Milloin Daimler yhdistyi Benzin kanssa?
Gottlieb Daimler
Vuonna 1890 Gottlieb Daimler perusti Daimler-Motoren-Gesellschaft-yhtiön, joka valmisti Mercedes-merkkisiä autoja. Mercedes tuli myös yhtiön nimeksi vuonna 1900. Karl Benz kehitti oman autonsa Daimlerin kanssa samaan aikaan. Benzin Benz & Cie. ja Daimlerin Daimler-Motoren-Gesellschaft -yhtiöt yhdistyivät Daimler-Benz AG:ksi vuonna 1926. Vuonna 1998 Daimler-Benz AG ja Chrysler Corporation fuusioituivat ja muodostivat DaimlerChrysler AG:n. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Ensimmäisen maailmansodan jälkeisen Saksan talouslaman johdosta DMG yhdistyi vuonna 1926 Benz & Cie. -yhtiön kanssa, muodostaen Daimler-Benz AG -nimisen yhtiön, joka valmisti ajoneuvoja Mercedes-Benz -nimellä. Vuonna 1998 yhtiö fuusioi itseensä amerikkalaisen Chrysler Corporationin ja sen nimeksi tuli DaimlerChrysler. Vuonna 2007 tapahtuneen Chryslerin poismyynnin jälkeen yhtiön nimi muutettiin muotoon Daimler AG. Daimler-Benz
Daimler-Benz perustettiin 28. kesäkuuta 1926, kun kaksi saksalaista yhtiötä Benz & Cie. ja Daimler Motoren Gesellschaft yhdistyivät. Yhtiöt olivat tehneet jo kahden vuoden ajan yhteistyötä, mutta yhteensulautumisen myötä uuden konsernin kaikki automerkit nimettiin Mercedes-Benzeiksi. Karl Benz
Karl Benz, Bertha Benz ja heidän poikansa muuttivat asumaan lähelle Ladenburgia, ja vuonna 1906 Benz perusti uuden yksityisen yhtiön, C. Benz Sons (), joka valmisti autoja ja kaasumoottoreita.
Ensimmäisen maailmansodan aikana autonvalmistajat Benz & Cie ja Daimler-Motoren-Gesellschaft kasvattivat valtavasti tuotantoaan sodan vaikutuksesta. Hävityn sodan jälkeen kuitenkin Saksan taloudellinen tilanne huonontui, ja autojen tuotantoluvut laskivat. 
28. kesäkuuta 1926 Benz & Cie ja DMG yhdistyivät lopullisesti Daimler-Benz -yhtiöksi. Sen kaikista automalleista suosituimmaksi merkiksi tuli Mercedes-Benz, jonka oli suunnitellut Wilhelm Maybach DMG:n tehtailla Stuttgartissa vuonna 1901. Benz &amp; Cie.
Jotta yhtiö pystyisi kestämään Schapiron tavoitteet, Benzin tuolloinen toimitusjohtaja Wilhelm Kissel ryhtyi vuonna 1924 ajamaan aktiivisesti yhteistyötä ja yhtiön fuusiota kilpailijansa DMG:n kanssa. Vuonna 1925 Kissel nimitettiin myös DMG:n johtoon ja heinäkuun ensimmäisenä päivänä vuonna 1926 entiset kilpailijat fuusioituivat ja perustivat Daimler-Benz AG:n. DMG oli fuusion vahvempi osapuoli, jokaisesta tuhannesta osakkeesta DMG:n osuus oli 654, Benzin 346, joten uuden yhtiön kotipaikaksi tuli Untertürkheim. Daimler Company
Saksalainen yhtiö, joka on lähtöisin Stuttgartin lähistöllä sijaitsevasta Cannstattista, oli perusta niille liiketoimille, joista ensin muodostui vuosina 1890–1926 toiminut Daimler-Motoren-Gesellschaft. Tämän jälkeen siitä tuli osa Daimler-Benz-yhtiötä, joka valmisti autoja Mercedes-Benz -nimellä, vuosina 1926–1998. Vuosina 1998–2007 yhtiön nimi oli DaimlerChrysler ja nykyisin Daimler AG. Yhtiö ei kuitenkaan ole vuoden 1908 jälkeen valmistanut yhtään ajoneuvoa "Daimler"-nimellä.
Daimler Company
Nimeä "Daimler" ovat käyttäneet kaksi toisistaan erillistä ajoneuvovalmistajaa. Molempien juuret ovat lähtöisin saman henkilön, saksalaisen insinöörin ja keksijän Gottlieb Daimlerin patenteista. Hän valmisti ensimmäisen nelipyöräisen, moottorikäyttöisen autonsa vuonna 1889. Commer
Commer oli brittiläinen ensisijaisesti kuorma- ja pakettiautojen valmistaja, joka oli liitetty Rootes-yhtymään vuonna 1934. Commerin pienimmät Commer Cob -pakettiautot olivat tekniikaltaan Hillmanneja, joskin varustukseltaan karumpia kuin henkilöautot. Commerin tehdas sijaitsi Lutonin kaupungissa Englannissa.
Yhdysvaltalainen Chrysler Corporation otti Rootes-yhtymän haltuunsa vuonna 1967, minkä jälkeen Commer-tavara-autot muuttuivat vähitellen Dodge-merkkisiksi. Commer-nimi jäi lopullisesti pois käytöstä vuonna 1976. Vuonna 1978 Chrysler myi kaikki Euroopan toimintonsa, mukaan lukien Britannian tehtaansa, ranskalaiselle PSA-yhtymälle. Uudella omistajalla ei ollut erityisempää kiinnostusta kuorma-autoalaa kohtaan, ja niinpä tehdas siirtyi edelleen vuonna 1981 Renaultille. Viimeiset entisellä Commerin tehtaalla tehdyt, alun perin Dodgen nimellä markkinoidut kuorma-autot valmistuivat lokakuussa 1989 Renault-Dodge -nimisinä. MAN (yritys)
Ensimmäisen Maailmansodan jälkeen alkoi kilpailu ensimmäisen dieselkäyttöisen kuorma-auton rakentamisesta ja parhaan polttoaineen ruiskutusmenetelmä kehittämisestä dieselmoottoriin. Daimler Motoren Gesellschaft kokeili menetelmää, jossa kompressorilla puhallettiin ilma-polttoaineseos sylinteriin, Benz kokeili esikammiota, jossa polttoaine syttyi ja MAN, uskollisena Dieselille, käytti suoraruiskutusta. Bölkow
Yhtiö yhdistyi vuonna 1968 Messerschmittin kanssa.
Yritysten fuusiossa syntyi ensin Messerschmitt-Bölkow ja sitten Messerschmitt-Bölkow-Blohm. Tämän yhtiön Daimler-Benz osti 1990-luvun alussa ja liitti sen DASAan, joka muuntui osaksi EADSia vuonna 2000. Mercedes-Benz 600
W100:n tuli tarjota erinomainen kolariturvallisuus. Daimler-Benz oli 10. syyskuuta 1959 maailman ensimmäisenä autovalmistajana järjestänyt törmäyskokeen. 600-edustusauto kävisi aikanaan läpi samat, toki paljon nykyaikaisia yksinkertaisemmat törmäyskokeet kuin yhtiön pienemmät mallit. Yhtiö oli aloittanut työnsä ajoneuvoturvallisuuden kohentamiseksi kuitenkin jo 1. elokuuta 1939 perustamalla Béla Barényin johtaman, turvallisuuskysymyksiin keskittyvän osaston. Daimler-Benz patentoi henkilöauton turvallisuuskorin vuonna 1951, ja toteutti sen ensi kerran vuoden 1959 W111:ssä. 600:n suunnittelutavoitteiden ("Lastenheft") toteutus vaati ratkaisuja, jotka venyttäisivät teknisten mahdollisuuksien rajoja: työ poiki 15 uutta patenttia Daimler-Benz AG:lle. Toteutus oli kuitenkin erinomaisen onnistunut: koostaan huolimatta 600-malli oli varsin kevyt (lyhyen akselivälin limusiini painoi ”vain” 2,5 tonnia), sen suoritusarvot (0–100 km/h 9,7 sekuntia, huippunopeus 209,3 km/h) jäivät vuonna 1964 vain niukasti jälkeen vasta esitellystä Porsche 911 -mallista, ja sen ajettavuuskin oli pikemminkin urheilullisen täsmällinen ja napakka kuin edustusautomaisen leijuva ja pehmeä. Useat alan lehdet julistivat 600-mallin 1960-luvun edetessäkin yhä uudelleen ”maailman parhaaksi autoksi”, sillä se yhdisti odottamattomasti ja ilmiömäisesti ominaisuuksia, joita ei oltu aikaisemmin osattu liittää raskaaseen edustusautoon. Yhtä suurta, kustannuksista piittaamatonta autotekniikan loikkaa yhtä monilla saroilla yhtäaikaa tuskin tapahtuu enää toiste: monet 1960-luvun alussa 600-mallia varten keksityt ratkaisut ovat nykyaikana yleisiä paitsi kalliissa autoissa, myös tulleet vakiovarusteiksi jopa pienissä ja keskisuurissa henkilöautoissa . Chrysler
Chryslerin silloinen pääjohtaja Robert Lutz näki yhtiön uhkana länsimarkkinoilla olleen henkilöautojen tuotannon ylitarjonnan ja yhtiön tarpeen laajentua globaaleilla markkinoilla uusille alueille. Kaikkiin näihin uhkiin ja haasteisiin tarvittiin suurempaa kokoa, ja sitä löytyisi yhteistyön kautta. Huomionarvoista on, että Chryslerin ja D-B:n yhdistymisestä käytettiin sanamuotoa "merger of equals" eli tasavertaisten yhdistyminen. Fuusion pienempi osapuoli Chrysler oli tuloksentekokyvyltään paremmassa kunnossa, kun taas D-B ei saanut suuremmalla liikevaihdollaan aikaan läheskään yhtä hyvää katetta. Yhtiöiden välinen fuusio toteutettiin siten, että osakkeenomistaja sai yksittäistä Chryslerin osaketta kohden 0,6235 uuden yhtiön osaketta. Yhdysvaltain toimintojen viralliseksi nimeksi tuli "DaimlerChrysler Motors Company LLC", yleisesti käytössä ollut nimi oli "Chrysler Group". Daimler Company
Syyskuussa 1910 Daimler Motor Company Ltd:n osakkeenomistajat suostuivat järjestelyyn, jossa BSA maksoi Daimlerin kauppahinnan käteisellä sekä oman yritysryhmänsä osakkeilla. BSA oli näennäisen vakaa monialayhtiö, joka valmisti tuliaseita, autoja, polku- ja moottoripyöriä ja omisti monia metallinjalostusyhtiöitä. Daimlerin hallitus näki suuryhtiön vakaana selkänojana, koska Britannian hallituksen asettama hevosvoimavero kuritti nimenomaan Daimlerin kaltaisia, suurimoottoristen autojen valmistajia. Veron voimaantulon jälkeen Daimlerin myynti oli lähtenyt rajuun laskuun. Fuusiossa ei haettu mitään etuja päällekkäisyyksien karsimisella vaan BSA:n autonvalmistus vain yksinkertaisesti siirrettiin saman katon alle Daimlerin Coventryn tehtaille. Vuonna 1912 tehtaalla työskenteli 5 000 henkilöä valmistaen vuodessa 1 000 autoa. Tämä suhde kertoi sen, että hallinto ei kyennyt uudelleenorganisoimaan tuotantoa järkevällä tavalla. Gottlieb Daimler
Gottlieb Wilhelm Daimler (17. maaliskuuta 1834 Schorndorf − 6. maaliskuuta 1900 Stuttgart) oli saksalainen insinööri ja autotehtailija. Daimler Company
