Mistä oreksiinien nimi tulee?
Oreksiinit
Oreksiinit ovat hypotalamuksen tuottamia neuropeptidihormoneja. Oreksiineja on kahta eri lajia eli oreksiini A ("OXA") ja oreksiini B ("OXB"), joista käytetään myös nimityksiä hypokretiinit 1 ja 2. Oreksiini A:ssa on 33 ja oreksiini B:ssä 28 aminohappoa. Oreksiinien nimet johtuvat kreikan sanasta orexis = ruokahalu, johon niiden vaikutus ensimmäisenä liitettiin. Ne kiihdyttävät myös muita elintoimintoja ja ovat yhteydessä muun muassa narkolepsiaan ja ne vaikuttavat myös ruokahaluun.
The Ordinary Boys
The Ordinary Boysin musiikissa on vaikutteita mm. punkista, mod-tyyppisestä musiikista, brittipopista, The Specialsista, Morrisseyltä ja The Smithsistä. Itse yhtyeen nimi on peräisin Morrisseyn laulusta. Oreksiinit
Oreksiinien merkitys vireysjärjestelmän toiminnassa on stimuloida useita eri kraniaalisen aivosillan valveilla pysymistä edistäviä aivotumakkeita, jotka edelleen säätelevät aivokuoren vireyttä. Oreksiinien ohjaamia vireystilaa ylläpitäviä neuroneja on noradrenergisessa sinertävässä aivotäplässä, glutamatergisissa parabrachiaalisessa tumakkeessa ja precaeruleuksisella alueella, serotoninergisessä dorsaalisessa raphen tumakkeessa, dopaminergisessa periakveduktaalisessa harmaassa aineessa ja histaminergisessa tuberomamillaarisessa tumakkeessa, jotka muodostavat toisen tärkeimmistä vireysjärjestelmää ylläpitävistä nousevista radoista. Kaikkien näiden nousevat aksonit kulkevat lateraalisen hypotalamuksen läpi, jossa niiden toimintaan myötävaikuttavat oreksinergiset neuronit. Hermoradat jatkavat edelleen aivokuoreen sekä suoraan että etuaivojen pohjaosan kautta, jossa niiden toimintaa aktivoivat lisäksi koli- ja GABAergiset neuronit. Toinen nouseva rata kulkee kolinergisten pedunkulopontisen tegmentaalitumakkeen ja laterodorsaalisen tegmentaalitumakkeen kautta, jotka oreksiinien myötävaikutuksella stimuloivat talamusta edistäen sensorisen tiedon välit-ymistä aivokuorelle. Oreksiinit stimuloivat myös REM-off neuroneja ventrolateraalisessa periakveduktaalisessa harmaassa aineessa ja lateraalissa aivosillan tegmentumissa, joiden tehtävä on estää REM-unta. Yhdessä REM-unta aktivoivien kolienergisten neuronien kanssa niistä uskotaan muodostuvan toisen rinnakkaisen kiikkusysteemin, joka säätelee siirtymistä REM- ja NREM-unen välillä.
Vaikka oreksiinineuroneja esiintyykin ainoastaan pienessä osassa hypotalamusta, niiden toimintaan heijastuvat signaalit eri puolilta aivoja sekä muiden neuronien että humoraalisen viestinnän välityksellä. On arvioitu, että tämä mahdollistaa järjestelmän reagoimisen sekä sisäisiin että ulkoisiin tiloihin mahdollistaen sopivan vasteen syntymisen kulloisessakin tilanteessa. Suurin osa näistä signaaleista saadaan limbisestä järjestelmästä, jonka lisäksi humoraalinen säätely ja yhteydet hypotalamuksen muihin osiin mahdollistavat reagoinnin elimistön homeostaattiseen tilaan, vuorokausirytmiin ja ympäristön vaikutukseen. Oreksiinijärjestelmä toimiikin useiden fysiologisten toimintojen integraattorina yhdistellen tietoa muun muassa vireystilasta, energiatasapainosta, aistihavainnoista ja endokriinisesta toiminnoista sopivan vasteen tuottamiseksi. Eläinkokeissa on todettu neuronien aktivaation olevan jaksoittaista ja yhtenevää monoaminergisten neuronien kanssa siten, että aktiivisen hereillä olon aikana niiden toiminta on vilkkaimmillaan, lyhytaaltounen aikana vähäistä mutta REM-unen aikana kokonaan sammutettua, mikä viittaa oreksiinien vakauttavan valvetilaa ohjaamalla vireysjärjestelmän toimintaa. Parasympatomimeetit
Organofosfaattien aiheuttamiin myrkytyksiin annetaan lisäksi oksiimivalmisteita, joista Suomessa käytetään erityisluvalla saatavaa obidoksiimia. Oksiimi vetää myrkyn irti entsyymistä ja reagoi sen kanssa tehden sen tehottomaksi. Tästä on apua vain myrkytyksen alkuvaiheessa, kun myrkky ei vielä ole ehtinyt muodostaa pysyvää sidosta entsyymiin. Karbamaattimyrkytyksiin oksiimeista ei ole apua, vaan ne voivat pikemminkin koitua haitaksi. Niiden aiheuttamaa myrkytystä hoidetaan atropiinilla ja oireenmukaisella yleishoidolla. Diatsepaamia, joka on bentsodiatsepiineihin kuuluva hermostoa lamaava aine, suositellaan myrkytyksen aiheuttamiin kouristuksiin, koska ne välittyvät nikotiinireseptorien kautta ja atropiinin vaikutus niihin on vähäinen – atropiini vaikuttaa yksinomaan muskariinireseptoriin. Atropiinilla ja organofosfaateilla on voimakkaasti keskushermostoa lamaava vaikutus, minkä vuoksi bentsodiatsepiinit voivat huolimattomasti annettuna olla hengenvaarallisia. Potilaan hengitys ja hengitysteiden auki pysyminen tuleekin varmistaa erityisen huolellisesti. Peroksidi
Peroksidi on yhdiste, joka sisältää yksinkertaisen happi-happi -sidoksen. Peroksidiyhdisteet voivat olla epäorgaanisia, jolloin ne koostuvat kationista ja O-anionista, tai orgaanisia peroksideja. Peroksideissa happi ilmenee poikkeuksellisesti hapetusluvulla -I. HO, (HOOH), vetyperoksidi on esimerkki peroksidista. Harvinaiset maametallit
Nimitys "harvinaiset maametallit" johtuu siitä, että ne löydettiin aikoinaan maaperässä esiintyvistä harvinaisista oksidimineraaleista kuten gadoliniitista, joka ensin löydettiin Ruotsin Ytterbystä. Kovin harvinaisia ne eivät kuitenkaan ole, vaan esimerkiksi cerium on maankuoren 25:nneksi yleisin alkuaine, jota maankuoressa on noin 68 miljoonasosaa. Yksi niistä, prometium, on voimakkaasti radioaktiivinen ja sellaisena epävakaa alkuaine, jota luonnossa ei esiinny muutoin kuin uraanin hajoamistuotteena. Afrodisiaka
