Kuinka monta ihmistä haavoittui Uudenkylän asevarikon räjähdyksessä vuonna 1965?
Nastola
Nastolan ja Uudenkylän rajalla sijainneella puolustusvoimien Asevarikko 2:lla sattui 14. elokuuta 1965 räjähdysonnettomuus, jossa sai surmansa neljä ja loukkaantui 69 ihmistä. Räjähdys tuhosi ja vaurioitti rakennuksia ja kaatoi metsää laajalla alueella.
Operaatio Gladio
Yhdysvaltain ja edellä mainittujen tutkijoiden näkemyksistä huolimatta Gladion osuutta useissa Euroopan maissa tehtyihin terrori-iskuihin ei laajalti kiistetä muun muassa italialaisten terrorismioikeudenkäyntien tulosten ansiosta. Niissä todettiin Italian sotilastiedustelu SISMIn, uusfasistien ja Gladio-verkoston osien suunnitelleen ja toteuttaneen lukuisia terrori-iskuja vuosien 1969 ja 1985 välillä. Itse Gladio-verkoston paljastuminen alkoi vuonna 1972 Peteanossa tapahtuneen, pitkään selvittämättä olleen pommiattentaatin tutkimuksista. Tutkimusten myötä julkisuuteen nousi "jännitteen strategia", jossa pyrittiin säilyttämään poliittinen status quo tarvittaessa väkivalloin ja syyllistämällä poliittinen vasemmisto terrori-iskuista. Peteanon iskusta tuomitun Vincenzo Vinciguerran lausunnon mukaan siviileihin kohdistuneiden iskujen tarkoituksena oli saada Italian kansa pyytämään valtiolta lisää turvallisuutta. Vuonna 1980 tehdystä Bolognan rautatieaseman pommi-iskusta tuomittiin 15 vuotta myöhemmin kaksi uusfasistia, mutta myös kaksi Italian sotilastiedustelun jäsentä, joiden todettiin koettaneen johtaa tutkijat väärille jäljille tavoitteenaan äärioikeistolaisten tekijöiden suojelu. Niilo Yli-Vainio
Joukkojen vetäydyttyä Suomen vanhalle rajalle heinäkuussa Yli-Vainio ihasteli Laatokkaa erään karjalaistalon vieressä. Talon takaa ilmestyi yllättäen suuri venäläinen tankki. Suomalaiset tykkimiehet huomasivat sen ja alkoivat tulittaa sitä 75 mm suorasuuntaustykillä. Hyökkäysvaunun torni alkoi liikkua ja se kohdistui suoraan Yli-Vainioon, joka hyppäsi läheisempään poteroon selälleen. Kranaatit räjähtelivät joka puolella ja yksi kranaatti räjähti niin lähellä Niiloa, että viiden sentin sirpale osui häntä oikeaan käsivarteen. Haavoittumisen takia Yli-Vainio oli lähes sodan loppuun saakka sotasairaalassa. USS Iowan tykkitornin räjähdys
Taistelulaiva "USS Iowa" osallistui kovapanosammuntaan 330 merimailia Puerto Ricosta koilliseen. Harjoituksen oli määrä alkaa 19. huhtikuuta 1989 kello 10:00 paikallista aikaa ja sitä oli seuraamassa laivan kannella vara-amiraali Jerome L. Johnson. 9:55 voimakas räjähdys vavisutti alusta, minkä jälkeen kuumat palokaasut täyttivät koko tornin. Räjähdyksen seurauksena kuoli 47 miestä. Ruutivarastossa, joka sijaitsee erillään tornista, olleet 11 miestä säilyivät ilman vammoja. Ydinonnettomuus
Ydinpolttoaineen jälleenkäsittelylaitosten kemiallisissa prosesseissa käytettyä polttoainetta ja fissiotuotteita käsitellään liuosten muodossa. Vuodot ja kemialliset räjähdykset ovat mahdollisia jälleenkäsittelylaitoksissa . Ydinjätteen jälleenkäsittelylaitoksella lähellä Kyštymin kaupunkia Neuvostoliitossa (nykyisen Venäjän alueella) tapahtui vuonna 1957 runsasaktiivista nestemäistä jätettä sisältäneen säiliön räjähdys, joka johti radioaktiivisten aineiden päästöön. Ympäristövaikutusten perusteella onnettomuus kuuluu INES-asteikolla toiseksi korkeimpaan luokkaan 6. Räjähdekeskus
Yksikköön kuuluu myös kolme ns. massaräjäytysaluetta, joista Hukkakeron räjäytysalue on valtakunnallinen ja sijaitsee Kittilän Pokassa ja kaksi muuta Keuruun varikon ja Ähtärin varikon yhteydessä (Palolammen varastoalue). USS Colen pommi-isku
Iskussa kuoli 17 ja haavoittui 39 yhdysvaltalaista merimiestä. Räjähdys sai aikaan aluksen kylkeen noin 12 m × 12 m kokoisen reiän, joka aiheutti suuren vuodon laivan konetiloihin. Vuoto saatiin hallintaan iltaan mennessä. Myöhemmin sukeltajat kävivät vielä tarkastamassa laivan rungon ja kölin, jotka eivät kuitenkaan olleet kärsineet iskussa vahinkoja. Loukkaantuneet merimiehet kuljetettiin Yhdysvaltain armeijan Landstuhl Regional Medical Center-nimiseen sairaalaan Saksaan, josta heidät myöhemmin tuotiin takaisin Yhdysvaltoihin. "USS Colen" vei pois norjalainen MV-2 Blue Marlin -niminen raskaskuljetusalus. Ydinaseonnettomuus
Palomaresin kalastajakylän yläpuolella Espanjassa tapahtui vuonna 1966 tuhoisa ydinaseonnettomuus jossa Yhdysvaltain ilmavoimien B-52 Stratofortress -pommikone hajosi ilmatankkaukseen yhteydessä ja syttyi tuleen. Neljä miehistön seitsemästä jäsenestä onnistui pelastautumaan heittoistuimilla. Stratotanker-tankkauskoneen polttoainekuorma räjähti, ja koneen koko nelihenkinen miehistö menehtyi. Koneiden romut levisivät yli kahdensadan neliökilometrin alueelle. Vallisaaren räjähdysonnettomuus
Vallisaaren räjähdysonnettomuus oli puolustusvoimien ammusvarikolla Helsingin Vallisaaressa 9. heinäkuuta 1937 tapahtunut suuronnettomuus. Siinä sai surmansa 12 ihmistä ja loukkaantui ainakin kymmeniä. Useita rakennuksia ja muuta infrastruktuuria tuhoutui täysin tai vaurioitui. Vallisaaressa työskennelleen sotilasmestari Rikhard Antilan mukaan tuhoalue oli jälkeenpäin "melkoisesti myllerretty". "Muun muassa lastauslaiturille johtava tie ja rata olivat kokonaan kadonneet." Umkhonto we Sizwe
20.5.1983 "Umkhonto we Sizwe" räjäytti autopommin Pretoriassa Etelä-Afrikan ilmavoimien toimiston edessä. Tässä Church Streetin iskussa kuoli 21 ihmistä ja 217 loukkaantui. Kuolleista 11 oli toimiston työntekijöitä, kaksi MK:n jäseniä ja muut 8 kuollutta olivat sivullisia. Autopommi-isku tehtiin ruuhka-aikaan noin kello 16:30, mistä johtuen iskussa kuoli paljon kadulla kävelleitä sivullisia. Warrenin komissio
Marraskuussa 1964, kaksi kuukautta loppuraportin julkistamisen jälkeen, Warrenin komissio julkaisi 26 nidettä dokumentteja, sisältäen 552 todistajan lausunnot tai todistukset sekä yli 3100 asiakirjaa.Komission loppuraportin mukaan Oswald toimi yksin ampuessaan kolme laukausta Dallasin koulukirjavaraston kuudennen kerroksen ikkunasta. Yksi laukauksista meni kokonaan ohi. Yksi läpäisi Kennedyn kaulan sekä hänen edessään istuneen kuvernööri John Connallyn rintakehän ja pysähtyi lopuksi Connallyn reiteen. Viimeinen osui Kennedyä päähän. Anders Behring Breivik
Breivik vei 22. heinäkuuta 2011 Oslon keskustaan autopommin, joka räjähti kello 15.26 paikallista aikaa. Pommin räjähdyksestä kuoli 8 ihmistä. Kaksi tuntia myöhemmin Breivik saapui poliisiksi pukeutuneena Norjan työväenpuolueen leirille Utøyan saarelle Oslon lähettyvillä ja avasi tulen kohti teini-ikäisiä leiriläisiä ja muita saarella olleita, joista kuoli 69, yksi välillisesti ja haavoittui useita. Yhteensä Behring Breivikin uhreja oli 77. Hänet pidätettiin Utøyassa. Asianajajansa Geir Lippestadin mukaan Breivik on myöntänyt kuulusteluissa molemmat terroriteot, joita hän kutsuu ”kauhistuttaviksi mutta välttämättömiksi” toimiksi, mutta kieltää rikkoneensa lakia. Lippestadin mukaan Breivik halusi muutosta yhteiskuntaan ja omasta näkökulmastaan katsottuna hän tarvitsi pakkokeinoja vallankumouksen kautta. Hän toivoi hyökkäävänsä yhteiskuntaa ja yhteiskunnan rakennetta vastaan. Asekätkentä
