Milloin Edla Hjulgren kuoli?
Sofia Hjulgrén
Edla Sofia Hjulgrén (o.s. Lundström, 28. kesäkuuta 1875 Kullaa – 22. toukokuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen kutoja ja työväenliikkeen vaikuttaja, joka toimi sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1914–1917. Suomen sisällissodan aikana hän kuului Lappeenrannan punakaartin esikuntaan, vaikka olikin vastustanut aseelliseen kapinaan ryhtymistä. Hjulgrén vangittiin Viipurin taistelun jälkeen sodan viimeisinä päivinä ja teloitettiin myöhemmin toukokuussa valtiopetoksesta syytettynä.
Edith Södergran
Södergran oli ensimmäisiä suomalaisia moderneja runoilijoita, suomenruotsalaisen modernismin tärkein edustaja. Hänen tuotannolleen oli tyypillistä näynomaisuus ja aikakauden futuristiset ja symboliset virtaukset. Södergran julkaisi esikoiskokoelmansa "Dikter" vuonna 1916. Hän sairasti jo silloin tuberkuloosia, johon menehtyi seitsemän vuotta myöhemmin. Britt G. Hallqvist
Britt Gerda Hallqvist (14. helmikuuta 1914 Uumaja – 20. maaliskuuta 1997 Lund) oli ruotsalainen kirjailija. Hän kirjoitti paljon lastenkirjoja. Niitä on käännetty myös suomeksi. Hallqvistin teos on muun muassa "Pikku Perttulin pulmat" (.) Hän kirjoitti myös aikuisille. Ruotsalainen virsikirja on saanut monen virtensä hänen kynästään. Edith Massey
1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa hyödynsi pahaa mainettaan Watersin elokuvissa alkaen punkbändi Edie and the Eggsin laulajaksi. Hän oli myös joissakin tervehdyskorteissa. Myöhemmin, kun Baltimoren talvet alkoivat olla Masseylle liikaa, hän muutti Veniceen, Kaliforniaan, jossa avasi toisen säästökaupan sillä rahalla, minkä oli ansainnut Watersin elokuvissa esiintymisestä. Kuolinvuonnaan ennen kuolemaansa Edith esiintyi elokuvassa "Mutants in Paradise". Hän oli ollut Paul Bartelin lännenparodia "Saluunojen sulottaren" näyttelijäkaartissa, mutta kuoli ennen kuvaamista; hänet paikattiin Nedra Volzilla. Massey kuoli vuonna 1984 syöpänsä aiheuttamiin sairauksiin ja diabeteksen aiheuttamiin komplikaatioihin. Hänet haudattiin Los Angelesiin. Eugen Malmstén
Samana vuonna Eugen levytti elämänsä ensimmäisen ja viimeisen albumin "Jatsiviikingit", joka sisälsi humppavoittoista jazzia. Vuonna 1975 hän vihdoinkin levytti veljensä Georgin jo 1950 hänelle kirjoittaman kappaleen "Kohtalokas samba", jota Eugen oli esittänyt jo miltei parikymmentä vuotta erilaisissa tilaisuuksissa. Eugen Malmstén jatkoi epäsäännöllistä keikkailua aina 1980-luvun alkupuolelle saakka ryhtyen sen jälkeen täysipäiväiseksi eläkeläiseksi. Eugen Malmstén kuoli vaikean sairauden murtamana 86-vuotiaana Kivelän sairaalassa Helsingissä. Hänet on haudattu sukuhautaan Hietaniemen hautausmaalle (32. kortteli, 11. rivi), samassa haudassa ovat myös mm. hänen veljensä Georg, Ragni-sisar, vanhemmat Jarl ja Eugenia sekä Eugen Malmsténin oma puoliso Martha Linnea (1910–1994). Eva Ljungberg
Eva Charlotta Ljungberg (4. helmikuuta 1850 Rauma – 6. syyskuuta 1919 Rauma), kirjailijanimeltään Draba Verna, oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti pääasiassa historiallisia kertomuksia ja lastenkirjallisuutta mutta käsitteli myös eläinsuojelua ja matkustamista. Ljungberg osallistui aktiivisesti monenlaiseen hyväntekeväisyystoimintaan. Sigrid Hjertén
Vuonna 1948 63-vuotiaalle Hjerténille suoritettiin pieleen mennyt lobotomia-leikkaus, jonka jälkiseuraamuksiin hän kuoli. Hjerténin teokset ovat tulleet tunnetummiksi hänen kuolemansa jälkeen. Jorma Gallen-Kallela
Gallen-Kallela osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ryhmän- ja joukkueenjohtajana. Hänet komennettiin Vöyrin sotakouluun, jossa hän toimi jonkin aikaa opettajana. Talvisodassa luutnantti Gallen-Kallela toimi lähetti- ja toimistoupseerina ja pioneerikomentajan apulaisena. Hän kaatui sodan ensimmäisenä päivänä 30.11.1939 tai toisena päivänä 1.12.1939 ollessaan pidättämässä alasammuttuja Neuvostoliiton puna-armeijan lentäjiä Adolf Ehrnroothin kanssa. Gallen-Kallela pelasti Ehrnroothin hengen heittäytymällä tämän päälle, mutta sai itse surmansa. Sofia Hjulgrén
Sofia Hjulgrén syntyi vuonna 1875 köyhään torppaan Satakunnan Kullaalla. Hänen vanhempansa olivat Honkajoelta lähtenyt torppari Filippus Lundström (s. 1843) ja Eedla Feetriika Nystedt (1847–1899), joka oli syntynyt Leineperin ruukissa. Hjulgrénin puoliso oli Porin maalaiskunnan Hyvelästä kotoisin ollut sahatyömies Antton Hjulgrén (s. 1872), jonka kanssa hän avioitui 1897. Perheeseen ei syntynyt lapsia, mutta pariskunnalla oli yksi kasvattitytär. Varsinaiselta ammatiltaan Hjulgrén oli kutoja. Ludvig Holberg
Ludvig Holberg (13. joulukuuta 1684 Bergen – 28. tammikuuta 1754 Kööpenhamina) oli tanskalais-norjalainen näytelmäkirjailija ja historioitsija. Häntä pidetään Tanskan ja Norjan yhteisenä kansalliskirjailijana. Hän sai vaikutteita mm. barokista ja valistuksen aatteista. Kaksi hänen kansainvälisesti tunnetuinta näytelmäänsä ovat "Jeppe Niilonpoika" ja "Valtioviisas kannunvalaja". Molemmat näistä näytelmistä ovat jättäneet pysyvän jälkensä myös suomen kieleen: Tunnettu kysymysmuotoinen sanonta "Miksi Jeppe juo?" on peräisin "Jeppe Niilonpojasta" ja termi "kannunvalanta", joka tarkoittaa antautumista poliittiseen spekulaatioon ilman riittäviä asiatietoja, on peräisin "Valtioviisaasta kannunvalajasta". Myös Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden kattojärjestö Kannunvalajat ry. on saanut nimensä samalla perusteella. Henrik Ullgren
Henrik Ullgren (30. marraskuuta 1762 Nurmes – 13. maaliskuuta 1836 Jokikylä) oli suomalainen valtiopäiväedustaja ja maanviljelijä. Hän edusti Porvoon valtiopäivillä Karjalan ylistä kihlakuntaa. Ullgren oli pitäjän luottamusmies ja esikuvallinen maanviljelijä. Hän toimi isäntänä Nurmeksen Lukanvaarassa ja myöhemmin Jokikylässä Hovilan isäntänä, jossa kuoli vuonna 1836. Merle Haggard
Haggard kuoli 79. syntymäpäivänään keuhkokuumeeseen. Hän oli ennen kuolemaansa joutunut perumaan esiintymisiä ja olemaan sairaalahoidossa. Sigrid Hjertén
Sigrid Maria Hjertén (27. lokakuuta 1885 Sundsvall, Ruotsi − 24. maaliskuuta 1948 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari, joka edusti modernistista suuntausta. Elfrida Andrée
Elfrida Andrée (19. helmikuuta 1841 Visby – 11. tammikuuta 1929 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari sekä Ruotsin ensimmäinen naispuolinen tuomiokirkkourkuri ja sähköttäjä. Hän oli oopperasopraano Fredrika Stenhammarin (1836–80) sisar. Ulf Stark
