Mihin vesistöalueeseen pääosa Noormarkusta kuuluu?
Noormarkku
Pääosa Noormarkusta kuuluu Karvianjoen vesistöalueeseen.
Norja
Norjalle kuuluvat Huippuvuorten () saariryhmä ja Jan Mayen Pohjoisella jäämerellä sekä Bouvet’nsaari Etelä-Atlantilla. Lisäksi Norja katsoo itselleen kuuluviksi Kuningatar Maudin maaksi kutsutun sektorin Etelämantereesta sekä antarktisen . Pohjois-Pohjanmaan maakunta
Valtaosa Pohjois-Pohjanmaan vesistä laskee länteen Pohjanlahteen, mutta osa laskee Maanselän päävedenjakajan vaikutuksesta itään Vienanmereen. Suomenselän vedenjakajalta alkavat Kalajoen, Pyhäjoen ja Siikajoen vesistöt peittävät maakunnan lounaisosan miltei kokonaisuudessaan. Siikajoen ja Oulujoen vesistön väliin jää samaan suistoon laskeva, Liminganjoen, Temmesjoen, Tyrnävänjoen ja Ängeslevänjoen muodostama vesistö. Maakunnan keski- ja itäosia hallitsee Maanselän vedenjakajalta alkava Oulujoen vesistö, joka kattaa runsaan kolmanneksen koko maakunnan pinta-alasta. Vesistön keskusjärvi on Kainuun puolella sijaitseva Oulujärvi. Oulujoen vesistön pohjoispuolelta jää maakunnan alueelle vielä valtaosa Kiiminkijoen vesistöä, Iijoen vesistö ja Kuivajoen vesistö alajuoksultaan. Koillisessa Kuusamon järvialueen vedet virtaavat Maanselän vedenjakajan jakamina Vienanmereen Koutajoen vesistön kautta; tähän kuuluvat Oulankajoen ja Kitkajoen jylhät erämaakosket. Kuusamon reitin latva-alueen järviä lukuun ottamatta Pohjois-Pohjanmaan kaikkia suurimpia järviä säännöstellään. Oulujoki on valjastettu kokonaisuudessaan energiantuotantoon, ja koko vesistö on Suomen energiantuotannossa Kemijoen jälkeen toisella sijalla. Huomattavat energiavarat käsittävä Iijoen vesistö on rakennettu alajuoksultaan. Myös Siika-, Pyhä- ja Kalajokeen on rakennettu joitakin pienehköjä vesivoimaloita. Vesien säännöstelemiseksi on mainittuihin vesistöihin padottu tekojärviä, joista huomattavin on Siikajoen vesistöön rakennettu Uljuan tekojärvi. Petsamon piiri
Petsamon piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä, Norjan rajalla. Piiri rajoittuu pohjoisessa Jäämereen, luoteessa Norjaan, lounaassa Suomen Inariin sekä etelässä ja idässä Murmanskin alueen Kuolan piiriin. Norja
Norjan kuningaskunta (kirjanorjaksi "Kongeriket Norge", ) eli Norja on perustuslaillinen monarkia Pohjois-Euroopassa. Maa kuuluu Pohjoismaihin ja Skandinaviaan. Se on Ruotsin länsi- ja Suomen pohjoisnaapuri, ja sillä on yhteistä rajaa myös Venäjän kanssa. Pinta-alaltaan varsinainen Norja (manneralue lähisaarineen) on kolmanneksi suurin Pohjoismaa. Väestöltään Norja on Pohjoismaista neljänneksi suurin. Norjalle kuuluu myös Huippuvuoret ja muita merentakaisia alueita. Vuonot ja vuoret ovat Norjan maiseman keskeisiä elementtejä. Maan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Oslo. Noormarkku
Noormarkun keskiosissa on myös Harjunpäänjoen latvajärviä. Oulujoen vesistö
Oulujoen vesistö (vesistöaluetunnus 59) on Suomessa vesistöalue, jonka laskujoki Oulujoki laskee Perämereen. Se käsittää Oulujoen ja Oulujärven lisäksi Hyrynsalmen reitin sekä Sotkamon reitin järvet ja joet. Vesistöalueen kokonaispinta-ala on 22 841,4 neliökilometriä ja järvisyys on 11,47 %. Vesistöalueella on 18 vesivoimalaa. Luettelo Suomen vesistöistä
Päävesistöalueella tarkoitetaan yli 200 km² suuruisia vesistöalueita. Nämä on Suomen ympäristöhallinnon käyttämissä vesistötunnuksissa numeroitu juoksevasti alkaen Laatokkaan laskevista vesistöistä ja kiertäen rannikkoalueet myötäpäivään Suomenlahdelle, Saaristomerelle, Selkämerelle, Perämerelle, Barentsinmerelle ja lopulta Vienanmerelle. Sirppujoen vesistö
Alueen ominaispiirteenä on meren läheisyys, mikä yhdessä maankohoamisen kanssa esittelee melko nuoria järviä ja jokia. Joen suisto on jatkuvassa muutostilassa.
Sirppujoen vesistöalue (32) jaotellaan yhdeksään alueeseen siten, että pääuoma on kolmessa osassa (001, 002 ja 003) ja näistä on erotettu erikseen sivuhaarojen alueet (004−009). Alueiden nimet ovat
Alueiden väliset suhteet ja sisältämät vesistöt esitellään seuraavassa tekstissä. Suluissa olevat luvut tarkoittavat sivujoen yhtymäkohdan etäisyyttä pääuoman suistosta sekä sivujoen valuma-alueen pinta-alaa. Nämä tiedot on poimittu Ympäristöhallinnon OIVA-tietokannasta. Norjan maantiede
Norjan alue on suurimmaksi osaksi vuoristoa. Laajoja tasaisempia alueita on etupäässä vain maan kaakkoisosassa Oslonvuonon itäpuolella. Pohjoisempana Norjan ja Ruotsin rajalla on Skandien poimuvuoristo eli Kölivuoret. Norjan korkein vuori on Galdhøpiggen, joka sijaitsee Jotunheimenin vuoristossa. Norjan rannikko on mutkittelevaa, ja siinä on suuri joukko pitkiä ja kapeita vuonoja. Rantaviivan pituus vuonot ja saaret mukaan luettuna on 83 000 kilometriä, mistä saarten osuus on noin 58 000 kilometriä. Uudempien mittausten mukaan rantaviivaa on kokonaisuudessaan noin 103 000 km. Norjan pisin ja syvin vuono on Sognevuono. Norjassa on runsaasti järviä ja jokia. Suurin järvi on Mjøsa. Suurimpia jokia ovat Glomma, Gudbrandsdalslågen eli Lågen sekä Teno. Inarin alue
Inarin alue (vesistöaluetunnus 71.1) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 4 943,64 neliökilometriä, ja josta 4 923,00 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 20,64 neliökilometriä kuuluu Norjan ja Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 29,69 %. Suomen puolisen vesistöalueen alarajana on valtakunnanraja, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 491,60 neliökilometriä. Koko vesistön pinta-ala on 14 512,34 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12,38 %. Inhottujärvi
Inhottujärvi on bifurkaatiojärvi. Tämä tarkoittaa, että järvellä on kaksi lasku-uomaa. Inhotunjärven lasku-uomia ovat Pomarkunjoki, joka laskee Isojärveen Pomarkun ja Siikaisten rajalla, ja Noormarkunjoki, joka laskee Eteläjoen nimellä mereen Ahlaisissa Porissa. Näistä Noormarkunjoki laskee Inhottujärvestä kahtena haarana: Oravajokena ja Hanhijokena, jotka virtaavat jokien väliin jäävän Oravasaaren kahden puolen. Inhotunjärven ohella myös Pomarkun Isojärvi on bifurkaatiojärvi. Sen vedet päätyvät mereen toisaalta Merikarvianjoen kautta Merikarvialla ja toisaalta Pomarkun Salmusojan, Noormarkun Poosjärven ja Ahlaisissa mereen laskevan Pohjajoen muodostaman vesireitin kautta. Suomen vesistöalueet
