Milloin Brazilia voitti ensimmäisen jalkapallon maailmanmestaruuden?
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut
Länsi-Saksa voitti Sveitsin MM-kisat 1954. Brasilia voitti maailmanmestaruuden Ruotsissa 1958 ensimmäisenä joukkueena oman maanosansa ulkopuolella. Brasilia uusi mestaruutensa Chilessä 1962. Englanti voitti toistaiseksi ainoan mestaruutensa kotikisoissaan 1966. Seuraavalla vuosikymmenellä mestareita olivat Brasilia 1970, Länsi-Saksa 1974 ja Argentiina 1978.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1954
Vuoden 1954 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin FIFA:n 50-vuotisjuhlan kunniaksi Sveitsissä, jossa FIFA pitää päämajaansa edelleen. Maailmanmestaruuden voitti ensimmäistä kertaa Länsi-Saksa, joka peittosi loppuottelussa Unkarin maalein 3–2. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1950
Mestaruus ratkaistiin poikkeuksellisella tavalla: lohkojen voittajat, jotka olivat Brasilia, Espanja, Ruotsi ja Uruguay, pelasivat keskenään sarjamuotoisen loppusarjan (kaikki kaikkia vastaan), jonka voittajasta tulisi mestari. Brasilia esitti vakuuttavia otteita: se peittosi Ruotsin 7-0 ja Espanjan 6-1. Jalkapallon historia
1920-luku alkoi maailmansodan jälkeisissä tunnelmissa: monet maat boikotoivat sodassa hävinnyttä Saksaa, mikä johti mm. Englannin, Skotlannin, Walesin sekä Irlannin eroon FIFAsta 1920. Englannin eroaminen johtui myös pettymyksestä Antwerpenin olympialaisissa 1920, kun joukkue putosi ensimmäisellä kierroksella. Belgia voitti kotikisojensa olympiakullan ennen Espanjaa ja Alankomaita. FIFAn johtoon nousi olympiakisojen jälkeen 1921 Jules Rimet, joka johti FIFAa 33 vuotta. 1920 jokainen joukkue oli Euroopasta, mutta 1924 Pariisin olympialaisissa mukana oli kolme maata Euroopan ulkopuolelta: Yhdysvallat, Uruguay sekä Egypti, yhteensä 22 maajoukkuetta. Pariisin olympialaisten hahmoksi nousi uruguaylainen José Andrade, jonka edustama Uruguay voitti koko turnauksen. Uruguayn maajoukkueen erikoisharjoituksena oli päästää kentälle kana ja kukko, jotka heidän piti juosta kiinni. Uruguay uusi mestaruutensa neljä vuotta myöhemmin Pariisin olympialaisissa, josta olivat poissa useat Euroopan jalkapallomaat, kuten Englanti, Tanska ja Ruotsi. Kisojen puhutuimmaksi, johtuen pelin väkivaltaisuudesta, otteluksi nousi Saksan ja Uruguayn kohtaaminen, jonka Uruguay voitti 4–1. 1926 päätettiin järjestää MM-kilpailut Uruguayssa. Jalkapallon historia
Ensimmäinen jalkapalloseura Sheffield FC perustettiin 1857 ja ensimmäinen sarja, Englannin 1. divisioona, vuonna 1888. Olympialajina jalkapallo oli ensimmäisen kerran vuonna 1900 Pariisin olympialaisissa. Kansainvälinen jalkapalloliitto eli FIFA perustettiin 1904. Ensimmäinen maanosan sisäinen mestaruusturnaus Copa América järjestettiin Etelä-Amerikassa vuonna 1916. Ensimmäinen maailmanmestaruusturnaus järjestettiin 1930 Uruguayssa, ja siihen osallistui yhdeksän maata Amerikasta ja neljä Euroopasta. Ensimmäiset naisten MM-kilpailut järjestettiin 1991 Kiinassa. Jalkapallo kesäolympialaisissa 1936
FIFA järjesti ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1930, ja turnauksessa sallittiin ammattilaispelaajien osallistuminen. Tämä aiheutti sen että KOK jätti jalkapallon pois vuoden 1932 olympialaisista, sillä olympialaisissa sallittiin vain amatööriurheilijat. KOK hyväksyi jälkapallon mukaan taas vuoden 1936 olympialaisiin, mutta amatöörisäännöillä. Joukkueiden pelaajat eivät saaneet ottaa vastaan korvausta pelaamisestaan, mukaan lukien pelaajien työnantajille maksettava korvaus. Tämä aiheutti sen että useat Euroopan ja Etelä-Amerikan maat eivät osallistuneet turnaukseen. Jalkapallo kesäolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 kesäolympialaisten jalkapalloturnaus oli viimeinen olympiaturnaus ennen kuin jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1930. Olympiajalkapallo oli merkittävin kansainvälinen jalkapallotapahtuma ja olympiajalkapallon suosio innosti FIFA:a oman jalkapalloturnauksen perustamiseen. Saksan jalkapallomaajoukkue
Finaali järjestettiin Maracanalla Rio de Janeirossa 13. heinäkuuta, jota mainostettiin maailman parhalla pelaajalla (Lionel Messi) vastaan maailman paras joukkue (Saksa). Mario Götzen 113. peliminuutilla tekemä maali oli ottelun ainoa ja näin ollen Saksa voitti finaalissa Argentiinan. Saksasta tuli ensimmäinen eurooppalainen joukkue, joka voitti maailmanmestaruuskilpailut Amerikassa. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1938
Italian ja Unkarin välinen loppuottelu pelattiin Pariisissa Stade de Colombes’n olympiastadionilla. Italia meni johtoon kuudennella minuutilla, mutta Unkari tuli kahden minuutin päästä tasoihin. Italia pääsi uudelleen johtoasemaan 16. minuutilla, ja puoliajalla tilanne oli italialaisten hyväksi jo 3–1 Gino Colaussin tehtyä ottelun toisen maalinsa. Unkari kavensi 70. minuutilla tilanteeksi 3–2, mutta 82. minuutilla Silvio Piola kasvatti ottelun toisella maalillaan Italian johdoksi 4–2, jotka jäivät loppunumeroiksi. Italiasta tuli näin ensimmäinen kahden mestaruuden maa, ja se on toistaiseksi Brasilian ohella ainoa, joka on onnistuneesti puolustanut maailmanmestaruuttaan (Brasilia onnistui siinä vuonna 1962). Gilberto Silva
Brasilian maajoukkueessa Gilberto pelasi ensimmäisen kerran 7. marraskuuta 2001 Boliviaa vastaan. Hän on pelannut yli 70 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia . Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 2002 MM-kisoissa, joissa hän kuului pelaavaan kokoonpanoon jokaisessa Brasilian ottelussa. Ruotsin jalkapallomaajoukkue
Finaali pelattiin Råsundalla isäntämaa Ruotsin ja vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi sijoittuneen Brasilian välillä. Yhteensä ottelua oli seuraamassa noin 52 000 henkilöä. Brasilia voitti maailmanmestaruuskilpailut ensimmäistä kertaa voittamalla Ruotsin finaalissa lukemin 5–2. Ruotsi sai turnauksesta hopeaa ja se on edelleen Ruotsin jalkapallohistorian paras sijoitus maailmanmestaruuskilpailuissa. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut
Seitsemän eurooppalaista jalkapalloliittoa perusti toukokuussa 1904 Kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan, jolle annettiin tehtäväksi järjestää jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut. Olympialaisiin jalkapallo otettiin virallisena lajina 1908, mutta ensimmäinen maailmansota ja sen jälkeiset riidat lykkäsivät MM-kisojen aloittamista. Ensimmäiset MM-kilpailut pelattiin lopulta vuonna 1930 Etelä-Amerikan Uruguayssa. Maa juhli tuolloin 100-vuotista valtiollista itsenäisyyttään ja tarjoutui maksamaan eurooppalaisten joukkueiden matkakulut. Euroopasta mukana oli vain neljä joukkuetta, ja isäntämaa Uruguaysta tuli ensimmäinen maailmanmestari sen lyötyä loppuottelussa Argentiinan. Italia voitti Euroopassa järjestetyt MM-kisat 1934 ja 1938. Hallitseva maailmanmestari Uruguay jättäytyi pois protestiksi sille, että eurooppalaisia joukkueita oli neljä vuotta aiemmin ollut mukana vain neljä. Moacir Barbosa Nascimento
Moacir Barbosa Nascimento (27. maaliskuuta 1921 Campinas, Brasilia – 7. huhtikuuta 2000 Praia Grande, Brasilia) oli entinen brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hän edusti suurimman osan urastaan brasilialaista Club de Regatas Vasco da Gamaa. Barbosa pelasi myös urallaan 17 ottelua Brasilian jalkapallomaajoukkueen maalivahtina, muun muassa vuoden 1950 MM-kisoissa Brasiliassa, jossa Brasilia hävisi finaalin sensaatiomaisesti Uruguayta vastaan. Barbosan päästettyä Alcides Ghiggian tekemä 2-1-voittomaali helposti etukulmasta, hänestä tehtiin Maracanaçon ("Maracanan isku") syntipukki. Lähes koko loppuikänsä tummaihoinen Barbosa sai kuulla rasistisia kommentteja ja herjauksia päästetyistä maaleista MM-finaalissa. Brasilian riveissä hän oli aiemmin voittanut Copa Américan vuonna 1949. Barbosa lopetti uransa vuonna 1962 ja kuoli huhtikuussa 2000 köyhänä miehenä. Luizão