Noin puolet tuomituista upseeri-asekätkijöistä pysyi armeijan palveluksessa, ja ajan myötä kahdeksan heistä nousi kenraalikuntaan. Hyvin monet muutkin asekätkentään osallistuneet toimivat myöhemmin huomattavissa julkisissa tehtävissä useilla siviilielämän eri aloilla. Muiden muassa Jukka Malmivaara toimi Kuopion hiippakunnan piispana ja Arvo Pentti puolustusministerinä ja Suojelupoliisin päällikkönä. Vuonna 1966 koko puolustushallinnon korkein johto muodostui asekätkennästä vankeuteen tuomituista upseereista, kun Arvo Pentti toimi puolustusministerinä, kenraalimajuri Yrjö Keinonen puolustusvoimain komentajana ja kenraalimajuri Reino Arimo yleisesikunnan päällikkönä. Tästä asiasta äärivasemmisto ei joko huomannut tai halunnut nostaa melua. Yli 30 asekätkennässä mukana ollutta toimi kansanedustajina sotien jälkeisillä vuosikymmenillä. Näistä ensimmäisenä nousi eduskuntaan miltei suoraan vankilasta sosiaalijohtaja Eero Kivelä (kok.) Suomen Washingtonin-suurlähettilääksi elokuussa 1945 nimitetyn Kalle Jutilan varamiehenä. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Neljän kuolleen lisäksi 69 henkilöä loukkaantui. Räjähdyksien yhteinen voima vastasi 100 tonnia trinitrotolueenia eli 0,1 kilotonnia. Unto Varjonen
Talvisodan ja jatkosodan aikana Varjonen oli rintamaupseerina ja TK-komppanian päällikkönä. Vuonna 1941 hän oli Suomen Aseveljien Liiton lehden toimittaja. Neuvostoliiton suurhyökkäyksessä kesäkuussa 1944 hän haavoittui vakavasti ja vietti lopun sodan ajan eri sairaaloissa. Kielitaitoisena henkilönä Unto Varjonen käänsi toipilasaikana Stefan Szenden teoksen Puolan juutalaiset Gestapon kourissa. Samaan aikaan hän käänsi myös Niilo Lavio-nimellä Dorothy L. Sayersin jännitysromaanin Kuka ja mistä?, Jan Fridegårdin romaanin Tässä käteni ja C. E. Scogginsin seikkailukirjan Päivänkoittoa kohti. USS Iowa (BB-61)
19. huhtikuuta 1989 kello 9:55 räjähdys laivan 2. tykkitornissa surmasi 47 miehistön jäsentä. Aluksen päällikkö Fred P. Moosally oli antanut käskyn ladata tykkitornin kaikki kolme putkea, mutta lataamista ei ehditty suorittaa loppuun ennen kuin valtaisa räjähdys vavisutti koko laivaa. Onnettomuus oli yksi laivaston rauhan ajan tuhoisimmista. Vietnamin sota
Pohjois-Vietnam toimi Vietkongin sissien tukialueena ja aseiden lähteenä, mikä teki Pohjois-Vietnamista Yhdysvaltain sotatoimien kohteen. Yhdysvallat pudotti Pohjois-Vietnamiin pommeja enemmän kuin toisessa maailmansodassa Saksaan ja Japaniin; pommit olivat pääosin toisen maailmansodan ylijäämää, ja niiden suuren kulutuksen vuoksi esimerkiksi Saksan liittotasavallan ilmavoimat palautti takaisin Yhdysvalloilta saamiaan ilmapommeja käytettäviksi Vietnamissa. Perusteluna massiivisille ilmapommituksille oli vietnamilaisten taistelutahdon murtaminen, vaikka tämä oli todettu esimerkiksi taistelussa Isosta-Britanniasta, Saksan pommituksissa ja Korean sodassa pommitusten tuloksena epätodennäköiseksi ja jopa päinvastaiseksi. Pohjois-Vietnam vahvisti ilmapuolustustaan Kiinan ja Neuvostoliiton tuella.
Presidentti John F. Kennedy määräsi ensimmäiset ilmahyökkäykset pohjoiseen. Operaatio ”Rolling Thunder” (”jyrisevä ukkonen”) oli Johnsonin hallituksen suurin yksittäinen lento-operaatio. Se alkoi noin kuusi kuukautta sen jälkeen kun amerikkalaiset aloittivat vuonna 1965 Vietnamiin intervention, joka kesti vuoteen 1968. Yhdysvaltain sotilaat pitivät pommitusoperaatiota tehottomana, sillä poliittiset päättäjät olivat rajanneet siitä pois monia sotilaallisesti tärkeitä kohteita.
8.12.1965 Yhdysvaltojen presidentti Johnson ilmoitti Etelä-Vietnamin suurlähettiläälle Maxwell Taylorille, että pommituskampanjan tärkein tavoite olisi lisätä etelävietnamilaisten moraalia eikä niinkään vaikuttaa Pohjois-Vietamiin . 
31. 12. 1967 Yhdysvaltain puolustusministeriön ilmoitti, että Pohjois-Vietnamiin oli pudotettu 864000 tonnia pommeja Rolling Thunderin aikana, mikä on enemmän kuin Korean sodan 653000 tonnia tai Toisen maailmansodan Tyynenmeren taistelualueen 503000 tonnia . Pommituksissa kuoli 52,000 pohjoiskorealaista sotilasta ja 182,000 siviiliä . Yhdysvaltojen tappiot olivat 1,054 kuollutta, haavoittunutta tai vangittua ja 922 lentokonetta 
Ilmapommitukset eivät olleet strategisesti katsoen sotilaallinen menestys, ja ne käänsivät mielialaa amerikkalaisia vastaan. Yksi Rolling Thunderin kohteista oli Paul Doumier -niminen silta Pohjois-Vietnamin eteläosassa. Sillan yli oli kulkenut suuri osa aseista; se oli kuitenkin aina kommunistien käytettävissä, ja vaikka sen lähialue oli pommitettu ”kuin kuun maisemaksi”, silta ei vaurioitunut merkittävästi. Ilmapommitukset ulottuivat myös Laosiin ja Kambodžaan. Pommituslaivueiden kotikentät sijaitsivat usein Thaimaan maaperällä Ubon Ratchathanissa ja Sattahipissa, mihin Yhdysvallat rakensi U-Tapaon kentän. Thaimaan sotilashallitus olikin Yhdysvaltain uskollinen tukija Vietnamin sodassa. Adem Jashari
Serbiten sotilas- ja poliisivoimat olivat 4.-5. Maaliskuuta 1998 keskittäneet joukkoja Donji Prekazin ympäristöön Skenderajin, Lian ja Xanin kukkuloille. Serbit piirittivät 5. maaliskuuta 1998 aamuyöllä Donji Prekazin kylän. He antoivat Jasharille ja muille UCK:n taistelijoille kaksi tuntia aikaa antautua. Jotkut siviilit noidattivatkin tätä Adem Jashari, hänen veljensä ja useimmat hänen perheenjäsenistään eivät. Kun määräaika oli mennyt serbit aloittivat hyökkäyksen. He tulittivat kylää voimakkaalla kranaattitulella jonka seurauksena kuoli ainakin 51 Jasharin perheenjäsentä. Uhreista 18 oli naisia ja 10 alle 16 vuotiaita lapsia. Viimeisen päivän kranaattituli on niin voimaksta että kaikista uhreista ei jääny paljon tunnistettavaa jäljelle ja voi olla että uhreja oli yli 60. Alueella oli taisteluiden jälkeen yhdeksän tuhoutunutta taloa. Putkolan pamaus
Putkolan pamauksena tunnettu räjähdysonnettomuus tapahtui 14. syyskuuta 1965 Iisalmen keskustassa. Räjähdyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa tuhoutui täysin "Putkola Oy":n liikerakennus myymälöineen, konttoreineen ja varastoineen. Valko-Venäjä
Tšernobylin ydinvoimalan 4-reaktorin räjähtäminen Neuvostoliitossa vuonna 1986 aiheutti ydinlaskeuman. Suurimmat pitoisuudet radioaktiivista laskeumaa saatiin Tšernobylin lähialueilla Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä. Saastuneilla alueilla (joiksi katsottiin esimerkiksi alueet, jotka saivat cesiumlaskeumaa yli 37 kBq/m²) asui noin 5 miljoonaa ihmistä. Vertailun vuoksi: Suomessakin noin 20 kuntaa (esimerkiksi Tampere ympäristöineen) kuului näin määriteltyyn lievästi radioaktiivisesti saastuneiden alueiden joukkoon. Säteilyn seurauksena arvioidaan kuolevan laskennallisesti yhteensä 3 000 ihmistä onnettomuuden jälkeisenä 80 vuoden aikana, mistä noin kolmannes Valko-Venäjällä. Suurta piikkiä syöpätilastoissa ei odoteta. Kansanterveydellisesti katastrofin epäsuorat psykososiaaliset vaikutukset ovat olleet vakavampia kuin syöpäriskin laskennallinen kohoaminen. Radioaktiivisuuden heikentyessä rajoitusalueiden laajuutta vähitellen jo pienennetty ja haittakorvauksia saavien määrää vähennetty. Suinulan verilöyly