Lawson oli perustanut "Great Horseless Carriage Company" -nimisen yhtiön, joka oli itse asiassa "British Motor" -syndikaatin kulissiyhtiö, jonka alaisuuteen moottorialan patentteja kerättiin. Tarkoituksena oli, että yhtiön ja syndikaatin hallussa olisi kaikki tärkeimmät patentit siten, että Britanniassa ei valmistettaisi yhtään autoa, ilman että syndikaatti saisi siitä osinkoja. Simms alkoi etsiä sopivaa paikkaa autojen ja moottoreiden tuotannon aloittamiseksi ja löysi mielestään loistavan paikan tehtaalle Cheltenhamista, lounais-Englannista. Siellä olisi ollut tarvittavat konepajan työkalut ja työvoimaa tarjolla. Lawsonilla oli kuitenkin tiedossaan liikekumppaninsa omistuksessa ollut vanha kutomorakennus Coventryssä, luoteis-Englannissa ja Lawson sekä British Motor -syndikaatti sopivat kaupat Coventryn tehtaasta. "Daimler Motor Companyn" perustamisen ja tehtaan hankkimisen myötä lausuttiin brittiläisen autoteollisuuden syntysanat. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Selvityäkseen sodan jälkeisistä talousongelmista, Benz & Cie. oli ehdottanut DMG:lle fuusiota jo vuonna 1919, mutta ajatus ei saanut DMG:n hallituksessa tuolloin kannatusta. Talouden ahdingon pahentuessa, yhtiöt neuvottelivat vuonna 1924 uudestaan ja sopivat yhteistyösopimuksen, joka olisi voimassa vuoteen 2000 asti. Sopimuksen mukaan yhtiöt yhtenäistäisivät tuotteidensa designin, tuotannon, toimitukset, myynnin ja markkinoinnin, mutta yhtiöt olisivat edelleen itsenäisiä toimijoita omine tuotemerkkeineen. Daimler-Benz
Vuonna 1998 Daimler-Benz yhdistyi yhdysvaltalaisen Chrysler Corporationin kanssa DaimlerChrysler AG:ksi. Fuusio kuitenkin purettiin Chryslerin myynnillä vuonna 2007, ja yhtiön nimi muutettiin Daimler AG:ksi. Veho
Ennen Vehon perustamista Mercedes-Benzin maahantuojana Suomessa oli toiminut Sergei Nikolajeffin autoliike, joka edusti myös General Motorsin autoja. 1930-luvun lopulla Nikolajeff sai toiselta päämieheltään toivomuksen keskittyä jommankumman konsernin autoihin, ja liikkeen pääomistajiin kuuluneen Walter Greulingin aloitteesta perustettiin uusi Mercedes-Benzin maahantuontia harjoittava yhtiö Oy Veho Ab. Perustamiskokous pidettiin Hotelli Kämpissä Helsingissä. Vehon hallituksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Yhdyspankin pääjohtaja Göran Ehrnrooth, joka toimi tehtävässä vuoteen 1949 saakka.
Hyvin alkanut toiminta keskeytyi toisen maailmansodan sytyttyä ja pääsi jatkumaan vuonna 1945 autojen varaosien tuonnilla. Vasta vuonna 1951 Suomeen tuotiin ensimmäiset uudet Mercedes-Benz -henkilöautot toisen maailmansodan jälkeen. Vehon pääkonttori siirtyi vuonna 1957 Helsingin Kamppiin rakennettuun Autotaloon. Ensimmäiset omat sivuliikkeensä Veho avasi Tampereella ja Kouvolassa vuonna 1964. Daimler Company
Vuonna 1966 tehdyssä fuusiossa Jaguar Cars myytiin British Motor Corporation Ltd:lle ja tämän tuloksena syntyi autonvalmistuksen suuryhtiö British Motor Holdings. Vuonna 1968 BMH yhdistyi Leyland Motors Ltd:n kanssa ja tuloksena oli jättimäinen British Leyland Motor Corporation. Henschel
Henschel valmisti vuodesta 1925 lähtien myös kuorma- ja linja-autoja. Linja-autojen valmistus päättyi vuonna 1963. Kuorma-autojen valmistuksen Henschel yhdisti vuonna 1969 Hanomagin kanssa Hanomag-Henschel -yhtiöksi (täydelliseltä nimeltään Hanomag-Henschel-Fahrzeugwerke GmbH). Yhtiön pääosakkaana oli 51 %:n osuudella Daimler-Benz, joka osti yhtiön koko osakekannan vuonna 1970. Henschel
Tuotanto aloitettiin uudestaan 1948. Vuonna 1964 yhtiön omistajaksi tuli Rheinische Stahlwerken ja nimeksi muutettiin Rheinstahl Henschel AG. Vuonna 1976 Rheinstahl siirtyi Thyssenin omistukseen ja nimeksi tuli Thyssen Henschel. Vuonna 1990 ABB osti Thyssen Henschelin ja muutti sen nimeksi ABB Henschel AG. Vuonna 1996 ABB Henschel yhdistettiin Daimler-Benzin omistaman AEG Transportation -yksikön kanssa Adtranz GmbH:ksi. Vuonna 2001 Adtranzin osti kanadalainen Bombardier. Kasselin tehdas on yhä toiminnassa ja se on maailman suurimpia vetureiden valmistajia. Daimler Company
Simms oli yhdessä saksalaisen insinöörin ja keksijän, Robert Boschin kanssa, kehittänyt polttomoottorien sytyshetken tarkempaan asettamiseen suunnitellun matalajännitemagneeton. Coventryssa ei laitteesta ja sen toiminnasta oltu kovin vakuuttuneita, mutta se luvattiin ottaa testikäyttöön. Boschin matalajännitemagneetto ei saavuttanut moottorivalmistajien keskuudessa suurta suosiota, ja myös Daimler-Coventry hylkäsi sen. Yhtiön piirtäjänä toiminut insinööri "E.W. Lewis" oli kehittänyt oman, katkojan kärkiin perustuvan sytytyslaiteiston, joka asennettiin ensimmäisenä Iso-Britannian kuninkaalle, Edward VII:lle toimitettuun autoon. Lewis siirtyi myöhemmin Rover Companyn palvelukseen ja suunnitteli yhtiön ensimmäisen moottoripyörän ja ensimmäisiä autoja. "Motor Manufacturing Company" joka toimi Daimlerilta vuokratulla maalla oli taloudellisissa vaikeuksissa ja vuonna 1905 Daimler otti yhtiön haltuunsa. Tähän mennessä Daimler oli valmistanut autoja 8-, 12-, 16- ja 22-hevosvomaisilla moottoreilla, 6'6" sekä 7'6" (1981 mm ja 2286 mm) akselivälin alustoille. Vuonna 1906 tarjolla olevat moottoritehot kasvoivat lukemiin 28-, 30- ja 35-hevosvoimaa, moottorien iskutilavuuksien ollessa vastaavasti 6787 cm³, 7247 cm³ ja 8462 cm³. Johtokunta hyväksyi myös 10,5 litran iskutilavuudella olleen, 50-hevosvoimaisen moottorin suunnitelmat. Aikakautena ennen sähköstartteja tällaisen moottorin kammella käyntiin pyöräyttäminen vaati koneenkäyttäjältä voimaa ja vankkaa rakennetta. Benz &amp; Cie.
Benz & Cie. -yhtiössä katsottiin että se voisi laajentaa toimintaansa myös moottoroitujen kuormavaunujen valmistuksen saralle. Mannheimin tehtaalla niitä ei kuitenkaan ollut mahdollista valmistaa. Tämän johdosta Benz aloitti vuonna 1907 yhteistyön Gaggenaun kaupungissa toimineen Süddeutschen Automobilfabrik GmbH -yhtiön kanssa. Vuonna 1909 Benz osti yhtiön kaikki toiminnot. Saksan autoteollisuus
Saksaa pidetään auton kotimaana sillä saksalaiset Karl Benz ja Nicolaus Otto kehittivät kumpikin tahoillaan bensiinimoottoria jo 1870-luvun lopulla. Ensimmäisen autonsa Benz valmisti 1887. Maailmanlaajuisen 1930-luvun alun talouslaman myötä myös Saksan autoteollisuus koki kovia. Käännekohta Saksan autoteollisuudessa koitti natsipuolueen noustua valtaan valtaan 1933. Yksi sen monista visioista oli maan autoistaminen, johon kuului laajan moottoritieverkoston luominen ja edullisen massatuotantona valmistettavan kansanauton kehittäminen. Saksaan luotiin kokonainen uusi kaupunki autotehdasta varten. Toisen maailmansodan jälkeen aluetta miehittäneet britit nimesivät sen uudelleen Wolfsburgiksi. Nykyään siellä sijaitsee Volkswagenin suurin autotehdas ja pääkonttori. Mercedes-Benz 630
Ensimmäiset sarjatuotantokappaleet kummastakin mallista valmistuivat pian Daimler- ja Benz-yhtiöiden liittoutumisen ("Interessengemeinschaft" = intressiyhteenliittymä) jälkeen heinä- (pieni) ja syyskuussa (iso malli, 28/95 PS-mallin tuotannon päätyttyä) kesällä 1924. Koska Berliinin autonäyttely, jossa ensiesittelyn yleisölle oli ollut määrä tapahtua, oli vaikean taloustilanteen vuoksi siirretty kahdella kuukaudella joulukuulle ehtivät uutuusmallit lokakuun aikana jo osaan jälleenmyyntipisteistä, eli olivat yleisön nähtävillä jo ennen kuin ensiesittely automessuilla viimein toteutui. Malleja esittelevä lehdistömateriaali ei säästellyt ylisanoja kuvaillessaan niiden edistyksellisyyttä korin ja alustan osalta, jotka saattoivat olla entistäkin tilavampia ja mukavampia alustan kasvaneiden mittojen vuoksi. Korit olivat ensiluokkaisten taiteilijoiden parhaalla maulla luomia, nousu ajoneuvoon ja siitä poistuminen helpompaa madalletun rakenteen vuoksi, ja Stuttgartin koritehtaan erinomaisen taidokkaasti valmistamia. Vahva ja sitkeä voimanlähde tarvitsi vaihteen vaihtamista vain jyrkimmissä nousuissa, yhdisti suuren voimavarannon sivistyneeseen käyntiin, ja soveltui näin ihanteellisesti paitsi matka- ja urheiluvaunuksi, myös oli asiantuntevan automobilistin mukavin kaupunkivaunu (alkuperäistekstit Mercedes-Benz Classicin esittelyartikkelissa). Cummins-Wärtsilä
Yhteistyösopimus allekirjoitettiin 16. maaliskuuta 1995. Yrityksen johtoon asetettiin Iain M. Barrowman, joka oli aiemmin toiminut Cumminsin Ison-Britannian tehtaiden johtajana. Yritykseen yhdistettiin Cumminsin Daventryn tehdas Isossa-Britanniassa ja Wärtsilä SACM Dieselin Mulhousen tehdas Ranskassa. Cummins-Wärtsilä valmisti kahta tuoteperhettä. Chrysler