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Luizão pelasi vuosina 1996–2002 16 maaottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 2002 MM-kisoissa Brasilian joukkueessa. Luizãon kisamatka oli vaarassa, kun hän joutui olemaan kaksi kuukautta pelaamatta alkuvuodesta 2002 siirtoriidan vuoksi. Corinthians ei suostunut siirtämään Luizãoa Grêmioon ja asia vietiin oikeuteen. Luizão siirtyi lopulta Grêmioon ja pelasi MM-kisoissa kahdessa ottelussa. Müller (jalkapalloilija)
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Müller pelasi 59 maaottelua vuosina 1986–1998 ja teki niissä 12 maalia. Hän osallistui jalkapallon MM-kilpailuihin kolme kertaa (1986, 1990 ja 1994) ja voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994 mutta pääsi tuolloin kentälle vain yhdessä ottelussa. Brasilian jalkapallo
Brasilian jalkapallomaajoukkueen syntymähetkenä pidetään vuotta 1914 ja ottelua Exeter Cityn sekä Rio de Janeiron ja São Paulon parhaimpia pelaajia vastaan. Brasilia voitti ottelun 2–0. 1919 Brasilia voitti jalkapallon Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen, joka nosti Arthur Friedenreichin suureen suosioon. Brasilia osallistui sekä vuosien 1930 että 1934 maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta ei saavuttanut menestystä. Vuonna 1938 Ranskan MM-kilpailuissa Brasilia saavutti pronssia: joukkueen suuria tähtiä olivat Domingos ja Leônidas. Erityisesti Leônidas herätti huomiota eurooppalaisissa urheilutoimittajissa ja hän voittikin kilpailujen maalikuninkuuden. 30-luvulla kehiteltiin myös sana "futebol", joka erotti lajin brittiläisestä "footballista". Brasilian jalkapallo
1970-Meksikon MM-kilpailuissa Brasilia saavutti historiansa kolmannen mestaruuden. Brasilia selvitti alkulohkonsa tappioitta ja voitti puolivälierissä Perun ja välierissä Uruguayn. Loppuottelussa Brasilia voitti puolustusvoittoisen Italian 4–1 Pelén tehdessä kaksi maalia. Brasilia voitti näin omakseen Jules Rimet -pokaalin, joka tosin varastettiin 1983. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut
Ensimmäisissä MM-kisoissa vuonna 1930 oli alkulohkot, välierät ja loppuottelu ja seuraavissa Italian ja Ranskan kisoissa pelattiin alusta loppuun cup-muotoisena. Brasilian kisoissa 1950 oli poikkeuksellisesti neljän maan loppusarja eikä lainkaan loppuottelua, vaikkakin mestaruuden ratkaissut loppusarjan viimeisen kierroksen ottelu Uruguayn ja Brasilian välillä tavataan laskea MM-finaalien joukkoon. Vuosien 1974–1982 kisoissa oli kaksi lohkovaihetta, ja cup-muotoisesti kisat käytiin vasta joko välierä- (1982) tai finaalivaiheesta (1974–1978) alkaen. Vuosien 1986–1994 MM-kisoissa neljä parasta lohkokolmosta pääsi alkulohkosta jatkoon, jotta ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle saatiin 16 joukkuetta. Brasilian miesten lentopallomaajoukkue
Vuoden 2003 maailmanliigan loppuottelussa Madridissa Brasilia voitti Serbia ja Montenegron niukasti 3–2. Sen jälkeen se hävisi Etelä-Amerikan kilpailuissa yllättäen Venezuelalle ja sijoittui pronssille. Vuonna 2004 Bernardinho johdatti Brasilian joukkueen neljänteen maailmanliigan mestaruuteen. Elokuussa Brasilia voitti Ateenassa toisen olympiakultansa. Olympialaisten loppuottelussa Brasilia voitti Italian 3–1.
Vuonna 2005 Brasilia voitti maailmanliigan loppuottelussa jälleen Serbia ja Montenegron. Tämän jälkeen joukkue tuli toiseksi Amerikan cupissa hävittyään loppuottelussa Yhdysvalloille. Sen jälkeen Brasilia voitti Etelä-Amerikan mestaruuden häviten turnauksessa vain yhden erän. Vuoden loppuhuipennuksi Bernardinhon valmentama joukkue voitti kansainvälisen turnauksen Japanissa. Vuonna 2006 Brasilia voitti neljännen kerran peräkkäin maailmanliigan. Brasilian kanssa samassa alkulohkossa pelasi myös Suomi, joka pystyi Brasiliassa pelatussa ottelussa voittamaan kaksi erää, mihin ei mikään muu vierasjoukkue Brasiliassa ollut pystynyt viiteen vuoteen. Kauden huipennukseksi Brasilia voitti maailmanmestaruuden Japanissa voittamalla loppuottelussa Puolan. Argentiinan jalkapallomaajoukkue
Vuonna 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäistä kertaa Aasiassa; Japanissa ja Etelä-Koreassa. Argentiina lähti turnaukseen suurimpana mestarisuosikkina, olihan se voittanut ylivoimaisesti Etelä-Amerikan karsintalohkon, sijalle kaksi sijoittuneen Ecuadorin jäädessä 12 pisteen päähän. Ainoan tappionsa se koki vieraissa Brasilialle. Joukkueen hyökkäysvoimaa pidettiin jopa maailman parhaana. Päävalmentajana toimi Marcelo Bielsa, joka vannoi hiillostavan hyökkäyspelin nimeen. Hän ilmoitti, että mikä tahansa muu sijoitus kuin mestaruus olisi pettymys. Gallupin mukaan 76 prosenttia Argentiinan kansasta uskoi kotimaansa mestaruuteen ja Reutersin kyselyssä 60 prosenttia 31 eri maan urheilutoimittajasta veikkasi mestaruuden menevän Argentiinaan. Argentiina arvottiin todella kovaan alkulohkoon F, jonka muut joukkueet olivat Nigeria, Englanti ja Ruotsi.
Itse Japanin ja Etelä-Korean MM-turnaus päättyi Argentiinan osalta kuitenkin harakiriin, kuten buenosairesilainen urheilulehti "Olé" asian ilmaisi. Kisojen suurin mestarikandidaatti jäi kisojen kovimpaan alkulohkoon neljällä pisteellä. Lopullinen sijoitus, 18., oli maan kaikkien aikojen pohjanoteeraus. Avausottelu Nigeriaa vastaan Ibarakissa oli vielä nostanut odotuksia, kun Gabriel Batistutan toisen puoliajan maali ratkaisi niukan, mutta tärkeän 1–0 -voiton. Se oli samalla Batistutan kymmenes ja viimeinen maali hänen MM-kisaurallaan. Seuraava ottelu verivihollista Englantia vastaan Sapporossa oli kisojen alkulohkovaiheen odotetuin. Kun peliä oli pelattu 44 minuuttia, laukoi David Beckham rangaistuspotkun maaliin ohi maalivahti Pablo Cavalleron. Englanti oli saanut rangaistuspotkun, kun Michael Owen oli kaadettu. Tämän jälkeen Englanti aloitti puolustamisen kymmenellä miehellä ainoastaan Owenin ollessa ylhäällä kärkkymässä. Englanti voitti 1–0 ja Argentiina joutui ahdinkoon, sillä sen oli lohkon viimeisessä ottelussaan voitettava Ruotsi Miyagissa päästäkseen jatkoon. Anders Svensson vei kuitenkin 59. minuutilla Ruotsin johtoon vapaapotkusta ja se aloitti koko joukkueen puolustuksen. Kuten Englantiakin vastaan, Argentiina piti palloa yrittäen avata puolustussumppua, mutta pelistä puuttui mielikuvitus. Hyökkäyksessä oli yksi ainoa kuvio, jonka kaikki tunsivat. Hernán Crespo tasoitti 88. minuutilla, mutta se ei riittänyt. Argentiina oli ulkona jatkopeleistä. Brasilian jalkapallon osavaltiomestaruussarjat
Campeonato Brasiliensea on pelattu vuodesta 1959 lähtien. Hallitseva mestari on Brasiliense Futebol Clube. Eniten mestaruuksia on voittanut Sociedade Esportiva do Gama (10). Sarjan pelijärjestelmä on muuttunut vuosien aikana. Jalkapallo
Brasilian menestysjoukkueiden tähtiä 1950- ja 1960-luvuilla olivat etenkin Pelé, jota on monissa yhteyksissä kutsuttu kaikkien aikojen parhaaksi pelaajaksi sekä Garrincha, joka oli brasilialaisfanien rakastama yleisön hauskuuttaja. Samoihin aikoihin Neuvostoliiton joukkueessa pelannut Lev Jašin on valittu 1900-luvun parhaaksi maalivahdiksi. 1960-luvun tähtiä oli myös Mosambikissa syntynyt ja Portugalia edustanut Eusébio, joka oli Afrikan ensimmäisiä supertähtiä. Hän voitti Portugalin liigan maalikuninkuuden seitsemän kertaa.
