Missä Meksikon osassa asteekit elivät?
Asteekit
Asteekit (myös atsteekit tai azteekit) olivat Meksikon ylätasangoilla elänyt intiaanikansa. Asteekit johtivat vuosina 1428–1521 vahvaa asteekkivaltakuntaa, joka ulottui Mesoamerikassa Meksikonlahdelta Tyyneenmereen.
Asteekit
Asteekit tekivät paperia viikunapuun kaarnasta. Puuta kasvaa etenkin Morelosin alueella, missä moni kylä oli erikoistunut paperinvalmistukseen. Asteekit kirjoittivat koodekseja ja muita käsikirjoituksia uskonnollisiin, historiallisiin ja hallinnollisiin tarkoituksiin. Kirjoitustaitoisia asteekeista olivat kirjurit, papit ja filosofit. Kirjurit erikoistuivat usein tiettyyn kirjatyyppiin. Kirjurin ammatti periytyi isältä pojalle. Asteekkien historia
Asteekkien saapuessa 1200-luvulla tolteekkien valtakunta oli hajonnut tai hajoamassa, ja Meksikon laaksossa oli monia kaupunkivaltioita. Alun perin Meksikon laaksoa hallitsivat ensin chichimekit ja myöhemmin tepaneekkien Azlapotzalco. Pohjoisesta oli vaeltanut alueelle nahuatlia puhuvia nomadiheimoja, joista asteekit eivät suinkaan olleet kaikkein mahtavimpia. Huitzilopochtli
Asteekkien mytologiassa Huitzilopochtli esitetään jumalana, joka johdatti asteekit alkuperäisestä kotimaastaan Aztlanista Meksikon laaksoon. Matkan aikana papit kantoivat Huitzilopochtlia esittävää kolibrin kuvaa harteillaan, ja öisin jumalan ääni antoi käskyjä. Huitzilopochtlin määräyksestä asteekkien pääkaupunki Tenochtitlán perustettiin vuonna 1325 Texcocojärven pienelle kivikkoiselle saarelle.Kaupungin ensimmäinen temppeli rakennettiin sille paikalle, jossa kotka nokki kallion päällä käärmettä. Tämä kohtaus on kuvattuna nykyisen Meksikon lipussa. Tämän jälkeen jokainen asteekkihallitsija laajensi temppeliä. Myöhäispaleoliittinen kausi
Muun muassa Kanadassa ja Alaskassa elävien eskimojen, aleuttien ja metsästyksellä elävien Kanadan subarktisen alueen athabasca-ryhmän intiaanien elämäntapa oli ennen eurooppalaisten tuloa käytännössä myöhäispaleoliittinen Myöhäispaleoliittista traditiota edustivat myös Itä-Siperian alkuperäiskansat, tšuktšit, ostjakit ja evenkit ennen poronhoitoa sekä Suomen metsäsaamelaiset. Uskonto oli totemistinen. Uskottiin heimon polveutuvan kantaisästä, eläimestä. Muita myöhäispaleoliittista muistuttavia alkuperäiskansoja ovat Australian aboriginaalit, Afrikan bushmannit ja pygmit ilman eurooppalaisvaikutusta sekä saarilla Indonesiasta itään asuvat tasadait. Asteekit
Muinaisista asteekeista on saatu tietoa kirjoitettujen dokumenttien ja säilyneen esineistön muodossa. Kirjallisia lähteitä ovat muinaisten asteekkien itsensä kirjoittamat kuvakäsikirjoitukset, espanjalaisvalloittajien tekemät kuvaukset, kronikoitsijoiden kirjoitukset sekä varhaisen siirtomaa-ajan dokumentit. Mesoamerikan intiaanikulttuurit
Viimeistään vuonna 1200 eaa syntyi suuria olmeekkien rakentamia seremoniakeskuksia Meksikonlahden etelärannan tienoille nykyiseen Tabascon osavaltioon. Ensimmäisiä merkittäviä olmeekkien päällikkökuntia oli muutaman tuhannen asukkaan San Lorenzo noin 1200 eaa. ja levitti vaikutustaan Meksikon keskyylängölle asti. Olmeekkien kulttuurissa rakennettiin tasalakisia pyramidimaisia kumpuja, tehtiin suuria kiviveistoksia ja muuta monumenttiarkkitehtuuria. Uskotaan väestön jakautuneen pieneen johtavaan ylimystöön ja tavalliseen kansaan. Samaan aikaan Meksikon ylängöllä vaikutti Tlatilcon kulttuuri, jossa näkyi olmeekkivaikutusta. Olmeekkien vaikutus ulottuikin kauas Meksikon laaksosita pohjoiseen varsinkin Tyynenmeren rannikolla, ja lännempänäkin Tampicoon asti. Olmeekkien vaikutus kattoi myös koko Jukatanin ja ulottui Hondurasin länsiosiin asti. Olmeekit lienevät olleen mixe-zoqueita.. Noin 900 eaa olmeekkivaikutus heikkeni Meksikon ylängöllä San Lorenzon romahtaessa. Noin 700 eaa syntyi Meksikon ylängölle kasvava Cuicuicon keskus ja Tlatilco kasvoi kaupungiksi. Samoihin aikoihin, noin 500 eaa, syntyi Oaxacan laaksossa eteläisillä vuorilla sapoteekkien kulttuuri, joka varmuudelle ensimmäisenä käytti kirjoitusta. Luultavasti olmeekit levittivät vaikutteitaan varhaislle mayooille. Maya-alueella syntyi noin 1000 eaa varhainen Nakben keksus, jossa oli alkavaa monumenttirakentamista. Seuraavina vuosisatoina mayakeksuten määrä ja koko kasvoivat. Mesoamerikan intiaanikulttuurien muotoutumisvaihe
Saattaa olla, että Mesoamerikan kulttuurin piirteitä, joihin kuuluvat kohollaan olleet temppelit, on lainattu Etelä-Amerikasta, missä kulttuuri kehittyi aiemmin. Olmeekit kehittivät Mesoamerikan kulttuurin ituja Meksikonlahden etelärannalla olevissa päällikkökunnissaan noin 1200-300 eaa. Heidän alkuperänsä voi olla Tyynenmeren rannikolla Guatemalan seuduilla, alueella joka lienee saanut vaikutteita Perusta. Ensimmäiset valtiot lienevät syntyneen Meksikon keskiylängöllä, missä vuoden 1000 eaa. jälkeen syntyi Oaxacan laaksoon sapoteekkien keskus San José Mogote. Sapoteekit kehittivät kirjoituksen noin 500 eaa. Asteekkien historia
Cortés hyökkäsi tämän jälkeen asteekkien pyhään kaupunkiin Cholulaan polttaen ja ryöstäen sen, surmaten ehkä tuhansia intiaaneja. Tämän jälkeen Cortés jatkoi matkaansa kohti asteekkien pääkaupunkia Tenochtitlánia, missä asteekkihallitsija Moctezuma (Montezuma) otti hänet ystävällismielisesti vastaan sen ajan Meksikon diplomaattisten tapojen mukaan. Huasteekit
Huasteekkien katsotaan vaeltaneen ns. Aridoamerikasta eli Pohjois-Amerikan aavikkoalueilta. Asteekkivaltakunta
Vuonna 1458 Motecuhzoma ja Texcocon kuningas Nezahualcóyotl laajensivat asteekkivaltakuntaa Meksikonlahdelle sekä nykyisen Oaxacan alueelle. Koska keskusvallan ote valloitettuihin kaupunkeihin oli melko löyhä, ne täytyi usein valloittaa uudelleen. Motecuhzoman seuraaja Axayacatl valloitti läntisen Tolucan laakson sekä myös Tenochtitlánin naapurikaupunki Tlatelolcon. Tolucan laakson länsipuolella asuivat taraskit, joiden valtakunta muistutti asteekkivaltakuntaa monin tavoin. Noin vuonna 1478 taraskien sotajoukot kukistivat asteekkijoukot Meksikon keskusylängöllä, minkä jälkeen asteekit jättivät taraskit rauhaan. Asteekkien historia
Asteekit maksoivat tepaneekeille veroa ja taistelivat palkkasotureina heidän armeijoissaan. Tämän myötä heidän elintasonsa ja sotataitonsa kehittyi ja kaikkialta Méxicon laaksosta alkoi virrata asteekkien kaupunkiin ihmisiä, jotka tahtoivat asettua menestyvän saarelaiskansan keskuuteen. Tenochtitlán laajeni laajenemistaan ja sen naapurikaupungista, Tlatelolcosta tuli vilkas markkinapaikka. Asteekkien ylhäisölle moniavioisuus oli sallittua ja kun miehet ottivat vaimoikseen runsaasti naapurikaupunkien prinsessoja, asteekkien tukijoukot laajenivat. Asteekkien historia
