevansa kohteen synnyn, mutta ei kuitenkaan kerro kohteen alkuperästä. Joskus loihdinnan kohdetta käsketään etsimään itse oma syntynsä. Myös jokaisella ihmisyksilöllä oli oma syntynsä päätellen loitsuista, joissa synty rinnastettiin luontoon, ihmisen henkilökohtaiseen suojelushaltijaan. Tämä synty-luonto oli selvästi henkiolento, eikä sitä varmaankaan edes kuviteltu sanalliseksi kertomukseksi. Sananmukaisesti luonto tarkoittaa synnytettyä. RNA-maailma
RNA-maailma on hypoteesi, jonka mukaan elämän synty lähti liikkeelle RNA:sta. RNA pystyy nykytiedon mukaan toimimaan geeninä ja entsyyminä. Tällöin RNA-maailmassa sama molekyyli varastoi tietoa ja toimi
entsyymiproteiinin sijasta esisolun kemiallisten reaktioiden ohjaajana. Biologia
Elämän määritelmä on tärkeää sitä tutkivan tieteen kannalta. Elämän katsotaan koostuvan eliöistä, olioista joilla on tiettyjä yhteisiä piirteitä. Lisääntymiseen, aineenvaihduntaan ja sopeutumiseen kykenevät yksiköt ovat biologian kannalta eliöitä. Jiddu Krishnamurti
Krishnamurtille elämä oli dynaaminen ja jakamaton prosessi. Ajattelu perustuu aina kokemuksiin ja on siksi vanhaa. Nämä "vanhat aivot" eivät voi koskaan kohdata sitä, mikä on ikuista ja pyhää. Vain oman ajattelunsa rajoitteista ja mielensä kiinnikkeistä vapautunut ihminen on Krishnamurtin mukaan vapaa ja kykenee aidosti rakastamaan. Maan ulkopuolinen elämä
Kaikki elämä maapallolla perustuu 26 alkuaineeseen. 95 % elämästä rakentuu kuitenkin vain kuudesta alkuaineesta: hiilestä,vedystä, typestä, hapesta, fosforista ja rikistä. Astrobiologiassa tästä yhdistelmästä käytetään aineiden kemiallisten merkkien mukaista lyhennettä CHNOPS. Nämä kuusi alkuainetta muodostavat perustan käytännössä kaikelle maapallon elämälle, sillä useimpia muita alkuaineita on planeetalla vain hyvin pieniä määriä. Tähän sääntöön löytyi mahdollinen poikkeus vuonna 2010 Kaliforniassa sijaitsevasta Mono-järvestä: bakteeri nimeltä GFAJ-1. Tämä bakteeri vaikuttaa käyttävän arseenia fosforin sijasta DNA:nsa ja proteiiniensa luomiseen. Elämismaailma
Habermasin teoriassa yhteiskunnallinen koordinointi ja systeemin sääntely tapahtuvat jaettujen käytäntöjen, uskomusten, arvojen ja kommunikatiivisen toiminnan rakenteiden välityksellä. Ne voivat olla perusteiltaan myös institutionaalisia. Ihmiset ovat väistämättä elämismaailmallisia niin, että yksilöiden identiteetin, tilanteiden määrittelyn, yhteiskunnallisen solidaarisuuden ja toiminnan perustana ovat tavat ja kulttuuriset perinteet. Tämä tapahtuu ideaalissa tilanteessa kommunikaation kautta. Elämänkatsomus
Elämänkatsomus tai elämänkäsitys on määritelty muun muassa kokonaiskäsitykseksi ihmiselämän merkityksestä. Elämänkatsomuksella saatetaan tarkoittaa samaa kuin maailmankatsomus. Elinkelpoinen vyöhyke
Lisäksi voidaan määritellä ns. galaktinen elämän vyöhyke eli se alue galaksissa, jossa olot ovat elämän olemassaololle suotuisimmat. Biologinen hierarkia
Jokainen taso voidaan kuvata alempien tasojen elementtien avulla. Esimerkiksi eliö voidaan kuvata atomien tai elinten muodostamana joukkona, Jokaisen tason mukana syntyy joukko toimintoja elämän hallitsemiseksi. Näitä toimintoja ei tarvita alemmilla tasoilla ja näitä kutsutaan "emergenteiksi ominaisuuksiksi". Määritelmä
Koska luokka voi koostua muista luokista, voidaan tämä kuvata olion luokan määritelmässä. Esimerkiksi ”auto” koostuu ”moottorista”, ”rungosta” ja ”renkaista”. Jos luokka on jonkin luokan osaluokka, voidaan tämä suhde kuvata määritelmässä. Esimerkiksi ”ihminen on eläin joka on älykäs”. Tämä ilmentää että ihmisellä on samat ominaisuudet kuin luokalla ”eläin”. Ihmisen erottaa eläimistä se että ihminen on lisäksi älykäs. Elinkelpoinen vyöhyke
Yleensä elinkelpoisella vyöhykkeellä tarkoitetaan Tähteä ympäröivää elämänvyöhykettä, jossa vesi voi esiintyä nestemäisenä planeetan pinnalla. Tämän vyöhykkeen sisäpuolella on liian kuumaa ja ulkopuolella liian kylmää elämälle. Tähteä elinkelpoisella vyöhykkeellä kiertävää planeettaa sanotaan usein "kultakutriplaneetaksi" vanhan kansansadun ”Kultakutri ja kolme karhua” mukaan. Šeol
Tanakin mukaan todellinen elämä on mahdollista vain noudattamalla Jumalan käskyjä. Jumalan tahtoa tottelemalla saa elää, mutta tahdon torjumalla joutuu kuolemaan. Kuolemalla ei tarkoitettu pelkästään ajan päättymistä vaan myös moraalista mahtia. Hepreankielinen sana šeol tarkoittaa vainajien valtakunnan lisäksi kuoleman mahtia, joka pyrkii jatkuvasti saamaan ihmiset omaan kitaansa. Sana šeol on suomennettu luterilaisen kirkon käännöksessä tuonelaksi. Tanakissa sielu on yhtä kuin elävä ihminen. Vainajille ei saanut tuoda uhreja eikä heitä saanut manata esille. Gandhi (elokuva)