Ulf Stark (12. heinäkuuta 1944 Stureby, Tukholma, Ruotsi – 13. kesäkuuta 2017 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija, joka tunnettiin erityisesti lastenkirjailijana. Hänen läpimurtoteoksensa vuodelta 1984 on "Dårfinkar & Dönickar", ja häntä pidettiin yhtenä Ruotsin merkittävimmistä lasten- ja nuortenkirjailijoista. Tärkeimpiä teoksia ovat "Voitko vislata Hanna" ("Kan du vissla Johanna?") ja "Min vän Percys magiska gymnastikskor". Greta Hällfors-Sipilä
Greta Hällfors-Sipilä (19. helmikuuta 1899 Helsinki – 24. huhtikuuta 1974 Kellokoski, Tuusula) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli avantgardisti, joka edusti tyyliltään 1920-luvun uusia taidesuuntia: uusimpressionismia, ekspressionismia, funktionalismia ja kubismin muunnelmia. Thorbjørn Egner
Thorbjørn Egner (12. joulukuuta 1912 Kristiania, Norja – 24. joulukuuta 1990 Oslo, Norja) oli norjalainen lastenkirjailija, piirtäjä ja lauluntekijä, jolla oli suuri merkitys Norjan lastenkirjallisuudessa. Hän tuotti lukukirjoja peruskouluun ja toimitti säännöllisesti lastenohjelmia radioon. Hänen kirjoistaan on tehty teatteriesityksiä ja hänen levytettyjä laulujaan on myyty suuria määriä. Egnerin kirjoja ja näytelmiä on käännetty useille kielille. Hänen tunnetuimpia lastenkirjahahmojaan ovat muun muassa Hyppelihiiri, Kolme iloista rosvoa sekä Karius- ja Baktus-hammaspeikot. (Suomeksi peikkojen nimet ovat Möö ja Paa.) Elsa Laula Renberg
Elsa Laula valmistui kätilöksi Tukholmassa, jossa asuessaan hän oppi yhdistystöistä. Valmistuttuaan hän palasi kotiseudulleen, josta Laula sitten lähti taas mentyään naimisiin Norjan puolelta olevan porosaamelaisen Thomas Renbergin kanssa vuonna 1908. Tällä kertaa hän muutti perheineen Nordlandin Vefsniin. Elsa ja Thomas saivat yhteensä kuusi lasta. Elsa kuoli 54-vuotiaana tuberkuloosiin Brønnøyssa. Alta Dahlgren
Anna (Alta) Dahlgren (15. helmikuuta 1868 Vaasa – 26. tammikuuta 1908 Norja) oli suomenruotsalainen toimittaja ja lastenkirjailija joka käytti nimimerkkejä "Alta" ja "A.D". Helena Edgren
Edgren kirjoitti ylioppilaaksi Meilahden yhteiskoulusta vuonna 1973 ja opiskeli Suomen ja Skandinavian arkeologiaa Helsingin yliopistossa. Hänen lisensiaatintyönsä valmistui 1984 ja käsitteli Ahvenanmaan vanhemman rautakauden asutushistoriaa. 1980-luvun puolivälistä alkaen Edgren syventyi keskiajan tutkimukseen. Hänen väitöskirjansa "Mercy and justice – miracles of the Virgin Mary in Finnish medieval wall-paintings" tarkastettiin Helsingin yliopistossa 1993 ja julkaistiin Suomen muinaismuistoyhdistyksen sarjassa. Kolme vuotta myöhemmin hänet nimitettiin Helsingin yliopiston keskiajan taidehistorian dosentiksi. Suomen muinaismuistoyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi 2004 - 2010. Edla Blommér
Edla Gustava Blommér (myös "Jansson-Blommér", 10. toukokuuta 1817 Helsinki – 19. joulukuuta 1908) oli suomalainen taidemaalari. Ulf Olsson
Ulf Olsson (19. joulukuuta 1951 – 10. tammikuuta 2010) oli ruotsalainen henkirikollinen. Hän tappoi vuonna 1989 kaksi ihmistä: maaliskuussa 10-vuotiaan Helén Nilssonin ja elokuussa 26-vuotiaan Jannica Ekbladin. Olsson jäi kiinni vasta kesällä 2004 DNA-testin avulla. Hänet tuomittiin pakkohoitoon. Frida Kahlo
Kahlo kuoli 13. heinäkuuta 1954. Virallinen kuolinsyy on keuhkoveritulppa, mutta itsemurhasta on huhuttu.
Viimeisessä päiväkirjamerkinnässä on vapiseva musta enkeli ja teksti "Toivon että lähtö on lopullinen ja riemukas – ja että en enää koskaan palaa. Frida". Emanuel Swedenborg
Vaikka Swedenborg kirjoitti jonkin verran avioliitosta, hän ei koskaan mennyt naimisiin eikä hänellä ollut lapsia. Swedenborg kuoli Lontoossa 29. maaliskuuta 1772. Kuolinvuoteellaan hänen kerrotaan sanoneen, että olisi jo julkaisemiensa uskonnollisten tekstien lisäksi halunnut kertoa ihmisille monia muitakin henkimaailman salaisuuksia, mutta hänelle ei annettu siihen lupaa. Swedenborg haudattiin Lontoon ruotsalaisen seurakunnan hautausmaahan, mutta ruumis siirrettiin Uppsalaan vuonna 1908. Tuolloin Uppsalaan haudattiin myös Swedenborgin pääkallo, joka oli ollut pitkään kateissa. Edith Södergran
Uuno Kailas suomensi runovalikoiman "Levottomia unia", jonka julkaisi Tulenkantajien kustannusyhtiö 1929. Hagar Olsson julkaisi kirjekokoelman "Ediths brev" vuonna 1955 (suom. "Edith Södergranin kirjeet", 1990) ja Gunnar Tideström elämäkerran "Edith Södergran" vuonna 1949. Södergranin kootut runot "Elämäni, kuolemani ja kohtaloni" ilmestyi 1994 Pentti Saaritsan toimittamana. Främling (albumi)
Främling on ruotsalaisen poplaulaja Carola Häggkvistin esikoisalbumi vuodelta 1983. Sen tuotti Lasse Holm. Albumia myytiin yli miljoona kappaletta ja se on Ruotsin kautta aikain myydyin musiikkialbumi. "Främling" sisältää Lasse Holmin sävellysten ohella ruotsinkielisiä versioita maailmanlaajuisesti menestyneistä musiikkikappaleista kuten "Gloria" ja "Mickey"."Främling" julkaistiin alun perin vinyylinä ja C-kasettina, kuten useimmat pop-albumit 1980-luvun alkupuoliskolla. Digitaalinen CD-levy ilmestyi 1992 ja kokoelma-albumi "Främling 25 år" vuonna 2008. Kokoelmalla on mukana myös Carolan 1985 julkaistu studioalbumi "Happy Days" sekä useita bonusraitoja kuten "Främling" useana eri kieliversiona ja muita medley-raitoja. Kokoelmalle on sisällytetty myös "Fångad av en stormvind", jolla Ruotsin yleisradioyhtiö voitti Eurovision laulukilpailun 1991. Niin ikään juhlakokoelmalla on Dan Hillin menestyssävellys "Sometimes When We Touch", jonka Carola esitti ensimmäisen kerran jo neljätoistavuotiaana vuonna 1981. Eddie Meduza
Eddie Meduza (oikealta nimeltään Errol Leonard Norstedt, 17. kesäkuuta 1948 – 17. tammikuuta 2002), oli ruotsalainen muusikko ja koomikko. Östen II Haraldsson
Östen II Haraldsson ("Eysteinn Haraldsson", nykynorjaksi "Øystein Haraldsson", noin 1125–1157) oli Norjan kuningas yhdessä veljiensä Inge Koukkuselän ja Sigurd II Munnin kanssa. Tiedot hänen elämästään perustuvat lähinnä vanhoihin saagoihin, joista Snorri Sturlusonin kirjoittama "Heimskringla" on suomennettu nimellä Norjan kuningassaagat. Östenistä ja hänen veljistään kerrotaan Heimskringlan 14. saagassa. Hedvig Ståhlberg
Hedvig Ståhlberg kuoli 47-vuotiaana Helsingissä maaliskuussa 1917. Ester Ståhlberg
Ståhlberg tunnetaan myös kirjailijana. Vuonna 1922 ilmestyi "Sunnuntai" -niminen teos ja sen jälkeen muun muassa novellikokoelmia, mutta hän kirjoitti myös kaksiosaisen Matilda Wreden elämäkerran. Elina Berglund
Berglund luki itsensä teknillisen fysiikan diplomi-insinööriksi Lundin yliopistossa vuosina 2003-2008. Berglund valmistui tohtoriksi Geneven yliopistosta vuonna 2011. 