Asteekkien perimätiedon mukaan heidän heimojumalansa Huitzilopochtli oli antanut heille tehtäväksi rakentaa kaupungin paikkaan, jossa he näkevät kotkan seisovanopuntiakaktuksen latvassa käärme nokassaan. 200 vuotta kestäneen etsinnän jälkeen he lopulta löysivät etsimänsä linnun Méxicon laaksosta, Texcocojärven suoperäiseltä saarelta ja perustivat sinne kaupungin, joka sai nimen Tenochtitlán, "Kivikaktus". Asteekit asettuivat sitten Texcocojärven keskelle Tlatelolcosta etelään huonolle alueelle – parhaat maat oli jaettu.Koska asteekit olivat vain pieni heimo, niin he joutuivat alussa asumaan "kaislojen seassa, ruokojen seassa". Meksikonrääkkä
Meksikonrääkkä ("Laterallus ruber") on keskiamerikkalainen rantakana. Sen elinympäristö ulottuu Meksikon etelä- ja itäosista etelään Hondurasiin, Pohjois-Nicaraguaan ja Luoteis-Costa Ricaan. Philip Lutley Sclater ja Osbert Salvin kuvailivat lajin holotyypin Guatemalan Vera Pazista vuonna 1860. Asteekkien historia
Asteekeista tuli mahtikansa, koska he olivat pelottomia sotureita ja taitavia rakentajia. Osasyy asteekkien nousuun saattoi olla myös tyytymättömyys tepaneekkien valtaan. Kaupunkia rakennettiin vähitellen matalaan järveen tuomalla alueelle paaluja, kiviä ja maata. Tenochtitlánin ensimmäinen temppeli perustettiin 1325. Chalco
Chalco oli esikolumbiaanisen Meksikon chalca-intiaanien alue. Se oli sodassa asteekkien kanssa 1300-luvun lopulla ja 1400-luvulla. Tämä alue, "tlatoani", jakautui neljään alueeseen, jotka taas pieniin kuningaskuntiin. Asteekkien historia
Vuonna 2006 löydettiin Méxicostä pyramidi, joka on yhtä vanha kuin Teotihuacánin pyramidi. Tämä kertoo sen, että Tenochtitlán olisi ollut olemassa kauan ennen perimätiedon väittämää. Asteekit ovat saattaneet vallata valmiin kaupungin ja asettua sinne ylimystöksi. On myös mahdollista, että väite asteekkien vaelluksesta on myyttiä. Vaellusaihe on suosittu intiaanimytologiassa. Esikolumbiaaniset intiaanikulttuurit
Maissin viljely johti suurten kylien syntyyn Meksikonlahden seuduilla, jonne kehittyi noin 1800–1200 eaa. suuria olmeekkien päällikkökuntia. Mesoamerikassa nousi monia voimakkaita sivilisaatioita, kuten Teotihuacán. Näiden perinteitä jatkoivat muun muassa tolteekit ja asteekit, jotka loivat Teotihuacánin tapaan molemmat suurvallan. Varsinaisena valtiona pidetään vasta mayojen ja sapoteekkien kaupunkivaltioita. Sapoteekkikulttuuri syntyi noin 500 eaa. Mesoamerikkalaiset uskonnot perustuivat monilta osin ihmisten uhraukseen. Heidän kauppaverkostonsa ulottui laajoille alueille. Olmeekit, mayat ja muut Mesoamerikan yhteisöt olivat edelläkävijöitä matematiikassa ja astrologiassa. Huasteekit
Huasteekkien esikolumbiaaniset keskukset olivat mahtavimmillaan Mesoamerikan klassisella kaudella 300–900, mutta supistuivat 900–1500 monilla eri alueilla. Monet tutkijat katsovat huasteekkien sivilisoituneen vasta myöhäisklassisella ajalla. Eniten kulttuuria kansa tuotti myöhäisklassisella kaudella Teotihuacánin romahdettua, ja ajalla, jolloin tolteekit eivät olleet vielä nousseet. Asteekit löivät huasteekit 1450. Espanjalaisten saapumisen aikoihin husteekkeja oli ehkä 500 000. Codex Mendoza
Codex Mendoza on kolmiosainen asteekkien koodeksi, joka tehtiin 1540-luvun alkupuolella eli noin 20 vuotta Meksikon espanjalaisvalloituksen jälkeen. Koodeksi sisältää asteekkien historiaa, päivittäistä elämää ja maakuntien maksamien pakkoverojen luetteloita. Nimensä se on saanut Antonio de Mendozalta, joka oli koodeksin valmistumisaikaan Uuden-Espanjan varakuningas. Alkuperäisteosta säilytetään Oxfordin yliopiston Bodleian Libraryssa. Azcapotzalco
Azcapotzalco() oli tepaneekki-intiaanien keskus Meksikon eteläisellä keskiylängöllä Texcoco-järven länsirannalla. Nahuat
Nahuat ovat meksikolainen alkuperäiskansa. He puhuvat nahuatlin kieltä. Nahuatlinkielisiä nahuoja oli vuoden 1990 väestönlaskennassa 1,2 miljoonaa, ja he ovat Meksikon suurin alkuperäiskansa. Heitä asuu etenkin Huastecassa, pohjoisessa ja eteläisessä Sierra de Pueblassa, Morelosissa ja Guerrerossa. Jonkin verran nahuoja asuu myös El Salvadorissa. Muinaiset asteekit kuuluivat nahuakansoihin. Asteekkien historia
Asteekit solmivat vuonna 1428 Texcocon ja Tlacopanin kaupunkien kanssa kolmiliiton, joka hallitsi Meksikon laaksoa aina espanjalaisten saapumiseen 1519. Tenochtitlán kasvoi sen suurimmaksi kaupungiksi. Asteekkinärhi
Asteekkinärheä tavataan kotoperäisenä Luoteis-Meksikossa. Lajin populaatioksi arvioidaan 10000-20000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja sopivat elinympäristöt ovat vähenemässä. Asteekkivaltakunta
Asteekkivaltakunta oli Meksikossa vuosien 1428–1521 välillä toiminut suuri asteekkien johtama imperiumi. Se oli kolmiliitto, jonka osapuolia olivat Meksikon laaksossa sijainneet Tenochtitlánin, Texcocon ja Tlacopanin kaupunkivaltiot. Meksiko
Meksiko sijaitsee Pohjois- ja Etelä-Amerikan välisellä kannaksella Sen pohjoinen rajanaapuri on Yhdysvallat, ja kaakossa sitä rajoittavat Guatemala ja Belize. Läntisellä ja eteläisellä rannikolla on Tyynimeri ja itäisellä rannikolla Meksikonlahti ja Karibianmeri. Meksikon eteläisimmät osat kuuluvat Keski-Amerikkaan, mutta suurin osa maasta on Pohjois-Amerikassa. Shoshonit
Varhain 1000-luvulla suuret määrät ute-asteekkien kielisiä kansoja aloitti laajan muuttoliikkeen Pohjois-Amerikassa. Heistä muotoutui yhtä lailla Meksikon asteekit kuin Kalliovuorille asettuneet "numicin"-murretta puhuneet shoshonit. Oman uskomuksensa mukaan shoshonit muuttivat Etelä-Amerikasta noin vuonna 900 jaa., sen jälkeen kun mayojen kulttuuri oli romahtanut. Rio Granden alueelta New Mexicosta ja eteläisestä Montanasta on löydetty 1100-luvulle ajoitettuja kalliopiirroksia, jotka on jäljitetty shoshoneihin ja kertovat heidän laajasta levinneisyydestään. Myöhempien vuosisatojen ilmastonmuutosten seurauksena shoshonit alkoivat liikkua pienissä ryhmissä Montanan tasangoilla, jossa he metsästivät biisoneita ja hanka-antilooppeja. Shoshonit liikkuivat jalkaisin tai koiravaljakoilla. Meksikon lippu
Meksikon vaakunakuva tulee asteekkimyytistä, jonka mukaan vaeltavat asteekit rakensivat kaupunkinsa siihen, missä näkivät jumala Huitzilopochtlin määräävän merkin kotkasta nopal-kaktuksessa ("Opuntia ficus-indica"). Merkki nähtiin pienellä saarella Texcocojärvellä, mihin perustettiin Tenochtitlán, nykyinen México. Teotihuacán