Entisinä aikoina on pohjoismaissa ollut tarkoituksenomaista käydä valtakuntien rajoja seuraamaan likimain vesistöalueiden välisiä vedenjakajia. Näin on pääsääntöisesti sekä Norjan ja Ruotsin välisen rajan osalta että Suomen ja Norjan välillä Käsivarren Lapissa, samoin kuin Suomen ja Venäjän rajalla Kainuussa. Nykyään tähän asiaan ei enää kiinnitetä rajanvedoissa huomiota. Sen sijaan tieto on tärkeää hydrologisissa ja vesitalouteen liittyvissä ekologisissa tarkasteluissa. Valuma-alueiden tuntemisesta on hyötyä lisäksi myös tulvien torjunnassa ja muussa yhteiskunnan suunnittelussa. Kolarin–Äkäsjoen alue
Kolarin–Äkäsjoen alue (vesistöaluetunnus 67.3) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 897 neliökilometriä, ja josta 1 716,32 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 180,68 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 1,43 %. Vesistön alueen alarajana on Tornionjoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 561,31 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,18 %. Nokia (kaupunki)
Nokian maisemakuvaa hallitsevat Pyhäjärvi, Nokianvirta ja Kulovesi. Pyhäjärvi on Kokemäenjoen vesistön keskusjärvi, jossa yhtyvät etelästä Vanajaveden reitin ja pohjoisesta Näsijärven reitin vedet. Pyhäjärvi laskee syvässä rotkolaaksossa virtaavaa Nokianvirtaa myöten Kuloveteen, johon laskevat pohjoisluoteesta Ikaalisten reitin vedet Siuronkoskea myöten. Länsirajalla Kuloveteen laskee vielä Mouhijärven suunnasta tuleva vesistö Leukaluiden salmessa sekä etelärannalla Sarkolanlahden pohjukkaan Vesilahden länsiosan järvistä alkunsa saava Lanajoki. Pienempiä järviä Nokian alueella ovat Vihnusjärvi, Kalliojärvi, Ylinenjärvi ja Alinenjärvi Nokianvirran pohjoispuolella sekä Teernijärvi sen eteläpuolella. Luettelo Suomen vesistöistä
Luettelossa mainitaan rannikkoalueen päävesistöjen 3. jakovaiheen rannikkovesistöalueet, jos niistä on artikkeli Wikipediassa. Lisäksi mainitaan pienvesiä, jotka kuuluvat pienten rannikkovesistöjen välisiin rannikkokaistoihin, jos näistä on artikkeleita. Nykyisessä vesistöaluejaossa huomioimattomia Norjan raja-alueen (85) ja Venäjän raja-alueen (86) Suomeen ulottuvia pieniä vesistöalueita mainitaan, jos näillä alueilla olevista vesistä on Wikipediassa artikkeleita. Tenojoen vesistö
Tenojoen vesistö tai myös Tenon vesistö (vesistöaluetunnus 68) on Suomessa vesistöalue, jonka laskujoki Teno laskee Barentsinmeren Tenovuonoon. Vesistöalueen pinta-ala on 16386 neliökilometriä, josta 5153,84 neliökilometriä kuuluu Norjan puolelle. Alueen järvisyys on 3,1 %. Nuutajärvi (järvi)
Nuutajärvi, Rutajärvi ja Kortejärvi muodostavat valuma-alueineen yhteensä noin 232 km suuruisen alueen. Vesistön vedet kulkeutuvat valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan ja Natura 2000-verkostoon kuuluvasta Kortejärvestä Honkolanjokea myöten Tarpianjokeen, josta edelleen Vanajaveden-Pyhäjärven reitin kautta Kokemäenjoen vesistöön. Karvianjoki
Karvianjoen vesistön kokonaan hävinneistä järvin suurin on ollut Torajärvi Noormarkunjoen keskijuoksulla Noormarkussa, joka nykyään on osa Poria. Myös se oli bifurkaatiojärvi, joka laski kahtaalle: Noormarkunjokea ja Eteläjokea Selkämereen ja Keskisjoen kautta Poosjärveen. Poosjärvi, johon laskee myös osa Isojärven vesistä, laskee Poosjoen-Lampinjärven-Lampinjoen ja Pohjanjoen kautta Selkämereen. Järvenlaskujen myötä Keskisjoen uoma kuitenkin kuivui eikä se enää muodosta bifurkaatiota. Nurmijärvi
Nurmijärven alueella on vain vähän vesistöjä. Kunta sijaitsee Vantaanjoen keskijuoksun varrella, ja joessa on Nurmijärven alueella kaksi suurta koskea, Nukarinkoski ja Myllykoski. Edellisen pituus on 800 metriä ja putouskorkeus 25 metriä, jälkimmäisen vastaavat luvut ovat 300 ja 11,5 metriä. Edellisessä on ollut saha ja mylly, jälkimmäisessä mylly ja sähkölaitos. Vantaanjokeen yhtyy Palojoen kylän tuntumassa Hyvinkään ja Tuusulan puolelta tuleva Palojoki. Kunnan eteläosassa virtaavat Lepsämänjoki ja Luhtajoki yhtyvät Vantaan kaupungin puolella lähellä Keimolan kylää ennen yhtymistään Vantaanjokeen. Nurmijärven suurin järvi on luoteessa osittain Hyvinkään puolella sijaitseva laskujoeton Sääksjärvi, ja muita järviä ovat lähellä Röykkää sijaitseva Vaaksinjärvi sekä Klaukkalan ja Perttulan välillä sijaitseva Valkjärvi. Kunnalle nimen antanut Nurmijärvi ja Perttulassa sijainnut Kuhajärvi kuivatettiin lopullisesti 1950-luvulla. Vesistö
Suomen päävesistöt on nimetty laskujokiensa mukaan. Suurimmat niistä ovat Vuoksen, Kymijoen, Kokemäenjoen, Oulujoen, Iijoen, Kemijoen, Paatsjoen ja Tornionjoen vesistöt. Suurvesistö voidaan jakaa osa-alueisiin sivujokiensa ja järvien laskukohtien perusteella. Kunkin sivujoen yläpuolinen alue määritellään sen osavesistöksi. Näitä nimitetään Suomessa vesireiteiksi. Norjan alueet
Norjan alueet on Norjan aluejako, jossa maan läänit on ryhmitelty viideksi alueeksi. Aurajoen vesistö
Aurajoen vesistö (vesistöaluetunnus 28) on Suomessa vesistöalue, jonka laskujoki Aurajoki laskee Saaristomereen. Vesistöalueen pinta-ala on 874,08 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,25 %. Isojärvi (Pomarkku)
Isojärveen laskee kaakosta Pomarkun puolella Inhottujärvestä alkunsa saava Pomarkunjoki. Järven pohjoisosassa siihen laskevat Siikaisten puolella pienemmät Otamonjoki ja Leväsjoki. Järven lasku-uomina ovat järven pohjoisosasta Siikaisissa alkunsa saava Merikarvianjoki, joka on lasku-uomista suurempi, sekä järven eteläpäästä Pomarkussa alkava pienempi Salmusoja. Näistä Merikarvianjoki laskee mereen Merikarvian kirkonkylän luona ja Salmusoja purkaa vetensä Noormarkun Poosjärveen, mistä vedet edelleen laskevat mereen Pohjajokea pitkin Ahlaisissa. Kaksi lasku-uomaa omaavana järvenä Isojärvi on hydrologisilta ominaisuuksiltaan bifurkaatiojärvi, kuten myös siihen laskeva Inhottujärvi, jolla samoin on myös toinen lasku-uoma mereen Noormarkunjoen kautta. Naarjoki