”Kenenkään elämää ei voi käsitellä kerralla. Ei ole mitenkään mahdollista käsitellä jokaista vuotta sen ansaitsemalla tarkkuudella ja liittää tarinaan jokainen tapahtuma ja henkilö, joka omalta osaltaan muokkasi päähenkilön elämää. Sen sijaan meidän on oltava hengessämme uskollisia päähenkilön elämäntarinalle ja yritettävä löytää tiemme kyseisen henkilön sydämeen...” Fernand Braudel
Näin siis Braudelin ja annalistien näkemysten mukaan arkipäivän (la vie quotidienne), jota Braudel nimittää myös materiaaliseksi sivilisaatioksi, havaitseminen elämän rutiineina, traditioina, ikiaikaisina jatkuvuuksina, jotka toimivat pääasiassa markkinatalouden ulkopuolella, ilman vaihtoa, oli määritelmä jokapäiväiselle elämälle, erityisesti siltä kannalta, että se problematisoi markkinatalouden ja kapitalismin roolin ihmisten arjessa. Elämän tarkoitus
Pragmatistiset filosofit ovat ajatelleet, että sen sijaan, että ihmiset etsisivät totuutta elämästä, heidän tulisi etsiä hyödyllistä ymmärrystä elämästä. William James esitti, että totuutta voidaan tehdä, mutta ei etsiä. Näin ollen elämän tarkoitus on sellainen käsitys elämän tarkoituksesta, joka ei ole ristiriidassa sen kanssa, mitä ihminen kokee tarkoitukselliseksi elämäksi. Elämän tarkoituksen voisi siis muotoilla sanoilla: "elämän tarkoitus ovat ne tarkoitukset, jotka saavat sinut arvostamaan sitä". Pragmatistille elämän tarkoitus voidaan löytää ainoastaan kokemuksen kautta. Elämä on ihanaa (täsmennyssivu)
Elämä on ihanaa voi tarkoittaa seuraavia: Johdatus evoluutioon
Helposti syntyvä väärinkäsitys on, että tämä ”yhteinen kantaisä/-äiti” oli yksin maailmassa. Luultavammin se oli vain yksi yksilö jo elämäntäytteisessä valtameressä. Kaikki muut ovat kuitenkin epäonnistuneet jatkamaan sukuaan näihin päiviin saakka. Toinen väärinkäsitys on, että se olisi maapallon "ensimmäinen" eliö. Realistisempi kuva on, että se oli pitkän kehitysprosessin lopputulos, jonka varhaisimmat vaiheet eivät välttämättä olleet edes yksiselitteisesti "eläviä". Varhaisissa vaiheissa elämä on saattanut syntyä yhä uudestaan, mutta siitä emme tiedä nykytietämyksellä kovinkaan paljoa, koska esimerkiksi koskemattomia kerroskivilajeja 3,8–3,5 miljardin vuoden takaa Maan alkuajoilta on lähes mahdotonta löytää (ei tunneta nykyisin) ja tarvittaisiin hapeton ilmakehä muiden epätavallisten olosuhteiden lisäksi. Ihmisillä ei ole nykyisin mitään tietoa elämän 300 ensimmäisen miljoonan vuoden ajalta, eikä laboratorioissa ole vielä pystytty tuottamaan elämää, mutta täysin mahdotonta tekniikan ja tietämyksen kehittyessä se ei luultavasti ole. Jo 3,5 miljardin takaisista kivistä on löydetty rikasta bakteerilajistoa. Elinkelpoinen planeetta
Ihmiselle soveltuvaa Maata muistuttavaa planeettaa kutsutaan tarkemmin asuinkelpoiseksi planeetaksi. Meidän tuntemamme elämä vaatii muun muassa hiiltä, vetyä, happea, typpeä, rikkiä ja fosforia. Vety ja happi muodostavat vettä. Elinkelpoinen planeetta määritelläänkin usein planeetaksi, jonka pinnalla voi esiintyä pitkiä aikoja nestemäistä vettä. Seksuaalisuus
WHO:n määritelmän mukaan seksuaalisuus on keskeinen osa ihmisenä olemista koko elämän ajan. Siihen kuuluu sukupuoli, sukupuolinen identiteetti ja roolit, seksuaalinen suuntautuminen, eroottisuus, ilo, läheisyys ja lisääntyminen. Seksuaalisuutta koetaan ja ilmaistaan ajatuksissa, fantasioissa, toiveissa, uskomuksissa, asenteissa, arvoissa, käyttäytymisessä rooleissa ja ihmissuhteissa. Vaikka seksuaalisuus voi sisältää kaikki nämä ulottuvuudet, niitä ei aina ole koeta tai ilmaista. Seksuaalisuuteen vaikuttavat biologiset, psykologiset, sosiaaliset, taloudelliset, poliittiset, kulttuuriset, eettiset, oikeudelliset, historialliset, uskonnolliset ja hengelliset tekijät. Elämän tarkoitus
Antiikin Kreikassa ihmisen elämään liittyvien asioiden pohtiminen, eli etiikan ja muun käytännöllisen filosofian tutkiminen, sai alkunsa Sokrateen aikana. Keskeinen käsite antiikin moraalifilosofiassa oli hyve, ja yleinen vastaus elämän tarkoitukseen tai lopulliseen päämäärään "onnellisuus", ja sen saavuttamiseksi "hyveellinen elämä". Elämäkerta