Tolteekkien arvellaan asuttaneen kaupunkia sen luhistumisen jälkeen, ja heidän jälkeensä sitä asuttivat asteekit. Vuonna 1910 Meksikon hallitus hävitti Teotihuacánin temppelialuetta, koska halusi "entistää" siitä yhtenäisemmän näköisen maan 100-vuotisjuhlia varten. Pohjois-Amerikan lounaisalueen intiaanit
Pohjois-Amerikan lounaisalueen intiaanit olivat eteläisen Yhdysvaltain Kalliovuorten alueella Yhdysvaltain ja Meksikon rajaseudulla asuneita alkuasukkaita. Alue tunnetaan lähinnä maanviljelystä, mutta siihen sopimattomilla alueilla elettiin metsästyksellä ja keräilyllä. Tunnetuimmat alueen intiaaniheimot lienevät olleen ryöstelystään tunnetut apassit ja navajot. Melko tunnettuja ovat myös maataviljeleviin, taloissa asuneisiin maanviljelijöihin kuuluneet hopit ja zunit, jotka olivat pueblointiaaneja. Pohjoisesta saapuneet apassit ja navajot olivat pueblointiaanien vihollisia. Espanja valloitti seudun 1540-luvulla ja Yhdysvallat valtasi alueen Meksikolta 1840-luvulla. Pueblointiaanit kapinoivat espanjalaisia vastaan vuonna 1680, minkä takia hevosen käyttö alkoi voimaperäisesti levitä intiaanien keskuuteen. Yhdysvallat liitti alueen itseensä vuonna 1849, jolloin alkoi pitkä sissisota navajoja ja apasseja vastaan. Intiaanisodat päättyivät sissipäällikkö Geronimon antautumiseen vuonna 1886. 1900-luvulla on tämän alueen intiaaniväestö melkein kuusinkertaistunut ja oli 1980-luvun alussa 270 000. Asteekkivaltakunnan valloitus
Kun espanjalaiset olivat sijoittamassa mukanaan kuljettamaansa siltaa ensimmäiseen kohtaan, taistelu alkoi. Asteekit hyökkäsivät kanootein pengertien vierestä ja myös tietä pitkin. Konkistadorit jäivät kapealle pengertien pätkälle saarroksiin ja paniikki ja sekasorto valtasi espanjalaiset. Taistelu oli ankara: Satoja espanjalaisia kuoli astekkien hyökätessä heitä vastaan. Nuolia satoi espanjalaisten päälle, ja he joutuivat jättämään kuljetettavan sillan taaksensa. Konkistadorit hyökkäsivät kohti asteekkeja yrittäen ylittää sillatonta pengertien aukkoa. Monet espanjalaiset hukkuivat Texcoco-järveen pengertien aukkoihin mukanaan kantamansa kullan ja haarniskojen alas painamina, tai asteekkien tappamana. Eräs espanjalainen hyppäsi pitkän loikan ratsullaan pengertien aukon yli. Texcocojärvi
Texcocojärvi (kirjoitetaan joskus "Tezcocojärvi") oli Meksikon laaksossa sijaitseva järvi, jonka paikalla on nykyään Méxicon kaupunki. 1400- ja 1500-luvulla järven saarella sijaitsi asteekkivaltakunnan pääkaupunki Tenochtitlán. Valloitettuaan asteekkivaltakunnan espanjalaiset alkoivat kuivattaa järveä, ja se on nykyään miltei kadonnut. Texcoco
Texcoco (klassiseksi nahuatliksi "Tetzco(h)co") oli ennen espanjalaisten tuloa asteekkien liittolaiskaupunki Meksikon laaksossa Texcoco-järven itärannan lähellä. Siellä asui kansa nimeltä Acolhua, joka oli asteekeille sukua. Texcocon johtaja Nezahualcoyotl (1403–1473) auttoi asteekkeja heille vihamieliseksi kääntyneiden tepaneekkien kukistamisessa. Ennen espanjalaisvalloitusta kaupungissa asui 24 000 ihmistä ja sen ala oli 450 hehtaaria. Olmeekit
Olmeekeista ei tiedetty ennen 1900-lukua. Löytyneitä olmeekkikulttuurin esineitä oli sitä ennen pidetty asteekkien, mayojen tai jopa kiinalaisten valmistamina. Yhdysvaltain luonnontieteellisen museon George Vaillant oivalsi vasta vuonna 1932 olmeekkiesineiden vanhuuden ja niiden yhteyden Meksikonlahden rannikon alankoseutuihin. Hän alkoi ensimmäisenä kutsua esineiden valmistajia "olmeekeiksi" asteekkien 400 vuotta aiemmin espanjalaisille nimemän ja kuvaaman salaperäisen, kyseisellä seudulla asuneen kansan mukaan. Estado de México
Osavaltion pohjoisosa on tasankoa ja kukkuloita, etelässä on rotkoja ja vuoria, idässä on tulivuoria, lännessä vuoria ja kukkuloita. Keskiosassa on laakeita laaksoja. Osavaltion jokia ovat Lerma, Tula, Moctezuma ja Pánuco. Eräillä alueilla ei ole lainkaan vesistöjä. Montezuma II
Montezuman suuressa palatsissa Tenochtitlánissa oli riippuvia puutarhoja, kymmenen huoneen lintutalo vesialtaineen sekä yksityinen eläintarha, jonka satojen eläinten joukossa oli jaguaareja, kotkia, puumia, kettuja ja käärmeitä. Palatsissa asui myös kääpiöitä, kyttyräselkiä ja albiinoja. Asteekkikuningasta palveli 3000 avustajaa. Kuninkaalla oli tapa syödä ylelliset ateriansa kultaisen sermin takana yksin jonglöörien ja akrobaattien viihdyttämänä. Hän piti lintujen metsästämisestä puhallusputkella ja oli kiinnostunut taiteesta, astrologiasta ja filosofiasta. Kuninkaalla oli myös tapana käydä useita kertoja pyhiinvaellusmatkalla Teotihuacánin kaupungissa.
Montezuma oli huolissaan asemastaan, sillä asteekkien valta oli huteralla pohjalla ja alistetut heimot aloittivat kapinoita. Hän tarkkaili jatkuvasti enteitä ja kyseli ennustajilta neuvoja. Kun Montezuma kuuli muukalaisten, espanjalaisen Hernán Cortésin johtamien konkistadorien saapuneen suurilla laivoillaan rannikolle, hän yritti ensin lahjoa espanjalaisia. Arvokkaat lahjat kuitenkin vain ruokkivat kullanhimoisten espanjalaisten nälkää. Cortés marssi Tenochtitlániin elokuussa 1519. Montezuma päästi hänet kaupunkiinsa, ja aluksi johtajien välit olivat ystävälliset. Kaksi viikkoa myöhemmin espanjalaiset kuitenkin vangitsivat Montezuman ja määräsivät tämän julistamaan kuuliaisuuttaan Espanjan kuninkaalle. Cortésin poistuttua väliaikaisesti kaupungista siellä puhkesi taisteluita ja asteekit valitsivat uudeksi johtajakseen Cuitláhuacin. Espanjalaiset määräsivät Montezuman lepyttämään kansaansa, mutta hän sai kiven päähänsä ja kuoli. Elokuussa 1521 käytiin viimeinen taistelu, jossa espanjalaiset ja heidän intiaaniliittolaisensa kukistivat asteekit ja tuhosivat Tenochtitlánin. Asteekit
Asteekkivaltakunta syntyi vuonna 1428 kolmen kaupunkivaltion liittona. Sen jälkeen kun tepaneekit oli kukistettu, Tenochtitlán, Texcoco ja Tlacopan muodostivat sotilaallis-taloudellisen liittouman. Ne solmivat keskinäisen hyökkäämättömyyssopimuksen ja sopivat avustavansa toisiaan valloitussodissa muita kaupunkeja vastaan. Valloitettujen alueiden verot jaettaisiin liittolaisten kesken niin että Tenochtitlán ja Texcoco saisivat kaksi osaa kumpikin ja Tlacopan yhden osan. Asteekit
Asteekit harjoittivat kolmenlaista pengerviljelyä. Yleisin pengertyyppi oli kivillä reunustettu, jyrkän rinteen suuntainen penger. Tällaiset viljelmät olivat samankaltaisia kuin inkoilla, mutta pienempiä ja alkeellisempia. Loivemmilla rinteillä asteekit tukivat penkereitään jättiagaveaidoilla. He rakensivat penkereitä myös joenuomiin rotkojen pohjille, jokeen nähden kohtisuoraan.
