Mikä on punajalkasuulan siipiväli?
Punajalkasuula
Punajalkasuula on sukunsa pienin laji. Sen pituus 66–77 senttiä, ja paino 850–1100 grammaa. Siipiväli on 91–101 senttiä. Naaraat ovat hieman koiraita suurempia. Lajilla on vahvat niskalihakset ja kiilamainen pyrstö. Nokka on pitkä, suippo ja reunoilta sahalaitainen, joka auttaa saaliin nappaamisessa. Naaman ympärystän iho on yleensä paljas. Silmät ovat nokan vierellä ja osoittavat suoraan. Silmien iiris on hyvin vaalea. Siivet ovat pitkät ja suipot. Ne ovat varsin takana ja auttavat punajalkasuulaa lentämään kovassa tuulessa ja sukeltamaan. Sen räpyläjalat ovat lyhyet ja vahvat. Jalat ovat hyvin takana helpottaen uimista ja niissä on myös runsaasti verisuonia poikasten lämmittämiseksi.
Ruususiipi
Etusiipien pohjaväri on keltainen ja siiven etu- sekä ulkoreunaa kohti väri muuttuu oranssinpunaiseksi. Siiven tyvessä on musta piste, minkä lisäksi tumanharmaa ulompi poikkiviiru muodostaa sahanterää muistuttavan kuvion. Sisempi poikkiviiru erottuu joskus huonosti. Siiven ulkoreunan lähellä on siipisuonten kohdalla rivi tummanharmaita laikkuja. Takasiivet ovat vaaleat ja ulkoreunaa kohti niihinkin tulee oranssinpunertavaa sävyä. Pää ja keskiruumis ovat kellanruskeat, takaruumis harmaa, sivuilta kärkeä kohti tummeneva. Siipiväli on koiraalla 21–26 mm ja naaraalla 23–29 mm. Punavatsakotka
Linnun pituus on 46–61 cm ja siipien kärkiväli 105–140 cm. Punavatsakotka on kotkaksi pienikokoinen. Sen vatsapuolen ja jalkojen höyhenpeite on punaruskea, selkä ja päälaki mustat ja otsa valkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, "kienerii" ja "formosus". Punanaamiokaija
Punanaamiokaija on noin 21 cm pitkä ja painaa noin 135–180 g. Lajista tunnetaan 15 alalajia ja muotojen välillä on värieroja. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, tummempi selkäpuolelta ja siipien yläpeitinhöyhenistä. Siipien alapeitinhöyhenet ovat siniset, pyrstön alapinta keltainen ja yläpinta kellanvihreä ja siiven keskimmäisissä peitinhöyhenissä on punaruskeaa kuviontia. Koiraan naama ja kurkku ovat punaiset ja päälaki sinertävä, naaraan naama on oliivinvihreä ja pää ruskea. Koiraan ylänokka on korallinpunainen ja alanokka ruskeanharmaa, naaraan nokka kokonaan ruskeanharmaa. Iiris on vaaleankeltainen ja jalat vihertävänharmaat. Nuoren linnun pää on vihreä, kurkku ja posket ruskearaitaiset ja nokka ruskeanharmaa. Pihamittari
Pihamittarin koiras on väritykseltään lämpimänruskea, kun taas naaraiden ruskeaan väritykseen liittyy kuluneen harmaa vivahde. Molemmilla sukupuolilla etusiiven poikki kulkee leveä, tumma, harmaanruskea vyö, jonka molemmin puolin on kapeammat, tummanruskeat kaistaleet. Harmaanruskean vyön sisällä on musta siipitäplä. Kuluneet yksilöt voivat olla lähes tasaisen ruskeita. Pihamittarin etusiiven kärki on terävä ja tätä vaikutelmaa vielä korostaa siiven kärjen vinottainen tumma täplä. Takasiivet ovat harmaanruskeat. Siipiväli on 29–33 mm. Puolukkapiiloyökkönen
Yleisväritykseltään puolukkapiiloyökkönen on tavallisimmin ruosteenruskea, mutta lajin sisällä on huomattavan suurta muuntelua ja joskus tavataan myös harmaita tai kellertäviä yksilöitä. Etusiiven keskiosassa on yleensä selvästi erottuva tumma täplä, joka muodostuu munuaistäplän takaosasta. Etusiiven kärkiosassa saattaa erottua rivi tummia täpliä. Muuten etusiipien kuviointi on melko huomaamatonta ja joskus sitä voi olla vaikea huomata lainkaan. Takasiivet ovat etusiipiä selvästi vaaleammat, harmaanruskeat. Siipiväli 30–35 mm. Tunturipunatäplä
Tunturipunatäplä on väritykseltään tyypillinen punatäplä, jonka siniharmaissa, kiiltävissä ja läpikuultavissa siivissä on viisi kirkkaanpunaista täplää. Siiven etureunassa tyven täplä on venynyt siivensuuntaisesti ja lähempänä kärkeä oleva täplä on melko lyhyt. Siiven keskiosassa on kolme melko pyöreää täplää. Etusiivet ovat pituuteensa nähden melko leveät. Takasiivet ovat harmaanpunaiset ja niissä on harmaa reunus. Siipiväli on 29–35 mm , mutta lajista tunnetaan myös pienikokoinen muoto "f. minor", jonka siipiväli on noin 19 mm. Naaraiden kuviointi ei ole yhtä selvärajaista kuin koirailla. Ruumis on musta ja muihin punatäpliin verrattuna huomattavasti karvaisempi. Verkkosilmät ovat pienet, imukärsä pitkä ja huulirihmat pitkät ja karvaiset. Seraminluri
Linnun pituus on noin 24 cm. Se on selvästi pienempi kuin muut punalurit. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen. Vatsa ja pyrstön alapeitinhöyhenet ovat siniset. Käsisulat ja kyynärsulkien kärjet ovat mustat. Isojen peitinhöyhenten reunat ovat sinimustat, tertiaalit ovat sinihohtavan mustat ja pyrstö on yläpuolelta punaruskea ja alapuolelta himmeän punainen. Poski, korvan peitinhöyhenet ja kaulan sivu ovat siniset. Nokka on oranssinpunainen, iiris oranssinpunainen ja koivet harmaat. Punainen kääpiö
Punaisen kääpiön spektriluokka on M, lisämääre V. Punaisen kääpiön läpimitta on 10–50 % Auringon läpimitasta eli noin 140 000–695 000 kilometriä. Pieni punainen kääpiö on suunnilleen Jupiterin kokoinen. Viileytensä vuoksi punainen kääpiö säteilee runsaasti infrapunasäteilyä. Monissa punaisissa kääpiöissä tapahtuu voimakkaita purkauksia, flareja. Lisäksi on suuria tähdenpilkkuja. Punaiset kääpiöt ovat pitkäikäisiä, koska ne viileytensä takia polttavat vetyä hitaasti. Punaisia kääpiöitä kevyemmät tähdet ovat ruskeita kääpiöitä. Yhä kiistellään, missä määrin punaisilla kääpiöillä voisi olla elinkelpoisia planeettoja. Vihersiipiara
Vihersiipiaran kokonaispituus päästä pyrstön päähän on suurimmillaan noin 100 cm, ja siipien kärkiväli on suurimmillaan 125 cm luokkaa. Aikuinen painaa 1 250-1 700 grammaa. Höyhenpeitteensä vuoksi vihersiipiara sekoitetaan usein puna-araan, mutta niiden höyhenpeitteissä on eroja. Pää, niska, hartiat, rinta ja vatsa ovat punaisia, joskin silmiä ympäröivä lähes höyhenetön alue on pääasiassa valkoinen. Siivissä on vihreää, sinistä ja hiukan keltaista. Pyrstö on sininen ja punainen. Nokan ylempi osa on valkoinen ja alempi musta. Erään vihersiipiaran nokan puristusvoimaksi mitattiin 2000 psitä. Se voi katkaista nokallaan jopa normaalin puisen luudan kahtia. Nokan voimakkuus on kehittynyt vihersiipiaroille, jotta ne voivat avata jopa kaikkein kovimmatkin siementen kuoret. Punavalkku
Punavalkku kasvattaa 20–50 senttimetriä pitkän, yläosastaan karvaisen varren. Varressa on vuoroittain 4–6 kapeanpuikeaa tai suikeaa lehteä, jotka ovat 8–10 cm pitkiä. Kukinto on harsu tähkä, jossa on 3–15 isoa kukkaa. Kukkien tukilehdet ovat sikiäintä pitempiä. Kukat ovat vaaleanpunaisia ja kannuksettomia, suippo huuli on valkoisehko, keltajuovainen ja punalaitainen. Sikiäin on tiheäkarvainen. Laji kukkii heinäkuussa. Ruususiipisirkka
Ruususiipisirkka on kookas heinäsirkkalaji, jonka koiras on 27–31 mm pitkä naaraan pituuden ollessa noin 33–39 mm. Sirkan väritys vaihtelee yksilöittäin. Suomalaiset yksilöt ovat lähinnä harmaita, mutta muualta tunnetaan myös sirkkoja, joiden väritys on voimakkaastikin sammaleenvihreän kirjavaa. Takasiivet ovat tyviosastaan voimakkaan ruusunpunaiset, siiven poikki kulkee tumma vyö ja kärkiosa on jokseenkin väritön. Lepäävällä sirkalla takasiivet jäävät kuitenkin kokonaan etusiipien alle piiloon. Etuselässä on matala keskiharjanne, jonka katkaisee kaksi poikittaisuurretta. Punakylkilurikki