Yhdistymisen tuottamia etuja alettiin pian hypettää. Alabaman Tuscaloosassa valmistettu Mercedes-Benz M-sarja:n SUV oli niin kysytty malli, että tehdas ei kyennyt vastaamaan tilauksiin, vaan autoa joutui jonottamaan. Itävallan Grazissa sijaitsevalla, Jeep Grand Cherokee -malleja kokoonpanevalla Magna Steyr -tehtaalla taasen oli vapaata kapasiteettia. Yhteisyrityksen sopimusten kautta Daimler sai osan M-sarjan autoistaan valmistettua Itävallassa ja säästi siten Euroopan markkinoille tarkoitettujen malliensa osalta sekä aikaa että rahaa. Bertha Benz
Bertha Benz (o.s. Ringer, 3. toukokuuta 1849 – 5. toukokuuta 1944) oli autoinsinööri Karl Benzin vaimo ja liikekumppani sekä ensimmäinen ihminen, joka suoritti pitkän maantieajon bensiinikäyttöisellä autolla. Daimler Company
Daimler käytti luistiventtiilimoottoreita 1930-luvun puoliväiin. Ensimmäisenä lautasventtiileillä varustetun moottorin sai vuonna 1933 valmistajan alemman hintaluokan malli Fifteen. Dornier Flugzeugwerke
Vuonna 1985 Daimler-Benz-yhtymä osti Dornierin. Mercedes-Benz 770
Vuodesta 1937 alkaen Daimler-Benz AG ryhtyi suunnittelemaan valmistajan ensimmäisellä autokäyttöön tarkoitetulla V12-moottorilla varustettavaa seuraajamallia aina 22.3.1942 asti. 770:n korvaava pitkän akselivälin versio "600V" sai tunnuksen W148, ja se varustettiin 6-litraisen V12-moottorin ahtamattomalla M148-versiolla. Samalta pohjalta oli myös tarkoitus korvata malli 540K (W29) urheilullisella lyhyen akseivälin versiolla "600K", mikä sai tunnuksen W157, ja jossa oli V12-moottorin ahdettu M157-versio. Kummastakin valmistui ainakin 12 koeautoa vuosina 1941-1942, ennen kuin kehitystyö keskeytyi keväällä 1942 sotatilanteen vuoksi. Ainutkaan koeautoista ei tiettävästi ole säilynyt sota-ajan melskeistä, mutta ainakin yksi V12-moottoreista on yhä olemassa. Daimler Company
Heinäkuussa 1899 tapahtui Britannian ensimmäinen raportoitu kuolemaan johtanut auto-onnettomuus. Kuljettaja eli koneenkäyttäjä ja hänen matkustajansa menettivät henkensä, kun heidän ajoneuvonsa, 6HP Daimlerin, toinen takapyörä hajosi kappaleiksi ja kuljettaja menetti ajoneuvonsa hallinnan. Vuoden 1900 puolivälissä Simms ehdotti Daimler-Coventryn ja Daimler-Cannstattin fuusiota, mutta Daimler Motor Companyn johtokunta ei lämmennyt ajatukselle. Daimler (yritys)
Huhtikuussa 2016 Panaman tietovuodosta selvisi, että Daimlerin tytäryhtiöllä formulatalli Mercedeksellä on yhteys veroparatiisiyhtiöihin. Mercedes oli sopinut ostavansa Nico Rosbergin kuljettajapalvelut Britannian Neitsytsaarille rekisteröidyltä postilaatikkoyhtiö Ambitious Group Limitediltä. Maksuista ei kuitenkaan ole todisteita. Kaupasta saadut tulot ovat laittomia, jos niitä ei ilmoita kotimaan veroviranomaiselle. Daimler kieltäytyi kommentoimasta sopimuksiaan. Deutsche Bahn
Deutsche Bahn aloitti toimintansa 1.1.1994 aikaisempien Saksan liittotasavallan rautatieyhtiö Deutsche Bundesbahnin, Saksan demokraattisen tasavallan rautatieyhtiö Deutsche Reichsbahnin sekä berliiniläisen VdeR:n (Verwaltung des ehemaligen Reichsbahnvermögens) yhdistyessä uudeksi rautatieyhtiöksi. Jaguar
Jaguar omistaa Daimlerin tuotemerkin (jota ei pidä sekoittaa Daimler-Benziin), jonka se osti vuonna 1960. Nykyisin Daimleria pidetään kalleimpien Jaguarien markkinointinimenä. Wilhelm Maybach
DMG ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, koska moottoreiden myyntimäärät eivät olleet riittäviä ja lisenssioikeuksien tuotot jäivät suunniteltua vähäisemmiksi. Rahoittajien vaatimuksesta yksityinen yhtiö muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1890. Yhtiön hallitukseen tulleet rahoittajien edustajat eivät uskoneet Daimlerin ja Maybachin visioihin moottoroitujen vaunujen valmistuksesta ja laajensivat tehtaan hyvin myyvien paikallismoottoreiden tuotantoa. Hallitus jopa suunnitteli yhtiön fuusioimista Otton Deutz AG:n kanssa. Tämä oli yksi syy, toinen oli Daimlerin ja Maybachin halu keskittyä visioimiensa autojen suunnitteluun, jonka vuoksi Daimler ja Maybach irtisanoutuivat yhtiöstä. Daimler Company
Daimler Motor Companyn ja Birmingham Small Arms Company Ltd:n fuusion isänä toimi BSA:n silloinen hallituksen puheenjohtaja Dudley Docker. Dockerin tarkoituksena oli saada vaikeuksissa rämpivä BSA:n autonvalmistus kannattavaksi Daimlerin tietotaidon ja varojen avulla. Hänen poikansa, "Sir Bernard Docker", ja hänen järjestyksessä toinen vaimonsa, "Lady Norah Docker", tulisivat näyttelemään merkittävää roolia Daimlerin värikkäässä historiassa. Daimler Company
Suuren sodan päättyminen aiheutti autoteollisuudelle suuria vaikeuksia. Sotatuotannon päätyttyä tehtailla oli runsaasti tarpeetonta työvoimaa ja inflaatiosta johtuen vähän tilauksia. Euroopassa monarkioiden kaatuminen merkitsi korkealaatuisten autojen markkinoiden huomattavaa kaventumista. Daimlerille tilanne oli erittäin vaikea. Henkilöautojen myynti laski tasaisesti 1920-luvun kuluessa ja romahti 1927–1928, josta johtuen yhtiö ei maksanut lainkaan osinkoja vuosien 1929–1936 välisenä aikana. Luistiventtiilimoottori alkoi olla vanhentunut, samoin Daimlerin autojen valmistuksen toimintatavat. Mallisto oli suorastaan yliampuvan laaja, mikä aiheutti ylimääräisiä kuluja esimerkiksi materiaalihankinnoissa. Vuonna 1925 Daimlerin nimen alla oli seitsemän perusmallia ja BSA:n nimellä kuusi. Teknistä kehitystä toki tapahtui ja vuonna 1925 Daimlerin moottorit saivat toimintavarmuutta lisäävän sytytyksen kaksoisjärjestelmän ja nokka-akselin painevoitelun. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Vuonna 1890 Frederick Simms aloitti Lontoossa Daimlerin venemoottoreiden myynnin. Vuonna 1893 hän perusti yhtiön nimeltä "Daimler Motor Syndicate Ltd", josta muutaman mutkan jälkeen kasvoi brittiläisen autoteollisuuden ensimmäinen suuryhtiö Daimler Company. Mercedes-Benz Sprinter
Mercedes-Benz Sprinter on Mercedes-Benzin vuodesta 1995 lähtien valmistama isokokoinen pakettiauto. Sprinteristä on valmistettu pakettiauton lisäksi paljon pikkubusseja, ja se on ollut suosittu matkailuautojen, erityisesti Hymerien, alustana. Pohjois-Amerikassa Sprinteriä on myyty myös Dodgen ja Freightlinerin merkeillä. Daimler-Motoren-Gesellschaft
DMG oli ensimmäisen maailmansodan jälkeisessä Weimarin Tasavallassa yksi avainyhtiöistä. Yhtiö kolminkertaisti pääomansa vuonna 1920, tekemällä 100 miljoonan osakkeen annin. Vuonna 1922 yhtiön pääkonttori muutti Untertürkheimista takaisin Berliiniin. Weimarin Tasavallan taloudellinen alamäki oli kuitenkin kaoottinen ja inflaatio laukkasi jättiharppauksin. Tämän vuoksi kotimaan tilaukset olivat todella olemattomissa lukemissa ja vienti muualle Eurooppaan kangerteli sodan jälkeisen inflaation vuoksi. Vuonna 1923 DMG valmisti vain 1020 yksikköä (moottorit, ajoneuvot). Selvityäkseen yhtiö valmisti muun muassa Mercedes-polkupyöriä ja kirjoituskoneita ja painatti jopa omaa rahaa. Daimlerin valmistamat kirjoituskoneet olivat DMG (Daimler-Motoren-Gesellschaft)-merkkisiä. (Mercedes-kirjoituskoneita valmisti Mercedes Büromaschinen-Werke AG). Wilhelm Maybach
Vuonna 1880 Daimlerin ja Otton, moottorien tulevaisuuden kehitystä koskevat erimielisyydet kärjistyivät, ja johtivat Daimlerin irtisanoutumiseen Deutz AG:n palveluksesta. Pian tämän jälkeen myös Maybach lähti Deutzilta ja seurasi ystäväänsä Cannstattiin, jonne Daimler oli perustanut moottoreiden kehitystä varten uuden yhtiön. Erwin Komenda
Idearikas Komenda siirtyi 1929 Daimler-Benzille Sindelfingeniin. Hänen tehtävänään oli vähentää autojen painoa paremman suunnittelun avulla. Tuona aikana Mercedeksellä kehitettiin monokokkirakenteinen virtaviivaisesti muotoiltu automalli. Daimler Company
Daimlerin henkilöautoyksikköön kuului 1950-luvun loppupuoliskolla Daimlerin henkilöautot, Lontoon takseja valmistanut Carbodies sekä Ariel-, Triumph- ja BSA-moottoripyörät. Tämän yksikön johtoon Sangster nimitti luottomiehensä Edward Turnerin. Moottoripyörien suunnittelijana toiminut Turner oli kuulunut jo Triumph Engineering Co:n johtajistoon ja hän suunnitteli Daimlerille kevyet, hemi-kantiset, 2,5- ja 4,5-litraiset Daimler V8-moottorit. Pienempi moottoreista otettiin käyttöön 2+2-paikkaisen urheilumalli Dart / SP250:n voimanlähteenä ja suurempi Majestic Major DQ450-mallin moottorina. Benz Patent-Motorwagen
Benz Patent-Motorwagen Nummer 1 (, tunnetaan Benzin automobiilina) oli maailman ensimmäinen polttomoottorilla kulkenut automobiili, jonka rakensi saksalainen insinööri Karl Benz vuonna 1885. Benz jätti patenttihakemuksen keksinnöstään 29. tammikuuta 1886 ja patentti myönnettiin saman vuoden lopulla 2. marraskuuta. Benz esitteli ajoneuvoaan ensimmäisen kerran julkisesti Mannheimissa 3. heinäkuuta 1886. Daimler-Benz
Daimler-Benz AG oli saksalainen autonvalmistaja. Bundesautobahn 1