Maissi oli asteekkien tärkein viljelykasvi, ja se tekikin mesoamerikan korkeakulttuurien synnyn mahdolliseksi. Maissia pystyttiin kasvattamaan korkeinta vuoristoa lukuun ottamatta kaikkialla asteekkien mailla. Se oli runsassatoinen ja tarjosi asteekeille tärkeän proteiininlähteen, sillä lihaa ei ollut paljon saatavilla. Asteekit tekivät maissista esimerkiksi tortillaleipiä ja tamalea. Maissilla oli tärkeä sija myös asteekkien uskonnossa, ja sille oli monta jumalaa ja rituaalia. Toinen tärkeä ruoka-aine oli pavut, joita nautittiin tortillojen kanssa joka aterialla. Myös tomaatit, avokadot, kurpitsat ja chilipippurit olivat yleistä ruokaa. Chian ja amarantin siemeniä jauhettiin ja nautittiin eri tavoin. Meksikonlaaksossa syötiin myös nopal-kaktuksen hedelmiä ja jättiagaavea, josta tehtiin käyttämällä mietoa alkoholijuomaa "pulquea". Uto-asteekkilaiset kielet
Kaikki uto-asteekin eri murteita analysoineet tiedemiehet myöntävät tämän kieliperheen valtavan laajuuden ja monimuotoisuuden. Jotkut ovat löytäneet todistusaineistoa siitä, että Uto-asteekkien esi-isät ovat olleet lähtöisin pohjoisista. Toinen koulukunta uskoo kieliryhmän juurten löytyvän Kaliforniasta. Edelleen Uto-asteekkien kieli yhdistetään myös Meksikon asteekkeihin. Chichimeekit
Asteekkien perimätiedon mukaan chichimeekit kukistivat tolteekkien valtakunnan ryöstäen sen pääkaupungin Tulan. Chichimeekkien imperiumi oli huipussaan 1200–1250, ja sen keskus oli Tenayuca. Heidän valtansa Meksikon laaksossa kesti Azlapotzalcon tepaneekkien nousuun asti eli noin 950-1300 jaa. Asteekit kutsuivat chichimeekeiksi alueen paimentolaisia. Teo-chichimeekit olivat alkuperäinen liikkuva metsästäjä-keräilijäjoukko, joka asui luolissa, mutta myöhemmin tamimet asettuivat paikoilleen viljelemään maata ja asumaan ruohotaloissa. Asteekit
Meksikon laakson maan puutteen vuoksi asteekit perustivat osan viljelmistään Texcocojärven eteläosiin ja Tenochtitlanin ympärille rakennetuille tekosaarille eli "chinampoille", jollaisia Mesoamerikassa oli käytetty jo aiemminkin. Saaret tehtiin kasveista ja mudasta, ja ne tuettiin paalutuksin ja kasvattamalla niille puita. Idätys tapahtui kelluvilla kylvölautoilla, joista kasvit siirrettiin saarille. Tällaiset viljelmät olivat hyvin hedelmällisiä, ja niistä saatiin kolme tai neljä satoa vuodessa. Mescalerot
Mescalerot ovat eräs niistä Pohjois-Amerikan intiaaniheimoista, jotka on opittu tuntemaan apasseina. Heidän varhaiset esi-isänsä ovat olleet lähtöisin Kanadasta, mutta espanjalaiset tutkimusmatkaajat tapasivat mescaleroja jo 1500-luvulla nykyisen Yhdysvaltain lounaisilta alueilta. Uudessa-Meksikossa ja Teksasissa heidät tunnettiin 1600-luvulta lähtien hevosilla liikkuvina metsästäjinä, jotka tekivät myös ryöstöretkiä kohteinaan niin paikallisten pueblo-intiaanien kuin espanjaisten siirtolaistenkin kylät. Näiltä matkoiltaan mescalerot toivat mukanaan paitsi ratsuja ja karjaa niin myös orjia. Viime mainittujen käyttämisen he olivat oppineet espanjalaisilta itseltään, jotka olivat alistaneet monet alueen pienistä heimoista orjatyövoimakseen. Asteekkirastas
Asteekkirastasta tavataan Meksikossa. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kolumbianmammutti
Kolumbianmammutit asuttivat Pohjois-Amerikan eteläistä puoliskoa yltäen aina Yhdysvaltain pohjoisosista Meksikon kautta niinkin etelään kuin Costa Ricaan. Eräästä Costa Ricalaisesta näytteestä, poskihampaasta, ilmoitettiin vuonna 1963 mutta se on sittemmin hävinnyt. Näillä alueilla ympäristöllä on saattanut olla vaihtelevampia elinalueita kuin noilla, joita villamammutit asuttivat pohjoisessa. Joitakin alueita peittivät heinät, ruohovartiset kasvit, puut ja pensaat; alueiden rakenne vaihteli seudulta toiselle ja siihen kuului elinympäristöjä kuten ruohostomaita, savanneja ja metsäaroja. Myös metsäalueita oli; vaikka mammutit eivät olisi pitäneet metsiä parempina, metsäaukeat pystyivät tarjoamaan niille heiniä ja ruohovartisia kasveja. Mayojen korkeakulttuuri
Mayojen asuinalue käsittää yli 300 000 neliökilometriä Keski-Amerikassa. Mayoja asui ja asuu nykyään eteläisen Meksikon Chiapasin ja Tabascon osavaltioissa ja Jukatanin niemimaalla Quintana Roon, Campechen ja Jucatánin osavaltioissa. Mayojen alue ulottui myös Meksikon eteläpuolisen Keski-Amerikan pohjoisosiin Guatemalaan, Belizeen, El Salvadoriin ja läntiseen Hondurasiin. Ennen klassisen kauden lopun romahdusta mayoja arvioidaan olleen jopa 10–15 miljoonaa. Asteekit
Hernán Cortésin vuosina 1519–1521 johtama espanjalaisten sotaretki hävitti asteekkivaltakunnan ja teki alueesta Espanjan siirtomaan. Taudeista ja teloituksista hengissä selvinneet intiaanit, myös espanjalaisten liittolaiset tlaxcalteekit, päätyivät maaorjuutta muistuttavaan asemaan. Texcoco-järvi kuivatettiin, ja Tenochtitlánin paikalle nousi aikaa myöten Méxicon kaupunki. Eurooppalaisten mukanaan tuomat kulkutaudit, kuten isorokko ja tuhkarokko, tappoivat monia, mahdollisesti jopa 90 prosenttia väestöstä. Vuonna 1545 alkaneessa epidemiassa kuoli 15 miljoonaa ihmistä, noin 80 prosenttia väestöstä. Vuonna 2017 vanhoista luurangoista otetuissa DNA-testeissä syyksi tähän joukkokuolemaan näyttäisi paljastuvan "Salmonella"-sukuun kuuluva bakteeri "Salmonella enterica". Meksiko
Meksikon väestöstä suurin osa intiaanien ja eurooppalaisten yhteisiä jälkeläisiä mestitsejä, joita vuoden 2010 tilastojen mukaan oli 64,3 prosenttia väestöstä. Alkuperäisasukkaita väestöstä oli 18,0 ja meksikon valkoihoisia 15,0 prosenttia väestöstä. Alkuperäisasukkaista alle puolet asuivat enää heimoyhteisöissä. Asteekkien historia
Aluksi kaupunki oli vain mitätön rykelmä savesta ja kaisloista tehtyjä asumuksia. Sen asukkaat hankkivat elantonsa metsästämällä ja kalastamalla alueen eläimiä. Saatuaan kylliksi saalista varastoon, asteekit alkoivat käydä sillä vaihtokauppaa toisten lähistöllä asuvien heimojen kanssa. Saaren ja mantereen välille muodostui vilkas kanoottiliikenne, kun asteekit veivät ruokaa ja toivat rakennustarvikkeita kaupunkiaan varten. Agutit
Agutien levinneisyysaluetta ovat Meksiko, Väli-Amerikka, Brasilia ja pienet Antillit. Ne syövät pääasiassa kasviperäistä ravintoa, mutta ravinnoksi kelpaavat myös hyönteiset ja jopa pikkulinnut. Maailmanhistoria
Meksikon ylänköä hallitsivat ensin tolteekit vuosina 980–1160. Pohjoisesta hyökänneet chichimeekit saivat alueen hallinnon tepaneekeille noin vuonna 1300. Asteekit kukistivat tepaneekit 1420-luvulla. Asteekit laajensivat valtaansa, joka ulottui pien Meksikon lahdelle. Espanjalaiset konkistadorit saapuivat Keski-Amerikkaan Hernán Cortésin johdolla 1519. He tuhosivat asteekkivaltakunnan vuoteen 1521 mennessä. Asteekit
