Kuka oli ETYKin ensimmäinen pääsihteeri?
Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssi
ETYKin ensimmäinen pääsihteeri oli saksalainen diplomaatti Wilhelm Höynck. Hänet nimitettiin virkaan 28. huhtikuuta 1993. Pääsihteerin virasto sijoitettiin Wieniin.
Eduskunnan pääsihteeri
Eduskunnan pääsihteeri on eduskunnan sihteeri ja eduskunnan kanslian päällikkö. Eduskunnan pääsihteeri on eduskunnan kansliatoimikunnan alainen. Pääsihteerin alaisuudessa on kuusi osastoa ja yksikköä: keskuskanslia, valiokuntasihteeristö, hallinto- ja palveluosasto (hallinto-osasto), kansainvälisten asiain yksikkö, tieto- ja viestintäyksikkö sekä turvallisuusyksikkö. Pääsihteeri tekee nimitykset muihin virkoihin ja määräaikaisiin virkasuhteisiin paitsi niihin, joiden nimitys kuuluu kansliatoimikunnalle. Jaakko Iloniemi
Jo vuonna 1957 Iloniemi oli vaikuttamassa Suomen ulkopolitiikan suuntaan ollessaan perustamassa Paasikivi-seuraa presidentti Kekkosen tueksi. Kekkosen tukimiehenä hän oli myös ETYK-prosessissa, johon hänet kutsuttiin New Yorkista. Tässä YK-tehtävässä oli ollut vasta vuoden päivät, kun ulkoministeri Kalevi Sorsa soitti Helsingistä ja pyysi mukaan pieneen ryhmään, joka valmistelee Euroopan turvallisuuskokousta. Iloniemi itse kuvaa rooliaan ETY-kokouksen valmistelussa seuraavasti: Tarja Halonen
Pian presidentinvaalien jälkeen huhtikuussa ruotsalainen veteraanipoliitikko ja YK:n erityislähettiläs Pierre Schori ehdotti mielipidekirjoituksessa presidentti Halosta YK:n pääsihteeriksi. "Dagens Nyheter" -lehden debattipalstalla kirjoittanut Schori katsoi, että YK:n olisi aika saada naispuolinen pääsihteeri, kun pääsihteeri Kofi Annan väistyi vuoden 2006 lopussa. Schori luetteli kirjoituksessaan pitkän listan naisia, jotka sopisivat tehtävään, mutta kertoi oman suosikkinsa olevan presidentti Tarja Halonen. Myöhemmin myös Kofi Annan totesi, että aika on kypsä naispuoliselle pääsihteerille. Myös "Washington Post" -lehti nimesi Halosen yhdeksi ennakkosuosikeista tulevissa pääsihteerivaaleissa. Halonen itse ilmoitti myöhemmin, ettei ole tehtävään käytettävissä, koska haluaa suorittaa Suomen presidentin tehtävän loppuun, ennen kuin pohtii muita uravaihtoehtoja. Lisäksi Halonen vahvisti, että hän tukee aasialaista ehdokasta YK:n pääsihteeriksi, kun pääsihteeri Kofi Annanin virkakausi päättyy vuoden 2006 lopussa, koska Halosen mielestä YK:n tulisi noudattaa maantieteellistä rotaatiota. Sakari Tuomioja
YK:n pääsihteeri U Thant kutsui Tuomiojan välittäjäksi Kyproksen kriisissä huhtikuussa 1964. Tuomioja sai aivoverenvuodon 16. elokuuta 1964 ollessaan hoitamassa välittäjän tehtäviään Kyproksella. Hänet lennätettiin erikoiskoneella Genevestä Suomeen 3. syyskuuta. Tuomioja kuoli Kivelän sairaalassa perheensä läsnä ollessa keskiviikkona 9. syyskuuta 1964. Erkki Raatikainen
Raatikainen pääsi ylioppilaaksi 1948 ja toimi "Suomen Sosialidemokraatin" ulkomaanosaston toimittajana 1950–1955. BBC:n maailmanpalvelun suomenkielisen osaston toimittajana Lontoossa Raatikainen työskenteli 1955–1958, Yleisradion tiedotuspäällikkönä 1958–1961 ja Suomen television uutispäällikkönä 1961–1964. Ban Ki-moon
Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Kofi Annanin toisen virkakauden lähestyessä loppuaan alkoi kampanjointi hänen seuraajastaan. Ban Ki-moon ilmoitti helmikuussa 2006 pyrkivänsä uudeksi pääsihteeriksi ollen näin ensimmäinen korealainen ehdokas tehtävään. Etelä-Korea aloitti voimakkaan kampanjoinnin Banin ehdokkuuden puolesta. Häntä auttoi paitsi kiistaton pätevyys myös se, että monien mielestä oli taas aasialaisen pääsihteerin vuoro. Kaikkiaan pääsihteeriehdokkaita oli seitsemän. Antti Hackzell
STK ja SAK allekirjoittivat 28. huhtikuuta 1944 vuoden kestäneiden neuvottelujen jälkeen yleissopimuksen työehtoja koskevista neuvottelu- ja työtaistelusäännöistä, mikä oli selkeä askel kohti työehtosopimuksia. Pääneuvottelijoina toimivat STK:n toimitusjohtaja Hackzell ja SAK:n puheenjohtaja Eero A. Wuori. Neuvotteluja käytiin keskeytyksettä lukuun ottamatta helmikuuta 1944, jolloin sekä Hackzellin että Wuoren kotitalot vaurioituivat Neuvostoliiton pommituksissa. Työehtosopimusneuvottelut alkoivat syksyllä 1944. Eemeli Kitunen
Eemeli Kitusen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Kitunen ja Helena Muurman ja puoliso vuodesta 1917 opettaja, ravitsemustieteilijä Ella Europaeus. Kitunen tuli ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filofofian kandidaatiksi 1917, filosofian tohtoriksi hän väitteli 1923. Maatalouden koelaitoksen kasvitautiosaston assistenttina Kitunen toimi 1913–1918. Hän oli Valtion siementarkastuslaitoksen ensimmäinen johtaja 1919–1955, Helsingin yliopiston dosentti 1930–1950 ja Maatalouden koetoiminnan keskusvaliokunnan puheenjohtaja 1936–1947. Hän sai professorin arvonimen 1942. Kitusella oli huomattava määrä luottamustoimia alallaan ja hän laati julkaisuja sekä kasvinviljelystä että -suojelusta. Siemenviljelyn, -tarkastuksen ja -kaupan toiminta kehittyi Suomessa hänen johdollaan merkittävästi, Valtion siementarkastuskeskusta hän ehti johtaa yli kolme vuosikymmentä. Gladwyn Jebb
Sir Hubert Miles Gladwyn Jebb, First Lord and Baron Gladwyn (25. huhtikuuta 1900 – 24. lokakuuta 1996) oli merkittävä brittipoliitikko. Hän oli ensimmäinen (väliaikainen) YK:n 1945–1946. Tämän jälkeen hän toimi Ison-Britannian YK-suurlähettiläänä. Jyrki Otila
Otilan vanhemmat olivat ylilääkäri Eino Kaj Alfred Otila ja sairaanhoitaja Lahja Suni. Koulutukseltaan Otila oli ekonomi. Otila tuli tunnetuksi useiden suosittujen tietokilpailujen tuomarina televisiossa. Otila toimi Yleisradion apulaiskonttoripäällikkönä 1965–1970, YK:n tehtävissä Dar es Salaamissa Tansaniassa 1970–1973, Yleisradiossa 1974, Ulkoasiainministeriössä kehitysyhteistyöasiantuntijana Tansaniassa 1975–1977 ja Orion Yhtymän tehtaanjohtajana Arushassa Tansaniassa 1977–1980. Itsenäisen Suomen historia
Vuonna 1975 Helsingissä järjestettiin ETYK, joka paitsi vahvisti Kekkosen ja Suomen puolueettomuusasemaa länsimaiden silmissä, niin myös kylvi tulevan Itä-Euroopan kommunististen hallitusten hajoamisen siemenet, kun ETYK:n ns. kolmannen korin luettelemien ihmisoikeuksien innostamana Itä-Euroopan maissa oppositiovoimat perustivat niin sanottuja Helsinki-ryhmiä. Akavan Erityisalat
Akavan Erityisalojen Keskusliitto perustettiin 25. helmikuuta 1972 yhdistämään keskusliitossa toimivia pieniä ammattiryhmiä. AEK:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Kunnallisen Koulutoimen Hallintovirkamiehet (KKHV) -yhdistyksen johtaja Kalevi Nikki. Vuoden 1972 lopussa AEK:hon kuului kahdeksan jäsenjärjestöä ja noin 400 jäsentä. Seuraavana vuonna jäsenmäärä ylitti tuhannen, mutta toiminta oli alkuvaiheessa varsin vähäistä. Jäsenjärjestöt neuvottelivat sopimuksensa itsenäisesti. Vuonna 1974 AEK sai toimiston, joka oli aluksi yhteinen Suomen kirjastonhoitajat -yhdistyksen kanssa. Pertti Torstila
