Mihin kuntaan Lavola kuului Suomessa?
Lavola (Muolaa)
Lavola (, v:een 1948 asti Лавола) on kylä Kyyrölän kunnassa Viipurin piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksella ja kuuluu alueeseen, jonka Suomi luovutti Neuvostoliitolle 1947. Suomessa Lavola kuului Muolaan kuntaan.
Leivonmäki
Leivonmäki oli Keski-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä sijainnut kunta. Se lakkautettiin 1. tammikuuta 2008 liittämällä se Joutsaan. Ennen lakkauttamista 31. joulukuuta 2007 kunnassa asui noin 1 100 henkeä. Leivonmäen naapurikunnat olivat Joutsa, Kangasniemi, Korpilahti, Luhanka ja Toivakka. Rahkola (Äyräpää)
Rahkola oli kylä entisessä Äyräpään kunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Rahkola sijaitsi Äyräpään länsiosassa, kooltaan suuremman Kaukilan kylän välittömässä läheisyydessä ja usein Rahkola luettiinkin osaksi Kaukilaa tai kylistä käytettiin yhteisnimeä, Kaukila-Rahkola. Rahkola rajoittui pohjoisessa Paakkolan kylään, idässä ja etelässä Kaukilan kylään sekä lännessä Heinjoen kuntaan. Nykyisin Rahkolan alue on autio. Hiivaniemi
Hiivaniemi on ennen sotia Vahvialaan kuulunut kylä, jonka Suomen puolelle jäänyt osa liitettiin Lappeen kuntaan vuonna 1946. Nykyisin kylä on kuntaliitosten myötä osa Lappeenrannan kaupunkia. Kauvatsa
Kauvatsa oli Satakunnassa sijainnut Suomen kunta. Kauvatsan naapurikunnat olivat Huittinen, Keikyä, Kiikoinen, Kokemäki, Kullaa ja Lavia. Hirvisaari (Käkisalmen mlk)
Hirvisaari oli kylä Käkisalmen maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa. Nykyisin kylä on asumaton ja sen alue on osa Käkisalmen piiriin kuuluvaa Norsjoen kunnallishallintoaluetta. Hirvisaaren kylä sijaitsi Hirvisaarella Käkisalmenselällä, jonka lisäksi kylän alueeseen kuului lukemattomia pienempiä saaria. Nimestään huolimatta kylä ei käsittänyt koko Hirvisaarta. Ison Hirvisaaren luoteisosa ja suurin osa Pientä Hirvisaarta kuuluivat Räisälän kunnan Särkisalon kylään. Lisäksi Vuoksen mataloitumisen vuoksi Hirvisaareen koillisessa yhteenkasvanut Linnasaari kuului Joensuun kylään. Muita Hirvisaaren naapurikyliä mantereella olivat Alapuusti, Näpinlahti, Sakkali, Marjolanniemi ja Suotniemi. Marjolanniemen ja Hirvisaaren erotti toisistaan vain noin 300 metrin levyinen Kaasalaisensalmi. Kyyrölä (kylä)
Suomelle kuuluessaan Kyyrölä oli Kyyrölän ortodoksisen seurakunnan ja vuoteen 1934 asti myös Kyyrölän kunnan kirkonkylä. Kyyrölän kylä sijaitsi niin Kyyrölän kuin Muolaankin kunnan keskiosassa noin neljä ja puoli kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta länteen. Kyyrölän naapurikyliä olivat lännessä Tervola ja Oinala, etelässä Parkkila ja Yskjärven eteläpuolella Sormula, idässä Pällilä, pohjoisessa Koirala, Paakeli ja Sudenoja. 
