Mitä tarkoittaa jugendtyylinen?
Jugend
Jugend ( 'nuoruus') eli art nouveau ( 'uusi taide') on taiteen tyylisuuntaus, joka vallitsi Euroopassa 1880-luvulta ensimmäisen maailmansodan alkuun. Sille oli tyypillistä eri taiteenalojen välisten rajojen hävittäminen niin että ihmisen koko elinympäristö tuli taiteilijan ulottuville. Erityisesti jugend vaikutti arkkitehtuurissa ja taideteollisessa muotoilussa. Jugend on näkyvästi esillä monissa Euroopan kaupungeissa, kuten Budapestin arkkitehtuurissa.
Kuopion kauppahalli
Kuopion kauppahalli on jugend-tyyliin rakennettu kauppahalli Kuopion torilla. Kauppahallissa on myyntipiste 30 yritykselle. Se on auki ympäri vuoden kuutena päivänä viikossa. Jugend
Tyylille on ominaista rytmikkäästi aaltoileva ja epäsymmetrinen muotokieli sekä luonnonläheiset aiheet. Hyperbelien ja paraabelien muotoiset kuviot olivat suosittuja. Tyylissä rytmittelevät yhtäältä jyrkän geometriset muodot ja toisaalta spiraalimaiset piiskaniskut. Aiheet kasvavat usein kasvimaisiksi muodoiksi, ja töiden viimeistely voi olla tarkoituksellisen keskeneräistä. Juppi
Roosin mielestä jupit olivat uutta keskiluokkaa, nuoria joilla oli vanhempiaan parempi koulutus ja paremmat tulot ja jotka nauttivat luksustavaroiden ja -palvelujen ostamisesta. Aiemmin tällaisia ihmisiä oli kutsuttu "nousukkaiksi". Suomessa jupin vastakohdaksi löydettiin suomalaisperäinen sana "juntti", köyhä ja kouluttamaton maalaistollo. Jugend
Taideteollisuuden uudistusliike Arts and Craftsia pidetään usein jugendtyylin anglosaksisena rinnakkaiskäsitteenä. Jugend oli kertaustyylien seuraaja ja edelsi 1900-luvun modernismia. Jotkut tutkijat lukevat jugendtyylin kuuluvan varhaiseen modernismiin sen ensimmäisenä suuntauksena. Kansallisromantiikka
1880-luvulla tuli kansallisromantiikka muotiin, ja se oli vallitsevana tyylisuuntana lähes kaikessa suomalaisessa taiteessa. Se sekoittui realismiin ja symbolismiin sekä arkkitehtuurissa ja muotoilussa jugendtyyliin. Taiteilijoiden pyhiinvaellusmatkoiksi rinnastetut vierailut Karjalaan yleistyivät: vuonna 1890 Gallen-Kallela ja Louis Sparre matkasivat Karjalaan, ja seuraavina vuosina heitä seurasivat monet muut, kuten Emil Wikström, Pekka Halonen, Eero Järnefelt, Juhani Aho, Eino Leino, Jean Sibelius, I. K. Inha, Viktor Sucksdorff ja Yrjö Blomstedt. Sortokausien alkaminen antoi vauhtia kansallisen hengen herättämiseen taiteen keinoin. Itsenäisyys puolestaan vei tarpeen oman kansakunnan korostamiselta. Siihen aikaan myös jugendtyyli oli hiljalleen väistynyt klassismin tieltä. Goottilaiset kirjaintyypit
Goottilaiset kirjaintyypit eli murretut kirjaimet ovat gotiikan myötä Pohjois-Ranskassa ja Saksassa kehittyneitä kirjaintyyppejä. Nykyään niitä käytetään lähinnä käsin tehtävässä koristekirjoituksessa, kuten kutsukorteissa tasapäistä tussiterää tai huopakynää käyttäen. Mahdollinen viimeistely hoituu kärkiterällä. Kirjoittaessa terä kulkee 40–45 asteen kulmassa vetoon nähden. Perinteisiä goottilaisia kirjaintyylejä ovat tekstuura, schwabach ja fraktuura, mutta myös rotunda on luettu niihin. On myös muotoiltu uudempia, 1900-luvulla syntyneitä kirjaintyyppejä, jotka ovat saaneet omat nimensä. Joseph Alanen
Alanen keskittyi maalauksissaan pitkälti Kalevalaan, jota hän lähestyi jugend-tyylistä käsin. Alasella oli muihin suomalaisiin Kalevalan kuvaajiin verrattuna aivan oma muotokielensä. Hän tulkitsi Kalevalaa vahvasti vertauskuvallisena runoelmana. Hänen tyylinsä mukaili tekstiilitaidetta, ja temperatekniikan ansiosta hänen maalauksensa olivat usein freskomaisia. Alanen uudisti Kalevala-taiteen muotokieltä, mutta hänen jugend-tyylinsä oli jo hieman vanhanaikaista teoksia maalatessaan. Hän kuitenkin jatkoi kuolemaansa saakka Kalevala-aiheiden maalaamista. Alanen maalasi yli sata Kalevala-aiheista teosta. Genre
Tyylilaji eli lajityyppi eli genre (ääntyy [genre] tai [žãr]) eli tyylisuunta ( ’laatu, laji, suku’; "genre artistique" ’taidelaji’) tarkoittaa jonkin taiteenalan laatua, lajia, luokkaa, tyyppiä tai esitystapaa. Uskonnoton aikuistumiskoulutus
Itäisissä osavaltioissa edelleen jopa 60–70 % nuorista osallistuu nuorisojuhlaan. Ennen aikuistumisjuhlaa nuoret voivat halutessaan käsitellä heille tarjottavien tilaisuuksien tai kurssin puitteissa teemoja kuten historia ja monikulttuurisuus, kulttuuri ja luovuus, lait ja kansalaisoikeudet, luonto ja tekniikka, ammatit ja työnhaku sekä elämäntavat ja ihmissuhteet. Kasvatuksellinen osuus on suurelta osin kadonnut. Arvostelijoiden mielestä juhlan suurin merkitys on nuorten tarpeessa saada lahjoja. Jugendweihe käydään 13–14-vuotiaana, mikä on joidenkin mielestä liian aikainen ajankohta. Gyaru
Gyaru (ギャル) tai gal on japanilainen nuorisotyyli. "Gyaru" on japanin kielen translitterointi englannin sanasta "gal", joka tarkoittaa tyttöä. Gyaru-tyyliin kuuluu tarkka ja huolellinen laittautuminen sekä trendikäs pukeutuminen, lisäksi useasti myös tekoripsien, tekokynsien tai värillisten, silmiä suurentavien piilolinssien käyttö. Gyaru-kulttuuriin kuuluvat läheisesti myös eurobeat-musiikin tahtiin tanssittava parapara-tanssi ja decoden, erilaisten tavaroiden koristelu. Tokiossa, Shibuyan alueella sijaitseva suuri, monikerroksinen kauppakeskus Shibuya 109 on täynnä gyaru-tyylisiä vaatekauppoja. Gyarussa on tärkeää olla perillä viimeisimmästä muodista, jota esitellään erilaisten muotilehtien sivuilla. Ylivoimaisesti suosituin gyaru-lehti on "Egg". Muita lehtiä ovat muun muassa "Ranzuki", "Popteen", "Ageha" ja "Jelly". 1920-luku
Aikakauslehdistä välittyi toisinaan innostus, toisinaan tyrmistys uutta musiikkityyliä kohtaan. Eniten jazz merkitsi kaupunkien nuorelle älymystölle. Kaikki eivät silti hyväksyneet uutta musiikkityyliä, joka tuomittiin usein voodoo-magiikkana ja barbaarisena alemmuudentilana, afroamerikkalaisilla rytmeillään se aiheutti moraalista paheksuntaa. Kriittisimpiä olivat konservatiivisen ylä- ja keskiluokan edustajat ja kirkonmiehet, jotka arvostelivat jazzia sen levittämien paheiden kuten tupakoinnin, seksuaalisuuden, alkoholin käytön ja moraalittomuuden vuoksi. Teddy
Teddy () tarkoittaa Isossa-Britanniassa 1950-luvun alussa syntynyttä nuorisokulttuurin muotoa, joka levisi Britanniasta Yhdysvaltoihin ja yhdistettiin tuon ajan rock-musiikkiin. Suomessa teddyt olivat 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun nuorisokulttuurin ilmiö. Teddyjen nimiä puhekielessä olivat "tedit", "tepot", "diinarit", "fiftarit", "rokkarit", "rockabillyt" ja "vintsat". Gongen
Arvonimeä ”gongen” alettiin liittää šintolaisten kamien nimiin, ja suurten buddhalaisten temppelien alueille rakennettiin pyhäköitä, joissa palvottiin niitä suojelevia kameja. Japanin keskiajalla pyhäköitä alettiin kutsua nimellä ”gongen”. Esimerkiksi Itä-Japanissa on edelleen monia Hakusan-pyhäköitä, joissa pyhäkköä itseään kutsutaan joko nimellä ”gongen” tai ”jinja”. Koska gongen merkitsi buddhalaisen terminologian liittämistä šintolaisiin kameihin, Meiji-hallinto lakkautti lailla termin käytön šintolaisuuden ja buddhalaisuuden erotuskäskyn myötä (), ja pyhäköitä alettiin nimittää sanalla ”jinja”."Gongen-zukuri" () tarkoittaa monimutkaista šintolaista pyhäkköarkkitehtuuria, jossa "haiden" eli rukoushalli ja "honden" eli päähalli yhdistyvät toisiinsa yhtenäisellä katolla niin, että muodostuu H-kirjaimen muotoinen pohjaratkaisu. Yksi varhaisimmista gongen-zukuri-tyylin esimerkeistä on Kioton Kitano Tenmangūn pyhäkkö. Tyyli on saanut nimensä Nikkō Tōshō-gūlta, sillä sinne pyhitettiin Tōshō daigongen ja se oli ensimmäinen tyylin mukaisesti rakennettu pyhäkkö. Junkkeri
Junkkerisukujen kantaisät olivat saksalaisia aatelisia, jotka valloittivat keskiajalla länsislaavien maita ja asettuivat asumaan niille. He toivat mukanaan kristinuskon. Muuttoliike oli tärkeä osa saksalaisten idänsiirtolaisuutta, niin sanottua "Ostsiedlungia". Vastineeksi sotapalveluksistaan soturit saivat maata ja verovapauden. Nimitys "junkkeri" periytyy keskiajan yläsaksan sanasta "Juncherre", joka tarkoittaa nuorta herraa (). Tämä johtuu siitä, että itään lähteneet olivat usein perheidensä nuorempia poikia, joille ei ollut luvassa perintömaata. Juurimusiikki
Juurimusiikki () on hieman epämääräinen käsite, joka viittaa populaarimusiikin alkuperään. Juurimusiikiksi kutsutaan varsinkin sellaisia pohjoisamerikkalaisen kansanmusiikin ja varhaisen populaarimusiikin tyylejä, jotka ovat vaikuttaneet rockmusiikin syntyyn ja kehitykseen. Tällaisia ovat varsinkin blues, kantri, bluegrass ja folkmusiikki eri muodoissaan. Joskus käsite laventuu tarkoittamaan myös näistä vaikutteita saaneita rockin varhaisia tyylisuuntauksia 1950-1970-luvuilla. Birger Federley
Tyyliltään Federleyn arkkitehtuuri oli 1900-luvun alussa jugendia, mutta sodan jälkeen siirtyi klassismiin. Hitler-Jugend
Vuonna 1931 perustettiin uusi virka, "Reichsjugendführer" (valtakunnannuorisojohtaja), johon nimitettiin Baldur von Schirach, jonka alaisuuteen Hitler-Jugend asetettiin. 