Torstila kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1965. Vuosina 1966–1967 hän oli YK:n UNFICYP-rauhanturvaoperaation Suomen pataljoonan tiedustelujoukkueenjohtaja Kyproksella. Vuonna 1970 Torstila valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja aloitti samana vuonna avustajan tehtävissä ulkoasiainministeriön palveluksessa. Vuosina 1972–1973 Torstila valmisteli Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssia (Etyk), jonka huippukokous pidettiin Helsingissä vuonna 1975. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea
TUL:n oppositio järjestäytyi kesäkuun 1929 liittokokouksessa. Perustettiin väliaikainen yhtenäisyystoimikunta, josta loppuvuonna päätettiin muodostaa valtakunnallinen yhteiselin. Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitea perustettiin virallisesti 1.–2. joulukuuta järjestetyssä yhtenäisyysväen edustajakokouksessa, johon kerääntyi edustajia yli sadasta urheiluseurasta, joista suurin osa kuului edelleen TUL:ään. Komitean puheenjohtajaksi valittiin Tatu Uosikkinen ja sihteeriksi Toivo Sillanpää. Osanottajat edustivat lähes puolta TUL:n jäsenkunnasta. TYK alkoi muodostaa lajitoimikuntia ja paikallisia yhtenäisyyskomiteoita ympäri maata. Yleinen työttömyyskassa
Yleinen työttömyyskassa YTK on perustettu 21. elokuuta 1991 allekirjoitetulla sopimuskirjalla, jolla kymmenen yksityisillä työaloilla työskentelevää toimihenkilöä ja työntekijää on perustanut Yksityisten työalojen toimihenkilöiden ja työntekijöiden työttömyyskassan. Sosiaali- ja terveysministeriö vahvisti 17. syyskuuta 1991 antamallaan päätöksellä uuden työttömyyskassan säännöt, ja kassa on merkitty työttömyyskassarekisteriin 18. syyskuuta 1991. Kassa aloitti toimintansa 1. tammikuuta 1992. Boutros Boutros-Ghali
Turvallisuusneuvosto päätti vuoden 1996 lopulla valita Boutros-Ghalin toiselle kaudella, mutta Yhdysvaltain edustaja Albright käytti veto-oikeuttaan ja esti Boutros-Ghalin valinnan. Hänen seuraajakseen nousi toinen afrikkalainen Kofi Annan, ja Boutros-Ghalista tuli näin ensimmäinen YK:n pääsihteeri, jota ei valittu toiselle kaudelle. Vaino Väljas
Vaino Väljas (s. 28. maaliskuuta 1931) oli Viron sosialistisen neuvostotasavallan kommunistipuolueen (EKP) ensimmäinen sihteeri vuodesta 1988. Sosialistinen Aikakauslehti
Sosialistisen Aikakauslehden näytenumero ilmestyi aikaisemmin syksyllä järjestetyn suurlakon innoittamana joulukuussa 1905. Lehden päätoimittaja oli Edvard Gylling ja muun toimituskunnan muodostivat toimitussihteeri Otto Wille Kuusinen sekä Yrjö Sirola ja Sulo Wuolijoki, jotka kaikki kuuluivat niin sanottuihin ""marraskuun sosialisteihin"". Ensimmäisen näytenumeron pääkirjoituksessaan Gylling kertoi Sosialistisen Aikakauslehden noudattavan "uusaikaisen sosialidemokratian marxilaista linjaa". Hans Andersin
Andersin oli Matematiikkakonekomitean (1954–1960) sihteeri, kun se ryhtyi rakentamaan Suomeen ensimmäistä tietokonetta ESKOa. ESKO-tietokone ei kuitenkaan valmistunut ensimmäisenä, ja Andersin siirtyi 1956 Suomen IBM:n palvelukseen. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli vuonna 1969. Andersin ehti olla niin Suomen IBM:n tietokoneiden myyntijohtajana, Teknillisen korkeakoulun ensimmäisenä tietojenkäsittelyn professorina vuodesta 1970 kuin Valmetin automaatio-osaston johtajana vuodesta 1978. Vuodesta 1986 hän työskenteli jälleen Teknillisessä korkeakoulussa tuotannon tietotekniikan (datatekniken inom produktionen) professorina. Maailman ensimmäinen sanomalehden kokosivun taittojärjestelmä syntyi Andersinin johdolla. 2000-luvulla hän työskenteli tietotekniikan historian pohjoismaisen konferenssitoiminnan aloittamiseksi. Dag Hammarskjöld
Trygve Lien erotessa pääsihteerin virasta vuonna 1953 Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto päätti suositella pääsihteeriksi Hammarskjöldiä. Se tuli hänelle yllätyksenä. Kymmenen maata yhdestätoista kannatti häntä. Yleiskokous valitsi hänet huhtikuussa 1953 virkaan 57 äänellä 59:stä. Hänet valittiin uudelleen vuonna 1957. Fuad Rouhani
Kun OPEC perustettiin 1961, Rouhanista tuli järjestön ensimmäinen pääsihteeri. Tehtävässä hän joutui toimimaan järjestön jäsenten erilaisten tavoitteiden sovittelijana. Vuonna 1964 Rouhanin seuraajaksi tuli irakilainen Abd ar-Rahman al-Bazzaz, joka kannatti radikaalimpaa politiikkaa ja islamia. Eteenpäin (Yhdysvallat)
"Eteenpäin" ilmestyi aluksi New Yorkissa, vuodesta 1922 lähtien Massachusettsin Worcesterissa, vuodesta 1931 jälleen New Yorkissa ja sen jälkeen New Yorkin osavaltion Yonkersissa. Sen kustantajana toimi ensin Bothnia Press Inc. -niminen yritys, vuodesta 1922 lähtien Eteenpäin Co-operative Society ja vuodesta 1931 American Finnish Publishers, Inc. Ensimmäisenä päätoimittajana työskenteli Elis Sulkanen, aputoimittajina Onni Saari, Väinö Wessman, Anna Leppänen ja Toivo Rantanen sekä liikkeenhoitajana Walter Nurminen ja hänen apulaisenaan Hugo Paasikivi. Vuosina 1922–1928 liikkeenhoitajana toimi William Marttila. Sulkasen jouduttua eroamaan keväällä 1925 päätoimittajana toimi lyhyen aikaa John Wiita ja hänen jälkeensä Taavi (Tatu) Heino. Myöhemmin päätoimittajana työskentelivät Matti Wiitala, Richard Pesola ja Knut Einar Heikkinen. Lehden toimituskuntaan kuuluivat eri aikoina Victor Berg, Aaro Hyrske, William Lahtinen, Aarne Halonen, Leo Mattson, Hjalmar Sankari, Carl Päiviö, Toivo Vuorela, Väinö Pelto, U. Mäki, William Janhonen, Aarre Linnala, Fanny Pesonen, Kalle Rissanen, Onni Kaartinen, Rudy Kaartinen, Helen Kruth, A. N. Koskela ja Helmi Mattson. Liikkeenhoitajina työskentelivät myös Bernhard Wirkkula, Fahle Burman, Aarne Mynttinen, Hugo Paasikivi, K. E. Heikkinen, Oscar Luttio, Toivo Wuorela ja Richard Björkbacka. Taloustieteellinen Yhdistys
Kansantaloudellinen Yhdistys aloitti 1880-luvulla yksityisenä keskustelukerhona ja perustettiin virallisesti vuonna 1884. Alkuaikoina yhdistyksen muodosti lähinnä samoin ajattelevien vanhasuomalaisten piiri. Kansantaloudellisen Yhdistyksen keskeinen toimintamuoto on ollut suomenkielinen julkaisutoiminta: vuonna 1904 aloitti toimintansa yhdistyksen oma lehti ”Yhteiskuntataloudellinen Aikakauskirja”, jonka nimi muutettiin Kansantaloudelliseksi aikakauskirjaksi vuonna 1929. Yhdistyksen ensimmäinen esimies oli Yrjö-Sakari Yrjö-Koskinen (v. 1892). Esimiehinä ovat toimineet myös mm. Juho Kusti Paasikivi (1908, 1925, 1930 ja 1931) ja Risto Ryti (v. 1926). Mauno Koivisto oli johtokunnan jäsenenä vuodet 1966–1968. Erkki Raatikainen
SDP:n puoluesihteerinä Raatikainen toimi vuosina 1967–1969 ja sitä aiemmin Suomen Sosialidemokraatin toisena päätoimittajana 1964–1966. Puoluesihteerikaudellaan Raatikainen sanoi SDP:lla olevan ”luurankoja kaapissa”, ja termi ”sosialismin luuranko” eli poliittisten pilapiirtäjien ansiosta vuosia. Esa Swanljung
Swanljung aloitti TELAn toimitusjohtajana vuonna 2000, mitä ennen hän toimi vuodesta 1990 toimihenkilökeskusjärjestö STTK:n puheenjohtajan tehtävässä. Hän jäi eläkkeelle syksyllä 2011. Hän aloitti ammattiyhdistysuransa vuonna 1976 Radio- ja televisiotoimittajien liiton (RTTL) lakimiehenä, josta tehtävästä siirtyi vuonna 1979 STTK:n asiamieheksi. Hän on toiminut myös Kuntien teknillisten keskusliiton (KTK) projektijohtajana vuosina 1983–1984 ja STTK-J:n pääsihteerinä vuosina 1984–1990. Vuosina 1989–1990 hän oli virkavapaalla STTK-J:n pääsihteerin tehtävästä toimiessaan muutaman kuukauden oikeusministeri Matti Louekosken poliittisena sihteerinä.