Brasilian maailmanmestarijoukkueessa vuonna 1970 pelannutta hyökkääjä Jairzinhoa pidetään yhtenä parhaista laitahyökkääjistä. Seuraavissa kaksissa MM-kisoissa finaalissa pelanneen Alankomaiden joukkueen Johan Cruijff valittiin 1900-luvun parhaaksi eurooppalaiseksi pelaajaksi. Cruijff on vaikuttanut voimakkaasti myös nykyajan pelityyliin. 1980-luvun kirkkain tähti oli Diego Maradona, joka johdatti maansa Argentiinan joukkueen kapteenina maailmanmestaruuteen vuonna 1986 ja jota pidetään Pelén ohella yhtenä kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Brasilia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Brasilian ensimmäinen MM-mitalisti oli Helsingissä 1983 pronssia 800 metrin juoksussa saavuttanut Joaquim Cruz. Kaksissa seuraavissa kisoissa saman lajin mitaleille ylsi José Luíz Barbosa. Stuttgartissa 1993 maan ainoat pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltäneet urheilijat olivat 20 kilometrin kävelyssä kuudenneksi sijoittunut Sergio Galdino ja kolmiloikassa seitsemänneksi päätynyt Anísio Silva. Göteborgissa 1995 pronssille juoksi maratoonari Luíz dos Santos, ja 200 metrillä Robson da Silva jäi neljänneksi 0,03 sekunnin päähän mitalista. Ateenassa 1997 pronssia sai 200 metrillä Claudinei da Silva, josta kaksi vuotta myöhemmin Sevillan kisoissa tuli maan toistaiseksi ainoa kolminkertainen MM-mitalisti, kun hän saavutti 200 metrillä hopeaa ja oli mukana Brasilian pronssia voittaneessa 4 × 100 metrin viestijuoksujoukkueessa. Sanderlei Parrela voitti Sevillassa hopeaa 400 metrin juoksussa. Jalkapallon historia
Los Angelesin olympialaisissa jalkapallo ei ollut kilpailulajina, koska oli tulkintaeroja siitä, kuka on amatööri ja kuka ei. 1936 järjestettiin Berliinin olympialaiset, joissa jalkapallo oli jälleen olympialajina. Mestariksi selviytyi MM-kilpailujen tapaan Italia ennen Itävaltaa sekä Norjaa. Suomi putosi ensimmäisellä kierroksella hävittyään Perulle 7–3. Jalkapallon historia
1970 järjestettiin Meksikon MM-kilpailut poikkeuksellisissa olosuhteissa yli 2000 metrin korkeudessa ja yli 30 asteen lämpötilassa. Kilpailujen uusia sääntöjä olivat viisi vaihtomiestä, joista ottelussa sai käyttää kahta, sekä maanosittain jaetut karsintaryhmät. Kilpailujen voittajaksi nousi Brasilia, joka voitettuaan kolmannen kerran mestaruuden sai omakseen Jules Rimet -pokaalin. Hopealle sijoittui Italia, joka hävisi loppuottelun Brasilialle 4–1, ja pronssia saavutti Saksa. Turnauksen paras maalintekijä oli saksalainen Gerd Müller kymmenellä tehdyllä maalillaan. Denílson (jalkapalloilija, 1977)
Denílson debytoi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 1996 Kamerunia vastaan, ollessaan 19-vuotias. Denílson auttoi Brasiliaa voittamaan vuonna 1997 FIFA Confederations Cup, jossa hänet palkittiin turnauksen parhaana pelaajana. Hän oli Brasilian joukkueessa vuoden 1998 (hopea) ja vuoden 2002 MM-kisoissa (maailmanmestaruus). Brasilia voitti 2002 MM-finaalin 2–0 Ronaldon kahdella maalilla, Denílson otettiin vaihdosta kentälle 90 minuutin kohdalla. Denílson ei ole mahtunut maajoukkueeseen enää Carlos Alberto Parreiran tultua Brasilian päävalmentajaksi vuonna 2003.Nykyään päävalmentajana on entinen maajoukkuepelaaja Dunga. Denílson pelasi 61 maaottelussa ja teki niissä yhdeksän maalia. Kun Denílson valitsi maajoukkuepaitansa numeroksi 20, häneltä kysyttiin miksi, vastasi Denílson: "Olen kaksi kertaa yhtä hyvä kuin 10." (Tosin hänen numeronsa on vaihdellut monta kertaa, hän on pelannut myös numeroilla 10, 18 ja 17.) Pepe (jalkapalloilija, 1935)
Hän voitti Brasilian maajoukkueen riveissä vuosien 1958 ja 1962 Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut, vaikkei osallistunut yhteenkään peliin. Raí
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Raí pelasi 51 maaottelua. Hän voitti maailmanmestaruuden Yhdysvaltain MM-kisoissa vuonna 1994. Raí oli turnauksessa maajoukkueen kapteeni, mutta joutui luovuttamaan kapteenin nauhan kesken turnauksen Dungalle. Brasilian miesten lentopallomaajoukkue
Brasilian miesten lentopallomaajoukkue on etenkin 2000-luvulla menestynyt lentopallossa. Se on voittanut olympiakultaa vuosina 1992, 2004 ja 2016 sekä maailmanmestaruuden kolmissa peräkkäisissä kisoissa 2002, 2006 ja 2010. Maailmanliigan Brasilia on voittanut ennätykselliset yhdeksän kertaa. Kuuluisimpia pelaajia ovat maailman parhaimmaksi pelaajaksi arvostettu Gilberto Godoy Filho eli paremmin tunnettuna Giba sekä libero Sérgio ja passari Ricardo. Brasilian jalkapallomaajoukkue
1970 Meksikon MM-kisoissa Brasilian joukkueessa pelasivat lukuisat sen aikaiset huippunimet, kuten Pelé, josta tuli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa lajin kolminkertainen maailmanmestari. Hänen "adjuntanttinaan" Jairzinhosta tuli ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt maalin jokaisessa MM-lopputurnausottelussa ja vielä pelannut suurimman mahdollisen määrän pelejä. Lisäksi tähtisikermään kuuluivat esimerkiksi Carlos Alberto, Tostão, Gérson ja Rivelino. Joukkue raivasi puolivälierissä tieltään Perun ja välierissä Uruguayn edeten loppuotteluun Italiaa vastaan. Italia kaatui maalein 4–1. Kolmannen maailmanmestaruutensa ansiosta Brasilia sai vanhan kiertopalkinnon Jules Rimet -pokaalin omakseen. Pokaali varastettiin myöhemmin, eikä sitä koskaan löydetty. Maracanaço
Maracanaço () on nimitys, jota käytetään vuoden 1950 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen voiton ratkaisseesta, 16. heinäkuuta 1950 käydystä ottelusta Brasilian ja Uruguayn välillä. Sana "Maracanaço" () on portugalia ja tarkoittaa ”Maracanãn iskua”; "Maracanazo" () on sama espanjaksi) Nimensä ottelu sai Maracanãn mukaan. Tämä on maailmanmestaruuskilpailuja varten Rio de Janeiroon rakennettu jalkapallostadion, jolla ottelu käytiin. Falcão (futsalpelaaja)
Falcão aloitti futsalin pelaamisen Corinthiansissa 12-vuotiaana. Hän voitti Brasilian mestaruuden ensi kerran 18-vuotiaana ja sai pian kutsun Brasilian futsalmaajoukkueeseen. Hän ei kuitenkaan vielä ollut mukana Brasilian voittaessa maailmanmestaruuden vuonna 1996. Kaksissa seuraavissa kisoissa hän oli mukana Brasilian saadessa hopeaa 2000 ja pronssia 2004. Vuoden 2004 MM-kisoissa Falcão voitti maalikuninkuuden ja parhaan pelaajan tittelin. FIFA valitsi hänet myöhemmin samana vuonna maailman parhaaksi futsalpelaajaksi. MM-kisoissa 2008 Falcão valittiin toistamiseen kisojen parhaaksi pelaajaksi, ja hän vihdoin voitti pitkään tavoittelemansa maailmanmestaruustittelin. Vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoista Rio de Janeirosta hän saavutti Brasilian kanssa kultaa. Ronaldinho
Ronaldinho on edustanut maataan Brasilian jalkapallomaajoukkueessa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi 26. kesäkuuta 1999 Latviaa vastaan. Hän voitti maailmanmestaruuden Korean ja Japanin järjestämissä vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän on voittanut maajoukkueessa Copa Américan vuonna 1999 ja olympiapronssia 2008. Kansainvälinen jalkapalloliitto
Ensimmäinen kansainvälinen jalkapalloturnaus pelattiin Lontoon olympialaisissa 1908. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1930
Ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut ovat olleet ainoat kisat, joihin ei ole järjestetty karsintoja, vaan osallistuvat joukkueet kutsuttiin. Monet Euroopan parhaista maista eivät olleet kiinnostuneita lähtemään pitkälle merimatkalle Atlantin yli, eivätkä monet seurat halunneet päästää parhaita pelaajiaan kahden kuukauden Etelä-Amerikan-matkalle. Mukaan saatiin houkuteltua neljä eurooppalaista joukkuetta. Turnaukseen osallistui lopulta 13 joukkuetta, joista suurin osa tuli Etelä-Amerikasta. Joukkueet arvottiin neljään lohkoon, joiden voittajat etenivät välieriin. Brasilian jalkapallo
