Milloin babylonialaiset tuhosivat Salomon temppelin?
Salomon temppeli
Salomon temppeli (, ""Beit HaMikdash"") eli Jerusalemin ensimmäinen temppeli, Raamatussa myös ""Herran temppeli"", oli Raamatun mukaan Jerusalemin ensimmäinen juutalainen pyhäkkö. Raamatun mukaan sen rakennutti kuningas Salomo, ja se korvasi Mooseksen rakennuttaman Ilmestysmajan. Babylonialaiset tuhosivat sen vuonna 586 eaa. Jälleenrakennettua temppeliä, joka valmistui vuonna 516 eaa. ja tuhoutui vuonna 70 jaa., kutsutaan nimellä "Jerusalemin toinen temppeli". Salomon temppelin rakentamisen tarkat ohjeet on 1. Aik. mukaan annettu ensin Daavidille ja hän on puolestaan luovuttanut ne Salomolle. Länsimuuri
Vanhan testamentin mukaan Salomon temppeli rakennettiin nykyiselle Temppelivuorelle 900-luvulla eaa, ja sen hävittivät babylonialaiset vuonna 586 eaa. Jerusalemin toinen temppeli rakennettiin sen paikalle ja vihittiin vuonna 516 eaa.
Mandylion
Vaatimusta punnittuaan muslimit luovuttivat Mandylionin alkukesällä 944 bysanttilaisten edustajalle, piispa Abrahamille, joka vastaanotettuaan ensin väärennöksenä pitämiään kopioita viimein oli tyytyväinen saadessaan mielestään alkuperäisen Mandylionin haltuunsa. Se tuotiin Konstantinopolin 15. elokuuta 944 ja sijoitettiin seuraavana päivänä Konstantinopolin Hagia Sofiaan, sen oikealla laidalla sijainneeseen Faros- eli Tharossan kappeliin. Ortodoksinen kirkko viettää edelleen tapauksen kunniaksi muistopäivää 16. elokuuta. Liinaa näytettiin harvakseltaan valikoiduille vieraille ja kannettiin kulkueissa, joskin suljetussa arkussa. Alkuperäinen Mandylion katosi ristiretkeläisten vallatessa, ryöstäessä ja tuhotessa kaupungin ja murhatessa suuren osan asukkaista 12. huhtikuuta 1204.
1100-luvulla ja sen jälkeen Mandylionin pohjalta on tehty lukuisia esittäviä maalauksia, Kristuksen kasvokuvia ja ikoneita, jotka ovat merkittävästi muokanneet ja yhtenäistäneet taiteen kuvaa Kristuksesta läpi historian. Teemaa on myös paljon käytetty kortteihin, adresseihin, kirjojen kansiin yms. kohteisiin. Salomon hallitsijasuku
Dynastian hallinto Etiopiassa alkoi vuonna 1270, kun ensimmäinen suvun keisari Yekuno Amlak syrjäytti Zagwe-dynastian viimeisen hallitsijan. Yekuno Amlak väitti olevansa Zagwe-dynastian syrjäyttämän Aksumin kuningashuoneen jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa. Salomon suku hallitsi Etiopiaa vain pienin keskeytyksin aina vuoteen 1974, jolloin keisari Haile Selassie syöstiin vallasta. Ptóo
Varhaisemmalle pyhäkköalueelle rakennettiin puinen Apollonin temppeli 600-luvulla eaa. Pyhäkön perustaminen saattaa olla kytköksissä Orkhomenokseen, mutta Herodotoksen ja Pausaniaan mukaan pyhäkkö oli ainakin myöhemmin thebalaisten hallinnassa. Temppeli tuhoutui makedonialaisten hyökkäyksessä vuonna 335 eaa. Hellenistisellä kaudella 300- tai 200-luvulla eaa. sen tilalle rakennettiin kivinen doorilaista tyyliä edustanut temppeli. Babylon
Myöhemmin Babylonin asema ja väestö taantui vuosisatojen ajaksi. 1900-luvulla eaa. sen valloittivat amorilaiset, kunnes Hammurabi palautti sen kuningaskuntansa pääkaupungiksi 18. vuosisadalla eaa. Hammurabi (1795–1750 eaa.) teki Babylonista Mesopotamian tärkeimmän kaupungin. Hän laajensi ja kohotti kaupungin muureja ja rakennutti ylellisiä temppeleitä. Nostettuaan Babylonin maailman suurimmaksi kaupungiksi hän nimesi valtakuntansakin Babyloniaksi. Babylon
Persialaiset valloittivat Babylonin 539 eaa. laskemalla ensin joen vedenpintaa ja tunkeutumalla kaupunkiin sen muurien alitse. Persialaisten aikanakin Babylon kukoisti taiteen, tieteen ja oppimisen keskuksena. Kyyros II Suuri teki kaupungista hallinnollisen keskuksensa. Aleksanteri Suuri valloitti Babylonin 331 eaa. mutta säästi sen tuholta. Hän purki kaupungin suuren zikkuratin aikomuksenaan rakentaa se uudelleen entistä hienompana, mutta hän kuoli ennenaikaisesti ja zigguratista ei jäänyt mitään jäljelle. Bagdad
Tammikuussa 1258 kalifi Al-Musta'simin valtakaudella Hülegü-kaanin johtamat mongolit ilmestyivät Bagdadin ulkopuolelle. Kaupunki piiritettiin ja sen antautuessa kaupunkia hävitettiin 40 päivän ajan. Kaupungin koko väestö surmattiin kristittyjä lukuun ottamatta. Suuri osa kaupunkia poltettiin ja sen kanaalit tuhottiin. Arabeille 500 vuoden ajan islamin ja arabien keskuksena toimineen Bagdadin tuho oli kataklysmi, jota pidettiin Jumalan tuomana rangaistuksena Mongolivalloituksen jälkeen Bagdad supistui kymmenesosaan entisestä koostaan ja muuttui valtakunnan keskuksesta Tabrizin alaiseksi alueelliseksi hallintokeskukseksi. Vuonna 1327 Bagdadissa vieraillut Ibn Battuta kuvaili sitä pieneksi kaupungiksi "vailla kauneutta". Pian mongolien jälkeen vuonna 1393 kaupungin valtasi Timur Lenk, joka antoi sen hallittavaksi pojalleen Amiranshahille. Ahmad Jalayir valtasi kaupungin takaisin, mutta Timur palasi Bagdadiin vuonna 1401 jättäen jälkeensä 100 ihmiskalloista tehtyä tornia kaupungin raunioille. Jerusalemin kolmas temppeli
Vuonna 610 sassanidit valloittivat Bysantilta sen Lähi-idässä olleet alueet ja luovuttivat Jerusalemin juutalaisten valtaan ensimmäiseen kertaan vuosi­satoihin. Uudet vallanpitäjät määräsivät myös eläinten uhraamisen aloitettavaksi uudestaan ensimmäisen kerran Bar Kokhban ajan jälkeen. Mutta pian, ennen kuin bysanttilaiset saivat valloitetuksi alueen takaisin, persialaiset luovuttivat alueen hallinnan kristitylle väestölle, joka hajotti rakenteilla olleen temppelin. Heidän hallinnassaan se oli, kunnes kalifi Omar valloitti kaupungin 630-luvulla. Libanon
Nykyinen Libanon oli yksi muinaisten foinikialaisten pääalueista. Tämän purjehtijakansan kulttuuri kukoisti noin 2700–500 eaa. Tämän kauden lopulla alueen valloittivat ensin assyrialaiset, myöhemmin babylonialaiset ja Persia. Aleksanteri Suuri valloitti Tyroksen vuonna 332 eaa. Aleksanterin kuoleman jälkeen se jäi seleukideille. Rooma valtasi sen ensimmäisellä vuosisadalla eaa., ja alue oli Rooman valtakunnassa osa Syrian provinssia. Rooman valtakunnan hajottua se kuului Itä-Rooman alueisiin aina islamilaisvalloitukseen asti. Kristinusko levisi Galileasta, ja islamin vaikutus lisääntyi, kun Umaijadit perustivat pääkaupunkinsa läheiseen Damaskokseen. Salomo
Raamatullinen arkeologia alkoi kehittyä 1800-luvun puolivälissä, ja kiinnostus on kohdistunut myös Salomon tutkimiseen, etenkin koska hänen kerrotaan rakennuttaneen paljon palatseja, kaupunkeja, muureja ja talleja. Aluksi löydettiinkin paljon raunioita, jotka yhdistettiin Salomoon ja hänen valtakauteensa. Näitä löytöjä olivat esimerkiksi hevostalli Megiddossa, kuparikaivokset Timnassa, satama Ezion-Geberissä ja kaupunginmuurit Hazorissa ja muissa kaupungeissa. Löytöjä pidettiin aluksi Salomon historiallisuuden todisteina sekä osoituksena siitä, että hänen valtakautensa oli suuren muutoksen aikaa muinaisessa Israelissa, jolloin valtakunta suojattiin hyökkääjiltä, muutettiin kaupungistuneeksi, järjestäytyneeksi ja teknisesti taitavaksi, ja jolloin sen ulkomaansuhteet, kauppa ja muu kansainvälinen vaihto kehittyivät. Sittemmin kaikki Salomoon yhdistetyt löydöt on ajoitettu kuuluviksi muihin ajanjaksoihin, eikä mitään niistä enää pystytä luotettavasti yhdistämään Salomoon. Edes Salomon temppelistä ei ole arkeologisia todisteita. Jotkut arkeologit jatkavat todisteiden etsimistä siinä uskossa, että jäänteitä ei vain ole osattu etsiä oikeista paikoista. Toisten tutkijoiden mukaan todisteiden puute osoittaa, että Salomoa ei ole koskaan ollut olemassa, tai että kuvaukset hänen kuningaskunnastaan ovat vahvasti liioiteltuja ja että Salomo olikin pelkkä vähäinen heimopäällikkö kauan ennen kuin Jerusalemista tuli merkittävä keskus. Babylon