Toukokuussa 1932 Hitler-Jugend erotettiin SA:n komennosta, mutta Weimarin tasavallan hallinto kielsi kesäkuussa molempien ryhmittymien toiminnan. Rautatiekadut
Pohjoisen Rautatiekadun varrella on myös joukko 1910-luvulla rakennettuja jugendtyylisiä asuinrakennuksia. Fredrikinkadun kulmassa, osoitteessa Pohjoinen Rautatiekatu 21, on vuonna 1941 rakennettu Kauppa­korkea­koulun yli­oppilas­kunnan talo ravintoloineen, jonka nykyisin omistaa KY-säätiö sekä sen vieressä Hotelli Helka. Mod (nuorisokulttuuri)
Mod-termi on tiettävästi lyhenne englannin sanasta "modernist". Mod-kulttuurin katsotaan heijastaneen elintason kasvua, joka mahdollisti brittiläisille työväenluokan ja alemman keskiluokan nuorille oman ekslusiivisen tyylikultin luomisen. Modit pyrkivät kohti itsetietoisen modernia ja vauhdikasta elämäntapaa, johon kuuluivat nopeasti muuttuvien pukeutumiskoodien mukainen nuorekasta tyylikkyyttä tavoitteleva vaatetus, skootterit ja uudenlainen, valtavirrasta eroava populaarimusiikki. Modit olivat ensimmäinen eurooppalainen nuorisoliike, joka kuunteli jamaikalaista musiikkia (ska). Modien suosikkeja olivat myös eräät lontoolaiset rockyhtyeet, kuten The Who ja Small Faces, sekä yhdysvaltalainen soul. Mod-kulttuurin "kultakautta" olivat vuodet 1963–1965. Gyaru
2000-luvun alussa ganguro/gonguro-tyyli alkoi mennä pois muodista, ja pitkälle äärimmäisyyksiin viety yamanba syntyi. Vaatteet olivat todella värikkäitä, hiukset näyttäviä ja meikki huomiota herättävää. Yamanba-nimi tarkoitti alun perin Fuji-vuorella elävää vanhaa, rumaa noitaa. Japanilaisilla oli ja on edelleenkin ennakkoluuloja yamanboja kohtaan. Yleinen ennakkoluulo oli se, etteivät yamanbat peseydy eivätkä huolehdi hygieniastaan. Vuoden 2004 tienoilla nimi yamanba lyhennettiin muotoon manba. Samoihin aikoihin sentaa gai- ja kigurumin-tyylit syntyivät. Alba Rosa oli suosituin vaatemerkki. Kaikkien aikojen tunnetuimman gal circlen, Angeleekin, kulta-aika alkoi, ja circlen jäsenet loivat uutta muotia. Manbasta erottuivat hillitymmät alalajit banba ja bibinba. Vuoden 2006 Campus Summit-paraparatapahtumassa syntyi tsuyome manba-tyyli, mutta se saavutti suosiota vasta vuonna 2007. Tsuyome manba oli täysin äärimmäisyyksiin vedettyä isoine, neonvärisine hiuksineen ja valkoisine pandameikkeineen. Vuonna 2008 Angeleekin seitsemäs sukupolvi valmistui circlestä, ja samalla manban suosio laantui. Samaan aikaan Egg-malli Kaoru Watanabe oli suosittu, ja hän loi haady gal-tyylin. Nykypäivän gyaru-kei alkoi olla kaikista suosituin tyyli. 1920-luvun klassisismi
1920-luvun (uus)klassismi eli lyhyemmin 20-luvun klassisismi on etenkin Pohjoismaissa 1920-luvulla vaikuttanut arkkitehtuurin tyylisuunta. Se seurasi jugendtyyliä ja edelsi funktionalismia. 20-luvun klassisismi oli ensimmäinen itsenäisessä Suomessa vallinnut arkkitehtuurin tyylisuunta. Katujengi
Katujengillä ei ole yhtä yleisesti hyväksyttyä määritelmää. Eurogang Program -ohjelman määritelmä katujengille on: ”Katujengi on kestävä ja katusuuntautunut nuorisoporukka, jonka ryhmäidentiteettiin kuuluvat laittomuudet.” Määritelmä erottaa katujengit vankila- ja moottoripyöräjengeistä sekä terroristiryhmistä ja aikuisten rikollisliigoista. Ebeneser-talo
Jugendtyyliä edustava Ebeneser-talo oli ensimmäisiä lastentarhaksi suunniteltuja rakennuksia Suomessa. Arkkitehti Lönn halusi korostaa lapsille suunnatussa talossa kodikkuutta ja inhimillisyttä ja vältti siksi laitosmaisia ja yksitoikkoisia ratkaisuja. Julkisivussa on talon tarkoitusta kuvaava teksti ”Lasten hyväksi – Ebeneser – För barnens väl”. Sen tekstinauhasa on spiraalimainen simpukkakuvio, ja julkisivun reliefissä on lapsia leikkimässä ja tekemässä työtä. Nissbackan kartano
Koska pehtorintalossa on samanlainen seinärakenne kuin makasiinissa ja myös samanlainen perustus kuin siinä sekä palaneessa päärakennuksessa, vaikuttaa todennäköiseltä että se on makasiinin ja päärakennuksen kanssa kutakuinkin saman ikäinen. Lisäksi pehtorintalon kattomuoto kielii jugendin vaikutuksesta, joka näkyi vielä 1910-luvun arkkitehtuurissa, muttei niinkään 1920-luvulla. Waldemar Aspelin oli suunnitellut kookkaita julkisia rakennuksia jugendin kaudella (esimerkiksi Koivumäen kartano Kuopiossa 1907), ja käyttänyt tyylille ominaisia raskaita kattomuotoja. Koivumäen kartanossa on päistään aumattu mansardikatto. Näin ollen on mahdollista, että jos Aspelin suunnitteli Nissbackan pehtorintalon, hän käytti siinä edellisistä töistään tuttua jugend-kattomuotoa. Sisustus
1800- ja 1900-luvun vaihteessa Euroopassa haettiin uutta, ”aitoa” tyyliä vaihtoehdoksi kertaustyyleille ja teolliselle tuotantotavalle. Esikuvia haettiin talonpoikaisesta käsityöperinteestä ja rakentamisesta ja tuloksena oli tyylisuunta, joka kulki maasta riippuen art nouveaun, jugendin tai kansallisromantiikan nimellä. Englantilainen Arts and Crafts -liike oli vahva vaikuttaja. Tyyli sai suosiota vauraan keskiluokan keskuudessa, mutta ei vielä levinnyt todella suurten joukkojen keskuuteen. Juppi