Brasilian maajoukkue on maailman menestynein jalkapallomaajoukkue. Se on voittanut jalkapallon maailmanmestaruuden viisi kertaa vuosina 1958, 1962, 1970, 1994 ja 2002. Lisäksi se on voittanut useasti Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen Copa Américan. Brasilian naisten maajoukkue on voittanut Etelä-Amerikan mestaruuden neljä kertaa ja saavuttanut kaksi olympiahopeaa sekä MM-hopeaa ja -pronssia. Preguinho
Preguinho (oik. João Coelho Neto, 8. helmikuuta 1905 - 1. lokakuuta 1979) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän edusti maataan maailman ensimmäisissä Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1930 ja teki kolme maalia. Hän oli maajoukkueen kapteeni ja teki noissa kisoissa joukkueen ensimmäisen maalin. Luettelo jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluista
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut ovat kansainväliset jalkapallokilpailut, jotka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1930. Kilpailuihin osallistuu Fédération Internationale de Football Associationin (FIFA) jäsenmaiden miesten jalkapallomaajoukkueita. Turnaus on pelattu joka neljäs vuosi lukuun ottamatta vuosia 1942 ja 1946, jolloin kilpailut peruttiin toisen maailmansodan vuoksi. Viimeisimmän turnauksen voitti Saksa, joka voitti vuoden 2014 Brasilian järjestämien kilpailujen loppuottelussa Argentiinan jatkoajan jälkeen 1–0. Jalkapallo kesäolympialaisissa 1992
Turnauksen voitti isäntämaa Espanja. Edellisen kerran isäntämaa oli voittanut jalkapallon olympiaturnauksen vuonna 1908, jolloin Iso-Britannia voitti jalkapallon olympiaturnauksen. Hopeaa saavutti Puola ja pronssia Ghana. Ghana oli ensimmäinen afrikkalainen mitalisijoille yltänyt maa. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1930
Ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1930 Uruguayssa. Ensimmäisen maailmanmestaruuden voitti kisaisäntä Uruguayn maajoukkue, kun se kaatoi loppuottelussa Argentiinan maalein 4–2. Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA oli päättänyt myöntää MM-kilpailut Uruguayn järjestettäväksi, sillä maa oli voittanut kaksi edellistä jalkapallon olympiaturnausta ja maan kansallinen liitto oli myös valmis maksamaan kustannukset. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1958
Loppujen lopuksi otteluiden taso ei vastannut odotuksia. Koko lohkossa nähtiin vain 15 maalia, ja kuvaavasti Brasilian ja Englannin välinen ottelu päättyi 0-0, ollen näin MM-historian ensimmäinen maaliton tasapeli. Brasilia voittikin koko lohko päästämättä maaliakaan. Englanti pelasi kaikki ottelunsa tasan, eikä kyennyt enää uusintaottelussa vastaamaan Neuvostoliiton vauhtiin. Argentiinan jalkapallo
Argentiinan jalkapallomaajoukkue on yksi maailman menestyneimmistä. Se esiintyi ensimmäisissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1930 Uruguayssa, joissa se hävisi finaaliottelun isäntämaalle. Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen Copa Américan Argentiina voitti ensimmäisen kerran vuonna 1916 ja on yhteensä voittanut maanosamestaruuden 14 kertaa, eli eniten turnauksen historiassa yhdessä naapurimaa Uruguayn kanssa. Jalkapallon maailmanmestaruuden lempinimellä "La Albiceleste" (sinivalkoiset) tunnettu maajoukkue voitti ensi kertaa kotikisoissaan 1978 ja sen jälkeen vuoden 1986 maailmanmestaruuskilpailuissa Meksikossa. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2014 loppuottelu
Maracanã-stadion toimi toista kertaa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden ratkaisuottelun näyttämönä. Vuoden 1950 MM-kisojen päätösottelussa kohtasivat Brasilia ja Uruguay. Se ei kuitenkaan ollut varsinainen loppuottelu vaan sarjamuodossa pelatun neljän joukkueen loppusarjan viimeinen ottelu, joka ratkaisi maailmanmestaruuden. Brasilian häviämästä ottelusta tuli yksi maailman kaikkien aikojen legendaarisimmista jalkapallo-otteluista, joka tunnetaan nykyään nimellä Maracanaço. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1978
Pronssia otti Brasilia, joka kukisti Italian 2–1. Brasilian jalkapallomaajoukkue
1982 Espanjan MM-kisoissa Telê Santanan valmentamassa joukkueessa pelasivat muiden muassa Zico, Paulo Falcão ja Sócrates. Joukkue voitti loisteliaalla pelillä oman alkulohkonsa ja toisella kierroksella kaatoi puolustavan maailmanmestarin Argentiinan 3–1, mutta putosi turnauksesta hävittyään Italialle 2–3 Paolo Rossin tehtyä ottelun kaikki kolme maalia. Osa asijantuntijoista pitää Brasilian 1982 joukkuetta kaikkien aikojen parhaana. Jalkapallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut 1917
Etelä-Amerikan jalkapallomestaruudesta pelattiin toista kertaa vuonna 1917 Uruguayn Montevideossa. Turnausta alettiin kutsua nimellä Copa América vuonna 1975. Turnaukseen osallistuneet maat olivat Argentiina, Brasilia, Chile ja Uruguay. Mestaruuden voitti isäntämaa Uruguay. Vampeta
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Vampeta debytoi vuonna 1998 silloista Jugoslavian jalkapallomaajoukkuetta vastaan. Vuoden 2002 maailmanmestaruuden lisäksi Vampeta on voittanut Brasilian paidassa Etelä-Amerikan mestaruuden vuonna 1999. Jalkapallon historia
1938 MM-kilpailut pelattiin Ranskassa. Lopputurnaukseen osallistui 15 joukkuetta, sillä Itävalta oli liitetty Anschlussissa Saksaan vain kolme kuukautta ennen kilpailuja. Kilpailuja boikotoivat useat Amerikan valtiot, kuten Uruguay, Argentiina, Yhdysvallat ja Meksiko. Suomi osallistui ensimmäistä kertaa MM-karsintoihin, mutta hävisi jokaisen ottelunsa. Turnauksen voittajaksi selviytyi edellisten MM-kilpailujen tapaan Italia, joka voitti loppuottelussa Unkarin 4–2. Kilpailujen paras maalintekijä oli brasilialainen Leônidas. Kisat olivat taloudellisesti onnistuneet: voittoa yli 1,5 miljoonaa frangia. Urheilullinen anti oli myös hyvää: ensimmäisen kierroksen seitsemästä ottelusta viisi vaati jatkoajan ja kaksi uusintaottelua. Eusébio
Eusébio nousi Portugalin maajoukkueeseen 1961. Vuoden 1966 jalkapallon MM-kisoissa hän johdatti Portugalin aina välieriin, jonka se hävisi Englannille niukasti 2–1. Eusébio valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi ja hän oli myös kisojen paras maalintekijä 9 maalilla. Portugali voitti MM-pronssia voittamalla Neuvostoliiton 2–1 ottelussa, jossa Eusébio teki ensimmäisen maalin. Vuoden 1966 kisojen jälkeen Portugali ei enää päässyt arvokisoihin ennen Eusébion maajoukkueuran päättymistä 1973. Hän pelasi yhteensä 64 maaottelua, joissa hän teki 41 maalia. Carlos Alberto Parreira
Parreira johti vuoden 1994 jalkapallon MM-kisoissa Brasilian maajoukkueen voittoon ja hänet valittiin uudestaan Brasilian päävalmentajaksi vuoden 2006 kisoihin. Parreira on johtanut MM-kisoissa viiden eri maan joukkueita, Kuwaitia 1982, Yhdistyneitä arabiemiirikuntia 1990, Brasiliaa 1994, Saudi-Arabiaa 1998 ja Etelä-Afrikkaa 2010. Tähän saavutukseen on myös yltänyt Bora Milutinović. Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 1992
Maailmanmestaruuden voitti hallitseva mestari Brasilia, joka kukisti finaalissa Yhdysvallat 4-1. Brasilian jalkapallo
Jalkapallo on Brasilian ylivoimaisesti suosituin urheilulaji. Brasilian jalkapallon isänä pidetään brasialais-brittiläistä Charles Milleriä, joka matkusteltuaan Englannissa ryhtyi opettamaan jalkapalloa paikallisille, muun muassa São Paulon brittiläiselle yhteisölle, jonka pääurheilulaji oli siihen saakka ollut kriketti. Miller kokosi São Pauloon jalkapallon harrastajia ja oli vuosisadan alussa perustamassa Campeonato Paulista -sarjaa, São Paulon osavaltion mestaruussarjaa. Brasiliassa on eri laskutapojen mukaan 13–30 miljoonaa jalkapallon harrastajaa. Alankomaiden jalkapallomaajoukkue