Varhaisimmat maininnat Babylonista on päivätyssä taulussa Sargon Akkadilaisen hallituskaudelta 2300-luvulta eaa. Joidenkin lähteiden mukaan hän itse perusti kaupungin, toisten mukaan hän vain rakensi sinne temppeleitä. Kaupungin vaatimattomista alkuvaiheista ei tiedetä mitään siksikin, koska joki on jo peittänyt vanhan kaupungin rauniot sen ensimmäisen vuosituhannen ajalta. Jotkut tutkijat ovat sitä mieltä, että kaupungin perustivat vasta amorilaiset Urin kolmannen dynastian romahduksen jälkeen. Brauron
Ensimmäinen temppeli rakennettiin paikalle arkaaisella kaudella noin vuonna 500 eaa. Se tuhoutui persialaisten hyökkäyksessä vuonna 480 eaa. Persialaisten myös kerrotaan vieneen puisen kulttikuvan Susaan. Uusi Artemiin temppeli rakennettiin lähes samalle paikalle noin vuonna 480–450 eaa. Takht-i Suleiman
Takht-i Suleiman (, "Salomonin valtaistuin") on arkeologinen kohde Āzārbāyjān-e Gharbīin provinssissa Iranissa. Se oli aikanaan zarathustralaisuuden pyhä paikka ja sassanidien aikainen temppeli. Se listattiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2003. Apollon Epikurioksen temppeli
Temppeli oli käytössä roomalaiselle ajalle saakka. Pausanias, joka kävi paikalla 100-luvulla jaa., piti temppeliä yhtenä koko Peloponnesoksen kauneimmista ja harmonisimmista Athene Alean temppelin ohella. Ajan kuluessa temppeli raunioitui, mutta säilyi silti suhteellisen hyvin Bassain syrjäisen sijainnin ansiosta, minkä vuoksi se ei ole kärsinyt esimerkiksi sodista tai rakennuskivien uudelleenkäytöstä. Temppelin katon romahdus aiheutti kuitenkin suuria vaurioita, samoin kuin sen metallisten tukirakenteiden poistaminen jossakin vaiheessa. Temppeli on vaurioitunut myös maanjäristyksissä. Salomonsaaret
Entinen pääkaupunki Tulagi tuhoutui pahoin sodan aikana ja Honiarasta tehtiin uusi pääkaupunki. Sodan jälkeen Malaitalla syntyi Ison-Britannian valtaa vastustava Ma’asina Ruru -itsenäisyysliike, joka oli myös lastikultti. Liike kuihtui 1940-luvun lopulla tehtyjen massapidätysten sekä yhdysvaltalaisjoukkojen poistumisen jälkeen vuonna 1950. Salomonsaaret saivat itsehallinnon vuonna 1976 ja itsenäisyyden 7. heinäkuuta 1978. Solomon (500-luku)
Vuonna 543 koko valtakunnassa riehunut kulkutauti iski Pohjois-Afrikkaan ja aiheutti suurta tuhoa kaupungeissa ja erityisesti armeijan parissa. Samana vuonna Byzaciumissa oli levotonta, ja Solomon syytti tästä paikallisen mauripäällikön Antalaksen veljeä, jonka hän teloitutti. Lisäksi Solomon lopetti tarvikkeiden kuljettamisen Antalakselle, joka oli roomalaisten liittolainen. Vuonna 543 Solomonin veljenpojista Sergiuksesta ja Cyruksesta tehtiin Tripolitanian ja Pentapoliksen (Kyrenaika) duxeja. Sergius kuitenkin provosoi Tripolitanian Leuathae-heimoliiton nousemaan kapinaan roomalaisia vastaan tappamalla 79 heidän johtajistaan juhla-aterian aikana Leptis Magnassa. Sergius löi maurit kaupungin edustalla käydyssä taistelussa, mutta joutui pian pakenemaan setänsä luo Karthagoon. Seuraavana vuonna kapinaan liittyi myös mauripäällikkö Antalas, jonka Solomon oli toimillaan suututtanut. Olympoksen Zeuksen temppeli (Akragas)
Olympoksen Zeuksen temppeli rakennettiin sen jälkeen, kun akragaslaiset olivat voittaneet karthagolaiset Himeran taistelussa vuonna 480 eaa. Tämän jälkeen kaupungissa käynnistettiin suurisuuntainen rakennusohjelma, johon kuului useita suurikokoisia temppeleitä ja muita julkisia rakennuksia. Rakentamisessa hyödynnettiin karthagolaisia orjia. Olympoksen Zeuksen temppeli oli kaupungin päätemppeli, ja se oli osoitettu Zeukselle kiitokseksi voitosta. Se jäi kuitenkin keskeneräiseksi ja tuhoutui karthagolaisten vallattua kaupungin vuonna 406 eaa. Tutkimuksessa temppeli tunnetaan myös nimellä "Temppeli B". Babylon
Assyrialaisten jälkeen kaupunkia hallitsivat kaldealaiset. Nebukadressar II (604–561 eaa.) uudisti kaupungin jälleen. Hänen aikanaan sinne rakennettiin muun muassa Ištarin portti sekä kuuluisat riippuvat puutarhat, jotka olivat yksi maailman seitsemästä ihmeestä. Senaikaiset kirjoitukset yleensä ylistävät kaupungin loistoa, esimerkiksi Herodotoksen mukaan "kaupungin loistolle ei ole vertaista". Babylon
Aleksanterin jälkeen pääkaupunkiasema siirtyi Seleukeiaan, jonne myös osa asukkaista muutti 275 eaa. Vuosisatoja kestäneiden sotien aikana Babylon hylättiin ja raunioitui. Kaupunki hautautui lopullisesti hiekkaan 600-luvulla muslimivalloitusten myötä. Balkan
Rooman valtakunnan hajottua Balkanin niemimaa muodosti pääosan Itä-Rooman eli Bysantin valtakunnasta, kunnes Osmanien valtakunta valloitti sen vähitellen 1300- ja 1400-luvuilla. Myös Venetsian tasavalta hallitsi ajoittain eräitä alueita Balkanin niemimaan rannikoilla. Bulgaareilla oli myös hetkellisesti itsenäinen kuningaskunta Balkanilla. Lopullisesti Bysantin valtakunta lakkasi olemasta, kun osmanit valloittivat sen pääkaupungin Konstantinopolin vuonna 1453. Tämän jälkeen Osmanien valtakunta hallitsi lähes koko Balkania 1800-luvulle saakka; vain niemimaan läntisin osa kuului Itävaltaan, myöhemmin Itävalta-Unkariin. Osmanien hallitsemaa Balkanin eteläosaa kutsuttiin nimellä Rumelia. 1800-luvulla Osmanien valtakunnasta itsenäistyi ensin Kreikka, myöhemmin Serbia, Montenegro, Bulgaria ja Romania, kun taas valtakunnan muista alueista irralleen joutunut Bosnia-Hertzegovina joutui Itävalta-Unkarin miehittämäksi. Näiden välitse Osmanien valtakunnan alue ulottui kuitenkin edelleen Adrianmereen saakka, kunnes Kreikka, Bulgaria ja Serbia jakoivat keskenään suurimman osan sen Euroopan-puoleisista alueista Balkanin sodissa vuosina 1912–1913. Samalla myös Albania itsenäistyi. Babylonia
Hammurabi yhdisti valtakunnan 1700-luvulla eaa. Toinen huomattava hallitsija oli Nebukadressar II, joka hallitsi Assyrian vallan jälkeen 616 eaa. syntyneessä uusbabylonialaisessa valtakunnassa. Persia valloitti alueen 539 eaa. Poliittisesti Babylonia oli vahvimmillaan 612–539 eaa. Uus-Babylonian aikana. Silloin Babylonia valloitti muun muassa Israelin kuninkaansa Nebukadressar II:n johdolla vieden silloisia juutalaisia pakkosiirtolaisuuteen. Juppiter Optimus Maximuksen temppeli
Ensimmäinen temppeli tuhoutui tulipalossa 6. heinäkuuta vuonna 83 eaa. Palossa tuhoutuivat myös Juppiterin kulttipatsas ja Sibyllan kirjat. Juutalaisuus
Juutalaisen jumalanpalveluksen teologisesti tärkein osuus oli Jerusalemin temppelissä leeviläs-aaronilaisen papiston (kohaniitit, sanasta "kohen") harjoittama päivittäinen rituaalinen uhripalvelus toorassa tarkkaan säädettyjen ohjeiden mukaisesti. Keisari Tituksen johtama Rooman armeija tuhosi temppelin vuonna 3830 juutalaisen ajanlaskun tai 70 länsimaisen ajanlaskun mukaan, ja sen jälkeen ei temppelipalvelusta ole voitu harjoittaa. Babylonia
Noin 1000 eaa. aramealaisia alkoi saapua Pohjois-Arabiasta maahan ryöstelemään ja tappamaan, ja lopulta sekasorron jälkeen he ottivat maan ohjat käsiinsä. Maan väestöön tuli huomattava osa aramealaisia eli kaldealaisia. Assyria valtasi Babylonian 700-luvulla eaa., ja Babylonian toistuvat kapinat johtivat siihen, että Assyrian suurkuningas Sanherib hävitti Babylonin. Uus-Babylonia syntyi, kun Assyrian vasallikuningas Nabopolassar irrottautui emämaastaan. Hänen seuraajansa Nebukadressar II (Nebukadnessar II) teki Babyloniasta suurvallan valloittaen muun muassa Israelinkin. Babylonia tuhoutui persialaisten hyökkäykseen 539 eaa. Basilica di San Marco
Alkuperäistä kirkkoa alettiin rakentaa vuonna 828 evankelista Markuksen kunniaksi. Se valmistui vuonna 832 mutta tuhoutui herttuan palatsin (Dogenpalatsin, Palazzo Ducale) tulipalon yhteydessä. Nykyistä basilikaa alettiin rakentaa vuonna 1063 osaksi Dogenpalatsia, ja se valmistui vuonna 1094. Pyhän Markuksen kirkosta tuli tuomiokirkko vuonna 1807.