Asteekit ovat saaneet nimensä jossain pohjoisessa sijainneesta paikasta nimeltä Aztlán ('valkoinen maa'), josta he oman perimätietonsa mukaan saapuivat Meksikon laaksoon. Heimo alkoi vaelluksensa aikana käyttää itsestään nimeä mexicat, jolla myös espanjalaisvalloittajat heidät tunsivat. Arkaaisen "asteekki"-nimityksen ottivat uudelleen käyttöön 1700- ja 1800-lukujen historioitsijat, ja nimitys jäi yleiseen käyttöön. Asteekeiksi voidaan lukea suppeassa mielessä vain pääkaupunki Tenochtitlánin mexicat tai muuallakin Meksikon laaksossa asuneet heimot. Laajemmassa mielessä asteekeiksi voidaan lukea myös Meksikon laaksoa ympäröivien ylänköjen laaksoissa eläneet nahuatlinkieliset heimot. Asteekkivaltakunnan tuhoutumisen jälkeen jäljelle jääneitä intiaaneja on kutsuttu nahuoiksi. Intiaanit
Asteekit olivat viimeinen kansa, joka otti vallan keskisessä Meksikossa ennen espanjalaisten konkistadorien tuloa. Aluksi halveksitut ja syrjityt maanviljelijäasteekit rakensivat Texcocojärven soiselle saarelle pääkaupunkinsa Tenochtitlánin, jonka raunioille rakennettiin myöhemmin Ciudad de México. Vuoden 1200 tienoilla asteekit suorittivat jättimäisen valloituksen, joka varmisti heille suurimman vallan alueella ajalla ennen espanjalaisia. Vuoden 1520 tienoilla espanjalaiset kukistivat asteekit muutamassa vuodessa muiden intiaanikansojen avulla. Meksikonsusi
Meksikonsuden alkuperäistä elinaluetta oli Meksiko ja Yhdysvaltojen eteläosat: Arizonan, New Mexicon ja Teksasin osavaltiot. Sitä vainottiin järjestelmällisesti 1800-luvulla mm. myrkkysyöttien avulla. Eläintarhoissa on nykyisin noin 150 yksilöä. On kiistanalaista, onko tätä alalajia enää olemassa luonnossa: IUCN:n raportissa sitä ei pidetä alalajina vaan populaationa, ja Meksikon populaation todetaan kadonneen luonnosta. ITIS pitää meksikonsutta alalajina. Asteekkivaltakunta
Kolmiliitto otti aluksi hallintaansa suurimman osan Meksikon laaksoa valloittamalla sodassa puolueettomina pysyneet eteläiset asteekkikaupungit. Näin kolmiliitto sai haltuunsa alueen vilja-aitan ja runsaasti verona maksettua ruokaa. Meksikon laaksosta kolmiliitto laajensi valtaansa etelään nykyisen Morelosin alueelle, missä oli useita asteekkikaupunkeja ja tiheästi väestöä. Morelosin semitrooppinen ja kostea ilmasto tarjosivat hyvät hedelmäsadot. Mexicojen kuningas Itzcóatl alkoi korostaa mexicojen asemaa muiden asteekkien kustannuksella ja kirjoitti historiankirjoja uusiksi tämän tarkoituksen edistämiseksi. Mexicat ottivatkin seuraavien vuosikymmenien aikana asteekkivaltakunnan johtajan roolin, vaikka suojelurahojen jako säilyikin ennallaan. Asteekkien historia
Kun asteekit auttoivat tepaneekit voittoon acolhuoita vastaan käydyssä sodassa, he saivat palkkioksi oikeuden kantaa veroja voitetulta heimolta. Tämä tarkoitti sitä, että asteekit olivat ensimmäistä kertaa historiassaan saaneet alamaisia ja vaikutusvaltaa mantereella. He eivät enää olleet tepaneekkien alistuneita liittolaisia vaan varteenotettava kilpailija. Tämän seurauksena tepaneekit pyrkivät tukkimaan kaikki Tenochtitlániin johtavat pengertiet. Mutta se oli turhaa, Itzcóatlin hallintokaudella 1428 asteekit liittoutuivat mahtavan Texcocon johtajan Nezahualcoyotlin kanssa, mukaan tuli monia tepaneekkien vasalleja. 114 päivää myöhemmin tepaneekit oli kukistettu ja heidän pääkaupunkinsa Azcapotzalco ryöstetty. Heidän kuninkaansa Maxtla uhrattiin väkijoukon silmien edessä: hänen rintansa halkaistiin ja sydän revittiin irti. Tämä oli kostoa siitä, että tämä tepaneekkijohtaja oli surmannut Itzcóatlin veljen. Itzcóatl
Itzcóatl oli 4. asteekkihallitsija, joka hallitsi 1427 (tai 1428) – 1440. Hän voitti Meksikon laaksoa hallinneet tepaneekit. Itzcóatl solmi kahden muun tepeneekkeja vastustaneen valtion kanssa kolmiliiton, josta tuli myöhemmän asteekkien suurvallan ydin. Meksikon laakson eteläosa joutui asteekkien kolmiliiton haltuun, ja lopulta valtakunta laajeni hieman laakson ulkopuolellekin. Eskimot
Eskimot ovat asuttaneet ilmastollisesti hyvin erilaisia alueita Pohjois-Amerikan pohjoisosissa, useimmat heistä kuitenkin pohjoisen napapiirin eteläpuolella ja neljännes Britteinsaarten leveysasteilla. Maat ovat enimmäkseen puuttomia, ja kasvistoa on vähän, etenkin itäeskimoiden karuilla asuinmailla. Asteekit
Asteekkien pääkaupunki oli mahtava Tenochtitlán, joka rakennettiin Texcocojärven saarelle. Sinne johti pengerteitä mantereelta, ja saarien välillä oli siltoja. Tenochtitlánin pinta-ala oli 8–13,5 km². Kaupungissa oli enimmillään 300 000–500 000 asukasta. Tenochtitlánin suurin temppeli oli omistettu auringon ja sodan jumala Huitzilopochtlille, ja se oli rakennettu 80 × 100 metriä laajan pyramidin huipulla olevalle tasanteelle 30 metrin korkeuteen. Kaupungin monista palatseista suurin oli hallitsijan palatsi, joka oli espanjalaisten saapuessa pinta-alaltaan neljä hehtaaria. Jokainen hallitsija rakennutti itselleen oman palatsinsa. Tolteekit
Pohjoisesta Meksikon keskiosiin vaeltaneet chichimeekit murskasivat 1100-luvulla tolteekkien ylivallan alueella. Sinne tunkeutuneiden kansojen joukossa olivat asteekit, jotka tuhosivat Tollanin 1100-luvun puolivälissä. Asteekit
Oman perimätietonsa mukaan asteekit saapuivat Meksikon laaksoon pohjoisessa sijainneesta paikasta nimeltä Aztlán, Chicomoztocin kautta. Aztlán saattoi olla todellinen paikka tai pelkkä myytti, mutta joka tapauksessa asteekkien uskotaan saapuneen pohjoisesta useiden sukupolvien aikana ja useassa aallossa. He mahdollisesti toivat alueelle myös nahuatlin kielen, tai ainakin tekivät siitä alueen pääkielen. Ensimmäiset Aztlánista muuttajat asettuivat Meksikon laaksoon noin vuonna 1200 ja myöhemmät tulijat noin vuonna 1220 sitä ympäröiviin laaksoihin. Viimeisinä saapui mexicojen heimo noin 1250. He asettuivat vielä asumattomille, huonoimmille maille. He muuttivat lopulta Texcoco-järven saarelle ja perustivat sinne Tenochtitlánin kaupungin. Tenochtitlán
Tenochtitlán oli asteekkivaltakunnan pääkaupunki Meksikon keskiylängön eteläosassa Meksikon laaksossa 1400-luvulla ja 1500-luvun alussa. Asteekit perustivat Tenochtitlánin vuonna 1325 Texcocojärven saarelle, jota laajennettiin kun kaupungin väkiluku kasvoi. Kaupunkiin johti pengerteitä mantereelta, ja saarien välillä oli siltoja. Saaren pohjoisosassa oli naapurikaupunki nimeltään Tlatelolco. Kaupungit yhdistyivät 1473, kun Tenochtitlán valloitti naapurinsa. Pohjois-Amerikan lounaisalueen intiaanit
Vuonna 1821 New Mexico ja Arizona kuuluivat silloin itsenäistyvään Meksikoon. Meksikon hallinto karkotti pois enimmät emämaan Espanjan fransiskaanit. Nyt apasseilla oli tilaisuus taas aloittaa laaja ryöstely, mitä monet espanjalaiset pakenivat vielä Sonorasta asti. Näihin aikoihin alkoivat Yhdysvaltain metsästäjät ja kauppiaat vaeltaa alueelle. Rio Granden itäpuolinen alue oli vuodesta 1836 Texasin tasavallan osa ja liitettiin vuonna 1845 Yhdysvaltoihin. Vuonna 1646 suuri osa lounaisaluetta joutui Meksikon ja Yhdysvaltain välisessä sodassa Yhdysvaltojen valvontaan, ja alue liitettiin suureksi osaksi Yhdysvaltoihin vuonna 1848, ja Meksiko myi Arizona eteläosankin Yhdysvalloille 1853. Sapoteekit