Punakylkilurikin pituus on noin 17 cm ja paino 38–48 g. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta kellanvihreä. Poski, pyrstön alapeitinhöyhenet ja rinnan sivulla oleva laikku ovat punaiset, pitkähkön pyrstön sulkien kärjet keltaiset ja siipien alapinnalla on keltainen raita. Korvan peitinhöyhenet ovat säihkyvän siniset. Nokka on punainen, iiris oranssi ja koivet punaiset. Naaraalla punaiset osat ovat vihreitä ja korvan peitinhöyhenet ovat säihkyvän kellanvihreät. Nuori yksilö muistuttaa puvultaan enemmän naarasta ja sen iiris on keltainen tai ruskea. Lento on nopeaa ja suoraviivaista. Punatiikeripeippo
Linnun pituus on 9,5 cm, siipien kärkiväli 13-14,5 cm ja paino noin 10 g. Juhlapukuinen koiras on helppo tuntea: pääosa höyhenpuvusta on karmiininpunainen, siivet ja pyrstö ovat ruskehtavat ja nokka on punainen. Naaras ja nuori lintu ovat päältä harmaanruskeita, alta vaaleita ja niillä on punertava nokka. Nokka on lyhyt ja tukeva siemensyöjälinnun nokka. Laulu on korkeaa visertelyä. Punaselkähaiskiainen
Punaselkähaiskiainen ("Oiceoptoma thoracica") on raatokuoriaisten heimoon kuuluva laji. Se on 12-16 mm pituinen. Pään väri on musta ja selkä on enimmäkseen punainen. Peitinsiivet ovat mustat ja silkinhohtoiset ja niissä on kolme pitkittäisharjua. Lentoaika on toukokuulta syyskuulle. Punaselkähaiskiaista esiintyy paitsi raatojen läheisyydessä, myös sienien läheisyydessä. Sitä tavataan koko Suomessa. Punaotsalurikki
Punaotsalurikin pituus on noin 17 cm ja paino 30–35 g. Koiraan höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta kellanvihreä. Otsa, pyrstön ja siiven alapeitinhöyhenet sekä rinnan sivulla oleva laikku ovat punaiset, pitkähkön pyrstön sulkien kärjet keltaiset ja siipien alapinnalla on keltainen raita. Korvan peitinhöyhenet ovat säihkyvän siniset. Nokka on punainen, iiris oranssi ja koivet punaiset. Naaraalla punaiset osat ovat vihreitä ja korvan peitinhöyhenet ovat säihkyvän vihreät. Nuori yksilö muistuttaa puvultaan enemmän naarasta ja sen iiris on ruskea. Keltaolkiyökkönen
Etusiipien väri vaihtelee haalean kellanruskeasta lämpimän ruskehtavan keltaiseen. Sisempi ja ulompi poikkiviiru sekä aaltoviiru ovat kellanruskeat ja terävästi mutkittelevat. Poikkiviirujen välisellä alueella siipi voi olla sävyltään hieman tummempi. Myös siipisuonet erottuvat kellanruskeina. Munuaistäplä on kellanruskea ja sen nurkassa on musta piste. Rengastäplä erottuu vain heikosti pienenä, ruskehtavana täplänä. Takasiivet ovat vaaleat, etenkin siipisuonten kohdalla ulkoreunaa kohti tummuvat ja niitä reunustavat siipiripset ovat valkeat. Siipiväli 30–35 mm. Kirjotupsukas
Kirjotupsukkaan koiras on yleisväritykseltään tummanruskea yöperhonen. Etusiiven kärjessä on etureunan puolella oranssi-valkoinen laikku ja takareunan puolella pienempi valkoinen laikku. Siipien poikki kulkevat tummanruskeina ulompi ja sisempi poikkiviiru, joiden välissä on laaja, tummanruskea ja valkoreunainen keskitäplä. Tyvipoikkiviiru on ulospäin kaartuva ja valkoisenkirjava. Takasiivet ovat suklaanruskeat ja niissä on vaaleat reunaripset. Tuntosarvet ovat näyttävän kaksoiskampahampaiset. Koiraan siipiväli on 28–33 mm. Rusopääluri
Linnun pituus on noin 19 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa ja päälaki ovat punaiset (naaraalla himmeämpi), takaraivo sininen, korvan peitinhöyhent ja posket punertavat tummansinisin viiruin ja alapuolen höyhenissä on tummanvihreää viirutusta. Siipisulkien alapinnassa on keltainen vyö. Pyrstö on päältä oliivinvihreä ja alta kellertävä, nokka musta, iiris ruskea ja koivet vihertävänruskeat. Nuoren linnun päälaki on vihreä ja siinä on punaista kirjailua. Punasilmälehtisammakko
Punasilmälehtisammakko tai punasilmäpuusammakko ("Agalychnis callidryas") on lehtisammakkojen heimoon kuuluva sammakkolaji. Se on yöaktiivinen ja kasvaa 4–7 cm:n pituiseksi. Kirkkaanvihreä väritys antaa hyvän suojan lehtien seassa. Sen kyljissä on sinisiä ja keltaisia juovia. Siniset sisäreidet tulevat näkyviin vain sammakon liikkuessa. Suurissa punaisissa silmissä on pystysuorat pupillit. Punasilmälehtisammakko on erittäin ketterä kiipeilijä pitkien ja hoikkien jalkojensa ja varpaiden tarttumalevyjen ansiosta. Parittelu tapahtuu kesällä veden yllä puissa yleensä ryhmissä, jonne koiraat houkuttelevat naaraat pehmeällä kurnutuksella. Koiras kiipeää kookkaamman naaraan selkään ja pari käy vedessä, jonka jälkeen naaras laskee munat lehdille. Munat laskettuaan naaras palaa veteen ennen uutta munaerää. Viiden päivän kuluttua munista kuoriutuu nuijapäitä, jotka laskeutuvat veteen. Punasilmälehtisammakko elää melko yleisenä Keski-Amerikan sademetsissä. Punajalkasuula
Punajalkasuulan saalistusalueet ovat avomerellä. Se pesii trooppisilla rannikkoalueilla ja saarilla, pääasiassa kuitenkin koralliatolleilla ja vulkaanisilla saarilla. Pesimispaikat ovat puissa ja pensaissa. Punailves
Punailveksen elinpiirin laajuus vaihtelee suuresti elinympäristön mukaan: esimerkiksi Etelä-Kaliforniassa elävillä naarailla se on vain 6 neliökilometriä, kun taas New Yorkin pohjoisosissa elävillä uroksilla se voi olla jopa 325 neliökilometriä. Punailves merkitsee reviirinsä rajat jättämällä voimakkaita hajujälkiä. Uroksen reviiri ulottuu yleensä usean naaraan reviirille ja joskus myös toisen uroksen reviirille. Naaraan reviiri on pienempi kuin uroksella, eikä se ulotu toisen naaraan reviirille. Pesänsä punailves tekee suojaisaan kallionkoloon, onttoon puuhun tai tiheään pensaikkoon. Punapyrstölepinkäinen
Punapyrstölepinkäinen ("Lanius isabellinus") eli arolepinkäinen on Keski-Aasiassa pesivä, satunnaisesti Suomessakin tavattu lepinkäisten suvun varpuslintu. Yleisväritykseltään vaalean, päältä hiekanruskean arolepinkäisen pyrstö on kirkkaan punaruskea ja koiraalla on lepinkäisille tyypillinen musta naamari. Linnun pituus on 16–18 cm. Kalliopyy
Kalliopyy on 32–35 senttimetriä pitkä, ja sen siipien kärkiväli on 46–49 cm. Sen pään kuviointi on erilainen kuin muilla punapyylajeilla. Kalliopyyn päälaen keskijuova on väriltään tumman punaruskea ja pään sivut ovat vaaleanharmaat. Silmän takapuolella on ruskea juova. Kalliopyyn kurkkulappu on harmaa, kun punapyyllä se on valkoinen. Kaulus on leveä ja tumman punaruskea valkein pilkuin. Kalliopyyn hartiat on vaalean siniharmaat ja niissä on punaruskeaa kuviointia. Vatsapuoli on hiekanruskea, joten kastanjanruskeat kylkiraidat erottuvat vähemmän selvästi kuin muilla saman suvun lajeilla. Nuoret yksilöt ovat tasaisemmin hiekanruskeita, ja niiden kauluksessa ja kylkiraidoissa on vähemmän kontrastia kuin aikuisilla yksilöillä, eikä niiden pään alueella ole harmaita sävyjä. Peltolinnunjalka