Kyyrölän kylä sijaitsi Viipurista Kivennavalle johtaneen kantatie 63 varrella Yskjärven ja sen laskujoen Yskjoen länsipuolella. Kyyrölässä kantatie 63 erkani maantie itään Muolaan kirkonkylään ja kylätie länteen Oinalaan. Korela (Kotka)
Korela on Kotkan kaupunginosa, joka sijaitsee Kymenlaakson maakunnassa, Hovinsaaren pohjoisosassa. Kaupunginosan länsirajana on Kymijoen Langinkoskenhaara Lankilan kaupunginosaan, pohjoisrajana valtatie 7 Kyminlinnan kaupunginosaan, idässä Hyväntuulentie Jylpyn kaupunginosaan ja etelässä Keisarinmajantie Metsolan kaupunginosaan. Korela kuuluu yhdessä Kyminlinnan kaupunginosan kanssa Korelan–Kyminlinnan tilastoalueeseen, jonka asukasluku on 809 (31.12.2012). Alakylä (Lappeenranta)
Alakylän nimi tulee sen sijoittumisesta jyrkän mäen alareunalle. Alakylä on tunnettu myös nimellä Kelttu. Kaupunginosan alue liitettiin Lappeenrannan kaupunkiin vuoden 1932 alueliitoksessa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Pohjoisen naapurikaupunginosansa Peltolan tavoin Alakylä oli Armilan kylän Nikurin talon Peltolan tilan mailla, jonne alkoi kehittyä esikaupunkiasutusta 1880-luvulla. Alue tunnettiin myös nimellä Siivola tai Sivola Nikurin talon isännän Vsevolod Wolkoffin mukaan. Vuodelta 1894 olevassa kartassa Viipurin maantien (nykyinen Kauppakatu) varressa hautausmaata vastapäätä eli nykyisten kaupunginosien rajalla oleva asutus on nimetty Sivolankyläksi. Lavola (Muolaa)
Toisen maailmansodan lopputuloksena ihmiset siirtyivät Kylmäkoskelle. Kylä jätettiin lopullisesti kesäkuun puolessavälissä 1944 (11.–15. kesäkuuta) Neuvostoliiton suurhyökkäyksen aikana, jolloin Puna-armeijan yksiköitä tunkeutui Perkjärven asemakylän ja Suulajärven väliseen maastoon. Tarvola (Lappajärvi)
Tarvola on Lappajärven luoteisrannalla sijaitseva, noin 800 asukkaan maalaiskylä. Luettelo Suomen kylistä vuosina 1919–1931
Lappajärvellä on 6 kylää: Itäkylä, Kauhajärvenkylä, Kirkonkylä, Lamminkylä, Savonkylä ja Tarvola. Viipurin läänin itäinen vaalipiiri
Viipurin läänin itäinen vaalipiiri oli Suomen eduskuntavaalien vaalipiiri, joka käsitti Viipurin läänin itäisen osan eli osan Karjalan kannasta ja Laatokan Karjalan. Nyky-Suomen alueen nykyisistä kunnista siihen kuuluivat ainoastaan Kymen läänin/Etelä-Suomen läänin koillisimmat kunnat Imatra, Ruokolahti, Rautjärvi ja Parikkala. Simpele oli liitetty Rautjärveen 1973, Saari ja Uukuniemi Parikkalaan 2005 ja Joutseno Lappeenrantaan 2009. Karjalan siirtoväki äänesti oman kotiseutunsa ehdokkaita entiseen asuinpaikaansa perustuvassa vaalipiirissä vielä vuosien 1945 ja 1948 eduskuntavaaleissa. Viipurin lääni kuitenkin korvattiin nimessä ja vaalipiiristä tuli Kymen läänin itäinen vaalipiiri. Vuoden 1948 eduskuntavaalissa Kymen läänin vaalipiirit yhdistettiin yhdeksi vaalipiiriksi. Ratula (Kouvola)
Ratula on Kouvolan kylä Struven ketjun perusviivalla, osa entistä Elimäen kuntaa, joka yhdistyi 1. tammikuuta 2009 Kouvolaan. Vanhoissa kartoissa Rattula . Kylä sijaitsee Kouvolan lounaisosassa. Ratulan koulussa on ollut pari-kolmekymmentä oppilasta ja se lakkautettiin vuonna 2015 . Ratulassa sijaitsee myös seuratalo, jossa yleensä kerran vuodessa pidetään hirvipeijaiset hirvenmetsästyskauden päätteeksi omille kyläläisille. Kylän läpi virtaa Teutjoki. Seudulla asuu paljon viljelijöitä. Lavola (Muolaa)