Afrodisiaka eli lemmenrohto tarkoittaa aineita, lähinnä rohtoja ja ruoka-aineita, joiden uskotaan kiihottavan lemmenviettiä. Nimi tulee kreikkalaisesta jumalattaresta Afroditesta. Osa aineista on leimattu afrodisiakaksi muotonsa ja rakenteensa takia (esimerkiksi osterit ja sarvikuonon sarvi), osa aiheuttaa turvotusta suun limakalvoilla (espanjankärpänen, chili). Toksiini
Toksiini tarkoittaa biologisen organismin kuten eläimen, kasvin tai mikro-organismin tuottamaa myrkyllistä ainetta, joka syntyy eliön aineenvaihdunnassa (sekundaarimetabolia). Esimerkiksi homesienten tuottamia myrkkyaineita kutsutaan mykotoksiineiksi. Toksiineja ja niiden vaikutuksia elimistöön tutkii toksikologia. Joskus puhutaan erikseen toksinologiasta. Myrkyllisiä alkuaineita tai epäorgaanisia tai orgaanisia myrkkyjä ei kutsuta toksiineiksi. Eliöiden ympäristöönsä erittämiä toksiineja kutsutaan eksotoksiineiksi, esimerkiksi bakteerien sisällä olevia ja bakteerin kuollessa vapautuvia toksiineja kutsutaan endotoksiineiksi. Orkestrioni
Orkestrioni (engl. "orchestrion"; saks. "Orchestrion"; holl. "orchestrion") on automaattisoitin, jonka äänentuotto perustuu pääasiassa urkupilleihin. Orkestrioni eroaa posetiivista suuremmalla koollaan, pyrkimyksenä imitoida kokonaista orkesteria, ja toisin kuin kooltaan vastaavat karuselli- ja katu-urut, orkestrioni on tehty sisäkäyttöön. Orkestrionin esitettäväksi kirjoitetut sävellykset tai sovitukset on perinteisesti tallennettu alkujaan sylinterille ja sittemmin reikänauhalle. Harvinaiset maametallit
Vuonna 1842 Mosander sai eristetyksi ytteriasta kolme oksidia, jotka olivat puhdas "ytteria", "terbia" ja "erbia". Kaikki nämä nimet oli johdetty ensimmäisen löytöpaikan, Ytterbyn nimestä. Vaaleanpunaisia suoloja muodostava alkuaine sai nimen terbium, keltaisen peroksidin muodostava alkuaine taas nimen erbium. Tämän jälkeen harvinaisia maametalleja tunnettiin kuusi: yttrium, cerium, lantaani, "didyymi", erbium ja terbium. Didyymiksi kutsuttu alkuaine osoittautui myöhemmin kahden alkuaineen, praseodyymin ja neodyymin seokseksi. Obidoksiimi
Obidoksiimi on oksiimi, jota käytetään organofosfaattien aiheuttaman kolinergisen oireyhtymän hoitoon atropiinin lisäaineeksi. Obidoksiimi aktivoi asetyylikoliinia hajottavaa asetyylikoliiniesteraasia, jonka lamaamiseen organofosfaattimyrkytys perustuu. Teho on parhaimmillaan, kun lääke annetaan nopeasti myrkytyksen jälkeen. Karbamaattirakenteisiin hyönteismyrkkyihin (butoksikarboksiimi, furatiokarbi ja metiokarbi) obidoksiimi on vasta-aiheinen. Suomessa obidoksiimi on erityisluvalla saatava valmiste. Myrkky
Luonnossa esiintyvät myrkyt voidaan jakaa eliöiden tuottamiin myrkkyihin ja elottoman luonnon myrkkyihin. Näissä yhteyksissä käytetään ryhmittelyperusteena kemiallista rakennetta. Eliöiden myrkyt ovat peräisin eläimistä, kasveista, sienistä ja mikrobeista ja niitä kutsutaan toksiineiksi. Usein eliöiden tuottamat myrkyt ovat orgaanisia ja ryhmitellään tuottajansa mukaan, esimerkkeinä käärmeenmyrkyt ja bakteeritoksiinit. Elottoman luonnon tuottamia myrkkyjä ovat esimerkiksi alkuaineiden radioaktiiviset isotoopit, raskasmetallit ja myrkylliset kaasut. Nämä myrkyt ovat enimmäkseen epäorgaanisia. MOPP
Lyhennös koostuu erilaisista englannin kielisistä lääkeaineista sekä niiden kauppanimistä. MOPP tarkoittaa: mustiini/mustargen/sinappikaasu, vinkristiini, prednisoni sekä prokarbatsiini. Vinkristiinin kauppanimi on "Oncovin", ja prokarbatsiinin "Natulan". Mustiini tunnetaan typpisinappikaasuna sekä "HN2":na. Prednisonin likeistä sukua on prednisoloni. Alkeenit
Alkeenit ovat hiiliatomien välisen kaksoissidoksen sisältäviä hiilivetyjä. Suoraketjuisten alkeenien eli n-alkeenien yleinen kaava on CH. Alkeeneja kutsutaan toisinaan myös "olefiineiksi" (’öljyä muodostava’), mutta alkeeni on suositeltavampi nimitys. Yksinkertaisimmat alkeenit, eteeni (CH) ja propeeni (CH), ovat tärkeimmät teollisesti valmistetut orgaaniset kemikaalit. Burzum
Vikernes katsoi kuitenkin, ettei hänen ystävillään ollut tarpeeksi motivaatiota, taitoa eikä oikeaa asennetta yhtyeessä soittamiseen. Jäsenten erottamisen jälkeen Vikernes muutti yhtyeen nimen Burzumiksi. Burzum tarkoittaa mustalla kielellä pimeyttä. Sana on napattu Taru sormusten herrasta -kirjan keinotekoisesti luodusta kielestä. Vikernes on itse selittänyt nimen johtuvan siitä, että Tolkien hänen mukaansa käytti örkkejä luodessaan esikuvina muinaisia skandinaaveja. Örkkien käyttäytymisessä ja kielessä on nähty samoja piirteitä kuin viikingeillä: molemmat olivat aikanaan muiden kansojen pelkäämiä. Tolkien ei suoraan rinnasta fantasiahahmojaan todellisiin kansoihin. Oreocereus
Oreocereus on eteläamerikkalainen, yhdeksänlajinen kaktuskasvisuku, johon kuuluu matalia, liereävartisia, valkoisten piikkien tiheästi peittämiä pensasmaisia kaktuksia, joiden kukat ovat vastakohtaisia. Tieteellisen nimen alkuosa tulee kreikankielen vuorta tarkoittavasta sanasta. Mäkimeirami
Mäkimeirami eli oregano ("Origanum vulgare") on vanha antiikin ajoilta asti käytössä ollut mausteyrtti, joka on alun perin kotoisin Italian alueelta mutta tiettävästi levinnyt lähes koko Eurooppaan. Se on monivuotinen, hoikkajuurakkoinen noin 20–80 cm korkea kasvi ja voimakas tuoksultaan. Lehdet ovat lyhytruotisia ja muodoltaan puikeita, matalahampaisia tai ehytlaitaisia ja vaaleakarvaisia. Oregano viihtyy lehtoniityillä, kallioilla ja kivikkoisilla rinteillä. Mäkimeirami on suosittu mauste italialaisessa keittiössä (erityisesti pizzassa) ja kreikkalaisessa keittiössä, mutta vanha kansa käytti mäkimeiramia kalamausteena erityisesti silakan seurana. Maustehyllyjen oregano on sekoite, johon käytetään mäkimeiramin versojen ohella lähisukuisia maustemeiramia ("Origanum majorana") ja turkinmeiramia ("Origanum onites"). 