Termi "young urban professional" syntyi Yhdysvalloissa 1980-luvun alussa markkinatutkimuksen piirissä kuvaamaan tiettyä kuluttajaryhmää. Lehtitoimittajat ottivat sen pian kriittiseksi tavaksi kuvata uutta nuorta, itsevarmaa ja materialistista työelämän sukupolvea. Vuonna 1984 liikemieheksi ryhtyneestä entisestä anarkististen YIP-puolueen ("Youth International Party") johtajasta Jerry Rubinista tehty lehtijuttu ”From Yippies to Yuppies” ("Chicago"-aikakauslehti, toukokuu 1980) kiteytti yhdysvaltalaisten nuorten muuttumisen 1970-luvulta 1980-luvulle tultaessa sodanvastaisista idealisteista opportunistisiksi oman edun tavoittelijoiksi. Vuonna 1983 ilmestyi satiirinen "The Yuppie Handbook" pukeutumisohjeineen, ja "Newsweek"-aikakauslehti julisti vuoden 1984 ”juppien vuodeksi”. Kirjailija Jay McInerney ("Manhattanin valot", 1984) kiteytti New Yorkin 1980-luvun juppikulttuurin taidoksi ”olla oikeassa paikassa oikeaan aikaan oikeissa vaatteissa”. Jooninen
Jooninen on Heinrich Glareanin vuonna 1547 antama nimi hänen määrittelemälleen uudelle kirkkosävellajille, hänen käyttämänsä numeroinnin mukaan 11. moodille, jossa sävelala ulottui C:stä oktaavia korkeammalla olevaan C:hen, ja jonka dominanttina ("tenor") toiminut G jakoi puhtaan kvintin laajuiseen pentakordiin (kokoaskel-kokoaskel-puoliaskel-kokoaskel) ja puhtaan kvartin laajuiseen tetrakordiin (kokoaskel-kokoaskel-puoliaskel): C D E F G + G A B C. Tämä asteikko on oleellisesti sama kuin myöhemmän tonaalisen musiikin duuriasteikko. Jahnukaiset
Jahnukaiset on vuonna 1995 perustettu jazz-yhtye, jonka tyyliä on luonnehdittu mm. selkojazziksi, "jokamiesluokan swingiksi" ja "päiväkerhojatsiksi" (kaiketi erotukseksi yökerhojazzista). Kanttila
Talon ulkoasu on muuttunut vuosina 1909 ja 1910 tehdyissä kunnostustöissä, jolloin kulmatalo vuorattiin jugend-tyyliseksi ja pihanpuoleinen kuisti rakennettiin umpeen. Etu-Töölö
1920-luvulla Etu-Töölön katunäkymille on tyypillistä kahden erilaisen tyylikauden sopuisa lomittuminen. Kortteleiden arvokkaimmat kulmatontit on suurelta osin rakennettu 1910-luvun alussa myöhäisjugendtyyliin ja niitä yhdistävät kadunpätkät on täydennetty 1920-luvun lopun klassismia edustavilla rakennuksilla. Uusia vaikutteita haettiin antiikin klassisista pylväsjärjestelmistä, renessanssista ja Italian kansanrakentamisen tutusta empirestä. Esikuvan monille arkkitehtuurin ilmiöille tarjosi Ruotsi, ja pohjoismaista yhteenkuuluvuutta korostettiin muutoinkin itsenäisyyden ensivuosikymmeninä. Usein 1920-luvun klassismia kutsutaan myös pohjoismaiseksi klassismiksi. Koristeaiheet muuttuivat tyylitellymmiksi ja sileän seinäpinnan ala rakennusten julkisivuissa kasvoi. Itkevä tyttö
Yhtyeen tyyli on runsaasti jazzia ja grungea sekoittavaa rockia, joskin alkuaikoinaan Itkevä tyttö käytti tyylistään nimitystä ”iskelmägrunge”. Myöhemmin yhtye on itse kuvannut sitä vain termillä taiderock, joka on liitetty moniin muihinkin satakuntalaisiin yhtyeisiin, kuten Maj Karma, Lapko ja Kuusumun Profeetta. Budapestin arkkitehtuuri
Kertaustyylien jälkeen muotiin tuli jugend, joka tunnetaan ranskan- ja englanninkielisessä kirjallisuudessa nimellä "art nouveau". Unkarin, Böömin ja Itävallan jugendista käytetään myös nimeä sesessionismi, mikä viittaa siihen, että tyyli pyrki erottumaan (vrt. engl. "secession" = eroaminen) aiempien tyylisuuntien akateemisuudesta ja luomaan jotain uutta, kuvastamaan omaa aikakauttaan. Unkarissa haettiin lisäksi omaa, kansallista tyyliä, joka eroaisi keisarin hovin suosimista kertaustyyleistä. Tampere
Jugendin jälkeinen klassismi oli pitkälti pohjoismaista, ja sen aikana Tampereella rakennettiin muun muassa kirjastotalo, hotelli Tammer, Tuulensuun talo ja Viinikan kirkko. Funktionalismin noustua 1930-luvulla vallitsevaksi tyylisuunnaksi Tampereella rakennettiin muun muassa rautatieasema, Tempon talo, linja-autoasema ja Kaupin sairaala. Sotien jälkeisen ajan tyylisuunnalle ei ole yhtä hyväksyttyä nimitystä, mutta jälleenrakennuskauden keskeisiä edustajia ovat Suomen Pankin talo, Amurinlinnan kortteli ja Pyynikin uimahalli. Modernistisen kauden rationalistia rakennuksia edustavat Tampereen yliopisto, keskussairaala, Sampola, kauppaoppilaitos, Ratinan stadion ja Kalevan kirkko. Tämän jälkeen monimuotoista modernismia edustavat muun muassa pääkirjasto Metso, Hervannan toimintakeskus, Tampere-talo, yliopiston laajennus ja Nokian toimitalo Hatanpäällä. Etu-Töölö
Asuntotuotanto hiipui vuosikymmenen lopulla, mutta vilkastui jälleen 1920-luvun puolivälin aikoihin, jolloin tyyli-ihanteet olivat muuttuneet myöhäisjugendista tiiliklassismiin ja klassismiin. Suuren osan alueen tiilisistä asuintaloista suunnittelivat rakennusmestarit arkkitehtien viitoittamaan tyyliin. 1930-luvulla vallalla oli vaalea funktionalismi. Osa Etu-Töölöstä rakennettiin vasta parikymmentä vuotta myöhemmin.