Tampereen kaupungin jäätyä punaisten hallintaan kapteeni Ernst E. Söderholmin johtama Tampereen suojeluskunta, vahvuus 118 miestä, pyrki Aitolahden-Kangasalan kautta Pohjanmaalle valkoisten päävoimien luo. Joukko lähti Tampereelta jäätä myöten Näsijärven yli yksittäisinä ryhminä ja kokoontui Aitolahden Kiikkisissä kello 1 yöllä. Sen aseistus oli heikko, mukana oli vain pari kivääriä ja parikymmentä pistoolia, mutta Kangasalle oli aiemmin kätketty 75 kivääriä. Matkan varrella suojeluskuntalaiset tunkeutuivat, paikallisen puhelinkeskuksen tuhottuaan, Aitolahden työväentaloon, josta yritettiin takavarikoida lisää aseita laihoin tuloksin. Talosta löytyi kuitenkin jonkin verran dynamiittia, ja lisäksi he saivat 14 vankia, jotka vapautettiin myöhemmin. Valkoiset suunnittelivat aluksi työväentalon räjäytystä. Aie muuttui lopulta epäonnistuneeksi yritykseksi räjäyttää Tampere–Haapamäki-rautatie Ruutanan seisakkeella. Toisaalta joukko onnistui katkaisemaan lähistöllä olleet puhelinlinjat. Vapautetut punavangit ilmoittivat esimiehilleen valkoisten tekemistä tihutöistä ja paikalle hälytettiin Tampereen punakaartin 300-miehinen "lentävän osasto" vihollisen takaa-ajoon. Punaosastoa johtivat laitosmies Kaarle Vilander (päällikkö) ja maalari Valdemar Sammalisto (varajohtaja). Räjähdelaitos
Laitos lakkautettiin vuoden 2012 lopussa ja uusi hallintoyksikkö Räjähdekeskus perustettiin 1.1.2013. Räjähdekeskuksen kokoonpanoon kuuluvat hallinto-osastoksi muuttunut Ähtärin yksikkö sekä tekninen osasto, johon kuuluvat Haapajärven, Keuruun ja Ähtärin sekä Niinisalon (Koeampumalaitos) toimipisteet.Esikuntapaikkakunnalla jo kymmeniä vuosia toimineen Ähtärin asevarikon historiaan kuuluu räjähdysonnettomuus- ja tulipalo heinäkuussa 1999, jolloin ilmatorjunta-ammuksia sisältänyt varasto syttyi tuleen. Köyliö
Köyliöön perustettiin jatkosodan alussa vankileiri, joka oli viralliselta nimeltään Sotavankileiri 1. Sinne sijoitettiin neuvostoliittolaisen upseeriston ja alipäällystön lisäksi suomalaisia ns. poliittisia vankeja. Köyliö valikoitui sijoituspaikaksi 1935 perustetun varavankilansa johdosta. Enimmillään upseerivankeja oli Köyliössä yli tuhat. Köyliön vankileirin vankeja oli sijoitettuna myös sivuleireille esimerkiksi Kiukaisiin, Kokemäelle ja Säkylään. Leirin kokonaisvankimäärä nousi 4 000:een. Entinen varavankila on vuodesta 1998 toiminut Satakunnan vankilan Köyliön osastona. Varavankilassa sattui 1. heinäkuuta 1959 tuhoisa tulipalo, jossa sai surmansa 16 vankia. Salainen ase
Eino Karin laboratorioon osui pommi 8. marraskuuta 1942, mutta "Salaisen aseen" raakafilmit säilyivät kuin ihmeen kaupalla. Sama pommikone jatkoi matkaansa kaakkoon ja pudotti pommin Helsingin Viiskulmassa sijainneen elokuvateatteri Tivolin edustalle. Pommi surmasi lastennäytännöstä poistuvaa yleisöä. Asekätkentä
Liittoutuneiden valvontakomissio jätti 3. kesäkuuta Suomen hallitukselle asiasta erittäin tiukkasävyisen kirjelmän, jossa se vaati asian nopeaa selvittämistä. Myöhemmin valvontakomissio ei kuitenkaan ottanut asiaan niin jyrkkää kantaa kuin kirjelmän nojalla näytti. Sen ymmärrettiin olevan varotoimenpide, jonka motiivit komission upseerit kyllä ymmärsivät, vaikkeivät poliittisesti voineetkaan niitä hyväksyä. Sen sijaan suomalaiset kommunistit vaativat Suomen hallitukselta kovia toimia, rikostutkintaa ja rangaistuksia ylintä sotilasupseeristoa myöten, muun muassa maan- ja valtio­petoksellisesta toiminnasta maan laillista hallitusvaltaa vastaan. Rangaistusta ei kuitenkaan vaadittu rikoksen tehneelle ja sotilassalaisuuden luvattomasti paljastaneelle sotilastoverille. Liittoutuneiden valvontakomissio ja suomalaiset kommunistit vaativat kovia toimia. Sisäministeri Yrjö Leino teki asekätkennästä − ”suoranaisesta aseellisesta, taantumuksellisesta väkivaltayrityksestä” – selkoa eduskunnalle sotasyyllisyysasiasta käydyn keskustelun yhteydessä heinäkuun alussa 1945 pyrkien kytkemään nämä kaksi asiaa yhteen. Asekätkentäjuttua tutkimaan perustettiin Leinon määräyksestä syyskuussa 1945 erityinen sisäministeriön tutkintaelin (SMTE) tehtävän osoittauduttua Valtiolliselle poliisille (Valpo) ylivoimaiseksi. Syyskuun loppuun mennessä oli pidätetty jo 547 henkilöä epäiltyinä osallistumisesta asekätkentään. Asian ulkopoliittisista vaikutuksista huolestunut oikeusministeri Urho Kekkonen vetosi lokakuun alussa pitämässään radiopuheessa kaikkiin kansalaisiin, jotta nämä avustaisivat viranomaisia jutun selvittämisessä.
Massiiviset tutkinnat johtivatkin Pohjoismaiden laajimpaan oikeudenkäyntiin kätkentään osallistuneita vastaan. Pidätyksiä tehtiin runsaasti ja Sörnäisten vankilaan Helsingissä suljettuja korkeampia upseereita kutsuttiin leikillisesti nimellä "Sörnäisten yleisesikunta". Korkein vangittu upseeri oli päämajoitusmestari kenraaliluutnantti A. F. Airo, joka laillisuusperiaatteen ja silloin voimassa olleen rikoslain voimaanpanoasetuksen vastaisesti oli pidätettynä kaksi vuotta kahdeksan kuukautta ilman tuomiota. Suomalainen äärivasemmisto pyrki osoittamaan jutun pääsyylliseksi nimenomaan Airon ja piti asekätkentää ”suomalaisten upseerien johtamana salaliittona, johon maan taantumuspiirit olivat yhtyneet”. Tosiasiassa Airolla ei olisi ollut mahdollisuuksiakaan johtaa tai edes valvoa kätkentäoperaatiota, koska silloin vielä käynnissä ollut Lapin sota ja lukuisat valvontakomission antamat tehtävät olivat vieneet hänen kaiken aikansa. Aseiden hajavarastointiin paikallistasolla osallistuneet pidätetyiksi joutuneet ”maakunnan miehet” istuivat enimmäkseen lähimmissä lääninvankiloissa tai paikallisten poliisilaitosten selleissä. Mannerheim-ristin ritari lentomestari Urho Sakari Lehtovaara oli viimeisimpiä asekätkennän vuoksi pidätettyjä. Lehtovaara menehtyi nykytiedon mukaisesti Valpon kuulustelujen ja pidätyksen aikana oman käden kautta kuulustelijansa virka-aseen aiheuttamaan ampumahaavaan. Hänet haettiin Saloon haudattavaksi sen jälkeen, kun hänen 15. tammikuuta 1949 oli ilmoitettu kuolleen. Ludwig Wittgensteinin elämäkerta
Wittgenstein loukkaantui lievästi tykistöverstaalla sattuneessa räjähdyksessä kesällä 1915. Hän oli ensin sairaalassa noin viikon ja sen jälkeen Wienissä kolmen viikon lomalla. Hänen palatessaan lomalta tykistöverstas oli siirretty nykyisen Ukrainan alueelle Sokaliin, jonne Itävallan armeija oli edennyt Gorlice-Tarnówin offensiivissa, ja paja toimi nyt junassa juna-asemalla. Hän ystävystyi tohtori Max Bielerin kanssa, ja he keskustelivat päivittäin useiden tuntien ajan muun muassa filosofiasta, Tolstoin "Evankeliumista" tai Fjodor Dostojevskin "Karamazovin veljeksistä". Tällöin Wittgenstein myös ensimmäisen kerran alkoi koota huomautuksiaan tutkielman muotoon. Rauman räjähdysonnettomuus
Rauman räjähdysonnettomuudessa 5. marraskuuta 1947 selluloosatehtaan kloorisäiliö räjähti ja myrkyllinen kloorikaasu levisi laajalle. Kemiallisesta reaktiosta alkunsa saanut onnettomuus aiheutti 19 ihmisen kuoleman ja 44 vakavan loukkaantumisen. Oiva Willamo
Willamo kuului nelimiehiseen jääkäriryhmään, johon hänen lisäkseen kuuluivat Juho Heiskanen, Ilmari Relander ja Armas Suvirinne. He räjäyttivät kesäkuun 6. ja 7. päivän välisenä yönä vuonna 1916 Siilastuvassa Kilpisjärven rannalla sijainneet suuret venäläiset ammus- ja sotilastarvikevarastot. Tällä matkalla hän joutui myöhemmin 28. heinäkuuta 1916 Kajaanissa poliisien ja santarmien pidättämäksi, mutta onnistui pakenemaan heiltä. Pidätystä peläten Willamo matkusti elo–syyskuun vaihteessa Ruotsiin ja vielä saman kuukauden lopulla Saksaan Berliiniin, missä hän otti osaa toistamiseen erikoiskursseille. Pataljoonan yhteyteen hän palasi vuosien 1916–1917 vaihteessa, ja hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon. Täydennysjoukosta hänet siirrettiin pioneerikomppaniaan 7. elokuuta 1917. Willamo osallistui vuonna 1917 Libaussa järjestetylle moottoriveneenkuljettajakursseille. Hänet komennettiin erikoistehtäviin Pohjois-Suomeen 28. joulukuuta 1917, minne hän matkusti Stettinistä merimiehenä Tukholmaan ja sieltä edelleen Haaparantaan. Minskin metro