Lähes koko kylän alue kuuluu Haajanojan ja Naarjoen valuma-alueeseen. Sen suurin järvi on Loukonen, joka kuuluu Turajärven kylälle, ja jonka laskuoja Naarjoki kulkee kuivatetun Naarjärven kautta. Haajanojan haara virtaa Turajärveen Turajärven kylän läpi, mutta sen latvavedet saavat alkuunsa Isosuolla ja Saarikkojärvestä. Saarikkojärven takana on ollut olemassa kaksi muutakin lampea Sirkkajärvi ja Toramusjärvi , mutta nekin on kuivatettu. Etelässä oleva Neittamojärvi on Ahmasojan valuma-aluetta ja se on ollut yhteistä kalastusaluetta Kodiksamin, Kuolimaan, Mestilän ja Isovaheen kylien kanssa. Se kuuluukin nykyään sekä Raumalle että Euraan. Norangsfjorden
Norangsfjorden on Hjørundfjordenista (Storfjordenin sivuvuono) haarautuva sivuvuono. Se sijoittuu kokonaan Møren ja Romsdalin läänissä, Länsi-Norjassa sijaitsevan Ørstan kunnan alueelle. Vesimuodostuma
Vesimuodostuma on paljon kattavampi nimitys kuin vesistö. Vuoden 1961 vesilain mukaan vesistö on avopintainen sisävesialue, jossa on luonnon muovaamia tai ihmisen tekemiä osia. Laissa on toisaalta pitkä luettelo niistä veteen liittyvistä kohteista, joita ei pidetä vesistönä tai sen osana. Sellaisia ovat oja, noro (pieni puro tai kostea notko), lähde, vesisäiliö, tekolammikko, kaivo tai muu vedenottamo. Vesistön osana ei myöskään pidetä vesiuomaa, jossa ei jatkuvasti virtaa vettä eikä tulvankaan aikana ole riittävästi vettä veneilyä tai uittoa varten. Tällaisessa vesiuomassa eivät kalatkaan juuri pysty liikkumaan. Vesilaissa vesistönä ei siten pidetä merta tai pohjavesimuodostumaa. Nerjungrin piiri
Nerjungrin piiri on vuoristoista. Suurin osa alueesta kuuluu Aldanin ylänköön ja eteläisintä osaa hallitsee Stanovoivuoristo. Keskilämpötila vaihtelee tammikuussa alueen eri osissa -30 ja -34 °C välillä. Heinäkuussa puolestaan +12 ja +14 °C välillä. Vuotuinen sademäärä on 400–500 mm. Merkittävimmät joet ovat Aldanin sivujoki Timpton ja Tšulman. Merkittävin järvi on Suuri Toko. Noormarkku
Inhottujärvi laskee lännen suuntaan kahta reittiä, pohjoisempaa Pomarkunjokea ja eteläisempää Noormarkunjokea myöten. Tuulomajoen vesistö
Tuulomajoen vesistö (vesistöaluetunnus 72) on Suomessa vesistöalue, jonka laskujoki Tuulomajoki laskee Barentsinmeren Kuolanvuonoon. Se alkaa Nuorttijärven eteläosasta katsoen kolmelta pääsuunnalta. Lounaasta päähaara on Hirvasjoen haara, johon liittyy yläjuoksun alemmalla osuudella idästä Vujoki. Länsilounaasta yhtyy Nuorttijoen reitti ja Nuorttijoen länsipuolelta Jaurujoki. Lännestä Nuorttijärven pohjoisosaan virtaa Ivalosta lähtöisin oleva Luttojoki sivujokineen, joista pohjoisin lähinnä Nuorttijärveä on Akkajoki. Suomen puolella Luttojoen eteläinen sivujoki on Suomujoki. Tuulomajoen vesistön valuma-alueen pinta-ala on 21 140 neliökilometriä, josta 3 241,02 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle. Norja
Norja rajoittuu lännessä Norjanmereen, etelässä Skagerrakin salmeen ja pohjoisessa Barentsinmereen. Norjan pääkaupunki on Oslo, ja muita suuria kaupunkeja ovat Trondheim, Bergen, Stavanger, Kristiansand ja Tromssa. Noormarkku
Nykyisessä Porin kaupungin tilastollisessa aluejaossa entisen Noormarkun alueet kylät Finby, Harhala, Harjakangas, Kairila, Karkunkylä, Lassila, Noormarkku, Palus, Rudanmaa ja Söörmarkku kuuluvat Pohjois-Poriin. Vuonna 2013 Finbyssä oli 2 168 asukasta, Harhalassa 39, Harjakankaalla 84, Karilassa 47, Karkunkylässä 8, Lassilassa 200, Noormarkussa 2 510, Paluksessa 32, Rudanmaalla 77 ja Söörmarkussa 1 004. Näiden tietojen perusteella entisen Noormarkun kunnan alueella olisi 6 169 asukasta. Eteläjoki
Eteläjoki eli Ahlaistenjoki eli Noormarkunjoki on Karvianjoen vesistöön kuuluva joki Satakunnassa. Se saa alkunsa Noormarkun ja Pomarkun alueilla sijaitsevasta Inhottujärvestä. Joki virtaa kohti Noormarkkua ja sieltä edelleen Ahlaisiin ja laskee Selkämereen. Norjan maantiede
Norjan maantiede tarkoittaa Norjan valtion hallitsemia alueita ja niillä esiintyviä ilmiöitä, jotka ovat maantieteellisen tieteenalan tarkastelun kohteena. Norja on pinta-alaltaan 323 787 neliökilometriä. Maa rajautuu lännessä Norjanmereen, etelässä Skagerrakin salmeen ja pohjoisessa Barentsinmereen. Norjan pääkaupunki on Oslo. Muita suuria kaupunkeja ovat Trondheim, Bergen, Stavanger, Kristiansand ja Tromssa. Norjalla on maarajaa Venäjän, Suomen ja Ruotsin kanssa. Korsnäs
Kokonaan tai osittain Korsnäsin alueella olevia Natura-kohteita ovat Närpiön saaristo, Merenkurkun saaristo, keidas- ja aapasuoalue Degermossen ja Hinjärvi, jolla on huomattava merkitys vesilintujen kannalta mutta myös myös kalatalous- ja virkistyskäyttöarvoa. Kiiminkijoen vesistöalue
Kiiminkijoen vesistöalue (vesistöaluetunnus 60) on Suomessa vesistöalue, jonka laskujoki Kiiminkijoki laskee Perämereen. Se sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla Utajärven, Pudasjärven, Puolangan ja entisten Haukiputaan, Kiimingin ja Ylikiimingin kuntien alueella. Vesistöalueen pääjoet ovat Kiiminkijoki sekä sen suurin sivujoki Nuorittajoki. Suomen vesistöalueet
Suomen vesistöt laskevat ensisijaisesti Itämereen, Laatokkaan, Vienanmereen tai Barentsinmereen. Koska vesistöalueiden jokien valuma-alueiden pinta-alat ovat erikokoiset, on päävesistöalueiksi valittu niistä pinta-alaltaan suurimmat. Raja-arvona valinnassa pidettiin vähintään 200 neliökilometrin valuma-aluetta. Nämä kattavat suuren osan Suomen pinta-alasta, mutta ne eivät kata aivan koko Suomea. Päävesistöalueita, joiden pinta-ala ylittää 200 neliökilometriä, on alun perin ollut 74, mutta niiden lisäksi on tarvittu myös pieniä rannikkovesistöalueita. Kun tieto valuma-alueiden pinta-aloista päävesistöalueiden numeroiden antamisen jälkeen tarkentui, osoittautui, että jotkin päävesistöalueet eivät täyttäneet 200 neliökilometrin pinta-alarajaa ja jotkut pienet rannikkovesistöt taas ylittivät sen, mutta numerointia ei enää lähdetty muuttamaan. Koskenjoen valuma-alue
Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (vesistöaluetunnus 35) ja on Vanajaveden–Pyhäjärven alueessa (35.2) toisen jakovaiheen yhdeksäs osa-alue, joka laskee Pyhäjärven alueeseen (35.21). Valuma-alueelle ei ole muodostettu enää kolmannen jakovaiheen osa-alueita. Vesistöalueen keskusjärvi on Iso Arajärvi, josta laskuoja alkaa Pussimäenojana, Hirvijärven jälkeen se jatkaa Onkemäenjärveen ja jatkaa siitä Koskenjokena laskien Pyhäjärven lahteen nimeltään Mantereenjärvi. Näiden ojien alueella sijaitsee 17 järveä ja lampea. Niistä merkittävimpiä ovat Iso Arajärvi (176 hehtaaria eli ha), Vähä Arajärvi (50 ha), Iso-Inha (35 ha), Karstunjärvi (22 ha) ja Hirvijärvi (22 ha). Alueen asukasluku kohoaa toiselle tuhannelle ja alueella sijaitsee Koskenkylän taajama. Näsijärven alue
Näsijärven alue (vesistöaluetunnus 35.31) on Näsijärven–Ruoveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 908,14 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 30,81 %. Vesistön alueen alarajana on Tammerkosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 672,49 neliökilometriä ja sen järvisyys on 13,93 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Pyhäjärven alueeseen (35.21). Kokemäenjoenlaakson aluesuunnitelma
Aluesuunnitelmassa ehdotettiin muun muassa Tampere-Pori-radan laajentamista kaksiraiteiseksi Kokemäen ja Mäntyluodon välillä sekä pohjoisesta Noormarkusta rannikon satamiin suuntautuvaa satamarautatietä. Noormarkussa oli Ahlström-yhtiöiden pääkonttori sekä tuotantolaitoksia. Lisäksi mainittiin Lahdesta Hämeenlinnan kautta Kokemäen Peipohjaan kulkeva uusi rata. Se käsitti myös ajatuksen Tampere-Pori-radan rinnalla kulkevasta maantiestä, josta käytettiin nimitystä "pikatie". Maankäytössä kiinnitettiin huomiota asutuksen ja teollisuuden sijoittumiseen sekä uusien maanviljelysalueiden saamiseen muun muassa soita kuivattamalla. Noormarkun kirkko
Noormarkun kirkko ja hautausmaa luetaan kuuluvaksi Noormarkun ruukin alueeseen, joka on yksi Museoviraston määrittelemistä Valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Vekarus
Järvi luetaan Suomen nykyisessä vesistöaluejaossa Vuoksen vesistön (04) Suur-Saimaan alueeseen kuuluvan Vuoksen alueen (04.19) osa-alueena olevaan Korisevanojan valuma-alueeseen (04.198). Vanajaveden–Pyhäjärven alue
Vanajaveden–Pyhäjärven alue (vesistöaluetunnus 35.2) on Kokemäenjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue. Se käsittää Kokemäenjoen vesistössä alueen, joka kerää vedet Tampereen, Nokian, Vesilahden, Pirkkalan, Lempäälän, Kangasalan, Valkeakosken, Akaan, Urjalan, Hattulan ja Hämeenlinnan kuntien alueilta ja laskee ne Nokian Nokianvirran kautta Kuloveteen, joka kuuluu Kokemäenjoen alueeseen (35.1) ja jonka laskujoki Kokemäenjoki laskee Porissa Selkämereen. Alue rajoittuu etelässä Miemalanselkään ja pohjoisessa Tammerkoskeen sekä Nokianvirtaan. Vesistön alueen alarajana on Melon voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 17 073,13 neliökilometriä ja järvisyys 14,19 %. Viron joet
Suuria hallinnollisia vesistöalueita on neljä. Ne ovat Narva-Peipsi vesistöalue, Suomenlahden vesistöalue, Riianlahden vesistöalue ja Saariston vesistöalue. Muut paitsi Saariston vesistöalue saa alkuunsa Pandiveren ylängöltä. Jokien valuma-alueet eivät aina noudata valtioiden rajoja, joten ne saattavat sijaita myös Venäjän, Latvian tai Valko-Venäjän alueilla. Noin 33% jokien vedestä laskee Suomenlahteen, 43,6% Riianlahteen, 33% Peipsijärveen ja 0,3% Venäjälle ja Latviaan. Virossa on 15 jokea, joiden valuma-alue on yli 1 000 neliökilometriä ja Narvanjoen valuma-alueen koko ylittää Viron valtion pinta-alan. Emajoen valuma-alue mahtuu lähes kokonaan Viron alueelle ja muodostaa siitä 22%. Pohjois-Viron ja saariston luonnon erikoisuus on kalkkikivikallioiden karstissa. Vesi on syövyttänyt tiensä maanalaisissa onkaloissa muodostaen välillä maanalaisia jokia. Tällaisia jokia ovat esimerkiksi Jõelähtme jõgi, Tuhala jõgi ja Kuivajõgi. Pomarkku
Pomarkun kunnassa on kaikkiaan 25 järveä. Huomattavimmat niistä ovat Kynäsjärvi ja Inhottujärvi Porin, aiemmin Noormarkun, rajalla; Valkjärvi Kankaanpään rajalla sekä Isojärvi, joka on osittain Siikaisten puolella. Nämä, kuten koko Pomarkku kuuluu bifurkaatiosta tunnetun Karvianjoen vesialueeseen. Joki haarautui kahtaalle heti tultuaan Kankaanpään puolelta: sivuhaara kääntyi Leväsjokena länteen Isojärveen, mutta tämä yhteys katkesi Kynäsjärven laskun vuoksi jo 1800-luvun lopulla. Päähaara laskee Kynäsjärveen ja jatkuu sieltä Kynäsjokena Inhottujärveen. Sieltä joki jatkuu pohjoisena Pomarkunjokena − joka laskee Isojärven eteläpäähän − ja eteläisenä Noormarkunjokena kohti Selkämerta. Joessa on säännöstelypato Harjakoskella. Vuoden 2017 lopussa Pomarkussa oli 2 166 asukasta, joista 1 329 asui taajamissa, 825 haja-asutusalueilla ja 12 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Pomarkun taajama-aste on 61,7 %. Pomarkun taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Pomarkun kirkonkylään, jossa oli vuoden 2016 lopussa 1 329 asukasta. Suomen vesistöalueet
Pienet vesistöalueet on jaettu alueisiin vain kerran. Näitä alueita kutsutaan heti kolmannen jakovaiheen alueiksi. Esimerkiksi tunnus 20.006 tarkoittaa Sipoonjoen vesistöalueen (20) Näsebäckenin valuma-aluetta (006). Kuttasen–Kaaresuvannon alue
Kuttasen–Kaaresuvannon alue (vesistöaluetunnus 67.5) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 2 943,09 neliökilometriä, ja josta 1 677,65 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 265,44 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 3,86 %. 