Swanljung vaikutti vuosinaan TELAn johdossa myös eurooppalaisessa sosiaaliturvan edunvalvontajärjestössä AEIP:ssä (European Association of Paritarian Institutions). Hän toimi vuosina 2009–2011 järjestön puheenjohtajana. Swanljung on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti, joksi hän valmistui vuonna 1976 Helsingin yliopistosta. Luettelo Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteereistä
Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerin viralla oli olemassaolonsa aikana kaikkiaan viisi eri nimikettä: "tekninen sihteeri" (1917–1918), "sihteeristön puheenjohtaja" (1918–1919), "vastuullinen sihteeri" (1919–1922), "pääsihteeri" (1922–1953, 1966–1991) sekä "ensimmäinen sihteeri" (1953–1966). Teivo Pentikäinen
Pentikäinen oli sosiaaliministeriön vakuutusosaston päällikkönä 1948–1961 ja oli keskeisin henkilö työeläkejärjestelmää (TEL) suunnitelleessa eläkekomiteassa. Pentikäinen oli myös Työeläkeyhtiö Ilmarisen toimitusjohtajana vuodet 1962–1977. Pentikäiselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1975. Suomalainen Tiedeakatemia
Tiedeakatemian pääsihteeri on toiminut vuoden 2016 alusta täysipäiväisenä, ja tehtävässä on vuodesta 2016 toiminut professori Pekka Aula. Euroopan unionin historia
1. ja 2. kesäkuuta 1955 kuuden valtion ulkoministerit päättivät Messinan kokouksessa laajentaa Euroopan yhdentymisen koskemaan taloutta kokonaisuudessaan. 25. maaliskuuta 1957 kuusi jäsenvaltiota allekirjoittivat Roomassa Euroopan talousyhteisön (ETY) ja Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) perustamissopimukset: voimaan ne tulivat vuoden 1958 alusta. Suomen Kansan Demokraattinen Liitto
Ensimmäinen kansandemokraattinen ministeri oli Paasikiven toisen hallituksen toisena sosiaaliministerinä toiminut Yrjö Leino. Maaliskuun 1945 eduskuntavaalien jälkeen muodostetussa Paasikiven kolmannessa hallituksessa ministerinsalkut jaettiin muodollisesti tasan kolmen suurimman puolueen SKDL:n, SDP:n ja Maalaisliiton kesken. Kansandemokraatit saivat hallituksessa kuitenkin yliedustuksen, kun ministereiksi tulivat puoluekiintiöiden ulkopuolelta pääministeri J. K. Paasikiven luottamusmiehinä Mauno Pekkala ja Reinhold Svento, joita kumpaakaan SDP ei enää tunnustanut omiksi miehikseen. Kun Suomi solmi syksyn 1945 kuluessa uudelleen diplomaattisuhteensa ulkovaltoihin, kansandemokraatteja nimitettiin tärkeille paikoille myös tällä sektorilla: Johan Helo siirtyi suurlähettilääksi Pariisiin, Cay Sundström Moskovaan ja Eero Wuori Lontooseen. Paasikivi tarvitsi kansandemokraattien tukea niin sisä- kuin ulkopolitiikassakin, ja näillä toimillaan hän saavutti heidän ainakin näennäisen arvostuksensa. Sakari Tuomioja
Tuomioja oli ensimmäinen suomalainen korkeissa YK:n tehtävissä. Hän toimi muun muassa YK:n Euroopan talouskomission pääsihteerinä vuosina 1957–1960 ja Laosin taloutta tutkineen toimikunnan puheenjohtajana 1959 ja 1961. Tuomioja ei hakenut jatkokautta ensimmäisen kolmivuotiskautensa jälkeen Euroopan talouskomissiossa ja palasi lopulta Suomeen, missä hänen arveltiin suunnittelevan asettumista ehdokkaaksi vuoden 1962 presidentinvaalissa. Tuomiojaa ehdokkuus istuvaa presidentti Kekkosta vastaan ei houkutellut ja hän myös vierasti Honka-liiton muodostamista Kekkosta vastaan. Työmies–Eteenpäin
"Työmies–Eteenpäin" syntyi, kun New Yorkin osavaltion Yonkersissa julkaistu "Eteenpäin" yhdistettiin Superiorissa ilmestyneeseen "Työmieheen". Lehden kustantajana toimi Työmies Society. Päätoimittajana työskenteli aluksi G. M. Wästilä, vuosina 1972–1975 Frank Walli ja vuodesta 1975 lähtien Timo Poropudas. International Workers’ Orderin ja sen suomalaisen järjestön lakkauttamisen jälkeen "Työmies–Eteenpäin" toimi amerikansuomalaisten kommunistien tärkeimpänä yhdyssiteenä. Etienne Goyémidé
Etienne Goyémidé (1942 Ippy – 17. maaliskuuta 1997) oli keskiafrikkalainen kirjailija ja poliitikko. Hän opiskeli kasvatustieteitä ja englantia. Hän toimi muun muassa Troupe Nationale de Centrafriquen johdossa ja vuosina 1991–1992 maansa opetus- ja tutkimusministerinä. Erkki Raatikainen
Erkki Raatikainen (24. toukokuuta 1930 Jyväskylä – 30. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, toimittaja ja kirjailija sekä Yleisradion pääjohtaja 1970–1979. Elintarviketurvallisuusvirasto Evira
Eviran perustamisvaiheessa vuonna 2006 yhdistettiin Elintarvikevirasto, Eläinlääkintä- ja elintarviketutkimuslaitos (EELA) ja Kasvintuotannon tarkastuskeskus (KTTK) sekä maa- ja metsätalousministeriön elintarvike- ja terveysosaston sekä tietopalvelukeskuksen toimeenpanotehtäviä. Vuoden 2019 alusta alkaen Evira, Mavi ja osa Maanmittauslaitoksen tietotekniikkapalvelukeskuksesta yhdistyvät uudeksi Ruokavirastoksi. 