Kasvin haihtuva öljy sisältää pääasiassa tymolia ja karvakrolia. Ruskean koiran tapaus
Vuonna 1905 Starling keksi termin "hormoni" – kreikan kielen sanasta "hormao", joka tarkoittaa "herätän" tai "kiihdytän" – kuvaamaan sekretiiniä ynnä muita kemikaaleja, jotka pystyvät äärimmäisen pienissä pitoisuuksissa stimuloimaan elimiä etäältä. Bayliss ja Starling olivat myös käyttäneet vivisektiota anestesioituihin koiriin löytääkseen peristaltiikan vuonna 1899. He löysivät edelleen monenlaisia muita tärkeitä fysiologisia ilmiöitä ja periaatteita, joista monet perustuivat heidän kokeelliseen työhönsä, johon kuului eläinten vivisektiota Neureksiinit
Neureksiinit (NRXN) ovat presynaptisia kalvoproteiineja, jotka vaikuttavat hermosolun pinnalla. Neureksiinit voidaan jakaa kahteen ryhmään: α-neureksiineihin ja β-neureksiineihin, joita molempia koodaa kolme geeniä. Neureksiineja koodaavat geenit ovat: NRXN1, NRXN2 ja NRXN3 Digoksigeniini
Digoksigeniini (CHO) on steroideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä esiintyy glykosideinään monissa sormustinkukkalajeissa. Yhdistettä voidaan käyttää biokemiallisissa tutkimuksissa merkkiaineena. Ohukainen
Näiden kaikkien uskotaan usein pohjautuvan kreppeihin, jotka ovat suolaisempia ja useammin pääruoan kuin jälkiruoan osana. Niitä paistettiin alun perin laakeilla kivillä, joista ranskankielinen nimitys "crêpe" tulee. Kreppien ja Suomessa yleisten ohukaisten suurimpana erona on kananmunien määrä. Juustokuorutus on yleistä, ja jauhoseokset vaihtelevat maittain; Ranskassa usein esimerkiksi tattarijauho korvaa vehnäjauhon. Oligoseeni
Oligoseenilla ilmestyivät kolmivarpaiset hevosen edeltäjät tyyppiä "Mesohippus". 
Kavioeläimet korvautuivat sorkkaeläimillä. Oreodontit olivat keskikokoisia, lammasta muistuttavia kasvinsyöjiä. Kameli ilmaantui. Eläimille kehittyi mutkikas maha, joka pystyi sulattamaan tehokkaasti selluloosaa. Noin 30 miljoonaa vuotta sitten ilmestyivät ensimmäiset märehtijöihin kuuluvat kääpiökauriit ("Tragulidae"). Oligoseenilla eli biisonimainen "Daeodon". Orogenia
Orogenia eli vuorijonopoimutus on prosessi, jossa vuoristo syntyy mannerliikuntojen työntäessä mannerlaattoja yhteen. Mannerlaattojen rajakohdat rutistuvat ja poimuttuvat luoden poimuvuoristoja. Rutistumakohta kohoaa ylös, koska sen täytyy säilyttää isostaattinen tasapaino. Poimuvuoristoa, jonka eroosio on kuluttanut kumpuilevaksi maastoksi, sanotaan peneplaaniksi. Okteeni
Okteeni on alkeeni, jonka hiilirungon muodostaa kahdeksan hiiliatomia. Sen molekyylikaava on CH. Okteeni on tyydyttymätön hiilivety, koska siinä on yksi kaksoissidos. Okteenin käytetyin isomeeri on 1-okteeni eli n-okteeni (CAS-numero 111-66-0), jota käytetään pääasiassa polyeteenin valmistukseen. Kaksoissidos voi sijaita eri paikoissa: 4-hydroksinonenaali
4-hydroksinonenaali on mutageeninen yhdiste eli kykenee aiheuttamaan vaurioita DNA:ssa. Lisäksi se estää proteolyysiä. Aineen yhteyttä Parkinsonin tautiin on myös tutkittu. Otsonin on todettu lisäävän 4-hydroksinonenaalin muodostumista kehossa. On siis mahdollista, että yhdiste on osasyyllinen otsonin aiheuttamiin soluvaurioihin esimerkiksi keuhkoissa. Otsonidi
Orgaaniset otsonidit ovat orgaanisten peroksidien räjähtävempiä serkkuja ja sisältävät kovalenttisidoksisen otsonidi ryhmän, -O-O-O-. Ne useimmiten esiintyvät pahanhajuisina öljymäisinä nesteinä. Niitä käytetään pääasiassa kemiallisten yhdisteiden koostumuksen päättelyyn. Pyrokseeni
Nimi pyrokseeni on johdettu kreikan kielen sanoista "pyro" 'tuli' ja "xenos" 'vieras'. Nimen mineraaliryhmälle antoi Haüy. Toksikologia
Toksikologia on yksi vanhimmista tieteenaloista. Sanan toksilogia juurena on kreikan sana ”toxon”, jousipyssy, jolla alun perin ei ollut mitään tekemistä myrkkyjen kanssa. Jousiaseesta johdettiin termi ”toxikos”, ”toxicos” tai ”toxicon” eli myrkky, johon nuolet kastettiin. Nimi lienee johdettu skyyttien tavasta kastaa nuolensa myrkkyyn. Kirjoitetun toksikologian historian katsotaan alkaneen noin 1500 eaa. Tältä ajalta on peräisin egyptiläinen Ebersin papyrus, vanhin säilynyt farmakopea eli lääkekirja. Siinä kuvataan muun muassa myrkkykatkon ja oopiumin ominaisuuksia. Petroli
Yhdysvalloissa ja Australiassa petrolista käytetään nimeä "kerosene". Sana on johdettu kreikan sanasta "keros" ("κερωσ", vaha). Suomen kielen sanalla kerosiini viitataan useimmiten lentopetroliin. Polyklooratut dibentsodioksiinit
Polyklooratut dibentso-"p"-dioksiinit (PCDD-aineet) eli lyhyemmin mutta epätarkasti dioksiinit ovat halogenoituja orgaanisia yhdisteitä, joissa kaksi kloorattua bentseenirengasta on liittynyt yhteen kahden happiatomin välityksellä. Ne tunnetaan ympäristömyrkkyinä, jotka aiheuttavat kehityshäiriöitä ja ovat karsinogeenisia. Dioksiineja syntyy palamisen sivutuotteena esimerkiksi jätteiden poltossa, metalliteollisuudessa, kloorivalkaisussa ja kloorifenolien valmistuksessa. Dioksiinit ovat hitaasti hajoavia ja rasvaliukoisia, joten ne kerääntyvät kudoksiin, jolloin pienikin jatkuva altistus aiheuttaa pitoisuuksien vähittäisen nousun elimistössä. Ne ovat pelkästään ympäristömyrkkyjä – missään prosessissa niitä ei tarkoituksellisesti käytetä. Ihmisille merkittävin dioksiinilähde on ravinto. Erityisesti dioksiinia saadaan kalasta, lihasta ja maitotuotteista, sillä rasvaliukoisena dioksiini kerääntyy eläimiin. Syklitsiini
Syklitsiini kehitettiin Burroughs Wellcome -yhtiön (nykyään GlaxoSmithKline) Yhdysvaltain osastolla monia antihistamiineja käsittäneiden tutkimusten yhteydessä. Syklitsiini todettiin kliinisesti erittäin tehokkaaksi ja samalla pitkävaikutteiseksi lääkkeeksi pahoinvoinnin ja oksentelun ehkäisyssä. Yhtiö antoi aineelle – tai tarkemmin sanottuna syklitsiinin hydrokloridimuodolle, jossa se useimmiten esiintyy – englanninkieliseksi nimeksi ""marezine hydrochloride"" ja aloitti lääkkeen myynnin Yhdysvalloissa vuonna 1953 kauppanimellä "Marezine". Myynti aloitettiin myös Ranskassa vuonna 1965 nimellä "Marzine". Oksaalihappo