Elämäkerta on jonkun henkilön elämän kuvaus. Toisinaan käytetään myös sanaa "biografia", joka on muodostettu kreikan sanoista "bios" (elämä) ja "graphos" (kirjoitus). Toisin kuin esimerkiksi ansioluettelo, elämäkerta ei ole pelkkä lista henkilöä koskevista tosiasiatiedoista, vaan kuvailee henkilön elämäntarinaa hänen kokemuksiensa kautta ja usein myös pohtii tämän luonnetta ja tunteita. Elämän tarkoitus
Hindulaisuuden mukaan ihmisellä on elämässään neljä päämäärää: "kama", "artha", "dharma" ja "mokša". Sanotaan, että kaikki ihmiset etsivät kamaa (fyysistä ja henkistä nautintoa) ja arthaa (aineellista ja henkistä omaisuutta). Vanhemmiten ihmisen sanotaan tavoittelevan dharmaa (oikeudenmukaisuus, velvollisuus, henkinen oppi). Neljäs ja perimmäinen päämäärä on mokša, jossa vapaudutaan jälleensyntymän eli samsaran ketjusta ja yhdistytään brahmaniin eli maailmansieluun (vrt. nirvana). Ihmisen kannattaa tehdä elämässä hyviä tekoja kartuttaakseen hyvää karmaansa, jotta jälleensyntymän kierto katkeaisi. Elämän tarkoitus
Buddhalaisuuden mukaan totuus elämästä on se, että se on kärsimystä, joka johtuu elämänjanosta. Kärsimys lakkaa, kun elämänjano sammuu. Tie elämänjanon sammumiseen on jalo kahdeksanosainen polku kohti lopullista tavoitetta, joka on nirvana eli valaistuminen ja näin samsarasta eli elämän kiertokulusta vapautuminen. Tämä voi tapahtua vain mietiskelyn ja henkisen kasvun kautta. Ihmisen elämänkaari
Aikuisuus on tyypillisesti elämän pisin vaihe, jonka alkuvaiheeseen liitetään lopullinen itsenäistyminen ja elämäntilanteen vakiintuminen. Toisaalta useimmat aikuiset pyrkivät solmimaan pysyvän parisuhteen ja perustamaan perheen, jotka kuitenkin luovat haasteen omalle itsemääräämisoikeudelle. Myöhäisempää aikuisuutta on kutsuttu myös keski-iäksi. Aristoteleen biologia
Näin luokittelussa tulee keskeiseksi eron havaitseminen. Esimerkiksi ihmisen tapauksessa tulisi määritellä, mikä erottaa ihmiset muista eläimistä. Aristoteleelle tämä erottava tekijä oli järki. Ihmisen määritelmäksi tuli siis järjellinen eläin. Tällöin "ihminen" on laji, "eläin" suku ja "järjellisyys" ero. Vastaavalla tavalla Aristoteles sovelsi luokittelua kaikkeen biologiaan, määritellen suhteita ja yhteyksiä erityyppisten eläinten välille. Hän ei kuitenkaan luonut täydellistä luokittelujärjestelmää, joka olisi kuvannut kaikki eläimet, vaan loi tällaiselle luokittelulle teoreettisen pohjan, jota voitiin käyttää ohjeena luokittelujärjestelmän tekemisessä. Elämänfilosofia
Vaikka lähes kaikki filosofit ovat sivunneet kysymystä siitä, miten ihmisen tulisi elää, jotkut ovat omistautuneet sille kokonaan. Antiikin filosofiassa monet filosofit ja koulukunnat keskittyivät lähes pelkästään etiikkaan ja hyvään elämään. Sokrateelle ”tunne itsesi” oli keskeinen ajatus: hän sanoi, että elämä ei ole elämisen arvoista, jos sen tarkoituksena ei ole selvittää itseään itselleen. Elämänkatsomustieto
Elämänkatsomustietoa voi opiskella myös yliopistossa. Elämänkatsomustieto ei kuitenkaan ole itsenäinen oppiaine, eikä sitä voi opiskella pääaineena. Opinnot tähtäävät yleisesti erityisesti opettajan kelpoisuuteen, jolloin opiskelija voi opettaa elämänkatsomustietoa toisena opetettavana aineena. Tällöin opiskelijan on suoritettava sekä perus- että aineopinnot. Dissipatiivinen systeemi
Elämää pidetään myös mutkikkaana dissipatiivisena järjestelmänä. Sille ovat ominaisia hyvin mutkikkaat, erikoistuneet toiminnalliset kokonaisuudet ja kohtalaisen pieni entropia. Näin ollen elämän järjestelmän kuvaaminen vaatii suuren määrän tietoa. Pienimmässä tumattomassa solussa, jonka geeni on noin 1,4 miljoonaa emäsparia pitkä, vaatii teoriassa noin 2,8 megabittiä eli 0,35 megatavua tietoa, jos tietoa ei pakata tavalla joka ottaa huomioon mahdolliset samankaltaisuudet esim. eri entsyymien geeneissä. Bakteerissa oleva suuri tietomäärä mahdollistaa sen säilymisen tasapainossa hyvinkin muuttuvissa oloissa. Bakteerikaan ei säily loputtomiin, vaan sen hajoaminen vapauttaa siihen sisältyneen entropiapienenemisen kasvamaan luonnossa fysiikan lakien mukaan. Elämän arvo
Tutkimalla sitä, millaista korvausta tai hyötyä vastaan ihmiset ovat valmiit ottamaan riskejä elämässään, tutkijat ovat määrittäneet tilastollisen elämän hinnan. Jos elämän hinta on 2 miljoonaa euroa, se tarkoittaa, että esimerkiksi vasta 2000 euron hinnasta ihminen on valmis ottamaan promillen kuolinriskin. Elämän hinta on marginaalinen suure. Se siis ei tarkoita, että 2 miljoonasta eurosta ihminen suostuisi varmaan kuolemaan, sillä seuraavien 2000 euron hyöty ihmiselle on yleensä pienempi kuin edellisten. Se siis tarkoittaa, että jos tällöin alle 2 miljoonalla eurolla voi vähentää tuhannen ihmisen paikkakunnan kuolleisuutta yhdellä vuodessa, investointi on kannattava. Elämä