Minskin ydinkeskustassa sijaitsevalla Kastrytšnitskaja- eli Oktjabrskaja-metroasemalla (, ) sattui maanantaina 11. huhtikuuta 2011 kello 17:56 (UTC+3) räjähdys. Räjähdyksen seurauksena loukkaantui ainakin 191 henkilöä ja menehtyi 15 henkeä. Paikalle saapui nopeasti useita ambulansseja, paloautoja ja poliisi. Illan kuluessa myös Valko-Venäjän presidentti kävi tapahtumapaikalla. Ankara
Kahden pommin räjähdyksessä rauhanmarssilla kuoli yli 85 ihmistä lokakuussa 2015. Ydinräjähteen rauhanomainen käyttö
1960-luvun alulta 1980-luvun lopulle kummatkin silloiset suurvallat, Yhdysvallat ja Neuvostoliitto tekivät ydinkokeita, joissa tutkittiin ydinaseiden rauhanomaisia käyttökohteita. Vuosina 1945–1996 räjäytetyistä noin 2 050 ydinkokeesta noin seitsemän prosenttia, eli noin 150 tehtiin rauhanomaisesti. Kokeet eivät tosin merkittävästi poikenneet sotilaallisista ydinkokeista sivuvaikutustensa ja käytettyjen ydinpommien rakenteen osalta. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Ensivaiheessa paikalle saapui sammutus- ja pelastushenkilöstöä ja -kalustoa useista palokunnista; kaikkiaan vahvuus oli 15 paloautoa, joissa miehistöä yhteensä noin 150–160, ja 13 sairasautoa. Ensiapuryhmiä oli 15–20, yhteisvahvuudeltaan 60–100 henkilöä. Lääkäreitä saatiin paikalle neljä. Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Uudestakylästä perääntynyt everstiluutnantti von Luckin osasto sai käskyn edetä kaupungin itäosiin Villähteen kautta, kun taas Wilamovitz-Moellendorffin pataljoona hyökkäsi nykyisen Launeenkadun suunnasta kohti rautatieasemaa. Matkaan lähetetty polkupyöräosasto pääsi rautatieasemalle ilman vastarintaa ja sai äskettäin junalla saapuneen 50 punakaartilaisen joukon vangiksi. Pahasti yllätetyksi joutuneet punaiset havahtuivat lopulta ja alkoivat puolustautua Radiomäellä, Kullankukkulalla ja Lotilanharjulla sijainneista asemistaan. Saksalaiset vastasivat tulitukseen tykistöllään, jolloin kranaatteja osui myös keskustan rakennuksiin. Asukkaita piiloutui kellareihin ja jotkut pakenivat kaupungista. Manchesterin isku 2017
Silminnäkijät ja lähitienoiden asukkaat ovat kertoneet kuulleensa kaksi räjähdystä, jotka johtivat kaaokseen konserttipaikalla. Tapausta tutkitaan terrori-iskuna. Itse tehtyyn pommiin oli lisätty nauloja, pultteja ja metallirojua sen tuhovaikutuksen lisäämiseksi. Iskussa kuoli 22 henkilöä ja ainakin 120 haavoittui. Iskussa kuoli monenikäisiä ihmisiä, myös lapsia. Toistaiseksi nuorin iskussa kuollut oli 8-vuotias. Terroristijärjestö Isis sanoi olleensa iskun takana. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Uudenkylän varikolla oli oma säiliöruiskuauto, joka oli vain pari vuotta vanha, mutta se vaurioitui räjähdyksessä käyttökelvottomaksi. Tavallisella paloautolla ei muutenkaan ollut asiaa sammutustöihin, koska varikkoalue oli kivilouheen takia kulkukelvoton. Villähteen VPK:lla oli maastopaloauto, jolla pääsi liikkumaan alueella, ja sillä voitiin sammuttaa tuhoutuneiden puurakenteisten asevarastojen vielä kyteviä pohjia. Theodore Kaczynski
Ensimmäinen vakava haavoittuminen tapahtui 1985, kun Berkeleyn opiskelija menetti neljä sormea sekä näön toisesta silmästään. Kaikki pommit olivat käsityötä ja niihin oli merkitty kirjaimet ”FC”. Kirjainten arveltiin ensin tulevan sanoista ”Fuck Computers” (”vitut tietokoneista”), mutta myöhemmin osoittautui, että se tarkoitti ”Freedom Clubia” (Vapauskerho). Kalifornialainen tietokonekaupan omistaja kuoli pysäköintipaikalleen jätetyn naula- ja sirpalepommin räjähtäessä 1985. Samanlainen hyökkäys tehtiin tietokoneliikettä vastaan Utahin Salt Lake Cityssä 20. helmikuuta 1987. Kuopion asevarikko
Vuosikymmenten ajan, viimeksi 1960-luvulla luolaston räjähteitä oli tapana hävittää upottamalla niitä paikalliseen Neulalahti-järveen. Räjähteitä raivattiin järvestä laajasti kesällä 2014 uuden asuntoalueen takia. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Räjähdysten tapahduttua oli loukkaantuneita siirretty kantahenkilökunnan asuinrakennuksessa olleeseen väestönsuojaan, josta paikalle tulleet pelastustyöntekijät auttoivat heidät ulos ja pois alueelta. Suurin osa kasarmilla nukkumassa olleista varusmiehistä säntäsi ulos pahoja vaurioita saaneesta rakennuksesta. He pakenivat ”puolipukeissa ja puolitiedottomana” pois alueelta metsään, josta pelastustyöntekijät löysivät heitä puolenpäivän jälkeenkin. Lähellä räjähdyspaikkaa olleet alueet tarkastettiin heti loukkaantuneiden löytämiseksi, mutta heitä löytyi myös sen jälkeen kivien seasta ”vasta sen jälkeen kun he olivat tulleet tajuihinsa ja alkoivat äännellä tai huutaa apua”. Onnettomuuspäivän kuluessa ketään ei jäänyt kateisiin lukuun ottamatta surmansa saanutta vartiotornissa ollutta varusmiestä, jonka ruumis löydettiin myöhemmin. Vukovarin piiritys
Elämä saarretussa Vukovarissa oli vaikeaa, sillä kranaatteja ammuttiin kaupunkiin jatkuvasti. Kaupungin sairaala ja muu elämä oli siirtynyt kellareihin. Sairaalassa oli pula ruoasta ja lääkkeistä. Kuolleita ei voitu haudata jatkuvan kranaattitulen takia. Sovitut tulitauot pettivät kaikki nopeasti. Vukovarista pakeni ennen piiritystä 25 000 ihmistä, noin 15 000 jäi kellareihin nälkiintymään. Näistä 2 000 oli lapsia. Vukovarilaiset yrittivät pyydystää tulituksessa maaseudulta karanneita sikoja. Serbit ampuivat päivässä kaupunkiin 2 000–5 000 ammusta. Kaikkiaan Vukovariin osui noin 800 000 ammusta, rakettia ja pommia. Vukovarin sairaalaa pommitettiin raskaasti. Kouluja, kirkkoja ja asuintaloja vaurioitui ja raunioitui. Ydinaseonnettomuus
Ydinaseiden käsittelyssä ja kuljetuksessa on sattunut vuosien varrella useita vaaratilanteita. Vuonna 2006 Yhdysvallat lähetti ydinaseiden osia vahingossa Taiwaniin ja vuonna 2007 B-52-pommikone lensi Yhdysvaltain yllä mukanaan kuusi ydinohjusta ilman, että kukaan tiesi asiasta. Yhdysvaltain ilmavoimat on uudistamassa ydinaseiden käsittelyn valvontaa entisen puolustusministerin James Schlesingerin johdolla. Käskysuhteita yksinkertaistetaan sekä selkiytetään, ja samalla toteutetaan liki 200-kohtainen parannusohjelma. Useita korkea-arvoisia upseereja erotettiin asian tiimoilta. Uudenkylän rautatieasema
Uudenkylän rautatieasemalla osasto Brandenstein Suomen sisällissodan aikana katkaisi 13. huhtikuuta 1918 Länsi-Suomen punaisten ratayhteydet Pietariin. Nykyisen asemarakennuksen itäpuolella maantien eteläpuolella on saksalaisten kaatuneiden muistokivi. Kolme päivää ennen talvisodan päättymistä 10. maaliskuuta 1940 Uudenkylän asemalle osuivat neuvostoliittolaisesta lentokoneesta pudotetut palopommit, jotka sytyttivät asemarakennuksen tuleen. Pommitus ei vaatinut ihmisuhreja, vaikka asemalla seisseissä junissa oli sen tapahtuessa arviolta noin tuhat ihmistä. Tuhoutuneen asemarakennuksen tilalle valmistui uusi edellistä vaatimattomampi rakennus vielä saman vuoden aikana. 1990-luku
169 ihmistä sai surmansa ja yli 400 loukkaantui Oklahoman osavaltion pääkaupungissa Oklahoma Cityssä huhtikuussa 1995 tehdyssä pommi-iskussa. Teosta pidätettiin Timothy McVeigh, joka tuomittiin myöhemmin kuolemaan ja teloitettiin. Iskun taustavoimaksi syytettiin Yhdysvaltain äärioikeistoa. 