Oksaalihappo, (COOH), systemaattiselta nimeltään etaanidihappo, on yksinkertaisin kaksi happoryhmää sisältävä karboksyylihappo eli dikarboksyylihappo. Oksaalihapon CAS-numero on 144-62-7. Se on eräs voimakkaimmista orgaanisista hapoista. Sen anionit, suolat ja esterit ovat nimeltään oksalaatteja. Oksaalihappo on nimetty "Oxalis"-kasvisuvun mukaan. Oktyyni
Oktyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös oktyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Oktyynin molekyylikaava on CH. Unilääkkeet
Äskettäin on hyväksytty uusi unilääke suvoreksantti (Belsomra, MSD), joka on oreksiinin estäjä. Suvoreksantin vaikutusmekanismi on uusi. Se estää aivoissa oreksiinireseptoreja (OX1R ja OX2R), jotka ylläpitävät valvetilaa. Lääke tulee käyttöön 5, 10, 15 ja 20 mg:n tabletteina, ja hoitosuosituksena on pienin mahdollinen potilaan tarvitsema lääkeannos. Zirkonium
Zirkoniumin nimi juontuu arabian sanasta "zargus", ""kullanvärinen"". Dioksaanit
Dioksaanit ovat heterosyklisiä, orgaanisia yhdisteitä, joiden kemiallinen kaava on CHO. Dioksaanilla on kolme eri isomeerista muotoa. Ornitiini
Ornitiini (CHNO) on kaksi aminoryhmää sisältävä aminohappo. Ornitiini on tärkeä osa niin kutsuttua ureakiertoa. Jotkut urheilijat käyttävät ornitiinia ravintolisänä sen kasvuhormonin tuotantoa lisäävän vaikutuksen vuoksi. Hydroksidi
Svante Arrhenius määritteli emäksen aineeksi, jonka vesiliuoksessa on hydroksidi-ioneja. Sellaisia olivat ennen kaikkea vesiliukoiset metallihydroksidit kuten natriumhydroksidi (NaOH). Brønstedin happo-emästeoriassa emäs määritellään aineeksi, joka voi vastaanottaa protonin. Tämän määritelmän mukaan ei enää metallihydroksideja sellaisenaan pidetä emäksinä, mutta niissä oleva OH-ioni on voimakas emäs. Vesiliuokset, joissa hydroksidi-ioneja on enemmän kuin puhtaassa vedessä, ovat emäksisiä. Maraschinokirsikka
Suomeksi maraschinokirsikoita nimitetään myös cocktailkirsikoiksi. Taustalla on kirsikoiden suuri suosio nimenomaan cocktailien koristeina. Nimi maraschino taas viittaa useiden vuosisatojen ajan Kroatiassa ja pohjois-Italiassa kasvaneisiin pieniin, tummiin ja happamiin "Marasca"-kirsikoihin ("Prunus cerasus" var. "marasca") ja siitä valmistettuun likööriin, johon murskattiin sokerilla makeutettuja kirsikoita. Kokonaisia likööriin säilöttyjä kirsikoita alettiin kutsua maraschinokirsikoiksi. Niistä tuli varakkaiden eurooppalaisten suosimia herkkuja. Orokin kieli
Orokin kieli eli orokki on Venäjällä Sahalinin saarella asuvien orokkien puhuma tunguusilainen kieli. Nimitys "orok" perustuu ilmeisesti poroa tarkoittavaan sanaan "oron". Sitä ei tule sekoittaa orotšeihin tai orotšeneihin, joista jälkimmäinen on tarkoittanut kaikkia poronhoitoa harjoittavia tunguuseja. Nykyisin kansan ja kielen nimitykseksi on vakiintumassa ulta. Opioidit
Opioidit ovat kehossa oleviin opioidireseptoreihin vaikuttavia yhdisteitä. Opioideja syntyy kehon sisällä mutta niitä saadaan myös oopiumiunikosta ja syntetisoimalla. Opioideja sisältäviä valmisteita käytetään muiden muassa kipulääkkeinä ja huumausaineina. Tunnetuin ja vanhin tähän ryhmään kuuluva aine on morfiini. Termi opiaatti viittaa vain luonnollisiin oopiumiunikosta saataviin oopiumialkaloideihin ja niiden puolisynteettisiin johdannaisiin. Meiramit
Meiramit ("Origanum") on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluvat myös oreganoiksi kutsutut lajit. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 36 lajia. Varsinainen mausteena käytetty meirami on maustemeirami ("Origanum majorana"). Kaupoissa oreganona myyty mauste saattaa olla mäkimeiramin muunnosta nimeltä talvimeirami ("Origanum vulgare" subsp. "hirsutum"), kreikanoreganoa ("Origanum heracleoticum") tai varsinaista oreganoa ("Origanum ornites"). Lisäksi on myös kreetanoregano ("Origanum dictamnus"). Meiramilajeja voi kasvattaa itse vaikka maustepurkin siemenistä. Avomaalla ne ovat yksivuotisia, mutta sisätiloissa niitä voi pitää useita vuosia. Ne viihtyvät hiekka- ja kalkkipitoisessa maassa aurinkoisella kasvupaikalla. Aflatoksiinit
Aflatoksiinit todettiin 1960 kalkkunoita tappaneen ns. "Turkey X" -sairauden aiheuttajiksi. Myrkky oli peräisin Aspergillus flavus -homeesta, josta aflatoksiini on saanut nimensä. Myöhemmissä tutkimuksissa on löydetty myös kolme muuta aflatoksiinia muodostavaa hometta: Aspergillus parasiticus, Aspergillus nomius ja Aspergillus tamarii. Paroksetiini
Paroksetiini (kauppanimillä Seroxat, Optipar ja Paroxetin ratiopharm) on selektiivinen serotoniinin takaisinoton estäjä (SSRI), jolla lääkitään masennusta, sosiaalisten tilanteiden pelkoa, paniikkihäiriötä sekä muita ahdistuneisuushäiriöitä. Eksotoksiini
Eksotoksiinit ovat proteiineja, ja useimmat niistä tuhoutuvat kuumentamalla.. Eksotoksiinien vaikutukset elimistössä voivat olla hyvinkin laajoja tai paikallisia, esimerkiksi Clostridium botulinumin erittämä botuliini aiheuttaa verenkiertoon levitessään laajan autonomisen hermoston halvauksen. Clostridium perfringensin kaasukuoliota aiheuttavat kannat erittävät paikallisia kudostuhoja aiheuttavia eksotoksiineja. Almoreksantti
Almoreksantti on oreksiini-reseptorin antagonisti, joka on kehitteillä ollut lääke unettomuuteen. Lääkettä kehitti lääkeyhtiö Actelion melko pitkälle. Lääkkeen kehitystyö alkoi 2007. Tammikuussa 2011 lääkeaineen kehittely kuitenkin katkaistiin FDA:n määräyksestä, sillä almoreksantin vaikutusprofiilissa oli ilmennyt haittavaikutuksia. Oreksiini on hypotalamuksessa kylläisyyteen ja pirteyteen (uneliaisuuteen) vaikuttava välittäjäaine. The Oranges
The Oranges () on yleisesti käytössä oleva epävirallinen yhteisnimitys Essexin piirikunnassa, New Jerseyssä sijaitseville neljälle kunnalle, joiden kaikkien nimessä on sana "Orange". Kunnat ovat Orange, East Orange, South Orange ja West Orange. Kolme viimeksi mainittua ovat syntyneet irtautumalla ensimmäisestä, joka on saanut nimensä Vilhelm I Oranialaisen () mukaan. Toksiini