Olennaisilta osin Basilica di San Marco voidaan luokitella bysanttilaiseksi, ja sen esikuvana on ollut Konstantinopolin Pyhien apostolien kirkko, joka tuhoutui vuonna 1496. Kirkon viidestä kupolista yksi on ristikeskuksen ja loput ristivarsien päällä. Alun perin kirkossa oli ikkuna-aukkoja, jotka täytettiin 1200-luvulla seinäpinnan lisäämiseksi, jolloin bysanttilaisittain tärkeä valon määrä väheni. Abai (Fokis)
Apollon Abaioksen temppeli, jossa Abain oraakkeli toimi, sijaitsi kaupungin lähellä Hyampoliin johtaneen tien varrella. Se on paikannettu noin 600 metriä akropoliilta luoteeseen. Pyhäkköalueella oli ollut kaksi temppeliä. Vanhempi, arkaaisen kauden temppeli tuhoutui persialaissodissa vuonna 480 eaa. ja toisen kerran kolmannen pyhän sodan aikana vuonna 346 eaa. Toinen, pienempi temppeli oli keisari Hadrianuksen 100-luvulla jaa. rakennuttama. Siinä oli Apollonia, Letoa ja Artemista esittäneet pronssipatsaat. Pyhäkköalueella oli myös klassisella kaudella rakennettu stoa eli pylväshalli sekä lukuisia votiivilahjoja ja aarrekammioita. Jerusalem
Moorian vuorella paikka, jossa Jumala tutki, olisiko Abraham valmis uhraamaan poikansa Iisakin katsotaan joidenkin midraš-tekstien mukaan olleen sama kallionlohkare. Kallion "historia" jatkuu raamatullisella tiedolla siitä, että Daavid tiesi paikan pyhyydestä ja osti Toisen Samuelin kirjan 2. Sam. 24:18–25 mukaan jebusilaiselta Aranaulta kallionlohkareen vierestä puintipaikan rakentaakseen siihen alttarin Herralle. Myöhemmin Salomo rakensi samalle paikalle temppelin, jonka babylonialaiset hävittivät vuonna 586. Babylonian pakkosiirtolaisuudesta palanneet juutalaiset rakensivat 70 vuotta myöhemmin toisen temppelin samaan paikkaan. Roomalaisten tuhottua temppelin ja muslimien noustua heidän jälkeensä valtaan erään historiallisen kertomuksen mukaan kalifi Omar saatuaan tietää kallion pyhästä historiasta rakennutti samalle paikalle kalliolohkareen kunniaksi islamilaisen pyhätön, Kalliomoskeijan. Islamilaisen perinteen mukaan Temppelivuoren eli Haram al-Sharifin pyhältä kalliolta Muhammed nousi taivaaseenSemy Kahan, s. 43. Didyma
Didyma () oli Vähässä-Aasiassa lähellä Miletosta sijainnut oraakkelistaan tunnettu Apollonin pyhäkköalue ja temppeli. Persialaiset tuhosivat temppelin 400-luvulla eaa., mutta sen jälleenrakennustyöt alkoivat noin vuonna 300 eaa. ja jatkuivat roomalaiskaudelle. Temppeli ei kuitenkaan koskaan valmistunut. Hallinnollisesti Didyman alue oli osa Miletoksen kaupunkivaltiota ja se sijaitsi noin 20 kilometriä Miletoksesta etelään. Apollonin temppeli (Syrakusa)
Apollonin temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 565 eaa. Temppelistä löydetyn piirtokirjoituksen mukaan sen arkkitehti oli Kleomenes Knidieidaksen poika. Toisena nimenä kirjoituksessa saattaa esiintyä nimi Epikles, mutta tämä on kiistanalaista. Rakennuksen uskotaan saaneen vaikutteita Samoksen Heraionin varhaisemmasta vaiheesta, niin kutsutusta Rhoikoksen temppelistä, joka rakennettiin noin kymmenen vuotta aikaisemmin. Apollonin temppeli on varhaisin esimerkki monumentaalisesta kiviarkkitehtuurista Sisiliassa, ja sillä oli suuri vaikutus temppeliarkkitehtuurin kehitykseen läntisillä kreikkalaisalueilla. Temppeliä muutettiin sen historian aikana usein. Levantti
Vuoden 800 eaa. jälkeen Assyrian valtakunta levittäytyi länteen ja alisti koko Levantin. Assyrian heikettyä sen paikan ottivat babylonialaiset, kun uusbabylonialainen valtakunta levittäytyi länteen vähän ennen vuotta 600 eaa. Vuonna 539 eaa. Persia valtasi Babylonin ja vuoden 530 eaa. paikkeilla lopunkin Babylonian, pian tämän jälkeen koko Lounais-Aasian. Persialaisvaltaa kesti kaksi vuosisataa, kunnes Aleksanteri Suuri kukisti heidät vuonna 332 eaa. Suurten jumalten pyhäkkö
Monumentaalisempi rakentaminen alueella alkoi 300-luvulla eaa. ja liittyi Makedonian hallitsijoiden poliittisiin tarpeisiin. Monet merkittävät henkilöt osallistuivat mysteereihin, ja ajan kuluessa myös monet mytologian hahmot liitettiin initioitujen joukkoon. Aleksanteri Suuren vanhemmat Filippos II ja Olympias tapasivat toisensa ensimmäisen kerran Samothraken mysteerien aikana. Pyhäkköalueen suurinta kukoistuskautta olivat 200- ja 100-luvut eaa. Traakian kieltä käytettiin uskonnollisissa rituaaleissa ensimmäiselle vuosisadalla eaa. saakka. Merirosvot tuhosivat pyhäkön vuonna 84 eaa. Se korjattiin roomalaisten avulla. Pyhäkköalue ja kultti alkoivat taantua vuoden 200 maanjäristyksen jälkeen. Alue hylättiin 300-luvun lopulle tultaessa. Lopullisesti pyhäkkö tuhoutui maanjäristyksessä 500-luvulla. Jerusalem
Rooman valtakunnan hajottua Jerusalem kuului Itä-Rooman alueisiin. Vuonna 614 persialaiset valloittivat kaupungin ja monia kirkkoja hävitettiin. Bysanttilaiset valloittivat kaupungin uudelleen vuonna 629. Muslimit valloittivat sen vuonna 638 kalifi Omarin johdolla, ja vuonna 691 kalifi Abd al-Malikin rakennuttama Kalliomoskeija eli Haram al-Sharif vihittiin Temppelivuorella. Kalifi al-Hakim tuhosi Pyhän haudan kirkon ja muita kirkkoja ja synagogia noin vuonna 1010. Vuonna 1072 Jerusalem joutui taas turkkilaisille seldžukeille, muslimeille, jolloin juutalaisia ja kristittyjä vainottiin. Jerusalem oli ristiritarien, kristityn nimeä käyttäneiden ristiretkeläisten hallussa vuodesta 1099 vuoteen 1187, jona aikana oli muslimien ja juutalaisten verilöylyjä. Vuonna 1187 Saladin valloitti sen uudelleen islamille. Hän antoi ristiritarien karkottamien muslimien ja juutalaisten palata takaisin asuinsijoilleen. Rikhard Leijonamieli yritti valloittaa Jerusalemin uudelleen vuonna 1191. Malik al-Muazzam Isa hajotti kaupungin muurit vuonna 1219. Samos (antiikin kaupunki)
Herulit tuhosivat Samoksen kaupunkia ja Heraionia vuonna 267 jaa. Varhaisimmat merkit kristillisestä asutuksesta kaupungissa ovat peräisin 300-luvulta jaa. Kaupunki säilyi asuttuna varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle saakka. Se hylättiin 600-luvulla arabien hyökkäysten seurauksena. Tuolloin asukkaat muuttivat saaren sisäosiin. Myöhemmin kaupungin paikalle syntyi Tigánin kylä, joka on nykyisin nimetty Pythagóreioksi Pythagoraan mukaan. Babylonia
Jaossa Babylonia sai Mesopotamian alueen, meedilaiset Mesopotamian reuna-alueen. Napobolassarin poika Nebukadnessar II löi vähän ennen isänsä kuolemaa egyptiläiset joukot Karkemishissa. Nebukadnessar II:n aikana 605–562 eaa. Uus-Babylonian valta laajeni Välimerelle asti. Syyrian kapinat kukistettiin, Elamin pääkaupunki Susa vallattiin. Valtakunta kattoi nykyisten Irakin, Syyrian, Libanonin ja Israelin alueet. Israel vallattiin ja sen asukkaat joutuivat pakkosiirtolaisuuteen Babyloniaan. Osan heistä tiedetään savitaulujen mukaan rikastuneen siellä, ja Raamatun kertomuskin tukee tätä (ks. Jeremia 29:4–7). Nebukadnessar hyökkäsi tuloksetta Egyptiinkin 
567 eaa. Nebukadnessarin kuoltua valtakuntaa ravistelivat monet palatsikumoukset. Hagia Sofia
Hagia Sofian paikalla oli aluksi ollut Constantius II:n rakennuttama kirkko, joka oli rakennettu vanhan Apollon temppelin raunioiden paikalle. Tämä kirkko tuhoutui 15. tammikuuta 532 niin sanotun Nika-kapinan yhteydessä. Keisari Justinianus I päätti rakennuttaa vanhan paikalle uuden kirkon. Sen arkkitehdit olivat Platonin Akatemian viimeinen johtaja Isidoros Miletoslainen ja Anthemios Tralleislainen. Justinianuksen tavoite oli rakentaa kaikkien aikojen loisteliain kirkko. Kirkon valmistuttua hänen kerrotaan huudahtaneen: ”Olen voittanut sinut, Salomo!” Kirkon 55 metriä korkeaa kupolia reunustaa kaksi puolikupolia, ja sen alareunassa olevat 40 ikkunaa luovat vaikutelman, että kupoli leijuu ilmassa. Hagia Sofia vihittiin käyttöön 27. joulukuuta 537. Kirkon suuri kupoli romahti maanjäristyksen yhteydessä vuonna 557, mutta se jälleenrakennettiin ja kirkko vihittiin jälleen käyttöön vuonna 563. Hagia Sofiasta tuli pian Konstantinopolin ja koko Bysantin valtakunnan tärkein kirkko ja myös tärkein bysanttilaista arkkitehtuurin tyyliä edustava rakennus. Salomon (laulaja)