Berglund on tullut kuuluisaksi Higgsin bosonin löytämisestä heinäkuussa 2012. Higgsin bosoni on alkeishiukkanen, jota etsittiin pitkään. Berglund oli yksi 3000:sta tieteilijästä, jonka tehtävänä oli löytää alkeishiukkanen, jota hiukkasfyysikot olivat jahdanneet yli 50 vuotta. 
Natural Cycles on maksullinen perhesuunnitteluun tarkoitettu älypuhelinsovellus, jonka toiminta perustuu kuukautisten ajankohdan ja päivittäisen kehon lämpötilan mittauksen perusteella toimivaan algoritmiin. Sovellus hyväksyttiin viralliseksi ehkäisykeinoksi Euroopassa helmikuussa 2017. Edsger Dijkstra
Edsger Wybe Dijkstra ([], 11. toukokuuta 1930 Rotterdam, Alankomaat – 6. elokuuta 2002 Nuenen, Alankomaat) oli hollantilainen tietojenkäsittelyteoreetikko. Sixten Ehrling
Ehrling johti Tukholman kuninkaallista oopperaa vuosina 1953–1960. Hän oli Göteborgin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina vuosina 1974–1976 toimittuaan jo aiemmin (1963–1973) vastaavassa virassa Detroitin sinfoniaorkesterissa. Myöhemmällä urallaan hän opetti Juilliard School of Musicissa. Hän kuoli New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Emil Wegelius
Emil Wegelius (13. joulukuuta 1852 Helsinki - 19. tammikuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen huviveneiden, erityisesti kilpapurjehdusveneiden suunnittelija. Hän oli myös ammattikuntansa ensimmäisiä edustajia. Hän voitti ensimmäisen venesuunnittelukilpailun 1882. Hän suunnitteli arviolta seitsemisenkymmentä alusta aina purjeveneistä höyrypursiin. Hänen ensimmäinen venepiirroksensa on vuodelta 1879. Hänen luomuksiaan olivat mm. Bisquit, Alouette, Greta, Endymion, Miranda, Barden, Zuleima, Mehallah. Wegelius liittyi NJK-pursiseuraan 1876 ja siirtyi Helsingfors Segelsällskapetiin seuran perustamisen yhteydessä 1893. Hän perusti yhtiön joka rakensi telakkarakennuksen Liuskasaarelle ja oli telakan ensimmäinen vuokralainen. Hän toimi myös Hanasaaren telakan suunnittelijana ja työnjohtajana. Itseoppinut, ilman teoreettista taustaa veneensä suunnitellut Wegelius kuoli yllättäen kesken luomiskauttaan 50-vuotiaana. Wegeliuksen suunnittelemista veneistä yksikään ei ole säilynyt tähän päivään saakka. Pekka Puupää
Ola Fogelberg kuoli haimasyöpään elokuussa 1952. Hän piirsi Pekka Puupäätä viimeisiin elinviikkoihinsa asti, minkä jälkeen sitä siirtyi jatkamaan hänen tyttärensä Toto Fogelberg-Kaila. "Kuluttajain Lehti" lopetti tällöin sarjan julkaisun, joskin joutui lukijoiden vaatimuksesta julkaisemaan vielä vanhoja sarjoja uusintoina. "Elanto"-lehdessä sarja ilmestyi vuoteen 1970, jolloin lehti muutettiin uudeksi "Me"-lehdeksi. Toto Fogelberg-Kaila kertoi myöhemmin, ettei pitänyt itseään sarjakuvapiirtäjänä, mutta jatkoi Pekka Puupäätä elättääkseen perheensä ja leskiäitinsä, sillä vapaaksi taiteilijaksi ennen kuolemaansa ryhtyneeltä isältä ei ollut jäänyt edes eläkettä. Ola Fogelberg ehti eläessään julkaista vuosina 1943–1952 kymmenen Pekka Puupää -kirjaa. Toto Fogelberg-Kaila julkaisi niitä 24 lisää, viimeisen vuonna 1976. Niistä ensimmäiset sisälsivät myös paljon Fogelin vanhoja strippejä, mutta Toton osuus lisääntyi vähitellen, kunnes vuodesta 1957 alkaen albumien sisältö oli kokonaan hänen käsialaansa. Fogelin piirtämiä kansikuvia käytettiin tämän jälkeenkin. Albumien takakansi oli yleensä varattu Pekka ja Justiina -aiheiselle OTK:n kahvimainokselle. Elof Hellquist
Gustaf Elof Hellquist (26. kesäkuuta 1864 Norrköping – 7. maaliskuuta 1933 Lund) oli ruotsalainen kielitieteilijä, jonka tunnetuin teos on ruotsin etymologinen sanakirja "Svensk etymologisk ordbok" vuodelta 1922. Hellquist toimi professorina Lundin yliopistossa vuosina 1914–1929. Carola Häggkvist
Carola osallistui jälleen vuoden 2006 Melodifestivaleniin. Hänen tämänkertainen kappaleensa oli nimeltään "Evighet", mutta jonka hän esitti euroviisuissa englanninkielisenä versiona "Invincible". Carola oli kilpailun suurin ennakkosuosikki. Hän voittikin Melodifestivalenin loppukilpailun 18. maaliskuuta ja edusti kolmannen kerran Ruotsia keväällä järjestetyissä vuoden 2006 euroviisuissa. Ruotsin edellisvuotisen heikon menestyksen johdosta Carola joutui osallistumaan semifinaaliin, josta selvitti kuitenkin tiensä jatkoon finaaliin, jossa sijoittui viidenneksi. Kilpailun voitti Lordi Suomen yleisradioyhtiön edustajana kappaleellaan "Hard Rock Hallelujah". Ellen Ahlqvist
Ahlqvist valmistui ylioppilaaksi 1888. Hän suoritti ensin Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1894 ja sitten lääketieteen kandidaatin tutkinnon 1897. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1901 ja toimi sen jälkeen lääkärinä ensin Tampereella 1901–1903, sitten Yhdysvalloissa 1903–1905, jonne hän lähti Karolina Eskelinin kanssa, ja toimi siellä lääkärinä Massachusettsissa ja Oregonissa. Helsinkiin palattua hän toimi 1905–1909 yksityislääkärinä ja sen jälkeen Helsingin kaupungin tilapäisessä tuberkuloosisairaalassa Humlebergin sairaalassa (Humaliston huvila 4, nyk. Mannerheimintie 92) vuoteen 1914. Sairaalan lakkauttamisen jälkeen hän toimi yksityislääkärinä. Hän väitteli 1915 lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi tuberkuloosia käsittelevällä tutkimuksella "Studien über den Stoffwechsel tuberkulöser und skrofulöser Knaben mit besonderer Berücksichtigung einiger Mineralstoffe" (1915). Augusta Heurlin
Maria Nicolina Augusta Heurlin (15. maaliskuuta 1826 Turku – 14. maaliskuuta 1888 Turku) oli suomalainen koulunjohtaja. Heurlin perusti tyttökoulu Heurlinska skolan 1861 ja oli koulun johtaja 1861–1888. Koulu yhdistettiin 1955 Svenska fruntimmersskolan i Åbo ja niistä muodostui Åbo Svenska flicklyceum joka puolestaan liitettiin vuonna 1971 Katedralskolan i Åboon. Stieg Larsson
Larsson kuoli äkillisesti sydänkohtaukseen vuonna 2004. Juuri ennen kuolemaansa hän oli saanut valmiiksi kirjasarjan, joka tunnetaan "Millennium-trilogiana". Romaanit julkaistiin postuumisti. Neljättäkin hän ehti kirjoittaa parisataa liuskaa. Sarjasta oli alun perin tarkoitus tulla kymmenosainen. Tieto neljännen teoksen julkaisemisesta julkistettiin joulun alla 2013. Kirjan kirjoitti David Lagercrantz, ja se ilmestyi elokuussa 2015, samaan aikaan myös suomennettuna nimellä "Se mikä ei tapa". Ekke Hämäläinen