A 1 risteää moottoritie A 2:n kanssa Dortmundin koillispuolella Kamenin risteyksessä (Kamener Kreuz). 1930-luvun lopulla valmistunut risteys on Saksan toiseksi vanhin apilanlehti-mallinen moottoritieristeys, vanhin on 1936 käyttöön otettu Schkeuditzer Kreuz (A 9/A 14) Leipzigin tuntumassa. Kamenin risteys modernisoitiin 2000-luvun ensi kymmenellä. Vuonna 1957 valmistui kymmenkilometrinen kappale moottoritie A 1:tä Kamenin risteyksen ja Dortmund/Unnan risteyksen (Kreuz Dortmund/Unna, A 44) välille. Dortmundin ja Remscheidin välinen osuus avattiin 1961. Ensimmäinen, 25-kilometrinen osuus Leverkusenin risteyksestä (Kreuz Leverkusen) Remscheidin liittymään avattiin 1939. Nykyiseen päätepisteeseensä Blankenheimissa A 1 valmistui vuonna 1982. Mercedes-Benz 770
V12-automoottorit M148 ja M157 olivat ensimmäiset lajiaan Daimler-Benz AG:lle, iskutilavuudeltaan 6 020 cm³ (sylinterihalkaisija 82 x isku 95 mm), sylinterikulma 80 astetta, ja ratasvetoinen nokka-akseli V-laaksossa käytti kannen yläpuolisia venttiilejä. Sylinteriryhmät ja lohko olivat valurautaa, ja moottorin kummassakin versiossa puristussuhde oli sama 6,3:1 - vahvarakenteisena tuo moottori kesti saman puristussuhteen myös Roots-ahtimella varustetussa M157-versiossa. Teholukema M148:ssa oli 170 hevosvoimaa (DIN) kierrosluvulla 3 600 väännön ollessa 39,4 mkp 2 000 kierroksella, kun taas M157 tarjosi 155/240 hevosvoimaa (ahdin pois/päällä) sekä selvästi nousseen 57,5 mkp:n väännön kierrosluvulla 2 200 ahdin kytkettynä. Muutama pitkän akselivälin 600V kuuluu saaneen ahdetun M157-moottorin koemielessä. Kummankin moottorin kanssa käytettiin neljän vaihteen ja "Schnellgang"-ylivaihteen vaihteistoa. Japanin hyökättyä 7.12.1941 Yhdysvaltain Pearl Harbor-tukikohtaan sen liittolainen Saksa julisti osaltaan sodan Yhdysvalloille, minkä seurauksena siviilikäyttöön tarkoitettujen ajoneuvojen valmistusta karsittiin tuotantokapasiteetin vapauttamiseksi sotatarvikkeille. Prestiisimallien 600K/600V osalta kehittelyn keskeytyspäätös tehtiin 22.3.1942 Adolf Hitlerin ja sotatuotantoa johtaneen Albert Speerin tapaamisessa. Mielenkiintoisesti myös Yhdysvalloissa ajoneuvotuotanto siviilikäyttöön keskeytettiin vuosien 1942-1945 ajaksi sotaponnisteluiden vuoksi. Benz &amp; Cie.
Uudet pääomistajat Georg Diehl ja Fritz Erle pestasivat Hans Nibelin yhtiön uudeksi pääsuunnittelijaksi ja hänen johdollaan aloitettiin malliston täydellinen uudelleenmuokkaus. Vuosien 1905–1907 mallisto oli vielä Parsifal-sarjasta muokattu, mutta tämän jälkeen markkinoille tuodut ylä- ja luksusluokan mallit toivat käänteen parempaan. Benz & Cie. saavutti maailmanmainetta myös kilparadoilla. Yhtiön tämän aikakauden tunnetuin malli oli vuoden 1909 Blitzen-Benz. Valmet Automotive
Heinäkuussa 2012 Valmet Automotive ja Daimler AG ilmoittivat Mercedes-Benz A-sarjan valmistussopimuksesta Uudenkaupungin tehtaalla. Valmistus alkoi elokuussa 2013 ja jatkui vuoden 2017 loppuun. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Vaikka DMG myi samaan aikaan paikallis- ja venemoottoreita läpi Euroopan, yhtiön kassatilanne ei ollut hyvällä tolalla. 1890-luvun puolivälin paikkeilla Daimlerin hyvä ystävä ja liikekumppani Frederick Simms lupasi järjestää DMG:lle tilauksia ja lisärahoitusta, ehdolla että Daimler, Maybach ja hän itse saisivat paikan yhtiön johtokunnasta. Vuonna 1896 Daimlerin ja Maybachin yritystoiminta yhdistettiin DMG:n kanssa. Daimler oli 1895 esitellyt kaksisylinterisellä moottorilla varustetun "Vis-á-Vis" -mallin, jonka valmistus siirtyi nyt DMG:n vastuulle. Vuonna 1897 esiteltiin DMG:n ensimmäinen nelipaikkainen tonneau-malli, Daimler Phönix, jonka moottori oli asennettu ajoneuvon etuosaan. Frederick Simms
Simms rakensi vuoden 1889 Bremenin messuille suunnittelemansa ilmakaapelivaunun esittelyä, kun hän tutustui samaisessa näyttelyssä Gottlieb Daimlerin valmistamaan polttomoottorikäyttöiseen raitiovaunuun, joka teki häneen suuren vaikutuksen. Daimler, joka oli kiihkeä anglofiili, oli työskennellyt Englannissa syksystä 1861 kesään 1863, höyryvetureita valmistaneen "Beyer, Peacock & Company" -yhtiön palveluksessa ja piti Englantia teknisen kehityksen kehtona. Näin miehet, joiden elämänpiiri oli saksalais-englantilaisen kulttuurin värittämä ja kiinnostuksen kohteena lupaava tulevaisuuden tekniikka, ystävystyivät, huolimatta siitä että Simms oli lähes kolmekymmentä vuotta Daimleria nuorempi. Daimler Company
Britanniassa liiketoiminnan Daimlerin patenttien alaisilla tuotteilla aloitti insinööri ja liikemies Frederick Simms. Simmsin vanhemmat olivat englantilaista syntyperää, mutta hän oli syntynyt ja kasvanut Hampurissa. Näin saksalainen teknologia oli hänelle tuttua ja suhteet saksalaisiin insinööreihin ja tekniikan alan ihmisiin läheiset. Simms rakensi vuoden 1889 Bremenin messuille suunnittelemansa, ilmakaapelivaunun esittelyä, kun hän tutustui samaisessa näyttelyssä Daimlerin valmistamaan polttomoottorikäyttöiseen raitiovaunuun, joka teki häneen suuren vaikutuksen. Daimler, joka oli kiihkeä anglofiili, oli työskennellyt Englannissa syksystä 1861 kesään 1863, höyryvetureita valmistaneen "Beyer, Peacock & Company" -yhtiön palveluksessa ja piti Englantia teknisen kehityksen kehtona. Näin miehet, joiden elämänpiiri oli saksalais-englantilaisen kulttuurin värittämä ja kiinnostuksen kohteena lupaava tulevaisuuden tekniikka, ystävystyivät, huolimatta siitä että Simms oli lähes kolmekymmentä vuotta Daimleria nuorempi. Mercedes AMG Petronas F1 Team
Talli teki paluun, kun Mercedes-Benz osti yhdessä yhteistyökumppaninsa Aabar Investmentsin kanssa 75,1 prosentin osuuden Brawn GP -tallista marraskuussa 2009 ja vaihtoi sen nimeksi Mercedes GP Petronas F1 Team. Tallipäällikkönä ja osaomistajana jatkoi Ross Brawn. Brawn GP käytti Mercedeksen moottoreita jo debyyttikaudellaan , jolloin se voitti sekä kuljettajien että valmistajien mestaruudet. Deutsche Reichsbahn
DR yhdistyi Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Deutsche Bundesbahniin ja syntyi Deutsche Bahn 1994. Chrysler
Mielihyvä ei kuitenkaan kestänyt kovinkaan pitkään, ja huhut siitä, että "merger of equals" oli itse asiassa peitelty yritysosto, saivat lisäpontta. Daimler oli uuden yhtiön dominoiva osapuoli ja se näkyi selkeästi muun muassa Yhdysvaltain toimintojen johtajanimityksissä. Vuoden 2001 maaliskuuhun mennessä toistakymmentä Chryslerin pitkäaikaista johtajaa oli joko siirtynyt eläkkeelle tai irtisanottu. "Minivanit" olivat pitkään olleet Chryslerin menestystuote, mutta nyt etenkin japanilaismerkit olivat tuoneet tuotteita samoille markkinoille ja tämä leikkasi Chryslerin voittoja. Taistelussa kapenevasta markkinaosuudestaan Chrysler alkoi tarjota ostajille suuria alennuksia sekä matalakorkoisia rahoitussopimuksia ja nämä toimet söivät katetta entisestään. Vuonna 2000 "Chrysler Groupin" johtoon nimettiin saksalainen Dieter Zetsche, D-B:n pitkäaikainen ja kokenut luottomies. Vuonna 2003 Kirk Kerkorian haastoi Zetschen ja DaimlerChryslerin oikeuteen sijoittajien harhauttamisesta. Hän vaati korvauksena miljardia dollaria ja väitti että D-B:n johtaja Jürgen Schrempp oli laskenut liikkeelle valheellisen "merger of equals" -sloganin, jolla omistajat ja sijoittajat oli harhautettu mukaan fuusioon. Fuusion jälkeen yhtiön oskkeen arvo oli ollut jatkuvassa liu'ussa alaspäin. Osakkeen arvo oli vuoden 1999 alkupuolella 108 USD ja maaliskuussa 2003 se oli painunut alle 27 dollarin. Chryslerin tappio vuoden 2000 kolmannella neljänneksellä oli 512 miljoonaa dollaria. Tämän suuruusluokan tappioita yhtiö oli kokenut viimeksi vuonna 1991. Daimler Company
Vuonna 1926 Associated Equipment Company (AEC) ja Daimler perustivat yhteisyrityksen nimeltä "Associated Daimler Company (ADC)". Yhtiön oli määrä valmistaa hyötyajoneuvojen alustoja, joissa voimanlähteenä olisi joko Daimlerin valmistama luistiventtiilimoottori tai AEC:n lautasventtiileillä varustettu. Yhteistyö ei päässyt edes kunnolla alkuun, kun yhtiö jo saman vuoden aikana purettiin. Daimlerille jäi oikeus ADC-nimeen. Samana vuonna esiteltiin ensimmäinen eurooppalainen autokäyttöön sovellettu V12-moottori, Daimler Double-Six. Mercedes-Benz W196