Peltolinnunjalka ("Ornithopus sativus") on yksivuotinen hernekasvi, jota esiintyy Lounais-Euroopassa. Se kasvaa 30:stä 60:een senttimetriä korkeaksi. Lehdissä on kahdeksasta kuuteentoista paria soikeita lehdyköitä ja päätölehdykkä. Sarjakukinto on lehtihankainen, pitkäperäinen ja koostuu kahdesta viiteen kukasta, joiden teriö on väriltään valkoisesta vaaleanpunaiseen. Peltolinnunjalan juurissa on ilmakehästä typpeä sitovia typensitojabakteereja, jotka lisäävät maan typpipitoisuutta. Lajista esiintyy kaksi alalajia: etelänpeltolinnunjalka ("Ornithopus sativus subsp. isthmocarpus") ja rehupeltolinnunjalka ("Ornithopus sativus subsp. sativus"). Koivulasisiipi
Pienikokoinen, tumma perhonen. Takaruumiissa on kaksi kapeaa, keltaista poikkivyötä ja sen kärjessä on punainen tupsu. Koirailla tupsu on naaraita rusehtavampi. Tuntosarvet ovat mustat. Kapeat etusiivet ovat läpinäkyvät lukuun ottamatta mustaa kärkiosaa ja siiven poikki kulkevaa leveää mustaa raitaa. Takasiivet ovat läpinäkyvät ja niiden etureunassa on tumma täplä. Siipiväli on noin 30 mm. Pikkujalohaikara
Pikkujalohaikara on 60-72 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli on 105-115 senttimetriä. Sen höyhenpuku on valkoinen ja jalat kokotummat. Se muistuttaa jalohaikaraa, mutta on kooltaan pienempi ja sen nokka on tummaa kärkeä lukuun ottamatta keltainen. Lisäksi pikkujalohaikaran pää om pyöreämpi sekä sen kaula ole niin voimakkaasti S-mutkalle kaartunut. Punajalkasuula
Punajalkasuula on hyvin sosiaalinen lintu. Se voi pesiä useiden satojen suulaparien muodostamissa yhdyskunnissa. Laji enimmäkseen päiväaktiivinen, mutta voi liikkua yölläkin saalistaakseen pinnalle nousevia kalmareita. Kalastusretket voivat kestää useita päiviä. Punajalkasuulan retket ovat pidempiä kuin millään muulla suulalajilla. Se levittää höyheniinsä sukimarauhasesta öljyä, joka pitää ne vedenpitävinä ja auttaa lämmön säilyttämisessä. Muita tapoja säädellä ruumiinlämpöä ovat räpylöiden levittäminen, siipien nostaminen keholta sekä jaloille ulostaminen, jotka auttavat ruumiin viilentämisessä. Saadakseen lisää lämpöä punajalkasuula levittää siipensä aurinkoon päin, jolloin siipien mustat kohdat imevät itseensä lämpöä. Suulat
Suulat ovat keski- ja suurikokoisia lintuja. Niiden pituus on 64–100 senttimetriä ja paino 0,7–3,6 kiloa. Ruskosuulien suvun lajien ja joulusaarensuulan naaraat ovat koiraita suurempia, valkosuulilla sukupuolet ovat samankokoisia. Pitkien ja suippojen siipien kärkiväli voi olla jopa 1,8 metriä. Jalat ovat ruumiinkokoon suhteutettuna lyhyet ja sijaitsevat ruumiin takaosassa. Punajalkasuula
Punajalkasuula ei ole maailmanlaajuisesti uhanalainen, mutta on on taantunut tasaisesti viime vuosisatojen aikana. Yhdyskuntia on hävinnyt etenkin Intian valtamereltä ja Atlantin eteläosista. Jotkin paikalliset populaatiot ovat ihmistoiminnan takia uhattuna. Suurimmat uhat ovat metsien hakkuut ja kalastusteollisuus, koska metsien hävittäminen tuhoaa punajalkasuulien pesimäpuita ja kalastus vie suulilta ravintoa. Huolta on aiheuttanut myös se, että ihmisen keräävät suulien munia ja myyvät niitä ympäri maailmaa. Tämän takia munienkeruu on riistäytynyt käsistä. Punajalkasuula on nykyään rauhoitettu joillain alueilla. Tapa pesiä puissa on saattanut myös suojella lajia jossain määrin ihmisen häirinnältä ja auttaa sitä pysymään suhteellisen runsaslukuisena. Pajulintu
Pajulintu on 11−12,5 senttimetriä pitkä. Sillä on tunnusomainen, vaalea silmäkulmanjuova. Sen yläpuoli on harmahtavan ruskeanvihreä, mutta yläperä on toisinaan hieman vaaleampi ja kirkkaampi. Kurkku ja rinta ovat kellanvalkoiset ja vatsa valkoisempi. Jalat ovat yleensä ruskeanoranssit, mutta toisinaan ruskeanharmaat. Ensimmäisen syksyn linnuilla alapuoli ja silmäkulmanjuova ovat voimakkaamman vaaleankeltaiset kuin vanhoilla yksilöillä. Jaguaari
Jaguaari on kolmanneksi suurin kissaeläin tiikerin ja leijonan jälkeen ja suurin koko läntisellä pallonpuoliskolla. Jaguaarin säkäkorkeus on 45–75 senttimetriä, ja sen pituus 112–241 senttimetriä. Hännän pituus on noin 70–90 senttimetriä. Naaraat ovat hieman koiraita pienempiä: naaraiden paino on 36–85 kilogrammaa ja koiraiden 54–158 kilogrammaa. Kultajousipyrstö
Kooltaan kultajousipyrstö on noin 19–26 cm. Koiraan selkä ja pää ovat väriltään mustat ja päälaki ruskea. Niskan höyhenet ovat keltaviiruiset ja viuhkamaisessa muodostelmassa, jonka koiras voi nostaa ylös. Kultajousipyrstön rinta on tumman vihreä ja siivet kullankeltaiset. Koiraan pyrstöhöyhenistä kaksi on muita pidemmät ja piiskamaiset ja kiertyvät spiraalimaisesti. Naaras on koirasta pienikokoisempi. Selkä on vaalean oliivinruskea, ja rinnassa on mustia viiruja. Silmien yläpuolella on sinertävä viiru, jonka perusteella naaraan erottaa muista paratiisilintunaaraista. Kultajousipyrstön nokka ja jalat ovat siniset. Punapystyperä
Helposti tunnistettava perhoslaji. Etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleanharmaasta vaalean harmaanruskeaan. Siipien poikki kulkee kolmesta neljään melko suoraa, vaaleaa poikkiviirua, joista uloimmainen on varsinkin etuosastaan hieman muita leveämpi. Uloimman poikkiviirun ulkopuolelta siiven kärkiosa on etuosastaan laajalti tumman punaruskea. Siiven kärkiosassa voi erottua ohutta mustaa poikkiviirua. Takasiivet ovat kuviottomat ja etusiipien väriset, mutta hieman vaaleammat. Perhosen ruumiin väritys vaihtelee siipien tapaan harmaasta ruskehtavaan, mutta keskiruumiin selkäpuolella on tummanruskea taaksepäin kapeneva, kolmionmuotoinen laikku. Siipiväli 28–36 mm. Luhtakannussinisiipi
Luhtakannussinisiipi on pienikokoinen perhonen, jonka koiraiden siivet ovat kirkkaan siniset ja siiven ulkoreunassa on hyvin kapea musta reunus ja valkoiset siipiripset. Takasiiven yläpinnalla on usein tumma reunatäplä. Naaraiden siivet ovat tummanruskeat, mutta tyvestä sinihohtoiset. Siipien alapinnat ovat vaaleanharmaat, tyvestä sinihärmäiset. Takasiiven tyviosassa on pari mustaa, valkoreunaista täplää ja jokaisen siiven keskellä kaarimaisesti venynyt musta, valkoreunainen täplä. Sekä etu- että takasiiven poikki kulkee rivi mustia, valkoreunuksisia täpliä, jotka ovat usein hieman sameita ja takasiivessä on korkeintaan yksi oranssi reunatäplä, joka voi myös puuttua kokonaan. Molemmilla sukupuolilla on takasiiven ulkoreunassa pieni, ohut kannus. Siipiväli 28–31 mm. Punajalkasuula
Punajalkasuulan suosikkiravintoa ovat lentokalat ja kalmarit. Se syö kuitenkin kaikkea saatavilla olevaa kalaravintoa ja seuraa usein myös kalastusaluksia. Lajin ravinnonhakuretket ovat pidempiä kuin millään muulla suulalajilla,
jopa 150 kilometrin pituisia. Suulat etsivät saalista ilmasta käsin hyvän näkönsä avulla. Havaittuaan saaliin, punajalkasuula syöksyy suoraan veteen nappaamaan saaliseläimen. Se saattaa sukeltaa jopa 30 metrin syvyyteen Naaraat pystyvät sukeltamaan syvemmälle kuin koiraat suuremman painonsa ansiosta. Saalis niellään ennen pintaan nousua, jotta lajitoverit eivät ehtisi varastaa sitä. Punajalkasuulat kalastavat nimittäin parvina. Punajalkasuulat voivat saalistaa myös delfiinien ja tonnikalojen kanssa, jotka paimentavat kalaparvia pintaa kohti. Muita suulia pienempänä ja ketterämpänä punajalkasuula kykenee nappaamaan saaliin myös lennosta käsin. Tapa on tehokas etenkin lentokalojen saalistuksessa. Punataskumaluri