1970-luvulla kehitettiin pelityyli, jolle annettiin nimitys "totaalinen jalkapallo" (). Sen edelläkävijöitä olivat Ajax pelinrakentajansa Johan Cruyffin johdolla ja maajoukkueen päävalmentaja Rinus Michels. Alankomaat kehittyi valtavin harppauksin, ja onnistui pääsemään samalla vuosikymmenennellä kaksissa peräkkäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa finaaliin. Vuoden 1970 maailmanmestaruuskilpailut voittaneen Brasilian maajoukkueen kapteeni Carlos Alberto sanoi finaalin jälkeen: ”Ainoa joukkue, jonka näin tekevän asiat toisin, oli Hollanti vuoden 1970 maailmanmestaruuskilpailuissa. Siitä lähtien kaikki on minusta näyttänyt enemmän tai vähemmän samalta… Heidän ’karuselli’-pelityylinsä oli hämmästyttävää katsella ja upeaa pelille.” Pelé
Brasilian avausottelu oli 3. kesäkuuta Tšekkoslovakiaa vastaan. Pelé teki ottelussa maalin ja Brasilia voitti 4–1. Alkulohkon toisessa ottelussa vastaan asettui Englanti, jonka Brasilia voitti 1–0. Alkulohkon viimeisessä ottelussa Romaniaa vastaan Pelé teki kaksi maalia, joiden ansiosta Brasilia voitti 3–2. Puolivälierissä Brasilia voitti Perun 4–1. Välierissä vastaan asettui Uruguay, joka oli voittanut isäntämaa Brasilian vuoden 1950 maailmanmestaruuden ratkaisseessa ottelussa. Brasilia voitti ottelun 3–1. Loppuottelussa Brasilia kohtasi Italian: ottelu päättyi 4–1 Brasilian eduksi. Meksikon MM-kisat olivat Pelén ensimmäiset MM-kisat, joissa hän pystyi pelaamaan turnauksen jokaisen ottelun. Jalkapallon historia
1998 Ranska sai tehtäväkseen järjestää MM-kilpailut. Kilpailut olivat laajentuneet 32 maan turnaukseksi entisten 24:n sijasta: maat oli jaettu kahdeksaan lohkoon, joista kustakin kaksi parasta eteni jatkopeleihin. Isäntämaa Ranska oli lopulta voitokas loppuottelussa Brasiliaa vastaan. Ottelu päättyi 3–0 ja Ranska sai ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Pronssia saavutti Kroatia, joka voitti pronssiottelussa Alankomaat. Kroatian Davor Šuker oli kuudella maalillaan turnauksen paras maalintekijä. Ricardo Gomes
Fluminensessa uransa aloittanut Ricardo tuli Eurooppaan 1988 ja pelasi SL Benficassa ja Paris Saint-Germainissa. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Ricardo pelasi vuoden 1990 MM-kisoissa. Maaotteluita Ricardolle kertyi kaikkiaan 48 vuosina 1984–1994. Hän teki maajoukkueurallaan neljä maalia ja oli voittamassa Copa Américaa 1989.Lopetettuaan pelaajauransa 1996 Ricardo aloitti valmentamisen Paris Saint-Germainissa yhdessä Joël Batsin kanssa. Valmennettuaan viiden vuoden ajan Brasiliassa, Ricardo palasi Eurooppaan 2005 ja aloitti kesäkuussa FC Girondins de Bordeaux'n päävalmentajana. Brasilian jalkapallomaajoukkue
Vuoden 2006 MM-kisoissa Saksassa Brasilian pelit päättyivät puolivälierissä Ranskaa vastaan numeroin 0–1. Brasilian kaatajaksi nousi Thierry Henry, joka Zinédine Zidanen syötöstä viimeisteli Ranskan voittomaalin. Brasilian joukkueessa jo neljänsiin MM-kisoihinsa osallistunut Ronaldo teki historiaa, kun hän kisojen kolmella maalillaan nousi kautta aikain maalintekijäpörssissä ohi Gerd Müllerin yhteensä 15:llä MM-kisaosumallaan. Pelé
Kaikkiaan Pelé voitti kolme maailmanmestaruutta Brasilian maajoukkueessa 1958, 1962 (loukkaantui turnauksen alussa) ja 1970. Hän on yksi neljästä pelaajasta, joka on tehnyt maalin useammassa kuin yhdessä MM-finaalissa. Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkue
Yhdysvaltain maajoukkueen parhaat menestysvuodet ajoittuvat sen alkuaikoihin. Joukkue oli mukana jo ensimmäisissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa Uruguayssa 1930, missä se pelasi historian ensimmäisessä MM-turnausottelussa Montevideossa Belgian jalkapallomaajoukkuetta vastaan (3–0 voitto). Samassa turnauksessa joukkueen pelaaja Bert Patenaude teki MM-kisojen ensimmäisen hattutempun 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa Paraguayta vastaan. Joukkue saavutti kisoissa pronssia, mikä on vielä tänäkin päivänä sen paras MM-kisasijoitus. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1934
Maailmanmestaruuskilpailujen otteluita pelattiin kahdeksalla eri paikkakunnalla. Tämän vuoksi piti parantaa myös kaupunkien välistä infrastruktuuria. Torinoon rakennettiin kisoja varten uusi stadion ja Napolin stadionia parannettiin. Kisat olivat fasistisen Italian voimannäyte ja tämän piti näkyä myös stadionien nimissä, Rooman stadionin nimen PNF tulee sanoista "Partito Nazionale Fascista".
Ensimmäisestä MM-turnauksesta poiketen kisat pelattiin vuonna 1934 cup-järjestelmällä, jolloin tappion myötä hävinneen joukkueen kisat olivat ohi. Ensimmäisellä kierroksella hävinneiden joukkueiden ottelut jäivät näin ollen yhteen. Neljä vuotta aikaisemmin pelatuissa Uruguayn kisoissa eteläamerikkalaiset olivat lähettäneet parhaat kokoonpanonsa kisoihin parhaiden eurooppalaisten loistaessa poissaolollaan. Italian kisoissa tilanne oli päinvastainen, sillä argentiinalaiset seurat eivät päästäneet parhaita pelaajiaan kisoihin pelätessään että heidät houkutellaan jäämään Italiaan. Brasiliassa taas kärsittiin sisäisistä kiistoista, minkä vuoksi maan joukkue koostui lähes yksinomaan Botafogon pelaajista. Molempien eteläamerikkalaisten kisat päättyivät ensimmäisellä kierroksella. Argentiina hävisi Ruotsille maalein 3-2 hukattuaan johtoasemansa kaksi kertaa. Ruotsi-tappion jälkeen Argentiinan seuraava MM-ottelu pelattiin vasta 24 vuoden jälkeen. Espanja taas jyräsi Brasilian 3-1, johdettuaan peliä jo puolen tunnin jälkeen 3-0. Myös muiden Euroopan ulkopuolelta tulleiden joukkueiden kisat päättyivät ensimmäiselle kierrokselle. Yhdysvallat hävisi reservipitoisenakin pelanneelle isäntämaa Italialle 7-1. Turnaukseen yhtenä suosikeista lähtenyt Unkari säästeli myös parhaita pelaajiaan avausottelussa. Se onnistui kuitenkin varamiehistölläänkin voittamaan Egyptin 4-2. Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkue
Vuoden 1950 MM-kisoissa Brasiliassa joukkue vastasi eräästä MM-kilpailujen suurimmasta yllätyksestä, kun se voitti ennakkosuosikkijoukkue Englannin maalein 1–0. Aiemmin samainen Englannin joukkue oli rökittänyt koko muun Euroopan parhaista pelaajista kootun tähdistöjoukkueen 6–1. Voitostaan huolimatta Yhdysvaltain taival kisoissa päättyi alkulohkoon, kun se hävisi Espanjalle. 
Brasilian kisojen jälkeen Yhdysvallat selviytyi seuraavan kerran MM-kisoihin vasta vuoden 1990 Italian kisoihin, missä se ei saavuttanut pistettäkään. Seuraavana vuonna se voitti kautta aikain ensimmäisen CONCACAF Gold Cupin. Vuoden 1994 MM-kisoihin se selviytyi isäntämaana automaattisesti ja selviytyi lohkovaiheesta jatkoon, mutta putosi heti pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hävittyään Brasilialle. 1998 Ranskan MM-kisoissa joukkue ei onnistunut tekemään yhtään maalia ja sijoittui viimeiseksi omassa alkulohkossaan. Sen sijaan neljä vuotta myöhemmin Japanin ja Etelä-Korean MM-turnauksessa se saavutti parhaan MM-kisasijoituksensa sitten vuoden 1930, missä se voitti ensimmäisellä pudotuspelikierroksella maanosalohkonsa perinteisen mahtijoukkueen Meksikon maalein 2–0, mutta hävisi puolivälierissä lopulta hopealle sijoittuneelle Saksalle 0-1. Joukkue selviytyi myös 2006 Saksan MM-kisoihin, joissa se jäi kuitenkin alkulohkoon hävittyään Tšekille ja Ghanalle sekä pelattuaan tasan Italian kanssa. Turnauksen jälkeen valmentaja Bruce Arena jätti tehtävänsä. Kesäkuussa 2009 Etelä-Afrikan MM-kisoihin valmistavassa turnauksessa Confederations cupissa Yhdysvallat sijoittui toiseksi. Välierissä Yhdysvallat pudotti jatkosta hallitsevan Euroopan mestarin Espanjan ja loppuottelussa Brasilia oli Yhdysvaltoja parempi maalein 2–3. Yhdysvallat johti ottelua jo 2–0 puoliajalla, mutta Brasilia voitti lopulta mestaruuden. Brasilia
Urheilussa Brasilia on tunnettu etenkin jalkapallosta. Sen jalkapallomaajoukkue on voittanut maailmanmestaruuden viisi kertaa vuosina 1958, 1962, 1970, 1994 ja 2002. Brasilia on kaksi kertaa isännöinyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuita vuosina 1950 ja 2014. Vuonna 1950 isäntäkaupunkina toimi São Paulo ja mestaruuden voitti Uruguay, Brasilian jäätyä hopealle. Vuonna 2014 kisojen loppuottelu pelattiin Rio de Janeirossa. Jalkapallo