Columbinen kouluampuminen 1999 järkytti Yhdysvaltoja. Uusheräys
Suomessa uusheräyksen vaikutusalueita ovat: Eno, Haapavesi, Hamina, Himanka, Helsinki, Iisalmi, Ilmajoki, Jalasjärvi, Joensuu, Kajaani, Kalajoki, Kangasala, Kemi, Kemijärvi, Kittilä, Kuopio, Kurikka, Kärsämäki, Lahti, Leväsjoki, Merijärvi, Nivala, Nurmes, Oulainen, Oulu, Pyhäjoki, Raahe, Seinäjoki, Sodankylä, Teuva, Tornio, Turku ja Ylivieska. Uusheräyksen keskustoimisto sijaitsee Kurikassa. Uusheräyksellä on ollut toimintaa myös Vaasassa vuodesta 2011 lähtien. Augsburg
Augsburgissa oli runsaasti aseteollisuutta (muun muassa Messerschmitt AG) ja se kärsi ilmapommituksissa huomattavia vaurioita. Erityisen tuhoisa oli 25. ja 26. helmikuuta 1944 suoritettu ilmaisku, joka oli osa Yhdysvaltain ilmavoimien operaatio Clarionia. Suuria osia Augsburgin historiallisesta kantakaupungista tuhottiin, vaikka tarkoitus oli kohdistaa isku ensisijaisesti sotateollisuuden laitoksiin. Tämän vuoksi iskua on myöhemmin kritisoitu. Pommituksessa kuoli 735 ihmistä ja loukkaantui 1 335. Asunnottomiksi jäi noin 85 000 ihmistä, lähes neljännes Augsburgin asuntokannasta tuhottiin. 28. huhtikuuta 1945 Augsburgiin marssi ilman vastarintaa Yhdysvaltain maavoimien 7. armeija ja perusti kaupunkiin sotilastukikohdan, joka lakkautettiin vuonna 1998. USS Enterprise (CVN-65)
14. tammikuuta 1969 laivalla tapahtui onnettomuus. Mk.32 -tyypin "Zuni" -raketti laukesi aiheuttaen 27 merisotilaan kuoleman. Sen lisäksi 314 henkilöä haavoittui ja 15 lentokonetta tuhoutui. Sitä ennen oli suunnilleen vastaavanlainen, mutta vielä tätäkin tuhoisampi turma tapahtunut USS Forrestal:illa, vuonna 1967 Tonkininlahdella. Tornion räjähdysonnettomuus
Onnettomuudessa kuoli 15 sotilasta, joista osasta löytyi vain rippeitä mutta eräistä ei jälkeäkään. Silpoutuneiden ruumiiden lisäksi paikalta löytyi kaksi pahoin loukkaantunutta. Viisi miestä pelastui onnettomuudesta ehjin nahoin. Autonkuljettaja hyppäsi ojaan ja pääsi sitä myöten poistumaan. Neljä miestä räjähdys heitti ilmaan, mutta he eivät silti loukkaantuneet. Toinen loukkaantuneista kuoli seuraavana päivänä, joten uhrien lukumääräksi tuli 16. Onnettomuudessa kuolivat asemestari Armas Piispala, kaksi alikersanttia, korpraali ja 12 sotamiestä. Uusi-Seelanti
Vuonna 1985 Uusi-Seelanti kielsi yhdysvaltalaisilta ydinkäyttöisiltä tai ydinaseita kuljettavilta aluksilta pääsyn satamiinsa. Tämä katkaisi Yhdysvaltain ja Uuden-Seelannin ANZUS-puolustusliiton. Vuonna 1985 sattui myös ydinaseisiin liittynyt niin sanottu Rainbow Warriorin tapaus, jossa Ranskan tiedustelupalvelu räjäytti Greenpeacen laivan Aucklandin satamassa. Neuvostoliiton joukkotuhoaseet
Neuvostoliitto räjäytti ensimmäisen atomipomminsa ”RDS-1”:n (koodinimeltään ""Ensimmäinen salama"", länsimaisittain "”Joe-1”") Semipalatinskissa 29. elokuuta 1949. Rakenteeltaan RDS-1 oli Berijan tahdon mukaan suora kopio Yhdysvaltain Fat Man-pommista. Pommin teho oli noin 22 kt. Vuonna 1951 räjäytettiin seuraava, 38 kilotonnin pommi, jossa oli parannuksia, pommi oli esimerkiksi suuremmasta tehostaan huolimatta ensimmäistä huomattavasti kevyempi. Vuonna 1953 RDS-6 -räjäytyksessä testattiin pienitehoista vetypommia, jossa oli niin sanottu kerroskakkurakenne. Täysiverinen vetypommi RDS-37 räjäytettiin vuonna 1955. Ydinohjelman suurin pommi oli 1961 testattu 50 megatonnin Tsar-Bomba, suuritehoisin koskaan räjäytetty ydinase maailmassa. Ydinase
Nagasakin yllä 9. elokuuta 1945 räjäytetty "Fat Man" -pommi oli täysin erilainen, siinä käytettiin fissioituvana aineena plutoniumia. Tämäntyyppinen pommi oli jo kerran räjäytetty 16. heinäkuuta Trinity-koealueella New Mexicossa. Pommi painoi 4 545 kg ja se pudotettiin "Bockscar"-nimisestä B-29-koneesta, jota ohjasi majuri Charles Sweeney. Pommin teho oli noin 20 kt ja räjähdyskorkeus sama kuin Little Boyn, eli 550 m. Nagasakin mäkisen maaston vuoksi tuhovaikutus jäi pienemmäksi, mutta pommi tappoi silti 73 900 ihmistä. Ydinvoima
Historian toiseksi pahin ydinvoimalaonnettomuus sattui Japanissa, kun 11. maaliskuuta 2011 tapahtunut maanjäristys aiheutti tsunamin, joka tuhosi Fukushiman ydinvoimalan sähköjärjestelmät. Sähkökatkos pysäytti voimalan jäähdytysjärjestelmät, ja kolmen reaktorin sydämessä polttoaine ylikuumeni ja lopulta suli. Noin 30 kilometrin alueelta voimalan ympäriltä evakuoitiin noin 170 000 henkilöä. Evakuoinnissa kuoli 51 ihmistä. Suoria säteilyn haittavaikutuksia ei ole havaittu. Ihmisten saamat säteilyannokset jäivät niin pieniksi, että ne eivät oleellisesti lisää syöpäsairauksia. Onnettomuuden aiheuttamat taloudelliset vahingot olivat satoja miljardeja euroja. Itä-Ukrainan sodan alkuvaihe
17. huhtikuuta vastaisena yönä venäläismieliset ukrainalaiset aktivistit hyökkäsivät Mariupolissa Etelä-Ukrainassa kohti Ukrainan sisäministeriön rakennusta. Hyökkäävät separatistit heittelivät polttopulloja ja avasivat tulen rynnäkkökivääreillä. Ukrainalaiset ampuivat sekä varoituslaukauksia että kohti. Ainakin kolme hyökkääjää kuoli ja kolmetoista haavoittui. Lisäksi poliisi pidätti 63 hyökkääjää. Sotainvalidien Veljesliitto
1970-luvulla rakennettu Kaunialan sotavammasairaala Vantaalla ja Vapaussodan Invaliidien liitolta Veljesliitolle vuonna 1970 siirtynyt Kyyhkylän kuntoutussairaala Mikkelissä ovat osa Veljesliiton toimintaa sairas- ja veljeskotien ohella. Liperiin 1948 valmistunut 150-paikkainen tuberkuloosipotilaiden hoito- ja koulutuslaitos, Liperin ammattioppilaitos, oli valmistuessaan ainutlaatuinen yhdistelmä parantolaa ja teollisuuslaitosta, jonka palveluita alkoivat käyttää siviilipotilaat sotatuberkuloositapausten osuuden laskiessa nopeasti. Liperin laitos siirtyi Tuberkuloosiliitolle (myöhemmin Keuhkovammaliitto ja Hengitysliitto) vuonna 1957. Venäjän kerrostalopommit
8. syyskuuta 1999 kello 23.59.58 Kaakkois-Moskovassa Petšatnikin kaupunginosassa räjähti 300–400 kilogrammaa heksogeenipohjaista räjähdettä eräässä kerrostalossa Ulitsa Gurjanova -kadulla. Räjähdys tuhosi talosta yhdeksän kerrosta ja 108 asuntoa, ja sen seurauksena 95 ihmistä kuoli ja 150 haavoittui. Venäläiseen uutistoimistoon tulleen soiton mukaan pommi oli vastaus Tšetšenian ja Dagestanin kylien pommitukselle. Lapuan patruunatehdas
Tehtaalla tapahtui vuonna 1976 räjähdys, jossa kuoli 40 ihmistä ja joka on yksi pahimmista sotien jälkeisistä onnettomuuksista Suomessa. Se johti päätökseen uuden tehdasrakennuksen rakentamisesta Lapuan Jouttikallion teollisuusalueelle. Seuraava investointi oli uusi hylsy- ja luotitehdas, joka otettiin käyttöön vuonna 1984. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Onnettomuuden syytä ei pystytty lopullisesti selvittämään. On mahdollista, että luolassa ollut ruuti olisi syttynyt itsestään tai että luolan katosta räjähdysaineen tai kemiallisten yhdisteiden päälle pudonnut kivi olisi aiheuttanut ensimmäisen räjähdyksen. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Terrikallioon oli louhittu seitsemän varastoluolaa, joissa oli muun muassa ampumatarvikkeita ja räjähdysainemateriaaleja. Luolassa nro 6 oli 200 000 kiloa ruuteja ja luolassa 7 noin 300 000 kiloa erilaisia räjähdysaineita. Muissa viidessä luolassa säilytettiin pääosin ampumatarvikkeita. Kallion päällä luolaston kohdalla oli vartiotorni. Kallion paksuus luolien 6 ja 7 yläpuolella oli noin 35 metriä. Luolastoon johti ajotunneli,ja luolien välillä oli yhdystunneli. New Yorkin isku 2017
New Yorkin isku 2017 tapahtui 31. lokakuuta 2017, kun New Yorkin Manhattanilla 29-vuotias mies ajoi autolla pyöräilijöiden päälle. Kahdeksan ihmistä kuoli ja 11 loukkaantui. Argentiinan ulkoministeriö ilmoitti, että viisi iskussa kuolleista ja yksi loukkaantuneista oli argentiinalaisia. Belgian viranomaisten mukaan yksi kuolleista oli belgialainen. Poliisi kertoi, että tapausta tutkitaan terrori-iskuna. Tekijä on kotoisin Uzbekistanista, ja viranomaislähteiden mukaan hän jätti käyttämäänsä ajoneuvoon viestin, jossa hän kertoi tehneensä iskun terroristijärjestö Isisin nimissä. Hän ajoi ihmisten päälle West Streetin pyörä- ja kävelytiellä lähellä uutta World Trade Centeriä. Lopulta mies törmäsi ajoneuvollaan koulubussiin, ja kaksi aikuista ja kaksi lasta loukkaantui. Ydinonnettomuus
Siviilikäytössä olevissa ydinvoimaloissa on sattunut vakava onnettomuus yhteensä viidellä reaktorilla. Maaliskuussa 2011 Fukushiman ydinvoimalassa Japanissa kolmen reaktorin sydän pääsi sulamaan. Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus Ukrainassa, Neuvostoliitossa tapahtui vuonna 1986, sekä Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus Harrisburgissa Yhdysvalloissa vuonna 1979. Ydinvoiman historiassa on lokakuuhun 2018 mennessä kertynyt 17 758 reaktorivuotta. Historiassa on siis tapahtunut yksi onnettomuus noin 3 600 reaktorinkäyttövuotta kohden. Ähtäri