Kooltaan punataskumaluri on noin 11–13 cm. Koiras on selästään, siivistään ja pään sivuiltaan väriltään tumman ruskea. Koiraan päälaella on kirkkaan punainen raita. Myös rinta ja perä ovat väritykseltään kirkkaan punaiset. Kurkku on valkoinen. Nuorella koiraalla punainen väri ei ole yhtä syvä ja selkä ja siivet ovat vaaleamman ruskeat. Naaras on huomattavasti vaaleamman ruskea ja kurkku ja perä ovat vaalean punertavat. Koiraspunataskumaluri muistuttaa ulkonäöltään punaotsasieppoa ("Petroica goodenovii"), jonka kurkku on musta ja jonka siivissä on selkeitä valkoisia kuvioita. Punaperätasku
Linnun pituus on noin 14,5 cm ja siipien kärkiväli noin 26 cm. Keväinen juhlapukuinen koiras on yläpuolelta pääosin tummanharmaa, alapuolelta valkoinen, pyrstönkärjestä, naamasta ja kurkusta musta, ala- ja yläperästä sekä pyrstön tyvestä oranssi, ja sillä on kapea vaalea silmäkulmajuova. Naaras on himmeämmän värinen. Vasamasiilikäs
Melko kookas perhonen, jonka siipiväli on 46–62 mm ja naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia. Etusiivet ovat tummanruskeat, vihertävällä metallisella hohteella. Siiven etureunasta siiven poikki suuntautuu kolme leveää, vaaleankeltaista juovaa, joista kaksi uloimmaista yhtyvät muodostaen Y-kirjaimen muotoisen kuvion. Perhosen vanhetessa vaalea väri haalistuu. Takasiivet ovat ruosteenpunaiset ja niissä on muutamia tummia laikkuja. Harmaakorvamuura
Kooltaan harmaakorvamuura on noin 14–14,5 cm. Harmaakorvamuurakoiras on selästään ja siivistään yksivärisen kastanjanruskea. Päässä on silmien takana laikku, joka on Andien itäpuolella vaaleansininen ja länsipuolella tuhkanharmaa ja vaikeammin erotettavissa. Kurkku ja vatsa ovat väriltään valkoiset. Itäisten populaatioiden naarailla on selässään myös punaruskeita höyheniä. Aiukaisemmin Andien eri puolilla elävät linnut, jotka nykyään luetaan omiksi lajeiksiin kirjomuura "Gymnopithys leucaspis" ja harmaakorvamuura "Gymnopithys bicolor" katsottiin kuuluviksi samaan lajiin. Punajalkaviklo
Punajalkaviklo pesii liki koko Euroopassa ja Länsi-Aasiassa. Suomessa esiintymisen painopiste on saaristossa ja rannikoilla, mutta se pesii myös paikoin sisämaan lintujärvillä. Lapissa se on harvinainen. Suomen pesimäkanta on noin 8 000 paria. Euroopassa pesii 300,000–390 000 paria, joista 35,000–40,000 Britteinsaarilla. Maailman populaation kannaksi arvioidaan 1–2,5 miljoonaa yksilöä.Se talvehtii Välimeren seudulla ja Ranskan, Espanjan ja Portugalin Atlantinpuoleisilla rannoilla. Suomeen se saapuu huhtikuussa, poismuutto tapahtuu vähitellen heinä-elokuussa. Punajalohaukka
Punajalohaukan koivet ja nokka ovat suhteellisesti suurimmat kaikista jalohaukoista. Niiden ansiosta laji voi saalistaa keskikokoisia ja isoja lintuja, kuten kyyhkyjä, papukaijoja ja kiitäjiä, sekä myös lepakoita ja isokokoisia lentäviä hyönteisiä. Saalistustapa on samantapainen kuin muuttohaukan. Pikkuapollo
Pikkuapollo on huomattavan kookas, valkoinen perhonen. Siipien pohjaväri on valkoinen, mutta siipisuonten kohdalla kulkee tummia juovia. Etusiiven etuosassa on nähtävissä kaksi vierekkäistä mustaa täplää. Etusiipien kärjet ovat läpikuultavat, mikä saa ne näyttämään tummilta. Takasiiven takareuna on tumma ja naaraalla on takasiivissään kaksi mustaa täplää, jotka koirailta yleensä puuttuvat kokonaan. Siipiväli on 53–62 mm. Pikkuapollo lentää hitaasti ja laskeutuu usein kukille, mutta pysyttelee koostaan huolimatta huomaamattomana kasvillisuuden seassa. Muiden apollolajien tapaan pikkuapollollakin on useita, ulkonäöltään toisistaan hivenen poikkeavia alalajeja tai muotoja. Suomesta näitä tunnetaan kolme: f. "karjala", f. "perkele" sekä f. "ugrofennica". Goljathaikara
Goljathaikara on suurikokoinen lintu; sen pituus on 135-150 cm ja siipien kärkiväli 210-230 cm. Linnun vatsapuoli, pää sekä kaulan takaosat ovat punaruskeat. Kaulan etupuoli taas on valkoinen ja mustien juovien koristama. Siivet ovat harmaat. Jalat ja nokka ovat väriltään mustat. Vanhoilla yksilöillä on lisäksi punaruskea töyhtö takaraivollaan. Nuorilta se puuttuu ja ne ovat lisäksi vähän himmeämmän värisiä kuin vanhat yksilöt. Kirjokenttämittari
Ruskeansävyinen perhoslaji, jonka värisävy ja kuvioinnin yksityiskohdat vaihtelevat yksilöittäin varsin paljon. Etusiipien tyvi- ja kärkiosa ovat kellanruskeat ja keskiosa punaruskea. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat kaksinkertaiset ja väriltään valkoiset. Diskaalitäplä on musta, mutta tummilla yksilöillä saattaa erottua etusiivessä heikosti. Etusiiven kärkiosan valkoinen aaltoviiru erottuu selvästi. Sen yhteydessä on myös kaksi tummaa täplää. Takasiivet ovat vaaleat, ulospäin tummenevat ja niissä on useita vaaleita aaltoilevia poikkiviiruja. Molempien siipiparien ulkoreunassa on ohut, siipisuonten kohdalla katkeileva musta viiru. Siipiväli 20–22 mm. Punapääkaljukas
Tämä lintu on noin 35 senttimetrin pituinen, pyrstön osuus tästä on 14 senttiä. Punapääkaljukas on värikäs lintu: selkäpuoli on harmaa, alapuoli keltainen, pään etuosa tumma ja takaosa punainen. Koivet ovat voimakkaat ja pyrstö pitkähkö. Paljakkajuuriperhonen
Etusiipien pohjaväri on ruskea, naaraalla vaaleampi. Siivissä on yksilöittäin vaihteleva hopeanvalkoinen kuviointi, joka muodostaa epäsäännöllisiä juovia tai erillisiä laikkuja. Takasiivet ovat vaalean ruskeanharmaat. Siipiväli on koiraalla 37–42 mm ja naaraalla 39–50 mm. Punarintapitaho
Kooltaan punarintapitaho on noin 14 cm. Selästään laji on väritykseltään ruskea ja pää on musta. Päässä on leveät valkoiset silmäkulmajuovat. Linnun siivet ovat mustat ja niissä on punaruskea juova. Punarintapitahon kurkku on harmahtava ja rinta oranssinruskea. Vatsa on lajilla väritykseltään valkoinen. Punakehnäyökkönen
Punakehnäyökkönen on huomiota herättävän isokokoinen laji, ja sen siipiväli vaihtelee 37–55 mm. Etusiivet ovat pohjaväriltään vaaleanharmaat ja niissä on paikoin, etenkin siiven keskiosassa, nähtävissä punertavaa sävyä. Siiven poikkijuovat ovat tummat ja erottuvat hyvin. Samoin ns. yökköskuviot ovat hyvin nähtävissä. Munuaistäplän takareuna on yleensä paljon muuta siipeä vaaleampi. Takasiivet ovat tasaisen ruskeat ja niissä on leveä, tumma reunus. Yökkösille tyypilliseen tapaan perhosen ruumis on roteva, karvainen ja väriltään tasaisen harmaa. Kirjoapollo
Kirjoapollo on monien lähimpien sukulaistensa tapaan keskikokoinen, pyöreäsiipinen, väritykseltään selvästi vaaleankeltaisen ja mustan kirjava perhonen. Etusiiven etureunassa on rivi laajoja, lähes nelikulmaisia mustia laikkuja ja siiven kärkiosassa saattaa näkyä muutama pieni punainen täplä. Takasiiven ulkoreunaa kiertävässä tummassa vyössä on punaisia laikkuja, joiden ulkopuolella on lisäksi pieni sininen täplä. Siipisuonet erottuvat siipien vaaleaa pohjaväriä vasten selvästi mustina viiruina. Sekä etu- että takasiivissä siipeä reunustaa leveä musta juova, jonka jyrkän sahamaisesti mutkittelevan ulkoreunan kellertävä viiru jakaa selkeästi leveämpään vyöhön ja sen mutkittelua seuraavaan viirumaiseen osaan. Siipien alapinnalla perhosen väritys on yläpintaa selkeämmin puna-musta ja vähemmän vaaleankeltainen. Perhosen vartalo on mustan ja punaisen kirjava. Siipiväli 60–80 mm.