Vesistön alueen alarajana on Palojoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 824,49 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,3 %. Maanselkä (vedenjakajaseutu)
Maanselkä on vedenjakajaseutu Vaara-Suomessa, Pohjois-Savon ja -Karjalan sekä Kainuun maakuntien alueella. Varsinaisesti nimi Maanselkä tarkoittaa vedenjakajaa, joka erottaa toisistaan Itämereen ja Pohjoiseen jäämereen laskevat vesistöt, mutta Koillis-Suomessa sillä tarkoitetaan usein myös vedenjakajaa yleensä. Niinpä nimitystä käytetään myös Suomenselän itäisimmästä osasta, joka erottaa toisistaan Oulujoen vesistön ja Vuoksen vesistön vedet; Oulujärven vedet jäävät sen pohjoispuolelle ja Pielisen vedet eteläpuolelle. Maanselän alueella on muiden vedenjakajien tapaan paljon soita ja karua maastoa, Karjalan tapaan Maanselällä on vaaroja. Alue on varsin harvaan asuttua. Alueella on myös Maanselän kylä Sotkamon ja Valtimon rajalla. Maisemamaakuntajaossa Maanselkä luokitellaan kuuluvaksi Kainuun vaaramaahan, Vaara-Karjalaan sekä Oulujärven seutuun. Norjan talous
Norjan öljyvarat ovat nostaneet sen maailman talouksien huipulle: öljynvienti toi puolet vientituloista ja lähes 30 prosenttia valtion tuloista. Norja on maailman kuudenneksi suurin öljynviejä Saudi-Arabian, Venäjän, Arabiemiirikuntien, Iranin ja Kuwaitin jälkeen. Syksyyn 2010 mennessä Norjan valtio on säästänyt öljytuloista rahastoon 500 miljardia Yhdysvaltain dollaria eli yli kolme biljoonaa kruunua. Rahastolla Norja varautuu aikaan, jolloin sillä ei ole hyvinvointinsa turvana enää öljyä ja kaasua. Rahasto koostuu osake- ja joukkovelkakirjasijoituksista. Norja on lisäksi Euroopan alueen suurimpia maakaasun tuottajia, ja se on myös merkittävä alumiinin jalostaja. Noin puolet teollisuudesta keskittyy Oslon ympärille. Öljyn ja maakaasun lisäksi Norjan luonnonvaroihin kuuluvat vesivoima, kupari, nikkeli, rautamalmi, sinkki, lyijy, kala ja puutavara. Merkittävimmät vientituotteet ovat maaöljy, maakaasu, koneet, metallit, kemikaalit ja kala. Viennin suurimpia kohdemaita vuonna 2012 olivat Britannia (26,6 prosenttia), Saksa (13,4 prosenttia), Alankomaat 12,0 %, Ranska 6,7 % Ruotsi 6,3 % ja Yhdysvallat 5,0 %. Smolenskin alue
Smolenskin alue kuuluu osaltaan Valdain ylänköön ja on keskeistä Länsi-Venäjän vedenjakaja-aluetta. 60 % Smolenskin alueesta kuuluu Mustaanmereen laskevan Dneprin vesistöön, joka joki ja kaksi sen keskeistä sivuhaaraa (Sož ja Desna) saa alkunsa alueelta. Toisaalta noin 25 % pinta-alasta kuuluu Smolenskin alueen luoteisosan kautta Itämereen laskevan Väinäjoen vesistöön. Kolmanneksi alueen itäosa on Kaspianmerelle johtavan valtavirta Volgan vesistöä. Esimerkiksi Tverin alueen Zubtsovissa Volgaan liittyvän Vazuza-joen tekoallas peittää osia Smolenskin alueen koillisosista. Etelämpänä virtaava Ugra-joki on puolestaan yksi keskeisiä Volgan Oka-sivujoen haaroja. Pohjoiskalotti
Fennoskandian pohjoisin osa kuuluu pohjoiskalottiin. Pohjoiskalotin etelärajana toimii pohjoinen napapiiri, eli siihen kuuluvat Lapin maakunta ( Lapin lääni ) Suomesta, Norrbottenin lääni Ruotsista sekä Tromssan, Nordlandin ja Finnmarkin läänit Norjasta sekä Murmanskin alue Venäjällä. Pori
Pori jaetaan tilastoinnissa kahdeksaan suurempaan alueeseen, jotka ovat:
Edellisistä Meri-Pori voidaan vielä jakaa alueiksi Meri-Pori I ja Meri-Pori II. Nämä alueet muodostuvat kylistä ja kaupunginosista. Entisen Ahlaisen kunnan alueet kuuluvat Meri-Poriin ja Pohjois-Poriin, entinen Noormarkun kunta puolestaan Pohjois-Poriin. Kokemäenjoen vesistö
Joen vesistöalueella ovat suurimmaksi osaksi Pirkanmaan ja Kanta-Hämeen maakunnat, osia Etelä-Pohjanmaasta, Keski-Suomesta, Päijät-Hämeestä ja Varsinais-Suomesta sekä Kokemäenjoen laakso Satakunnasta. Noormarkku
Aiemmin mainitun kellotapulin lisäksi Noormarkussa on monia kulttuurihistoriallisesti arvokkaita nähtävyyksiä, suosituimpana Ahlströmin ruukkialue. Alueen puistoissa sijaitsee monia arkkitehtonisesti arvokkaita rakennuksia, kuten A. Ahlström Osakeyhtiön pääkonttori (Walter Jung ja Emil Fabritius 1916), Havulinna (G. A. Lindberg 1901), Isotalo (Evert Lagerspetz 1882) sekä Villa Mairea, jonka akateemikko Alvar Aalto suunnitteli Harry ja Maire Gullichsenin kodiksi vuonna 1938. Noormarkku
1900 Noormarkkuun liitettiin siihen saakka Karkun kuntaan kuulunut runsaan 10 neliökilometrin alue Kairilan koillispuolella Lavian ja Pomarkun rajalla. Kyseessä oli erään karkkulaisen talon vanha erämaaomistus, jonka Antti Ahlström oli ostanut jo vuonna 1873. Alinen Mustajärvi
Alinen Mustajärvi on Noormarkussa Porissa Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen "Tyvijoen valuma-alueeseen", vaikka "Mustaoja" laskeekin Palusjärveen. Neva (joki)
Nevan vesistöalue on laaja. Laatokan valuma-alueella siihen kuuluvat Laatokkaan laskeva, Suomen ja osittain Venäjän alueella sijaitseva Vuoksen vesistö, Äänisen vedet Laatokkaan tuovan Syvärin vesistö ja Ilmajärvestä alkunsa saavan, Laatokkaan etelästä laskevan Olhavanjoen vesistö, jonka varressa sijaitsee muun muassa Venäjän historiassa tärkeä Novgorodin kaupunki. Tammela
Vesistöaluejaossa pääosa Tammelasta kuuluu Kokemäenjoen vesistöalueeseen ja tämän sisällä suurimmaksi osaksi Kokemäenjoen eteläisen sivujoen Loimijoen valuma-alueeseen. Noormarkku
Karvianjoki laskee Pomarkun puolelta Kynäsjokena Lassilan länsipuolella Pomarkun rajalla sijaitsevaan Inhottujärveen, johon laskee myös idästä Lavian puolelta Karhijärvestä tuleva Myöntäjän- eli Lassilanjoki. Norjan maantiede
Norjan maapinta-alasta noin prosentti eli 2 600 neliökilometriä on jäätiköiden peitossa. Jäätiköt ovat herkkiä ilmaston vaihteluille, minkä vuoksi niiden katsotaan olevan avainasemassa muuttuviin ilmasto-olosuhteisiin liittyvissä tutkimuksissa. Monien Norjassa olevien jäätiköiden systemaattiset pituuden muutoksiin liittyvät mittaukset alkoivat vuoden 1900 tietämillä. Aktiivisuus jäätiköiden tarkkailussa on sittemmin eri aikoina vaihdellut. Kuitenkin 1990-luvulla monet Norjan jäätiköistä alkoivat kasvaa, minkä vuoksi myös niiden seurantaan alettiin kiinnittää yhä enemmän huomiota. Noormarkku
Noormarkun vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1956. 