Salomon muistetaan myös lavastetusta hukkumisonnettomuudesta Espoon Haukilahden uimarannalla elokuussa 1973. Tarkoituksena oli saavuttaa julkisuutta, ja Ilta-Sanomat kirjoittikin tapahtuneesta päivittäin viikon ajan. Lopulta laulaja palasi julkisuuteen ja hukkuminen paljastui pelkäksi pilaksi. Babylonia
Samsu-Iluna tuhosi osittain Urukin ja Urin taistellessaan Larsaa vastaan. Eteläisen Mesopotamian kapinallinen Iluma-llu onnistui irrottamaan Nippurin eteläpuolisen valtakunnan osan irti Babyloniasta Merimaan ensimmäiseksi dynastiaksi. Tämän valtion alueella asui paljon sumerilaisia. Merimaan I dynastia kesti Eagamilin hallitusajan päättymiseen noin 1460 eaa. asti. Samsu-Ilunan aikana myös Elam onnistui irtautumaan Babyloniasta. Kuningas kertoi tappaneensa 26 kapinoivaa ruhtinasta. Simon bar Kokhba
Ensimmäisessä juutalaissodassa vuosina 66–73 roomalaiset olivat saaneet aikaan laajaa hävitystä. Jerusalem ja sen temppeli olivat tuhoutuneet, miljoona juutalaista saanut surmansa ja monet paenneet maasta, mutta Palestiinan maaseudulla asui yhä suuri joukko juutalaisia. Myöhemminkin monet Rooman keisarien määräykset herättivät juutalaisten keskuudessa kapina­mielialaa, ja kun keisari Hadrianus lopulta kielsi ympäri­leikkauksen, juutalaiset nousivatkin uudestaan kapinaan. Eusebiuksen "Chronicon" -teoksen mukaan, joka on säilynyt Hieronymuksen muokkaamassa muodossa, kapina puhkesi Hadrianuksen hallitsijakauden 16. vuotena, joka vastasi 227. olympiadin neljättä vuotta. Roomalaisten nimittämänä Juudean kuvernöörinä toimi tuolloin Timeus Rufus, josta juutalaiset käyttivät nimitystä "Tyrannus Rufus". Hadrianus lähetti armeijan kukistamaan kapinan. Bar Kokhba, joka johti vastarintaa, rankaisi jokaista juutalaista, joka kieltäytyi liittymästä hänen joukkoihinsa. Kaksi ja puoli vuotta myöhemmin sota päättyi. Tällöin keisari Hadrianus kielsi juutalaisilta pääsyn Jerusalemiin, jonka paikalle rakennettiin roomalainen kaupunki Aelia Capitolina. Bassai
Apollonin temppeli rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 450–425 eaa. Sen suunnitteli arkkitehti Iktinos, joka oli myös yksi Parthenonin suunnittelijoista. Nykyisin paikalla oleva temppeli on todennäköisesti rakennettu varhaisemman, 600-luvulla eaa. rakennetun temppelin paikalle, joka oli ilmeisesti rakennettu uudestaan jo kahdesti aiemmin noin vuosina 600 ja 500 eaa. Temppeli oli omistettu Apollonille tämän ominaisuudessa alun perin sodan jumalana ja myöhemmin parantajajumalana. Afroditen temppeli (Korintti)
Temppeli säilyi hellenistisen ajan läpi. Roomalaiset mahdollisesti tuhosivat sen muun Akrokorintin ja Korintin kaupungin ohella vuonna 146 eaa. Ainakaan temppeliin liittynyt prostituutio ei ilmeisesti jatkunut paikalla enää roomalaisella ajalla. Kun kaupunki ja linnoitus rakennettiin uudelleen Julius Caesarin aikana, temppeliä ei kunnostettu. Pausaniaan kuvauksen mukaan temppeli on kuitenkin ollut olemassa 100-luvulla jaa. Kristillisellä ajalla paikalle rakennettiin kirkko, ja temppeli purettiin viimeistään tuolloin. Osmanivallan aikana paikalle rakennettiin moskeija. Ajan kuluessa temppelin kivet käytettiin linnoitus- ja muihin rakennuksiin. Juutalaisten historia
Vuonna 597 eaa. Babylonian kuningas Nebukadressar II ajoi egyptiläiset pois ja otti vastaan uskollisuudenvalan alistamaltaan Juudan kuninkaalta, joka kuitenkin pian liittoutui egyptiläisten kanssa. Babylonialaiset palasivat, hävittivät Jerusalemin vuonna 586 eaa. ja veivät kuningasperheen ja osan johtavista väestöryhmistä maanpakoon Babyloniaan. Karkotetut juutalaiset kokosivat yhteen uskonnollis-kulttuurisen kansanperinteensä, josta muodostui myöhemmin heprealainen Raamattu. "Mooseksen kirjat" saivat lopullisen muotonsa n. 450–400 eaa.. Jerusalem
Vuonna 66–67 juutalaiset nousivat kapinaan roomalaisia vastaan ja roomalaiset valloittivat Jerusalemin vuonna 70 jaa., jolloin toinen temppeli tuhottiin, ja 3 vuotta myöhemmin ensimmäinen juutalaissota päättyi. Vuonna 132 Jerusalemin juutalaiset nousivat kuitenkin vielä uudestaan kapinaan Roomaa vastaan. Tämä Bar Kohban kapina, toinen juutalaissota päättyi vuonna 135, jolloin keisari Hadrianus karkotti kaikki juutalaiset monista osista Palestiinaa sekä Jerusalemista, joka oli tuhottu perustuksia myöten. Jerusalem muutettiin "Aelia Capitolina"-nimiseksi roomalaiseksi varuskuntakaupungiksi. Dubrovnikin piiritys
Piirityksessä kuoli 82–88 kroatialaissiviiliä. Suurin osa kuolonuhreista on ajalta ennen Pyhän Nikolaoksen päivän pommituksia, jotka puolestaan tuhosivat eniten rakennuksia. Institute for the Protection of Cultural Monumentsin suorittaman tutkimuksen mukaan Dubrovnikin vanhankaupungin rakennuksista melkein 70 prosenttia kärsi pommituksissa. Yhdeksän rakennusta tuhoutui kokonaan tulipalossa. Dubrovnikin saarto aiheutti historiallisesti arvokkaan kaupungin tuhoamisen takia serbien maineen alenemista. Babylonia
Babylonia ajautui hajaannuksen tilaan noin 1156 eaa. kassiittien perustaman valtakunnan kaaduttua. Monesta eri kaupungista tulleet dynastiat hallitsivat valtakuntaa, ja elamilaiset tekivät tiheästi sotaretkiä maahan. Valtaan noussut Babylonian Isinin II dynastia (1160–1028 eaa. keskimmäinen kronologian mukaan; tunnettu myös Babylonian IV dynastiana tai Pashen dynastiana) hallitsi maata vaihtelevalla menestyksellä 1155–1025 eaa. taistellen muun muassa elamilaisia vastaan. Elamista hyökkäsi taas vahva kuningas, Shilhak-Inshushinak, joka eteni pohjois-Assyriaan asti. Ensimmäinen Isinin toisen dynastian kuningas oli elamilainen vasalli. Toinen hallitsija Ninurtanadinkum hyökkäsi Assyriaan ja haki sieltä Mardukin patsaan takaisin. Babylon oli kahden vihollismaan, Assyrian ja Elamin välissä. Salomo
Jerusalemin temppelin rakentamisen vuoksi veroja oli korotettava. Suvaitsemalla vieraitakin uskontoja Salomo ärsytti toiminnallaan juutalaisia. Temppelin rakentaminen työverona herätti nurinaa kansassa sekä Salomoa että Jahven papistoa vastaan. Kiristynyt verotus lopulta hajottikin valtakunnan Salomon kuoleman jälkeen. Salomon jälkeläisille jäi eteläinen Juudan kuningaskunta. Sunion
Vuonna 490 eaa. pyhäkköalueelle alettiin rakentaa varhaisempaa Poseidonin temppeliä. Se kuitenkin tuhoutui persialaisten hyökkäyksessä vuonna 480 eaa. Nykyisin paikalla oleva Poseidonin temppeli rakennettiin noin vuonna 444 eaa. Salomon temppeli
Temppelirakennuksessa oli kolme osaa: eteishalli (Ulam), temppelisali eli Pyhä (Hechal) ja Kaikkein Pyhin (Dvir/Debir). Pyhässä oli 10 kultaista lampunjalkaa, 10 näkyleipäpöytää ja suitsutusalttari. Kaikkein pyhimmässä oli kaksi öljypuusta tehtyä ja kullalla päällystettyä kerubia ja liitonarkku. Temppelin mitat on Raamatussa ilmoitettu kyynärämittoina. Tuohon aikaan kyynärämittoja oli käytössä useita erilaisia. Nykymitoissa kyynärä tarkoitti Babyloniassa 495 mm ja 518 mm, Egyptissä 458 ja 525 mm, Attikassa 462 mm ja Roomassa 444 mm. Lyhyttä Raamatullista kyynärämittaa käytetään luultavasti Kuninkaiden kirjan kuvauksessa Salomon temppelistä, jossa yksi kyynärä on 18 nykyajan tuumaa (0,4572 metriä.) Nykyisessä suomalaisessa raamatunkäännöksessä ilmoitetut varsinaisen temppelin mitat ovat: pituus 60 kyynärää (n. 27 metriä), leveys 20 kyynärää (n. 9-10 metriä) ja korkeus 30 kyynärää (n. 13-14 metriä). Raamatun suomalaisen nykykäännöksen mukaiset Kuninkaiden kirja ja Aikakirja kertovat temppelin mitoiksi samat luvut. Molemmat kertovat esim. eteishallin olleen leveydeltään 20 kyynärää eli sama kuin temppelin leveys. Tämän tiedon lisäksi Kuninkaiden kirja kertoo eteishallin olleen syvyydeltään 10 kyynärää (ulkoni temppelin päädystä tämän verran) ja Aikakirja puolestaan kertoo sen olleen 20 kyynärää korkea. Juutalaisten muinaisajat -teoksessa Josephus puolestaan kertoo, että Salomon temppeli oli paitsi 60 kyynärää pitkä, se oli myös 60 kyynärää korkea. Leveydestä Josephus on sentään samaa mieltä Raamatun kirjojen kanssa (20 kyynärää). Josephus esittää edelleen, että temppelirakennuksen päällä oli vielä toinen yhtä korkea rakennus, jolloin koko rakennelman korkeudeksi muodostui 120 kyynärää.(!) Jonkin verran erilaisia rakenteita ja mittoja temppelistä esiintyy myös Raamatun kirjojen eri aikakausien versioissa. Masoreettisen tekstin mukaan temppelin pituus oli 60 kyynärää, leveys 20 ja korkeus 30 kyynärää. Varhaisen kreikankielisen käännöksen Septuagintan (LXX) mukaan temppelin (naos) pituus oli 40, leveys 20 ja korkeus 25 kyynärää. Masoreettinen teksti kertoo, että temppelin korkeus oli 30 kyynärää, mutta kaikkein pyhimmän korkeus oli vain 20 kyynärää. Vandaalisota