Kirjoapollo on eteläeurooppalainen perhoslaji, jota tavataan Lounais-Ranskasta Välimeren pohjoispuolta pitkin Italiaan ja edelleen Balkanin niemimaalle sekä Kreikkaan ja Uralille. Aasiassa sen levinneisyys jatkuu Turkin kautta Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Pohjoisimmaksi levinneisyys nousee Itä-Euroopassa. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena huhtikuusta kesäkuulle. Jaakonsiilikäs
Keskikokoinen, punamusta perhonen. Etusiipien pohjaväri on mustanruskea. Siiven etu- ja takareunassa on siiven suuntainen punainen raita ja siiven kärjessä kaksi punaista täplää. Takasiivet ovat karmiininpunaiset ja niissä on ohut, tumma reunus. Siipiväli 32–42 mm. Punarinta
Punarinta on 12,5–15 cm pitkä. Aikuisella punarinnalla on ruosteenpunainen naama ja rinta. Päälaki ja selkäpuoli ovat ruskeat. Päälaen ja punaisen naaman välissä on sinertävä juova, joka yltää posken taakse ja rinnan sivulle. Siivellä on kapea, keltainen siipijuova. Nokka ja silmät ovat mustat. Jalat ovat pitkät ja ohuet. Nuori punarinta on väriltään ruskea ja sen koko puku on hienopilkkuinen. Sitruunaperhonen
Sitruunaperhosen siipien kärkiväli on noin 4–5 cm. Lajin koiras on väriltään sitruunankeltainen, mistä laji on saanut nimensä. Naaras on vihertävän keltainen, limetinvihreä. Siipien keskellä on tummemmat täplät. Muista keltaperhosista poiketen sitruunaperhosella ei ole etusiivissä ollenkaan tummaa reunakuviota. Punarintapyy
Kooltaan punarintapyy voi kasvaa noin 28 cm pitkäksi. Laji on selästään ja siivistään harmaa punaruskein kuvioinnein. Selkeä tuntomerkki on oranssi pää ja rinnan leveä punaruskea juova. Punarintapyyn vatsa ja alarinta ovat väriltään harmaat punaruskein juovin. Linnun nokka on musta ja jalat punertavat. Punailves
Punailves on Pohjois-Amerikan pienin luonnonvarainen kissaeläin – noin kaksi kertaa tavallisen kesykissan kokoinen. Sen pituus kuononpäästä hännäntyveen on 65–105 senttimeriä, minkä päälle tulee töpäkkä, 11–19 senttimetrin mittainen häntä. Säkäkorkeus on yleensä 45–58 senttimetriä ja paino 4–15 kilogrammaa. Punasiruetana
Täysikasvuinen punasiruetana on varsin kookas, täyteen pituuteensa venyneenä 10–15 cm pitkä. Tyypillisimmin se on väriltään kirkkaan oranssinpunainen, mutta myös vaihtelevan harmaita ja jopa mustia värimuotoja esiintyy. Nuoret yksilöt ovat vaaleita pään ja tuntosarvien ollessa kuitenkin tummat ja kilven ollessa juovikas. Hengitysaukko sijaitsee kilven etuosassa eläimen oikealla kyljellä. Ihossa on suuria pitkittäissuuntaisia nystyjä. Antura on väriltään harmaa, kellertävä tai punertava, reunoistaan yleensä punainen, ja eläimen erittämä lima oranssia. Uhattuna eläin vetäytyy puolipallon muotoon. Sahelinpaksujalka
Linnun pituus on 32-38 cm ja siipien kärkiväli 75-80 cm. Suuresti paksujalan näköinen tukevatekoinen kahlaaja. Eroaa paksujalasta harmaamman höyhenpuvun, pääosin mustan nokan ja naaman tummempien juovien parusteella. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Isoapollo
Isoapollo on huomattavan kookas, valkoinen perhonen. Etusiiven kärkiosassa on laajahko, läpikuultava alue. Keskempänä siivellä on kookkaita mustia laikkuja, joissa saattaa esiintyä myös punaista väriä. Takasiivissä on tunnusomaiset, mustareunaiset, punaiset silmätäplät, joita on kaksi kappaletta kummassakin siivessä. Siipien kärkiväli vaihtelee 62–94 mm. Perhosen lepattavaan lentoon liittyy lyhyitä liito-osuuksia. Lauhahiipijä
Punaruskea lauhahiipijä jää pienen kokonsa vuoksi helposti huomaamatta, sillä sen siipien kärkiväli on vain 25–28 mm. Siipien yläpinnat ovat ruskehtavan oranssit ja siipien ulkoreunat sekä takasiipien etureuna ovat mustanruskeat. Siipisuonet erottuvat tummina. Koiraalla on lisäksi etusiipien keskiosassa paksu mustanruskea viiru, jonka suomut erittävät naaraita houkuttavaa feromonia. Etusiipien alapinnat ovat oranssinruskeat ja takareunastaan tummemmat, takasiipien harmaanruskeat mutta takareunasta kellertävämmät. Tuntosarven kärjessä oleva koukkukärkinen paksuuntuma on alapinnaltaan musta. Kääpiömittari
Vain 15–19 mm siipivälillään kääpiömittari kuuluu pienimpiin mittariperhoslajeihin. Etusiivet ovat levottoman kirjavat ja niissä vuorottelevat selvästi punaruskeat ja harmaat alueet siten, että sisimpien poikkiviirujen välinen alue ja siiven kärkiosa ovat punaruskeat. Ulompi poikkiviiru on selvä, väriltään vaalea ja kaksinkertainen. Sen sisäpuolella on rivi mustia, siiven keskiosaan suuntautuneita nuolitäpliä. Takasiivet ovat tyviosastaan ja etureunasta vaaleat, ulkoreunasta punaruskeat ja niissäkin erottuu vaalea, kaksinkertainen poikkiviiru. Pihlajaperhonen
Pihlajaperhosen etusiiven pituus on yleensä 28–37 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 51–67,5 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipien yläpuolen pohjaväri on valkoinen. Siipisuonet ovat koirailla tummanruskeat tai mustat, naarailla ruskeat. Etusiiven yläpuolella on koirailla kapea tumma diskoidaalitäplä, joka naarailta yleensä puuttuu. Siipien alapinnalla on koirailla varsinkin takasiivissä hajanaisia mustia suomuja. Naaraan siivet ovat hyvin ohutsuomuiset. Kenkänokka
Kenkänokka on varsin suurikokoinen lintu. Sen pitkäjalkaisella ja hieman hontelolla haikaramaisella ruumiilla on pituutta 100–120 senttimetriä, joskin suuret yksilöt voivat saavuttaa lähes 1,4 metrin pituuden. Kenkänokalla on myös suuret siivet, joiden kärkiväli voi olla yli 2,6 metriä. Tästä huolimatta se lentää varsin harvoin ja suosii suolla kahlatessaan pitkiä ja siroja jalkojaan, joiden pitkät varpaat estävät lintua vajoamasta upottavaan liejuun. Silloin, kun kenkänokka joutuu turvautumaan lentotaitoonsa, se suosii yleensä energiaa säästävää liitelyä lämpimissä ilmavirtauksissa, joskin turvautuu vaaran uhatessa myös rivakkaan soutulentoon. Väritykseltään kenkänokka on varsin vaatimaton. Sen höyhenpeite on lähes kauttaaltaan tasaisen sinisenharmaa. Selkäpuolella on havaittavissa aavistuksen verran vihreää sävyä. Pään takaosassa on lyhyt ja sotkuinen takaraivotöyhtö. Linnun suuret keltaiset silmät sijaitsevat kaukana toisistaan, mutta sillä on silti laaja stereonäön alue, mikä mahdollistaa tehokkaan etäisyyksien arvioinnin. Ruususiipitulkku