Orgaanisten molekyylien polymeraatiota pidetään avainkysymyksenä elämän synnyn kannalta. Molekyyli, joka pystyy ohjaamaan omien kopioidensa syntyä, omaa täysin ylivertaiset ominaisuudet muihin molekyyleihin nähden. Siitä, miten molekyylit ovat muodostaneet eläviä kokonaisuuksia, on kolme teoriaa: Biologinen hierarkia
Biologinen hierarkia tai elämän järjestys tarkoittaa monimutkaisten biologisten rakenteiden muodostamaa hierarkiaa. Tämä rakenne määrittelee elämän reduktionistisesti. Perinteisesti hierarkian pienimmän osan muodostavat atomit ja suurimman biosfäärit. Hierarkian ylempiä tasoja kuvataan yleensä ekologiseksi hierarkiaksi. Yrjö Kallinen
Parhaimmillaan ihmiselämä voi Kallisen mukaan olla alituista nykyhetkessä elämistä, ykseydentunnon toteuttamista – ykseyden, joka purkaa kaikki ihmisen rakentamat keinotekoiset rajat. Ihminen voi elää täydellisyyselämää jo tässä elämässä. Biometria
Biometria tarkoittaa yleisesti biologista mittaamista. Kreikan kielessä "bios" tarkoittaa elämää ja "metron" mittaamista. Biometrialla tarkoitetaan: Eksistentialismi
Eksistentialismin mukaan ihmisyyttä ei ole ennalta määrätty, vaan jokainen on vapaa valitsemaan olemisen tapansa itse ja on toisaalta siihen myös pakotettu. Nimensä mukaisesti eksistentialismi pitää ihmisen olemassaoloa ("existentia") ensisijaisena verrattuna hänen olemukseensa ("essentia"): ihmisen olemus on hänen olemassaolonsa tapa, eksistenssin attribuutti, jolla ei ole pysyvää luonnetta. Eksistentialismin mukaan ihmisen olemassaolossa on ensisijaista kokemus yksilöllisestä, ainutlaatuisesta olemassaolosta (eksistenssistä), joka edeltää olemassaoloa esimerkiksi ryhmän jäsenenä tai biologisena olentona. Ei esimerkiksi ole olemassa yhtä "ihmisyyttä", mikä määrittäisi ihmisen eksistenssin luonnetta vaan ihmisyys olemistapana seuraa eksistenssiä. Olemassaolossaan ihminen on "heitetty maailmaan". Hän on täysin vapaa valitsemaan olemuksensa ja arvonsa sekä on tähän pakotettu. Tästä ristiriidasta seuraavaa elämän peruskokemusta kutsutaan ahdistukseksi (saks. "Angst"). Määritelmä
Kokeelliseen tieteeseen kuuluvien mittausten vertailtavuuden ja toistettavuuden mahdollistamiseksi yksiköt tulee määritellä tarkasti ja pysyvästi. SI-järjestelmän perusyksiköt ovat tyyppiesimerkkejä fysikaalisista määritelmistä. Ne kaikki pohjautuvat valittuihin luonnonilmiöihin kilogrammaa lukuun ottamatta. Perusyksiköiden pohjalta voidaan määritellä edelleen johdannaisyksiköitä. Yksiköiden määrittelyn lisäksi itse suureille on kehitetty määritelmiä. Esimerkiksi energia on kyky tehdä työtä. Työn määritelmä taas pohjautuu voiman ja pituuden määritelmiin. Uniaika
Uniaika selittää myös sen, kuinka elämä on järjestetty, kuten sosiaaliset tavat, klaanijärjestelmän ja keksinnöt. Se selittää myös rituaalit, joiden tehtävä on kanavoida Uniaika ihmisille, jotka voivat siten hyötyä sen voimista. Rituaalien avulla esi-isät saadaan tuotua nykyhetkeen. Uniajan sankarit, esi-isät ja nykyajan ihmiset muodostavat yhtenäisen verkon, joka tuo hyvinvointia ja onnellisuutta, kun kaikki sujuu hyvin eikä verkko repeä. Elämän tarkoitus
Ateismilla tarkoitetaan jumalauskon puuttumista tai käsitystä, jonka mukaan jumalia ei ole olemassa. Ateismi lähestyy esitettyä viittä kysymystä luonnontieteellisestä näkökulmasta, ja siksi ateistit ovat sitä mieltä, että elämää ei luotu, vaan että se kehittyi. Kaikkeus on luonnollinen, ja se on tutkittavissa tieteellisillä menetelmillä. Mitä elämän tarkoitukseen tulee, jotkut ateistit katsovat, että koska mikään jumala ei määrää sitä, mitä ihmisten tulisi tehdä elämään, se on heidän päätettävissään. Elämä on luonnonilmiö, jolla ei ole tarkoitusta eli tavoitetta. Elävillä olennoilla voi olla omia tavoitteita. Life-peli
Hieman tiivistetymmin pelin säännöt ovatNiinpä sanotaan, että "klassisella" Conwayn Life-pelillä on B3/S23 sääntö. S23 tarkoittaa, että 2 tai 3 naapurisolua pitää solun hengissä (Survive), ja B3 merkitsee, että kolme naapurisolua synnyttää (Birth) uuden solun. Life-pelistä voidaan tietenkin johtaa erilaisia muunnelmia muuttamalla pelin sääntöjä, mutta tämä on syytä tehdä harkiten, sillä lähes kaikki muunnelmat johtavat joko kaikkien solujen nopeaan kuolemaan tai täysin holtittomaan lisääntymiseen. Atman