1920-luvulla monet Euroopan maat olivat siirtymässä kohti ammattilaisuutta, mutta olympialaisissa saivat kilpailla vain amatöörit. Tuolloin FIFA päätti alkaa järjestää MM-kisoja, ja ensimmäinen turnaus pelattiinkin jo vuonna 1930 Uruguayssa. Kisoihin osallistui 13 joukkuetta, ja mestaruuden voitti isäntämaa nujerrettuaan finaalissa Argentiinan maalein 4–2. MM-turnauksia alettiin pelata neljän vuoden välein, mutta toinen maailmansota katkaisi rytmin jo kolmannen turnauksen jälkeen. Kun kisoja jatkettiin 1950-luvulla, Brasilia oli noussut maailman kärkipäähän. Se voittikin maailmanmestaruuden vuosina 1958 ja 1962. Brasilian jalkapallomaajoukkue
Brasilia on ainoana joukkueena osallistunut jokaisiin MM-kisoihin. Se on saavuttanut MM-kisoista viisi maailmanmestaruutta, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia, minkä vuoksi Brasilia on MM-kisahistorian menestyksekkäin joukkue. Jalkapallo
Jalkapallo alkoi levitä Britteinsaarten ulkopuolelle 1900-luvun alussa. Ensimmäisiä maaotteluita pelattiin vuosisadan ensimmäisinä vuosina niin Etelä-Amerikassa kuin Keski-Euroopassakin. Kansainvälinen jalkapalloliitto perustettiin vuonna 1904, ja se otti MM-kisojen järjestämisen ohjelmaansa heti. Eri valtioista ei kuitenkaan löytynyt vielä tuolloin riittävästi rahaa eikä innostusta. Olympiaohjelmaan jalkapallo oli tullut jo vuonna 1900, mutta ensimmäinen turnaus, johon osallistui maajoukkueita seurojen sijaan ja jota myös FIFA piti virallisena, pelattiin vasta Lontoon olympialaisissa 1908. Olympialaiset alkoivatkin kehittyä MM-kisojen eräänlaiseksi edeltäjäturnaukseksi seuraavina vuosikymmeninä. Djalma Santos
Djalma Pereira Dias dos Santos, joka tunnettiin paremmin pelaajanimellään Djalma Santos , (27. helmikuuta 1929, São Paulo – 23. heinäkuuta 2013 Uberaba, Minas Gerais) oli brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa puolustajana ja jota pidetään yhtenä maansa kaikkien aikojen parhaimmista puolustajista. Hän pelasi neljissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa: vuosina 1954, 1958, 1962 ja 1966. Vuoden 1962 kisojen finaalissa Djalma pohjusti Brasilian joukkueen voittomaalin, jonka laukaisi maaliin Vavá. Dos Santosin kotimaassa hänen etunimestään käytettiin toisinaan kirjoitusasua Dejalma. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1930
B-lohkon voitti Jugoslavia. Jo ennakkoarvioissa oletettiin, että lohkosta selviytyisi jatkoon Jugoslavia–Brasilia-ottelun voittaja, sillä Boliviasta ei uskottu olevan kummallekkaan vastusta. Avausottelussa joukkueen pelaajat asettuivat riviin niin, että heidän pelipaitojensa teksti muodosti lauseen VIVA URUGUAY. Eri raporttien mukaan ottelun yleisömäärä oli vain 800, vaikka virallinen luku on paljon suurempi. Otteluissa uruguaylaisyleisön tukikaan ei auttanut Boliviaa. Jugoslaviaa vastaan joukkue jaksoi tunnin, mutta hävisi lopulta 0–4. Bolivialta hylättiin ottelussa useita maaleja. Brasilia ei vielä ensimmäisissä MM-kilpailuissa ollut jalkapallon mahtimaa. Jugoslavia voitti ratkaisevan ottelun 2–1 ja eteni ainoana eurooppalaisena maana neljän parhaan joukkoon. Merkityksettömässä päätösottelussa Brasilia voitti Bolivian maalein 4–0.
Isäntämaa Uruguayn ottelut C-lohkossa herättivät suurta kiinnostusta kotiyleisön keskuudessa. Sisääntuloporteilla syntyi kaaos, kun kisajärjestäjät eivät olleet tottuneet hallitsemaan niin suurta yleisömäärää. Yli 15 000 ihmisen arvioitiin jääneen stadionin ulkopuolelle. Ottelun virallinen yleisömäärä oli 57 735, mutta arvioiden mukaan yleisöä oli paikalla yli 80 000. Centenarion rakennustöiden viimeistelyiden venyttyä Uruguay joutui odottamaan kisa-avaustaan viisi päivää suunnitellusta. Ottelu oli Centenarion avausottelu, ja se pelattiin Uruguayn perustuslain julistamisen satavuotispäivänä. Avausottelussaan kisaisännät voittivat Perun nihkeästi 1–0. Jalkapallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut 1919
Etelä-Amerikan jalkapallomestaruudesta pelattiin kolmatta kertaa vuonna 1919. Kisat pidettiin ensimmäistä kertaa Brasiliassa, kaikki turnauksen ottelut pelattiin Rio de Janeirossa. Turnaus oli alunperin määrä järjestää vuonna 1918, mutta influenssaepidemian vuoksi turnausta siirrettiin. Turnaukseen osallistuivat Argentiina, Brasilia, Chile ja Uruguay. Mestaruuden voitti isäntämaa Brasilia. Paraguayn Primera División
Jalkapallossa Paraguayn mestaruudesta on pelattu vuodesta 1906 lähtien, jolloin viiden paraguaylaisseuran (Olimpia, Guaraní, Libertad, General Díaz ja Nacional) edustajat perustivat "El Diario" -sanomalehden päätoimittajan Don Adolfo Riquelmen johdolla silloisen Paraguayn jalkapallon kattojärjestön, "Liga Paraguaya de Football Associationin", nykyisen Paraguayn jalkapalloliiton ("Asociación Paraguaya de Fútbol"). Paraguayn jalkapalloliitto liittyi manosaliitto CONMEBOLin jäseneksi vuonna 1921 ja kansainväliseen jalkapalloliittoon FIFAan 1925. Ammattilaissarja käynnistyi vuonna 1941. Luettelo jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluista
Brasiliaa edustanut Cafu on ainut pelaaja, joka on pelannut kolmessa loppuottelussa (1994, 1998 ja 2002). Nuorin MM-finaalissa esiintynyt pelaaja oli brasilialainen Pelé Ruotsin MM-kisoissa 1958. Hän oli tuolloin 17 vuoden ja 249 päivän ikäinen. Pelé on myös ainoa kolme maailmanmestaruutta (1958, 1962 ja 1970) voittanut pelaaja, mutta hän pelasi vain kahdessa loppuottelussa. Vanhin loppuottelussa pelannut pelaaja on italialainen Dino Zoff. Franz Beckenbauer (1974, 1990) ja Mário Zagallo (1962, 1970) ovat ainoat, jotka ovat voittaneet loppuottelun sekä pelaajana että valmentajana. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1994
Vuoden 1994 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Yhdysvalloissa 17. kesäkuuta – 17. heinäkuuta. Moni oli epäillyt päätöstä myöntää MM-lopputurnaus heikosta jalkapallokulttuurista tunnetulle Yhdysvalloille. Turnaus oli kuitenkin yleisömäärältään MM-historian suurin. Turnauksessa otettiin käyttöön joitakin hyökkäävää peliä suosivia sääntöuudistuksia. Voitosta myönnettiin ensimmäistä kertaa kolme pistettä. Maalivahdit eivät saaneet enää pelata käsin omien pelaajien syöttöjä. Lisäksi passiivista paitsiosääntöä sovellettin ensi kerran. Turnauksen voitti Brasilia, joka kukisti loppuottelussa Italian rangaistuspotkukilpailussa maalittoman ottelun jälkeen. Mestaruus oli Brasilian neljäs. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2014
Jo aikaisemmin oli päätetty, että vuoden 2014 jalkapallon MM-kilpailut pelataan Etelä-Amerikassa. Alun perin turnauksen isännyydestä olivat kiinnostuneet Argentiina, Brasilia ja Kolumbia. Argentiina ei koskaan jättänyt virallista hakemusta, ja Kolumbia veti hakemuksensa huhtikuussa 2007. Brasilian kisaisännyys varmistui 30. lokakuuta 2007. Viimeksi Brasilia isännöi vuoden 1950 jalkapallon MM-kilpailuja. Viola (jalkapalloilija)
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Viola pelasi vuosina 1993–1995 10 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Viola pääsi vaihtopelaajana kentälle vuoden 1994 MM-kisojen loppuottelussa, kun Brasilia voitti maailmanmestaruuden. Fluminense Football Club
Oscar Cox perusti Fluminensen 21. heinäkuuta 1902 ja oli näin ensimmäinen jalkapalloseura Rio de Janeirossa. Ensimmäisen virallisen ottelunsa Fluminense pelasi 19. lokakuuta 1902 Rio Futebol Clubea vastaan. Fluminense oli Rion eliitin joukkue, pelaajat olivat rikkaiden perheiden opiskelijoita ja arvostettujen ammattien harjoittajia. Tummaihoisia ei aluksi edes hyväksytty katsomaan otteluja. Fluminensen ensimmäinen mulattipelaaja oli Carlos Alberto, joka vaalensi kasvonsa riisijauholla ennen otteluja. Ensimmäisen stadioninsa, Estádio das Laranjeiras, seura sai vuonna 1919.