Vallatusta Pohjois-Afrikan alueesta muodostettiin vuonna 534 African pretoriaaniprefektuuri, jonka ensimmäiseksi pretoriaaniprefektiksi ja sotilaskomentajaksi nimitettiin Solomon. Vaikka vandaalit oli lyöty, Itä-Rooman joukot kävivät Pohjois-Afrikassa pitkään sotaa maureja vastaan. Belisarius palasi Pohjois-Afrikkaan vuonna 536 kukistamaan armeijassa noussutta kapinaa. Solomon kuoli maureja vastaan käydyssä taistelussa vuonna 544, ja hänen seuraajakseen tuli hänen veljenpoikansa Sergius, joka osoittautui kuitenkin kyvyttömäksi ja epäsuosituksi. Justinianus lähetti provinssiin pätevän sotapäällikön Johannes Troglitan, joka kukisti maurit Caton kenttien taistelussa vuonna 548, minkä jälkeen rauha palasi joksikin aikaa alueelle. Taistelut jatkuivat kuitenkin vielä 570- ja 580-luvuilla. Vuonna 578 keisari Tiberius II Constantinus nimitti African magister militumiksi Gennadiuksen, joka surmasi maurien päällikön ja vahvisti alueen linnoituksia. Keisari Maurikioksen 500-luvun lopulla suorittamien uudistusten jälkeen provinssi oli suhteellisen rauhallinen ja kukoistava. Vuonna 698 arabit valloittivat Karthagon ja itäroomalaiset menettivät Pohjois-Afrikan provinssinsa. Delos
500-luvulla eaa. Deloksen osa Apollonin palvonnassa oli jo hyvin korkea. Vuonna 550 eaa. Kykladit muutoin valloittanut Samoksen tyranni Polykrates kunnioitti saaren pyhyyttä. Apollonin Poros-temppeli rakennettiin noin vuonna 550–525 eaa. Ateenan tyranni Peisistratos puhdistutti saaren noin vuonna 543 eaa. Tuolloin kaikki saarella Apollonin pyhäkön ympäristössä olleet haudat poistettiin. Salomon temppeli
Kaupunki toimi pääkaupunkina yhdistyneenä kuningaskuntana Israelissa, mutta muuttui kahden heikomman (Juudan) kuningaskunnaksi Salomon kuoleman jälkeen ja jakoi maan kahteen kuningaskuntaan. Se säilytti asemansa valloituksista ja Pohjoisen kuningaskunnan tekemästä tuhoamisesta sekä assyrialaisten avusta huolimatta 722 eaa. Juuri Jerusalemissa suurin osa suurimmista profeetoista oli kirjoittamassa, arvioimassa hengellisiä ja eettisiä periaatteita, joista tuli juutalaisen uskon peruspilarit. Kaupungin olivat vuonna 586 eaa. valloittaneet babylonialaiset kuninkaansa Nebukadressar II:n käskystä. Viisauden talo
Viisauden talo toimi vuosisatojen ajan. Se tuhoutui vuonna 1258, kun mongolit hävittivät Bagdadin. Kirjasto tuhottiin perusteellisesti, eikä Bagdad enää pystynyt saamaan takaisin tiedemaailman keskeistä asemaansa. Apollonin temppeli (Delfoi)
Apollonin temppeli rakennettiin varhaisemmalle kulttipaikalle alun perin 600-luvulla eaa. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 548 eaa. ja korvattiin uudella, suuremmalla temppelillä, joka valmistui noin vuonna 525 eaa. Sen rakentamiseen kerättiin varoja eri puolilta antiikin maailmaa. Tärkeimpiä rahoittajia oli ateenalainen Alkmeonidien suku, ja siksi sitä kutsuttiin myös Alkmeonidien temppeliksi. Tämä temppeli tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 373 eaa. Poseidonin temppeli (Sunion)
Temppeli rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 444–440 eaa. Sen rakensivat ateenalaiset Perikleen toimeksiannosta, ja sen suunnitteli mahdollisesti sama arkkitehti, joka suunnitteli myös Ateenan Agoralla olevan Hefaistoksen temppelin. Temppeli korvasi paikalla olleen vanhemman, keskeneräiseksi jääneen arkaaisen temppelin, jonka rakennustyöt olivat alkaneet noin vuonna 490 eaa. ja joka vaurioitui persialaissotien aikana vuonna 480 eaa. Välivuosina paikalla oli pieni, yksinkertainen temppeli, joka toimi väliaikaisesti Poseidonin kulttikuvan asuntona. Jerusalemin toinen temppeli
Jerusalemin toinen temppeli oli Jerusalemin Temppelivuorella sijainnut juutalaisen uskonnon keskus, jossa suoritettiin uskontoon kuuluvia uhrimenoja. Se rakennettiin mahdollisesti 400-luvulla eaa., Vanhan testamentin mukaan jo 500-luvulla eaa. Kuningas Herodes laajensi temppeliä ajanlaskun alun tienoilla, ja roomalaiset tuhosivat sen vuonna 70 jaa. Bysantin valtakunta
Kreeta onnistuttiin valtaamaan arabeilta väliaikaisesti vuonna 843, mutta keisarit eivät onnistuneet estämään muslimeita valtaamasta Sisiliaa ja Sardiniaa vähä vähältä vuoteen 902 mennessä. Toisaalta koettiin myös voittoja, kuten Damiettan taistelu vuonna 856. Muslimit liittoutuivat usein itäisissä provinsseissa asuvien paulikiaanien uskonlahkon kanssa, jota vainottiin harhaoppisena. Basileios I (keisarina 867–886) onnistui lopettamaan lahkon vallan. Rusit yrittivät ryöstää Konstantinopolin vuonna 860. Uuden yrityksen yhteydessä heidät lyötiin takaisin vuonna 941 Johannes Kurkuasin johdolla. Hän saavutti muitakin huomionarvoisia voittoja, kuten Edessan kuvan vaihtamisen muslimivankeihin. Raamatullinen arkeologia
Israelin muinaisten kuninkaiden Daavidin ja Salomon historiallisuutta on pyritty ahkerasti selvittämään. Vuonna 1993 ja 1994 löydettiin Tel Dan -steela, joka on ensimmäinen Raamatun ulkopuolinen maininta Daavidista. Kummastakaan kuninkaasta ei kuitenkaan ole juurikaan muuta arkeologista todistusaineistoa. Heitä välittömästi seuraavien vuosisatojen raamatullisista kuvauksista on kuitenkin löydetty todisteita. Tällaisia tapahtumia ovat esimerkiksi Sanheribin ja assyrialaisten hyökkäys Juudaan vuonna 701 eaa. sekä Jerusalemin ja temppelin hävitys vuonna 586 eaa., joista kumpikin on vahvistettu arkeologisin kaivauksin ja esinelöydöin. Aelia Capitolina
Jerusalemin temppeli tuhoutui ensimmäisessä juutalaissodassa vuonna 70 ja Hadrianus määräsi temppelin raunioiden kohdalle rakennettavaksi uuden temppelin Juppiterille. Juutalaiset raivostuivat tästä häväistyksestä ja se oli osasyynä vuoden 132 Bar Kokhban kapinalle. Bysantin ja osmanien sodat
Bysantin ja osmanien väliset sodat olivat Bysantin valtakunnan ja turkkilaisten osmanien vuosina 1265–1453 käymiä sotia. Bysantin valtakunnan olemassaolo päättyi, kun osmanit valtasivat Konstantinopolin vuonna 1453. Solomon (500-luku)
Kun taistelu alkoi, maurien taktiikka näytti toimivan, sillä heidän kamelinsa pelottivat roomalaisten hevosia, jolloin monet niistä joutuivat paniikkiin ja pakenivat. Maurit tekivät asemistaan hyökkäyksiä ja aiheuttivat heittokeihäillään tappioita roomalaisten ratsuväen riveissä. Tällöin Solomon laskeutui ratsailta ja ohjeisti joukkojaan tekemään samoin. Hän käski sotilaitaan käyttää kilpiään suojanaan ja pysyä asemissaan, samalla kun johdatti 500 miestä maurien kamelimuodostelman ympäri ja hyökkäsi sitä vastaan toiselta puolelta. Tämä teki Solomonin selustan suojattomaksi, mutta hän luotti siihen, että vastarinta oli täällä heikompaa, ja että hyökkäys pääsisi etenemään nopeasti. Muodostelmansa tätä osaa vartioineet maurisoturit pakenivat ja Solomonin joukot tappoivat noin 200 kamelia. Maurien kamelimuodostelmaan syntyi nyt aukko, josta roomalaiset pääsivät hyökkäämään. Maurit jättivät asemansa ja pakenivat. Roomalaiset ottivat maurien naiset ja lapset orjiksi ja tappoivat kaikki maurisoturit, jotka yrittivät paeta. Prokopioksen mukaan 10 000 mauria sai surmansa taistelussa. Roomalaiset palasivat sotasaaliinsa kanssa Karthagoon. Babylonia
Babylonian varhaisin kuningas lienee ollut muualta saapunut amorilainen šeikki Sumu-Abum eli Su-Abu 1894–1881 eaa. Kaupunki oli pieni ja miltei linnoittamaton. Niinpä Sumu-Abum aloitti muurin rakennustyöt. Kuningas teki liiton Isinin kanssa ja sen takia rakennutti Isinin herrattarelle Ninsinnalle ja Nanna-Sinille, Urin jumalalle, temppelin. Babylonia on saattanut ulottua Eufratia pitkin pohjoisesta Sipparista kaakkoiseen Dilbatiin. Ehkä tämän Babylonin dynastian ensimmäisen kuninkaan aikana kauppa vapautui temppelin ohjauksesta, niin kuin muuallakin Mesopotamiasta näihin aikoihin. Hekatompedon