1910-luvun jugendiksi tai art nouveauksi kutsuttu uusi, kertaustyylien kierteen katkaiseva suuntaus levisi Keski-Euroopasta Suomeen 1890-luvulla. Tyylin tunnuspiirteinä olivat vapaa arkkitehtuuri, jossa korostuivat epäsymmetria, joutsenkaulaviiva, kukka- ja lehtiornamentit sekä eläinaiheet. Etu-Töölön 1910-luvulla rakennettu asuntoarkkitehtuuri edustaa jo myöhäisjugendia, koristeaiheet ovat maltillisia ja ennakoivat siirtymää kohti 1920-luvun klassismia. Talojen julkisivut ovat riisuttuja kansallisromanttisista aiheista ja koristeornamentit perustuvat abstrakteihin kuvioihin ja ikkunoiden sekä erkkereiden sommittelu on säännöllistä. Hannula P. ja Salonen M.(2000) Zeitgeist
Zeitgeist () on saksankielinen ilmaus, joka tarkoittaa ajan henkeä. Zeitgeistilla tarkoitetaan jonkin aikakauden kulttuurillista ja älyllistä ilmapiiriä. Ilmausta käyttivät ensimmäisinä Johann Gottfried Herder ja muut saksalaiset romantikot, mutta yleisimmin sen tunnetaan Georg Wilhelm Friedrich Hegelin historianfilosofian yhteydestä. Wivi Lönn
Lönnin päätyöt syntyivät 1900-luvun alkukymmenillä, jolloin jugend oli vallitseva tyyli. Lönn edusti kuitenkin enemmän kansainvälistä kuin kansallisromanttista tyyliä ja toisaalta pikemminkin käytännöllistä kuin erityisen omaperäistä. Varhaiskauden julkisissa rakennuksissa on selkeitä romantiikan piirteitä. Hän siirtyi hiljalleen rationaalisempaan suuntaan, ja 1900-luvun alun ihanteista hän irrottautui viimeistään Armas Lindgrenin kanssa tekemissään yhteissuunnitelmissa. Lönnin suunnittelemissa julkisivuissa oli vain vähän koristeita, ja ne olivat edellisiin tyyleihin verrattuna askeettisia. Lönnin suunnittelemia rakennuksia hallitsi usein mahtava torni, ja julkisivuissa saattoi olla arkkitehtuuria keventäneitä koristepäätyjä. Laivanvarustajankatu
Suurin osa Laivanvarustajankadun julkisivuista mukailee Ullanlinnalle tyypillistä jugend-tyyliä. Judo
Judon harrastajat pukeutuvat valkoiseen tai siniseen pukuun, judogiin, joka suomennettuna tarkoittaa judopukua. Jūdōgi luotiin Kōdōkanissa, josta sen malli levisi myöhemmin käytettäväksi myös monissa muissa itsepuolustuslajeissa. Jūdōgi koostuu housuista ja takista, jotka on valmistettu puuvillasta. Koska judopuvun täytyy kestää heittämistä, kiskomista ja äkkinäisiä liikkeitä, se on huomattavasti jäykempää ja vahvempaa kangasta kuin esimerkiksi karatessa käytettävä puku eli karategi. Takki pysyy kiinni vyön eli "obi"n avulla. Rautainen nuoruus
Osa 2 on otsikoitu ”Juttu numero 4”. Siinä neljän nuoren autovarkauksiin ja myymälämurtoon syyllistynyt jengi jää kiinni ja asia ratkaistaan sovittelun avulla. 15 vuotta täyttäneet jengiläiset tuomitaan myös oikeudessa ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Junkkari
Junkkari (saksasta: "Junker", jossa se tarkoittaa nuorta herraa) tarkoitti Venäjän keisarikunnassa aatelissäätyistä upseeria. Venäjän vallan aikana Suomessa junkkari oli henkilö, joka oli käynyt jonkin junkkarikoulun, esimerkiksi Helsingin jalkaväen junkkariopiston. Pengerkatu
Pengerkadun asuinkerrostalot on rakennettu pääosin 1920–1930-luvuilla. Pengerkatu 4 Alli Tryggin puiston kulmassa edustaa vanhinta rakennuskantaa; vuonna 1911 valmistuneen jugendlinnan piirsi Vilho Lekman. Talo oli valmistuessaan korttelinsa ainoa rakennus. Helsinki
Jugendtyyli on Helsingin näkyvimpiä arkkitehtuurin tyylisuuntauksia, ja 1900-luvun alkuvuosina rakennetut jugendtyyliset kerrostalot hallitsevat monen Helsingin kaupunginosan katukuvaa. Juniorijääkiekko
Kanadassa provinssit ovat vastuussa kaikista ikäluokistaan. Ikäsarjojen sisällä voi olla vielä erikseen taitotasoon perustuvia sarjoja. Ikäluokat on jaettu seuraavasti:Taitotasoon perustuvia ns. tasoja ovat:Edellämainitut olivat junnukiekkoa (engl. "Minor hockey"). Kanadassa juniorikiekkoa (engl. "Junior hockey") pelataan neljällä tasolla:Yhdysvalloissa pelataan junnukiekkoa (engl. "Minor hockey") seuraavissa sarjoissa:Juniorikiekkoa (engl. "Junior hockey") pelataan seuraavilla tasoilla:Ranskassa on seuraavat ikäsarjat:Saksan ikäsarjat:Ruotsissa on seuraavat sarjat:Suomessa juniorit jaetaan karkeasti alle kouluikäisiin, kouluikäisiin ja nuoriin. Sarjajako on seuraava:Taitotasoon perustuvia tasoja Suomessa ovat Neidenin kirkko
Sisällä seinähirret ovat näkyvissä. Keskilaivan seinien alaosa on tuettu pilarein. Pilareiden välille on rakennettu kaaret, jotka erottavat sivulaivat keskilaivasta. Kaarien kulmat eli spandrillit on koristeltu veistetyin lehtikuviokoristein, joiden tyyli on jugendin ja lohikäärmetyylin yhdistelmää. Ikkunoiden karmit, puitteet ja listat ovat hienostuneen yksikertaista jugendia. Jugendsali
Jugendsali on entinen pankkisali ja yksi Suomen jugend-tyylisistä sisätiloista, joka sijaitsee ns. Uschakoffin talossa Helsingissä. Sali on suojeltu ja kahvilana avoinna yleisölle. 1900-luvun taidemusiikki
Schönbergin oppilaista tunnettu on myös itävaltalainen Ernst Křenek, joka käytti kaksitoistasäveljärjestelmää vuodesta 1930 lähtien. Křenekille oli tyypillistä tyylin vaihteleminen ajan trendejä seuraillen: 1920-luvulla hän hyödynsi jazzia ja toisen maailmansodan jälkeen sarjallisuutta. Křenekin tunnetuin teos on jazzsävytteinen ooppera "Jonny spielt auf" (1926), joka pureutui ajan henkeen niin osuvasti, että siitä tuli heti valtavan suosittu ympäri Eurooppaa. Schönbergiä ja hänen oppilaitaan lukuun ottamatta kaksitoistasäveljärjestelmää käytettiin ennen toista maailmansotaa varsin vähän. Itävaltalainen Josef Matthias Hauer oli kehittänyt jo vuonna 1919 hieman ennen Schönbergiä oman kahdentoista sävelen järjestelmän, joka perustui "trooppeihin". Hänen merkityksensä musiikin historiassa on jäänyt vähäiseksi, mutta on mahdollista, että Schönberg sai häneltä ideoita omaan teoriaansa. Kreikkalainen Nikos Skalkottas ja norjalainen Fartein Valen olivat omissa maissaan atonaalisen musiikin edelläkävijöitä, mutta he jäivät oman tien kulkijoiksi ja eristäytyivät muusta musiikkielämästä. Djent
Kuten termin djent syntyhistoriakin kertoo, on juuri tietynlainen kitarasoundi tärkeä genreä määrittelevä ominaisuus. Termi kuvaa matalavireistä, voimakkaasti särötettyä ja kämmensyrjävaimennettua staccato-iskua, joka on hyvin raskas, rouhea, ja joka matalan vireen ja äänenvärinsä vuoksi toimii usein ennemmin perkussiivisena, kuin harmonisena tai melodisena sävelenä. Useat kitaristit käyttävät "extended range -" eli laajennetun äänialan omaavia kitaroita, joissa on perinteisen kuuden kielen sijasta seitsemän kieltä tai enemmän. Heavy metallille tyypillisen voimasoinnun käyttö on djentissä harvinaisempaa, sillä kitaroiden matalan vireen vuoksi voimasointu puuroutuu ja sävelkorkeudet käyvät hankalasti erotettaviksi. Sen sijaan urkupistettä tavataan djentissä usein, urkupisteen muodostuessa kitaran vapaasta alimmasta kielestä kielen yläpuolisten sävelten toimiessa melodiaääninä. Jugend
Jugendiin vaikuttivat paljon Eurooppaan 1860-luvulta lähtien tuodut japanilaiset puupiirrokset, joiden kuvaustapaa käytettiin erityisesti julisteissa. Arkeologisten kaivauksien seurauksena yhä paremmin tunnettu kelttiläinen taide vaikutti myös osaltaan jugendiin. Jugendsali
Rakennuttajansa, venäläissyntyisen kauppiaan Jegor Uschakoffin mukaan nimetty talo valmistui kahdessa osassa 1815–1816 ja 1826–1827. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Pehr Granstedt ja se edustaa uusklassismia. Kolmikerroksisessa talossa sijaitsivat alkuaan Uschakoffin kauppaliike ja yksityisasunto. Uschakoffin suvun jälkeen rakennuksen omisti 1885–1896 kauppaneuvos ja kustantaja G. W. Englund joka piti siinä kirjakauppaansa. Hänen jälkeensä talon osti liikepankki Privatbanken i Helsingfors, joka halusi muuttaa Uschakoffin talon pankkitoiminnan tarpeita vastaavaksi ja kutsui tehtävään arkkitehti Lars Sonckin. Tämä tunsi talon hyvin, sillä hänen oma toimistonsa ja asuntonsa oli sen kolmannessa kerroksessa. Sonckin suunnitelmien mukaan saneerattu rakennus avattiin pankkikäyttöön 1904. Kustavilaisuus