Sapoteekit asuivat Oaxacan alueella. Sapoteekkien tunnetuin keskus oli vuoren huipulla sijaitseva Monte Albán, josta on löydetty aiemmin tanssijoiksi kutsuttuja korkokuvia, joiden nykyisin arvellaan esittävän kuolleita sotilaita tai kidutettuja sotavankeja. Tanssija-korkokuvien yhteydessä on hieroglyfityyppistä kirjoitusta vuosilta 400–200 eaa. Olmeekit
Olmeekeista ei ole jäänyt riittävästi arkeologisia jäänteitä, jotta heidän etninen alkuperänsä ja kaikki asutuksensa tunnettaisiin. Nimi "olmec" on asteekin kieltä ja tarkoittaa ’kumikansa’. Olmeekkien itsestään käyttämää nimeä ei tiedetä. Monet tutkijat ovat esittäneet, että olmeekit puhuivat mixe-zoquekielten varhaista versiota, sillä monessa nykyisessä mesoamerikkalaisessa kielessä on lainasanoja siitä. Ateles
Hämähäkkiapinat elävät Amerikassa Meksikosta, keskiseen Brasiliaan ja Boliviaan. Nämä päiväaktiiviset eläimet ovat kaikkiruokaisia, mutta syövät lähinnä hedelmiä ja siemeniä. Hämähäkkiapinat liikkuvat ketterästi puissa käyttäen hyväkseen lähes karvatonta tarttumahäntäänsä. Hämähäkkiapinat ovat hitaita lisääntyjiä. Naaras synnyttää poikasen 2–4 vuoden välein. Meksiko
Meksikon alueen ensimmäiset ihmiset olivat varhaisia intiaaneja, jotka muuttivat sinne pleistoseenikauden loppuvaiheissa. Jotkut arkeologit ja kielitieteilijät uskovat ihmisen eläneen Meksikossa jo  –  sitten. Teopantecuanitlan
Teopantecuanitlan on arkeologinen alue nykyisen Meksikon valtion Guereron osavaltiossa, missä kehittyi varhais- tai keskimuotoutumisvaiheessa kehittynyt intiaaniyhteiskunta. Arkeologisten löytöjen perusteella temppelikeskuksella on kytkentöjä Meksikonlahden läheisyydessä eläneisiin olmeekkeihin.Tämä 1,6– 2 km² laajuinen keskus sijaitsee Amacuzac- ja Balsasjokien yhtymäkohdassa. Paikka oli asuttu 1500–400 eaa. Väkiluku ja kehittyneisyys olivat huipussaan 1000–800 eaa. Noin 1200 eaa. sinne rakennettiin Mesoamerikan vanhin kastelukanava. Sieltä on löydetty myös Mesoamerikan varhaisin valeholvi. Käärmeenyrtti
Käärmeenyrtin siemenillä on pitkä historia päihteenä etenkin Meksikon vuoristossa eläneiden heimojen keskuudessa. Francisco Hernandez kuvaili 1500-luvun loppupuolen kirjoituksissaan asteekkipappien syöneen kyseisiä siemeniä ollakseen kykeneviä vastaanottamaan yliluonnollisia viestejä ja kommunikoidakseen jumaliensa kanssa. Hernandezin mukaan papit näkivät näkyjä ja kokivat kauhistuttavia hallusinaatioita käärmeenyrtin siementen vaikutuksen alaisena. Asteekit käyttivät siemeniä myös maagisten voiteiden ainesosana. Axayacatl
Axayacatl oli asteekkien kuudes hallitsija ("tlatoani") vuosina 1469–1481. Hän nousi hallitsijaksi 19-vuotiaana Montezuma I:n kuoltua. Axayacatlin tärkeimpiä sotilaallisia voittoja olivat Tehuantepecinkannaksen sota sekä sotaretket Pueblanlaaksossa, Meksikonlahden rannikolla, Tolucanlaaksossa, Guerrerossa ja Meksikon laakson pohjoispuolella. Axayacatlin aikana Tlatelolcon ja Tenochtitlánin kaupunkien väliset jännitteet purkautuivat lyhyenä sisällissotana, jonka seurauksena Tlatelolco antautui vuonna 1473. Asteekit kävivät Axayacatlin johdolla vuosina 1478–1479 sotaretkelle läntisten taraskien kimppuun, mutta he joutuivat palaamaan suurtappion kärsineenä. Hernán Cortés
Kun asteekkien valtakunta oli kukistettu ja lakannut olemasta, Espanjan kuningas Kaarle I nimitti Cortésin Meksikon siirtokunnan kuvernööriksi. Hän alisti Keski-Amerikan muut intiaanikansat espanjalaisten orjuuteen, salli katolisten pappien käännyttää intiaaneja kristinuskoon ja ulotti Espanjan vaikutusvallan kaikkialle Uudessa-Espanjassa. Misteekit
Misteekit eli mixteekit ovat mesoamerikkalainen intiaanikansa. He alkoivat perustaa korkeakulttuuriaan Oaxacan laaksoon noin 600-luvulla. Misteekkien kulttuurissa oli lainoja aluksi etenkin Teotihuacánista ja myöhempinä vuosisatoina myös tolteekeilta, kuten sulkakäärmejumala ja metallien käsittelytaito. Misteekkikulttuurin kukoistusaikaa oli 1300-luvun alkupuoli, jolloin he valtasivat sapoteekeille kuuluneita alueita. 1400-luvulla sapoteekit valtasivat alueensa kuitenkin takaisin. Misteekkien nahalle tai paperille tehtyjä taitekirjoja on säilynyt useita: niistä tunnetuin on "Codex Nuttalli". Kirjat kertovat misteekkien rituaaleista ja myyteistä sekä mahdollisesti myös hallitsijoista, merkittävistä avioliitoista ja sotaretkistä. Mesoamerikan intiaanikulttuurit
Keski-Amerikan varhainen kulttuurikeskus oli Tabascossa sijaitseva olmeekkien kantamaa. Meksikon eteläinen keskiylänkö ja varsinkin Meksikon laakso oli merkittävä kulttuurikeskus tuhansia vuosia. Jukatanin niemimaan eteläosissa sijaitseva Petén oli varhaisen mayasivilisaation nousun kantamaa. Asteekit
Asteekit jakoivat maailman vaakasuoriin ja pystysuoriin alueisiin, joilla oli omat uskonnolliset merkityksensä. Keskustaa hallitsi tulenjumala, itää sateenjumala, etelää kevään ja kukkien jumala, länttä Quetzalcoatl ja pohjoista kuoleman herra Mictlantecuhtli. Pystysuunnassa maailmankaikkeus jakautui taivaisiin ja helvetteihin, joihin kuolleet päätyivät kuolintavastaan riippuen. Suurin osa vainajista pääsi vaikeuksien kautta "Mictlániin". Kuoleman valtakunnassa ei jaeltu palkintoja tai rangaistuksia, vaan siellä oli vain ikävystyttävää. Uto-asteekkilaiset kielet
Uto-asteekit ovat laajalle levinnyt Amerikan alkuperäisten asukkaisen muodostama kieliperhe, jonka eri murteita on tavattu yhtä lailla niin Pohjois- kuin Väli-Amerikassakin. Eniten Uto-Asteekkien murteet hallitsivat Pohjois-Amerikan länsirannikkoa, mutta kieli oli sangen yleinen myös Meksikossa, ja sitä puhuvia intiaanikansoja on tavattu myös pohjoisessa Guatemalassa. Asteekit
Asteekit kävivät kauppaa toreilla, jollainen oli lähes jokaisessa kylässä. Torimarkkinoilla myytiin ruokaa ja kaikkea mahdollista tavaraa. Jotkin harvat torit erikoistuivat johonkin tuotteeseen, kuten orjiin, ylellisyystuotteisiin tai koiriin. Yksi päivä viisipäiväisessä viikossa oli markkinapäivä, jolloin torit täyttyivät ihmisistä. Kaupankäynnin lisäksi markkinat olivat tärkeitä sosiaalisia tapahtumia, joissa ihmiset tapasivat muidenkin kylien asukkaita. Tlatelolcon tori oli asteekkivaltakunnan suurin tori ja keskustori; Hernán Cortés kuvasi sitä kaksi kertaa Espanjan Salamancan toria suuremmaksi. Toisin kuin esimerkiksi inkavaltakunnassa, asteekkien keskushallinto ei kontrolloinut paikallista torikauppaa tai muutakaan kaupankäyntiä. Torimyyjät maksoivat toriveroa oman kaupunkivaltionsa hallitsijalle. Meksiko
Espanjan valloittajat, konkistadorit, saapuivat Tenochtitlániin vuonna 1519, vangitsivat asteekkivaltakunnan johtajan Montezuman ja asettuivat tämän kanssa palatsiin asumaan. Näin espanjalaiset saattoivat hallita asteekkeja Montezuman avulla. On monesti väitetty atsteekkien suhtautuneen alussa espanjalaisiin ystävällisesti, koska asteekit uskoivat Hernán Cortésin olevan ennustusten mukaisesti idästä palannut jumala Quetzalcóatl. Joka tapauksessa ystävällismielisyys päättyi 1521, kun espanjalaiset surmasivat monia asteekkiylimyksiä. Lisäksi heidän tuomansa isorokko teki tuhojaan. Espanjalaiset perustivat siirtomaan nimeltä "Uusi Espanja" ja rakensivat sen pääkaupungin Meksikon vanhan Tenochtitlánin raunioille. Kaupunki sai nimensä mexica-heimosta. Loistonärhi