Hämäläinen oli 22 vuotta naimisissa näyttelijä-laulaja Hilkka Kinnusen kanssa. Hän menehtyi vaikean sairauden murtamana 58 vuoden ikäisenä Floridassa vuonna 1981. Hämäläinen oli saanut Pro Finlandia -mitalin vuonna 1969 tunnustuksena työstään. Fredrika Runeberg
Kesällä 1877 Johan Ludvig Runeberg kuoli lopulta sairastettuaan kolmetoista vuotta. Hautajaisista muodostui suuri tapahtuma, jonne saapuivat runoilijan elossa olevat ystävät. Elokuussa 1878 Fredrika jätti Porvoon ja muutti Helsinkiin asumaan. Hän toimitti vielä "Johan Ludvig Runebergs efterlemnade skrifter" -teokset (1878–1879). Kauan Fredrika ei ehtinyt elää miehensä kuoleman jälkeen, sillä hänen elämänsä päättyi 27. toukokuuta 1879, hiukan yli kaksi vuotta aviomiehen kuoleman jälkeen. Niels-Henning Ørsted Pedersen
Pedersen toimi aktiivisesti musiikin parissa aina kuolemaansa asti. Hän kuoli äkillisesti sydänkohtaukseen huhtikuussa 2005 Kööpenhaminassa ollessaan 58-vuotias.Albert Ayler
Roland Kirk
Dexter Gordon
Bill Evans-Lee Konitz Quartet
Jean-Luc Ponty
Karin Krog, John Surman, Albert Mangelsdorff, Francy Boland & Daniel Humair
Ben Webster
Jørgen Ingmann and Bjarne Rostvold
Oscar Peterson
Torolf Mølgaard
Paul Bley
Dizzy Gillespie
Kenny Drew
'Duo (SteepleChase) (1973)
Joe Albany
Tete Montoliu
Count Basie
Milt Jackson
Day Is Over
Martial Solal
Stan Getz
Roy Eldridge
Svend Asmussen, Kenny Drew & Ed Thigpen
Philip Catherine
Tania Maria
Joe Pass
Martial Solal
Chet Baker
Stephane Grappelli, Philip Catherine & Larry Coryell
Edgar Wilson
Didier Lockwood, Gordon Beck & Tony Williams
Ella Fitzgerald, Count Basie & Joe Pass
Rune Gustafsson
Dado Moroni
Archie Shepp
Toots Thielemans & Joe Pass
Boulou & Elios Ferré
Tete Montoliu
Ulla Neumann and Ulrik Neumann
Claes Crona
Palle Mikkelborg
Monty Alexander and Grady Tate
Kurt Ravn, Fini Høstrup and Jan zum Vohrde
Niels Lan Doky
René Urtreger, Christian Escoudé and André Ceccarelli1987: Masters (Carlyne Music)
Louis Hjulmand
Allan Botschinsky
Atilla Engin Group
Lars Møller, Thomas Clausen and Jimmy Cobb
Guitars Unlimited
Maria Joao & Aki Takase
Bireli Lagrene
Michel Petrucciani
Sweden Bass Orchestra
Primož Grašić • NHOP • Martin Drew
Mulgrew Miller
Floris Nico Bunink
Klaus Suonsaari & Niels Lan Doky
Paquito D'Rivera
George Shearing
2007: The MPS Trio Sessions (MPS Records, 1977 - 1981), Louis Stewart (2007) Gunnar Wiklund
Gunnar Wiklund (17. elokuuta 1935 Luulaja - 29. syyskuuta 1989 Lysekil) oli ruotsalainen iskelmälaulaja. Hän aloitti uransa vuonna 1959 levytettyään iskelmän "Nu tändas åter ljusen i min lilla stad", joka möi 200 000 kappaletta. Wiklund levytti pääasiassa käännösversioita Jim Reevesin lauluista kuten esimerkiksi "Mest av allt" ("I love you because") ja "Han måste gå" ("He'll have to go"). Vuonna 1968 levytetty "Vi ska gå hand i hand" (alun perin itäsaksalainen "Dunja du") menestyi myös Suomessa. Wiklund kuoli syöpään 29. syyskuuta 1989 ollessaan 54-vuotias ja hänet haudattiin Skogskyrkogårdenin hautausmaalle Tukholmaan. Elina Haavisto
Elinalla oli ongelmia ennen Virtaukseen tuloa silloisen miesystävänsä Niklas Järvelän kanssa. Myöhemmin Niklas Järvelä palasi Elinan elämään, kun yritys, jossa Niklas työskenteli, oli ehdolla Sunerin rahoittajaksi. Elina ja Niklas suutelivat Tero Kuuslan ja Marikan häissä ja siitä lähtien Elina kamppaili vanhoja tunteitaan vastaan. Elinan tunteiden paljastuttua Aleksille, Elina lähti Espanjaan. Myöhemmin Elina palasi Suomeen ja siellä hänen ja Niklaksen suhde jatkui edestakaisena soutamisena. Niklaksesta tuntui olevan Elinalle vain harmia, mutta lopulta Niklaksestakin huomasi tosirakkauden Elinaa kohtaan. Elina halvaantui tiputtuaan hevosen selästä vuonna 2015. Niklas lähti Elinan mukaan kuntoutukseen Sveitsiin ja maksoi kaikki kalliiden hoitojen kustannukset. Elina palasi Sveitsistä keväällä 2017 ilman Niklasta. Syksyllä selvisi, että Elina oli harkinnut asumuseroa Niklaksesta. Niklas palasi selvittämään asioita Elinan kanssa lokakuun 2017 jaksoissa. Tällöin Elina ilmoitti haluavansa erota lopullisesti. Hän sanoi myös, että heti uuden yrityksensä alettua tuottaa hän alkaisi maksaa velkojaan hoitokustannuksista takaisin Niklakselle. Niklaksen piti muuttaa Liseloten kanssa Sveitsiin, kunnes kuuli Elinan odottovan hänen lastaan. Jørgen Brønlund
Brønlund oli yksi Ludvig Mylius-Erichsenin Tanska-tutkimusmatkan osanottajista 1906-08. Hän oli jo aikaisemmin ollut mukana tutkimusmatkoilla, muun muassa Knud Rasmussenin kanssa. Sen lisäksi hän oli myös taitava koiravaljakon ohjastaja ja tulkki, siispä hänet valittiin vuonna 1907 Mylius-Erichsenin ja Niels Peter Høeg Hagenin matkaan Pohjois-Grönlantiiin. Tehtävänään hänellä oli pitää tutkimusmatkan päiväkirjaa. Kuten tutkimusmatkan johtajat Mylius-Erichsen ja Høeg Hagen, kärsi myös Brønlund nälästä ja paleltumista. Jørgen Brønlund kuoli kuten muutkin retkikunnan jäsenistä, ja ruumiin löytyessä löytyi myös tutkimusmatkan päiväkirja. Brønlund pääsi silti ainoana perille heidän väliasemallensa. Hän oli ottanut Høeg Hagenin luonnokset mukaansa päiväkirjansa lisäksi. Hänen ruumiinsa löydettiin 13. maaliskuuta 1908 kallionkolosta, joka oli täysin peitetty. Kiitos Brønlundin Høeg Hagenin luonnokset säilyivät. Gunnar Hellgren
Bror Gunnar (Kunttu) Hellgren (22. syyskuuta 1932 Helsinki – 23. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen jalkapallo- ja jääpalloerotuomari. Hän tuomitsi uransa aikana 130 jalkapallon pääsarjaottelua, ja hän oli vuosina 1974–1977 FIFA-erotuomari. Kamratposten
Stina Quint kuoli vuonna 1924, ja lehteä jatkaneet eivät aluksi oikein onnistuneet korvaamaan Quintin innostunutta otetta. Uusia aiheita ei tahdottu keksiä, vaan sama juttu saatettiin julkaista myöhemmin uudelleen. Lehdessä ei myöskään juuri käsitelty tosielämän tapahtumia, kuten toista maailmansotaa, vaan lehti halusi pitää lapset omassa pienessä maailmassaan. Vuonna 1930 lehden kustantajaksi tuli Åhlén & Åkerlunds, ja vuosikymmenen aikana lehti julkaisi vielä tuntemattoman Astrid Lindgrenin ensimmäisiä tarinoita. May Pihlgren