Kustavilaisuudella tai kustavilaisella tyylillä () tarkoitetaan ruotsalaista uusklassismia, joka vaikutti kuningas Kustaa III:n (hallitsi 1771–1792) ja hänen poikansa Kustaa IV Aadolfin (hallitsi 1796–1809) hallintokausilla. Kustavilainen tyyli, joka on nimetty kuningas Kustaa III:n mukaan, voidaan karkeasti jakaa kolmeen vaiheeseen: varhaiskustavilaiseen, kustavilaiseen ja myöhäiskustavilaiseen tyyliin. Tyylillä tarkoitetaan erityisesti arkkitehtuurityyliä, mutta myös sisustustyyliä. Joensuun kirkko
Joensuun evankelis-luterilaisen kirkon kasvikoristeluidean innoittajaksi on vaikea osoittaa yhtä tiettyä tekijää. Vuosien 1900–1903 aikana rakennetussa Joensuun kirkossa yhdistyvät jugendajalle tyypilliset kasviaiheiset koristemaalaukset 1800-luvun lopun uusgoottilaiseen arkkitehtuuriin. Uusgoottilainen ulkoasu kätkee sisäänsä herbaariomaisen runsaslajisen kasvikoristelun, jonka kasviaiheet viittaavat jugendin tyyli-ihanteisiin. Maalausohjelman kasviaiheiden naturalistinen toteutus ei kuitenkaan kokonaisuudessaan noudata jugendtyylin edustamaa tyylittelevää muotokieltä. Vaikuttaa siltä, että Stenbäck olisi halunnut kokeilla Joensuun kirkon interiöörimaalauksissa kokonaan uudenlaista tyyliä ja kokonaisuutta. Mahdollisen tavoitteen voi nähdä myös poliittisena: interiöörin koristeaiheet ovat voineet viestittää kansallismielistä sanomaa, jolloin toistuvat viittaukset ylösnousemukseen, paratiisiin ja parempaan tulevaisuuteen sekä kasviaiheiden symbolisissa merkityksissä että kristillisissä symboleissa voidaan nähdä viittauksina itsenäisyysaatteeseen. Interiöörimaalausten taiteellisesta suunnitelmasta on tiettävästi vastannut arkkitehti Stenbäck ja maalausten toteuttamisesta Joensuussa vuodesta 1893 vuoteen 1906 vaikuttanut maalarimestari August Grönroos. Kansallisromantiikka
1890-luvulla arkkitehtien tavoitteena oli ”suomalaisen tyylin” luominen. Arkkitehdit Blomstedt ja Sucksdorff olivat karjalankävijöitä ja matkansa jälkeen he kirjoittivat tutkimuksen "Karjalaisia rakennuksia ja koristemuotoja" oppaaksi muille arkkitehdeille. Karjalaisten talojen selkeää muotoa, luonnonmukaisuutta, ornamentteja ja käytännöllisyyttä ihannoitiin ja ne otettiin käyttöön uudessa tyylissä. Tällainen luonnonmukaisuus liittyy orgaaniseen arkkitehtuuriin, mutta myös sen ihanne on myöhemmin hylätty rakennustaiteesta. Varsinaista ”suomalaista tyyliä” ei koskaan syntynyt, sillä arkkitehtuurissa kansallisromantiikka esiintyi lomittain jugendtyylin kanssa. Puhtainta kansallisromantiikka on varhaisimmissa taiteilijoiden erämaa-asumuksissa, mutta kaupunkien rakennuksista harva on vain toisen tyylin edustaja. Eliel Saarinen, Armas Lindgren ja Herman Gesellius, jotka nousivat Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyn jälkeen kuuluisuuteen, piirsivät rakennuksia synteettisellä tyylillä, joka oli saanut runsaasti vaikutteita vanhan suomalaisen arkkitehtuurin lisäksi saksalaisesta ja amerikkalaisesta arkkitehtuurista sekä englantilaisesta Arts and Crafts -suuntauksesta. Tästä hyvänä esimerkkinä käy yksi kolmikon varhaisimmista tunnetuista rakennuksista, Pohjolan talo Helsingin Aleksanterinkadulla, lennokkaalla mielikuvituksella suunniteltu kivilinna. Heidän toinen mestariteoksensa ja kotinsa Hvitträsk poikkeaa karjalankävijöiden erämaa-asumuksista selvillä jugendvaikutteillaan, joita ovat muiden muassa tiilikatot ja seinien paanutus. Saarisen siiven tupa tosin on hyvin karelianistinen hirsiseinineen ja leivinuuneineen, ja myös pelkkä ajatus kodista keskellä suomalaista luontoa liittyy kansallisromantiikkaan. Nuorisokulttuuri
Nuorisokulttuuri on teinien tai laajemmin nuorten alakulttuuri, joka koostuu nuorten tulkinnasta nykymaailmasta ja siitä pohjautuvasta käyttäytymis- ja pukeutumistavoista, se on myös nuorien reaktio sille mitä senhetkinen elämänympäristö on, ja se mitä nuorilta vaaditaan ja odotetaan aikuisena. Se on yhteiskunnallinen ilmiö, joka on saanut alkunsa Yhdysvalloissa 1950-luvun alkupuolella, leviten hiljan myöhemmin myös muihin läntisiin teollisuusmaihin. Eräät kulttuurin piirteet vetoavat työläisnuorisoon kun taas jotkut keski- ja yläluokan nuorisoon. Kaupallistamisella on myös erittäin merkittävä osa nuorisokulttuurissa, sillä mm. tavarat ja vaatteet toimivat nuorison tyylien rakentajina, jolloin voidaan puhua pikemminkin nuorisomuodista tai nuorisomainonnasta. Freikorps-kirjallisuus
Teosten päähenkilö on yleensä porvarisnuorukainen, jonka kehityskulkua teos kuvaa. Nuorukainen on hämmentynyt ajan pinnallisen materialismin ja henkisen köyhyyden keskellä. Hän etsii syvällisempää tarkoitusta, jonka tarjoaa sota. Taistelujen keskellä hän oivaltaa elämän merkityksen ja tajuaa, että ihmisen on hyväksyttävä kohtalonsa ja uhrauduttava isänmaan, tovereiden ja verisiteiden puolesta. Vastakkain asettuvat näin rintamalla koetut ihanteet ja kotirintaman valheellisuus ja turmeltuneisuus. Kotiin palaava nuori veteraani joutuu kokemaan siviilielämän ja modernismin kulttuurin vastenmieliset piirteet, kuten demokratian, työväenliikkeen esiinnousun, seksuaalisen vapauden ja naisten vapautumisen. Niiden naiskuvaan mahtuu vain kolmenlaisia naisia: äiti, "sisar hento valkoinen" ja huora. Kaikki tämä osui yksiin kansallissosialististen ihanteiden kanssa, joita kirjallisuudenlaji vahvisti ja jota monet lajin kirjailijat myöhemmin kannattivat. Homogeeninen alue
Homogeeninen alue on jonkin tai joidenkin ominaisuuksiensa puolesta samankaltainen koko alueella ja eroaa ympäristöstään, esimerkiksi luonnonmaantieteelliset kasvillisuusalueet, kuten tundra, taiga, lehtimetsä, savanni ja aavikko, kulttuurimaantieteessä maankäytölliset kaupunki, maaseutu ja teollisuusalue tai kulttuuriset alueet, kuten eteläeurooppalainen tai angloamerikkalainen kulttuuripiiri tai esimerkiksi valtauskonnon mukaan, kristinusko, buddhalaisuus, juutalaisuus. Homogeeninen alue on mahdollisimman samankaltainen laadullisten tai määrällisten elementtien suhteen. Laadullinen elementti on esimerkiksi valtakasvilajit ja määrällinen sademäärä tai keskilämpötila. Peter Behrens
Behrens edusti uransa alkuvaiheessa taidemaalarimuotoilijana toimiessaan jugendtyyliä. Myöhemmin hän kuitenkin omaksui tinkimättömän funktionalistisen näkemyksen. Behrensin ei-teollisen tuotannon uusklassismin vaikutteet tulevat hyvin esille Pietarissa sijaitsevassa Saksan lähetystössä. Kertaustyylit
Kertaustyylit ovat rakennus- ja sisustustyylejä, jotka esiintyivät 1800-luvun uusklassismin (Suomessa empiren ja biedermeierin) jälkeen ja joille oli ominaista varhaisempien tyylimuotojen jäljittely. Suomisaundi
Suomisaundi (joskus myös suomisoundi, suomistyge, tai spugedelic trance) eli Freeform psytrance on nimitys eräälle psytrancetyylille, jota tuotetaan erityisesti Suomessa, missä se on myös saanut alkunsa. Se on yleensä luonteeltaan hyvin erilaista kuin muu psytrance, ja myös kaukana perinteisestä trancesta. "Suomisaundi"-tyylistä musiikkia kuunnellaan ja tuotetaan myös muun muassa Australiassa, Japanissa ja Venäjällä, mutta usein vain suomalaiset käyttävät siitä omaa nimitystään. Ulkomailla tyylisuuntaa kutsutaan monesti myös "freeform"-psytranceksi. Hitler-Jugend
Kun kansallissosialistit nousivat valtaan, muut oikeistolaiset nuorisoryhmät sulautettiin Hitler-Jugendiin. Vuodesta 1936 kaikki muut nuorisoryhmät olivat kiellettyjä. Hitler-Jugendin jäsenyydestä tehtiin vuonna 1936 pakollinen koko nuorisolle. Vuonna 1941 pakollisuuden ikäraja laskettiin kymmeneen vuoteen.