Loistonärhet elävät kahdessa erillispopulaatiossa Amerikassa. Pohjoinen populaatio elää Teksasin Rio Grandelta Hondurasin keskiosiin, eteläinen populaatio Kolumbiasta ja Venezuelasta Ecuadoriin, Peruun ja Boliviaan. Lajin elinympäristön ala on 580 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 0,5–5 miljoonaa yksilöä. Laji on pääasiassa paikkalintu. Meksiko
Meksiko ( tai "Méjico"), virallisesti Meksikon yhdysvallat (), on Pohjois-Amerikan eteläosassa sijaitseva 119,5 miljoonan asukkaan maa, jonka rajanaapureita ovat Yhdysvallat, Belize ja Guatemala. Maan pääkaupunki on México, josta käytetään usein myös englanninkielistä versiota Mexico City. Meksiko on asukasluvultaan maailman suurin espanjankielinen maa. Se on Pohjois-Amerikan maista pinta-alaltaan kolmanneksi ja asukasluvultaan toiseksi suurin. Chalco
Chalcat saapuivat alueelle joskus 1100- ja 1200-luvuilla. Kun chalcat kieltäytyivät maksamasta temppelinrakennusveroa asteekeille, chalcojen ja asteekkien välille puhkesi vuonna 1446 vakava sota. Asteekit valloittivat suurkuninkaansa Montezuma I:n johdolla chalcojen alueet 1465. Koska chalcojen maa oli hedelmällistä, he maksoivat asteekkien pääkaupunkiin Tenochtitlániin enemmän veroa kuin monet muut kansat. Sapoteekit
Sapoteekit taistelivat aluksi misteekkejä vastaan alueiden hallinnasta. Myöhemmin molemmat kansat joutuivat taistelemaan asteekkeja vastaan. Sapoteekit onnistuivat säilyttämään asteekkien valtakaudellakin rajoitetun itsehallinnon. Mesoamerikan intiaanikulttuurien muotoutumisvaihe
Meksikonlahden rannikon olmeekkeja on pidetty sivistyksen alullepanijoina. Heidän monumentteja sisältävät asutuskeskuksensa alkoivat kukoistaa viimeistään 1200 eaa., mikä liittyi tuhansien asukkaiden päällikkökuntien syntyyn. Olmeekkien vaikutus levisi laajalle. Samoihin aikoihin idempänä olevalla Etelä-Jukatanin alueella syntyi varhainen Nakben mayakeskus. Noin 500 eaa. sapoteekit lienevät kehittäneen kirjoituksen ja valtion Oaxacan laaksoon. México
México sijaitsee aiemman atsteekkien pääkaupungin Tenochtitlánin paikalla. Asteekit
Kolmiliitto otti aluksi hallintaansa suurimman osan Meksikon laaksoa ja sen jälkeen ympäröiviä alueita joka puolilla. Mexicat ottivat ajan myötä asteekkivaltakunnan johtajan roolin. Tlaxcalteekit
Hernán Cortésin johdolla maahan 1500-luvun alkupuolella tunkeutuneet espanjalaiset valloittajat voittivat tlaxcalteekit muutamassa taistelussa ja saivat taivuteltua nämä asettumaan puolelleen vanhaa vihollista vastaan asteekkien pääkaupungin Tenochtitlánin valtauksessa. Myöhemmin tlaxcalteekit saivat espanjalaisilta oikeuden ratsastaa ja kantaa tuliaseita toisin kuin asteekit ja monet muut. Siirtomaa-ajalla tlaxcalteekit valtasivat alaa Pohjois-Meksikosta perustaen sinne siirtokuntia. Meksikon laakso
Teotihuacánin noin 700 jaa. jälkeen tapahtuneen romahduksen jälkeen alueella vallitsi poliittinen hajaannus. Tolteekit perustivat valtakuntansa, joka luhistui ehkä chichimeekkien hyökkäyksiin tai kuivuuteen. Noin 1300-luvulla jaa. tepaneekit pitivät alueella valtaansa, kunnes asteekit kukistivat heidät 1400-luvun alkupuolella ja loivat suurvallan. Amerikan historia
Pohjoisesta tulleet nahuatlia puhuvat barbaarit sulautuivat paikallisiin intiaaniheimoihin ja omaksuivat näiden sivistyneen yhteiskunnan. Ensiksi Meksikon eteläistä ylänköä hallitsivat tolteekit noin 980–1160. Pohjoisesta hyökkäsi taas uusia heimoja, chichimeekkejä, jotka saivat noin 1300 jaa. Meksikon laakson herruuden tepaneekeille. Asteekit kukistivat tepaneekit 1420-luvulla ja alkoivat pian laajentaa valtaansa, joka ulottui pian Meksikon lahdelle. He olivat kukoistuksensa huipulla,kun espanjalaiset konkistadorit saapuivat Keski-Amerikkaan 1519. Maya-alueella oli vallinnut tolteekkivaikutteinen mayakulttuuri muun muassa Mayapánissa ja Chichen Itzássa noin 100-1440, mutta se tuhoutui pääosin ennen eurooppalaisten tuhoa. Vuosien sotien jälkeen Keski-Amerikka siirtyi espanjalaisten haltuun. Karibian hallinta sen sijaan jakautui useiden eurooppalaisten valtioiden kesken. Alkuritari
Alkuritari esiintyy endeemisenä Sierra Madre del Surin vuoristoalueella. Sen elinalue ulottuu eteläisessä Meksikossa Jaliscon, Oaxacan, Chiapasin, Guerreron, Morelosin, Pueblan, Michoacánin sekä Coliman osavaltioiden alueelle. Levinneisyys on erikoinen ja lienee jäänne eoseenikauden keskivaiheilta, jolloin vuoristo muodosti kapean niemen ympäröivään mereen. Eteläisimmät ja muusta levinneisyydestä erilliset esiintymät Oaxacan ja Chiapasin alueilla ovat saattaneet syntyä pleistoseenin jääkauden aikana perhosten siirtyessä lämpimämmille ilmastoalueille. Perhoset lentävät ilmeisesti yhtenä sukupolvena sadekaudella, ainakin heinäkuussa. Caxcatla
Caxcatla oli muinaisessa Mesoamerikassa Olmeca-Xicalanca-kansan keskus. Paikka sijaitsi eteläisessä Meksikossa, nykyisen Tlaxcalan osavaltion etelärajalla. Kaupungin keskusrakennukset sijaitsivat luonnon muovaamalla 200 metrin pituisella korokkeella, jota sanotaan nykyään espanjaksi "Gran Basamento"ksi. Pohjoispuolelta löydetty taistelua esittävä seinämaalaus "Mural de la batalla" on ajoitettu aikaan noin 700 jaa. Symboliikasta päätellen taistelu esittänee olmeekkien ja huasteekkien välistä taistelua. Asteekit
Asteekit olivat 1200-luvulla Meksikon laaksoon saavuttuaan vähäpätöisimpiä pohjoisesta muuttaneista nahuatlia puhuvista nahuakansoista. Työteliäitten kauppaa harjoittaneiden asteekkien merkitys alkoi kasvaa vasta 1300-luvun puolivälissä. Asteekit joutuivat pitkään alistumaan mahtavampien kaupunkivaltioiden valtaan tai liittoutumaan niiden kanssa. 1400-luvulla asteekkijohtaja Itzcoatl johti armeijansa liittolaiskaupunki Texcocon kanssa voittoisaan sotaan tepaneekkeja vastaan. Laajalle ulottuvat valloitussodat alkoivat seuraavan hallitsijan Moctezuma I:n aikana. Asteekkien valtakunta levisi laajalle, mutta oli melko heikko ja hajanainen. Espanjalaiset konkistadorit valloittivat asteekkien valtakunnan pääkaupungin Tenochtitlánin 13. elokuuta 1521 Hernán Cortésin johdolla. Tenochtitlánin paikalla on nykyisin Meksikon pääkaupunki México. Texcoco
Texcoco tai Tezcoco oli nykyisessä Meksikon laaksossa sijainnut asteekkien sukulaiskulttuurin Acolhuan asuttama kaupunki. Texcoco oli silloisen suuren Texcoco-järven itäisellä rannalla. Tolteekit