Mercedes-Benzin kehitysjohtaja Rudolf Uhlenhaut loi vuonna 1955 W196 S:n pohjalta edellisvuonna esitellyn 300 SL "Lokinsiipi"-coupén (W198) kaltaisella tuotantokatolla varustetun, tieliikenteeseen soveltuvan muunnelman (kuva; Rudolf Uhlenhautin coupé, Mercedes-Benz -museo), jota valmistettiin kaksi kappaletta. Mallin oli tarkoitettu osallistuvan urheiluautojen pitkän matkan kilpailuihin, joissa tehdas oli 300 SL-kilpamallillaan saavuttanut hyvää menestystä, ja se teki ratadebyyttinsä Ruotsin GP:n harjoituksissa 1955, joskaan Coupé ei osalistunut itse kilpailuun. Se saavutti tehokkaammalla 302 hv-moottorillaan jopa 290 km/t huippunopeuden, joskin Daimler Classic-aineisto kertoo kaikkien W196-versioiden pystyneen ylittämään 300 km/t. Yhtiö kuitenkin luopui ajatuksesta Le Mansin suuronnettomuuden jälkeen, ja vetäytyi moottoriurheilusta kokonaan vuosien 1956-1987 väliseksi ajaksi. Yksi prototyypeistä jäi Rudolf Uhlenhautin käyttöön virka-autona, ja tämä autoyksilö esiintyy monissa ajanjakson valokuvissa isokokoisilla äänenvaimentimilla varustettuna: kilpaversiossahan pakokaasut poistuivat auton kyljessä matkustajan oven etureunan alla esiin sojottavista suorista pakoputkista. Kumpikin W196 S Coupé on edelleen olemassa, ja ne samoin kuin säilyneitä W196:n versioitakin kuuluvat tehdasmuseon noin 1 100 ajoneuvoa (2017) käsittävään, ajoittain muistoajoissa tai näyttelyissä esillä olevaan kokoelmaan. Daimler Company
Tällainen markkinointitapa oli saanut alkunsa jo BSA-autojen yhteydessä ja käytäntöä jatkettiin aina Lanchesterin ja BSA:n autojen valmistuksen loppuun. Jos Lanchesterin isoimmat mallit saivat nimen Daimler, toimi kuvio myös toisinpäin ja ison Daimlerin keulalla saattoi komeilla Lanchesterin maski. Daimler-yhtiön sarjauotantomallisto 1930-luvulla oli äärimmäisen sekava, tarjoten erilaisia kuusi- ja kahdeksansylinterisillä moottoreilla varustettuja autoja eri merkkisinä. Karl Benz
Vuonna 1871 27-vuotias Karl Benz meni töihin August Ritterin perustamaan työpajaan Mannheimissa, joka valmisti myös rakennusmateriaaleja. Benz johti uusien koneiden suunnittelua. Wärtsilä
Wärtsilä Diesel oli kasvanut voimakkaasti Wärtsilän ja sitä seuranneen Metran ostettua 1990-luvulla lukuisia pieniä dieselvalmistajia (esim. NOHAB, SACM, Stork). Wärtsilä Diesel nousi suurten dieselvalmistajien joukkoon ostettuaan konkurssiin ajautuneen Bremer Vulkanin omistaman puolikkaan New Sulzer Dieselistä (NSD) 1997. Loppuosuus kuului Italian valtion omistamalle telakkayhtiö Fincantierille. NSD oli erikoistunut suuriin, hidaskäyntisiin kaksitahtimoottoreihin, kun taas Wärtsilä Dieselin erikoisalaa olivat keskinopeat nelitahtidieselit. Yritysten fuusioiduttua sai alkunsa Wärtsilä NSD. Vuosina 1995–2000 Wärtsilä valmisti nopeakäyntisiä dieselmoottoreita yhdessä yhdysvaltalaisen Cumminsin kanssa. Yhteisyrityksen nimi oli Cummins-Wärtsilä. Mercedes-Benz 630
Mercedes-henkilöautomalli 24/100/140 PS (1924-1926), vuonna 1926 yritysjärjestelyjen jälkeen uudelleen nimettynä Mercedes-Benz Typ 630 (1926-1929), lisämaksusta ahdetulla 160 hevosvoiman moottorilla Mercedes-Benz Typ 630 mit K-Motor (1928-1930), oli valmistajansa Daimler-Motoren-Gesellschaftin, ja myöhemmin sen Benz & Cie.:n kanssa Daimler Benz AG:ksi 28.6.1926 sulautuneen yhtiön huippumalli. Mallinimen hevosvoimalukemat (PS = "Pferdestärke"-sana) edustivat verohevosvoimia sekä tehoa tehdasarvona ilman ahdinta, tai ahdin kytkettynä. Uuden huippumallin suunnittelija Ferdinand Porsche loi myös samankaltaisia teknisiä ratkaisuja noudattavan, pienemmän mutta edustusautoksi luokitellun rinnakkaismallin Mercedes 15/70100 PS, sittemmin 1926-1929 Mercedes-Benz 400. Suuren mallin edeltäjäksi katsotaan DMG:n ennen sotaa lanseeraama, pikemminkin urheilu- kuin loistoautomalli "Mercedes 28/95 PS" (1914-1924). Birmingham Small Arms Company
BSA:n ostettua Daimlerin vuonna 1910 oman malliston valmistus lopetettiin kahden seuraavan vuoden aikana ja korvattiin pienellä, kaksilitraisella ja nelisylinterisellä Knight-moottorilla varustetulla tourer-mallisella Daimlerilla. Siinä oli kolmivaihteinen vaihteisto joka oli rakennettu kierukkavetopyörästön yhteyteen sekä poikittaiset lehtijouset. Autoa valmistettiin myös Stoneleigh-nimisenä Siddeley-Deasyn toimeksiannosta. Nämä autot tunnisti erilaisesta jäähdyttimestä. Tekniset erot olivat suuremmat, sillä Stoneleighissä oli tavanomaisesti sijoitettu vaihteisto sekä Hotchkissin valmistama 1,1-litrainen V2-moottori. Mallin valmistus katkesi vuonna 1915 ja käynnistyi uudelleen vasta 1921 ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Sitä myytiin kohtalaisen hyvin vuoteen 1924 asti. Jaguar
Lyons osti vuonna 1960 Daimlerin merkin ja sijainniltaan hyvän tehtaan moottoriensa valmistukseen. Daimler tunnetaan Englannin vanhimpana automerkkinä. Jaguar jatkoi kunniakkaan nimen vaalimista. Jo Mark II valmistettiin Daimler-nimisenä huippumallina, se malli vielä Daimler-moottorilla 2,5 l V8. Aina vuoteen 2002 asti Daimler-kilpi on koristanut porrasperämallin huippuversiota. Sen jälkeen Daimler oli hyllyllä muutaman vuoden, kunnes se vuonna 2005 teki uuden tulemisensa huippuvarusteltuna Daimler Super 8 -mallina. Mercedes-Benz
Karl Benz ja Gottlieb Daimler kehittivät nopeakäyntisen moottorin ja auton 1880-luvulla. He alkoivat viedä hanketta eteenpäin ja saivat rahoitusta pankeilta ja yhteistyökumppaneilta. Benz perusti yrityksensä Benz & Cie vuonna 1883 ja Daimler yrityksensä Daimler-Motoren-Gesellschaft (DMG) vuonna 1890. Pagani
Vaikkakin Pagani on yksityisessä omistuksessa oleva yhtiö, sillä on yhteistyösuhde Daimler-konsernin, ja etunenässä sen Mercedes-Benzin AMG-divisioonan kanssa. Zondan eri versiot ovat käyttäneet vuosi vuodelta kehittyneempiä versioita Mercedes-Benzin M120 V12-moottoreista; ensimmäinen versio oli iskutilavuudeltaan 6,0 litraa, ja nykyiset (2007) Zondat käyttävät 7,3 litraisia moottoreita, jotka perustuvat Mercedes-Benz SL73 AMG:n moottoriin. Pagani oli myös mukana Chryslerin ME Four-Twelve -superauton kehitystyössä silloin, kun Daimler oli vielä osa aikaisempaa DaimlerChrysler-konsernia. Daimler-Motoren-Gesellschaft
DMG perusti elokuussa 1899, silloisen Itävalta-Unkarin alueelle, tytäryhtiön nimeltä "Österreichische Daimler-Motoren-Commanditgesellschaft Bierenz Fischer u. Co" , nimen pituuden vuoksi yhtiön nimestä käytettiin yleisesti muotoa Austro-Daimler. Daimler Company
Daimler tuli tunnetuksi voimansiirrossa käyttämistään Wilson-esivalintavaihteistosta sekä nestekytkimestä. Ne esiteltiin ensi kertaa, vuoden 1930 lopulla, Light Double-Six -uutuusmallin valinnaisena varusteena ja pian ne olivat käytösä kaikissa Daimlerin ajoneuvoissa, pienimmistä henkilöautoista kuorma- ja linja-autoihin. Tämä sovellus oli käytössä aina 1950-luvun puoliväliin asti, jolloin täysautomaattinen Borg-Warner tuli Daimlerin autojen vaihteistoksi. Lanchesterien automaattivaihteistoksi kaavailtiin myös Hobbs-vaihteistoa, mutta nämä suunnitelmat eivät toteutuneet. Turkin autoteollisuus
Mercedes Benz Türk aloitti tuotannon Istanbulissa (15,7 ha) vuonna 1968 ja Aksarayssa (6,3 ha) 1985. Yrityksestä 85 % on ulkomaisessa omistuksessa. Sen 3 658 työntekijää valmisti 2 039 linja-autoa ja 9 647 raskasta kuorma-autoa. vientiin meni 2 377 ajoneuvoa. Benz &amp; Cie.
Insinööri Carl Benz oli saanut vuonna 1879 kehitettyä valmiiksi ensimmäisen toimintakelpoisen kaksitahtimoottorinsa. Moottorin valmistusta varten oli perustettu "Mannheimer Gasmotorenfabrik" -niminen yritys, joka sijoittajien vaatimuksesta muutettiin osakeyhtiöksi. Koska Benzille jäi yhtiöstä ainoastaan viiden prosentin siivu, hän jätti sen vuonna 1883. Saman vuoden lokakuun ensimmäisenä päivänä hän perusti liikemiesten Max Caspar Rosen ja Friedrich Wilhelm Eßlingerin kanssa "Benz & Cie. Rheinische Gasmotorenfabrik in Mannheim" -nimisen yrityksen. Ensimmäisten neljän toimintakuukautensa aikana uusi yritys myi yli 800 paikallismoottoria. Daimler Company
Daimler Company Ltd, vuoteen 1910 asti Daimler Motor Company Ltd, oli brittiläinen ajoneuvoja valmistanut yhtiö. Liikemies Harry J. Lawson perusti yhtiön Lontooseen vuonna 1896. Myöhemmin pääkonttori ja ajoneuvojen valmistus siirtyivät Coventryyn, luoteis-Englantiin. Lawson hankki oikeudet Daimler-nimen käyttöön sekä Gottlieb Daimleriilta että Daimler-Motoren-Gesellschaftilta. Wilhelm Maybach
Prototyypi valmistui joulukuussa 1900 ja seuraavana vuonna Jellinek hankki autolla kilpailumenestystä, joka kasvatti yhtiön automyyntiä ja uskoa autojen valmistuksen tulevaisuuteen. Moottorille annettiin nimeksi "Daimler-Mercedes", Emil Jellinekin tyttären lempinimen mukaan. DMG rekisteröi Mercedeksen viralliseksi tavaramerkikseen vuonna 1902. Mercedes 35 -mallia seurasi vuonna 1902 esitelty Mercedes-Simplex-mallisto Hymer
Vuonna 1971 esiteltyä Mercedes-Benz L508 D:n alustalle rakennettua Hymermobil 550:tä voidaan pitää ensimmäisenä puoli-integroituna matkailuautona. Vuonna 1974 Hymer kehitti ensimmäisen täysintegroidun matkailuauton, Hymermobil 660:n. Pian markkinoille tuli siitä kehitetty lippulaivamalli 720, joka nosti matkailuautoilun kokonaan uuteen luokkaan. Autossa oli täysin varusteltu keittiö, jääkaappi ja pesuhuone. Samat varusteet tulivat myös edullisempiin 620- ja 520-malleihin.