Fluminense juhlii neljättä Brasilian jalkapallomestaruutta kaudella 2012. Aldair
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Aldair pelasi 93 maaottelua. Hän osallistui kolmiin maailmanmestaruuskilpailuihin (1990, -94 ja -98) ja voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994. Etelä-Amerikan mestaruuden hän voitti kahdesti vuosina 1989 ja 1997 ja olympiapronssin vuonna 1996. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1958
Loppuottelussa maailmanmestaruuden voittanut Brasilia pelasi seuraavassa kokoonpanossa: Gilmar, Djalma Santos, Bellini, Orlando, Nílton Santos, Zito, Didi, Garrincha, Vavá, Pelé, Zagallo sekä hopeajoukkue Ruotsi seuraavassa kokoonpanossa: Kalle Svensson, Orvar Bergmark, Sven Axbom, Reino Börjesson, Bengt Gustavsson, Sigge Parling, Kurt Hamrin, Gunnar Gren, Agne Simonsson, Nils Liedholm, Lennart Skoglund Mário Zagallo
Mário Zagallo, lempinimeltään "Velho lobo" eli "Vanha susi", aloitti uransa 16-vuotiaana Américassa vuonna 1948, mutta siirto Flamengoon osoittautui edistysaskeleeksi uran kannalta. Flamengon riveissä tuli kolme Rio de Janeiron osavaltiomestaruutta vuosina 1953–55. Vuonna 1958 hän siirtyi Botafogoon, jossa tuli kaksi Rio de Janeiron mestaruutta lisää (1961 ja 1962) ja samana vuonna hänet valittiin myös Brasilian jalkapallomaajoukkueen mukana Ruotsin MM-kisoihin. Avaukseen Zagallo pääsi kuitenkin loukkaantumisten myötä. Heti ensimmäisessä ottelussa Paraguayta vastaan Zagallo teki kaksi maalia ja osoittautui avauskokoonpanopaikan arvoiseksi. Brasilia voitti kisoissa maailmanmestaruuden. Zagallon toinen maailmanmestaruus tuli pelaajana heti seuraavissa kisoissa vuonna 1962. Mário Zagallo esiintyi Brasilian maajoukkueessa pelaajana 37 kertaa ja teki niissä kuusi maalia. Pelaajauran hän lopetti vuonna 1965. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2002
Loppuottelussa kohtasivat lopulta kaksi historian menestyksekkäintä jalkapallomaata, Brasilia ja Saksa. Voittajaksi selvisi Brasilia, joka saavutti jo viidennen maailmanmestaruutensa. Voittajajoukkueen hyökkääjä Ronaldo oli kisojen paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan, mutta turnauksen parhaana pelaajana palkittiin kuitenkin Saksan maalivahti Oliver Kahn, joka pelasi kisoissa viisi nollapeliä. Virallisena kisapallona toimi Adidas Fevernova. Jalkapallon historia
2002 MM-kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran kahden valtion kesken jaettuina Korean tasavallassa ja Japanissa. Kilpailujen suurimman yllätyksen järjesti Senegal: se voitti hallitsevan maailmanmestarin Ranskan, joka jäi lopulta alkulohkossaan ilman maaleja. Turnauksen voitti lopulta viidennen mestaruutensa saavuttanut Brasilia, joka oli loppuottelussa 2–0 Saksaa parempi. Pronssia saavutti Turkki, joka voitti ensimmäisenä Euroopan tai Etelä-Amerikan ulkopuolisena maana mitalin MM-kilpailuissa. Turnauksen paras maalintekijä oli Brasilian Ronaldo. Jalkapallon historia
Vuoden 1958 MM-kilpailut järjestettiin Ruotsissa. Ruotsin MM-kilpailut tekivät nuoren, vasta 17-vuotiaan Pelén tunnetuksi. Pelén edustama Brasilia esitteli myös uuden pelisysteeminsä 4-2-4. Brasilia voittikin koko turnauksen: loppuottelussa se löi isäntämaa Ruotsin 5–2. Pronssille sijoittui Ranska, jonka hyökkääjä Just Fontaine oli koko turnauksen paras maalintekijä 13 maalillaan. Se on edelleen kaikkien aikojen suurin yhden pelaajan MM-lopputurnauksessa tekemien maalien lukumäärä. Paraguayn jalkapallomaajoukkue
Paraguay osallistui jo kautta aikain ensimmäisiin jalkapallon MM-kilpailuihin, jotka järjestettiin vuonna 1930 Uruguayssa. Se pelasi myös vuoden 1950 kisoissa. 1958 Ruotsin kisoihin se selviytyi yllättäen voittamalla ratkaisevassa ottelussa Uruguayn maalein 5–0. Tuolloin joukkueessa pelasi lukuisia kansainvälisiä tähtiä kuten Juan Aguero, Jose Parodi, Juan Romero, Cayetano Ré ja Florencio Amarilla. Seuraavan kerran se pelasi MM-kisoissa vasta 28 vuotta myöhemmin vuonna 1986 Meksikossa, missä joukkueen tähti oli keskikenttämies Romerito. Kisoissa joukkue eteni toiselle kierrokselle, jolla se hävisi Englannille. Sittemmin Paraguay on selviytynyt neljästi MM-lopputurnaukseen ja päässyt kerran puolivälieriin asti. Brasilian jalkapallomaajoukkue
Dungan jälkeen päävalmentajaksi nimettiin Mano Menezes, jonka johdolla Brasilia putosi jo puolivälierissä vuoden 2011 Copa Américassa. Menezes valmensi Brasilian joukkuetta myös olympialaisissa 2012. Brasilian historian ensimmäisen miesten jalkapallon olympiakullan tavoittelu kariutui lopulta finaaliin, jossa Meksiko oli parempi maalein 2–1. Menezes sai potkut tehtävästään marraskuussa 2012 ja maan jalkapalloliitto palkkasi Luiz Felipe Scolarin kymmenen vuoden tauon jälkeen joukkueen päävalmentajaksi. Aníbal Paz
Paz kuului Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden vuonna 1950 voitettuaan loppuottelussa kotikentällään pelanneen Brasilian. Copa Américan Paz voitti Uruguayn kotikisoissa vuonna 1942. Seurajoukkuetasolla Paz pelasi Club Nacional de Footballissa ja voitti seurassa yhdeksän Uruguayn mestaruutta. Brasilian beachfutismaajoukkue
Brasilian beachfutismaajoukkue edustaa Brasiliaa beachfutiksen kansainvälisissä otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Brasilian jalkapalloliitto ja se kuuluu FIFA:an. Brasilian maajoukkue on kaikkien aikojen menestynein beachfutismaajoukkue, se on voittanut 13 maailmanmestaruutta, kun MM-kilpailuita on käyty 17. MM-hopeaa maajoukkue on saavuttanut kerran ja pronssia kahdesti. Maanosan mestaruuden Brasilia on voittanut neljästi. Nykyisin Brasilia on FIFA-rankingin ykkösenä. Maajoukkueen päävalmentajana toimii Junior Negão. Leonardo (jalkapalloilija, 1969)
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Leonardo pelasi 60 maaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän osallistui vuoden 1994 ja vuoden 1998 MM-kisoihin voittaen maailmanmestaruuden ensimmäisissä ja hopeaa jälkimmäisissä kisoissa. Etelä-Amerikan mestaruuden Leonardo voitti vuonna 1997. Vuoden 1994 MM-kisojen toisen kierroksen ottelun aikana Leonardo löi kyynärpäällä yhdysvaltalaista Tab Ramosia päähän ja oli pelikiellossa turnauksen loppuun asti. Neljän ottelun pelikielto oli silloin MM-kisojen historian toiseksi pisin. Leonardo pyysi myöhemmin anteeksi ja sanoi, että lyönti ei ollut tahallinen. Jalkapallo kesäolympialaisissa 2016 – miesten turnaus
Miesten jalkapalloturnaus vuoden 2016 kesäolympialaisissa alkoi 4. elokuuta ja loppuottelu pelattiin 20. elokuuta. Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta jaettuna neljään alkulohkoon. Kilpailun voitti Brasilia, jolle olympiakulta oli historian ensimmäinen miesten jalkapallossa. Loppuottelussa isäntämaa voitti Saksan rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Pronssiottelussa Nigeria voitti Hondurasin. Jalkapallon historia
1930–luku alkoi Uruguayn MM-kilpailuilla, joita boikotoivat mm. Italia, Alankomaat, Espanja ja Ruotsi, koska ne olivat hävinneet kilpailun kisojen järjestämisestä. Kilpailuihin osallistui vain neljä eurooppalaista joukkuetta: Ranska, Romania, Jugoslavia ja Belgia, joista vain Jugoslavia selvisi alkulohkoista välieriin. Uruguay voitti kaikkien aikojen ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut päihitettyään loppuottelussa Argentiinan 4–2. Kilpailujen paras maalintekijä oli argentiinalainen Guillermo Stábile. Brasilian jalkapallomaajoukkue
Brasilian maajoukkue perustettiin vuonna 1914 ja ensimmäisessä ottelussaan se kohtasi englantilaisen seurajoukkueen Exeter Cityn, jonka se myös voitti maalein 2–0. Joukkueen varhaishistoria ei kuitenkaan ollut erityisen menestyksekästä. Osasyynä tähän olivat Brasilian jalkapalloliiton sisäiset ammattilaisurheiluun liittyneet kiistat, jotka vaikuttivat maan jalkapallon kehitykseen kielteisesti, eikä Brasilia kyennyt muodostamaan parhaita mahdollisia maajoukkueita. Oman osansa kiistaan toivat São Paulon ja Rio de Janeiron osavaltioiden liittojen väliset erimielisyydet. Maajoukkuepelaajat tulivat aina jommastakummasta osavaltiosta. Brasilia putosi sekä 1930 että 1934 heti lohkovaiheen jälkeen. 1938 kuitenkin meni paremmin ja joukkue saavutti pronssia. Leônidas da Silva teki Puolaa vastaan käydyssä ottelussa kolme maalia pelattuaan osan ajasta ilman kenkiä. Mauro Silva