Temppeli rakennettiin Peisistratoksen suvun tyrannian aikana. Sen rakentaminen alkoi noin vuonna 570 eaa., ja se valmistui noin vuonna 550 eaa. Temppeli purettiin ateenalaisten voitettua persialaiset Marathonin taistelussa vuonna 490 eaa., jolloin samalle paikalle alettiin rakentaa niin kutsuttua Vanhaa Parthenonia. Vanha Parthenon tuhoutui persialaissodissa vuonna 480 eaa., minkä jälkeen paikalle rakennettiin siinä edelleen oleva Parthenonin temppeli. Salomo (oratorio)
Salomo (HWV 67) on Georg Friedrich Händelin touko–kesäkuussa 1748 säveltämä oratorio. Se pohjautuu Raamatun kirjoituksiin kuningas Salomosta. Teos kantaesitettiin Covent Gardenissa 17. maaliskuuta 1749 säveltäjän itsensä johdolla. Libretosta kunnia on annettu Newburgh Hamiltonille. Babylonia
Babylonian alue oli ollut aikaisemmin 3000–2000 eaa. Sumerin ja Akkadin vallassa. Kiš oli alueen suuri seemiläinen valtakeskus sumerien aikana, samoin Akkad. Babylonia laajeni hiljalleen Hammurabin edeltäjien aikana noin 100 km:n läpimittaiseksi. Babylonin vankeus
Raamatun mukaan Nebukadnessar vei suuren osan Jerusalemin asukkaista vankeuteen Babyloniin Juudan kuningas Joojakinin aikana antaen vain köyhien jäädä sinne. Myöhemmin, Nebukadnessarin 19. hallitusvuotena, Sidkian hallitessa, Jerusalem hävitettiin piirityksen jälkeen täysin ja koko väestö vietiin pakkosiirtolaisuuteen.. Kun Persian kuningas Kyyros (Koores) myöhemmin valloitti Babylonin, hän myönsi juutalaisille oikeuden palata Juudaan. Samalla hän antoi heille luvan rakentaa myös Jerusalemin temppeli uudestaan, mutta se saatiin rakennetuksi vasta Dareioksen hallitsijakaudella. Babylonia
Noin vuoden 1000 eaa. tienoilla maahan saapui Arabian aavikoiden reunoilta ryösteleviä puolibarbaarisia aramealaisia, jotka saartoivat kaupunkeja, tappoivat ja ryöstivät sekä kidnappasivat talonpoikia. Maaseutua tuhottiin, karavaaneja ryösteltiin ja maa ajautui sekasortoon. Ihmiset halveksivat kuninkaitaan, jotka vaihtuivat tuhkatiheään vallankaappauksissa, kun nämä eivät kyenneet estämään aramealaisten virtaa maahan. Etelässä nousi valtaan Merimaan II dynastia halliten 1028–1006 eaa., kuninkaita muun muassa Simmash Shipakin 1027–1007 eaa., joista ei tiedetä kovin paljoa. Basun lyhytaikainen dynastia hallitsi 1006–986 eaa. Elamin valta kesti 986–981 eaa. Maar-biiti-apla-usurin johdolla. Aramealaisten uhka torjuttiin lopulta niin, että babylonialaiset luovuttivat aramealaisille eli kaldealaisille alueita, ja runsaslukuisemmat aramealaiset ottivat maassa ohjat käsiinsä. Niinpä aramealaistet heimopäälliköt jakoivat Babylonian keskenään ja myös vähitellen sivistyivät. Eufratin ja Tigriin suistoalue sekä Tigriin itäpuolinen alue pysyivät levottomina, koska sinne virtasi uusia kansoja. Uus-Babylonia
Babylonialaiset eivät hyökänneet temppeleihin hyökätessään Assyriaan mutteivät voineet estää meedialaisten tekemää Assurin temppelin hävitystä. Assyria kukistui lopullisesti 606 eaa.. Aleksandrian kirjasto
Aleksandrian pääkirjasto ja sen sivukirjasto tuhoutuivat muutamaa vuosisataa myöhemmin luultavasti eri aikoina syistä, joista ei vieläkään ole täyttä varmuutta. Legendojen mukaan pääkirjasto tuhoutui tulipalossa Julius Caesarin vallatessa kaupungin 47–48 eaa. Nykyisen käsityksen mukaan tuolloin tuhoutui ainoastaan osa kirjastosta. Sivukirjasto tuhoutui mahdollisesti vuonna 391 kun Rooman keisari Theodosius I tuhosi Serapiksen temppelin, jonka yhteydessä kirjasto sijaitsi. Apollonin temppeli (Korintti)
Apollonin temppeli rakennettiin alun perin Korintin ensimmäisen tyrannin Kypseloksen aikana noin vuonna 650–625 eaa. Se tuhoutui vuonna 580 eaa. mahdollisesti levottomuuksissa, jotka saattoivat liittyä tyranniaa ja oligarkiaa kannattaneiden väliseen taisteluun.
Uusi, suurempi temppeli rakennettiin noin vuonna 560–540 eaa. Samalla temppelin temenos-aluetta laajennettiin pohjoiseen. Apollonin temppeli oli Korintin merkittävin Akrokorintilla sijainneen Afroditen temppelin ohella. Temppeli kärsi todennäköisesti vaurioita roomalaisten tuhottua kaupungin vuonna 146 eaa., mutta se oli ilmeisesti harvoja rakennuksia, joita ei tuhottu kokonaan. Siksi se voitiin kunnostaa, kun kaupunki rakennettiin uudelleen vuodesta 44 eaa. eteenpäin. Vanha Parthenon
Temppeliä alettiin rakentaa vanhanaikaiseksi käyneen, paikalla 500-luvulta eaa. sijainneen Hekatompedonin temppelin paikalle noin vuonna 490 eaa, sen jälkeen kun ateenalaiset olivat voittaneet Marathonin taistelun. Tuolloin Hekatompedon purettiin. Vanhan Parthenonin rakentaminen oli kesken kun persialaiset valtasivat ja tuhosivat koko Ateenan, mukaan lukien temppelin vuonna 480 eaa. Temppelin säilyneissä osissa on merkkejä siitä että se poltettiin tuolloin. Jahve
Kuningas Salomo rakensi Jahvelle temppelin Jerusalemiin 900-luvulla eaa., mutta vielä 800-luvulla eaa. pakanauskonnot olivat niin voimissaan, että Jahven kultti oli vaarassa jäädä niiden nielaisemaksi. Jahven profeetat kuten Hoosea vastustivatkin israelilaisten pakanajumalia ja pyrkivät lakkauttamaan heidän palvontansa. Solomon (500-luku)
Solomon (; s. noin 480/490 – k. 544) oli itäroomalainen sotapäällikkö. Hän oli eunukki ja palveli vandaalisodan aikana (533–534) Pohjois-Afrikassa sotapäällikkö Belisariusta. Sodan päätyttyä vuonna 534 hänet nimitettiin vastaperustetun African pretoriaaniprefektuurin maaherraksi (nykyinen Tunisian, Pohjois-Algerian ja Pohjois-Libyan alue). Tässä virassa hän joutui taistelemaan kapinaan nousseita maureja vastaan. Solomon kukisti maurit kahdesti Tunisiassa, mutta keväällä 536 syttynyt armeijan kapina pakotti hänet pakenemaan Pohjois-Afrikasta. Hän kuitenkin palasi vuonna 539, kun kapina oli kukistettu. Toisen kautensa aikana Solomon kukisti maurit, ja karkotti loputkin vandaalit provinssista. Hän myös rakennutti Pohjois-Afrikkaan useita linnoituksia ja ympäröi monia kaupunkeja muureilla. Provinssi sai nauttia muutaman vuoden ajan rauhasta ja kukoistuksesta, mutta vuonna 543 maurit nousivat jälleen kapinaan, ja Solomonin oli taas lähdettävä heitä vastaan. Roomalaiset kuitenkin lyötiin Numidian ja Byzaciumin rajalla vuonna 544 käydyssä Cilliumin taistelussa, jossa Solomon sai surmansa. Raamatun historiallisuus
Jerusalemista on vain vähän löytöjä 900-luvulta eaa. Kaupunki on kuitenkin tuhottu ja uudelleenrakennettu 15-20 kertaa väitetyn Daavidin ja Salomon ajan jälkeen, joten arkeologiset todisteet ovat saattaneet myös tuhoutua. Joitakin löytöjä on ajoitettu keskiselle pronssikaudelle ja myöhemmin rautakaudelle. Alueelta on kuitenkin vuonna 2005 tehty löytö, jota on esitetty kuningas Daavidin palatsin paikaksi, ja jonka on väitetty voivan muuttaa tämän näkemyksen. Arkeologit eivät kuitenkaan ole päässeet yksimielisyyteen, onko kyseessä Daavidin palatsi, ja kysymys on herättänyt Israelissa runsaasti into­himoja myös poliittisista syistä. Zeuksen temppeli (Dodona)
Hellenistisellä kaudella, Epeiroksen kuningas Pyrrhoksen aikana 200-luvun eaa. alkupuolella temenosta laajennettiin ja se ympäröitiin kolmelta sivulta joonialaista tyyliä edustaneilla stoilla eli pylväshalleilla, joihin oli sijoitettu Pyrrhoksen voittamiltaan roomalaisilta ottamia kilpiä. Aitolialaiset tuhosivat pyhäkön vuonna 219 eaa. Eilat
Bysantin valtakunnan alaisuudessa kaupungista tuli yksi kristinuskon tukikohdista alueella ja kaupunki sai oman piispanistuimensa ennen vuotta 325. Kaupungin kautta kulki myös Siinainvuoren luostarille matkaavia pyhiinvaeltajia. Nykyisen kaupungin keskustasta on löydetty 200-luvun lopulla tai 300-luvun alussa rakennetun basilikan jäännökset. Kyseessä saattaa olla maailman vanhimpiin erikseen kirkoksi rakennettu rakennus ja se tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 363. Bysantin valtakaudella kaupungin ympärille rakennettiin myös muuri suojaamaan sitä ympäristön paimentolaisilta. Kaupungin alamäki alkoi vuodesta 614, jolloin persialaiset valtasivat Jerusalemin. Persialaiset käyttivät omia kauppareittejään, jotka kulkivat Ailan ohi. Herakleios valtasi Jerusalemin takaisin persialaisilta vuonna 628, mutta Aila jätettiin paljolti oman onnensa nojaan heikentyneessä valtakunnassa. Muslimit alkoivat levittäytyä Tabukista pohjoiseen vuonna 630 ja vuonna 632 he ottivat haltuunsa kaupungin sen piispan kanssa tehdyn sopimuksen jälkeen. Jeremian kirja