Eviran ensimmäisenä pääjohtaja oli Jaana Husu-Kallio, joka siirtyi helmikuussa 2012 maa- ja metsätalousministeriön kansliapäälliköksi. Eviran uudeksi pääjohtajaksi 1.5.2012 alkaen nimitettiin ELL Matti Aho.. Woldemar Westzynthius
Herman Woldemar Westzynthius (8. kesäkuuta 1858 Kokemäki – 30. maaliskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja lennätinvirkailija joka perusti vuonna 1887 Suomen ensimmäisen uutistoimiston ja Suomen Tietotoimiston edeltäjän Suomen Sähkösanomatoimiston. Helsingin Yliopiston Kemistit
Helsingin Yliopiston Kemistit ry (HYK) on vuonna 1927 perustettu Helsingin yliopiston kemian opiskelijoiden aine- ja etujärjestö. HYK julkaisee järjestön omaa lehteä, Esitislettä. Järjestön puheenjohtajana toimii tällä hetkellä (2019) Timo Sundström. HYK:in haalarien väri on musta. Jyrki Haikonen
Jyrki Eero Olavi Haikonen (s. 1935) on suomalainen toimittaja, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän oli Uuden Suomen varapäätoimittaja 1971–1976 ja päätoimittaja vuodesta 1976 ja EVA:n varatoimitusjohtaja vuodesta 1985. Olli Rehn
EU-politiikkaan Rehn palasi vuonna 1998, kun hän aloitti komissaari Erkki Liikasen kabinettipäällikkönä. Rehn toimi tehtävässä vuoteen 2002 asti ja pyrki samana vuonna keskustan puheenjohtajaksi, mutta hävisi lopulta Anneli Jäätteenmäelle. Puheenjohtajaehdokkaisiin lukeutuivat Jäätteenmäen ja Rehnin lisäksi muun muassa sittemmin pääministeriksi noussut Matti Vanhanen ja puolueen entinen puheenjohtaja Paavo Väyrynen. Unto Miettinen
Unto Miettinen oli Yleisradion henkilökunnan pääluottamusmies vuosina 1946–1962. Yleisradion pääselostajana hän toimi vuodesta 1968 lähtien aina eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1978 asti. Vuonna 1977 hänelle myönnettiin professorin arvonimi ensimmäisenä suomalaisena radiotoimittajana. Kansainvälisen lehtimiesliiton IOJ:n journalistipalkinnon hän sai vuonna 1972 ja Valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1973. Olavi Niitamo
Olavi Ensio Niitamo (vuoteen 1933 Nöjd, 23. marraskuuta 1926 Kotka – 30. huhtikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä ja Tilastokeskuksen ensimmäinen pääjohtaja. Eero Petäjäniemi
Armas Eero Emil Petäjäniemi (2. toukokuuta 1907 Tampere – 9. helmikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän oli Helsingin Sanomien ulkomaanosaston toimittaja 1933–1936, toimi sitten kirjeenvaihtajana Lontoossa ja Berliinissä vuosina 1936–1949. Ilta-Sanomien päätoimittajana hän työskenteli vuosina 1949–1956 ja Uuden Suomen päätoimittajana vuosina 1956–1967 ja jäi sitten eläkkeelle. Trygve Lie
Lien pääsihteeriyttä jatkettiin vuonna 1950, koska Neuvostoliitto ei hyväksynyt hänelle toista kautta, eikä Yhdysvallat suostunut tukemaan ketään muuta. Neuvostoliitto kieltäytyi hyväksymästä Lietä pääsihteerinä. Lie erosi marraskuussa 1952 Joseph McCarthyn syytettyä häntä ”epälojaalien” amerikkalaisten palkkaamisesta YK:n palvelukseen. Helvi Sipilä
1972 YK:n pääsihteerin pyynnöstä Sipilä nimitettiin YK:n apulaispääsihteeriksi. Hän lopetti asianajotoimistonsa ja muutti aluksi New Yorkiin, sitten Wieniin. Sipilän vastuulla YK:ssa oli "Center for Social Development and Humanitarian Affairs" eli Sosiaalisen kehityksen ja humanitääristen asioiden keskus. Hänen kautensa suurin tapahtuma oli Kansainvälinen naisten vuosi 1975. Sipilä toimi pääsihteerinä samana vuonna pidetyssä ensimmäisessä naisten aseman parantamista käsitelleessä maailmankonferenssissa. Euroopan alueiden komitea
Työvaliokunta nimittää pääsihteerin viideksi vuodeksi. Pääsihteeri johtaa AK:n hallintoa. Tehtävää hoitaessaan hänellä ei voi olla minkäänlaista poliittista edustustehtävää. Hänen vastuullaan ovat puheenjohtajan ja työvaliokunnan päätösten toimeenpano ja komitean hallinnon asianmukainen toiminta. AK:n tämänhetkinen pääsihteeri on Jiří Buriánek, joka aloitti toimessa 1. syyskuuta 2014. Toimitussihteeri
Radiossa ja televisiossa (YLE) toimituksen toimitussihteeri on kokenut journalisti ja toimittajien lähin esimies, joka vastaa ohjelman journalistisista sisällöistä ja koordinoi toimituksen työskentelyä. Hän auttaa toimittajia juttujen teossa ja antaa palautetta ja tekee muutosehdotuksia jutun editoinnissa. Toimitussihteeri on televisiossa ohjelman tuottajan lähin työpari. Yrjö Lyytikäinen
Yrjö Emil Lyytikäinen (3. huhtikuuta 1902 Helsinki – 4. heinäkuuta 1956 Helsinki) oli Apu-aikakauslehden ja Kustannus Oy Apulehden (nyk. A-lehdet) perustaja ja Avun ensimmäinen päätoimittaja. Tauno Jylhä
Vuonna 1961 Jylhästä tuli Eläketurvakeskuksen ensimmäinen toimitusjohtaja. Työeläkejärjestelmän kehittämiseen hän ei kuitenkaan ehtinyt juuri enää puuttua, vaan se oli vielä pahasti kesken hänen kuollessaan 1967. Trygve Lie
Saksan miehittäessä Norjan 1940 Liestä tuli Lontoossa toimineen Norjan pakolaishallituksen ulkoministeri ja kantava voima. 1. helmikuuta 1946 Lie valittiin ensimmäiseksi viralliseksi YK:n pääsihteeriksi. Hän johti n sääntöjen laatimista. Hän tuki sekä Israelin että Indonesian luomista ja yritti saada Neuvostoliiton joukot vetäytymään Iranista ja tulitauon Kashmiriin. Hän sai Neuvostoliiton vihat YK:n asetettua Korean sodassa etelän puolelle. Hän vastusti Espanjan jäsenyyttä YK:ssa Francon diktatuurin vuoksi ja tuki Kiinan kansantasavallan jäsenyyttä YK:ssa tasavallan joukkojen vetäydyttyä Taiwanille. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö
Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö (ETYJ) () on järjestö, jossa on jäseninä 57 valtiota Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Etelä-Kaukasiassa ja Keski-Aasiassa. Se perustuu vuonna 1975 Helsingissä järjestetylle Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssille (ETYK), josta muodostui 1994 pysyvä kansainvälinen järjestö vuoden 1992 seurantakonferenssin pohjalta.
ETYJ:n päämaja sjaitsee Wienissä, Itävallassa.