Elämän päämäärä on itseoivallus ja jälleensyntymien kierrosta vapautuminen eli mokša. Tämä onnistuu parhaiten ihmisen elämänmuodossa, koska ihmisellä on kyky tiedostaa ja erityisesti kyky tiedostaa oma tiedostamisensa. Elämän alkuperä
Elämän alkuperä eli elämän ilmaantuminen maapallolle on edelleen ratkaisematon kysymys. Suosituimmat luonnontieteelliset teoriat elämän lähteeksi maapallolla ovat salamanisku, kuumat lähteet ja komeetta. Elämän tarkoitus
Kysymykset "mikä on arvokasta elämässä?" ja "mikä on yksilön elämän tarkoitus tai päämäärä?" kuuluvat etiikan ja yhteiskuntatieteiden alaan. Nämä pyrkivät selittämään ihmisten käyttäytymistä, arvoja ja yhteistoimintaa. Ihmisten vaikuttimien (jotka osoittavat, mitä ihminen pitää arvokkaana) tutkiminen kuuluu psykologian alaan. Filosofia
Filosofialla voidaan tarkoittaa myös jonkun henkilön tai koulukunnan yhtenäistä maailmankuvaa, maailmankatsomusta, oppijärjestelmää tai elämänkatsomusta, sekä tällaisen muodostamiseen pyrkivää toimintaa. Arkikielessä filosofisella elämänasenteella voidaan viitata tyyneen ja maltilliseen suhtautumiseen elämässä kohdattuihin asioihin. Biosfääri
Biosfääri (kr. βίος, bios, elämä ja σφαίρα, sfaira, kehä) eli elonkehä on maapallon pinnan osa, jolla elämä on mahdollista. Mystiikka
Kuoleman jälkeiselle elämälle voidaan antaa kolme erilaista termiä: nirvana (loppuminen), moksha (vapautuminen) ja taivas (yleensä käsitetty jumalan ja hyvien henkien olinpaikaksi). Kaikki nämä ovat uskontokeskeisiä, ja siksi ne määritellään eri tavoilla. Hyvä elämä
Georg Henrik von Wright käsittelee päämäärärationaalisuuden pulmaa kirjassaan "Filosofisia tutkielmia". Wrightin mukaan tuntuisi oudolta väittää, että kun ihmiset jo nuoresta pitäen asettavat itselleen päämääriä ja onnistuvat silti saavuttamaan ne valitsemiensa keinojen kautta, he eivät tunne tyydytystä elämästään. Toisin sanoen hän asetti elämänsä varrella päämääriä itselleen jatkuvasti arvojensa pohjalta, ja rationaalisesti onnistui saavuttamaan nuo päämäärät. Ongelmana onkin, että vanhempana miettiessään elämänsä laatua hän "arvioi uudelleen" toimintansa aiemman päämäärän hänen "hyväänsä" liittyvän harkinnan valossa. Tällaisen harkinnan puuttuminen alkuperäisen päämäärän valinnasta teki valinnasta rationaaliselta kannalta vajavaisen. Mikko Ijäs
"“Mitä mahtavuutta onkaan tässä näkemyksessä, että elämän henki on alun perin puhallettu vain muutamiin tai yhteen ainoaan muotoon, ja planeetan jatkaessa kiertämistään radallaan järkähtämättömän painovoimalain mukaisesti yksinkertaisesta alusta on kehittynyt, ja kehittyy edelleen loputtomasti mitä kauneimpia ja ihmeellisimpiä eliöitä.”" Montako minua on?
Onko Jumala olemassa? – Löytyykö luonnosta järkeä? – Mitä on rakkaus? – Mitä on vapaus? – Tarvitsemmeko me omaisuutta? – Mikä on oikeudenmukaista? – Mitä on onnellinen elämä? – Voiko onnellisuuteen oppia? – Onko elämällä jokin tarkoitus? John Edward Williams
Williams käsittelee teoksissaan yksilön ja instituutioiden välistä ristiriitaa. Toisena teemana hänen teoksissaan on elämä jota joudumme elämään. Elämä on Williamisin luonnehdintojen mukaan odottamaton seuraus meidän ja maailman välisestä kitkasta, oli luonteemme sitten millainen tahansa. Maailmana voi olla yliopisto, villi länsi tai Rooman valtataistelut. Tämä näkyy teoksessa Augustus eräässä yksityiskohdassa. Kun Octaviusta poikana opettaneelta mieheltä kysytään, millainen mies nuori johtaja on, vastaa opettaja: "Hän ei ole kummempi mies kuin muutkaan." Gnosis
Platonisen perinteen lisäksi 'tietämistä' käsitteli usea muukin antiikin perinne. Aristoteles määritteli täydellisen elämän olevan elämää, joka käytetään teoreettisessa mietiskelyssä ("bios theoretikos"). Näin "gnosiksesta" itsestään, kuten Klemensillä, tulee elämän keskeisin päämäärä, joka ylittää moraalin ja kytkeytyy myös politiikkaan ja uskontoon. Aristoteleen mukaan filosofia on metodologisesti järjestetty järjestelmä tämän "gnosiksen" saavuttamiseksi: "Filosofia lupaa tietoa olevasta" (Aleksanteri Afrodisialainen, "Kommentaario Aristoteleen Metafysiikkaan", n. 200 jaa.). Flow
Tarkoitus on tekijä, joka muuttaa elämän yhdeksi kokonaiseksi flow-kokemukseksi. Tarkoitus koostuu henkilökohtaisesta päämäärästä, toiminnasta niiden toteuttamiseksi ja näistä kahdesta muodostuvasta minän harmoniasta. Tarkoitus totetuu ihmisen valitsemien elämänteemojen kautta. Hienosäädetty kaikkeus