Koko itsenäisyyden ajan Ähtärissä on rakennettu voimakkaasti uusia palveluja, mutta erityisen vahva palvelurakenteen muutos vavisutti Ähtäriä sotien ja jälleenrakentamisen aikana. Näistä ensimmäinen oli Ampumatarvikevarikko 8:n perustaminen Inhaan. Toiminta aloitettiin jo talvisodan aikana. Sotien jälkeen varikkojärjestelmää muutettiin rauhanolojen tarpeita vastaavaksi, ja Inhan asevarikosta tuli keskusvarikko (sittemmin Asevarikko 7, Ähtärin Asevarikko ja edelleen Ähtärin Varikko). Nopea palaaminen rauhan ajan vahvuuteen aiheutti varikolla kiireitä. Enimmillään varikkoa rakentamassa, materiaalia luetteloimassa ja varastoimassa uurasti yli 400 henkilöä, mutta varikon normaalivahvuuskin on ollut 75–150 työntekijää. Ilmajoen asevarikon räjähdysonnettomuus
Räjähdyksessä kuoli neljä vajassa työskennellyttä miestä ja lisäksi yksi vartiomies sai surmansa ammuksen sirpaleesta. Räjähdyksen alkusyynä oli se että yhden ammuksen kiinnijuuttunutta kärkitulppaa yritettiin avata väkivalloin sillä seurauksella että tulpan kierteisiin jäänyt tetryylijauheräjähde syttyi kuumentuessaan palamaan. Räjähdelaitos
Henkilöstömäärältään yksiköistä suurin oli Haapajärven varikko n. 150 työntekijällä ja toiseksi suurin Ähtärin varikko n. 130 työntekijällä. Kuopion asevarikko
Puolustusministeriö käynnisti tunnelivarastojen rakentamisen Suuren Neula­mäen alueella tekemällä urakkasopimukset kesällä 1939. Talvisotaan perustettavat yhtymät tarvitsivat aseita ja joulukuussa vuonna 1939 volyyminä oli 1 500–2 000 kivääriä päivässä. Kaikkiaan talvisodan aikana kunnostettiin noin 75 000 kivääriä m/91 sekä 107 konekivääriä ja jonkin verran muita aseita. Talvisodan aikana varsinaisen asevarikon vahvuus nousi 500 henkeen, mutta kaikkiaan työntekijöitä oli noin 1 400 varikon yhteyteen perustetussa kenttävarikkokeskuksessa. Ilmajoen asevarikon räjähdysonnettomuus
Suurin yksittäinen räjähdys tapahtui noin kello 12 aikaan kun ruuti- ja räjähdysainevarasto tuhoutui niin että jäljelle jäi vain 2,5 metriä syvä 10x12 metrin kokoinen kuoppa. Sammutustöihin päästiin jatkuvien räjähdysten ja sirpalevaaran takia vasta iltapäivällä ja pieniä räjähdyksiä jatkui aina seuraavaan aamuun saakka. Ilmanpaine rikkoi ikkunoita varikon lähiymäristön taloissa ja räjähdys kuultiin 15 kilometrin päässä Seinäjoella saakka. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Varikolla kävi töissä noin 20-30 siviiliä, joista ensimmäiset tapasivat saapua työpaikalleen noin klo 6.30 maissa. Räjähdyspaikkaan tapahtumapäivänä tutustunut kenraaliluutnantti Jorma Järventaus kertoi haastattelussa, että oli onni onnettomuudessa, etteivät räjähdykset tapahtuneet työaikana, jolloin henkilövahvuus olisi ollut yli sata. Ydinräjähdyksen säteilyvaikutukset
formula_25 Räjähdelaitos
Räjähdelaitoksen esikunta (E/RÄJL) sijaitsi Inhassa Ähtärissä. Laitoksen organisaatio muodostui kuudesta osastosta:Keuruun varikko sijaitsee Keuruun Kalettoman kylässä, Parkanon varikko Parkanossa Oulu–Helsinki-radan tuntumassa, Haapajärven varikko Haapajärvellä Jyväskylä–Haapajärvi-radan sivuraiteen päässä ja Ähtärin varikko Ähtärin Inhan ja Palolammen alueella. Volgograd
Joulukuun 29. päivänä 2013 itsemurhapommittaja räjäytti pommin kaupungin päärautatieasemalla (Volgograd-1), aseman turvatarkastuspisteellä. Tämän terrori-iskun seurauksena oli seuraavaan aamuyöhön mennessä raportoitu menehtyneen ainakin 17 henkeä ja noin 50 haavoittuneen. Itse räjähdyspaikalla menehtyi 14 henkeä ja sairaalassa oli aamuyöhön mennessä raportoitu menehtyneen kolme vakavasti haavoittunutta. Tapahtumaa tutkitaan terroritekona ja aseiden tai räjähdysaineiden salakuljetusrikoksena. Viranomaisten mukaan ilman rautatieasemalla olleita turvatoimia tuho ja surmansa saaneiden määrä olisi voinut olla paljon suurempi, sillä asemahalli oli tuolloin täynnä uudenvuoden viettoon aikovia matkustajia. Turvallisuustarkastuspistettä lähestyneen naisen kerrottiin laukaisseen pommivyönsä hermostuttuaan metallipaljastimien vierellä olevien poliisien lähestyvän epäilyttävää naista. Uudenkaarlepyyn vankileiri
Uudenkaarlepyyn vankileiri oli Suomen sisällissodan aikana Uudessakaarlepyyssä toiminut vankileiri. Valkoisten perustamalla leirillä oli vangittuna lähes 2 000 Venäjän armeijan sotilasta, joista kuoli noin 140. Kaikki sotilaat olivat sisällissodan syttyessä antautuneet ja luovuttaneet aseensa vapaaehtoisesti. Teuvo Tulio
Hyökkäysvaiheen aikana Tulio joutui kuvausmatkalla vaaralliseen tilanteeseen, kun kuvausryhmä kohtasi suomalaisiin asepukuihin sonnustautuneen neuvostoliittolaisen tuhoamispartion. Tulion onnistui heittäytyä ojaan, mutta kaksi muuta suomalaista kaatui. Tapauksessa oli mukana aivan uskomatonta onnea: Tulio selvisi tilanteesta naarmuitta, mutta hänen puserossaan oli 35 luodinreikää. Puseroa säilytettiin pitkään studiolla, mutta se katosi luultavasti siivouksen yhteydessä. Toinen vaaratilanne syntyi, kun asemasotavaiheessa Tulio oli tekemässä neuvostosotilaille suunnattua propagandaa kaiutinautolla. Neuvostojoukot suuntasivat autoon tulen tykeillä ja auto tuhoutui. Kuljettaja kuoli, mutta Tulio selvisi ilman naarmuja. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Onnettomuudessa kuoli neljä ihmistä, joista kolme oli siviilejä ja yksi varusmies. Henkensä menettänyt varusmies oli vartiotornissa kallion päällä, ja hänen ruumiinsa löydettiin myöhemmin raivaustöissä kivenlohkareiden alta. Siviiliuhreista kaksi oli kahden lähitalon asukkaita, jotka olivat saaneet surmansa jäätyään rakennusten kattojen läpi pudonneiden kivien alle, ja kolmas kuollut oli maantiellä pyöräilemässä ollut, niin ikään kivisateen alle jäänyt 20-vuotias mies. Semipalatinskin ydinkoealue
Neuvostoliiton ensimmäinen ydinkoe tehtiin Semipalatinskissa 29. elokuuta 1949, neljä vuotta Yhdysvaltain ensimmäisen ydinräjäytyksen jälkeen. RDS-1 -pommin teho oli 22 kilotonnia. Ensimmäinen vetypommi räjäytettiin 1953. Yhteensä vuosien 1949 ja 1989 välisenä aikana Semipalatinskissa tehtiin 456 ydinräjäytystä uraani- ja vetypommeilla. Alkuun räjäytykset tehtiin ilmakehässä tai maan pinnassa, etupäässä räjäytystorneissa mutta myös lentopommeina. Vuodesta 1961 alkaen 340 räjäytystä tehtiin maanalaisina. Degelen-vuoreen kaivettiin maailman laajin ydinkokeita varten rakennettu tunnelijärjestelmä. Räjäytyksiä tehtiin myös 600 metrin syvyisissä pystysuorissa kallioporausrei'issä. Ilmajoen asevarikon räjähdysonnettomuus
Ilmajoen asevarikon räjähdys tapahtui jatkosodan aikana 20. lokakuuta 1941 Ilmajoen Palonkylässä sijainneella Asevarikko 4:llä. Räjähdyksessä kuoli viisi henkilöä, varikon rakennukset kärsivät suuria vaurioita ja runsaasti varastoituja ampumatarvikkeita ja räjähdysaineita tuhoutui. Helsingin suurpommitukset
Kolmessa pommituksessa ihmisiä kuoli yhteensä 146 ja 356 haavoittui. Kuolleista kuusi oli sotilaita. Taloja tuhoutui täysin 109. Sirpalevaurioita tuli noin 300 taloon ja 111 taloa syttyi palamaan. Eräs merkittävimpiä aineellisia tuhoja oli Yliopistoon tullut pommiosuma, joka tuhosi suuren osan Lääketieteen historian museon kokoelmista sekä vaurioitti pahasti Wäinö Aaltosen parhaana pidettyä veistosta, korkokuvaa ""Vapaus seppelöi nuoruuden"" (1940). Valentin Gluško
R-7-ohjuksia otettiin käyttöön vain kuusi kappaletta Tiuratamissa ja Plesetskissä vaikka Yhdysvaltain vuoden 1960 vaalikampanjassa John F. Kennedyn pääteema oli "Missile Gap", puhuttiin Yhdysvaltain tiedustelun kuvanneen useita satoja neuvostoliittolaisia mannertenvälisiä ohjuksia. U-2-vakoilulennot olivat paljastaneet toiselle vaaliehdokkaalle, Eisenhowerin hallituksen varapresidentti Richard Nixonille, ettei Neuvostoliiton silloinen muutaman ohjuksen määrä merkinnyt merkittävää uhkaa. Kennedyn vaalipropagandassa oli mukana ohjusten määrässä Neuvostoliiton alueen nk. ryssänkirkkojen tornit. Vaalivoitto velvoitti Kennedyn suureen ohjusten rakennuskampanjaan, 1950-luvulla kehitettyä Minuteman-ohjuksia alettiin pikapikaa valmistaa yli 1000 kappaletta. Helsingin suurpommitukset
Tällä pommituskerralla henkilövahingot olivat huomattavasti pienemmät. 25 henkilöä kuoli ja 29 haavoittui. Rakennuksia tuhoutui 27 kappaletta ja vaurioitui 53 kappaletta. Ryongch’ŏnin räjähdys
Kuolonuhrien määrä oli 161. Noin 1 300 loukkaantui. Useat jäivät vaille kotia. Monet turman uhrit olivat lapsia; alueella ollut koulu meni maan tasalle. Ryongch’ŏnissa 1,5–2 kilometrin päässä räjähdyspaikasta olleen sairaalan kaikki ikkunat rikkoutuivat. Ydinaseohjelmat eri maissa
Toisen maailmansodan jälkeen Josif Stalin halusi Neuvostoliitolle ydinaseita, ja maa räjäyttikin yhdysvaltalaisen ydinaseen kopion vuonna 1949. Yhdysvaltalaisessa ydinohjelmassa mukana ollut Klaus Fuchs oli antanut Neuvostoliitolle tietoja ydinaseista. Ydinaseita kokeillut ryhmä testasi lämpöydinelementtejä sisältänyttä pommia vuonna 1953, ja varsinaista todellista Teller-Ulam -rakenteista vetypommia vuonna 1955. Neuvostoliitto alkoi kehitellä ohjuksia 1940-luvulla, ja päätyi mannertenvälisiin ohjuksiin 1950-luvun lopussa. Plesetskin kosmodromi