ETYJ käsittelee laajasti kolmeen eri pääryhmään liittyviä turvallisuuskysymyksiä: Työläis- ja talonpoikaisnainen
Vastaavana toimittajana oli lehden koko ilmestymisen ajan Lyyli Latukka, joka hoiti tehtävää sivutoimenaan. Päätoimisesti hän työskenteli Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston leninismin opettajana ja sen suomalaisen kabinetin johtajana. Muita toimittajia olivat Tyyne Razimovitš ja Eeva Korhonen. Toimitusneuvostoon kuuluivat Saima Hellman suomalaisesta valistustalosta, Eini Grahn suomalaisesta opettajateknikumista, Aune Dahl suomalaisesta keskikoulusta sekä Karjalan edustajana Maija Gylling. Simo Elomaa
Hän toimi SAK:n ja sen edeltäjän Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton sihteerinä vuosina 1966–1984. Elomaa tunnettiin julkisuudessa näkymättömänä taustavaikuttajana, joka oli mukana ensimmäisen tulopoliittisen kokonaisratkaisun suunnittelussa 1960-luvun jälkipuoliskolla sekä myöhemmin 1970- ja 1980-luvuilla laajojen työehtosopimusten synnyttämisessä. António Guterres
YK:n turvallisuusneuvosto äänesti 6. lokakuuta 2016 yksimielisesti Guterresin YK:n pääsihteeriehdokkaaksi Ban Ki-moonin seuraajaksi. YK:n yleiskokous vahvisti valinnan viikkoa myöhemmin. Guterres aloitti järjestön pääsihteerinä vuoden 2017 alussa. Francisco Franco
Francon valtakauden lopulla Espanja osallistui Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssiin (Etyk), joka huipentui Helsingissä heinä- ja elokuun vaihteessa 1975 pidettyyn huippukokoukseen. Espanjan edustajana Etykin päätösasiakirjan allekirjoitti Francon joulukuussa 1973 pääministeriksi nimittämä Carlos Arias Navarro. Eläketurvakeskus
ETK:n toimitusjohtaja on Jukka Rantala. Ensimmäinen toimitusjohtaja oli Tauno Jylhä (1961–1967). Eläketurvakeskuksessa oli vuoden 2017 lopussa 333 työntekijää. Sen toimitilat sijatsevat Itä-Pasilassa. Raimo Väyrynen
Vuosina 2004–2007 Väyrynen toimi Suomen Akatemian pääjohtajana toimittuaan sitä ennen sen yhteiskuntatieteellisen toimikunnan puheenjohtajana 1989–1991 ja jäsenenä 1974–1976. Näinä vuosina hän oli myös pohjoismaisen yhteiskuntatieteiden komitean (NOS-S) jäsenenä sekä toimi Euroopan tiedesäätiön (ESF) yhteiskuntatieteiden komitean jäsenenä. Akatemian pääjohtajakautenaan hän toimi muun muassa Euroopan tiedesäätiön hallituksen ja Euroopan unionin komission tieteellisen neuvoston (EURAB) jäsenenä sekä Euroopan yliopistoinstituutin (EUI) hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana. Vuonna 2007 hänet valittiin ESF:n tieteellisen neuvoston puheenjohtajaksi. Vuosina 2007–2008 Väyrynen toimi lisäksi Kazakstanin hallituksen tiede- ja teknologiapoliittisena neuvonantajana. Hän on johtanut vuonna 2008 Tanskan kansainvälisten suhteiden instituutin (DIIS) kansainvälistä arviota sekä vuonna 2010 Göteborgin yliopiston yhteiskuntatieteiden arviointia. Esko Riekki
Riekki aloitti Etsivän keskuspoliisin palveluksessa vuonna 1920, vaikka hänellä ei ollut varsinaista koulutusta alalle. Edellisen johtajan Frans Josef Klemetin kuoltua ennenaikaisesti Riekki valittiin muun muassa pitkäaikaisten apulaisjohtajien Bruno Aaltosen ja Ville Pankon avustuksella EK:n johtajaksi. Riekki nimitettiin virkaan väliaikaisesti 1. syyskuuta 1923, mutta hänestä tulikin EK:n viimeinen ja pitkäaikaisin johtaja. EK, Valtiollisen poliisi I:n (Valpo) edeltäjä oli olemassa vuodesta 1919 vuoteen 1938 asti. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssi
Vuoden 1975 huippukokouksesta pois jääneen Albanian presidentti Ramiz Alia allekirjoitti Etykin päätösasiakirjan Helsingissä 16. syyskuuta 1991.Kuukautta myöhemmin, 15. lokakuuta, allekirjoittajina olivat vuoden 1991 aikana itsenäistyneiden Baltian maiden presidentit, Viron Arnold Rüütel, Latvian Anatolis Gorbunovs ja Liettuan Vytautas Landsbergis. Helmikuussa 1992 päätösasiakirjan allekirjoittivat entisten neuvostotasavaltojen Ukrainan, Valko-Venäjän, Moldovan, Tadžikistanin ja Uzbekistanin valtionpäämiehet. Vuoden 1992 seurantakokouksessa allekirjoittajavaltioiden joukkoon liittyivät Jugoslaviasta itsenäistyneet Slovenia, Kroatia sekä Bosnia ja Hertsegovina ja Neuvostoliitosta itsenäistyneet Armenia, Azerbaidžan, Georgia, Kazakstan, Kirgisia ja Turkmenistan. Erik Törnqvist
Samalla kun hän oli vuosina 1949–1972 valtiovarainministeriön kansantalousosaston päällikkö, hänellä oli useita merkittäviä tehtäviä ensin kotimassa talouspoliittisen suunnitteluneuvoston pääsihteeri 1951–1953, pääministerin sihteeri 1953–1954, Suomen ryhmän puheenjohtaja pohjoismaisessa talousvaliokunnassa 1956–1957, UNECEn jaostopäällikkö Genevessä 1957–1959, Yhdistyneiden kansakuntien Latinalaisen Amerikan ja Karibian talouskomission jaostopäällikko Santiago de Chilessä 1959–1961, UNTABin asiantuntija Kolumbiassa 1962–1963, Nordek-valtuuskunnan puheenjohtaja 1968–1970, Maailmanpankin johtokunnan jäsen Washingtonissa 1970–1972 ja uran päätteeksi Suomen suurlähettiläänä Meksikossa ja Kuubassa vuosina 1973–1978. Erkki Laurila
Valtioneuvosto nimitti 1955 professori Erkki Laurilan Energiakomitean johtoon. Sen piti arvioida atomienergian käyttötarvetta Suomessa. Yksi Laurilan vaikutusfoorumi oli Matematiikkakonekomitea, joka muun muassa rakensi Suomeen ESKO-tietokoneen 1950-luvulla. Päätyönsä Laurila teki Teknillisen korkeakoulun ensimmäisenä teknillisen fysiikan professorina vuosina 1946–1963, jolloin hänet nimitettiin ns. vanhan Suomen Akatemian jäseneksi eli palkkaa nauttivaksi akateemikoksi. Koko tekniikan tutkijan ja kehittäjän uransa ajan 1980-luvulle asti hän keksi ja patentoi ahkerasti uutta teknologiaa erityisesti kaivosteollisuuteen ja metallialalle, joissa ainakin hänen vuonna 1964 julkaisemaansa Satmagan -analyysilaitetta käytetään edelleen. Laurila julkaisi myös useita yleistajuisia kirjoja ydinvoiman tekniikasta ja alan yhteiskunnallisesta kehityksestä. Eduskunnan pääsihteeri
Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksen mukaan eduskunnan sihteeri ja kanslian henkilökunta otettiin tehtäviinsä sillä tavoin kuin eduskunta määräsi. Valtiopäiväjärjestys nimesi virkamiehistä vain eduskunnan sihteerin. Muun kansliahenkilökunnan asettaminen oli vuonna 1907 hyväksytyn eduskunnan työjärjestyksen mukaan kansliatoimikunnan tehtävä. Syömälakko
Suomessa suurta julkisuutta sai hallitussihteeri Emil Pekkasen (s. 1894) syömälakko kesällä 1951. Hän joutui lakkautuspalkalle vastustettuaan vanhemman hallitussihteerin virkansa muuttamista nuoremman hallitussihteerin viraksi ja protestoi pitämällä 29. kesäkuuta alkaen syömälakkoa kaikkiaan 32 vuorokautta, kunnes asiaa tutkimaan asetettiin toimikunta. Vielä viikkoa aiemmin oikeusministeri Teuvo Aura ilmoitti tiedotustilaisuudessa, ettei hallitus muuta päätöksiään, koska rikollisetkin voisivat painostaa vaatimuksiaan syömälakolla. Toimikunnan Pekkaselle myönteisestä lausumasta huolimatta valtio ei korjannut Pekkasen kärsimää vääryyttä ennen kuin vasta Pekkasen uuden, keväällä 1952 pitämän viiden viikon syömälakon jälkeen, jolloin hänelle myönnettiin entistä tointa vastaava eläke. Max Jakobson