Hymer, Eriba, Dethleffs ja T.E.C. (nykyisin LMC) yhdistyivät vuonna 1980. Yhteisyritys listautui pörssiin 1990. Hymer osti Niesmann & Bischoffin vuonna 1996, ja Bürstnerin 1998. Samana vuonna Hymer perusti myös tarvikevalmistaja Moveran. Hymer osti lisäksi italialaisen matkailuautovalmistaja Laikan vuonna 2000. Hymer ja Dethleffs perustivat Capron Ltd:n, joka valmistaa Carado- ja Sunlight-merkkisiä matkailuautoja. Zentralbahn
Jura–Bern–Luzern-yhtiö (JBL) avasi vuonna 1888 Brünigbahnin radan välillä Brienz–Alpnachstad. Seuraavana vuonna rata jatkettiin Luzerniin. JBL:stä tuli osa Jura–Simplon-yhtiötä (JS), joka yhdistettiin valtiolliseen SBB:hen vuonna 1903. SBB rakensi Brienz – Interlaken Ost -yhteyden, joka otettiin käyttöön vuonna 1916. C. Benz Söhne
Sodan päätyttyä yritys jatkoi henkilöautojen tuotantoa vanhoilla malleilla. Saksan sodanjälkeinen talouslama ja hyperinflaatio ajoivat kuitenkin pienen autotehtaan ahtaalle ja yritys luopui autojen valmistuksesta vuosien 1923–24 aikana. Benzin ja DMG:n fuusion yhteydessä Benzin perheyrityksestä tehtiin konepajayhtiö "C. Benz Söhne GmbH", joka valmisti komponentteja konsernin hyötyajoneuvoihin. Panzerkampfwagen III
Daimler-Benz, Krupp, MAN ja Rheinmetall valmistivat prototyypit, joita testattiin 1936 ja 1937, jolloin Daimler-Benzin prototyyppi valittiin. Ensimmäinen Panzer III A valmistui toukokuussa 1937, ja yhteensä kymmenen vaunua valmistettiin samana vuonna. Mallit A–D olivat vielä prototyyppiasteella ja niissä on huomattavia eroja. Esimerkiksi D-mallissa on vielä kahdeksan alatelapyörää, kun kaikissa tuotantomalleissa niitä on kuusi. Näistä myös vain puolet aseistettiin. Vuosina 1937–1940 Kruppin valmistaman Panzerkampfwagen IV:n ja Daimler-Benzin Panzer III:n osia pyrittiin standardoimaan. Ensimmäinen malli, jota valmistettiin merkittävästi, oli E vuonna 1939. Panssarointi siinä oli vahvimmillaan 30 mm. Mercedes-Benz
Vuonna 1926 nuo Saksan kaksi johtavaa ja kaksi maailman vanhinta autojen valmistajaa yhdistivät toimintansa, ja Daimler-Benz syntyi. Silloin luotiin uusi tuotemerkki, johon yhdistettiin kummankin jo olemassa olleen tuotemerkin tunnusomaiset piirteet. DMG:lle kuuluva kolmisakarainen tähti ympäröitiin tuotenimellä ”Mercedes” ja yhtä kuuluisalla nimellä ”Benz”, jonka laakeriseppele liitti nämä kaksi nimeä yhteen. Frederick Simms
Simms aloitti Daimlerin moottoreiden Britannian maahantuonnin vuonna 1890 ja ne esiteltiin aluksi vene- ja paikallismoottorikäyttöön. Sopimuksella joka on päivätty 18. helmikuuta vuonna 1891, hän sai oikeudet Daimlerin patenttien alaisten tuotteiden valmistukseen ja myyntiin Brittiläisen imperiumin alueella. Tätä tehtävää varten hän perusti heinäkuussa 1891 Lontooseen "Simms & Co Consulting Engineers" -yhtiön. Vuoden 1893 toukokuussa Simms perusti "Daimler Motor Syndicate Ltd:n", jonka alaisuuteen kaikki Daimleriin sidoksissa olleet toiminnot ja sopimukset siirrettiin. Heinäkuussa 1895 hän aloitti Daimlerin moottoreita voimanlähteenään käyttävien Panhard & Levassor -autojen edustuksen Britanniassa. Simms pyysi ystävänsä Gottlieb Daimlerin uuteen yritykseen konsultoivaksi insinööriksi. Daimler Company
Autokauppa kangerteli, koska ostajat odottivat väliaikaiseksi nimetyn, korotetun autoveron laskua. Vuonna 1951 esitellyn luksusmallin 3-litre Regencyn valmistus lopetettiin seuraavana vuonna vain 52 valmistuneen auton jälkeen. Yhtiö sinnitteli eteenpäin ja pudotti kaikkien malliensa hintoja saadakseen aikaan edes jollakin lailla riittävää myyntiä. Yhtiön henkilöstökulut olivat melkoiset, koska palkkalistoilla oli tuolloin yli 4 000 henkilöä. BSA:n johtajana toisen maailmansodan alkuvuosista asti toiminut Sir Bernard Docker otti vastuulleen myös Daimlerin johtamisen vuonna 1953. McLaren
Kaudeksi 1995 McLaren valitsi moottoritoimittajakseen Mercedes-Benzin. Käytännössä moottorit valmisti Mercedeksi aluksi osittain ja myöhemmin kokonaan omistama Ilmor, joka on jatkanut moottoritoimittajana tähän päivään saakka, vuodesta 2005 Mercedes-Benz High Performance Engines -nimellä. Vuonna 2000 Mercedes-Benzin omistaja DaimlerChrysler AG osti 40% McLaren Groupista. Daimler Company
Samoihin aikoihin liikemies Harry J. Lawson oli tutkinut mahdollisuutta autojen kaupalliseen valmistamiseen ja hän hankki haltuunsa kaikki alaan liittyvät patentit, jotka vain kykeni. Vuonna 1895 hän osti Simmsiltä Daimler-moottoreiden valmistamisen patenttioikeudet sekä tämän yhtiön ja muutti Daimler Motor Syndicate Ltd:n "British Motor" -syndikaatiksi. Lawson näki tulevaisuuden olevan moottorikäyttöisten vaunujen ja pääeste niiden kaupallisen myynnin kasvulle oli laki, joka määräsi ajoneuvon edessä kulkemaan henkilön punaista varoituslippua heiluttaen. Laki oli peräisin vuodelta 1865, ja se oli säädetty itseliikkuvien höyrykäyttöisten koneiden ihmisille ja hevosille aiheuttaman vaaran välttämiseksi. Lawson sai vaikutusvaltaisten suhteidensa ansiosta vaikutettua lakiasäätäviin elimiin ja vuonna 1896 ajoneuvojen suurimmaksi sallituksi nopeudeksi sallittiin 12 mailia tunnissa (n. 19 km/h). Lakimuutoksen kunniaksi Lawson organisoi autoilla ajettavan Lontoo–Brighton-retkeilyajon ("Emancipation Day drive"), joka ajetaan edelleen vuosittain. Maybach
Willhelm Maybach (1846–1929) perusti 1920-luvulla "Maybach-Motorenbau GmbH" -nimisen yrityksen, joka tunnettiin maailmansotien välisenä aikana aikansa laadukkaimpien autojen valmistajana, jolle tyypillistä oli tekninen edistyksellisyys. Toisen maailmansodan aikana kaikki saksalaiset panssarivaunut oli varustettu Maybach-moottoreilla, joista kuuluisin lienee Tigerissä ja Pantherissa käytetty HL 230. Vuonna 1966 Maybach-Motorenbau yhdistyi Daimler-Benzin kanssa, jonka jälkeen se tunnettiin nimellä Maybach Mercedes-Benz Motorenbau GmbH. Vuonna 1969 yhtiön nimeksi tuli Motoren- und Turbinen-Union Friedrichshafen GmbH, eli MTU. Saksan jälleenyhdistyminen
Virallisesti valtiot yhdistyivät 3. lokakuuta 1990. Saksan demokraattisen tasavallan loppuaikojen viisi maata, eli osavaltiota sekä jälleen yhdistynyt Berliini liittyivät Saksan liittotasavaltaan. Toinen vaihtoehto olisi ollut kahden likimain tasavertaisen valtion liittyminen yhdeksi uudeksi, jolle olisi sitten pitänyt kehittää muun muassa perustuslaki. Valittu linja oli yksinkertaisempi toteuttaa, mutta se on aiheuttanut monelle Itä-Saksassa ja Itä-Berliinissä asuneelle tunteita joutumisesta läntisen Saksan liittotasavallan ”miehittämäksi” tai ”valloittamaksi”. Daimler Company
Sodan päätyttyä autoteollisuuden oli käynnistettävä siviilituotantonsa sotaa edeltäneillä malleilla – vasta 1940-luvun lopulla valmistajat saivat markkinoille moderneja malleja. Uusi Lanchester 10 näytti samanlaiselta kuin kilpailijan malli, Ford Prefect, jonka koripellit tulivat samalta valmistajalta. Uutena mallina esiteltiin Eighteen, jossa käytettiin teräspulan takia runsaasti alumiinia. Malli oli jatkokehitetty ennen sotaa valmistetusta New Fifteen-mallista. Varustepuolella tapahtui hieman kehitystä. Isot DE27- ja DE 36-mallit olivat ensimmäiset sarjatuotantona valmistetut autot, jotka oli varustettu sähkötoimisilla lasinnostimilla. Daimler Company
Marraskuun 25. päivänä, vuonna 2008 julkistettiin virallisesti tieto, että intialainen monialayhtiö Tata Group ja sen ajoneuvoja valmistava tytäryhtiö Tata Motors on ostanut Jaguarin, Daimlerin ja Lanchesterin nimi- ja valmistusoikeudet. Tätä artikkelia kirjoitettaessa, vuonna marraskuussa 2015, Daimler- ja Lanchester-merkkien alla ei valmisteta ajoneuvoja. Saksalainen Daimler AG omisti Tata Motorsista 5,34 prosenttia 2010 vuoteen asti. Bertha Benz
Bertha Ringer syntyi vuonna 1849 lounais-Saksan Pforzheimin kaupungissa. Hän rahoitti henkilökohtaisella omaisuudellaan sulhasensa Carl Benzin yritystoimintaa, josta kehittyi Benzin ensimmäinen patentoitu automobiili. Naimattomana naisena hänellä oli tähän mahdollisuus, avioiduttuaan Benzin kanssa hän, tuon ajan lainsäädännön mukaan, menetti oikeutensa omaisuuden hallintaan. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Yhtiön kolmas tuotantokeskus valmistui vuonna 1915. Sotatoimien vuoksi tehdas keskittyi lentokoneiden ja lentokonemoottorien valmistukseen. Tuotantoon kuului muun muassa Mercedes D III -moottori, joka oli ensimmäisen maailmansodan aikan kaikkein yleisin voimanlähde saksalaisissa lentokoneissa. Sodan jälkeen rauhanehdot määräsivät lentokonetuotannon lopetettavaksi ja tehdas siirtyi valmistamamaan maakulkuneuvoja. Wilhelm Maybach
Vuonna 1998 Daimler-Benz AG yhdistyi Chrysler Corporationin kanssa ja muodosti DaimlerChrysler-yhtiön. Vuonna 2002 uusi yhtiö elvytti "Maybach"-nimen mallistonsa yläpään brändiksi. Benz &amp; Cie.