Vuoden 1960 alussa Yhdysvaltain tiedustelupalvelu arvioi Plesetskin mahdolliseksi ICBM-tukikohdaksi. Asiaa yritettiin varmistaa muun muassa kuuluisalla Gary Powersin ohjaaman Lockheed U-2-koneen tiedustelulennolla, mutta kone ammuttiin alas jo sen lähestyessä Sverdlovskin rakettikoeasemaa 1. toukokuuta 1960. Neuvostoliiton ohjusten määrän (yli)arvioiminen oli osa Nixonin ja Kennedyn presidentinvaalikamppailua vuonna 1960, jossa ”Missile gap” oli Kennedyn päävaaliteemoja. Päijät-Hämeen pelastuslaitos
Nykyisen 2002 Päijät-Hämeen kuntien palolaitosten yhdistämisestä muodostuneen Päijät-Hämeen pelastuslaitoksen nykyisellä toimialueella suurin räjähdysonnettomuus on ollut silloisessa Nastolan kunnassa Suomen puolustusvoimien Uudenkylässä Terrikalliolla olevan asevarikko-2:n räjähdys 14. elokuuta 1965. Hyvinkään ammuskelu
Hyvinkään ammuskelu on tapahtumasarja, jossa mieshenkilö ampui 26. toukokuuta 2012 aamuyöllä kello 1.53 aikaan kiväärillä kadulle surmaten kaksi ihmistä ja haavoittaen seitsemää, joista ainakin yhtä hengenvaarallisesti. Ammuskelu tapahtui Hyvinkään keskustassa Uudenmaankadulla. Laukaukset ammuttiin matalan liikerakennuksen katolta. Surmansa saivat 18-vuotias nainen ja 19-vuotias mies. Yksi haavoittuneista oli työharjoittelussa ollut 23-vuotias nuorempi konstaapeli Heidi Foxell. Ampujan käyttämä ase oli isokaliiperinen kivääri. Tapauksen johdosta Hyvinkäälle perustettiin kriisipäivystys ja ydinkeskusta eristettiin. Rypälepommi
Irakin sodassa 25.4.2003 mennessä oli Yhdysvaltain puolustushaarojen komentajien neuvoston puheenjohtaja, kenraali Richard Meyersin mukaan Yhdysvallat oli pudottanut 1 500 kasettipommia Irakiin, joista 500 metrin päähän siviileistä oli osunut 26. Irakin sodassa kuolleiden lukumäärää laskevan verkkopalvelun mukaan siviilitappioita oli 372, joista 147 johtui räjähtämättömistä ja viallisista tytärammuksista. Stockmannin Helsingin keskustan tavaratalo
Pommituksen jälkeen tehtiin laaja arviointi, jossa laskettiin tuhojen aiheuttamia kustannuksia. Yhtiö oli laskenut vahinkojen olevan yhteensä noin 7,3 miljoonaa markkaa, mutta myöhemmin kustannusten todettiin olevan yli 10 miljoonaa markkaa. Toisessa maailmansodassa kaatui yhteensä 21 tavaratalon henkilökunnan miespuolista jäsentä. Heidän muistokseen paljastettiin kahdeksannen kerroksen hissihallissa muistotaulu, johon oli kaiverrettu jokaisen henkilökuntaan kuuluneen kaatuneen miehen nimi. Ydinaseohjelmat eri maissa
Britannia teki 45 atomipommikoetta vuosina 1952–1958 Australiassa ja omistamillaan Tyynenmeren saarilla. Australiassa tehtiin 12 koetta ilmakehässä. Aboriginaaleja siirrettiin heidän pyhiltä mailtaan kokeiden vuoksi, mikä aiheutti sosiaalisia ongelmia. Radioaktiivisen saastumisen vuoksi palaaminen kotiseudulle myöhemmin ei taannut perinteistä elintapaa. Suuri osa maailman uraanista louhitaan aboriginaalien mailta Australiassa. Lisäksi britit ovat suunnitelleet ydinjätteidensä hautaamista aboriginaalien maille. Vuosina 1957–1958 britit altistivat 551 Uuden-Seelannin merisotilasta ydinkokeelle 80–200 kilometrin päässä suojanaan puuvillahuppu ja tummat lasit. Britit kiistävät sotilaiden altistuksen radioaktiivisuudelle. Yhteensä 551:stä koehenkilöstä oli vuonna 2006 elossa 160 henkeä. Monet sotilaista kuolivat 30–40 vuoden iässä. Veteraanien lapsista 50 prosenttia kärsii geneettisistä vaurioista (vertailuryhmässä 2,5 prosenttia). Viaporin pommitus
Pommituksesta tuli 55 kuolonuhria ja 204 haavoittunutta. Puurakennukset olivat palaneet ja jotkin kivirakennukset hajonneet. Itse muurit ja vallit olivat rikkoutuneet vain vähän. Auroran elokuvateatteriammuskelu
Paikalla kuoli 10 ihmistä, ja paikallisissa sairaaloissa kuoli kaksi. Nuorin kuolleista oli kuusivuotias tyttö. Loukkaantuneita vietiin useisiin paikallisiin sairaaloihin. Lisäksi tapahtumapaikalle perustettiin tilapäissairaala. Henkilöt, jotka eivät loukkaantuneet, vietiin paikalliseen kouluun kuultavaksi. Uhrit olivat kolmen kuukauden – 45 vuoden ikäisiä. Kaikkiaan loukkaantuneita oli lähes 60. 22. heinäkuuta oli kaikki uhrit tunnistettu. Myyrmannin räjähdys
Kello 19.35 pommi räjähti Gerdtin sylissä surmaten hänet välittömästi. Gerdtin ruumis sinkoutui 15 metriä ja paiskautui vasten urheilukauppa Intersportin ikkunaa. Gerdtin lisäksi pommi surmasi kaksi aikuista naista, aikuisen miehen ja kolme alaikäistä. 166 sivullista haavoittui eriasteisesti, osa vakavasti. Kello 19.36.49 ensimmäinen hätäpuhelu soitettiin hätänumeroon. Minskin metron pommi-isku 2011
Minskin ydinkeskustassa sijaitsevalla Kastrytšnitskaja- eli Oktjabrskaja-metroasemalla (, ) sattui maanantaina 11. huhtikuuta 2011 kello 17:56 (UTC+3) räjähdys. Räjähdyksen seurauksena loukkaantui ainakin 191 henkilöä ja kuoli 15 henkeä. Paikalle saapui nopeasti useita ambulansseja, paloautoja ja poliisi. Illan kuluessa myös Valko-Venäjän presidentti kävi tapahtumapaikalla. Luigi Calabresi
Komisario Luigi Calabresin murhan vuosipäivänä 17. toukokuuta 1973 järjestetyn muistotilaisuuden yhteydessä räjähti Milanon pääpoliisiaseman edustalla pommi, neljä kuoli, 45 loukkaantui. Teosta tuomittiin 1975 elinkautiseen älyllisesti aika vähälahjainen anarkisti, joka ei osannut selvittää, mistä oli pommin saanut. Parikymmentä vuotta myöhemmin selvisi, että räjähdyksestä itse asiassa vastasi fasistijärjestö Ordine Nuovo. Julkisuuten tuli myös tieto että Calabresi oli vuodesta 1971 alkaen ja kuolemaansa asti tutkinut erään äärioikeistolaisen ryhmittymän toimintaa, ja sen yhteyksiä Länsi-Saksan uusnatseihin Typpi Oy:n räjähdysturma
Typpi Oy:n räjähdysturma eli nk. "Typen pamaus" tapahtui vuonna 1963 Oulussa Takalaanilan kaupunginosassa. Varhain aamuyöllä (kello 0.54) 9. tammikuuta 1963 Typpi Oy:n tehdasalueella sattui räjähdys, joka surmasi kymmenen ihmistä. Räjähdyksen aiheuttama paineaalto särki satoja ikkunoita kaupungin keskustassa, jonne on räjähdyspaikalta yli kaksi kilometriä. Räjähdys sinkosi tiili- ja betonikappaleita kilometrien päähän. Räjähdys kuultiin jopa 45 kilometrin päässä Ylikiimingin Alavuotolla ja rekisteröitiin Sodankylän seismologisella asemalla. World Trade Centerin pommi-isku 1993
Yhteensä pommi-iskussa kuoli kuusi ihmistä, joista yksi oli raskaana. 1042 ihmistä loukkaantui. Heistä suurin osa altistui savulle kaksoistornien evakuoinnin yhteydessä. Pahimpia vammoja olivat raajojen murskaantumiset. Monet palomiehet ja poliisit tarvitsivat sairaalahoitoa saamiensa vammojen takia, joita he saivat muun muassa räjähdyksen aiheuttamista tulipaloista. Sydämen sulamisonnettomuus
Historian vakavin ydinvoimalaonnettomuus tapahtui keväällä 1986 Neuvostoliitossa nykyisen Ukrainan alueella. Tšernobylin voimalaitoksen nelosreaktorissa tapahtunut onnettomuus johtui RBMK-tyyppisen reaktorin tunnetuista turvallisuuspuutteista ja turvallisuusmääräysten vastaisesta käytöstä. Onnettomuudesta aiheutui suuri radioaktiivinen päästö, koska reaktorin ympärillä ei ollut suojarakennusta ja koska pitkään jatkunut tulipalo levitti radioaktiivisia aineita ilmakehään. Useita kymmeniä työntekijöitä kuoli säteilysairauteen. Yli sata tuhatta ihmistä evakuoitiin. Laskennallisesti on arvioitu, että onnettomuus aiheuttaisi noin neljä tuhatta ylimääräistä syöpäkuolemaa tulevina vuosikymmeninä. Koskenkylä (Kauhajoki)
14. tammikuuta 2000 54-vuotias kauhajokinen mies räjäytti suuren määrän räjähteitä Koskenkylässä, Kauhajoen rannassa, Harikko Oy:n kohdalla. Harikko Oy on Suomen Isänmaallisen kansanliikkeen puheenjohtaja Matti Järviharjun omistuksessa. Räjähdyksen seurauksena lähialueen talot vavahtelivat ja ikkunoita rikkoutui. Räjähdys oli Järviharjun mukaan suunnattu häntä vastaan. Vuoden 1999 lopussa Järviharjun Aikalajärven rannassa sijainnut loma-asunto joutui pommi-iskun kohteeksi. Talvisodan pommitukset Oulussa
Ensimmäisen kerran Neuvostoliiton sotilaskoneet pommittivat Oulua tammikuun ensimmäisenä päivänä. Kaksi lentolaivuetta, yhteensä 18 kaksimoottorista pommikonetta lensi kaupungin yli koillisesta lounaaseen pudottaen noin 80 kappaletta 50 kilon räjähdyspommeja. Pommit osuivat kaupungin ruutukaava-alueen pohjois-osiin, Intiöön ja Nuottasaareen sekä asumattomalle alueelle rautatien länsipuolelle Limingantullissa. Puistolan A-portaan ylimmät kerrokset tuhoutuivat pommituksissa ja yksi asukas kuoli. Itä-Suomen huoltorykmentti
Liperin Ylämyllyllä, Ilomantsin Hiienvaarassa, Nurmeksen Sotinpurolla ja Pielaveden Koivujärvellä sijaitsevat varastoalueet muodostivat yhdessä Kuopion Varikon, joka muodostettiin vuoden 2008 alussa.