Jakobson oli erityisesti Urho Kekkosen suosiossa, koska hän oli yksi harvoista, joilta presidentti suvaitsi myös kriittisiä kantoja. Jakobson vaikutti yhä vahvasti vaikkei enää yhtä näkyvästi myös Mauno Koiviston ja Martti Ahtisaaren kausilla. Vuoden 1970 paikkeilla Kekkonen esikuntineen yritti junailla Jakobsonia YK:n pääsihteeriksi. Tämän hankkeen katsottiin kaatuneen etenkin Neuvostoliiton vastustukseen, mutta myöhemmin avatuista asiakirjoista on tullut ilmi, että myös Yhdysvalloilla oli muita suunnitelmia. Virallisen selityksen mukaan Neuvostoliitto ei halunnut Jakobsonia pääsihteeriksi sen vuoksi, että hän olisi ollut luonteeltaan liian itsenäinen ja pääsihteerinä häneen olisi ollut vaikea vaikuttaa. On myös spekuloitu, että hänen juutalaisuutensa olisi ollut syynä siihen, ettei häntä valittu, mutta Jakobson itse piti asiaa korkeintaan osasyynä, ei ainoana selityksenä. YK:n pääsihteeriksi silloin valitun itävaltalaisen Kurt Waldheimin natsimenneisyys oli jo syksyllä 1971 Jakobsonin valintaa tukeneen ulkoministeriön virkamiesryhmän tiedossa, mutta asiaa ei tuolloin julkistettu. Suomalaiset uskoivat Waldheimin putoavan kilvasta muutoinkin, koska heille oli luvattu, että Yhdysvallat ei tukisi Waldheimin valintaa. Jakobsonin kannalta kohtalokkaaksi muodostui se, että Neuvostoliiton ehdotuksesta pääsihteerinvaalin äänestys suoritettiin – ensimmäistä kertaa YK:n historiassa – suljetuin lipuin. Tällöin äänestyskäyttäytymisestä ei joutunut tilille, vaikka perustelut eivät olisi kestäneet päivänvaloa. Toinen Kekkosen ja Jakobsonin hanke samoihin aikoihin, ETYK-kokouksen saaminen Suomeen, onnistui paremmin. Vuoden 1905 suurlakko Tampereella
Puheenjohtaja A. A. Lagerström, sihteeri Yrjö Sirola sekä valiokuntaan nimetyt Heikki Lindroos ja Yrjö Mäkelin kuuluivat ensimmäisenä valittuun 12-jäseniseen suurlakkokomiteaan. Valiokunnan jäsenistä Siiri Lemberg oli yksi komiteaan myöhemmin valitusta kymmenestä naisesta. Vihtori Kososta ja porilaista Eetu Salinia puolestaan ei milloinkaan valittu virallisesti suurlakkokomitean jäseneksi, vaikka he kuuluivatkin valiokuntaan. Kofi Annan
13. joulukuuta 1996 Annania suositeltiin turvallisuusneuvostossa YK:n uudeksi pääsihteeriksi, ja neljä päivää myöhemmin yleiskokous valitsi hänet. Hän aloitti virassa 1. tammikuuta 1997. Annan seurasi egyptiläistä Boutros Boutros-Ghalia, ja hänestä tuli ensimmäinen mustaihoinen afrikkalainen pääsihteeri. Merkkinä suuresta kansansuosiosta Annan nimitettiin uudelleen pääsihteerin virkaan 1. tammikuuta 2002. Elinkeinoelämän tutkimuslaitos
Elinkeinoelämän Tutkimuslaitos (Etla tai ETLA) on talouden tutkimus- ja ennustelaitos, joka tekee kansantaloudellista, liiketaloudellista ja sosiaalipoliittista tutkimusta sekä taloudellisia ennusteita. Etlan edeltäjä Taloudellinen Tutkimuskeskus perustettiin 1. elokuuta 1946. Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri
Pääsihteerin hallinnollisiin vastuualueisiin kuuluu myös olla mukana laatimassa kahdeksi vuodeksi YK:n budjettiesityksiä, joita YK:n sihteeristö laatii valmiiksi pääsihteerille, jonka tehtävänä on esittää ne yleiskokoukselle, joka hylkää tai hyväksyy ne. Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto
Vuonna 2007 MTK perusti Suomen ensimmäisen ruokakulttuuriasiamiehen viran. Asiamiehen tehtävänä on edistää suomalaista ruokakulttuuria. Ensimmäisenä virassa toimi keittiömestari, ETM, Jaakko Nuutila. Vuonna 2010 tehtävä siirtyi kasvatustieteiden maisteri, kotitalousopettaja Anni-Mari Syväniemelle. Entertainment Technology Center
Ulkopuolinen neuvoa-antava lautakunta suositteli Carnegie Mellonin rehtori Jared Cohonille, että yliopiston tulisi käyttää hyödykseen sen laajan tietopohjan digitaalisesta kerronnasta ja uudesta viihdeteknologiasta. Suosituksen mukaisesti ETC perustettiin syksyllä 1998. Taiteiden ja tietojenkäsittelytieteiden tiedekunnat saivat osaston yhteishallintaansa. Osaston ensimmäiset johtajat olivat draaman professori Donald Marinelli ja tietojenkäsittelytieteiden professori Randy Pausch. Tàyt
Vietnamin kommunistisen puolueen (Đảng Cộng sản Việt Nam) pääsihteeri Nông Ðức Mạnh on tày, ja ensimmäinen vähemmistökansan edustaja korkeassa asemassa Vietnamin valtiojohdossa. Hilkka Pietilä
Hilkka Maijaliisa Pietilä (13. maaliskuuta 1931 Kiikka – 18. joulukuuta 2016 Helsinki) oli Suomen YK-liiton pääsihteeri 1963–1990. Hän kirjoitti muun muassa kehityskysymyksistä, ihmisoikeuksista, rauhankulttuurista, naisten oikeuksista ja taloudesta. Elatusvelvollisten Liitto
Tunnuskuvio on ensimmäisen puheenjohtaja Mikko Paavolan ideoima ja tuusniemeläisen Tuire Joutsenen lopullisesti piirtämä ja se valmistui Lapsi- ja Maailma -messuille Jyväskylään 1979 Savon Sanomien ensipainantana. RAY:n tukemana liiton toiminta on jatkunut. Hastings Ismay
Hastings Lionel Ismay, 1. Ismayn paroni (21. kesäkuuta 1887 – 17. joulukuuta 1965) oli brittiläinen upseeri, poliitikko ja Naton ensimmäinen pääsihteeri vuosina 1952–1957. Ennen Naton perustamista hän toimi Winston Churchillin ja  Clement Attleen kansliapäällikkönä ja Lordi Mountbattenin valtiosihteerinä tämän neuvotellessa Intian itsenäistymisestä. Eduskunnan pääsihteeri
Valtiopäiväjärjestyksen mukaan myös jokaisen valiokunnan tuli valita itselleen sihteeri ja muut tarvittavat palvelusmiehet. Valiokunnalla saattoi olla useampia sihteereitä. Palvelusmiehiä olivat suullisesta ja kirjallisesta kääntämisestä huolehtinut tulkki sekä vahtimestarit. Sihteerin- ja tulkintoimet julistettiin tavallisesti haettaviksi. Valiokunnan sihteerillä oli merkittävä asema, sillä hän laati mietinnöt käytyjen keskustelujen perusteella. Mietintöjen tasokkuus selittyy sihteerien pätevyydellä. Valiokuntien sihteereinä ovat toimineet esimerkiksi Tekla Hultin, J. W. Rosenborg ja K. J. Ståhlberg. Evelyn Berezin
Evelyn Berezin ['evəlin 'berezin] (12. huhtikuuta 1925 New York – 8. joulukuuta 2018 New York) oli yhdysvaltalainen tietokoneiden suunnittelija. Hän kehitti 1970-luvun taitteessa ensimmäisen tietokonepohjaisen tekstinkäsittelylaitteen nimeltä Data Secretary ja oli myös lentolippujen varausjärjestelmien, vedonlyöntijärjestelmien ja reaaliaikaisten pankkitietojärjestelmien pioneeri. Hänen Redactron-yrityksensä työllisti viitisensataa ihmistä 1970-luvun puolivälissä, jolloin sen osti Burroughs osaksi toimistotekniikkabisnestään. Elinkeinoelämän valtuuskunta
EVA:n ensimmäinen toimitusjohtaja oli Max Jakobson, joka ryhtyi tehtävään vuoden 1975 alussa toimittuaan sitä ennen muun muassa Suomen YK-suurlähettiläänä ja Suomen Tukholman-suurlähettiläänä. Tällöin EVA puolusti läntistä markkinatalousmallia Neuvostoliiton tarjoaman suunnitelmatalouden mallia vastaan. Pyrkiessään hankkimaan todenmukaista tietoa sosialistisesta talousjärjestelmästä EVA käytti hyväkseen alan asiantuntemuksen ulkomailla saaneen Tauno Tiusasen perustaman konsulttitoimiston apua. 1970- ja 1980-lukujen ilmapiirille oli kuvaavaa, että Teollisuuden Keskusliitto ja Suomen Työnantajain Keskusliitto kielsivät EVA:a mainitsemasta niiden edustajien osallistumista läntisen ja itäisen talousjärjestelmän vertailututkimukseen pelätessään häiriöitä monille yrityksille keskeisessä idänkaupassa. EVA julkaisi tutkimuksen vuonna 1976 kirjana "Talouden tosiasiat". Aatami Hermanni Karvonen