Noormarkun entisen kunnan alueen länsi-itä-suuntainen pituus Kokemäenjoen suistosta Kairilan kylän koillispuolelle on lähes 40 kilometriä. Nummi-Pusula
Suomen vesistöaluejaossa pääosa kunnasta kuuluu Karjaanjoen vesistöalueeseen ja tämän sisällä edelleen Lohjanjärveen laskevan Nummenjoen ja sen sivujoen Pusulanjoen valuma-alueisiin. Suurimpia järviä Nummella ovat Nummenjokeen laskeva Nummen Pitkäjärvi, jonka rannalla on Nummen kirkonkylä, sekä Lohjanjärveen laskeva Valkerpyynjärvi. Pusulan eteläosissa suurin järvi on Pusulanjokeen laskeva Pusulanjärvi eli Jäämäjärvi, jonka rannalla on Pusulan kirkonkylä. Pusulan metsäisessä pohjoisosassa järviä on runsaasti. Nummenjoen latvajärviä näistä ovat muiden muassa Arimaa, Särkijärvi, Kivijärvi ja Patamo. Pusulanjoen vesireittiin kuuluvista kunnan pohjoisosan järvistä suurimpia ovat Heinjärvi, Salovesi, Saarijärvi, Antiainen, Saukonpää, Jäljänjärvi, Kolmperse, Vahermajärvi, Tarkeelanjärvi, Tämäkohtu, Rausjärvi, Karisjärvi, Heinästenjärvi ja Löytty. Karjaanjoen vesistön suurista järvistä kunnan aluetta koskettavat kaakossa Nummella sekä Lohjanjärvi että Hiidenvesi. Pohjoisella vedenjakajalla Pusulassa kunnan rajoille osuvat pieniltä osiltaan Kokemäenjoen vesistöön kuuluvan Loimijoen vesireitin latvajärvet Liesjärvi ja Salkolanjärvi. Viron vesistöt
Hallinnollisesti vesistöt jaetaan kolmeen vesistöalueeseen: 
Koivan vesistöalue laskee etelään ja sitä käsitellään erillään muista vesistöistä. Jako itäisiin- ja läntisiin vesistöalueisiin kulkee Pandiveren ylängön kohdalla pohjois-etelä-suuntaisena. Norjanmeri
Norjanmeri on Atlantin valtameren sivumeri Norjan länsipuolella ja Grönlanninmeren itäpuolella, rajoittuen pohjoisessa Barentsinmereen ja etelässä Pohjanmereen, Shetlandin- ja Färsaariin sekä Atlanttiin (ydinosa). Ylimarkku
Ylimarkku sijaitsee Närpiönjoen keskijuoksun varrella eikä entisen kunnan alue ulotu aivan merenrantaan saakka. Maisemakuvaa luonnehtii pohjalaispitäjille tyypillinen ero viljavan jokilaakson ja sitä ympäröivien melko karujen vedenjakajaseutujen välillä. Korkeuserot ovat kuitenkin vähäisiä lukuun ottamatta eräitä itä- ja koillisosan kallioita. Närpiönjokeen yhtyy Ylimarkun alueella Brännback å, joka alkaa Horonjokena Teuvan puolelta. Vuoden 1970 väestönlaskennan mukaan Ylimarkun ammateissa toimivista asukkaista 53 prosenttia sai toimeentulonsa maa- ja metsätaloudesta, 21 prosenttia teollisuudesta ja rakennustoiminnasta sekä 21 prosenttia palveluammateista. Ylimarkun asutus on keskittynyt Närpiönjoen laaksoon, muutoin alue on hyvin harvaan asuttu. Ylimarkun väkiluku väheni 1960-luvulla voimakkaasti suurempiin asutuskeskuksiin ja Ruotsiin suuntautuneen muuttoliikkeen vuoksi. Koskiensuojelulaki
29) Noormarkunjoen Myllykoskessa Noormarkun kunnassa; Karjaanjoen vesistö
Karjaanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 23) on Suomessa vesistöalue, jonka laskujoki Karjaanjoki laskee Suomenlahden Pohjanpitäjänlahteen. Vesistö sijaitsee läntisellä Uudellamaalla, Lohjanharjun länsipuolella. Siihen kuuluvat Hiidenvesi, Lohjanjärvi ja joukko pienempiä järviä. Vesistö saa alkunsa Salpausselän harjualueen lähteistä lähtevistä kirkkaista latvapuroista, joiden vesi kertyy lopulta Lohjanjärveen. Lohjanjärvi puolestaan laskee Mustionjokea pitkin Pohjanpitäjänlahteen. Vesistöalueen pinta-ala on 2 045,81 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,18 %. Vaara-Suomi
Maisemamaakuntajaossa Vaara-Suomi jakautuu jotakuinkin kahtia: "Vaara-Karjalaan", johon kuuluu suuri osa Pohjois-Karjalaa, sekä "Kainuun ja Kuusamon vaaramaahan", johon kuuluu pääosa Kainuusta ja Koillismaasta. Lisäksi Oulujärvi ympäristöineen muodostaa tässä jaottelussa oman erillisen "Oulujärven seudun". Tosin Oulujärveä ympäristöineen ei aina muutoinkaan lasketa varsinaisesti Vaara-Suomeen kuuluvaksi. Jänisjoen vesistöalue
Jänisjoen vesistö (vesistöaluetunnus 01) on Suomessa vesistöalue, joka laskee Jänisjoen kautta Laatokkaaan. Vesistöalueen pinta-ala on 3 860,64 neliökilometriä, josta 1 988,41 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle Karjalan tasavallassa. Alueen järvisyys on 10,6 %. Noormarkun ruukki
Noormarkun ruukki on nykyisin Porin kaupunkiin kuuluvassa Noormarkussa sijaitseva ruukkialue. Siihen kuuluu varsinaisen rautaruukin lisäksi myös muita A. Ahlström Osakeyhtiön omistamia rakennuksia, muun muassa saha, voimalaitos sekä työläisten ja johtajien asuntoja. Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alue
Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.7) on Suomen vesistöaluejaotuksessa yksi Kokemäenjoen vesistön (vesistöaluetunnus 35) ensimmäisen jakovaiheen osa-alueista. Se käsittää Kokemäenjoen vesistössä alueen, joka kerää vedet Pirkanmaalta Tampereelta, Kangasalta, Valkeakoskelta, Pälkäneeltä, Orivedeltä, Juupajoelta ja Ruovedeltä, Keski-Suomesta Jämsästä ja Kuhmoisista, Päijät-Hämeestä Padasjoelta, Kanta-Hämeestä Hämeenlinnasta ja Janakkalasta, ja laskee ne Mallasveden ja Valkeakosken (koski) kautta Vanajaveden–Pyhäjärven alueella (35.2) Vanajaveteen. Vesistön valuma-alueen alarajana on Valkeakoski (koski). Veden jatkavat edelleen Pyhäjärveen, joka laskee Nokialla Nokiankosken kautta Kuloveteen, joka kuuluu Kokemäenjoen alueeseen (35.1). Kokemäenjoki laskee Porissa Selkämereen. Valuma-alueen pinta-ala on 4 449,79 neliökilometriä ja järvisyys 18,7 %. Mustanmeren alanko
Mustanmeren alanko (, ) on Ukrainan eteläosissa sijaitseva laaja alankoalue, joka kuuluu Itä-Euroopan tasankoon. Mustanmeren alanko on tasaista, loivasti etelään viettävää tasankomaata, joka rajoittuu Mustanmeren ja Asovanmeren rannikoihin. Alanko ulottuu Tonavan suistosta lännessä Kalmius-joelle idässä. Se sijaitsee osaltaan Odessan, Mykolajivin, Hersonin, Zaporižžjan ja Donetskin alueilla ja ulottuu myös Krimin tasavaltaan ja Moldovaan. Norjan maantiede