May Eleonora Pihlgren-Ehrström (6. tammikuuta 1904 Helsinki – 29. lokakuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Helsingin Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa vuosina 1922–1924 ja kuului sen jälkeen teatterin vakituiseen näyttelijäkuntaan, pian yhtenä sen kantavista voimista. Ensimmäinen elokuvarooli hänellä oli vuonna 1924 Adolf Lindroosin ja Karl Fagerin ohjaamassa "Polyteekkarifilmissä", ja hänen viimeinen elokuvansa oli Åke Lindmanin ohjaamassa elokuvassa "Harjunpää ja ahdistelija". Eva Dahlgren
Keväällä 2003 julkaistiin Dahlgrenin uuden yhtyeen Buddaboysin ensialbumi "Lost Peoples Area". Dahlgren on kirjoittanut myös "Lasse ja Urmas" (Lars och Urban) -lastenkirjoja. Eva Dahlgren on ollut vuodesta 1996 asti aviossa Efva Attlingin kanssa ja asuu Tukholmassa. Juho Lallukka
Kauppaneuvos Lallukka kuoli keuhkokuumeeseen 1. joulukuuta 1913. Maria Lallukka otti liikkeen johtoonsa ensimmäisen maailmansodan lähestyessä. Hänen lisäkseen johtokuntaan kuuluivat Emil Tanninen varapuheenjohtajana sekä prokuristi Vilho Aalto ja Ernst Hämäläinen. Jalmari Finne oli Maria Lallukan merkittävä uskottu. Ulf Löfgren
Ulf Löfgren (13. lokakuuta 1931 Uumaja – 10. lokakuuta 2011) oli ruotsalainen kuvittaja ja kirjailija. Hänen kirjojaan on käännetty parillekymmenelle kielelle. Esikoisteoksesta "Barnen i djungeln" (1959) hän sai Elsa Beskow -palkinnon. Albrekt Mecklenburgilainen
Albrektin aikana todellinen valta oli aatelilla, erityisesti Bo Jonsson Gripillä. Kun herra Bo kuoli vuonna 1386, Albrekt yritti saada vallan (ja vainajan hallussa olleet linnoitukset) omiin käsiinsä, mutta aateliset haluten estää keskusvallan voimistumista liittoutuivat Tanskan kuningattaren Margareetan kanssa. Vuonna 1389 Margareetan joukot löivät Albrektin taistelussa ja hänet vangittiin. Hänet vapautettiin kuitenkin 1395, ja hän palasi ruhtinaskuntaansa Mecklenburgiin. Hänen poikansa ja perijänsä, Ruotsin kruununprinssi Eerik piti vielä hallussaan Gotlantia, mutta kuoli ennenaikaisesti ruttoon 26.7.1397, jonka jälkeen hänen tukijansa vähitellen antautuivat sekä Gotlannissa että Tukholmassa, jonka Margareeta sai haltuunsa 1398 . Edvard Jokela
Jokelan Kuljetusliiton puheenjohtajakaudella käyty pitkä ja raskas satamalakko 1928–1929 päättyi keväällä 1929 työantajien antamaan palkankorotuslupaukseen. Lakon aikana Kuljetusliitto oli saanut taloudellista tukea muiden Pohjoismaiden, varsinkin Tanskan, kuljetusliitoilta mikä oli mahdollistanut työtaistelun jatkamisen. Pitkä lakko ja ammattiyhdistysliikkeen sisäiset kiistat kuluttivat tuberkuloosia sairastaneen Jokelan voimia niin että hän kuoli kesken puheenjohtajakautensa syyskuussa 1929. Dead
Dead (oik. Per Yngve ”Pelle” Ohlin, 16. tammikuuta 1969 Tukholma – 8. huhtikuuta 1991 Kråkstad) on yksi black metal -historian tunnetuimmista henkilöistä. Hän oli norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin laulaja vuodesta 1988 itsemurhaansa asti vuoteen 1991. Ohlin toimi laulajana myös ruotsalaisen death metal -yhtye Morbidin demolla "December Moon". Eirik Hundvin
Old Funeral Eva Ljungberg
Kolmas Ljungbergin erityinen kiinnostuksenkohde oli hyväntekeväisyys, erityisesti eläinsuojeluaate. Hän toimi Helsingin eläinsuojeluyhdistyksen toimihenkilönä ja julkaisi 1904 ystävänsä kirjailija Constance Ullnerin kanssa teoksen "Djurskyddberättelser för barn" (suom. "Eläinsuojelukertomuksia lapsille", 1904) varojen keräämiseksi yhdistykselle. Ljungeberg avusti myös "Nya Trollsländan " ja "Sirkka" -lastenlehtiä. Hän toimitti Ullnerin kanssa vuoden 1891 "Blindvännen"-albumin, jonka tuottamat 2 100 markkaa lahjoitettiin Helsingin sokeainkodille, sekä pelastusarmeijan hyväksi julkaistun lehtisen "”För barnen”" 1909 (suom. "”Lapsille”", 1909). Suomen Vapaakirkon lähetystyö
Joulukuussa Edla Träskbäck sai vaikean sydänkohtauksen ja hänet kuljetettiin Kalkuttaan sairaalaan. Sieltä pois päästyään hän asettui Hanna Juurevan kanssa Ghumiin vanhuuttaan viettämään. Tammikuun 1941 vuosikokous myönsi heille eläkkeeksi yhden lähetystyöntekijän kannatuksen puolikkaan. Hyttinen kuoli vuonna 1948, jolloin hänen tilalleen otettiin latvialainen lähetyssaarnaaja Margaret Vitants. Harriet Bosse
Vuosi 1912 oli Harriet Bosselle menetysten vuosi, sillä tällöin kuolivat August Strindberg pitkään sairastettuaan, Bossen sisaren puoliso Arne Fahlstrøm Titanicin onnettomuudessa ja Bossen entinen puoliso Gunnar Wingård oman käden kautta. Bosse avioitui vuonna 1927 Edvin Adolphsonin kanssa. Bossen ja Strindbergin tytär Anne-Marie Hagelin eli 105-vuotiaaksi (vuoteen 2007). Jarl Edgren
Jarl Edgren (5. heinäkuuta 1898 Karstula – 19. syyskuuta 1979) oli Suomen Puolustusvoimien eversti tykistön aselajissa ja sodanaikainen rykmentin komentaja. Maija Dahlgren
Reeta Maija Dahlgren (o.s. Seppälä, 20. heinäkuuta 1927 Lahti – 9. toukokuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Yleisradiossa parikymmentä vuotta. Edvin Wahlstén
Edvin Gregorius Wahlstén (2. maaliskuuta 1872 Turku – 15. joulukuuta 1945 Turku) oli suomalainen toimittaja, asianajaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Hilda Thegerström
Hilda Aurora Thegerström (17. syyskuuta 1838 Tukholma – 6. joulukuuta 1907) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianonsoitonopettaja. Stig Ahlgren
Ahlgren oli 1960-luvulla vähemmän aktiivinen kirjoittajana osittain siksi, että hän muutti Ösmoohon lähelle Nynäshamnia yhdessä entisen vaimonsa Birgit Tengrothin kanssa. He olivat olleet naimisissa vuoteen 1950 saakka. Birgit oli sairas, ja Ahlgren hoiti häntä aina tämän kuolemaan asti 1983. Ahlgrenin viimeinen suuri teos oli elämäkerta hänen ystävästään Karl Gerhardista. 1970-luvlla hän kirjoitti radioarvosteluja Svenska Dagbladetiin. Konsta Jylhä
Yleisö liikuttui usein kuunnellessaan Konsta Jylhän musiikkia. Hän itsekin pyyhki kerran kyyneliään suorassa televisiolähetyksessä soitettuaan Purppuripelimannien kanssa "Vaienneen viulun". Sen soittaminen oli hänelle aina voimanponnistus, joka vaati keskittymistä. "Vaiennut viulu" oli soitettava aina hyvin.