Toisen maailmansodan aikana ryhmittymä teki asevoimiin kutsuttujen miesten töitä, miehitti ilmapuolustusta ja koulutti sotilaita armeijaan ja SS:ään. Liittoutuneiden joukkojen tunkeutuessa sodan lopussa Saksaan Hitler-Jugendin riveistä värvättiin lisäjoukkoja yhä nuorempien joukosta. Berliinin taistelussa jo suurin osa saksalaisista joukoista koostui Hitler-Jugendista. Biedermeier
Biedermeierissa on vaikutteita sekä romantiikasta että uusklassismista. Biedermeier-huonekaluissa korostuvat mukavuus, viihtyvyys ja käytännöllisyys. Tyylissä esiintyy empirestä poiketen pyöreitä S-kirjaimen muotoja kalusteiden jaloissa sekä selustoissa. Tuolien selkänojissa on englantilaisvaikutteinen siro ja koristeltu poikkilauta. Biedermeierissa käytetään runsaasti etenkin mahonkia, mikä vuoksi tyyliä on kutsuttu myös mahonkityyliksi. Saksalaisessa biedermeierissa on tyypillistä hillittyjen puu-upotusten käyttö. Päällisinä biedermeier-huonekaluissa käytetään nahkaa, jouhikangasta, yksiväristä tai raidallista villaa tai silkkiä. Jugend
Saksassa jugendin omaksuivat aikakauslehdet "Pan" (1895–1900) ja "Die Jugend" (1896–1940), joista koko suuntaus sai maassa nimensä jälkimmäisen mukaan. Münchenistä tuli suuntauksen keskus, ja siellä vaikuttivat kuvanveistäjä ja luonnontutkija Hermann Obrist (1863–1927), valokuvausateljee "Elviran" julkisivun uudistuksen suunnitellut August Endell (1871–1925), sisustusarkkitehtuuriin keskittyneet Bernhard Pankok (1872–1943) ja Richard Riemerschmid (1868–1957) sekä "Die Jugendin" koristelusta vastannut Otto Eckmann (1865–1902). Kataloniassa suuntausta kutsuttiin nimellä "modernisme" ja sen pääkaupungissa Barcelonassa tyylin huomattavin edustaja oli arkkitehti Antoni Gaudí. Pariisissa merkittävä edustaja oli taidemaalari ja kuvittaja Alfons Mucha.Saksalaisen, venäläisen ja latvialaisen ajan Riian art nouveau heijastaa saksalaisten, itävaltalaisten ja suomalaisten arkkitehtien vaikutteita. Art nouveau -kaudella Riika oli rikas satamakaupunki ja kauttakulkukaupan keskus, jonka tehtaissa rakennettiin lentokoneita, junavaunuja, polkupyöriä ja autoja. Kaupunki oli myös posliinituotannon, sekä aikansa arvostettujen tieteilijöiden ja kasvattajien keskus. Schräge Musik
Schräge Musik (, joka viittasi jazz-musiikkiin) oli toisen maailmansodan aikaan lähinnä saksalaisilla ja japanilaisilla käytössä ollut yöhävittäjien aseistustapa, jonka järjestelmälliseen käyttöön liittyi myös oma erillinen taistelutaktiikka. Jugend
Jugendtyyli vaikutti Suomessa erityisesti arkkitehtuurissa vuosina 1895–1915. Silloin suunniteltiin Helsingin keskustaan lukuisia jugendtyylisiä rakennuksia, kuten Eliel Saarisen piirtämä Helsingin päärautatieasema. Suomalainen jugend yhdisteli kansallisromanttisia piirteitä kansainväliseen tyylisuuntaukseen. Saarisen lisäksi muita tunnettuja jugend-kauden arkkitehteja Suomessa olivat Selim A. Lindqvist, Lars Sonck, Onni Tarjanne ja Usko Nyström. Suuntauksen merkittävä keskus Suomessa oli Tampere. Usko Nyströmin piirtämä Imatran Valtionhotelli on Suomen tunnetuimpia jugendtyylisiä rakennuksia. Hitler-Jugend
Hitler-Jugend (, lyhenne HJ) oli Saksan kansallissosialistisen puolueen perustama nuoriso-organisaatio, jonka tehtävänä oli kouluttaa saksalaista nuorisoa kansallissosialistiseen ideologiaan sopivaksi. Järjestö korosti sotilaallisuutta, terveitä elämäntapoja ja tottelevaisuutta. Kivipankki
Tyyliltään Kivipankki on jugendin ja kansallisromantiikan yhdistelmä. Sen graniittiseinät hakattiin karkeiksi. Muita Kivipankin arkkitehtoniseen ilmeeseen vaikuttavia ratkaisuja ovat mansardikatto erkkereineen ja talon Seppolankadun puoleiseen päätyyn rakennettu torni. Aikuisrock
Tyylilajin edustajiksi katsotaan esimerkiksi Boston, Journey, Foreigner, brittiläistä alkuperää oleva Supertramp, nuorien studiomuusikoiden perustama Toto, Styx, REO Speedwagon sekä Night Ranger. Tyylin vahvinta aikaa olivat noin vuodet 1976–1985. Tyyli vaikutti osaltaan glam metal -tyylilajin syntyyn. Joskus tyyliä nimitetään myös keskitien rockiksi (mainstream rock = ”valtavirta-rock”), mutta sitä ei pidä sekoittaa ns. MOR- eli Middle of the Road -tyyliin, jolla tarkoitetaan erityisesti Yhdysvalloissa viihteellisempää popmusiikkia, jota edustavat kokoonpanot kuten Carpenters, Bread tai Seals and Crofts. Uskonnoton aikuistumiskoulutus
"Jugendweihe" eli nuorisovihkimys aloitettiin jo 1800-luvulla. Nuorisojuhlan kulta-aikaa oli 1920-luku. Hitlerin valtaannousu kuitenkin katkaisi vapaa-ajattelijoiden perinteen. Itä-Saksassa juhlia järjestettiin itsenäisenä vapaa-ajattelijoiden toimintana vuoteen 1954 saakka, jolloin kommunistinen puolue kielsi toiminnan vanhalta pohjalta ja muutti sen puolueen tavoitteita vastaavaksi. DDR:ssä Jugendweihe otti valtion tuella kristityn rippikoulun paikan nuorten yleisimpänä aikuistumiskoulutuksena. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Jugendweihe-toiminta sai takaisin itsenäisyytensä kommunismista, mutta uskonnoton aikuistumiskoulutus oli muodostunut perinteeksi. Jungle Brothers
Tyyliltään Jungle Brothers on East Coast hip hopia (itärannikon hip hop tai New Yorkin rap). Yhtye yhdistelee hip hopiin jazz-sampleja. Jungle Brothers oli myös osa 1980- ja 1990-luvuilla vaikuttanutta Native Tongues -kollektiivia yhdessä muun muassa De La Soulin, A Tribe Called Questin ja Black Sheepin kanssa. Jugend
Riiassa on yhteensä noin 800 art nouveau -rakennusta ja noin 40 prosenttia kaupungin keskustan rakennuksista on art nouveau -tyylisiä. Keskusta on luokiteltu Unescon maailmanperintökohteeksi. Art nouveau on keskittynyt varsinkin Riian vanhaakaupunkia kiertäville niin sanotuille kehäbulevardeille. Näistä näkyvin katu on Alberta ja sitä ympäröivät kadut. (Vilandes, Elizabetes, Strelnieku ja Antonijas kadut), jossa useat talot on myös restauroitu huolellisesti. Jiddiš
Kielen omakielinen, saksalaisperäinen nimi "jiddiš" tulee adjektiivista ’juutalainen’, "jude+isch". Kielenpuhujat käyttävät siitä myös nimitystä "mame-loshn", ’äitien kieli’. Jiddišiä on kutsuttu myös juutalaissaksaksi. Sen sijaan joidenkin Saksan juutalaisten 1700–1800-luvuilla käyttämä saksan kielen muoto aškenasisaksa ei ollut jiddišiä. Juutalaisuus
Juutalaisessa kalenterissa on määritelty juutalaisten juhlapyhät sekä ajankohtaan sopivat psalmit luettavaksi. Kalenterista on kaksi pääasiallista muotoa: havaintoihin painottuva muoto, joka oli käytössä pääasiallisesti ennen toisen temppelin tuhoa 70 jaa. Kalenteri perustuu kuun vaiheiden havainnoille, ja sen määrittelyn on kuvannut ensimmäisen kerran Maimonides vuonna 1178, jolloin kalenteri hyväksyttiin siirtymäkauden vuosien 70–1178 jälkeen. Johan Victor Strömberg
Pääasiallisesti Strömberg piirsi kansallisromantiikan kyllästämiä jugendtyylisiä rakennuksia. Brändö Villastad
Tyylillisesti muodostui Kulosaaresta verrattain yhtenäinen jugend-henkinen huvilakaupunki. Ulkoasultaan Kulosaareen rakennetut huvilat erosivat vanhempien huvila-alueiden kuten Meilahden ja Eläintarhan cottage- ja sveitsiläistyylisistä huviloista muun muassa siinä, että koristeellisten julkisivuaiheiden käyttö väheni ja rakennukset tulivat muodoltaan kuutiomaisiksi. Koristelu keskitettiin tavallisesti harvoihin yksityiskohtiin samalla kun talon kokonaishahmolle pantiin entistä enemmän painoa. Ajoneuvosuunnittelu