Hienosäädetyn kaikkeuden malli ei myöskään ota huomioon muuta kuin hiileen pohjautuvaa elämää. Toisissa, erilaisissa maailmankaikkeuksissa saattaisi vaihtoehtoinen biokemia toimia paremmin kuin meidän kaikkeudessamme. Itseorganisoituminen
Itseorganisoituminen selittää kompleksisia systeemejä kuten elämää, aivoja, taloutta ja teknologiaa. Aristoteles
Koska ihminen voi saavuttaa korkeimman päämääränsä elämässä vain poliittisen yhteisön jäsenenä, valtiolla on suuri vaikutus ihmisen moraaliseen elämään. Aristoteleen mukaan valtio ei ole ainoastaan yhteenliittymä, vaan luonnollinen kokonaisuus, sillä se saa alkunsa yksilöiden luonnollisesta tarpeesta elää yhdessä. Yksilön omat päämäärät elämässä eivät ole valtiolle alistettuja: valtio on olemassa hyvää elämää varten, jotta yksilö voisi täysin kehittää itseään. Onnellisesta elämästä
Onnellisesta elämästä () on Seneca nuoremman kirjoittama filosofinen teos, joka käsittelee nimensä mukaisesti sitä kysymystä, kuinka ihminen voi elää onnellista elämää. Vain elämää
Vain elämää voi tarkoittaa ainakin seuraavia: Laji
Käytännössä lajia ei voi määritellä yksiselitteisellä tavalla, vaan eri tilanteissa käytetään erilaisia lajikäsitteitä. Mikään tunnettu määritelmä ei sovi kaikkiin elämän muotoihin. Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke
Meidän tuntemamme mutkikkaisiin hiiliyhdisteisiin perustuva elämä vaatii nestemäistä vettä. Niinpä elinkelpoisen vyöhykkeen laaja määritelmä on se, että planeetalla esiintyy nestemäistä vettä. Mutta lämpötila ei saa myöskään olla liian lähellä kiehumispistettä, koska silloin useimmat eliöt hajoavat. Jotkut mikroskooppisen pienet alkeistumalliset ekstremofiilit kestävät silti yli 100 °C:n lämpötiloja, ja jotkut jäkälät jonkin verran pakkasta. Elämä (täsmennyssivu)
Elämä voi tarkoittaa seuraavia asioita: Atman
Vedanta-filosofian erään merkittävän monistisen tulkintakoulukunnan (Adi Sankaran advaita vedantan) mukaan elämän päämäärä ja merkitys on itseoivallus. Se tarkoittaa sitä, että ihmisessä elävä itsestään tietoinen tietoisuus ymmärtää ja kokee olevansa atman. Tämä tietoisuus myös ymmärtää ja kokee että tämä atman on sama asia kuin brahman. Kun tällainen ymmärrys syvenee, on kyseessä jonkinasteinen itseoivallus. Elämän tarkoitus
Uskonnolliselta näkökannalta elämän tarkoituksena on pidetty muun muassa jumalien palvelemista ja heidän tahtonsa noudattamista. Elinkaariarviointi
"Tavoitteiden ja soveltamisalan määrittelyssä" määritellään muun muassa, kuinka yksityiskohtainen arviointi on ja mitä ajanjaksoa siinä tarkastellaan. Vaihe on tärkeä, sillä se pitkälti määrittelee tutkimuksen laajuuden ja rajaukset. Ikuisuus
Raamatullinen ilmestys osoitti aluksi, että ihminen erityisenä luomuksena on kykenevä ymmärtämään vaikeaselkoisia käsitteitä toisin kuin sitä alempi eläinkunta, joka ei kykene ymmärtämään ”ikuisuutta”.
"”Kaiken hän on alun alkaen tehnyt hyväksi ja asettanut iäti jatkumaan, mutta ihminen ei käsitä Jumalan tekoja, ei niiden alkua eikä loppua.”" (Saarn. 3:11). Kun tätä verrataan "ajaton olevaisuus" -käsitteeseen, voidaan ymmärtää, että eläinkunta on saanut (johtuen kyvyttömyydestä ymmärtää ikuisuuden käsitettä tai edes "aikaa") syntymästään lähtien "ikuisen elämän", josta ihminen joutui eroon, kun hänet lähetettiin pois Eedenistä. Teistit uskovat yleisesti, että vaikka ihminen kykenisi ymmärtämään ikuisuuden vaikeaselkoisen käsitteen, hän voi saavuttaa ”ikuisen "elämän"” vasta, kun on päässyt takaisin Jumalan luokse. Elämismaailma
Termin esitteli Edmund Husserl teoksessaan "Eurooppalaisten tieteiden kriisi ja transsendentaalinen fenomenologia" vuonna 1936. Husserlin muotoilu elämismaailmalle on sukua Wilhelm Diltheyn ”elämisyhteyden” tai ”elämänkokonaisuuden” ("Lebenszusammenhang") käsitteelle sekä Martin Heideggerin ”maailmassa-olemisen” ("In-der-Welt-Sein") käsitteelle. Käsitettä kehittivät edelleen sellaiset Husserlin oppilaat kuin Maurice Merleau-Ponty, Jan Patočka ja Alfred Schütz. Elämän alkuperä
Elämän syntytapahtumaa ei tunneta täsmällisesti. Siksi elämän synnystä on laadittu lukuisia hypoteeseja. Nämä ajatukset kilpailevat keskenään, ja joskus täydentävät toisiaan. Jos hyvin käy, tutkijat pystyvät tulevaisuudessa johtamaan elämän syntyyn vieneen tapahtumasarjan laboratoriokokeiden ja teoreettisten mallien avulla. Helvetti