Monista mikrobien toksiineista on kehitetty antibiootteja kuten penisilliinit ja tetrasykliinit, sekä erytromysiini ja streptomysiini sukulaisineen. Mikrobit erittävät niitä ympäristöönsä eksotoksiineina estääkseen kilpailevien mikrobien kasvua. HMX
Oktogeenin nimilyhenne HMX juontuu englannin kielen sanoista "High Molecular weight rdX", ""suurimolekyylipainoinen RDX"". Brittiläisessä armeijaslangissa kirjaimet merkitsevät "Her Majesty's eXplosive". Arseeni
Sana arseeni tulee persiankielen sanasta زرنيخ ("zarnik"), joka tarkoittaa keltaista orpimenttia (diarseenitrisulfidi, AsS). Gaius Plinius vanhempi puolestaan sanoo sen johtuvan kreikan kielen sanasta arsen (miehekäs, vahva). Sanasta zarnik on johdettu myös kreikkalaisten arseenia tarkoittava sana "arsenikon". Arseeni on tunnettu Persiassa ja muualla kautta aikojen. Oreksiinit
Oreksiinipoistogeenisillä hiirillä tehdyissä eläinkokeissa havaittiin samantyyppisiä lihastonuksen häviämisestä johtuneita eläinten kaatumisia, kuin mitä ihmisillä ilmenee katapleksisessa kohtauksessa. Vastaavasti koirilla, joilta puuttui OX2R:ää koodaava geeni, todettiin narkolepsiaa vastaavia oireita. Sakurain ym. suorittamassa eläinkokeissa OX2R-poistogeeniset hiiret osoittivat narkoleptisia piirteitä, jotka eivät kuitenkaan olleet niin vakavia kuin mitä oreksiinipoistogeenisillä hiirillä havaittiin. OX1R- poistogeenisillä hiirillä narkoleptiset oireet eivät olleet nähtävissä, mutta OX1R- + OX2R-poistogeenisillä hiirillä narkolepsia esiintyi yhtä voimakkaana kuin oreksiinipoistogeenisillä hiirilläkin. Tämä viittaa siihen, että vaikka pelkkä OX1R:en puuttuminen ei aiheuta narkoleptisia oireita, molempien reseptorien signalointireittien täytyy olla häiriintyneitä, jotta narkolepsian fenotyyppi olisi täydellinen. Ihmisillä narkolepsiaa sairastavien henkilöiden selkäydinnesteestä löytyneen oreksiini A:n määrä on tutkittaessa ollut hyvin vähäistä tai jopa puuttunut kokonaan, ja post mortem -tutkimuksissa oreksiinipeptidejä ei ole pystytty löytämään havaittavia määriä aivosillasta tai selkäytimestä. Kun narkoleptikoilla myös muiden oreksiineihin liittyvien merkkiaineiden määrät ovat alentuneet, tämä viittaisi tilan johtuvan ennemmin oreksiinineuroneiden taantumisesta kuin oreksiinigeenin luennan vähenemisestä. Kaikki nämä tulokset vahvistavat osaltaan oletusta yhteydestä narkolepsian ja oreksiinijärjestelmän häiriöiden välillä. Orsinoli
Orsinolia esiintyy useissa jäkälissä ja se on yhtenä komponenttina aiheuttamassa jäkälille tunnusomaista hajua. Orsinolia esiintyy myös useissa ruusuissa, joissa on o-metyylitransferaasientsyymiä. Tämä entsyymi metyloi orsinolin sen monometyylieetteriksi, joka on yksi ruusun tuoksun komponenteista. Vakseenihappo
Vakseenihapon nimi on johdettu latinan lehmää tarkoittavasta sanasta "vacca". Sen IUPAC-nimi on ("E")-11-oktadekeenihappo ja lipidilyhytnimi 18:1 "trans"-11. Organoarseeniyhdisteet
Arseeni muodostaa alkyyli- tai aryyliyhdisteitä hapetusluvuilla +III ja V. Hapetusluvulla +III arseeni muodostaa lukuisia alkyyli- tai aryyliarsiineja, joita voidaan pitää arsiinin johdannaisina. Trialkyyli- tai -aryyliarsiinit ovat huoneenlämpötilassa herkästi haihtuvia ja ilmaherkkiä nesteitä. Ne voidaan jakaa kolmeen ryhmään alkyyli- tai aryyliryhmien määrän perusteella. Ryhmät ovat monoalkyyliarsiinit eli primääriset arsiinit (RAsH), dialkyyliarsiinit eli sekundääriset arsiinit (RRAsH) ja trialkyyliarsiinit eli tertiääriset arsiinit (RRRAs). Näiden lisäksi tunnetaan tetra-alkyyliarsoniumsuoloja (RRRRAs). Alkyyli- tai aryyliryhmän lisäksi organoarsiinimolekyyleissä arseeniin voi liittyä myös halogeeniatomi, kuten kloori. Agatoksiinit
Agatoksiinit ovat myrkyllisiä aineita, joita on eristetty "Agelenopsis aperta"-hämähäkistä. Agatoksiinit voidaan jakaa alfa-, mikro- ja omega-agatoksiineihin ja niiden myrkyllisyysvaikutukset kohdistuvat solujen ionikanaviin. Alfa- ja omega-agatoksiinit vaikuttavat sekä hyönteisten että nisäkkäiden ionikanaviin, mikro-agatoksiini pelkästään hyönteisten. Agatoksiineja on käytetty farmakologiassa aivojen ja sydämen ionikanavien tutkimiseen. Agatoksiineja on myös esitetty pestisidikäyttöön. Sorkkaeläimet
Kirahvit ja peurat kehittyivät oligoseenikaudella eläneestä "Eumeryx"-hirvimäisestä märehtijästä. Varhaisimmat kirahvit olivat lyhytkaulaisia. Ensimmäiset pitkäkaulaiset kirahvit kehittyivät plioseenikaudella. "Eumeryx"-hirvistä kehittyi myös nykyisten hirvieläinten edeltäjät. Kääpiökauriit ja myskihirvet ovat saaneet alkunsa ilmeisesti näistä varhaisista hirvieläimistä. Onttosarviset ilmestyivät myöhäisoligoseenikaudella tai aivan mioseenikauden alussa ("Eotragus"). Mioseenikauden alun (20 mvs.) kasvillisuudelle on ominaista heinäkasvien voimakas leviäminen ja maisema muuttui tasangoiksi. Heinät ovat hankalaa ravintoa, mutta sorkkaeläimille, etenkään märehtijöille, se ei tuottanut ongelmia aiempina kausina kehittyneen ruoansulatusjärjestelmän ansiosta. Kavioeläimille sen sijaan se koitui niin kovaksi haasteeksi, että sorkkaeläimet ottivat kasvinsyöjistä hallitsevan roolin. Tämän katsotaan olevan selittävä syy sille, miksi sorkkaeläimet ovat nykyään hyvin runsaslajinen ryhmä, kun kavioeläimiin ei kuulu edes 20 lajia. Kasvinsyöjät alkoivat nyt enenevässä määrin laiduntaa. Oganesson
Oganesson on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Og ja järjestysluku 118. Se on järjestysluvultaan korkein kaikista löydetyistä alkuaineista. Sen ominaisuudet muistuttaisivat todennäköisesti jalokaasujen ominaisuuksia. Aikaisemmin aineesta käytettiin väliaikaisnimeä ununoktium ja kemiallista merkkiä Uuo. Alkuaineen nimi ja merkki vahvistettiin marraskuussa 2016. Aineesta käytetään myös nimitystä eka-radon, koska sen arvellaan muistuttavan kemiallisilta ominaisuuksiltaan radonia. Oreodontit
Oreodontit ("Merycoidodontoidea" tai "Oreodontoidea") on monimuotoinen sukupuuttoon kuolleiden kasvissyöjien ryhmä. 