Tolteekkityyliä on löydetty melko kaukaa koillisesta ja luoteesta muun muassa taraskien alueelta. Heidän valtakuntansa ulottui Jukatanille ja Guatemalaan asti. Tolteekkikeramiikkaa on löydetty jopa Costa Ricasta asti. Tolteekkien pääkaupunki oli Tula, joka sijaitsee Méxicosta luoteeseen nykyisen Meksikon Hidalgon osavaltiossa Tula de Allenden kaupungin lähellä. Siellä on noin 12 km² laajuinen alue, jossa asui muinoin 30  000 − 40 000 asukkasta. Mesoamerikka
Mesoamerikka on historiallinen alue, joka ulottuu Keski-Meksikon pohjoisosista Costa Rican länsirannikon pohjoisosiin. Mesoamerikkaan kuuluvat nykyisistä valtioista eteläinen Meksiko, Belize, Guatemala ja El Salvador sekä Hondurasin ja Nicaraguan läntiset osat ja Costa Rican luoteiskulma. Mesoamerikka on kulttuurinen alue, jossa kehittyi joukko kulttuurisesti yhteneväisiä agraarisia sivilisaatioita noin 2000 eaa. alkaen aina eurooppalaisten saapumiseen 1500-luvun alussa. Mesoamerikka
Keski-Meksikon ylätasanko sijaitsee yli 2 000 metrin korkeudessa, ja siihen kuuluvat Meksikon laakso ja sen viereiset laaksot. Joillain alueilla sataa tarpeeksi maan viljelemiseen, mutta jotkin alueet ovat siihen liian kuivia. Lokakuun ja maaliskuun välillä saattaa esiintyä hallaa. Viljelykasvien määrä on pienempi kuin alavammilla seuduilla. Asteekkivaltakunnan keskus syntyi Meksikonlaaksossa. Pohjois-Amerikan lounaisalueen intiaanit
Espanjalaiset yrittivät vähän aikaa taistella vastaan muun muassa Santa Fessa, mutta pakenivat pian Meksikoon. Kun espanjalaiset yrittivät 1681-1682 vallata alueensa takaisin, intiaanit voittivat taistelun joka käytiin Albuquerquen lähellä. Intiaanit alkoivat pian riidellä ja lopulta taistella keskenään, koska heimot olivat alkujaankin huonoissa väleissä. Toisaalta intiaaneja vihastutti se että Pope jopa surmasi intiaanivastustajiaan ja esiintyi diktaattorina. Kun Pope kuoli 1690, intiaanien kapinaliitto rakoili pahasti. Kapinallisten keskinäisten kiistojen takia espanjalaisen Diego Jose de Vargasin oli helppo vallata alueensa takaisin. Uusi vuoden 1696 kapina kukistui nopeasti lähinnä sen vuoksi, että osa kereseistä ja pecosit tukivat espanjalaisia. Montezuma II
Montezuman hallitsema valtakunta ulottui Meksikon pohjoisosista nykyajan Guatemalaan asti. Hän laajensi valtakuntaansa edelleen ja kävi neljä suurta sotaa. Vain idän taraskit ja lännen tlaxcalanit onnistuivat vastustamaan asteekkien valloituspyrkimyksiä. Mesoamerikan intiaanikulttuurien muotoutumisvaihe
Kauden keskivaiheessa syntyi edelleen kasvavia seremoniakeskuksia, muun muassa pyöreän pyramidin sisältävä Cuicuilco. Kaupungit kasvoivat ja kehittyivät edelleen. Kautta luonnehti sapoteekkien varhaisvaihe San José Mogotessa Oaxacan laaksossa. Mayojen alueelle ilmestyi keskisellä muotoutumiskaudella El Mirador ja Cival. Muita keskisen muotoutumisvaiheen keskuksia olivat olmeekkien La Venta Meksikonlahden rannoilla ja Guerreron Oxtotitlan. Meksikon keskiylängöllä kukoisti tällöin Chalcatzingo. Myöhäisellä muotoutumisvaiheella syntyivät myöhemmin todella suuriksi kasvaneet Uaxactun ja Tikal. Keski-Meksikoon syntyi Teotihuacan. Etelämpänä olivat Izapa ja Kaminaljuy.Olmeekkien "valtiot" lienevät olleen päällikkökuntia tai kyläliittoja, mutta myöhäisellä muotoutumisvaiheella 500/400 eaa. -100 eaa./200jaa. syntyivät ensimmäiset valtiot Oaxacan laaksoon ja Meksikon keskiylängölle. Meksikon keskiylängön merkitys kasvoi, Tlatilco ja Cuicuilco kasvoivat todellisiksi kaupungeiksi. Kauden alussa noin 500-400 eaa. sapoteekkien Monte Albán nousi Oaxacan laaksossa ja syrjäytti aiemman San José Mogoten. Kasteluviljely otettiin käyttöön Tehuacanissa 700 eaa., ja Oaxacassa 400 eaa. Kasteluviljelyn katsotaan liittyvän kiihtyvään kehitykseen kohti sivilisaatiota Hernán Cortés
Kun asteekkien hallitsija Montezuma II kuuli muukalaisten saapumisesta asteekkivaltakunnan alueelle, hän lähetti lähettiläänsä tuomaan espanjalaisille lahjoja. Kertomuksen mukaan Montezuma luuli Cortésia mereltä palanneeksi Quetzalcóatl-jumalaksi, mutta monien historiotsijoiden mukaan tarina on perätön. 8. marraskuuta 1519 espanjalaiset saapuivat asteekkien pääkaupunkiin Tenochtitlániin, jossa Cortés ja Montezuma tapasivat toisensa. Alun perin asteekit suhtautuivat tutkimusmatkailijoihin ystävällisesti, kunnes vuoden 1520 puolella espanjalaiset vangitsivat Montezuman ja vaativat asteekkien kuninkaasta kultalunnaita. Montezuman vangitsemisen jälkeen Cortés lähti Tenochtitlánista, koska Velázquez oli lähettänyt tutkimusmatkailija Pánfilo de Narváezn pidättämään hänet. 24. maaliskuuta 1520 Cortés kukisti Narváezin joukot Cempoalassa, minkä jälkeen hän palasi takaisin Tenochtitlániin. Kaupungissa oli käynnissä asteekkien kapina, koska Cortésin poissa ollessa espanjalaiset olivat tappaneet asteekkien ylimystöä Tenochtitlánin suurimmassa temppelissä. Asteekkivaltakunnan valloitus
Espanjalaisten asteekkivaltakunnan valloitus oli Hernán Cortésin vuosina 1519–1521 johtama espanjalaisten sotaretki, joka hävitti asteekkivaltakunnan ja teki alueesta Espanjan siirtomaan. Julman kohtelun ja tautien vuoksi asteekit kuolivat lähes sukupuuttoon. Asteekkikieli nahuatl on edelleen käytössä. Merkittävin lähde atsteekkivaltakunnan tuhosta on Bernal Díaz del Castillon vuosina 1519-21 kirjoittama ja 1568 julkaisema päiväkirja. Esikolumbiaaniset intiaanikulttuurit
Parhaiten kaikista ”Kadonneista siviilisaatioista” tunnetuksi tulleet asteekit muodostivat 1100-luvulla voimakkaan kolmiliiton Meksikon keskiosiin. Kuningas ja aateliset pyörittivät asteekkivaltion taloutta, joka jakaantui valtion ja yksityisten omistamaan sektoriin. Heidän temppeliensä pyramidien huipuilla uhrattiin tuhansia vankeja auringolle. Espanjalainen tutkimusmatkailija Hernan Cortez miehineen ja intiaaniliittolaisineen tuhosi vuosina 1519–1521 asteekkien valtakunnan ja samalla sen perinteet, joiden juuret juonsivat tuhat vuotta vanhemmasta Teotihuacánista. Meksikon laakso
Meksikon laakso on tunnettu mesoamerikkalaisena kulttuurikeskuksena. Siellä ollut viljava maa mahdollisti monien suurten intiaanien luomien esikolumbiaanisten sivilisaatioiden nousun. Ensin tuli teotihuacán, sitten tolteekit ja lopulta asteekit. Ennen espanjalaisten tuloa seudulla oli monia toisiinsa liittyviä järviä, Texcocojärvi, Chalcojärvi, Xochimilcojärvi, Zumpangojärvi ja Xaltocanjärvi. Tolteekit
Tolteekit olivat nahuatlia puhuva kansa, joka hallitsi Meksikon laaksoa noin vuosina 900-luvulta 1100-luvulle, kunnes chichimeekit kukistivat heidät. Tolteekit olivat alkujaan kiertelevä metsästäjä-keräilijäkansa, joka saapui Meksikon ylängölle pohjoisesta. Tolteekit olivat sukulaistensa asteekkien tapaan sotilaskansa, joka uhrasi ihmisiä. Tolteekit saivat vaikutteita vuoden 750 jaa tienoilla kukistuneesta Teotihuacánista, jonka ryöstämisestä heitä tai heidän edeltäjiään epäillään. Tolteekkien mahti kasvoi suureksi 900-luvulla. Vaikka tolteekit olivat sotilaskansa, chichimeekit kukistivat heidät 1160. Tiedot tolteekkien historiasta perustuvat osin arkeologisiin löytöihin, osin vaikeasti tulkittavaan ja epämääräiseen perimätietoon.