Tanakin mukaan todellinen elämä on mahdollista vain noudattamalla Jumalan käskyjä. Jumalan tahtoa tottelemalla saa elää, mutta tahdon torjumalla joutuu kuolemaan. Kuolemalla ei tarkoitettu pelkästään ajan päättymistä vaan myös moraalista mahtia. Hepreankielinen sana šeol tarkoittaa vainajien valtakunnan lisäksi kuoleman mahtia, joka pyrkii jatkuvasti saamaan ihmiset omaan kitaansa. Sana šeol on suomennettu luterilaisen kirkon käännöksessä tuonelaksi. Tanakissa sielu on yhtä kuin elävä ihminen. Vainajille ei saanut tuoda uhreja eikä heitä saanut manata esille. Äiti Teresa
Äiti Teresan elämänfilosofia oli Kathryn Spinkin mukaan erittäin elämästä iloitsevaa ja sitä arvostavaa. Yli seitsenkymmenvuotiaana hän itse tiivisti elämänfilosofiansa seuraaviin lauseisiin:Äiti Teresa on sanonut ”elämän olevan Jumalan antamista lahjoista kallisarvoisin”. Lisäksi hän kertoi: ”Jokainen ihminen on minulle Kristus, ja koska on olemassa vain yksi Kristus, on se henkilö, jonka kunakin hetkenä kohtaan, minulle ainoa ihminen maailmassa.” Elämän tarkoitus
Koska ei ole olemassa mitään ennalta määriteltyä ihmisen luontoa tai mitään lopullista arvostelmaa maailmasta muuta kuin ihmisten kokema, ihmisiä voidaan tuomita tai määritellä ainoastaan heidän tekojensa ja valintojensa perusteella. Valinta on lopullinen mittari. Sartren mukaan: ""Ihminen on vain sitä mitä hän itsestään tekee"". Biotekniikka
Biotekniikka pohjautuu siihen, että elämän perusrakenteet ovat hyvin samanlaisia kaikilla eliöillä. Muun muassa DNA:n koodikieli on universaali eli maailmanlaajuinen. Ominaisuuksia voidaan näin siirtää kokonaan toiseen eliöön, jolla ei kyseistä ominaisuutta ole. Usein eliöiden säätelyjärjestelmät ovat kuitenkin niin erilaisia, että biologiset komponentit ovat yhteensopimattomia. Biotekniikassa ratkotaan muun muassa näitä sopimattomuusongelmia. Hyvä elämä
Hyvän elämän käsite on perinteinen etiikan kysymys, joka koskee sitä, millainen inhimillinen elämä on hyvää. Jane Jacobs
Jacobs määrittelee neljä elementtiä, jotka tekevät kaupungista elävän: Elinkaari
Elinkaari on minkä tahansa elävän olennon, laitteen tai ilmiön yksilön toiminnallisuutta kuvaava kaari. Kaaren tyypillinen matemaattinen muoto on kellokäyrä. Syntyvaiheessa toiminnallisuus lähtee kasvamaan nollapisteestä. Kellokäyrän keskivaiheilla toiminnallisuus on suurimmillaan. Sitten se alkaa laskea kohti loppuaan. Tuotteiden ja ilmiöiden teoreettinen elinikä voi jatkua vailla loppua, mutta käytännöllinen käyttöikä on rajallinen. Eliöiden elinikä päättyy täsmälliseen kuolinhetkeen. Elämän arvo
Vielä tarkempi mittari tällaisille päätöksille olisi DALY-arvo eli terveen elinvuoden arvo, koska ihminen arvostaa yleensä elämänsä pidentymistä kymmenellä terveellä elinvuodella enemmän kuin viidellä sairaalla elinvuodella, ja jonkin toimen pelastamien ihmishenkien lukumäärä ei erottele näitä toisistaan toisin kuin kyseisen toimen DALY-arvo. G. I. Gurdjieff
Gurdjieffin opetus keskittyy pääasiassa kysymyksiin ihmisen paikasta kaikkeudessa ja hänen sisäisiin kehitysmahdollisuuksiinsa. Hän opetti, että korkeammat tajuisuuden tasot, korkeammat kehot sekä sisäinen kasvu ja kehitys ovat ihmiselle mahdollisia. Hän sanoi, että ihmisten on alettava näkemään asiat sellaisina kuin ne todellisuudessa ovat — ei enää välillisesti toisten meille kertomina ja opettamina, vaan kokemalla ne kukin omassa olemuksessaan. Sitä varten on alettava elää uudella tavalla ja siten päästävä selville, mitä varten elämme ja mikä on elämän tarkoitus. Gurdjieffin mukaan elämme aikaa, jossa ihmisten tulisi siirtyä riippuvaisuussuhteesta itsenäiseen harkintaan. Tällainen siirtyminen on vaikeaa ja merkitsee itse asiassa ihmiskunnan kypsymistä ja täysi-ikäistymistä. Elämää on opittava katsomaan avarammasta perspektiivistä, näkemään ja kokemaan se omakohtaisesti. Ilmeisesti muutos tulee vaatimaan pitkän, ehkä vuosisadoissa laskettavan ajan. Gurdjieffin mukaan ihmisellä on välittömän havainnon ja uuden näkemisen avain, joka on hänen omatuntonsa. Tähteä ympäröivä elämänvyöhyke
Tähteä elämänvyöhykkeellä kiertävä planeetta ei ole välttämättä elin- tai asuinkelpoinen. Elinkelpoisia voivat olla mm. jotkut elämänvyöhykkeen ulkopuolella
olevat kuut. Myöskään ei osata varmasti sanoa, että maan elämä olis syntynyt juuri Maassa. Näin ollen Maan eliöihin pohjautuvat elinkelpoisten vyöhykkeiden laskekskelut ovat korkaintaan suuntaa antavia. Kamppailu Jumalasta