Linnun pituus on 15 cm, siipien kärkiväli 30-33,5 cm ja paino 30-50 g. Peipon kokoinen ruskean, valkoisen ja mustan kirjava pikkulintu, jonka siivillä, pyrstössä ja yläperässä vaaleanpunaista tai ruusunpunaista väriä. Nokka on paksu, vaaleanruskea. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä mutta koiras on juhlapuvussa kirkkaamman värinen. Nuoren linnun värit ovat himmeämmät. Äänet tuovat mieleen kangaskiurun äänen. Sinipunaluri
Linnun pituus on noin 31 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen ja purppuransininen. Nokka on oranssinpunainen, iiris punainen ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Pitkäjalka
Pitkäjalalla on suhteettoman pitkät jalat: linnun vartalo on 33–36 cm pitkä ja jalat voivat olla lähes 40 cm pitkät, vaaleanpunaiset. Vartalo on päältä musta, alta valkea. Pää on musta lukuun ottamatta valkeaa alaleukaa. Nokka on pitkä ja suora - kahlaavan pitkäjalan erottaa avosetistä juuri nokan muodon perusteella. Siipien kärkiväli on 75 cm
ja paino 140–205 g. Pukinpunatäplä
Pukinpunatäplän siivet ovat mustat, hieman läpikuultavat ja niillä on kolme siivensuuntaisesti venynyttä täplää, jotka ovat selvästi erillään toisistaan. Keskimmäinen täplä taipuu kohti siiven ulkoreunan takanurkkaa. Naaraan etusiivet ovat läpikkultavammat kuin koiraalla ja niissä on sinivihreää metallinhohtoa. Takasiivet ovat punaiset, ulkoreunastaan kapeasti tummanharmaat. Pää keskiruumis, takaruumis ja raajat ovat mustat, mutta säärten alapinnat ovat kellertävät. Imukärsä on hyvin kehittynyt, tuntosarvet ovat nuijamaiset, naaraalla ohuemmat. Huulirihmat ovat ohuet ja karvaiset. Siipiväli 33–37 mm. Ruskamittari
Koiras on keltainen, jokseenkin kookas mutta hento perhonen. Etusiipien pohjaväri on lämpimän keltainen ja ruskehtavien pisteiden kirjomat. Siipien poikki kulkee kaksi suoraa, ruskeaa, vaihtelevasti erottuvaa poikkiviirua, joista ulompi tekee siiven etureunan puolella jyrkän porrasmaisen mutkan ulospäin. Ulomman poikkiviirun ja siiven ulkoreunan välissä on rivi epämääräisiä täpliä, jotka värimuodolla "f. fasciata" muodostavat yhtenäisen ruskean vyön. Siiven ulkoreuna on kaareva. Takasiivet ovat kellertävän valkoiset ja niissä erottuu kahden ruskean poikkiviirun lisäksi keskitäplä. Perhonen lepää leveässä, kolmiomaisessa asennossa. Siipiväli on 33–42 mm. Punanokkatavi
Punanokkatavi on 44-48 senttimetriä pitkä. Se on väritykseltään harmaanruskea ja sillä on valkoreunainen, tummanvihreä siipipeili. Sen ruumiissa on harvaa ruskeaa täplitystä. Pää on kuitenkin kuvioton ja niska muodoltaan pyöreä, melkein töyhtömäinen. Punanokkatavilla on vaaleanpunainen, melko suuri nokka, joka kaartuu hieman ylöspäin. Punajalkahaukka
Punajalkahaukka ("Falco vespertinus") on itäeurooppalainen petolintu, joka joskus harhautuu länteen. Suomessa punajalkahaukkoja tavataan vuosittain pääosin toukokuussa ja elo-syyskuussa. Joinain vuosina tapahtuu voimakkaita invaasioita, jolloin lintuja voi harhautua Suomeen kymmeniä - 2005 syksyllä havaittiin jopa satoja nuoria punajalkahaukkoja. Sinisatakieli
Linnun pituus on noin 13,5 cm, siipien kärkiväli 20–21 cm ja paino tavallisimmin noin 15 g. Kooltaan sinisatakieli on kuin punarinta tai sinipyrstö. Juhlapukuinen koiras selkäpuolelta harmaa, vatsa ja rinta ovat valkoiset, kupeet harmaat ja naama sekä kurkun sivut mustat. Naaras, peruspukuinen koiras ja nuori lintu ovat ruskehtavaselkäisiä, vatsapuolelta vaaleita, niiden yläperä on harmaa ja silmärengas on valkoinen. Lintu on arka ja liikkuu enimmäkseen maassa nopei pyrähdyksin. Punakurkkufrankoliini
Linnun pituus on noin 35–38 senttimetriä. Höyhenpeite on muualta ruskea, mutta kaulan alueelta punainen. Jalat ja silmien ympäristö ovat punaiset. Punapeippo
Linnun pituus on 11,5–12 senttimetriä. Sen höyhenpuku on kaksivärinen: alapuoli, pää, niska, pyrstö ja siivet ovat ruskeat ja selkä, siipien yläpeitinhöyhenet ja yläperä kirkkaan punaiset. Punatulkku
Punatulkun pituus on 15,5–18 senttimetriä ja paino 24–38 g. Punatulkulla on tukeva ruumis, melko iso pää ja paksu nokka. Sillä on musta päälaki, harmaa selkä, musta pyrstö, valkoinen perä ja leveä harmaanvalkoinen siipijuova. Koiraalla on kirkkaanpunainen vatsa, naaraalla harmaanbeige. Nuoret linnut ovat väriltään harmaanruskeita. Hiirihaukka
Hiirihaukka on 48–56 cm pitkä ja sen siipien kärkiväli on 110–130 cm. Sillä on leveät siivet, paksu, lyhyt kaula sekä keskipitkä pyrstö. Rinta on keskiruskea, kainaloissa vaaleat laikut, muuten lintu on tummanruskea. Suomessa tavataan kahta alalajia. Läntinen buteo on kookkaampi ja tummempi. Itäinen vulpinus on hieman pienempi. Itäisen alalajin hiirihaukoilla on punertavan ruskea pyrstö ja muutoinkin väritys on vaaleamman tai punertavamman sävyinen. Alalajit risteytyvät keskenään ja välimuotoisia yksilöitä tavataan paljon. Sekä alapuolen valkoisen määrässä on muutoinkin paljon yksilökohtaista vaihtelua. Naaras on koirasta kookkaampi. Keltasiilikäs
Melko kookas perhoslaji, jonka siipiväli vaihtelee 36–52 mm. Etusiivet ovat likaisenkeltaiset ja niissä on viisi siiven poikki kulkevaa riviä epäsäännöllisen muotoisia, harmaita tai rusehtavia täpliä. Takasiivet ovat pohjaväriltään purppuranpunaiset ja nissä on laajoja, tummia laikkuja. Takasiiven reuna on koiraalla keltainen ja naaraalla punainen. Punajalkasuula
Punajalkasuulalla on useita eri värimuotoja, joilla jokaisella on punaiset räpylät. Värimuunnoksia on seuraavanlaisia: valkopyrstöinen ruskea muoto, valkopäinen ja valkopyrstöinen ruskea muoto, kullanvalkoinen muoto, sekä valkoinen muoto, jonka siivissä mustaa. Lisäksi Galápagossaarilla elää mustapyrstöinen muoto. Galápagossaarten punajalkasuulista 95 prosenttia on ruskeita, loput valkoisia. Ruskeita ja valkoisia yksilöitä elää rinnakkain myös muilla alueilla kuten Tobagolla. Kullanruskeita yksilöitä elää vain Joulusaarella. Punajalkasuulan vatsapuoli on yleensä valkoinen, joka auttaa naamioitumaan saaliseläimiltä. Tummat höyhenet auttavat myös ruumiinlämmön ylläpidossa. Höyhenpuvussa on jatkuvasti sulkasato, pesintäaikaa lukuun ottamatta. Punajalkasuula ei kuitenkaan missään vaiheessa menetä lentokykyään. Koko höyhenys uusiutuu kerran tai kaksi vuodessa. Nokka on vaaleansininen. Nuoret linnut erottaa aikuisista mustanruskean nokan, vaaleanpunaisen naaman ja kellertävien jalkojen perusteella. Savannihuuhkaja