Sanotaan että saksalainen ajoneuvomuotoilu korreloi saksalaisen insinöörin huumorintajun kanssa. Tämä ei kuitenkaan täysin pidä paikkaansa, sillä nykyajan tyypillisen teutonisen designin tekijöinä ovat valtaosin olleet, ketkäpä muut kuin italialaiset designerit. Tosin, autonvalmistaja määrittelee tyylin, mitä designeri pitää suunnitelmiensa pohjana ja valmistaja myös hyväksyy lopulliset suunnitelmat. Hyvä designeri osaa ottaa huomioon paikalliset erikoispiirteet töissään. Volkswagen pärjäsi 1970-luvulle asti Ferdinand Porschen suunnitteleman Volkswagen Kuplan voimin. Seuraavan menestysmallin, Golfin muodoista vastasi Ital Designin Giorgio Giugiaro. Nykyisin Volkswagen Groupin suunnittelutoimen pääjohtajana on italialainen Walter De Silva. 1960-luvulla BMW päätti kohottaa profiilian ja tähän työhön pestattiin italialainen Giovanni Michelotti, joka suunnitteli BMW:n Neue Klasse-malliston. Tämä mallisto toimi pohjana, jota ovat sittemmin jalostaneet mm. italialainen Ercole Spada ja hollantilainen Adrian Van Hooydonk. Mercedes-Benzin designista on pitkään vastannut italialainen Bruno Sacco. Italialainen Carrozzeria Ghia SpA on suoraan Fordin omistuksessa, ja tekee hyvin pitkälti tämän merkin designin. 1950 - 60-luvuilla saksalaiset autonvalmistajat suosivat amerikkalaistyylistä muotokieltä, jonka etenkin GM ja Ford osasivat, saivathan ne suunnittelun vetoapua emoyhtiöiltään. Tuon aikakauden omaa saksalaista designia kauneimmillaan edustaa kuvassa oleva Borgward Isabella Coupe. Myöskään ei pidä unohtaa saman aikakauden Itä-Saksan puolelle jääneitä laitoksia ja niiden tuotteita. VEB Automobilwerk Eisenach valmisti Wartburg-nimellä kaunismuotoisia sedan- ja avomalleja, kaksivärimaalauksineen ja muine aikakaudelle tyypillisene koristekikkoineen. Tehtaan uudempi malli oli Wartburg 353, joka oli muodoiltaan saksalaisen funktionaalinen ja luokassaan tiloiltaan suurimpia. SEV-maiden lisäksi suuri vientimaa tälle autolle oli Suomi. Junkkari
Saksan "Fahnjunker" tarkoitti alkujaan lipunkantaja-aliupseeria, mutta myöhemmin on nimitystä käytetty joissakin maissa upseerikokelaasta. Keisariajan Venäjällä upseeriksi aikovia koulutettiin junkkarikouluissa. Victor Horta
Victor Horta (1. tammikuuta 1861 Gent, Belgia – 9. syyskuuta 1947 Bryssel, Belgia) oli belgialainen arkkitehti. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä eurooppalaisista jugend-tyylin arkkitehdeista. Joissakin lähteissä annetaan Hortan suunnittelemalle Hôtel Tasselille Brysselissä asema ensimmäisenä jugend-tyylisenä rakennuksena. Art deco
Art deco -tyyliä ajateltiin jugendtyylin korvaajaksi. Se poikkesi kuitenkin edeltäjästään seuraavasti: Junkkeri
Toisen maailmansodan häviäminen ja Itä-Saksan maauudistukset merkitsivät junkkeriluokan loppua. Varsinainen aatelisluokka oli jo lakkautettu siirryttäessä Weimarin tasavaltaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Nykyään "Junker" on käyttönimi Saksan tittelittömästä ylimystöstä. Se lyhennetään Jkr. ja sijoitetaan yleensä ennen akateemisia arvoja ja nimeä (esimerkiksi "Jkr. Heinrich von Hohenberg"). Feminiinimuotoa "Junkfrau" käytetään vain satunnaisesti. Jugend
Tyylisuuntaa on kutsuttu eri nimillä eri puolilla Eurooppaa eri aikoina. Anglosaksisissa ja ranskankielisissä maissa se tunnetaan "art nouveauna", Italiassa sen nimitys on "Stile Liberty" ja Kataloniassa "modernisme" ja venäjäksi se on моде́рн (modern). Itävallassa, Unkarissa, Puolassa ja Tšekissä sitä kutsutaan "sesessionismiksi". Suomessa ja muissa Pohjoismaissa on yleisesti käytössä jugend-sana, koska arkkitehtuuri- ja muotoiluyhteydet suuntautuivat paljolti Saksaan, jossa tyylisuunta sai nimensä müncheniläisen Jugend-aikakauslehden mukaan. Nykyisin käytetään toisinaan "art nouveauta" tai molempia käsitteitä yhdessä. Jūkendō
Jūkendō () on japanilainen budolaji, jossa harjoitellaan pistintaistelua. Jūkendōssa harjoitellaan ja kilpaillaan mokujyo-nimisellä aseella (), joka on pistimellä varustetun kiväärin mallinen puinen harjoitteluväline. Juutalaiset
Juutalaisen musiikin juuret ovat niin uskonnollisessa kuin maallisessakin musiikissa. Vakioina pysyneinä piirteinä juutalaismusiikissa esiintyvät etenkin vokaalimusiikin hallitsevuus soitinmusiikkiin nähden, soolo- ja vuorolauluimprovisointia koskevat säännöt, motiivit ja metodit, melodisten koristelujen sukulaisuus Lähi-idän musiikin vastaaviin piirteisiin, sekä muuttumaton tapa esittää heprealaisia rukouksia. Tunnettu perinteinen juutalainen soitin on puhallinsoitin šofar, jota käytetään tiettyjen uskonnollisten juhlien yhteydessä. Hasidistinen liike synnytti 1700- ja 1800-luvulla spontaanisen ja rytmikkään niggun-lauluperinteen. Klezmer on itäeurooppalaisten juutalaisten kansanmusiikkia, jota esitetään edelleen. Laivurinkatu
Suuri osa Laivurinkadun ja varsinkin sen eteläosan varrella sijaitsevista rakennuksista on 1900-luvun alussa rakennettuja jugendtyylisiä asuintaloja. Tehtaankadun eteläpuolella ne ovat yleensä kolmikerroksisia, kadun pohjoisosan varrella korkeampia. Ehkä kuuluisin niistä on Uno Staudingerin rakennuttama ja Selim A. Lindqvistin suunnittelema, vuonna 1905 valmistunut "Villa Johanna" osoitteessa Laivurinkatu 25. Alkuperäisistä jugendtaloista on kuitenkin muutamia purettu, esimerkiksi Pietarinkadun kulmassa sijainnut talo Laivurinkatu 11-13, jonka paikalle 1960-luvulla rakennettiin moderni kerrostalo. Kadun varrella sijaitsevia julkisia rakennuksia ovat 1950-luvulla rakennettu entinen Helsingin ranskalais-suomalaisen koulun rakennus, jossa nykyisin toimii Eiran aikuislukio, sekä Tehtaankadun risteyksessä Eiran sairaala. Hitler-Jugend
Hitler-Jugendin juuret olivat "Jugendbund der NSDAP":ssa (NSDAP:n nuorisoliitto), joka perustettiin maaliskuussa 1922 ja kokoontui ensi kertaa saman vuoden toukokuussa. Se oli tarkoitettu ainoastaan 14–18-vuotiaille pojille, joista 14–16-vuotiaat järjestäytyivät "Jungmannschafteniin" ja vanhemmat "Jungsturm Adolf Hitleriin". Organisaatiota valvoi SA ja sitä johti aluksi Adolf Lenk. Sprachenatelier Berlin
Viisikerroksisen, punaisen talon etuosa on tehty raappauslaastista, ja sillä on kaksinkerroin kaareva pääty. Sisäpihalla on viisikerroksinen, vaalea teollisuusrakennus, jonka etummainen julkisivu on suunniteltu jugendtyylillä ja koristettu sinisillä tiilillä. Vuoteen 1900 saakka rakennusta käyttivät ensisijaisesti huonekalujen valmistajat ja kauppiaat. Erityisen kiinnostavan rakennuksesta tekevät runsaat, lähes täysin säilytetyt jugendtyyliset kalusteet. Freikorps-kirjallisuus
Kirjoittajat olivat yleensä itsekin sodan käyneitä veteraaneja. Kirjailijoina he olivat keskinkertaisia, parhaimmistoa edusti Ernst Jünger. Hänen teostensa teemat eivät poikenneet muusta lajityypin kirjallisuudesta romantisoituina sodan ja väkivallan kuvauksina, mutta niiden taso oli korkea, mikä Anders Rydellin mukaan tekee niistä "tavallaan sitäkin pelottavampia". Muita lajityypin kirjailijoita ovat Rudolf Herzog, Werner Beumelburg ja Emil Strauss. Ganguro
Ganguro on japanilaisten nuorten tyttöjen suosima tyyli. Yleensä tähän tyyliin kuuluu raskas meikki, esimerkiksi valkoiset huulet, poskipäät ja silmänympärys, ja usein myös nenässä on valkoista. Ganguroilla on shokkiväriset tai vaaleat hiukset. Heillä on myös paljon rusketusta, jotta iho näyttäisi mahdollisimman tummalta. Espanjalainen arkkitehtuuri
Art nouveau eli jugend, joka tunnetaan Kataloniassa nimellä "modernisme", omaksui ideoita John Ruskinilta ja Viollet-le-Ducilta. Sen estetiikkaan vaikuttivat muiden muassa William Morris, Walter Crane, Mackmurdo ja Mackintosh.