Vuonna 1891 Benz otti autoissaan käyttöön niihin soveltamansa Ackermannin ohjausjärjestelmän. Vuoden 1886 aikana yritys myi 80 kappaletta Benzin paikallisvoiman tuottamiseen tarkoitettuja kaksitahtimoottoreita, vuonna 1891 niitä toimitettiin tehtaalta noin 500 kappaletta, joista suurin osa vientiin. Vuoteen 1893 mennessä yritys oli valmistanut ainoastaan 69 ajoneuvoa, mutta tultaessa vuosisadan vaihteeseen määrä oli jo 1709 kappaletta. Yrityksen työntekijöiden määrä oli alkuvuosina 40 henkeä, vuosisadan vaihteessa 430. Karl Benz
Benzin täytyi kehittää jonkinlainen yhteistyö valokuvaaja Emil Bühlerin ja tämän juustokauppias veljen kanssa, jotta saisi lisärahoitusta. Uudesta yrityksestä tuli osakeyhtiö Gasmotoren Fabrik Mannheim vuonna 1882. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Daimler-Motoren-Gesellschaft tai lyhyesti DMG oli saksalainen, moottoreita ja ajoneuvoja vuosina 1890–1926 valmistanut yhtiö. Yhtiön perustivat Gottlieb Daimler ja Wilhelm Maybach ja sen ensimmäinen sijaintipaikka oli Cannstattissa (nykyisin Bad Cannstatt, Stuttgartin metropolin sisällä oleva itsehallinollinen alue). Gottlieb Daimler kuoli vuonna 1900. Vuonna 1903, alkuperäisten toimitilojen tuhouduttua tulipalossa, yhtiön liiketoiminta siirrettiin Untertürkheimiin (nykyisin Stuttgartin metropolin sisällä oleva itsehallinollinen alue) ja edelleen Berliiniin, vuonna 1922. Yhtiöllä oli tuotantolaitokset myös Marienfeldessä (nykyinen Berliinin metropolin kaupunginosa) sekä Sindelfingenin kaupungissa, lähellä Stuttgartia. Bertha Benz Memorial Route
Karlsruhesta kotoisin oleva Carl Benz rakensi vuonna 1886 Mannheimissa ensimmäisen auton (patentti numero 37435 29. tammikuuta 1886), joka ei kuitenkaan heti ollut menestys. Bertha Benz, Karl Benzin vaimo, osoitti keksinnön toimivuuden elokuussa 1888, kun hän mieheltään salaa lähti automatkalle Benz Patent-Motorwagenin mallilla numero 3 Mannheimista kotikaupunkiinsa Pforzheimiin ja takaisin. Tuolla automatkalla oli oma merkittävä osuutensa auton suosituksi tulemisessa. Wilhelm Maybach
Vuonna 1869 Maybach seurasi Daimleria vetureita ja rautiekalustoa valmistaneeseen Maschinenbau-Gesellschaft Karlsruhe AG:hen. Daimler kuului yhtiön operatiiviseen johtoon ja yhdessä Maybachin kanssa he viettivät yökausia keskustellen moottorisuunnittelun uusista näkymistä, metallintyöstöstä ja kaikista muista tekniikkaan liittyvistä asioista. Mercedes-Benz 600
Mukavuusvarustelu tuotti Daimler-Benzin suunnitteluryhmälle päänvaivaa. Se halusi välttää yhdysvaltalaiskilpailijoidensa käyttämät lukuisat painavat, matkustamotilaa kaventavat sähkömoottorit. Yhtiö järjesti viimein kilpailun Werner Breitschwerdtin johdolla luodun sähköisen, ja Ernst Fialan johdolla suunnitellun hydraulisen ratkaisun välillä. Sähkötoiminen varustelu olisi edellyttänyt kahden akun järjestelmää, eivätkä suunnitteluryhmän erittäin korkealle asetetut tavoitteet osittain olleet edes täytettävissä sähkötoimisina (katso neljännen sukupolven Lincoln Continental-avoauton 1961-1967 äärimmäisen monimutkainen sähköhydraulinen katon ja takaluukun motorisoitu mekanismi), minkä vuoksi elegantti keskitetty hydrauliikkajärjestelmä voitti. Se käytti istuinsäätöjä, ikkunannostimia, kattoluukkua, tuuletusluukkuja, seisontajarrun laukaisua, tavaratilan kantta, iskunvaimenninsäätöjä ja ovien "soft close"-funktiota. Hydrauliikkajärjestelmän etuja ovat pieni koko, keveys, muunneltavuus ja äänetön toiminta, mutta se on kallis ja monimutkainen. Ilmailualalla käytetyt aktuaattorit olivat yhtiön tarkoituksiin liian painavia tai kookkaita, joten niistä kehitettiin Sindelfingenissä riittävän pienet versiot. Edustusauton tuli myös kilpailijoistaan poiketen tarjota erinomainen, jopa urheilullinen ajettavuus yhdistettynä ennen kuulumattomaan mukavuuteen - tehdä mahdottomasta totta niin kuin maailman vanhimmalta autonvalmistajalta saattoi vaatia: näin W100 sai maavaran vakiona pitävän ilmajousituksen, joka salli tarvittaessa myös maavaran korottamisen. Painejärjestelmää hyödynnettiin myös jarrujen tehostuksessa ja merkinantolaitteistossa. Leyland Motors
Vuonna 1968 yhtiö fuusioitui British Motor Holdingsin (BMH) kanssa, muodostaakseen British Leyland Motor Corporationin (BLMC). BMH:n mukana uuteen yhtiöön siirtyi tunnettuja merkkejä kuten: Daimler, Guy, BMC, Austin and Morris. Daimler Company
Vuonna 1954 Daimler esitteli vuosikymmenien tauon jälkeen urheilullisemman malliston, Conquest DJ250-sarjan. Lanchesterin oli tarkoitus aloittaa 1,6-litraisella moottorilla varustetun "Spriten" valmistus. Voimansiirto oli aikomus toteuttaa Hobbsin "Mechamatic"-automaattivaihteistolla, nestekytkimen sijaan, mutta teknisiä ongelmia kasautui niin paljon, että jo 15:n valmistuneen Spriten jälkeen hanke hylättiin ja Lanchesterien valmistus lopetettiin. Vuonna 1955 Daimler esitteli Regencyyn perustuvan, 137 hevosvoimaisen, "One-O-Four DF310" -mallin, joka saavutti sadan mailin tuntinopeuden. Jack Sangster, joka oli myynyt moottoripyöriä valmistaneet yhtiönsä, Ariel Motorcyclesin ja Triumph Engineering Co Ltd:n BSA:lle vuonna 1951, siirtyi Bernard Dockerin paikalle Daimler Companyn johtoon vuonna 1956. Vuonna 1957 nestekytkimen käyttö Daimlerin henkilöautoissa lopetettiin ja yhtiö siirtyi käytämään täysautomaattisia vaihteistoja. Hyötyajoneuvojen tuotannossa nestekytkin pysyi edelleen voimalinjan rakenteena. Viimeinen nestekytkimellä varustettu henkilöautomalli oli DK400. Auto
Vasta vuonna 1885 valmistettiin ensimmäinen nykyaikaisen polttomoottorin avulla liikkuva auto, Benz Patent-Motorwagen. Sen valmisti Karl F. Benz, kuuluisan Mercedes-Benz-konsernin perustaja. Lähes yhtä aikaa toinen saksalainen, Gottlieb Daimler, kehitteli oman versionsa polttomoottoriautosta, mutta kunnia ensimmäisestä nykyaikaisesta autosta annetaan Benzille. Daimlerin kanssa yhteistyössä toimi saksalainen Nicolaus Otto, jonka ottomoottorina tunnettu polttomoottorityyppi on nykyäänkin useimmissa henkilöautoissa käytössä, mutta Daimler kehitteli omalla tahollaan yli kolme kertaa nopeammin pyörivän moottorinsa. Hieman Benzin ja Daimlerin autojen valmistumisen jälkeen autoteollisuus alkoi ottaa huikeita askelia eteenpäin, ja etenkin ranskalaiset tulivat tunnetuiksi autojen kehittämisestä. Muun muassa kitkakytkin, ketjuveto ja tasauspyörästöllä varustettu vaihteisto kehitettiin näihin aikoihin. Myöhemmin ketjuveto tosin vaihtui jäykkään kardaanivetoon ja tasauspyörästö siirrettiin vaihteistosta taka-akselin keskivaiheille. 1890-luvulla julkistettiin myös toisenlainen moottorityyppi, nimittäin Rudolf Dieselin dieselmoottori. Siinä käytettiin vaikeammin palavaa dieselöljyä bensiinin sijasta, eikä polttonestettä suihkutettu seoksena ilman kanssa, vaan molemmat syötettiin erikseen. Frederick Simms
Vuonna 1895 Simms myi Daimler Motor Syndicaten liikemies Harry Lawsonille, joka muutti sen nimen "British Motor Syndicateksi". Tämä oli alkusysäys Daimler Motor Company of Coventryn ja brittiläisen autojenvalmistuksen synnylle. Mutta ennen kuin Simmsin ja Lawsonin välinen kauppa oli mahdollinen, Simmsin tuli saada suostumus patenttioikeuksien siirtoon kaikilta hänen aiemmilta sopijakumppaneiltaan eli sekä Gottlieb Daimlerilta että Daimler-Motoren-Gesellschaftilta. Saksassa tilanne oli se, että DMG oli talousvaikeuksissa ja Gottlieb Daimler yhdessä Wilhelm Maybachin kanssa olivat ulkona yhtiöstä, oman ajoneuvoprojektinsa kimpussa. Simms lupasi järjestää DMG:lle lisää pääomaa, ehdolla että Daimler ja Maybach otetaan takaisin yhtiön johtokuntaan ja myös hänelle itselleen varataan johtokunnasta yksi istuin. Näin tapahtui, ja voidaan todeta että Simmsin suorittamalla DMG:n pelastumisella oli suuri vaikutus eurooppalaiseen ajoneuvoteollisuuteen, koska myöhemmin DMG yhdistyi Karl Benzin yhtiön kanssa, muodostaen maailmanlaajuiseksi toimijaksi kasvavan Daimler-Benz AG:n. Simms toimi Coventryn Daimlerin konsultoivana insinöörinä, mutta hän ei kuulunut yhtiön johtokuntaan.