Näistä varaston suunnittelu Koivujärvelle aloitettiin Uudenkylän asevarikon räjähdettyä Nastolassa 1965, maankäyttöoikeus saatiin 1966, ja varastointi aloitettiin 14. elokuuta 1967. Se toimi Kuopion Asevarikon aikana varikon alaisuudessa.
Organisaatiomuutosten myötä nuo neljä yksikköä toimivat suoraan Varasto-osaston (VAROS/ISHR) alaisuudessa. Umkhonto we Sizwe
23. joulukuuta 1985 MK räjäytti roskakoriin piilotetun pommin ostoskeskuksessa Amanzimtotissa Natalin provinssissa. Pommi-iskussa kuoli 5 ihmistä ja yli 40 loukkaantui. Kuolleista kaksi oli keski-ikäisiä naisia ja loput kolme lapsia, joista Willem Arie Van Wyk oli 2-vuotias kuollessaan. Iskun tehnyt MK:n jäsen, 19-vuotias Andrew Zondo jäi kiinni ja kertoi aikoneensa varoittaa puhelimella ostoskeskusta pommista, mutta ei löytänyt vapaata puhelinta. Hän pyysi tekoaan anteeksi ennen tuomion julistamista oikeudenkäynnissä. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin. Vuonna 2008 ANC päätti nimetä Amanzimtotin koulun Zondon ja läheisen lastentarhan iskussa kuolleen Willem Arie Van Wyk mukaan. Etelä-Afrikan hallitus perusteli päätöstä sovinnon edistämisellä, mutta pääoppositiopuoleen Demokraattisen allianssin mielestä koulua ei pitäisi nimetä siviilejä tappaneen pommi-iskun tekijän mukaan. Ovetškinin perheen lentokonekaappaus
Perhe oli piilottanut aseet ja räjähteet soittimiensa sisälle. He uhkasivat räjäyttää koneen, ellei miehistö muuttaisi suuntaa ja lentäisi Lontooseen. Lentäjät onnistuivat vakuuttamaan kaappaajat, että näin pitkän lennon toteuttamiseen tarvitaan tankkaus, ja uskottelivat, että sopiva tankkauspaikka olisi Suomessa. Miehistö onnistui kuitenkin tekemään pakkolaskun Viipurin lähelle Veštševon sotilaslentokentälle, jossa vastassa olivat Neuvostoliiton turvallisuusjoukot. Kun kaapparit huomasivat, että heidät oli petetty, he olivat raivoissaan ja avasivat tulen. Veljet päättivät tehdä itsemurhan räjäyttämällä pommin, joka osoittautui tehottomaksi, mutta sytytti tulipalon. Vanhemmat veljet ampuivat äitinsä tämän pyynnöstä ja sen jälkeen itsensä. Näiden viiden kaappaajan lisäksi kuoli seuranneessa turvallisuusjoukkojen rynnäkössä neljä sivullista – lentoemäntä ja kolme panttivankia – ja 36 ihmistä haavoittui, osa vakavasti. Kone tuhoutui palossa. Ovetškinin perheestä hengissä säilyivät 28-vuotias Olga, itsemurhasta kieltäytynyt 17-vuotias Igor sekä heidän neljä alaikäistä sisarustaan. Indonesian–Malesian konfrontaatio
Sisäiset jännitteet puhkesivat 1965–1966, kun Indonesiassa murhattiin viisi armeijan kenraalia kommunistien vallankaappausyrityksessä. Maan armeija ja eliitti, sekä muslimiväestö eivät enää hyväksyneet Sukarnon hallituksen veljeilyä maan kommunistisen puolueen kanssa. Armeijan johtaja kenraali Suharto nousi johtamaan Sukarnon hallinnon vastaista oppositiota ja todellinen valta siirtyi Suharton johtamalle armeijalle maaliskuussa 1966 kun armeija otti valtionkoneiston hallintaansa. Armeija kielsi kommunistien toiminnan ja kommunisteiksi epäiltyjen henkilöiden joukkomurhat sallittiin. Indonesian sisäisessä kriisissä kuoli arviolta miljoona ihmistä. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Pahiten tuhoutuneiden luolien 6 ja 7 kohdalla oli louhikko. Varikkoalueen sisällä olleet tiet olivat kulkukelvottomat, myös viereinen maantie oli lentäneiden kivien tukkima noin kilometrin matkalla. Räjähdyksen aiheuttama paineaalto katkoi tai tuhosi puuston ja maanpinnan kasvillisuuden täydellisesti noin 20-30 hehtaarin alueelta, räjähdyksen voima oli suuntautunut luolastosta länteen. Osittainen tuhoalue ulottui laajalle. Kaatuneet puut ja kivenlohkareet tekivät liikkumisen ja pelastustoimet varikon läheisyydessä vaikeaksi. Ukrainan energiapolitiikka
Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus Ukrainassa vuonna 1986 oli vakavin ydinonnettomuus maailmassa vuoden 2008 loppuun mennessä. Tšernobylin taloudellisiksi kustannuksiksi on arvioitu satoja miljardeja dollareita. Ukrainalaisista 7 % (noin 3,3 miljoonaa ihmistä) sairastui onnettomuuden seurauksena. Alle 4-vuotiaista lapsista kolmasosa sairastui kilpirauhassyöpään. Onnettomuus ei rajoittunut Ukrainaan, vaan levisi laajalle alueelle. Laskeumasta 70 % kohdistui Valko-Venäjään. Suomen sisällissota Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla
Uuteenkaarlepyyhyn oli alun perin tarkoitus siirtää kaikki Pohjanmaalla vangitut noin 5 000 venäläistä, mutta kaupungin johto suostui asukkaiden painostuksesta ottamaan vastaan vain 2 000. Pahamaineisen Uudenkaarlepyyn vankileirin johtajana toimi majuri Robert von Kraemer, jota pidetään raaimpana ja julmimpana kaikista sisällissodan vankileirien johtajista. Jopa paikallisten asukkaiden mielestä venäläisten kohtelu oli huonoa. Maaliskuussa vangit uhkasivat nälkälakolla, mutta se kukistettiin teloittamalla 16 johtajina pidettyä sotilasta. Toinen joukkoteloitus tapahtui toukokuun puolivälissä, kun juopuneet esikuntaupseerit ampuivat 14 vankia Uudenkaarlepyyn hautausmaalla. Lisäksi vuonna 1970 löydettiin joukkohauta, jossa oli noin kymmenen ihmisen jäännökset. Uudessakaarlepyyssä kuoli ainakin 146 vankia, joista arvellaan teloitetun noin 40. Uudenkylän asevarikon räjähdysonnettomuus
Onnettomuudessa loukkaantui 69 ihmistä. Sairaalahoitoa vaatineista sotilaista 28 kuljetettiin Keskussotilassairaala 2:een Lahteen ja kolme sotilasta Keskussotilassairaala 1:een eli Tilkkaan Helsinkiin. Lahden kaupunginsairaalassa hoidettiin kuutta siviiliä. Tilkassa hoidetut loukkaantuneet oli kuljetettu sinne Puolustusvoimien helikopterilla Orimattilan kunnansairaalasta.