Arkkitehdit Gaudí, Domènech i Montaner ja Puig i Cadafalch olivat suuntauksen johtohahmoja. Uudistaessaan estetiikkaa arkkitehdit yhdistivät perinteisiä materiaaleja kuten tiiltä ja uusia materiaaleja kuten rautaa sekä uusia keraamisia tekniikoita. Die Brücke
Die Brücken jäsenet vaalivat keskiaikaisen killan ihannetta ja eristäytyivät yhteisateljeehensa Dresdenin työläiskorttelissa. Jugend -arkkitehtuuria lähellä olevat taiteilijat kehittivät yhteisen tyylin, joka perustui tuoreisiin väreihin, tunteellisiin jännitteisiin, väkivaltaisiin mielikuviin ja primitivismin vaikutteisiin. Runeberginkatu (Helsinki)
Kadun länsireunalla Pohjoisen Rautatiekadun ja Arkadiankadun välillä on muutamia 1910-luvulla rakennettuja jugendtaloja. Toisella puolella katua Rautatiekadulta Museokadulle saakka on pääasiassa 1920-luvun klassistyylisiä punatiilisiä rakennuksia, jotka monien muiden Etu-Töölön korttelien tavoin rakennettiin yhtenäisten korttelikohtaisten julkisivukaavioiden mukaan. Niinpä saman korttelin kaikki rakennukset ovat yleensä yhtä korkeita, enimmäkseen kuusikerroksisia. Talot Runeberginkatu 23 ja 25 Sammonkadun molemmin puolin muodostavat eräänlaisen juhlavan portin Temppeliaukiolle. Hämeenlinnan raatihuone
Uusi Raatihuone oli tyylillisesti ranskalaisvaikutteista uusrenessanssia, johon kuuluivat katusivun runsaat kipsikoristeet. Sisätiloissa juhlasalin sekä aula- että porrastilojen maalaus ja muu koristelu oli poikkeuksellisen rikasta ja värikästä. Rakennuksen erittäin koristeellinen tyyli oli peruja Cawénin opintomatkalta Ranskaan ja Italiaan vuonna 1874. Pihanpuoleinen osa on torinpuoleista matalampi ja koristeiltaan huomattavasti kevyempi. Myöhemmin koristemaalaukset peitettiin uusilla saman tyylin kuvioilla, kunnes 1900-luvun alkupuolella seinät koristeltiin suosituksi tulleeseen jugendtyyliin. 1930-luvun alussa huoneet saivat koristeettomat katto- ja seinäpinnat, joita uusittiin värisävyjä vaihdellen kymmenen vuoden välein. Nuori Puola
Kirjallisuudessa aikakaudella tulivat tutuiksi paitsi jugend-tyyli, dekadenssi, uusromantiikka, symbolismi ja myös impressionismi. Ajan tärkeimmät edustajat kirjallisuudessa olivat Tadeusz Boy-Żeleński (1874–1941), Leopold Staff (1878–1957) ja kuvataiteilijanakin tunnettu Stanisław Wyspiański (1869–1907). Tadeusz Boy-Żeleński oli ennen kaikkea esseisti ja teatteriarvostelija. Hän käänsi äidinkielilleen paljon uutta ranskalaista kirjallisuutta. Leopold Staff oli tunnettu kauden modernistirunoilija ja nietzscheläisen filosofian mukainen individualisti. Stanisław Wyspiański kirjoitti paljon näytelmiä, joita hän myös itse lavasti. Kuuluisin Wyspiańskin näytelmistä on "Wesele" ('Häät'). Blues
1940-luvulla syntyi myös "jump blues", joka on big band musiikista vaikutteensa saanut bluesmusiikin tyyli. Kitaran lisäksi tärkeässä asemassa jump bluesissa on saksofoni ja muut puhallinsoittimet. Rumpalin komppien avulla musiikkiin luodaan suhteellisen nopea ja jazzmainen vaikutelma. Tämän tyylin edustajia olivat esimerkiksi Kansas Cityssä toimineet Louis jordan ja Big Joe Turner, myöhemmin Professor Longhair ja Dr. John. Boogie woogien tapaan aiempaa bluesia nopeampi jump blues ennakoi myöhempiä populaarimusiikin tyylejä. Jugend
Ranskassa jugendin keskuksiksi kehittyivät Pariisi ja Nancy. Hector Guimard (1867–1942) suunnitteli muun muassa asuinrakennuksia ja Pariisin metroasemien sisäänkäyntejä. Henri de Toulouse-Lautrec (1864–1901) tuli tunnetuksi julisteiden suunnittelijana. Niin sanottu "Nancyn ryhmä" muodostui 1890-luvulla Emile Gallén (1846–1904) ympärille ja suunnitteli huonekaluja sekä taideteollisia esineitä. Gallé uudisti lasitaidetta värikkäillä kuvioilla, jotka tehtiin kaivertamalla lasin erivärisistä kerroksista tai liimaamalla lasin pintaan koristeita. Jugendweihe
Nuorisojuhlan kulta-aikaa oli 1920-luku. Adolf Hitlerin valtaannousu kuitenkin katkaisi vapaa-ajattelijoiden perinteen. Itä-Saksassa juhlia järjestettiin itsenäisenä vapaa-ajattelijoiden toimintana vuoteen 1954 saakka, jolloin kommunistinen puolue kielsi toiminnan vanhalta pohjalta ja muutti sen puolueen tavoitteita vastaavaksi. DDR:ssä Jugendweihe otti valtion tuella kristityn rippikoulun paikan nuorten yleisimpänä aikuistumiskoulutuksena. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Jugendweihe-toiminta sai takaisin itsenäisyytensä kommunismista, mutta uskonnoton aikuistumiskoulutus oli muodostunut perinteeksi. Itäisissä osavaltioissa jopa 60–70 % nuorista osallistuu nuorisojuhlaan. Andrea Jürgens
Andrea Jürgensin laulujen sanoitukset ovat ennen kaikkea tyypillistä iskelmälyriikkaa; teemoina ovat klassiset ystävyys ja rakkaus. Merkittävä poikkeus on ensimmäinen hitti "Und dabei liebe ich euch beide", jonka avioeroteema rikkoi aikanaan tabuja. Monissa lauluissa aiheena on tietty paikka: "Santo Domingo", "Chinatown ist in New York", "Spanien ist schön" ja "Sommer in Avignon", joka kertoo rakastavaisista Avignon'n kaupungissa kesän saapuessa. Kahdesta ensin mainitusta Audrey Landers lauloi englanninkieliset versiot. Paikannimi-teemaa jatkavat "Santa Catarina", "Träume von Napoli", "Eine Nacht in Monte Carlo" ja "Tahiti Tamure". Jenkka
Jenkka, saksanpolkka, tyyskä tai sottiisi on tasajakoinen paritanssi. Jenkkaa pidetään tyypillisenä suomalaiseen maatalouskulttuuriin kuuluvana tanssina polkan ohella; jenkka on vauhdikas, melko yksinkertainen tanssi. Djent
Djent (lausutaan ˈdʒɛnt) on metallimusiikin alalaji, joka kehittyi thrash- ja progressiivisesta metallista. Progressiivisen metalin lisäksi djentissä on elementtejä muun muassa death metalista, black metalista ja metalcoresta. Termi "djent" on onomatopoeesi matalavireisestä ja voimakkaasti särötetystä kämmensyrjävaimennetusta kitarasoinnusta ja siihen liittyvästä soinnista. Djentin pioneerina pidetään ruotsalaista Meshuggahia. Muita merkittäviä yhtyeitä ovat muun muassa Periphery, TesseracT, Textures, Animals as Leaders sekä SikTh. Suomalaisiksi djent-yhtyeiksi voidaan lukea muun muassa Circle Of Contempt, Less Than Three ja Unscaled Seven. Musiikkisensuuri
Saksassa 1930-luvulla valtaan nousseet kansallissosialistit pitivät jazzia amerikkalaisena rappiotaiteena ja ”neekerimusiikkina”. Jazz häädettiin radiosta, jazzlevyt kiellettiin, ja jazzmuusikkoja ja kuuntelijoita alettiin vainota. Koska jazzin kuuntelua ei kuitenkaan saatu kokonaan kitkettyä, propagandaministeri Goebbels perusti vuonna 1939 amerikkalaista swing jazzia soittavan orkesterin, jonka soittamien jazzhittien sanoitukset uusittiin natsien ideologian mukaisiksi. Etu-Töölö
Tonttien myynti ja rakentaminen tapahtui perustajaurakointina. Kausi edusti tyylillisesti myöhäisjugendia. Uusien kerrostalojen rakentamisen myötä alueesta muodostui virkamiesten ja keskiluokan toimihenkilöiden vakavarainen kaupunginosa. Etu-Töölön kaupunkikuvaa leimasivat porvarillinen arvokkuus, väljemmät asunnot ja niiden edustavimmat huoneet avattiin ilmansuunnasta riippumatta kadulle. Judo
Ottelijat erotetaan toisistaan joko kilpailuvyön värin (valkoinen tai punainen) tai judopuvun eli judogin värin (valkoinen tai sininen) mukaan. Valkoisen nimi mainitaan kuulutuksissa, listoilla jne. Ensin, ja valkoinen sijoittuu aina aloitustilanteissa tuomarin oikealle puolelle. Suomessa alle 15-vuotiaat juniorit eivät saa käyttää sinistä judopukua. Näin hillitään kilpailijoihin kohdistuvien kustannusten nousua.