Ne olivat pohjoisamerikkalaisia sorkkaeläimiä jotka elivät keskiseltä eoseeniltä mioseenikauden loppuun (noin 40 miljoonaa - 5,3 miljoonaa vuotta sitten). Vaikka parhaiten tunnetut lajit, kuten "Leptauchenia" ja "Merycoidodon", verrataan usein lampaisiin kooltaan ja muodoltaan, oreodontteja pidetään yleensä kamelieläiminä (Tylopoda). Millään nykyään elävällä nisäkkäällä ei ole samanlaista luurangon ja hampaiston rakennetta kuin oreodonteilla. Ne kukoistivat aikana, jolloin maapallon ilmasto oli suhteellisen viileä. Pollux
Pollux, kuten Castorkin, on saanut nimensä kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvien kaksosten, dioskuurien, mukaan. Pyrokseeni
Pyrokseenit ovat silikaatteihin kuuluva mineraaliryhmä. Pyrokseenia esiintyy sekä magmakivissä että metamorfisissa kivissä. Pyrokseenit jaetaan kiderakenteensa puolesta klinopyrokseeneihin, joilla on monokliininen kidemuoto sekä ortopyrokseeneihin, jotka ovat ortorombisia. Nämä jaetaan vielä koostumuksensa perusteella eri mineraaleiksi. Oksiimit
Oksiimi on kemiallinen yhdiste, jonka yleinen kaava on RRCNOH, missä R on orgaaninen ryhmä ja R on vety (aldoksiimi, aldoxime) tai orgaaninen ryhmä (ketoksiimi, ketoxime). Palytoksiini
Aiemmin tuntematon palytoksiinin johdannainen, ovatoksiini-a, aiheutti aerosolimuodossa satoja sairaalahoitoa vaativia myrkytystapauksia Italian Genovassa. Myrkytykset aiheutti panssarileviin kuuluva "Ostreopsis ovata" vuosina 2005 ja 2006, jolloin Välimerellä esiintyi suuria leväkukintoja. Altistuneilla oli korkeaa kuumetta, yskää ja vinkuvaa hengitystä. Oksidi
Eräitä jalokaasuja lukuun ottamatta kaikki alkuaineet muodostavat oksideja. Oksideja syntyy yleensä hapetusreaktioissa. Oskari
Oskari (, ) on suomalainen miehen etunimi, joka on lainattu ruotsin kautta muinaisenglantilaisesta nimestä Osgar, "jumalan keihäs". Muinaisnorjasta löytyy sana Ásgeirr , ilmeisesti molemmat nimet pohjautuvat sanoihin: “ÁsgæiRR ja ǢsgæiRR”, “áss” (pakanajumala) ja “*gaizaz” (keihäs). Aryylihiilivetyreseptori
PAH- ja HAH-yhdisteiden vaikutukset ihmiseen on opittu tietämään pitkälti erilaisten onnettomuuksien ja työperäisten altistumisien kautta. Esimerkiksi Vietnamin sodassa dioksiineja sisältävälle "Agent Orange" -kasvimyrkylle altistuneet sotilaat saivat myöhemmin poikkeavan paljon epämuodostuneita lapsia. Dioksiinien uskotaan aiheuttavan kehittyville lapsille suun ja kasvojen halkioita, kehityksen viivästymistä ja neuromotorisia ongelmia. Suuren dioksiinialtistuksen oireena ilmenee klooriakne, jonka sai esimerkiksi Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko myrkytysyrityksen seurauksena vuonna 2004. Suomessa työturvallisuuslainsäädäntö määrittää kaikki PAH-yhdisteet ja TCDD:n syöpävaarallisiksi aineiksi. Ubikitiini
Ubikitiini (latinasta "ubique", "kaikkialla") on pieni säätelyproteiini, jota löytyy lähes kaikista kudoksista eukaryooteista. Ubikitiinin lisääminen proteiiniin ohjaa sen proteasomiin hajotettavaksi. Aaron Ciechanover, Avram Hershko ja Irwin Rose saivat Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2004 ubikitiinin löytämisestä. Ubikitiini tunnistettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1975. Toksiini
Monet toksiinit ovat eliöiden saalistusta, puolustautumista tai elintilan raivaamista varten. Eläinten toksiinit ulottuvat tappavista käärmeenmyrkyistä ihmiselle suhteellisen harmittomiin hyönteisten, esim. mehiläisten myrkkyihin. Kasvien myrkyt estävät usein eläimiä syömästä niitä. Nekin vaihtelevat hengenvaarallisista myrkkykatkon koniinista niittyleinikin karvasaineisiin. Jälkimmäiset aiheuttavat laitumilla niittyleinikkiä kasvavia syömättömiä tupsuja. Makrosienten myrkyt kuten valkokärpässienen amanitiinit ovat hengenvaarallisia, rouskujen karvasaineet lähinnä ärsyttävät mahaa. Mikrosienten toksiinit, mykotoksiinit ovat hyvin moninaisia Aspergillus flavuksen syöpää aiheuttavasta aflatoksiinista verisuonten supistuksen takia kuolioita aiheuttavaan torajyväsienen ergotamiiniin. Bakteeritoksiineja on äärimmäisen myrkyllisestä botulinumtoksiinista suolistossa elävän kolibakteerin endotoksiineihin. Kives
Kives eli "testikkeli" (), josta yleisesti käytetään myös kreikankielistä nimeään "orchis" ("όρχις"), on urospuolisen selkärankaisen eläimen sukupuolielimiin kuuluva parillinen sukupuolirauhanen. Kivekset tuottavat miehen sukusoluja eli siittiöitä, joita tarvitaan munasolun hedelmöityksessä ja siten lisääntymisessä. Lisäksi kivekset tuottavat mieshormoneja eli androgeeneja, joista tärkein on testosteroni. Ihmisessä testosteroni saa aikaan miehiset kehonpiirteet ja ominaisuudet. Zirkoniumdioksidi
Zirkoniumdioksidi eli zirkonia (ZrO) on zirkonium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa se esiintyy harvinaisena baddeliittimineraalina. Orkiektomia
Orkiektomia (< kreik.) eli "kivesten poisto" tai "kivesten poistoleikkaus" on yhden tai molempien kivesten kirurginen poisto. Sana on johdettu kreikan kielen sanasta "orkhis" (kives) ja "ektomia" (leikata ulos). Kirurgiaa tehdään muun muassa kivessyövän hoitoon tai kastraatioissa (omaehtoisesti tai joissain maissa edelleen pakotettuna). Leikkaus voidaan tehdä selkäydinpuudutuksessa. Yhden kiveksen poistaminen ei yleensä vaikuta hedelmällisyyteen. Mikäli mieheltä on poistettu molemmat kivekset hänelle voi toisinaan ilmaantua naisten vaihdevuosia muistuttavia hetkittäistä hikoilua ”kuumia aaltoja”. Noin 90 prosenttia miehen testosteronista muodostuu kiveksissä. Kun kivekset poistetaan tämä lisää osteoporoosin riskiä. Hoidon vaikutuksia on sukupuolivietin ja/tai erektiokyvyn joko osittainen tai kokonaan katoaminen. Se voi myös aiheuttaa diabetesta. Pronssi
Pronssi eli vaski (vanha suomalainen nimi) on metalliseos eli lejeerinki, jonka pääkomponenttina on kupari. Tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta, mutta nimitystä käytetään myös muista kuparin metalliseoksista, paitsi kuparin ja sinkin seoksesta, jota nimitetään messingiksi. Oksidi
Oksidi on hapen ja jonkin toisen alkuaineen yhdiste. Esimerkiksi ruosteessa on raudan oksideja. Oksideja on paljon maankuoressa. Toriumdioksidi
Toriumdioksidi (ThO) on torium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa monatsiittimineraalissa. Oreksiinit