Konsta Jylhä oli ottanut elämäntehtäväkseen kansanmusiikin edistämisen ja tunnetuksi tekemisen. Hän oli päättänyt soittaa niin kauan kuin jaksaa ja niin kauan kuin yleisö jaksaa häntä kuunnella. Hän esiintyi viimeisen kerran julkisesti vuonna 1978. Viimeisinä vuosinaan hän joutui sydänsairautensa takia käymään usein sairaalassa ja esiintyi harvoin julkisuudessa. Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla hän kävi vielä ainakin kesällä 1983. Maaliskuussa 1984 hän sai uuden vakavan sydänkohtauksen ja kuoli syyskuussa 1984 Vetelin sairaalassa 74-vuotiaana. Augusta Ohlsson
Carl Ohlson kuoli vuonna 1928, jonka myötä Augusta Ohlssonista tuli yhtiön ainoa omistaja ja samalla toimitusjohtaja. Yhtiö laajeni Ohlssonin johdolla merkittävästi. Uusi tehdas rakennutettiin Eiraan vuonna 1930 ja yritys muutettiin toiminimestä osakeyhtiöksi vuonna 1951. Vuonna 1954 yhtiön liikevaihto oli 500 miljoonaa markkaa ja työntekijöitä yrityksessä oli yli sata. Yritystoiminnan ohella Ohlsson oli aktiivinen yhdistystoimija. Hän oli perustamassa Helsingin yrittäjänaisten yhdistystä ja toimi sen hallituksessa. Lisäksi hän toimi Lihateollisuusyhdistyksessä, Helsingin Lihakauppiasyhdistyksessä sekä Liike- ja Virkanaisten liitossa, joista jälkimmäinen valitsi hänet vuoden naiseksi vuonna 1957. H. Rider Haggard
Haggard teki tunnetuksi niin sanotut kadonnut maailma -kertomukset, ja hänen vaikutuksensa tieteiskirjallisuuteen ja fantasiaan on ollut merkittävä. "Kuolemattoman kuningattaren" päähenkilö Ayesha mainittiin Sigmund Freudin "Unien tulkinnassa" ja Carl Jungin kirjoituksissa naisen perustyyppinä. Stig Ahlgren
Ahlgren kuoli 19. toukokuuta 1996 Nynäshamnissa 86-vuotiaana. Hjalmar Tallqvist
Tallqvist meni naimisiin ensimmäisen kerran laulajatar Elin Fohströmin kanssa vuonna 1897. Fohström kuoli vuonna 1949, ja Tallqvist meni seuraavana vuonna uusiin naimisiin aiemman vaimonsa kasvattisisaren Evelina Fohströmin (o.s. Wilkman) kanssa. Tallqvist sai ensimmäisestä avioliitostaan kolme tytärtä: Edit Evelina, Inger Anima ja Anita Henriette. Yrjö Jylhä
Yrjö Olavi Jylhä (vuoteen 1906 Lindeman, 21. heinäkuuta 1903 Tampere – 30. joulukuuta 1956 Turku) oli suomalainen runoilija ja suomentaja. Hänen talvisota-aiheinen runokokoelmansa "Kiirastuli" kuuluu suomalaisen lyriikan merkittävimpiin klassikoihin. Hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1948. Ida Aalberg
Suomen Kansallisteatterin johtokunnan ja Aalbergin välinen konflikti päättyi keväällä 1914, kun teatterin johtoon valittiin Kaarlo Bergbomin sisarentytär Mathilda von Troil sekä Eino Kalima ja Jalmari Lahdensuo. Von Troil pyrki saamaan paronitar Aalberg-Uexkullin takaisin Kansallisteatterin riveihin, ja pitkän taivuttelun jälkeen onnistui tavoitteessaan. Aalberg lupautui näyttelemään "Orleansin neitsyessä" helmikuussa 1915. Von Troilin käsityksen mukaan teatterisodan ytimessä oli ollut Maila Mikkola (Talvio), joka oli pilannut Aalbergin ja teatterin johtokunnan välit. Tammikuussa 1915 Aalberg vilustui pahoin, kuten monesti aiemminkin oli käynyt. Hän kuoli kotonaan Pietarissa 17. tammikuuta 1915. Aalberg kuljetettiin Helsinkiin haudattavaksi ja surusaattue oli mittava niin Pietarin Suomen asemalla kuin Helsingissäkin. Myös matkan varrelle Terijoelle ja Viipuriin oli kokoontunut laaja joukko surijoita. Vapaaherratar Ida Aalberg-Uexkull siunattiin Helsingin Vanhassa kirkossa ja haudattiin Hietaniemen hautausmaalle. Hauta sijaitsee korttelissa V22-3-11. Haudalle pystytettiin 1925 Kansallisteatterin tilaama punagraniittinen muistokivi, jonka vestaalia esittävän vertauskuvallisen reliefin toteutti kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen. Ida Elfström
Ida Adeline Aurora Elfstrom (10. heinäkuuta 1840 Viipuri – 7. kesäkuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen ksylografi, kääntäjä ja opettaja. Arne Eggen
Arne Eggen (28. elokuuta 1881 Trondheim – 26. lokakuuta 1955 Bærum) oli norjalainen säveltäjä ja urkuri. Hänen tunnetuinta tuotantoaan edustavat hänen laulunsa, mutta hän sävelsi myös suurimuotoisia teoksia, kuten oopperat "Olav Liljekrans" ja "Cymbelin", melodraaman "Liti Kjersti", oratorion "Kong Olav" sekä sinfonian. Eggenin kamarimusiikkituotantoon kuuluvat kaksi viulusonaattia ja sarja viululle ja pianolle. Uruille hän sävelsi "Ciaconnan". Lisäksi hän teki sovituksia norjalaisista kansanlauluista. Eggen edustaa säveltäjänä samaa kansallisromanttista perinnettä kuin Edvard Grieg ja Johan Svendsen. Sofia Hjulgrén
Sisällissodan lähestyessä Hjulgrén vastusti punakaartin perustamista eikä kannattanut aseelliseen kapinaan ryhtymistä. Hjulgrénin mukaan se ei olisi kunniaksi työväenliikkeelle, joten hän vetosi viimeiseen asti rauhanomaisen ratkaisun puolesta. Sodan käynnistyttyä hän kuitenkin liittyi Lappeenrannan punakaartiin solidaarisuudesta muita työläisiä kohtaan. Hjulgrén kuului punakaartin esikuntaan, mutta ei kantanut asetta. Lappeenrannassa hän vapautti punaisten vangitsemia joutsenolaisia. Heidän joukossaan oli muun muassa äitinsä kanssa vangittu Eino Penttilä sekä paikallinen kunnallismies Oskari Lakka, joka näin säästyi punakaartilaisten 25. huhtikuuta tekemiltä teloituksilta. Sofia Hjulgrén
Hjulgrén teloitettin 22. toukokuuta 1918 yhdessä 130 muun kuolemaantuomitun kanssa Ristimäen hautausmaan tuntumassa sijainneella eläinten hautausmaalla eli ”koirahaudalla”. Hjulgrénin kuolemasta on useita kertomuksia, joiden todenperäisyyttä on mahdoton varmistaa. Tiedetään kuitenkin, että hän sai ennen teloitusta pitää parinkymmenen minuutin pituisen puheen, jolla hän rohkaisi muita teloitettavia ja valoi uskoa työväenluokan parempaan tulevaisuuteen. Ellida Erling
Ellida Erling (10. joulukuuta 1869 Kurikka – 25. heinäkuuta 1952 Kurikka) oli suomalainen suomen ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Ed Wood
Kun Lugosi kuoli elokuussa 1956, Woodilla oli halussaan hänen viimeinen filmikatkelmansa, jonka hän käytti samana vuonna valmistuneessa elokuvassaan Plan 9 from Outer Space. Filmikatkelman lisäksi käytettiin sijaisnäyttelijää. Plan 9 from Outer Space on Woodin ohjauksista tunnetuin. Sen osittaisen suosion takasi elokuvan prologin juontanut Criswell, joka oli tullut tunnetuksi "The Tonight Show'n" ennustajana. Elokuvassa Wood teki yhteistyötä myös suomalaissukuisen Maila Nurmen eli Vampiran kanssa. Woodin kulttimaine "maailman huonoimpana elokuvaohjaajana" perustuu erityisesti tähän elokuvaan. Ruotsin historia
Kaarle X Kustaan hallituskaudella (1654–1660) Ruotsi kävi useita sotia aggressiivisia naapureitaan vastaan. Ruotsi valloitti lisää alueitakin eri puolilta Pohjois-Eurooppaa, muun muassa Trondheimin läänin Norjasta, sekä Bornholmin saaren, jotka kuitenkin palautettiin takaisin Tanskalle Roskilden rauhassa vuonna 1660. Useimmat aluevaltauksensa Ruotsi siis menetti pian, mutta pysyväksi jäi siihen saakka Tanskalle kuuluneen Skånen liittäminen Ruotsiin Roskilden rauhansopimuksella 1658. Samoihin aikoihin Ruotsiin liitettiin myös Gotlanti. Kaarle menehtyi keuhkokuumeeseen Göteborgissa 13. helmikuuta, 1660.