Savannihuuhkaja on Saharan eteläpuolisen Afrikan suurin pöllölaji. Sen pituus on 60–66 senttiä, ja siipiväli keskimäärin 140 senttiä. Naaraat painavat 2,5–3,1 kiloa, koiraat 1,6–1,9 kiloa. Höyhenpeite on harmaanruskea. Selässä kulkee valkoisia aaltomaisia viiruja. Vaaleampi vatsapuoli on selkäpuolta tiheäviiruisempi, ja viiruja on myös siivissä. Vaaleassa naamassa on musta reunus. Lajille ovat tunnusomaisia myös pitkät höyhentupsut ja punaiset silmäluomet. Silmät näyttävät kaukaa katsottuna tummilta, mutta ovat oikeasti oranssit tai keltaiset. Koiraat ovat naaraita selvästi pienempiä, eikä niiden "naamalevy" ole yhtä pyöreä kuin naaraiden. Nuoret linnut eroavat aikuisista yksilöistä siinä, että niiden ruumiissa on noenvärisiä juovia ja päässä on valkoisia laikkuja. Savannihuuhkajan kynnet ja jalat ovat suuret ja vahvat. Punakurkkulurikki
Kooltaan punakurkkulurikki on noin 18 cm. Laji on pääosin väriltään vihreä. Linnun rinnassa ja kurkussa on punainen alue ja myös koivet ovat punaiset; lisäksi rinnassa ja pyrstössä on ohut keltainen juova. Punakurkkulurikin voi sekoittaa fidžinluriin ("Phigys solitarius"), joka on kuitenkin kooltaan suurempi ja jolla on musta päälaki ja jonka rinnan punainen alue ulottuu laajemmalle kuin punakurkkulurikilla. . Sarakylmänperhonen
Sarakylmänperhosen etusiiven pituus on yleensä 24–29 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 36–54 mm ja naaraat ovat keskimäärin koiraita suurempia. Siipien yläpinnan pääväri on vaalean kellanruskea. Postdiskaalialan juovat siiven ulkoreunassa ovat leveitä, kellertäviä ja harmaanruskeiden siipisuonten katkomia. Kellertävällä juovalla erottuu etusiivessä yleensä kaksi, takasiivessä nollasta yhteen pientä tummaa silmätäplää, joskin ylimääräiset silmätäplät ovat melko tavallisia. Siipiripset ovat valkoiset, siipisunten kohdilla mustat. Takasiiven alapuolella on leveä tummanruskea keskijuova, jonka ulko- ja sisäreuna ovat lähes valkoisia. Punaluri
Linnun pituus on noin 31 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen. Käsisulat ja kyynärsulkien kärjet ovat mustat. Isojen peitinhöyhenten reunat ovat sinimustat, alimmat tertiaalit ja pyrstön alapeitinhöyhenet siniset. Pyrstö on yläpuolelta punaruskea ja alapuolelta himmeän punainen. Nokka on oranssinpunainen, iiris punainen ja koivet tummanharmaat. Lounaanjuuriperhonen
Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kampamaiset, joskin juuriperhosten tapaan lyhyet. Siipien väri vaihtelee koiraiden oranssinruskeasta naaraiden harmaanruskeaan, mutta sävyssä on myös maantieteellistä eroavaisuutta. Etusiivessä on valkoinen, harmaareunainen kuvio, joka muodostuu siiven tyvestä sen takareunan keskivaiheille ulottuvasta juovasta, joka jatkuu lähes suoran kulman tehden edelleen siiven etureunan kärkeen. Siiven etureunassa on harmaa, valkoreunainen kolmio. Takasiivet ovat yksivärisesti etusiipien väriset, ulkoreunastaan vaaleammat. Siipiväli vahtelee koiraalla 26–40 mm kun naarailla se on ainakin 30–50 mm. Sinikorvaluri
Linnun pituus on noin 20 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa, päälaki ja silmän takaosa ovat punaiset (naaraalla otsa on vihreän ja punaisen kirjava), silmästä niskaan ulottuu punavioletti vyö, niska harmaansininen, korvan peitinhöyhent vaalean sinivihreät, poskilaikut vihreät (naaraalla kellertävät) ja rintahöyhenten reunat tummemmat tehden viiruisen vaikutelman. Pyrstö on päältä vihreä ja alta kellertävä, nokka oranssi, iiris oranssi ja koivet siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta otsassa on vähemmän punaista, nokka on ruskehtava ja iiris ruskea. Viherjuoksiainen
Melko kookas juoksujalkainen. Ruumis on tasaisen kellanruskea, usein harmaansävyinen, noin 30 kertaa leveyttään pitempi ja eläin voi kasvaa 60 mm:n pituiseksi. Raajapareja on koiraalla 51–55 ja naaraalla 53–59. Silmät puuttuvat ja 14-jaokkeisten tuntosarvien jaokkeet ovat leveyttään pitempiä. Leukaraajojen tyvilevy kapenee hieman kärkeä kohti ja on tyvestään hivenen päätä leveämpi. Myrkkykynsien tyvellä on pienet kyhmyt. Takimmaisen raajaparin kärjissä on selvät kynnet ja lonkissa on vatsapuolella 4–8 huokosta, jotka ovat asettuneet kahteen epäsäännölliseen riviin. Pilkkupussimittari
Pilkkupussimittari on keskikokoinen mittari: sen siipien kärkiväli on keskimäärin noin 27–32 millimetriä. Naaras on koirasta hieman suurempi. Eteläisessä Euroopassa toinen sukupolvi, joka lentää elokuun puolivälistä syyskuun loppupuolelle, on kooltaan pienempi: sen siipien kärkiväli on keskimäärin vain noin 22 millimetriä. Perhosen siivet ovat väriltään kirkkaan vihreät ja siipien ripset ovat valkoiset. Etusiipien etureuna on väriltään kellertävä. Lajin etu- ja takasiipien keskellä sijaitsevat selvät keskipilkut, joiden avulla laji on helppo erottaa laikkupussimittarista. Takasiipien etureuna on tyveltään valkea, ja sen ulkoreuna kaareutuu tasaisesti, toisin kuin esimerkiksi melko samannäköisillä lehvämittarilla ja vihermittarilla. Siipien ulompi poikkiviiru on melko suora ja sisempi poikkiviiru näkyy vain heikosti. Koiraan tuntosarvet ovat kaksoiskampahampaiset. Punajalkasuula
Punajalkasuulasta erotetaan eri lähteissä 2–4 alalajia. Nimikkoalalaji "S. s. sula" elää Karibialla ja Lounais-Atlantilla, "S. s. rubripes" elää Tyynenmeren keski- ja länsiosissa, ja Intian valtameren alueella. Kolmas alalaji on "S. s. websteri", jota tavataan Tyynen valtameren itäosissa. Persiantasku
Linnun pituus on noin 14,5 cm ja siipien kärkiväli noin 26 cm. Höyhenpuvultaan se muistuttaa punaperätaskua, mutta on väritykseltään himmeämpi, eikä sillä ole mustaa naamassa eikä kurkussa. Naaras on koirasta hieman himmeämpi. Sininiskaluri
Linnun pituus on noin 28 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen, selästä tummemman punainen. Otsa, päälaki ja takaraivo ovat mustat, päälakea kiertää violetti tai purppura reunus, vaihtelevan levyinen keltainen rintavyö, reidet violetinsiniset, siivet vihreät ja siiventaive valkoinen, sinisenkirjava. Siiven alapeitinhöyhenet siniset, käsisulkien alapinnalla on leveä keltainen vyö, pyrstö punainen ja laajalti punertavanruskeakärkinen. Nokka oranssi, iiris punaruskea-oranssi ja koivet tummanharmaat. Nuoren linnun niska on syvän purppuran värinen, keltainen rintavyö on leveämpi, siiven isot alapeitinhöyhenet mustareunaiset, pyrstönkärki on epäselvästi sininen ja nokka ruskehtava. Täpläpapurikko