Päinvastaisessa tapauksessa unettomuudesta kärsivät kokevat, etteivät he saa tarpeeksi unta, vaikka tutkittaessa heidän yöuniensa voidaan usein todeta olleen lähes normaalin pituista. Aivosähkökäyrätutkimuksissa on todettu, että näillä henkilöillä esiintyy normaalisti vain hereillä ollessa havaittavaa gamma-aktiivisuutta (> 30 Hz) myös unen aikana. Aivoissa tapahtuvan yhtäaikaisten valve- ja unitila-aktiivisuuden vuoksi ylivireydestä kärsivät tuntevat itsensä unen jälkeen edelleen väsyneiksi ja kokevat enimmäkseen valvoneensa unen aikana. Kliinisen lääketutkimuksen toiseen vaiheeseen edenneet ensimmäiset oreksiini-reseptoriantagonistit ovat tuottaneet lupaavia tuloksia ylivireydestä johtuvan unettomuuden hoidossa Coraxo
Yhtyeen nimi tarkoittaa "ukkosia", joka on otettu okkultistisesta eenokin kielestä. Yhtyeen kappaleet ovat englanninkielisiä. Sen sanoitukset käsittelevät tieteiskirjallisuutta ja kauhua. Hekseeni
Hekseeni (CH) on kuuden hiiliatomin ja kahdentoista vetyatomin muodostama kemiallinen yhdiste, jossa on joidenkin hiiliatomien välillä oltava yksi kovalenttinen kaksoissidos. Hekseeni kuuluu hiilivetyihin ja tarkemmin luokiteltuna alkeeneihin, joita ovat myös eteeni, propeeni, buteeni, penteeni, hepteeni, okteeni, noneeni ja dekeeni. Lawessonin reagenssi
Lawessonin reagenssi (CHPSO) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa rikkiä sisältäviä yhdisteitä. Reagenssi on nimetty Sven-Olov Lawessonin mukaan ja Lawesson raportoi ensimmäisenä yhdisteen käytön orgaanisen kemian synteeseissä. Oreksiinit
Oreksiini-A:n CAS-numero on 205599-75-3 ja oreksiini-B:n CAS-numero 205599-76-4. Orgaaninen kemia
Orgaanisen kemian juuret ovat noin 1700-luvun puolessavälissä, jolloin kemia alkoi muovautua alkemiasta oikeaksi luonnontieteeksi. Tuolloin elävissä organismeissa esiintyvien aineiden tiedettiin poikkeavan merkittävästi niistä, joita oli eristetty mineraaleista. Orgaaniset aineet olivat vaikeasti eristettäviä ja puhdistettavia. Ruotsalainen kemisti Torbern Bergman oli ensimmäinen, joka jaotteli yhdisteitä orgaanisiin ja epäorgaanisiin. Hän käytti jaottelua tutkimuksissaan 1770-luvulla. Orgaanisen kemian käsite yleistyi 1800-luvun alussa tarkoittamaan elävissä organismeissa olevien aineiden kemiaa. Luettelo Pokémon-lajeista (81–100)
Onix () on kivityypin Pokémon. Se muistuttaa isoa, kivenlohkareista koostuvaa käärmettä, jonka päässä on sarvi. Tämä pokémon on tullut tunnetuksi televisiosarjassa Brockin Pokémonina. Hän jätti sen veljelleen Forrestille salin johtamista varten erikoisjaksossa "A Family That Battles Together Stays Together!", jota ei ole Suomessa nähty. Brockin palatessa salille 9. kauden jaksossa "Karseat tilat" ("Grating Spaces!") se oli kehittynyt. Onixin seuraava muoto on Steelix, joksi se muuttuu vaihtamalla sen "Metal Coat" -esineen kanssa toiseen pelilaitteeseen.
Kanton Pokemoneista Onix on kaikkein pisin. Oktettisääntö
Oktettisääntö tarkoittaa pääryhmien alkuaineiden taipumusta ympäröityä kahdeksalla valenssielektronilla jalokaasujen (poikkeus He) tyypilliseen valenssielektronitilaan "nsnp". Atomi voi päästä oktettiin ionisoitumalla tai jakamalla elektroneja eli muodostamalla kovalenttisia sidoksia. Valenssielektronien oktetti voi muodostua sekä sidoselektroneista että vapaista elektronipareista. Oktettisäännön idea voidaan laajentaa niin sanotuksi 18 elektronin säännöksi huomioimalla "ns"- ja "np"- lisäksi myös "nd" -energiatasojen täyttyminen. Oksikodoni
Oksikodoni eli oksikoni on opioideihin kuuluva vahva kipulääke, joka on syntetisoitu tebaiinista. Oksikodonin nimi on johdettu kodeiinista, joka on rakenteeltaan melko samanlainen. Kämmekkäkasvit
Nimitys "orkidea" tulee kreikan kielen kiveksiä merkitsevästä sanasta ορχις, "orkhis". Nimi viittaa eräiden orkideoiden parillisiin juurimukuloihin, jotka muistuttavat kiveksiä. Ensimmäisen kerran nimeä käytti Aristoteleen oppilas Theofrastos kirjassaan "De historia plantarum" ("Kasvien historiasta") eräistä Kreikassa kasvavista juurimukulallisista kämmeköistä. Ruotsalainen luonnontutkija Carl von Linné käytti Orchis-sukunimestä johdettua heimonimeä "Orchidaceae" ensimmäisen kerran vuonna 1735 ilmestyneessä teoksessa "Genera Plantarum" ("Kasvien suvut"). Onyksi
Onyksi (SiO) on mineraali, joka on raitainen muoto kalsedonista eli piilokiteisestä kvartsista. Onyksin raidat ovat suoria, samansuuntaisia ja -kokoisia. Onyksi on mustaa kalsedonia, jossa voi joskus olla valkoisia raitoja. Onyksia käytetään usein koruissa ja se on Kauriin onnenkivi. Naloksoni
Naloksoni on syntetisoitu tebaiinista ja sen kemiallinen rakenne muistuttaa oksimorfonia, niiden ainoan eron ollessa typpiatomiin liittynyt allyyliryhmä (prop-2-enyyliryhmä) metyyliryhmän sijaan . Naloksonin (naloxone) nimi on johdettu sanoista "N"-allyl ja oxymorphone. Oksitaani
Oksitaani ("occitan" tai "lenga d’òc") on kuuteen päämurteeseen jakautunut romaaninen kieli, jota puhutaan pääasiassa Ranskassa, Italiassa ja Espanjassa. Kielen nimi tulee myöntöilmausta "kyllä" tarkoittavasta sanasta "òc". Romaanisista pääkielistä oksitaania lähimpänä on katalaani. Oksitaani on rikas kieli varsinkin maaseutuun ja luontoon liittyvässä sanastossa. Kontaminaatio (kielitiede)
Pokémon-animaatiosarjan hahmojen nimet ovat yleensä kontaminaatiota. Jo sarjan nimi itsessään on sanatasku, se on lyhenne englannin sanoista "Pocket Monsters" eli taskuhirviöt. Esimerkiksi Torchic on pieni mutta äkäinen, oranssi-keltainen tipun näköinen otus, jonka päälaella on liekkimäinen töyhtö. Nimi on yhdistelmä sanoista "torch" (soihtu) ja "chick" (tipu). Torchicin seuraava kehitysmuoto on Combusken, vähän isompi ja kanamaisempi otus. Tämä nimi muodostuu sanoista "combustion" (palaminen) and "chicken" (kana). Viimeinen kehitysmuoto on Blaziken. Ärhäkkä taistelija on muodoltaan haukkamaisempi kanaeläin, se on punainen ja sen vahvoissa jaloissa on keltaiset kuviot. Nimi juontuu sanoista "blaze" (roihu tai vihanpurkaus) ja "chicken". Alkuperäiset japanilaiset nimet muodostuvat vastaavasti. Orgaaniset peroksidit
Orgaaninen peroksidi on yhdiste, jonka toiminnallisessa ryhmässä on yksinkertainen happi–happi-sidos (R-O-O-R'). Jos R' on vety puhutaan hydroperoksideista. Peresterin yleinen rakenne on RC(O)OOR. Oranssi
Suomen sana "oranssi" on lainattu ruotsin kautta ranskan sanasta "orange", joka merkitsee sekä appelsiinia että sen väriä. Oksikodoni
Oksikodonin nimi on johdettu kodeiinista. Niiden kemialliset rakenteet ovat miltei samanlaiset eroten vain seuraavasti: Karbamaatit