Vuonna 1896 Simms, yhdessä Lawsonin kanssa organisoi Lontoon ja Brightonin kaupunkien välisen autojen retkeilyajon, jolle hän antoi nimen "Emancipation Day drive". Emancipation Day on orjuuden lopettamisen muistopäivä ja tällä nimellä Lawson halusi korostaa sitä, kuinka Britannian silloinen tieliikennelaki kahlitsi autoilijoita. Lawsonin mielestä "Red Flag Act" vuodelta 1865, eli laki joka määräsi ajoneuvon kattonopeudeksi maaseudulla 4 mph (6 km/h) ja kaupungissa 2 mph (3 km/h), ja määräsi ajoneuvon edellä kulkemaan henkilön punaista merkkilippua heiluttaen, oli suurin hidaste autojen valmistamiselle ja myynnille. Tämän ensimmäisen, protestiluontoisen ajon muistoksi, ajetaan nykyisin vuosittainen Lontoo-Brighton retkeilyajo. Daimler Company
Vuonna 1930 Daimler luopui tytäryhtiöstään, "Daimler Hire:sta", joka oli tarjonnut limousiineja kuljettajineen vuokrapalveluna. Suuren sodan jälkeen palvelukonseptiin oli liitetty lentotaksi-palvelu, joka asiakkaan tilauksen mukaan lensi haluttuihin kohteisiin Britaniassa ja manner-Euroopassa. Lisäksi yhtiö luopui osuuksistaan Singer Motorsissa mutta samaan aikaan siihen liitettiin BSA:n omistukseensa hankkima Lanchester Motor Company. Alkuun yhtiöt valmistivat autoja selkeästi eri merkeillä eri hinta- ja kokoluokkiin ja vain Lanchesterin suurimmat mallit nimettiin Daimlereiksi. 1930-luvun puolivälin paikkeilla nämä kaksi merkkiä kuitenkin jakoivat komponentteja keskenään ristiin ja esimerkiksi vuoden 1936 "Lanchester 18" ja "Daimler Light 20" eroavat toisistaan vain varusteiden ja maskin osalta. Daimler Company
Vuonna 1959 esitellyt uutuusmallit eivät tehneet kauppaa odotetunlaisesti. "Majestic Major" -mallia, joka oli Britannian markkinoiden nopein kuusipaikkainen auto, ei kyseisenä vuonna myyty yhtä ainoaa ja rivakkaa lasikuitukorista Dart/SP250-malliakin vain 110 kappaletta. Daimlerin kohtalo näytti jo melkein sinetöidyltä, mutta vuonna 1960 Daimlerin johtaja Jack Sangster sekä Jaguarin johtaja Sir William Lyons saivat neuvoteltua sopimuksen, jolla Daimler Companyn työkalut, tuotantolaitokset sekä nimi siirrettiin Jaguar Carsin omistukseen. Ensimmäinen fuusion myötä syntynyt Daimler oli vuonna 1962 esitelty 2.5 V8, jossa Jaguar MK II:n koriin oli istutettu Daimlerin V8-moottori. Tästä mallista tuli kaikkien aikojen myydyin Daimler ja se peittosi suosiossa samaa koria käyttäneen, 2,4 litran rivikuutosella varustetun Jaguarin. Daimler Company
Vuodesta 1903 lähtien jäähdyttäjän kennon päätysäiliöiden nesteputket ja jäähdytinsiivekkeet ovat olleet Daimlerin näkyvä tunnusmerkki. Myöhemmin, kun jäähdytinkenno piilotettiin maskin taakse, suojaan vaurioilta, kennon nesteputkia imitoiva teema jäi Daimlerin designin tunnusomaiseksi piirteeksi. Jäähdyttimen päätysiivekkeet ovat selvästi nähtävillä vuoden 1903 Daimler Tonneauta esittävässä kuvassa. Daimler-Motoren-Gesellschaft
Alkuperäiset Cannstattin tehtaat tuhoutuivat tulipalossa heinäkuun 10. päivän vastaisena yönä, vuonna 1903. Tulipalossa tuhoutui rakennusten lisäksi 93 loppuun valmistettua Mercedes-autoa, mikä oli neljännes yhtiön vuosituotannosta, kaikki autojen valmistukseen tarvittavat koneet ja työkalut sekä pieni ajoneuvohistoriallinen museo, jossa säilytettiin muun muassa Gottlieb Daimlerin valmistamaa ensimmäistä moottorikäyttöistä maakulkuneuvoa, Reitwagen-moottoripyörää. Le Mansin onnettomuus 1955
Le Mansin onnettomuuden seurauksena Mercedes-Benz vetäytyi yhtiönä moottoriurheilusta lokakuussa 1955 johtokuntansa päätöksellä, vaikka sen kilpailuosasto oli tuolloin jo valmistelemassa kalustoa kaudelle 1956, ja muun muassa suunnitellut nelivedon käyttöön ottoa. On myös esitetty (viite 4), että päätös olisi kustannussyistä tehty jo keväällä 1955, eli ettei Le Mans-tragedia ollut sen peruste. Päätös jäädä pois jäi voimaan aina vuoteen 1987 saakka, ja yhtiö tuli hopeanuolillaan AMG-Mercedes-nimellä mukaan Formula 1-sarjaan vasta kaudella 2010, eli vajaat 55 vuotta Le Mans-suuronnettomuuden jälkeen. Myös Bristol, jonka kuljettajat olivat saavuttaneet 2-litraisilla kilpa-autoillaan vuoden 1955 Le Mans-kilpailun sijat 7.-9. (kolmoisvoiton omassa luokassaan) lakkauttaisi myöhemmin samana vuonna tehdastiiminsä sen kahden kilpakuljettajan menehdyttyä erillisissä onnettomuuksissa, eli Le Mans oli viimeinen kilpailu johon valmistaja osallistui. Katuradoilla ajettavien osakilpailujen poistuminen aiheutti myös valmistajien ja valmistusmaiden välisten voimasuhteiden muutoksia: italialaisvalmistajien röykkyisiä katuja kestävien, vahvarakenteisten autojen sijaan tasaiset moottoriradat tai lentokentät painottivat osaamista autojen alustatekniikassa, millä saralla britti- ja saksalaisvalmistajat olivat aluksi etevämpiä. Jaguar D-Type voittaisi Le Mans-kilpailun myös 1956 (tehdastiimi) sekä 1957 (yksityistiimi, Jaguarin luovuttua oman kilpatallin ylläpitämisestä). Daimler Company
Iso-Britannian aloitettua sotatoimet Euroopan mantereella vuonna 1914 myös Daimler siirtyi sotatuotantoon. Ajoneuvojen valmistuksen painopiste siirrettiin kuorma- ja linja-autojen valmistukseen. Lisäksi tuotantokapasiteettia nostettiin ja tehtaat alkoivat valmistaa moottoreita myös muille ajoneuvovalmistajille, tykinvetäjiin ja uuteen keksintöön, tankkiin. Lisäksi yhtiö valmisti lentokoneiden tähtimoottoreita ja kokonaisia lentokoneita sekä kenttätykkien kranaattien kuoria. Mercedes-Benz 600
Saksan liittotasavalta nousi toisen maailmansodan tuhoista vahvalla ”talousihmeellään”. Se vaurastui paitsi Yhdysvaltain 1940-luvun lopulla kommunismin torjumiseksi jakaman Marshall-talousavun vuoksi, myös hoitamalla talousasiansa hyvin. Vuonna 1957 silloinen Länsi-Saksan talousministeri Ludwig Erhard uskalsi jo luvata kirjassaan "Wohlstand für Alle" vaurautta koko kansalle. Sodasta elpynyt Daimler-Benz AG palasi jo 1950-luvun alussa edustus- ja urheiluautojen luokkiin 300-mallinsa eri versioilla, ja aloitti pian myös osallistumisen moottoriurheiluun uudelleen. Tämä urheilutoiminta sai kuitenkin murheellisen lopun, sillä vuoden 1955 Le Mans -kilpailun aikana tapahtui traaginen onnettomuus. 300 SLR -urheiluautolla (W196S) kilpaillut Pierre Levegh osui Lance Macklinin rumpujarruilla varustettuun Austin-Healey 100 STC-kilpuriin, kun tämä joutui törmäyksen välttääkseen väistämään levyjarrullisella Jaguarilla äkisti varikkokäyntiä varten hidastanutta Mike Hawthornea. 300 SLR sinkoutui Macklinin luiskaperäiseen kilpuriin törmättyään korkeassa kaaressa radan reunaesteisiin, sen putkiristikkorunko murtui, ja kilpurin raskas moottori sekä etuakselisto lensivät täpötäydelle katsomoalueelle. 83 katsojaa sekä Levegh itse saivat surmansa, ja 120 katsojaa loukkaantui, eli kyseessä oli moottoriurheilun pahin onnettomuus. Suurkatastrofin takia Mercedes-Benz vetäytyi moottoriurheilusta johtokuntansa päätöksillä vuosien 1956–1987 ajaksi. Samalla yhtiön legendaarinen moottoriurheiluosasto ja sen johtaja, 300 SLR:n isä, tohtori Rudolf Uhlenhaut, jäivät vaille töitä – eli suunnittelukapasiteettia vapautui kriittisellä hetkellä sarjatuotanto-ajoneuvoihin. Britannian autoteollisuus
Brittiläisen autoteollisuuden alkujuuret ovat autoilun alkuajoissa 1800-luvun lopulla. Lontoolainen insinööri Frederick Simms tutustui saksalaiseen Gottlieb Daimleriin, joka oli vuonna 1885 patentoinut uudenlaisen bensiinimoottorin. Simms hankki oikeudet Daimlerin moottoreihin Britanniassa ja perusti 1893 yrityksen nimeltä The Daimler Motor Syndicate Limited. Kesäkuussa hän toi Englantiin Daimler-moottorilla varustetun Panhard & Levassor -automobiilin, jolla ajettiin Southamptonista Malverniin. Vuonna 1896 Simms kuitenkin myi yrityksensä Harry J. Lawsonille, joka osti Coventrystä käytöstä poistetun puuvillatehtaan ja muunsi sen autojen ja moottoreiden valmistukseen sopivaksi. Muitakin yrittäjiä oli liikkeellä samaan aikaan. George Lanchester valmisti 1895–1896 autoja ranskalaisista ja saksalaisista osista. Vuonna 1891 walesiläinen kaivosinsinööri Richard Stephens palasi opintomatkaltaan Yhdysvalloista ja perusti polkupyörä- ja autoverstaan Somersetin Clevedoniin, jossa hän valmisti tiettävästi ensimmäiset täysin brittiläisistä osista kootut moottoriajoneuvot. Vuonna 1900 myös Wolseleyn lampaankeritsemiskonetehtaan johtaja Herbert Austin alkoi rakentaa nelipyöräisiä autoja täysin brittiläisistä osista. Tästä toiminnasta kasvoi Birminghamiin Britannian 1910-luvun suurin autonvalmistaja Wolseley, joka valmisti noin 3 000 autoa vuodessa. Sen ohi tuotantomäärissä meni Henry Fordin Manchesteriin vuonna 1913 perustama autotehdas yli 7 000 automobiilin vuosituotannollaan. Coventryssä vuodesta 1898 toiminut Humber ylsi samaan aikaan noin 2 500 autoon ja vuonna 1901 perustettu Sunbeam 1 700 autoon.