Täpläpapurikon etusiiven pituus on yleensä 19–23 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 30–45 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Nimialalajin yläpuolen pohjaväri on tummanharmaanruskea ja siinä on tiheästi oranssinkeltaisia täpliä. Etusiivessä on pieni kärkisilmätäplä ja etusiiven ulkoreuna on kovera saran 5 alapuolella. Takasiiven yläpuolella on postdiskaalialan täplissä silmätäpliä yleensä saroissa 2–4. Takasiiven alapuolen pohjaväri on kellanruskea, vihreähäiveinen ja sen kirjaukset ovat epämääräisiä. Punajalkahapero
Punajalkahapero muistuttaa isohaperoa, josta se eroaa pienemmän kokonsa sekä jalan punaisemman värin ja paksuuden vuoksi. Sen lakki on viininpunainen ja lakkamaisesti kiiltävä. Muita punajalkahaperoa muistuttavia lajeja ovat koivunlehtohapero ("Russula intermedia") ja tulipunahapero ("Russula emetica"). Punasiipimuura
Kooltaan punasiipimuura on noin 11–12 cm. Koiras on selästään väriltään musta ja harmaa. Päälaki ja silmäkulmajuovat ovat mustat, muuten pää on väritykseltään harmaa. Kurkku on valkoinen. Siipien kupeet ovat mustat ja niissä on valkoinen leveähkö pystyraita. Siivenkärjet ovat punaruskeat. Pyrstö on musta ja linnun ollessa lennossa näkyvät sulkien valkeat kärjet. Rinta ja vatsa ovat vaalean kellertävät. Naaras muistuttaa koirasta, mutta päälaki on punaruskea ja selkä oliivinruskea. Punaselkähaukka
Sen pituus vaihtelee 45–62 cm ja siipiväli voi olla 113–151 cm. Painoa sillä voi olla 800 grammasta 1 800 grammaan. Molempien sukupuolten ulkonäkö vaihtelee suuresti. Kaikilla aikuisilla on valkoinen pyrstö, jossa on musta raita. Harmaissa siivissä on tummia poikkijuovia. Muuten höyhenys vaihtelee hyvin paljon tummanharmaasta lähes valkoiseen, ja joillakin yksilöillä voi alapuoli olla punertava. Naarailla on usein punertava selkä, koirailla yleensä ei, mutta poikkeuksia on. Alalaji "exsul", jota tavataan Juan Fernándezin saarilla, ei ole yhtä vaihteleva, ja molemmat sukupuolet ovat alta valkeita ja päältä harmaita. Joidenkin mielestä se kannattaisi erottaa omaksi lajikseen. Kairanokiperhonen
Kairanokiperhosen etusiiven pituus on yleensä 22–26 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 41–49 mm. Etusiiven yläpuolella on koirailla neljä terätöntä mustaa silmätäplää, jotka ovat keltaisen renkaan ympäröimiä, naarailla renkaat ovat yleensä sulautuneet rajoiltaan epäselväksi postdiskaalijuovaksi. Takasiiven yläpuoli on yksivärinen tummanruskea ja kirjaukseton. Takasiiven alapuolella on selvä tumma keskijuova. Siipiripset ovat harmaan- ja ruskeankirjavia. Puna-ampiainen
Puna-ampiainen on keskikokoinen, musta-keltainen ampiaislaji. Silmän etuosaan työntyvä uloke on yläosastaan musta, alempaa keltainen. Otsalla on keltainen laikku. Leukojen yläpuolella sijaitseva suukilpi on keltainen ja työläisillä ja kuningattarilla siinä on musta, ankkurimainen kuvio, kuhnureilla vain pieni musta keskitäplä. Takaruumis on musta-keltainen, mutta kahdessa etummaisessa jaokkeessa on vaihtelevissa määrin voimakkaan punaista väriä. Takimmaisen raajaparin säärten karvat ovat lyhyitä ja väriltään vaaleita. Työläiset ja kuhnurit ovat 10–14 mm, kuningattaret 16–20 mm pituisia. Pikkuflamingo
Pikkuflamingo on 80-90 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli 90-100 senttimetriä. Flamingoon verrattuna se on pienikokoinen. Pikkuflamingo on väriltään vaaleanpunertava ja sen selässä ja hartioilla on punaisia juovia. Sen jalat ovat kokonaan punaiset. Punakaulahanhi
Pienikokoinen hanhi. Musta selkä ja siivet, valkea raita kyljessä, ruosteenpunainen rinta ja poski. Pituus on 55 cm, siipien kärkiväli 122 cm ja paino 1–1,5 kg Persiantimali
Linnun pituus on noin 22 cm, siipien kärkiväli 21–24 cm ja paino keskimäärin 33 g. Persiantimali on kooltaan punakylkirastaan luokkaa, ja sillä on pitkä pyrstö, joka usein sojottaa pystyssä. Höyhenpuku on ruskea, päältä tummempi, ja kurkku on hyvin vaalea. Nokka on hieman alaspäin kaareva. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kauttaaltaan hieman vaaleampi kuin vanha. Sinikelta-ara
Sinikelta-ara on maailman suurimpia lentäviä papukaijoja. Sen keskimääräinen pituus on 80–90 cm (yleensä noin 86 cm) ja siipien kärkiväli yli 100 cm. Sinikelta-aran vatsa, siipien ja pyrstön alapuoli ovat keltaiset, selkä, pyrstön takaosa, siivet ja niska siniset, kaula musta, päälaki vihreä, silmien alue valkoinen ja silmän ympärillä on mustia juovia. Ruskosuula
Linnun pituus on 65–75 senttiä ja siivenkärkien väli 135–150 senttiä. Se on suulaa ("Morus bassanus") selvästi pienempi, ja sen pyrstön kärki on hieman pyöreämpi. Linnun väristys on päältä kokonaan tumma, alta ruskea, siiven alapeitinhöyhenet ja vatsa ovat valkoiset. Nuorella linnulla on vatsassa vaaleaa ruskeanharmaata. Muuten tummasta päästä erottuu vaalea naama ja suuri nokka. Nokan tyvi on pesimäaikaan sinertävä. Ruutumittari
Ulkonäön perusteella ruutumittaria ei oikeastaan voi sekoittaa mihinkään toiseen mittarilajiin. Se on väritykseltään selkeän mustavalkoinen, joskin "musta" on todellisuudessa tumman suklaanruskeaa, ja sekä etu-, että takasiivissä tummat raidat muodostavat valkoiselle pohjalle ruudukkoa muistuttavan kuvion. Tumman ja valkoisen värin suhteelliset osuudet vaihtelevat yksilöittäin jonkin verran, mutta yleensä molemmat värit ovat selvästi nähtävissä. Lennossa perhonen näyttää valkoiselta, mutta on huomattavasti pienempi kuin vaikkapa lanttuperhonen ja lentää lyhyitä pyrähdyksiä kasvillisuuden joukossa. Siipiväli on 18–28 mm, naaraat ovat koiraita pienempiä. Punakardinaali
Punakardinaali, aikaisemmalta nimeltään kardinaali ("Cardinalis cardinalis") on yli 20 senttimetrin pituinen varpuslintu. Se on yleinen Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Lintu on höyhenpeitteeltään räikeän tulipunainen, mutta kaula on yönmusta. Päässään sillä on tuuhea tupsu. Se käyttää ravinnokseen siemeniä, hedelmiä ja jätteitä. Punakardinaalilla on noin 20 alalajia. Pajuvalkomittari
Pajuvalkomittari on hieman kellertävän valkoinen, keskikokoinen perhonen. Siivet ovat kauttaaltaan hyvin pienten ruskehtavien pisteiden kirjomat, ja siipien poikki kulkee kolme vaalean kellanruskeaa ja reunoiltaan sameaa poikkiviirua, jotka saattavat varsinkin naarailla erottua vain heikosti. Uloin poikkiviiru kaartuu siiven etuosassa siiven tyveä kohti, ja takasiivessä poikkiviirut muodostavat kaarevan kulman. Etusiiven etureunassa on usein myös vaaleanruskeaa sävyä. Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kaksoiskampamaiset. Siipiväli on 26–30 mm.