Karbamaatit ovat karbamiinihaposta (NHCOOH) johdettuja orgaanisia yhdisteitä. Karbamaatti, karbamaattiesteri ja karbamiinihapot ovat orgaanisessa synteesissä läheisesti toisiinsa liittyviä funktionaalisia ryhmiä. Karbamaattiestereitä nimitetään myös uretaaneiksi. Orytsaliini
Orytsaliinia valmistetaan 4-dipropyyliamino-3,5-dinitrobentseenisulfonyylikloridin ja ammoniakin vesiliuoksen välisellä reaktiolla. Sitä käytetään rikkaruohomyrkkynä muun muassa auringonkukka-, rypsi-, maapähkinä-, soija-, puuvilla sekä hedelmä- ja viiniviljelmillä. Tämän lisäksi sitä voidaan myös käyttää ei-viljelysmailla kuten nurmilla ja ruohokentillä. Orytsaliini on hyväksytty käytettäväksi muun muassa Yhdysvaltojen, Australian ja eräiden EU-maiden alueella. Luettelo Pokémon-lajeista (361–386)
Deoxys on oranssi ja sininen Pokémon, jolla aivot eivät ole sen päässä, vaan rinnassa, kristallin sisällä. Sieltä se pystyy tekemään psyykkisiä hyökkäyksiä vastustajia kohtaan. Deoxys on itse asiassa virus, joka tuli maahan meteoriitin sisällä ja muuntui pokémoniksi altistuessaan lasersäteelle. Deoxysilla ei ole kuitenkaan tiettävästi mitään yhteyttä muihin viruksiin, joita on ollut peleissä. Sillä on erityisen korkeat hyökkäävät taidot, mutta heikot puolustustaidot, jotka antavat virusmaisen kuvan. Dioksiinit
Dioksiinit ovat kestäviä ympäristössä ja elimistössä – niiden puoliintumisaika ihmisen elimistössä vaihtelee vuodesta yli kymmeneen vuoteen. Ne ovat rasvaliukoisia, joten ne rikastuvat ravintoketjussa. Tästä syystä dioksiinit häiritsevät ravintoketjun huipulla olevien eläinten kuten hylkeiden ja kotkien lisääntymistä. Toisaalta dioksiinit ovat niin huonosti vesiliukoisia ja takertuvat maa-ainekseen, että ne eivät juuri liiku saastuneista maista eivätkä joudu pohjaveteen. Ihmiselle tärkeimmät lähteet ovat Keski-Euroopassa liha ja maito, koska dioksiinit ovat levinneet laitumille savukaasuista. Suomessa suurin lähde on Itämeren kala, jossa on verrattain suuria pitoisuuksia, kun taas liha- ja maitotuotteet ovat hyvin puhtaita. Alailmakehän otsoni
Suurin osa troposfäärin otsonista syntyy, kun typen oksidit (NO), häkä eli hiilimonoksidi (CO), metaani (CH) ja haihtuvat orgaaniset yhdisteet (ns. VOC-yhdisteet, "Volatile organic compounds") reagoivat auringon säteilyn vaikutuksesta. Autojen pakokaasut ja teollisuuden päästöt ovat näiden kemikaalien suurimmat ihmisperäiset lähteet. Niitä esiintyy yleensä kaupunkialueilla, mutta tuulet voivat kuljettaa typen oksideja satojen kilometrien päähän. Siksi otsonia muodostuu myös asutuskeskusten ulkopuolella. Lisäksi troposfääriin kulkeutuu otsonia stratosfääristä. Lokrinen
Nimi "lokrinen" on peräisin antiikin Kreikan aikaisesta musiikin teoriasta. Se sai nimensä Kreikan Lokriksen maakunnan mukaan. Nykyisessä merkityksessään termi tuli kuitenkin käyttöön vasta 1800-luvulla. Digoksiini
Digoksiini eli ""digitalis"" on sormustinkukista saatava lääke, jota käytetään sydämen rytmihäiriöihin ja vajaatoimintaan. Se lisää sydänlihaksen pumppaustehoa ilman että sydänlihaksen hapenkulutus lisääntyy ja hidastaa sykettä. Digoksiini kuuluu sydänglykosideihin. Digoksiinilla on sekä "positiivinen inotrooppinen vaikutus" eli sydänlihaksen pumppaustehoa voimistava vaikutus että "positiivinen kronotrooppinen vaikutus" eli sydänlihaksen pumppausnopeutta voimistava vaikutus. Digoksiinin vaikutukset tunnettiin jo ainakin 1700-luvulla ja William Withering kuvasi ne tieteelle vuonna 1785. Sydämen vajaatoiminta oli ilmeisen ylidiagnostisoitu sairaus 1900-luvun lopulla, ja siksi myös ylilääkitty. Se saatettiin todeta pelkän sydämen koon suurenemisen perusteella, vaikka muitakin mahdollisia tekijöitä on. Digitaliksen tilalle on tulut monia muita hoitotapoja ja turvallisempia lääkkeitä. Digoksiinin terapeuttinen leveys on kapea eli sivuvaikutuksia saadaan pienelläkin hoitoannoksen ylityksellä, minkä vuoksi käyttäjiltä pitää sännöllisesti mitata seerumin digoksiinipitoisuus. Yliannostus voi aiheuttaa näköhäiriöitä, pahoinvointia, rytmihäiriöitä, sekavuutta ja kuoleman. Okadaiinihappo
Okadaiinihappoa eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1981 "Halichondria okadai"-sienieläimestä. Myöhemmin ilmeni, että sieni itse ei tuota yhdistettä, vaan sitä tuottavat "Procentrum"- ja "Dinophysis"-sukujen panssarilevät. Sittemmin okadaiinihappoa on löydetty myös kaloista ja simpukoista, kuten sinisimpukasta. Okadaiinihapon lisäksi panssarilevät muodostavat okadaiinin ja tyydyttymättömien rasvahappojen estereitä ja okadaiinihapon johdannaisia dinofysistoksiineja. Okadaiinihapon ja sen johdannaisten tuotanto vaihtelee alueittain. Suuressa osassa Eurooppaa okadaiini on pääasiallinen panssarilevien tuottama myrkky, mutta esimerkiksi Japanissa, Kanadassa ja Irlannissa pääasiassa "Procentrum"- ja "Dinophysis"-sukujen panssarilevät tuottavat dinofysistoksiineja. Orson (sarjakuva)
Orsonin farmi (Orson's Farm) on esiintynyt Karvisen piirrossarjassa alusta asti ja se pyöri ohjelmassa vielä sarjakuvankin jälkeen. Suomessa 1990-luvulla Orsonia ei vielä ollut Karvisen 15-minuuttisissa jaksoissa. Vasta 2010-luvulla sarja tuli puolituntisena liittäen Karvista ja Orsonia. Sarjan puolituntisia jaksoja alkoi MTV3 Juniorissa 31. elokuuta 2010, Subissa alkoi kesällä 2011 ja MTV3ssa syksyllä 2011. 
Yleensä näissä jaksoissa piilee opetus. Joissakin Orson taas opettaa jotakin. Esimerkiksi kerran hän opetti Pololle ja katsojille piirretyn tärkeimmät asiat.
Orsonin lyhykäiset (Orson's Farm Quickie) ovat jaksojen lisänä puolen minuutin pätkiä. Suurin osa näistä lyhykäisistä on keksitty tv-sarjaa varten. Vain muutama on otettu suoraan sunnuntaisarjoista. Doorinen
Doorinen sävellaji (oikeastaan "harmonia" tai "tonos") sai nimensä kreikkalaisen heimon, doorilaisten mukaan. Siinä oli oktaavissa kaksi tetrakordia eli neljän sävelen jaksoa, joita erotti toisistaan kokoaskel, ja asteikko johti nimellä "hypate meson" tunnetusta sävelestä toiseen, jonka nimenä oli "nete diezeugmenon". Siitä oli kolme muotoa:
Kreikkalaisessa musiikissa asteikot luettiin nykyisestä käytännöstä poiketen tavallisesti ylhäältä alaspäin. Ojukkaviini
Ojukkaviinillä ja sen risteytyksillä on usein sille ominainen melko voimakas sivumaku, jota englanniksi kuvataan termillä "foxy", juontuen köynnöksen englanninkielisestä nimestä "fox grape". 1920-luvulla pystyttiin erottamaan tämän aromin lähteeksi ojukkaviinin suurina pitoisuuksina sisältämä metyyliantranilaatti.