Brasilian jalkapallomaajoukkuetta Mauro Silva edusti 46 kertaa vuosina 1991–2001. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa pelaten tärkeässä roolissa Brasilian kaikissa seitsemässä ottelussa sekä Etelä-Amerikan-mestaruuden vuonna 1997. Uruguay olympialaisissa
Uruguay osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Pariisin 1924 kesäolympialaisissa, joiden jalkapalloturnauksessa se voitti ensimmäisen olympiakultamitalinsa. Myös seuraavissa kesäolympialaisissa, Amsterdamissa 1928 Uruguay voitti jalkapallossa kultaa, mutta sen jälkeen maan urheilijat eivät ole olympiavoittoon yltäneet. Jalkapallo on näin maan menestyksekkäin urheilulaji olympialaisissa. Kaksinkertaisia olympiavoittajia ovat jalkapalloilijat José Andrade, Pedro Arispe, Pedro Cea, Andrés Mazali, José Nasazzi, Pedro Petrone, Héctor Scarone ja Santos Urdinarán. Jalkapallon historia
1950-luku alkoi Brasilian MM-kilpailuilla. Alun perin kilpailut oli tarkoitus järjestää Saksassa, mutta FIFA päätti siirtää kisat Etelä-Amerikkaan, sillä se ei ollut kärsinyt suuremmin sodassa. Lopputurnaukseen osallistui lopulta vain 13 maata, sillä Skotlanti, Turkki sekä Intia kieltäytyivät osallistumasta: intialaisten syy oli, että heidän olisi pitänyt käyttää jalkapallokenkiä. Lopputurnauksen pelisysteemi koki muutoksen: mestaruus ratkaistaisiin lohkomuotoisesti. Lopputurnauksen loppuotteluna pidetään Uruguayn ja Brasilian välistä ottelua. Isäntämaa kärsi 2–1 tappion 200 000 brasilialaisen kannattajan edessä Maracanãlla. Pronssille sijoittui Ruotsi. Turnauksen paras maalintekijä oli brasilialainen Ademir. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1930
Historiallinen avausottelu pelattiin 13. heinäkuuta 1930 Ranskan ja Meksikon välillä. Ranska voitti ottelun maalein 4–1. MM-kisahistorian ensimmäisen maalin viimeisteli ranskalainen Lucien Laurent. Yhdysvaltain ja Paraguayn välisessä ottelussa nähtiin MM-historian ensimmäinen hattutemppu, kun Yhdysvaltain Bert Patenaude teki joukkueensa kaikki maalit. Turnauksen välierissä pelasivat Argentiina, Jugoslavia, Uruguay ja Yhdysvallat. Kumpikin välieräkamppailu päättyi lukemiin 6–1, kun Argentiina voitti Yhdysvallat ja Uruguay Jugoslavian. Loppuottelu pelattiin 30. heinäkuuta pääkaupunki Montevideossa, Estadio Centenariolla. Johtoasema vaihteli ottelussa ja tauolle mentiin Argentiinan 1–2-johdossa, mutta koko ottelu päättyi lopulta isäntäjoukkue Uruguayn 4–2-voittoon. FIFAn puheenjohtaja ja MM-kilpailujen tärkeä taustahahmo Jules Rimet luovutti turnauksen voittajalle maailmanmestaruuspokaalin, joka myöhemmin nimettiin hänen mukaansa Jules Rimet -pokaaliksi. Branco
Branco kuului vuosina 1985–1995 Brasilian maajoukkueen vakiokokoonpanoon. Hän osallistui kolme kertaa jalkapallon MM-kilpailuihin (1986, 1990 ja 1994) ja voitti maailmanmestaruuden Yhdysvalloissa vuonna 1994. Branco istui vuoden 1994 MM-kilpailuissa Brasilian neljä ensimmäistä ottelua vaihtopenkillä mutta pääsi pelaamaan puolivälierään, välierään ja loppuotteluun Leonardon saatua neljännesvälierän tapahtumien seurauksena pelikiellon ja teki puolivälieräottelussa Alankomaita vastaan komean vapaapotkumaalin 35 metristä sekä laukoi loppuottelun rangaistuslaukauskilpailussa maalin Italiaa vastaan. Branco pelasi Brasilian maajoukkueessa 76 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Brasilian jalkapallomaajoukkue
Brasilia uusi maailmanmestaruutensa vuoden 1962 kisoissa Chilessä. Joukkueen tähtipelaaja oli Garrincha. Pelé loukkaantui alkulohkon toisessa ottelussa Tšekkoslovakiaa vastaan. José Carlos Bauer
Bauer oli kotoisin São Paulosta ja voitti kuusi kertaa osavaltionsa jalkapallomestaruuden. Hän pääsi Brasilian jalkapallomaajoukkueeseen, jonka kanssa ehti pelata 29 ottelua. Hän pelasi Brasilian joukkueessa vuosien 1950 ja 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1938
Ranskan kisat olivat ensimmäinen kerta, kun sekä isäntämaa että hallitseva mestari pääsivät automaattisesti kisoihin. Itävalta pääsi karsinnoista kisoihin mutta jäi pois Saksan liitettyä maan itseensä ja Itävallan ensimmäiseksi vastustajaksi arvottu Ruotsi pääsi suoraan puolivälieriin. Viisi ensimmäisen kierroksen ottelua päätyi jatkoajalle, ja kahdessa kamppailussa ei siitä huolimatta löytynyt ratkaisua vaan jouduttiin pelaamaan uusintaottelut. Uusintakamppailuissa Saksa hävisi Sveitsille numeroin 4–2 ja Kuuba puolestaan voitti Romanian 2–1. Myös puolivälierien jälkeen jouduttiin pelaamaan yksi uusintaottelu, jossa Brasilia voitti Tšekkoslovakian 2–1. Uusintaotteluiden voittajista voidaan tehdä se havainto, että jokainen hävisi seuraavan kierroksen ottelunsa. Brasilian jalkapallomaajoukkue
Vuoden 2002 MM-kisoissa Japanissa ja Etelä-Koreassa Brasilia voitti historiallisen viidennen mestaruutensa. Loppuottelussa se kohtasi toiseksi menestyneimmän MM-kisamaan Saksan, jota vastaan se ei koskaan aikaisemmin ollut pelannut MM-turnauksessa, tosin Brasilia kohtasi Itä-Saksan vuoden 1974 MM-kisoissa. Vuoden 2002 finaali päättyi Brasilian 2–0-voittoon maalikuninkuuden kahdeksalla osumalla voittaneen Ronaldon viimeisteltyä molemmat maalit. Didi
Didi (oik. Valdir Pereira, 8. lokakuuta 1928 Campos, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia – 12. toukokuuta 2001 Rio de Janeiro, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi Brasilian maajoukkueessa vuosien 1954, 1958 ja 1962 MM-kilpailuissa, joista kahdessa jälkimmäisessä Brasilia voitti maailmanmestaruuden. Didi oli aikanaan yksi maailman parhaista pelinrakentajista, ja tunnettiin muun muassa vapaapotkustaan (”putoava lehti”). Seuratasolla hän edusti muun muassa Fluminensea, Botafogoa ja espanjalaista Real Madridia. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi muun muassa Perun, Kuwaitin ja Saudi-Arabian maajoukkueita sekä turkkilaista Fenerbahçea. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1930
Toinen puoliaika pelattiin uruguaylaisten pallolla. Uruguay teki 11 minuutin sisään kaksi maalia ja siirtyi johtoon. Ottelun loppuhetkillä Argentiina oli lähellä tasoitusta, mutta laukaus pysähtyi poikkipuuhun. Uruguayn voittomaaliksi jäi kangastossuilla pelanneen Santos Iriarten tekemä kolmas maali. Hän oli kotoisin maaseudulta ja tottunut pelaamaan avojaloin. FIFA vaati kuitenkin kenkien käyttöä, jolloin eräs suutari valmisti hänelle kangastossut, joiden pohja oli narua ja vain kärjet oli tehty nahasta. Ottelun 89. minuutilla Uruguayn Héctor Castro viimeisteli loppulukemiksi 4–2 ja varmisti maalle ensimmäisen maailmanmestaruuden. Mestaruutta juhlittiin Uruguayssa pitkään, sen sijaan Argentiinassa Uruguayn lähetystöä kivitettiin. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1950
Vuoden 1950 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut on ainoa MM-turnaus, jossa ei järjestetty varsinaista loppuottelua. Tuolloin myös MM-pokaalia alettiin kutsua sen nykyisin tunnetulla nimellä, Jules Rimet -pokaali, FIFA:n puheenjohtajan Jules Rimetin 25-vuotisen puheenjohtajakauden kunniaksi. Pokaalin voitti Uruguayn joukkue, tasan 20 vuoden tauon jälkeen. Brasilian jalkapallomaajoukkue
Vuoden 1950 MM-lopputurnaus järjestettiin Brasiliassa. Kilpailussa ei järjestetty loppuottelua, vaan pisimmälle selviytyneet neljä joukkuetta pelasivat keskenään loppusarjan. Brasilian ja Uruguayn välinen kamppailu kuitenkin muodostui maailmanmestaruuden kannalta ratkaisevaksi. Rio de Janeiron Maracanã-stadionilla ottelua seurasi 199 854 ihmistä ja Brasilialle olisi riittänyt tasapeli mestaruuteen, mutta vaikka se eräässä vaiheessa johti ottelua maalein 1–0, voitti Uruguay lopulta maalein 1–2. Ottelu tunnetaan Etelä-Amerikassa nimellä ""Maracanazo"" ().