Aatami Hermanni (Adam Herman) Karvonen (3. tammikuuta 1865 Leppävirta – 27. elokuuta 1937) oli nuorsuomalainen kansakoulunopettaja ja Helsingin työväenyhdistyksen puheenjohtaja. Hänestä tuli yhdistyksen perustaman "Työmies"-lehden ensimmäinen päätoimittaja 1895–1896. Muut toimittajat olivat Väinö Sohlman, Nils Robert af Ursin ja Vilho Virta. Viestinnän eettinen neuvottelukunta
Viestinnän eettinen neuvottelukunta on perustettu vuonna 2015, ja sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin dosentti Elisa Juholin. Muut jäsenet neuvottelukunnan ensimmäisessä kokoonpanossa olivat professorit Pekka Aula ja Leif Åberg, etiikkatutkija Henrik Rydenfelt, Viestin toiminnanjohtaja Pia Valtonen, ProComin toimitusjohtaja Elina Melgin sekä viestintäjohtajat Päivi Sihvola Ilmarisesta ja Janne Laukkanen Suomen Asianajajaliitosta. Liinamaan hallitus
Liinamaan hallituksen toimikaudelle osui pitkään valmisteltu Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssin (ETYK) päätösvaihe Helsingin Finlandia-talossa heinä- ja elokuun vaihteessa 1975. Pääministeri Keijo Liinamaa, ulkoministeri Olavi J. Mattila, SDP:n, Kokoomuksen ja SKDL:n puheenjohtajat Kalevi Sorsa, Harri Holkeri ja Aarne Saarinen sekä entinen ulkoministeri Ahti Karjalainen toimivat konferenssissa Suomen valtuuskunnan jäseninä. Jo toukokuussa 1975 presidentti Urho Kekkonen vakuutti, että Suomen sisäpoliittisen tilanteen kehitys ei tulisi millään tavoin olemaan esteenä ETYK:in päätösvaiheen pitämiselle kaavailtuna ajankohtana ja siteerasi vanhaa suomalaista sananpartta: ""Talo elää tavallaan, vieraat käyvät ajallaan."" Tampereen teknillinen yliopisto
1980-luvulla Yrjö Neuvo vaikutti professorina merkittävästi TTY:n toimintaan. Hän tuli sähkötekniikan professoriksi 33-vuotiaana vuonna 1977 vähän ennen sähkötalon valmistumista. Hänen professuurinsa aikana tehtiin mm. 30 tietotekniikan väitöskirjaa. Neuvo oli myös 1980-luvun lopulla Suomen akatemian tutkimusprofessorina. Tehtävä oli TTY:n ensimmäinen. 1980-luvulla alkoi myös kansainvälistyminen. Signaalinkäsittelyn laitoksella oli töissä 1980-luvulla 12 eri kansalaisuutta ja laitos oli TTY:n ensimmäinen, joka alkoi antaa säännöllistä opetusta englannin kielellä. Neuvo piti kansainvälistymistä erittäin tärkeänä asiana. Nokia alkoi kiinnostua Neuvon johtaman elektroniikan laitoksen osaamisesta ja perusti lopulta toimipisteen Hervantaan. Vuoteen 1982 mennessä TTY:llä oli 2800 opiskelijaa, ja valmistuneita oli 1700 diplomi-insinööriä ja arkkitehtia, 70 tekniikan lisensiaattia ja 15 tohtoria. Luettelo Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välisistä huippukokouksista
Helsingin ETYK-huippukokouksen aikana 2. heinäkuuta Neuvostoliiton kommunistipuolueen pääsihteeri Leonid Brežnev ja Yhdysvaltain presidentti Gerald Ford tapasivat toisensa Neuvostoliiton suurlähetystössä. Molemmat osapuolet tähtäsivät strategisten aseiden käytön rajoittamiseen (SALT). Sopimuksen jatkoneuvottelut olivat olleet alkuvuoden 1975 jäissä, joten osapuolten tapaaminen Helsingissä oli odotettu. Läpimurtoa ei kuitenkaan tullut pitkistä neuvotteluista huolimatta. Ford ja Brežnev kuitenkin korostivat, että neuvottelujen henki oli ystävällinen ja rakentava. Jukka Nevakivi
Korkeakouluopinnot suoritettuaan nuori kielitaitoinen tohtori sai kutsun Helsinkiin Ulkoasiainministeriöön. Hän aloitti sanomalehtiasiain toimistossa ja poliittisella osastolla vuodesta 1963 lähtien, jatkaen sitten ulkoasiainhallintoon Budapestiin ja Kairoon, missä hän palveli lähetystöavustajana ja -sihteerinä 1967-1970. Sen jälkeen Nevakivi toimi jälleen kotimaassa Ulkoministeriössä jaostosihteerinä ja -päällikkönä, kunnes hän v.1974 sai siirron Suomen valtuuskunnan asiantuntijajäseneksi Genèvessä perustamisneuvottelujaan jatkavan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssiin, ETYK:iin, jossa toimi 1974-75. Diplomaattiuransa päätökseksi Jukka Nevakivi sai vielä vuonna 1976 siirron suurlähetystö- ja ministerineuvokseksi Pariisin edustustoon. Eero Sauri
Eero Sauri toimi Julkisen sanan neuvoston jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1972–1974 ja oli mukana perustamassa Aikakauslehtien Päätoimittajat ry:tä. Hän oli yhdistyksen puheenjohtaja 1984–1988 ja on nyt sen kunniajäsen. Graafisen Teollisuuden Työnantajaliiton (GTT) luottamustehtävissä hän edisti toimittajien koulutusta. Sauri on toiminut myös aikakauslehtien kansainvälisen järjestön FIPP:n hallituksessa ja editorial committeen puheenjohtajana 1985–1991. Otto Reinhold Frenckell
Otto Reinhold Frenckell (21. heinäkuuta 1823 Turku – 2. helmikuuta 1880 Helsinki) oli suomalainen konsuli, päätoimittaja ja Valtiokonttorin ensimmäinen johtaja. Frenckell oli Suomen Hypoteekkiyhdistyksen ensimmäinen toimitusjohtaja ja toimi tehtävässä 1860–1867. Henri Delaunay
Henri Delaunay (15. kesäkuuta 1883 – 9. marraskuuta 1955) oli ranskalainen jalkapalloerotuomari ja urheiluvaikuttaja. Delaunay toimi hyvin lyhyen aikaa erotuomarina. Delaunay oli yksi henkilöistä, jotka ehdottivat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen järjestämistä jo 1920-luvulla. Delaunay oli UEFAn ensimmäinen pääsihteeri. EM-kilpailujen voittajalle jaettava pokaali on nimetty hänen mukaan. Tietoturva (yhdistys)
Tietoturva ry on perustettu lokakuussa vuonna 1997 Helsingin tietojenkäsittely-yhdistyksen HETKYn tietoturvakerhon seuraajaksi. Kerhon toiminta oli käynnistynyt marraskuussa vuonna 1987, jolloin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Juhani Saari. Kerhon työryhmien työn seurauksena syntyi mm. Tietoturvallisuus etätyössä -kirja (toim. Helvi Salminen, Suomen ATK-kustannus, 1997 ISBN 951-762-539-1). Teosofinen Seura
Seuran ensimmäisenä ylisihteerinä toimi kirjailija Pekka Ervast vuosina 1907-1917 sekä 1918-1919. Hänen kausiensa välillä ylisihteereinä toimivat vuonna 1917 tohtori Wilho Angervo ja vuonna 1918 Väinö H. Valvanne. Ervastin jälkeen ylisihteerinä toimi tohtori John Sonck, ja myöhemmin vuosina 1931-1949 arkkitehti Armas Rankka. ATK-instituutti
ATK-instituutti oli suomalainen uraauurtava tietojenkäsittelyn oppilaitos. ATK-instituutin Kannatusyhdistys ry perustettiin 19. helmikuuta 1970 ylläpitämään ATK-instituutti -nimistä oppilaitosta. ATK-instituutti sai toimiluvan valtioneuvoston päätöksellä 10.6.1971. ATK-instituutin ensimmäisen rehtorina toimi 1970–1974 Miikka Jahnukainen ja toisena ja viimeisenä rehtorina 1974–1999 Lauri Fontell. Luettelo Ranskan akatemian pääsihteereistä
Pääsihteerin (secrétaire perpétuel) valitsevat akatemian jäsenet keskuudestaan ja hän on Ranskan akatemian korkein virkamies, joka valitaan aina elinajaksi, mutta nykyisin on tullut tavaksi jättää tehtävä nuoremmille ja jatkaa itse tavallisena akateemikkona. Ranskan valtionpäämies on akatemian suojelija, mutta ei osallistu mitenkään hallintoon, ei jäsenten valintaan tai virkailijoiden valintaan. U Thant
Kun U Nu tuli juuri itsenäistyneen Burman ensimmäiseksi pääministeriksi, hän pyysi Thantia tiedottajakseen vuonna 1947. Thant ja Nu olivat tavanneet yliopistossa, joten he tunsivat toisensa opiskeluajoilta.