Kaarle X Kustaan puoliso Hedvig Eleonoora (1636–1715), rakennutti Drottningholmin linnan vuonna 1662. Astrid Zachrison
Elin Astrid Sofia Zachrison (15. toukokuuta 1895 – 14. toukokuuta 2008) oli ruotsalainen nainen, joka oli Elsa Mobergin kuoltua maansa vanhin elossa oleva henkilö. Elias Lönnqvist
Lönnqvist oli 1911–1912 kirjeenvaihdossa kielitieteeseen liittyvistä asioista kirjailija August Strindbergin kanssa. Strindberg oli väittänyt 1908 julkaistussa kirjassaan "En ny blå bok" suomen kielen saaneen kaikki sanansa lainoina muilta kieliltä ja maailman kaikkien kultturikielien polveutuvan hebrean kielestä. Suomalaiset kielitieteen harrastajat taiteilija Sigurd Wettenhovi-Aspa, vaasalainen kapteeni ja liikemies Axel Theodor (Teddi) Finnilä (1868–1920) ja Kuurilassa asemapäällikkönä toiminut Elias Lönnqvist taas kannattivat teoriaa jonka mukaan kaikki maailman kielet polveutuivat suomen kielestä. Vilkas kirjeenvaihto Strindbergin ja suomalaisten väliillä alkoi joulukuussa 1911 ja se jatkui aina Strindbergin kuolemaan saakka toukokuussa 1912. Pekka Puupää
Ola Fogelberg oli työskennellyt jo vuosikymmenen Elannolle ja "Kuluttajain Lehdelle" sen perustamisesta vuonna 1916 alkaen, kun häntä keväällä 1925 pyydettiin kehittämään lehteen uusi sarjakuva. Ensimmäinen Pekka Puupää -strippi ilmestyi vappuaattona 30. huhtikuuta 1925, ja siinä kerrottiin, kuinka samanniminen hölmö maalaispoika saapuu Helsinkiin kyseisen lehden toimitukseen. Lehti lupasi vastaisuudessa kertoa hänen ”elämyksistään täällä murheenlaaksossa”. Justiina nähtiin ensi kerran elokuussa 1925: Pekka kulki puistossa kaulassaan ”Haluan naimisiin” -lappu ja kolmesta paikalle ilmaantuneesta naisesta Justiina rotevimpana päihitti kaksi muuta. Pätkä tuli mukaan hieman myöhemmin ja hänellä oli vuosina 1929–1943 myös oma sarjakuva ("Herra Pätkä") kuudesti vuodessa ilmestyneessä Elannon henkilöstölehdessä "Työtoverissa". Pekka ja Pätkä vierailivat usein toistensa nimikkosarjoissa. Kummassakin sarjassa nähtiin useasti myös kolmas Fogelin luomus, Pölhö-Kustaa, jolla taas oli oma sarja "Elanto"-lehdessä vuosina 1927–1929. Pätkä korvasi Puupää-tarinoissa vähitellen Pölhö-Kustaan, joka nähtiin viimeisen kerran vuonna 1935. Eva Dahlgren
Eva Dahlgren on ollut suosittu artisti Pohjoismaissa jo pitkin 1980-lukua, mutta vuoden 1991 albumista "En blekt blondins hjärta" muodostui hänen tähänastisen uransa menestyksekkäin myyntiluvuilla mitattuna. Albumilla ovat muun muassa kappaleet "Vem tänder stjärnorna" ja "Kom och håll om mig". Vuoden 1995 albumi "Jag vill se min älskade komma från det vilda" syntyi poikkeuksellisesti yhteistyössä kapellimestari Esa-Pekka Salosen ja Tukholman sinfoniaorkesterin kanssa. August Ahlqvist
Karl August Engelbrekt Ahlqvist, kirjailijana A. Oksanen (7. elokuuta 1826 Kuopio – 20. marraskuuta 1889 Helsinki), oli suomalainen runoilija, suomalais-ugrilaisten kielten tutkija ja vuodesta 1863 ystäväänsä Elias Lönnrotia seurannut Keisarillisen Aleksanterin yliopiston suomen kielen professori (myöhemmin myös kansleri). Ahlqvistia pidetään fennougristiikan yhtenä perustajana ja hän oli Helsingin yliopistoon vuonna 1893 perustetun suomalais-ugrilaisten kielten professuurin ensimmäinen haltija. Ahlqvistin suuri innoittaja oli J. L. Runeberg, jolta hän peri kansallisromanttisen näkökulman. Kirjailijanimeä A. Oksanen hän alkoi käyttää Kuopiossa kirjoittaessaan Saima-lehteen, jota toimitti tuolloin J. V. Snellman. Edsger Dijkstra
Dijkstra kuoli syöpään 6. elokuuta 2002 pitkällisen sairauden jälkeen. Aleksandra Gripenberg
Gripenberg toimi kansanedustajana kaksi kautta ja jäi terveydellisistä syistä pois eduskuntavaaleista keväällä 1909, mutta hän palasi vielä uralleen naisjärjestöissä. Suomen naisyhdistystä oli johtanut välillä Elin Sjöström. Vuonna 1911 Gripenberg oli mukana Suomen Naisten Kansallisliiton perustamisessa. Se toteutti hänen pitkäaikaisen unelmansa saada Suomelle oma virallinen edustus Kansainväliseen naisliittoon, mikä ei ICW:n sääntöjen vuoksi aiemmin ollut mahdollista. Gripenberg toimi myös tämän järjestön ensimmäisenä puheenjohtajana ja edusti virallisesti Suomea Kansainvälisen naisliiton Tukholman kokouksessa jo syksyllä 1911. Hän kuoli kuitenkin keuhkokuumeeseen jouluaattona 1913. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle. Haudalla paljastettiin marraskuussa 1914 muistomerkki, jossa on Emil Wikströmin veistämä muotokuvareliefi. Raul Hilberg
Raul Hilberg (2. kesäkuuta 1926 – 4. elokuuta 2007, Williston, Vermont, Yhdysvallat) oli yksi tunnetuimmista ja arvostetuimmista holokaustiin perehtyneistä tutkijoista. Hänen kolmiosainen, yli 1200-sivuinen pääteoksensa oli vuonna 1961 ilmestynyt The Destruction of the European Jews. Hillberg kuoli keuhkosyöpään 81-vuotiaana. Bodil Kjer
Bodil Valborg Karen Ellen Kjer (2. syyskuuta 1917, Kööpenhamina – 1. helmikuuta 2003, Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijätär. Hän tuli tunnetuksi varsinkin uudemman dramatiikan monivivahteisten naishahmojen tulkitsijana. Hän työskenteli muun muassa Det kongelige Teaterissa ja Det ny Teaterissa. Tanskan merkittävin elokuva-alan palkinto, Bodilprisen, on nimetty hänen ja Bodil Ipsenin mukaan. Aunuksen Teatteri
Teatterin taiteilijakuntaan kuuluivat muun muassa Kaarlo Halttunen ja Eeva-Kaarina Volanen. Johtaja Kalle Viherpuu tulkitsi Jeppeä Ludvig Holbergin näytelmässä Jeppe Niilonpoika, joka esitettiin kaikkiaan 22 kertaa. Ohjelmisto oli sangen komediapainotteinen. Siihen kuuluivat esimerkiksi "Serenaadi sotatorvella", "Nummisuutarit" ja "Syntipukki" useiden muiden kepeiden näytelmien ohella. Aunuksen Teatterin toiminta loppui kesäkuussa 1944. Loppuvaiheessa Riitta Järvinen, eräs teatterin näyttelijöistä, sai surmansa hypättyään liikkuvasta autosta suojaan ilmapommitukselta. 30-vuotias taiteilijatar putosi auton alle ja menehtyi parin päivän kuluttua. Johann Christian Friedrich Hæffner
Johann Christian Friedrich Hæffner (2. maaliskuuta 1759 – 28. toukokuuta 1833) oli saksalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut säveltäjä. Hän opiskeli urkujensoittoa ja laulua. Tukholmassa hän työskenteli Saksalaisen kirkon urkurina, laulunopettajana ja hovin musiikillisena johtajana. Hän sävelsi oratorion "Försonaren på Golgatha" ja muuta hengellistä musiikkia, jota julkaistiin muun muassa Johan Olof Wallinin virsikirjassa. Hæffner sävelsi myös muihin genreihin lukeutuvaa musiikkia, kuten oopperan "Electra", jonka levytys julkaistiin Caprice-levymerkillä vuonna 1993. Ethel Lina White
Ethel Lina White (1876 Abergavenny, Monmouthshire, Britannia – 1944 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen rikoskirjailija, jonka tunnetuin teos on "The Wheel Spins" (1936). Alfred Hitchcock ohjasi kirjan pohjalta elokuvan "Nainen katoaa" (1938). Fredrika Bremer