Jeremian kirja kertoo juutalaisen profeetta Jeremian profetioista ja hänen elämänsä ympärille sijoittuneista tapahtumista. Jeremia eli siihen aikaan, kun Juudan kuningaskunta kukistui babylonialaisten vallan alle ja Salomon temppeli tuhottiin. Apollonin temppeli (Náxos)
Suuren temppelin rakentaminen paikalle alkoi arkaaisella kaudella noin vuonna 530 eaa. Tuolloin saarella piti valtaa tyranni Lygdamis Naksoslainen. Hän vaikuttaa halunneen rakentaa saarelle hyvin suuren temppelin, ja siitä oli määrä tulla yli 100 jalkaa pitkä. Rakennustyö jäi kuitenkin kesken, kun Naksos päätyi sotaan Samoksen kanssa. Lopullisesti työ hylättiin sen jälkeen, kun Lygdamis syöstiin vallasta vuonna 506 eaa. Babylonia
Babylonin alueella on asuttu jo pitkään, ainakin vuodesta 5500 eaa. Babylon sijaitsi muinaisen Akkadin alueella pohjoisessa Etelä-Mesopotamiassa. Kaupunki oli olemassa jo kolmannella vuosituhannella Akkadin ja Sumerin aikoina. Kun Uus-Sumeri romahti noin vuonna 2000 eaa., lännestä saapuneet paimentolaiset, amorilaiset, ottivat kaupungin ohjakset käsiinsä noin 1950 eaa. Augustuksen temppeli
Temppelin likimääräinen ulkonäkö tunnetaan roomalaisista rahoista. Se oli rakennettu joonilaiseen tyyliin. Rakennuttajaa ei varmuudella tiedetä, sen oletetaan olleen joko keisari Tiberius tai Augustuksen lesken Livian. Temppelin avajaisjuhlallisuudet pidettiin vuonna 37 keisari Caligulan johdolla. Temppeliä korjattiin vuosina 89 ja 90 sen kärsittyä vaurioita tulipalossa. Uudelleen sitä korjattiin vuonna 150. Viimeinen tunnettu maininta temppelistä on asiakirjassa vuodelta 248. Sen jälkeen se lienee vähitellen raunioitunut ja sen kivet otettu materiaaliksi uusiin rakennuksiin. Paikalla, jossa tempeeli on sijainnut ei ole tehty kaivauksia, joten tietoa mahdollisista jäännöksistä ei ole. Nabucco
Tarina kertoo juutalaisten vankeudesta Babyloniassa. Ooppera sijoittuu aluksi Jerusalemiin ja myöhemmin Babyloniaan Nebukadressar II:n hallinnon aikaan (605–562 eaa). Nebukadressar hävitti Salomonin temppelin vuonna 586 eaa ja vei juutalaiset pakkotyöhön Babyloniaan. Oopperan näytöksil­lä on myös omat nimensä: I näytös on "Jerusalem", II "Uskoton", III "Profetia" ja IV "Hajonnut jumalankuva". Lekhaionin tien basilika
Basilika oli rakennettu roomalaisella ajalla keisari Augustuksen hallituskaudella noin vuosien 25–1 eaa. välisenä aikana. Se tuhoutui todennäköisesti vuoden 70 jaa. maanjäristyksessä ja rakennettiin uudelleen 100-luvun jaa. ensimmäisellä puoliskolla. Lopullisesti rakennus tuhoutui 300-luvulla, mahdollisesti vuoden 375 maanjäristyksessä. Dodona
Dodonan merkitys nousi kaupungin päädyttyä molossien kuninkaiden vallan alle. Pyhäkköalue sai nykyisin tunnetun muotonsa kuningas Pyrrhoksen aikana 297–272 eaa. Hän teki paikasta Epeiroksen uskonnollisen keskuksen, ja sinne rakennettiin muun muassa suuri teatteri. Kaupungissa alettiin viettää Naïan juhlia ja kisoja Zeuksen kunniaksi joka neljäs vuosi. Pyrrhoksen lyöttämissä rahoissa esiintyvät usein Zeuksen ja Dionen päät viittauksena oraakkeliin.
Aitolian liiton joukot tuhosivat Dodonan vuonna 219 eaa. Makedonian Filippos V:ttä vastaan käymänsä sodan aikana. Polybioksen mukaan aitolialaiset tuhosivat Zeuksen temppelin ja polttivat muun pyhäkön. Samaan aikaan tuhottiin myös Dion. Vuonna 218 eaa. makedonialaiset ja epeiroslaiset tuhosivat kostoksi Thermoksen, ja rakennuttivat tämän jälkeen Dodonan ja Dionin pyhäköt uudelleen saamallaan sotasaaliilla. Roomalaiset tuhosivat Dodonan uudelleen 168/167 eaa., ja Mithridates VI ja tämän traakialaiset joukot vuonna 88 eaa. Kaupungin teatteri muutettiin Augustuksen aikana areenaksi. 100-luvulla jaa. Pausanias kuvasi temppelin ja ennuspaikan näkemisen arvoiseksi. Keisari Hadrianus vieraili paikalla vuonna 132. Didyma
Didymassa on sijainnut kolme eri Apollonin temppeliä. Ensimmäinen temppeli oli peräisin 600- tai 700-luvulta eaa. Tämän tilalle alettiin rakentaa uudempaa temppeliä noin vuosina 550-540 eaa. Persialaiset tuhosivat tämän vuonna 494 eaa. Kolmatta temppeliä alettiin rakentaa noin vuonna 300 eaa.
Didyman temppelin alue ("temenos") käsitti itse "Apollon Didymaeuksen" temppeli ("Didymeion") ja useita pienempiä temppelejä muille jumalille, kuten Artemiille ja Zeulle. Myös pieni Didyman kylä oli temppelin alueella. Alueella oli myös "kresmografion", jossa oraakkelin vastauksia säilytettiin ja pyhä lehto. Salomonsaaret
2. huhtikuuta 2007 kello 7.39 (20.39 UTC) Salomonsaarilla tapahtui Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskuksen mukaan 8,1 momenttimagnitudin vedenalainen maanjäristys, jonka keskus oli 45 kilometriä eteläkaakkoon Gizon saaresta. Järistys aiheutti voimakkaan tsunamin, joka iskeytyessään Gizolle surmasi kymmeniä ihmisiä ja jätti tuhansia kodittomiksi. Vuoden 2009 helmikuussa Salomonsaarille julistettiin poikkeustila rankkasateiden aiheuttaman tulvimisen vuoksi. Vuoden 2010 tammikuussa tapahtui jälleen maanjäristys, jonka aiheuttamat maanvyöryt ja tsunami jättivät 1 000 ihmistä kodittomiksi. Babylonin vankeus
Babylonin vankeus (vanhassa raamatunkäännöksessä Baabelin vankeus) oli juutalaisten maanpakolaisuus Babyloniassa Kaksoisvirranmaassa Mesopotamiassa. Se alkoi vuonna 597 eaa., jolloin Nebukadressar II ensimmäisen kerran valloitti Jerusalemin, ja päättyi Kyyroksen valloitettua Babylonin vuonna 539 eaa. Babylonin vankeus
Juudan kuningaskunta, joka oli Israelia pienempi, vastusti Israelia pitempään valloittajia ja jopa laajeni vuosina 930–730 eaa. Raamatussa kerrotaan isien jumalalle kuuliaista kuninkaista profeetoista sekä huonoista hallitsijoista kuten Israelin kuninkaan Ahabin tyttärestä Ataljasta, joka hallitsi Juudaa 850-luvun eaa. jälkeen ja Baal-uskonsa takia surmattiin. Juudan kuningaskunta joutui Egyptin vasalliksi ennen kuin Babylonian kuningas Nebukadnessar II vuonna 587 eaa. hävitti Jerusalemin temppelin ja vei suuren osan kansasta vankeuteen Babyloniaan. Bysantin valtakunta
Alkujaan Bysantin valtakuntaan kuuluivat kaikki Välimeren itäosan rannikot. 600-luvulla se menetti suuren osan alueistaan arabeille, minkä jälkeen se käsitti vain Anatolian ja osan Balkania. Valtakunta koki nousu- ja laskukausia, mutta pysyi Välimeren alueen suurvaltana 1100-luvulle asti. Valtakunta jaettiin väliaikaisesti neljännen ristiretken jälkeen ja se tuhoutui lopullisesti turkkilaisten valloittaessa Konstantinopolin vuonna 1453. Bysantin kulttuuriperintö elää kuitenkin edelleen esimerkiksi ortodoksisessa kirkossa ja sen luostareissa. Babylon
Heettiläiset ryöstivät heikentyneen Babylonin vuonna 1595 eaa. Kassiitit valtasivat kaupungin heidän jälkeensä ja nimesivät sen Karanduniashiksi. Seuraavaksi kaupungin tuhosi Assyrian kuningas Sanherib. Hänen seuraajansa Assarhaddon rakensi kaupungin uudelleen ja palautti sille sen entisen loiston. Kaupunki kapinoi assyrialaisia vastaan uudelleen Assurbanipalin kaudella, mutta se säästettiin. Soúnio
Sunionin Poseidonin pyhäkköalue perustettiin noin vuonna 700 eaa. Vuonna 490 eaa. pyhäkköalueelle alettiin rakentaa varhaisempaa Poseidonin temppeliä. Se kuitenkin tuhoutui persialaisten hyökkäyksessä vuonna 480 eaa. Nykyisin paikalla oleva Poseidonin temppeli rakennettiin noin vuonna 444 eaa. Temppeli on suhteellisen hyvin säilynyt, ja se on suosittu päiväretkikohde Ateenasta erityisesti auringonlaskun aikaan. Konstantinopoli
Mellakoitsijoiden aloittamat tulipalot tuhosivat Hagia Sofian kirkon. Justinianus määräsi arkkitehti Isidoros Miletoslaisen ja matemaatikko Anthemios Tralleislaisen suunnittelemaan vanhan tuhoutuneen basilikan tilalle uuden ja mahtavamman kirkon. Uusi Hagia Sofia vihittiin käyttöön 26. joulukuuta 537. Siitä tuli pian Konstantinopolin ja koko Bysantin valtakunnan tärkein kirkko. Salomon temppeli