Norjan mannerosasta 37 prosenttia on metsän peitossa. Yli puolet tästä, 23 prosenttia maa-alasta, on talousmetsää. Sitä käytetään sahatavaraksi ja sellu- ja paperiteollisuuden tarpeisiin. Metsän biomassa kasvaa, joten se toimii hiilinieluna. Pääasiallinen puulaji on metsäkuusi. Rannikoilla kasvaa hieskoivua, mutta sinne on istutettu myös kuusta ja sitkankuusta 1950-luvulta asti. Luettelo Suomen vesistöistä
Vuonna 2014 oli valmisteilla ehdotus uudeksi valuma-aluejaoksi, joka on pohjaltaan automaattisesti laskettu ja perustuu kolmiulotteiseen korkeusmalliin. Tätä ehdotusta on aiempaan verrattuna tarkennettu ottamalla mukaan myös joitakin Suomen ja Norjan rajalla olevia, Norjassa mereen laskevien vesistöjen Suomeen ulottuvia valuma-alueen osia. Vekarus
Vesistön osa-alueen 04.198 nimenä "Korisevanojan valuma-alue" on epätarkka. Joki, jonka koko valuma-alueesta on kysymys, on Kuunjoki. Korisevanoja on Kuunjoen sivujoen Käräjoen sivuhaara, jonka valuma-alueeseen kuuluu vain osa Suomen puolelle ulottuvasta Kuunjoen valuma-alueesta. Koko valuma-alue on Kuunjoen valuma-alue. Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa nimi "Kuujoen valuma-alue" on virheellisesti annettu viereiselle Ilmeenjoen valuma-alueelle (04.199). Nuasjärven–Kiimasjärven alue
Nuasjärven–Kiimasjärven alue (vesistöaluetunnus 59.8) on Oulujoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 529,68 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 11,66 %. Vesistön alueen alarajana on Ämmäkosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 4 778,49 neliökilometriä ja järvisyys 11,72 %. Vesistö
Vuoden 1961 vesilain mukaan vesistö on avopintainen sisävesialue, jossa on luonnon muovaamia tai ihmisen tekemiä osia. Laissa on toisaalta pitkä luettelo niistä veteen liittyvistä kohteista, joita ei pidetä vesistönä tai sen osana. Sellaisia ovat oja, noro (pieni puro tai kostea notko), lähde, vesisäiliö, tekolammikko, kaivo tai muu vedenottamo. Vesistön osana ei myöskään pidetä vesiuomaa, jossa ei jatkuvasti virtaa vettä eikä tulvankaan aikana ole riittävästi vettä veneilyä tai uittoa varten. Tällaisessa vesiuomassa eivät kalatkaan juuri pysty liikkumaan. Vesilaissa vesistönä ei siten pidetä merta tai pohjavesimuodostumaa. Itämeri
Itämeren valuma-alue ulottuu laajalle sitä ympäröivälle alueelle Norjan tuntureilta Ukrainaan ja Jyllannin niemimaalta Äänisen taakse. Alueella asuu kaikkiaan yli 85 miljoonaa ihmistä. Valuma-alue on neljä kertaa itse altaan kokoinen ja ulottuu 14 valtion alueelle. Alue käsittää käytännössä kokonaisuudessaan Ruotsin, Viron, Latvian, Liettuan, Puolan sekä Venäjän Kaliningradin alueen. Lisäksi siihen kuuluu suurin osa Suomesta ja osia Venäjältä, Valko-Venäjältä, Saksasta ja Tanskasta sekä pieniä alueita Norjasta, Ukrainasta, Slovakiasta ja Tšekistä. Arimaa (järvi)
Arimaan valuma-alue on noin 4500 hehtaaria, josta noin puolet Someron ja puolet Lohjan alueella. Järveen laskee pohjoisesta Myllyjokea pitkin Myllyjärvi, johon laskevat pohjoisesta Vehka-Patamon ja Kovelon muodostama järviketju sekä lännestä Levo-Patamo, johon edelleen laskevat Pusulasta Patamon kautta Särkijärvi ja Kivijärvi. Arimaan vedet laskevat Lahnalammin kautta Mäentaanjokea pitkin Oinasjärveen ja sieltä edelleen Pitkiönjoen kautta Nummen Pitkäjärveen ja sieltä Nummenjokeen. Kuurmanjoki
Suomen vesistöaluejaossa Kuurmanjoen valuma-alue (04.13) esiintyy nimellä "Saarenojan valuma-alue". Tämä luetaan osaksi Vuoksen vesistöön (04) kuuluvaa Suur-Saimaan aluetta (04.01). Muu osa Vuokseen Vuoksen niskan alapuolella laskevista vesistöalueista luetaan Suur-Saimaan alueen sisällä Vuoksen alueeseen (04.19). Kyrönjoen vesistöalue
Jalasjärven valuma-alueeseen kuuluvat yli 100 hehtaarin laajuisista järvistä Jalasjärvi Jalasjärven Jokipiissä sekä Pitkämön tekojärvi Kurikassa. Alue käsittää Mustajoen, Koskutjoen, Ilvesjoen ja Jalasjoen. Noormarkku
Yllä lueteltujen lisäksi vuonna 1971 Noormarkkuun liitettiin eräitä tiloja Kullaan kunnan Paluksen kylästä. Noormarkussa sijaitsee myös Kahaluodon () kulmakunta. Noormarkku
Noormarkku () on Suomen entinen kunta, joka sijaitsi Satakunnan maakunnassa. Noormarkusta tuli osa Poria vuonna 2010. Kunnassa asui ihmistä , ja sen pinta-ala oli  km, josta  km on vesistöjä. Väestötiheys on asukasta/km. Noormarkun naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Lavia, Pomarkku, Pori ja Ulvila. Aikaisempia naapurikuntia olivat Porin kaupunkiin vuonna 1967 liitetty Porin maalaiskunta ja samoin Poriin vuonna 1972 liitetty Ahlainen sekä Ulvilaan vuonna 2005 liitetty Kullaa. Finnmarkin lääni
Finnmarkin lääni (, , kveeniksi "Finmarkun fylkki") on Norjan lääni maan koillisosassa Pohjois-Norjan alueella. Se on Norjan lääneistä pohjoisin, pinta-alaltaan suurin ja väkiluvultaan pienin. Lääni rajautuu lännessä Tromssan lääniin, etelässä Suomeen, idässä Venäjän Murmanskin alueeseen ja pohjoisessa Barentsinmereen. Sen hallinnollinen keskus on Vesisaari. Läänissä on 75 758 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 48 631,08 neliökilometriä. Norjan merivoimat
Rannikkovartiosto () vastaa Norjan merialueiden valvonnasta. Komentajan toimipaikkana on Oslo, ja merialueet on jaettu kahteen valvonta-alueeseen, joissa kummassakin on oma laivue. Pohjoisen merivalvonta-alueen laivue on sijoitettu Sortlandiin ja eteläisen Haakonsverniin Bergeniin. Norjan ympäristöpolitiikka
Norja on vuonojen, vuorten, vesiputousten, saarten, meren ja jäätiköiden maa. Norjalaiset ovat kuuluisia tutkimusmatkailijoita, merenkävijöitä ja naparetkeilijöitä. Golf-virta vaikuttaa ratkaisevasti Norjan ilmastoon. Noormarkku