Thantista tuli Burman lehdistöjohtaja 1947, radiojohtaja 1948 sekä tiedotusministeri ja pääministerin neuvonantaja vuosiksi 1951–1957. Hän osallistui myös Nun kanssa suureen Aasian ja Afrikan maiden väliseen konferenssiin Bandungissa, Indonesiassa vuonna 1955. Siinä luotiin Sitoutumattomien maiden liikkeen perusta. Thantista tuli Nun läheisin neuvonantaja hallituksessa. Vuosina 1957–1961 hän oli Burman YK:n edustajana ja alkoi ajaa muun muassa Algerian itsenäisyyssodan neuvotteluja. Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue
Vuodesta 1953 vuoteen 1976 pääsihteerin tittelinä oli Ensimmäinen sihteeri. Elisabeth Rehn
Puolustusministeriyden ja presidenttiehdokkuuden jälkeen Rehn siirtyi Balkanin ihmisoikeusraportoijaksi vuosiksi 1995–1997. Hän kävi ensimmäisten tarkkailijoiden joukossa Srebrenican joukkohaudoilla. Vuosina 1995–1996 Rehn toimi myös eduskunnan valitsemana europarlamentaarikkona. Hän oli usein kansainvälisessä julkisuudessa YK-tehtäviensä myötä. Rehn toimi YK:n pääsihteerin erityisedustajana Sarajevossa 1999, YK:n alipääsihteerinä, Bosnia ja Hertsegovinan erityislähettiläänä 1998–1999 ja UNMIBH:n poliittisena johtajana. Yhdistyneet kansakunnat
Kolmas pääsihteeri oli burmalainen (myanmarilainen) U Thant (1961–1971). Neljännen pääsihteerin, itävaltalaisen Kurt Waldheimin (1972–1981) jatko kolmannelle pääsihteerikaudelle jäi Kiinan kansantasavallan esittämään vetoon. Viides pääsihteeri oli perulainen Javier Pérez de Cuéllar (1982–1991) ja kuudes egyptiläinen Boutros Boutros-Ghali (1992–1996), jonka jatko toiselle kaudelle jäi Yhdysvaltain vetoon. Erkki Susi
Erkki Susi (27. tammikuuta 1947 Nurmo – 5. helmikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän oli Tiedonantajan päätoimittaja vuosina 1984–2012. Susi kuului Suomen kommunistisen puolueen (aik. SKPy) keskuskomiteaan ja poliittiseen toimikuntaan vuodesta 1986. Urho Kekkonen
Vuonna 1975 Kekkonen isännöi Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokouksen (ETYK) Helsingissä. Tapahtumaa pidetään Kekkosen uran huipentumana. Tuona vuonna Kekkonen oli esillä yhtenä varteenotettavimmista ehdokkaista Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi; Ruotsin keskustapuolueen puheenjohtaja Thorbjörn Fälldin oli ehdottanut palkintoa Kekkoselle jo tammikuun lopussa ennen ETYKiä. Norjan suurkäräjien Nobel-komitea myönsi palkinnon kuitenkin neuvostoliittolaiselle ydinfyysikolle Andrei Saharoville. Yhdistyneet kansakunnat
YK-sihteeristössä työskentelee noin 14 000 ihmistä, joista noin kolmannes New Yorkin päämajassa. Sihteeristöä johtaa , jonka yleiskokous nimittää turvallisuusneuvoston suositusten pohjalta viideksi vuodeksi kerrallaan. Suomen teologinen instituutti
STI:n ensimmäisenä pääsihteerinä toimi TT 1988–2005 Eero Junkkaala, sijaisenaan pari viimeistä vuotta Leif Nummela ja vuodesta 2006 naispappeuden vastustajana tunnettu rovasti Henrik Perret. Nykyinen pääsihteeri TT Ville Auvinen aloitti toimessa elokuussa 2013. Vesa Kautto
Kautto toimi Tieteellisen informoinnin neuvoston jäsenenä 1972–1981 ja tieteellisten kirjastojen atk-yksikön johtoryhmässä 1974–1987, josta puheenjohtajana 1982–1987. Hänen puheenjohtajakaudellaan tehtiin päätös yhdysvaltalaisen VTLS-ohjelmiston hankkimisesta opetusministeriön rahoituksella kaikkiin yliopistokirjastoihin. Toinen hänen johtamansa merkittävä projekti oli Yleisen suomalaisen asiasanaston luominen. Kautto oli ensin varapuheenjohtajana suunnitteluryhmässä ja sitten puheenjohtajana projektin johtoryhmässä 1982–1985. Tiede ja etiikka
Kirja on syntynyt Suomen Akatemian keskustoimikunnan asettaessa vuonna 1989 jaoston käsittelemään tutkimusetiikkaa aikaisempaa laajemmin. Jaoston puheenjohtajana on ollut keskustoimikunnan varapuheenjohtaja Keijo Paunio ja sihteerinä Paavo Löppönen. Maaliskuussa 1991 Suomen Akatemia järjesti tutkimusetiikkaa käsittelevän asiantuntijaseminaarin. Kirjan kirjoittajat ovat tuon seminaarin osanottajia. Seminaarin yhteydessä on myös laadittu kolmen työryhmän raportit, jotka ovat tämän kirjan lopussa.
Kirjan esipuheen on laatinut Tieteen keskustoimikunnan puheenjohtaja Erik Allardt Suomen Akatemiasta. Liitteessä on Paavo Löppösen kirjoitus "Tutkimuseettisistä säännöistä". Pertti Torstila
Vuosina 1984–1988 Torstila oli ulkoministeriön poliittisen osaston aseidenriisunnan ja turvallisuuspolitiikan toimiston päällikkö ja vuosina 1988–1989 poliittisen osaston apulaisosastopäällikkö. Vuodet 1989–1992 hän oli Suomen Etyk-suurlähettiläs Wienissä. Vuonna 1992 Torstila oli Suomen Etyk-valtuuskunnan varapuheenjohtaja Etykin seuranta- ja huippukokouksessa Helsingissä.