Neljännen luvun alussa Heinimäki määrittelee käsityksensä ateismista, ja tulee kutsuneeksi sitä elämänkatsomukseksi. Niemelä tarkentaa ateismin käsitettä, ja samalla huomauttaa myös, että ateismi ei välttämättä aina ole elämänkatsomus. Se voi tarkoittaa pelkästään tietoteoreettista asennetta, joka seuraa luonnontieteelliseen maailmanselitykseen pitäytymisestä. Keskustelu tarkentuu ateismista luonnontieteelliseen maailmanselitykseen. Molemmat nostavat esille luonnontieteeseen kuuluvan metodologisen naturalismin ja biologisen reduktionismin. Heinimäki ei pidä kovin kattavana yksinomaan näiden varassa muotoiltua todellisuuskäsitystä. Luonnontieteen olemukseen ei kuulu perimmäisten kysymysten käsittely. Se käsittelee aineellista todellisuutta, ei henkistä. Niemelällä on kuitenkin oma näkemyksensä niin sanotusta hengestä, ja hänen mukaansa hengeksi kutsutut ilmiöt palautuvat lopulta neurobiologiseen perustaan – henki on aivoissa. Tästä erillisen henkisen todellisuuden olemassoloa ei voi objektiivisesti todentaa. Elämänlaatu
Läheisiä ja elämänlaatuun vaikuttavia käsitteitä ovat elintaso, elinolot ja hyvinvointi, mutta elämänlaatu on näitä kaikkia henkisempi ja abstraktimpi. Elämänlaatu lienee lähellä henkistä hyvinvointia, se kuvastaa sitä missä määrin ihminen viihtyy elämässään ja nauttii siitä, toimivatko ihmissuhteet, jääkö aikaa harrastuksiin ja luovuuteen, saako ylipäänsä tehdä sitä mitä haluaa ja käyttää kykyjään mielekkäästi, kohtelevatko ihmiset hyvin vai huonosti, onko riittävästi kiireettömiä, stressittömiä hetkiä, onko elinympäristö miellyttävä ja oman maun mukainen. Kaikki tämä kuuluu elämänlaatuun – ei niinkään aineellinen elintaso ja asema (joskin ne voivat tietyiltä osin kohentaa elämänlaatua). Elävä ravinto
Elävän ravinnon määritelmä saattaa vaihdella hyvinkin paljon koulukunnasta riippuen, mutta yleisesti se voidaan määritellä ruoaksi, jota ei ole kuumennettu yli 46 celsiusasteen eikä jäädytetty (ts. jäähdytetty alle 0 celsiusasteen). Elävä ravinto pyritään tekemään mahdollisimman helposti sulavaksi liottamalla, idättämällä, hapattamalla ja hienontamalla ruoka-aineet. Elävän ravinnon harrastajan keittiössä eivät siis ole käytössä liesi tai uuni, vaan esimerksiksi tehosekoitin, hyötykasvikuivuri sekä erilaisia myllyjä ja raastimia. Eräissä raakaravinnon nykyisissä toteutuksissa korostetaan erityisesti hyvin voimakkaan jauhamisen merkitystä ravinnon valmistuksessa. Siinä nesteen, yleensä veden tai kookospähkinän sisältämän nesteen kanssa jauhetaan tuoreita vihanneksia, siemeniä ja hedelmiä erittäin suurella nopeudella niin, että solujen seinät rikkoontuvat ja ravintoaineet ovat helposti käytettävissä. Tällainen ateria eli "vihreä pirtelö" tulee nauttia heti valmistuksen jälkeen. Erona mehustukseen on se, että kasvien sisältämiä kuituja ei suodateta pois, vaan ne kulkevat elimistön läpi tehostaen ruuansulatusta. Olemisen sietämätön keveys
Kunderan filosofian mukaan ”oleminen” on ”sietämättömän kevyttä”. Tämä perustuu siihen, mitä kirjassa usein esiintyvä saksankielinen lause ”"Einmal ist keinmal"” pyrkii selittämään. Lausahdus tarkoittaa sitä, ettei kerran tehty asia oikeastaan merkitse mitään, ja kun ihmisella on elettävänään vain yksi elämä, ei hänen teoillaan lopulta ole merkitystä tai painoarvoa. Samalla kun elämä siis on merkityksettömyydessään ”kevyttä”, ihminen ei kestä ajatusta oman elämänsä turhanpäiväisyydestä, mikä tekee elämästä sietämätöntä. Tämänkaltaisesta ajattelumallista juontuu kirjan nimi. Merielämä
Tavallisen systemaattisen eliöiden luokttelun lisäksi meribiologiassa eliöt jaetaan niiden elintapojen mukaisesti:Kuollutta ainesta meressä kutsutaan triptoniksi. Siihen kuuluu muun muassa saviaines ja eläinten hajotessa syntävä orgaaninen kiintoaines eli detritus. Elämänhallinta
Yksilön suoriutuminen elämäntilanteessaan on aina jonkinlainen kompromissihakuinen adaptaatiotehtävä, joka voidaan suorittaa hyökäten (mastery), puolustautuen (defense) tai tyytymällä selviytymään (coping). Yhteiskunnan ja yksilöiden muodostamassa kokonaisjärjestelmässä pitäisi nyt kysyä mitä tarkoittavat hyökkäys (mastery), puolustus (defense) ja torjuntavoitto (coping) yhteiskunnan toimintana. Entä millaisia yhteentörmäyksiä ja vuorovaikutustilanteita syntyykään, jos ajatellaan yhteiskunnankin olevan itseään ohjaava ja coping-keinoja soveltava toimija?