Käsitys temppelissä olleista kiertoportaista lienee peräisin Lutherin Raamatunkäännöksestä vuodelta 1545 sekä englanninkielisestä King James Bible –versiosta vuodelta 1611. Kiertoportaista ei kuitenkaan puhuta mitään suomalaisissa Raamatunkäännöksissä vuosilta 1933 ja 1992. Josephus ei myöskään mainitse kiertoportaita, vaikkakin pitää leveitä portaita, joilla temppelirakennuksessa noustiin yläkerroksiin, taidokkaina. Leroy Watermanin mukaan alkuperäistermi, jolla usein viitataan tässä yhteydessä kiertoportaisiin on masoreettisessa tekstissä ”lulim”, joka esiintyy teksteissä vain yhden kerran. Poseidonin temppeli (Isthmia)
Temppeli oli keskeisin osa Isthmian Poseidonin pyhäkköaluetta, jolla järjestettiin muun muassa Isthmian kisat. Paikka on ollut kulttikäytössä viimeistään 1100-luvulta eaa. lähtien. Temppeli rakennettiin alun perin arkaaisella kaudella noin vuonna 700 eaa. Se tuhoutui tulipalossa noin vuonna 480–470 eaa. Uusi temppeli rakennettiin noin vuonna 465–450 eaa. Myös se vaurioitui pahoin Spartan hyökkäystä seuranneessa tulipalossa vuonna 390 eaa. Tämän jälkeen se rakennettiin jälleen uudelleen; nykyisin paikalla olevat rauniot ovat tästä rakennusvaiheesta. Koska Korintin kannas oli keskeinen kulkureitti, temppeli kärsi myöhemminkin usein sodista. Salomo
Tärkein Salomosta kertova lähde on Raamattu, jossa Salomosta kerrotaan Ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa (1–11) sekä pidemmin Ensimmäisessä aikakirjassa ja Toisessa aikakirjassa. Kirjat kertovat saman tarinan eri tavoin ja hiukan ristiriitaisesti, ja ne jättävät Salomon elämään aukkoja. Näiden kirjojen lisäksi Salomosta voidaan saada tietoa hänen kirjoittamikseen väitetyistä kolmesta Raamatun kirjasta. Juutalaiset ja kristityt pitävät Raamatun kertomuksia luotettavina Salomon elämän kuvauksina, sillä ne katsotaan kirjoitetun jumalallisen johdatuksen vallassa. Varhaisista kriittisistä raamatuntutkijoista esimerkiksi jo Baruch Spinoza kiinnitti paljon huomiota Salomoon ja huomautti, että myös Salomo teki inhimillisiä virheitä esimerkiksi siinä, että hän ei tuntenut piin arvoa (1. Kun. 7:23). Jerusalemin kolmas temppeli
Rooman keisari Hadrianus myönsi juutalaisille luvan rakentaa temppeli uudestaan, mutta muutti sittemmin mieltään. Simon bar Kokhban johtamat kapinalliset valloittivat Jerusalemin roomalaisilta vuonna 132, minkä jälkeen temppelin rakentamista jatkettiin. Kapinan epä­onnistuminen johti Mišnan kirjoittamiseen, ja uskonnolliset johtajat päätyivät käsitykseen, että seuraava yritys temppelin jälleen­rakentamiseksi saattaisi olla vuosi­satojen päässä ja sen vuoksi oli vaara, että käytännöt ja seremoniat saattaisivat unohtua. Rangaistukseksi kapinasta roomalaiset muuttivat Jerusalemin nimen Aelia Capitolinaksi ja maakunnan Syria Palaestinaksi, ja juutalaisilta kiellettiin pääsy kaupunkiin paitsi temppelin hävittämisen muisto­päivänä. Vainosta hengissä selvinneiden rabbien sallittiin kuitenkin edelleen yllä­pitää Jamnian koulua niin kauan kuin he maksoivat Rooman valta­kunnalle erityistä veroa. Sámos
Polykrates rakennutti vuonna 540 eaa. Hera-jumalattaren myyttiselle syntymäpaikalle tälle pyhitetyn suuren temppelin eli Heraionin, joka oli yksi antiikin maailman suurimpia temppeleitä. Se on nykyisin Unescon maailmanperintökohde. Temppeli oli ensimmäinen suurista joonialaisista temppeleistä ja muodostui suuresta joukosta pylväitä. Se tuhoutui vain noin kymmenen vuoden päästä, mahdollisesti maanjäristyksessä. Temppelin alueelta on löydetty suuri määrä patsaita ja votiivilahjoja, jotka ovat Sámoksen arkeologisessa museossa. Sieltä löytyy muun muassa maailman suurin säilynyt kuros-patsas, niin kutsuttu Samoksen kuros. Temppelin rauniot sijaitsevat Pythagóreion lähellä. Sen alueella tehdään yhä kaivauksia.
Pythagóreion lähellä sijaitsee myös toinen saaren kuuluisimmista nähtävyyksistä, 1 036 metriä pitkä Eupalinoksen vesitunneli. Se on historian toinen tunneli, jonka kaivaus aloitettiin samanaikaisesti vuoren molemmilta puolilta. Myös tunneli rakennettiin Polykrateen aikaan. Nykyisin tunneli on suosittu turistikohde. Pythagóreion alueella on jatkuvia arkeologisia kaivauksia, joita näkee niin kylän rantaviivalla kuin sen keskustassakin. Kylä on nimetty antiikin Samoksesta kotoisin olleen Pythagoraan mukaan. Zagrebin katedraali
Zagrebin katedraali on Zagrebin korkein rakennus. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1093, mutta tataarit tuhosivat sen maan tasalle vuonna 1242. Osmanien valtakunta valloitti Bosnian ja Kroatian 1400-luvun lopulla, minkä vuoksi tuomiokirkon ympärille rakennettiin muurit, joista osa on edelleen pystyssä. Lähi-idän historia
800-luvulla eaa. Assyrian kuningas Salmanassar III laajentaa assyrialaisten valtakuntaa ja 700-luvun lopulla eaa. Sargon II vakiinnuttaa Assyrian suurvallaksi ja nousee myös Babylonian valtaistuimelle. Babylon hävitetään 689 eaa. Juutalainen kalenteri
Babylonian pakkosiirtolaisuuden aikana 586 eaa. juutalaiset ottivat käyttöön kuukausien babylonialaiset nimet, ja jotkut heimot kuten essealaiset käyttivät aurinkokalenteria viimeiset kaksi vuosisataa ennen ajanlaskun alkua. Babylonialainen kalenteri taas periytyy suoraan sumerilaisesta kalenterista. Ensimmäinen Bulgarian valtakunta
Simeonia seurasi vallassa hänen toiseksi vanhin poikansa Petûr vuonna 927 ja hän oli vallassa aina vuoteen 970 saakka. Bulgaria jatkoi sodankäyntiä hänen valtakaudellaan, mutta sodan luonne oli muuttunut puolustukseksi madjaareja vastaan. Myös valtakunnan sisällä oli ongelmia etenkin sen eteläosissa. Sodankäynti heikensi Bulgariaa merkittävästi. Kirkkokin kärsi ongelmista etenkin bogolismin leviämisen myötä. Sen oppeihin kuului muun muassa kaikkien valtion instituutioiden pitäminen pahoina ja valtion menoihin osallistumisen kieltäminen. Oppi herätti kannatusta etenkin alempien yhteiskuntaluokkien keskuudessa. 900-luvun loppupuoli olikin nopean heikentymisen aikaa ja vuonna 971 Bysantti valloitti maan pääkaupungin Preslavin. Pääkaupunkia siirrettiin tämän jälkeen useaan kertaan, kunnes se asetettiin Ohridiin. Bulgaria koki kuitenkin vielä lyhyen nousukauden Samuilin valtakaudella 997–1014, jolloin se valloitti takaisin menettämiään alueita. Lopullinen tappio tuli kuitenkin vuonna 1014, kun bulgarialaiset hävisivät raskain tappioin Kleidionin taistelun Bysanttia vastaan Belassitsa-vuoren lähellä. Tarinan mukaan Bysantin tuolloinen keisari Basileios II otti tuhansia vankeja ja sokaisi näistä suurimman osan jättäen vain joka sadannen johdattamaan sokaistut toverinsa bulgrilaisten puolelle. Nähtyään sotajoukkonsa kohtalon Samuil sai sydänkohtauksen ja kuoli samana vuonna. Julius Caesarin temppeli
Julius Caesarin temppeli () oli jumalaksi julistetun Julius Caesarin temppeli antiikin Roomassa. Toisen triumviraatin jäsenet päättivät temppelin rakentamisesta sen jälkeen kun senaatti julisti Caesarin jumalaksi vuonna 42 eaa. Temppeli otettiin käyttöön 18. elokuuta 29 eaa. Caesarin ruumis poltettiin Forum itäreunalla, ja tälle paikalle temppelikin rakennettiin. Hadrianus antoi jälleenrakentaa temppelin.http://dilb.etc.ucla.edu./projects/Forum/reconstruction/view/1134 Salomonsaaret
Salomonsaaret on saaristovaltio Tyynellämerellä. Maantieteellisesti se on osa Melanesiaa ja sijaitsee Papua-Uuden-Guinean itäpuolella. Salomonsaaret koostuu yli 990 saaresta, joiden yhteispinta-ala on yli 28 000 neliökilometriä ja asukasluku vuoden 2011 arvion mukaan 571 890. Maan pääkaupunki on yli 60 000 asukkaan Honiara, joka sijaitsee Guadalcanalin saarella. Valtaosa maan väestöstä on melanesialaisia ja uskonnoltaan kristittyjä. Salomonsaaret joutui Ison-Britannian siirtomaaksi 1800-luvun lopulla ja itsenäistyi 7. heinäkuuta 1978. Toisen maailmansodan aikana saarilla käytiin merkittäviä taisteluita Japanin ja Yhdysvaltojen välillä. Salomonsaaret kuuluu nykyään Kansainyhteisöön. Babylon
Babylonista vain kaksi prosenttia on kaivettu esille. Alue on nykyisin avattu turismille, mutta kävijöitä on huomattavan vähän. Rauniokaupunki on myös laajenevan teollisuuden uhkaama: sen itäisen osan ja muurin läpi on esimerkiksi vedetty öljyputki.
Babylon mainitaan Raamatussa lukuisia kertoja, aina kielteisessä yhteydessä. Tunnetuin kertomus on Babylonissa sijainneesta Baabelin tornista, jonka kerrottiin aiheuttaneen maailmaan kielten sekasorron.