1870 Antti Ahlström osti sahan, rautaruukin ja kartanon. Liiketoiminta lähti nopeaan kasvuun ja sitä jatkoi vuonna 1907 perustettu A. Ahlström Osakeyhtiö, joka jakautui vuonna 2001 kolmeksi yhtiöksi: Ahlstrom Oyj:ksi, Ahlström Capital Oy:ksi ja uudeksi A. Ahlström Osakeyhtiöksi. Viimeksimainittu yhtiö omistaa Noormarkun ruukkialueen ja metsäalueita Noormarkussa ja sen ympäristössä. Ventelänselkä
Suomen nykyisessä vesistöaluejaossa Ventelänselkään laskevat vedet, joista vain Kilpeenjoen ylimmät latvahaarat ovat Suomen nykyisellä alueella, muodostavat oman vesistöalueensa erotuksena niin ikään Juustilanselkään laskevan Juustilanjoen vesistöalueesta. Vielä 1930-luvulla ja sitä aiemmin tehdyissä Suomen vesistöaluejaoissa kaikki Juustilanselkään laskevat vedet luettiin samaan vesistöön. Kun osana Saimaan kanavaa ollutta Juustilanjärven lasku-uomaa 1930-luvulla perattiin, laski Juustilanjärvi kuitenkin merenpinnan tasoon, ja nykyisessä, vuonna 1993 julkaistussa Suomen vesistöaluejaossa siihen laskevat vesistöt luetaan eri vesistöiksi. Suomen vesistöalueet
Suuren vesistöalueen valuma-alueet numeroidaan seuraavasti. Jos valuma-alueella on tunnus 35.152 (Sääksjärven alue), tarkoittaa Kokemäenjoen vesistöä (35), pisteen jälkeinen 1 vesistöalueen ensimmäisessä jakovaiheessa muodostettua Kokemäenjoen aluetta, seuraava numero (5) toisen jakovaiheen Kauvatsanjoen valuma-aluetta ja viimeinen numero (2) Sääksjärven aluetta. Siis Sääksjärven alue sisältyy kokonaan Kauvatsanjoen valuma-alueeseen, joka sisältyy kokonaan Kokemäenjoen alueeseen. Skienin vesistö
Skienin vesistö () on Hardangerviddalta alkunsa saava vesistö Telemarkissa. Sen pituus on noin 252 kilometriä ja valuma-alue noin 10 772 km². Vesistön keskusjärvi on nimeltään Norsjøn, joka laskee edelleen kahdeksan kilometrin pituista Skienjokea pitkin Skagerrakiin. Vesistö tuottaa Glomman vesistön jälkeen eniten vesivoimaa Norjassa. Sen alueella on 33 voimalaitosta, muun muassa Rjukan, jotka tuottavat yhteensä 2 179 MW sähköä. Vuositason sähköntuotanto on 9 932 GWh, joka vastaa 5,5 prosenttia Norjan vuosittaisesta kokonaissähköntuotannosta. Tornionjoen keskiosan alue
Tornionjoen keskiosan alue (vesistöaluetunnus 67.2) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 19 303,35 neliökilometriä, ja josta 611,19 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 18 692,16 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 1,78 %. 
Vesistön alueen alarajana on Tengeliönjoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 35 130,85 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,26 %. Noormarkku
Normarkun eteläosa Söörmarkussa kuuluu Söörmarkunjoen eli Kellahdenjoen valuma-alueeseen. Suomen maantiede
Suomen puoliselta valuma-alueeltaan suurimpia jokivesistöjä ovat Kemijoen, Oulujoen,Tornionjoen ja Iijoen vesistöt. Muista jokivesistöalueista Suomen puoliselta alaltaan suurimpia ovat Tenon, Kyrönjoen, Koutajoen, Siikajoen, Kalajoen, Lapuanjoen, Kiiminkijoen, Pyhäjoen, Karvianjoen, Tuulomajoen ja Simojoen vesistöalueet. Näätämöjoen vesistö
Näätämöjoen vesistö (vesistöaluetunnus 69) on Suomessa vesistöalue, jonka laskujoki Näätämöjoki laskee Barentsinmeren Neidenfjordeniin. Vesistöalueen pinta-ala on 2 962,48 neliökilometriä, josta 2 354,06 neliökilometriä kuuluu Norjan puolelle. Alueen järvisyys on 11,36 %. Torajärvi (Noormarkku)
Torajärvi on kuivattu järvi Noormarkussa Porissa Satakunnassa. Järvi muodosti ennen 1900-luvulla tapahtunutta järvenlaskua Karvianjoen vesistöön kuuluvan Noormarkunjoen leventymän. Otsolan kansalaisopisto
Otsolan kansalaisopiston toiminta-alueeseen kuuluvat Luvia, Nakkila, Pori ja siihen 2010 liittynyt Noormarkku. Otsolan toiminnasta pääosa on Porissa, ja päätoimipaikka sijaitsee Porin Itätullissa. Kevätkaudella 2012 Otsolan kansalaisopistolla oli toiminta-alueellaan yhteensä 71 toimipaikkaa. Somero
Vesistöaluejaossa pääosa Somerosta kuuluu Saaristomereen laskevan Paimionjoen vesistöalueeseen. Siihen rajoittuvat etelässä niin ikään Saaristomereen laskevien Uskelanjoen ja Halikonjoen, pohjoisessa Selkämereen lakevan Kokemäenjoen ja idässä Suomenlahteen laskevan Karjaanjoen vesistöalueet. Nurmesjärvi (Rautavaara)
Valuma-alue saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaa, sillä järvi on vesistönsä latvavesiä, vaikka se sijaitseekin Nilsiän reitin valuma-alueen sisällä. Nurmesjoen valuma-alueella on 29 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista noin 20 laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat kaakkoisrantaan laskevan Itäjoen valuma-alueen järviä, kuten esimerkiksi Ala-Itälampi (6 ha), Matolampi, Rajalampi, Savolanlampi, Nurmeslampi, Pirttilampi (12 ha), Lehtolampi (25 ha) ja Sammakkolampi (3 ha). Huomattavia ovat myös pohjoisrantaan laskevan Pohjoispuron valuma-alueella olevat Harsulampi (20 ha) ja Likolampi, Kangaslahteen laskevan Huosiaispuron valuma-alueen Huosiainen, Kalettomanlampi (2 ha), Viilekelampi (3 ha) ja Syvä-Kankainen (112 ha), ja vielä kaakkoisrantaan laskevan Myllypuron valuma-alueen Pentulampi (12 ha), Mäkilampi, Särkilampi (4 ha), Sirrinlampi ja Mutalampi. Noormarkun ruukki
Noormarkun ruukki on Noormarkunjoen rannoilla vanhan Noormarkun kartanon alueella. Raudanjalostusta ruukissa harjoitettiin vuosina 1806–1920. Vuodesta 1870 lähtien se kuului liikemies Antti Ahlströmille ja myöhemmin A. Ahlström Osakeyhtiölle, jonka pääkonttori sijaitsee alueella edelleen. Iso-Lankko
Iso-Lankko on Satakunnassa Noormarkussa Porissa ja Kullaalla Ulvilassa "Rudanmaalla" sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen "Tyvijärven valuma-alueeseen". Palusjärvi
Palusjärven valuma-alue on 83,49 km, mistä suurin osa on metsää. Valuma-alueeseen kuuluu noin 16 pientä järveä tai lampea. Suurin niistä on Noormarkussa sijaitseva noin puolentoista neliökilometrin alainen Iso-Lankko.