Fredrika Bremer kuoli vuonna 1865 uudenvuodenaattona vilustuttuaan joulukirkossa. Hänet on haudattu Österhaningen kirkon hautausmaalle. Hänen Suomeen ja Venäjälle suunnittelemansa matka jäi toteutumatta. Bremerin esimerkki innosti silti monia suomalaisia naiskirjailijoita ja naisasianaisia. Esimerkiksi ensimmäisen suomen kielellä kirjoittaneet naiskirjailijan Theodolinda Hahnssonin teoksissa on ilmeisiä vaikutteita Bremerin perhekuvauksista, ja hän myös suomensi Bremerin esikoisteoksen nimellä "Kuvauksia jokapäiväisestä elämästä". Ruotsissa Bremer on nostettu kirjallisuushistorioissa erääksi merkittävimmistä ruotsalaisista kirjailijoista. Edda Magnason
Edda Karin Hjartardóttir Magnason (s. 22. elokuuta 1984 Sjöbo, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä ja elokuvanäyttelijä. Hän on julkaissut kaksi albumia omalla nimellään, "Edda Magnason" (2010) ja "Goods" (2011). Hän sai parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon roolistaan jazzlaulaja Monica Zetterlundina vuoden 2013 elokuvassa "Monica Z". Edla Freudenthal
Edla Lovisa Freudenthal ['fröidentaːl] (o.s. "Winberg", 24. joulukuuta 1854 Viipuri – 3. syyskuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin sekä saksan kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä "Edvin" ja nimellä "Edla Winberg". Selma Lagerlöf
Torstai-iltana 7. maaliskuuta 1940 Selma Lagerlöf oli sisarensa kanssa, kun hän alkoi tuntea itsensä huonovointiseksi ja väsyneeksi. Yöllä hän sairastui rajusti ja makasi viikon sängyssä tajuttomana. Selma Lagerlöf kuoli kotonaan 16. maaliskuuta 1940 aivohalvaukseen. Hän oli kuollessaan 81-vuotias. Hänet haudattiin Östra Ämtervikissä pääsiäislauantaina. Sven Jerring selosti toimituksen radiossa. Bella addormentata
"Bella addormentata" sijoittuu Italiaan ja seuraa muutamaa ihmistä, jotka punnitsevat elämän, rakkauden ja toivon merkitystä vuoden 2009 helmikuussa kuuluisan koomapotilaan, Eluana Englaron, viimeisinä päivinä. Äänestävä senaattori Uliano Beffardi pohtii meneekö puolueensa mukana eutanasiamyönteisyydessä vai ei, eläköitynyt näyttelijä ja hyvin uskonnollinen äiti hoivaa syvässä koomassa olevaa tytärtään ja nuori lääkäri yrittää pelastaa nuoren itsetuhoisen huumeidenkäyttäjän itsemurhalta. Jokainen henkilö joutuu lopulta päättämään miten toimia jonkinlaisessa eutanasiatilanteessa, ja he kaikki päättävät sitä vastaan.
"Bella addormentata" perustuu tosielämän Eluana Englaron (1970–2009) suurta kohua aiheuttaneeseen eutanasiatapaukseen. Englaro oli ollut vuonna 1992 tapahtuneesta auto-onnettomuudesta lähtien pysyvässä vegetatiivisessa tilassa 17 vuoden ajan, kunnes hänen isänsä ja edunvalvojansa Beppino Englaro sai pitkän oikeustaistelun jälkeen Italian korkeimman vetoomustuomioistuimen oikeuden luvalla irrottaa hänet neste- ja ruokintaletkuista. Oikeuden päätöksen perusteena oli, että Englaron tila on pysyvä ja toivoton. Englaron tiedetään myös ennen onnettomuutta sanoneen, että hän mieluummin kuolee kuin pysyy laitteiden varassa keinotekoisesti hengissä. Pääministeri Silvio Berlusconi vastusti oikeuden päätöstä ja yritti kumota sen lakisäädöllä katolisen kirkon tuella kokoontumalla kiireelliseen istuntoon, mutta Englaron todettiin kuolleen samaan aikaan kun Italian senaatti ryhtyi käsittelemään tapausta. Senaatin tarkoituksena oli ollut säätää laki, joka olisi estänyt Englaron kuoleman ja pakottanut sairaalan jatkamaan letkuruokintaa. Eluana Englaro kuoli 38-vuotiaana kolme päivää letkuruokinnan lopettamisen jälkeen 9. helmikuuta 2009. Vaikka "Bella addormentata" sijoittuukin Eluana Englaron tapauksen aikaan ja paikkaan, se ei kerro suoraan siitä vaan Eluana Englaro ja eutanasia ovat ainoastaan elokuvan juonen taustalla. Elokuva kertoo eri ihmisistä ja heidän tarinoistaan. Björn Berg
Berg piirsi muun muassa "Industria", "Söndagsnisse-Strix" ja "Dagens Nyheter" -lehtiin, mutta kaikkein tunnetuimpia ovat hänen kuvituksensa Alf Henriksenin, Alf Prøysenin ja Astrid Lindgrenin kirjoissa. Etenkin Vaahteramäen Eemeli -kirjojen kuvitus nosti Björn Bergin suuren yleisön suosikiksi. Björn Berg asui vuosien ajan Djursholmissa. Kuollessaan 14. heinäkuuta 2008 hän oli 84-vuotias. Ola Ullsten
Stig Kjell Olof "Ola" Ullsten (23. kesäkuuta 1931 Uumaja – 28. toukokuuta 2018) oli ruotsalainen poliitikko, joka toimi Ruotsin pääministerinä 1978–1979 ja ulkoministerinä 1979–1982. Ullsten oli Kansanpuolue liberaalien puheenjohtaja vuosina 1978–1983. Laila Järvinen
Laila Emilia Järvinen (o.s. Pesonen, 17. helmikuuta 1895 Viipuri – 28. joulukuuta 1969 Helsinki) oli kääntäjä ja kuvataiteilija, joka muistetaan etenkin Tove Janssonin ja Astrid Lindgrenin kirjojen suomentajana. Eugeniikka
Ruotsiin perustettiin maailman ensimmäinen rotubiologinen instituutti. Ruotsalaisten kiinnostus omaan rotuunsa ja sen parantamiseen oli saanut vahvistusta Yhdysvalloista, missä ajateltiin pohjoisen ja erityisesti ruotsalaisten edustaman rodun olevan kaikkein arvokkain. Lisäksi Pohjoismaissa vallalla ollut valtiokeskeinen politiikka asetti valtion edun yksilön edun edelle. Sosialidemokraattien valtaannousun jälkeen Ruotsissa tuli 1934 voimaan sterilisaatiolaki. Ruotsi steriloi noin 63 000 epäsopiviksi katsomaansa eugeniikkaohjelmassaan vuosien 1935–1975 aikana. Näistä noin 27 000 steriloitiin vastoin omaa tahtoa tai siihen painostettuna. Steriloiduissa yliedustettuja olivat naiset (93 %), työväenluokka, romanit, tummaihoiset, mielenterveysongelmaiset ja kehitysvammaiset. Vallassa olleiden sosiaalidemokraattien kansanedustaja Karl Johan Olsson julisti vuonna 1941: "Luulen, että on parempi mennä vähän liian pitkälle kuin ottaa riski epäkelpojen ja heikkomielisten jälkeläisten saattamisesta maailmaan". Myös Ruotsin hyvinvointivaltion ideologit Gunnar Myrdal ja Alva Myrdal hyväksyivät eugeniikan. Kirjassaan he totesivat, että 10–20 % kansasta on epäkelpoja. Ongelmana ovat mm. "imbesillit, moraalisesti vialliset ja muuten vaikean perinnöllisen rasitteen omaavat."Kirjailija Ilkka Remes on käsitellyt eugeniikkaa laajasti romaanissaan "Pahan perimä" (2007). Kajastus
Kajastus on viimeinen Suomessa valmistunut mykkäelokuva. Yhtä pääosaa esittänyt Elsa Segerberg kuoli vuonna 1934 tuberkuloosiin ja ehti tehdä vain kaksi elokuvaa, joista toinen on Suomen ensimmäinen äänielokuva, Jaakko Korhosen ohjaama "Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin" (1931). Eva Ljungberg
Eva Ljungberg kuoli kotikaupungissaan Raumalla elokuussa 1919. Hän on jäänyt kuolemansa jälkeen jokseenkin unohdetuksi kirjailijaksi, jota kirjallisuushistoriat eivät juuri mainitse, vaikka hän oli yksi varhaisista historiallisen romaanin kirjoittajista Suomessa. Hänen Rauman historiaa käsittelevistä kertomuksistaan on tosin koottu kotiseutujärjestöjen julkaisema suomennosvalikoima "Pyrman trumbutta" (1982).