Lavolan kokonaispinta-ala vuonna 1936 toimitetun maanmittauksen mukaan on 388,69 hehtaaria, josta peltoa noin 96,45 ha, niittyä 0,34 ha ja metsää 291,86 ha. Kylä sijaitsee aivan Muolaanjärven eteläkärjessä ja rajoittuu siten Lavolanlahteen. Naapurikyliä ovat länsipuolella Perkjärvi, itäpuolella Parkkila, etelässä Ilola Suulajärven rannalla ja pohjoispuolella Vihola. Viipurin kaupunkiin on matkaa 50 km, Perkjärven rautatieasemalle 10 km ja Pietarin keskustaan 90 km. Peräpohjola
Peräpohjola (tunnettu myös nimellä Peräpohja, tai vanhempi "Överbotten") on historiallisen Pohjanmaan pohjoisin osa, jota välillä on pidetty erillisenä maakuntanakin, mutta joka nykyisin luetaan Lapin maakuntaan. Se kuului pitkään Oulun lääniin, mutta vuodesta 1938 se muodosti tuolloin perustetun Lapin läänin eteläosan. Peräpohjolan itäisintä osaa sisältänyt Sallan–Kuusamon alue luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1940 ja uudelleen 1944. Tervola (Muolaa)
Tervola oli kylä Muolaan kunnan keskiosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi Muolaanjärven itärannalla noin 11 kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta länteen. Tervolan naapurikyliä olivat pohjoisessa Kangaspelto, idässä Sudenoja ja Kyyrölä sekä etelässä Oinala. Nykyisin kylä on asumaton eikä sillä ole venäläistä asutusnimeä. Paavola (kunta)
Hartaanselkä, Kirkonkylä (Pehkola, Paavola), Lappi (myöhemmin Tuomioja), Luohua, Ruukki Vuole
Kaavani (Gavanj), Karhunkylä (Kargino), Katumaa (Katumy), Koivukylä, Korkkinen, Kyyrähaka, Lopotti (Sergievka, Sloboda), Matoksi, Meslikka, Perämäki, Pieni-Suojala, Putkela (Putkelovo), Repoinkylä (Reppoi), Sohvola (Sofolovo), Suuri-Suojala (Sojlovo), Uusikylä (Rokoskoi, Ragozinka), Vuole, Vuolejärvi,
Uhrien selvittelytyö on vielä kesken, ja tietoa kertyy koko ajan lisää arkistoista.
1930-luvulla Suomen vastainen raja tyhjennettiin Suomesta muuttaneista inkeriläisistä 22 km:n etäisyydeltä Suomesta. Vuole kuului tähän alueeseen yhdessä Miikkulaisen, Lempaalan ja Valkeasaaren kanssa. Tämän alueen suomensukuisen väestön kohtalo oli erittäin kova. Heidät luokiteltiin viholliskansaksi, joka pyrittiin tuhoamaan mahdollisimman perusteellisesti.
Vain ani harva Vuolelainen selvisi hengissä. Suurin osa ammutuista Vuolelaisista on haudattu Levashovon alueen joukkohautoihin, joihin on tämänhetkisten tietojen mukaan haudattu 45 000 - 46 000 teloitettua uhria. On esitetty myös arvioita, että Levashovon uhrien lukumäärä kaikkiaan voisi olla jopa lähes 100 000 ihmistä. Suurimmat joukkohaudat ovat yli 18 metriä syviä. Uhrien täsmällinen lukumäärä tuskin selvinnee koskaan. Leivola
Leivola on kylä Savonlinnassa tien 474 varrella, noin 77 kilometriä pohjoiseen kuntakeskuksesta. Kylässä on ympärivuotista asutusta, mutta myös kesämökkejä. Läheisyydessä sijaitsee useita järviä kuten Leivonjärvi, Säimen ja Tukia. Kylässä on myös maatiloja, lomakylä ja puusepänliikkeitä. Alueen korkeimmat kohdat sijaitsevat n. 180 m merenpinnasta. Karhula (Muolaa)
Karhula eli Volotštajevka () on Karjalankannaksella Vuotjärven itäpäässä sijaitseva maaseututaajama. Se on nykyisin osa Viipurin piirin Raivolan eli Roštšinon kuntaa Venäjän Leningradin alueella. Karhula kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan Muolaan kunnan kylä. Salla
Salla (vuoteen 1936 asti Kuolajärvi) on Suomen kunta, joka sijaitsee Lapin maakunnan itäosassa. Kunnassa asuu ihmistä ja sen pinta-ala on  km, josta  km on vesistöjä. Väestötiheys on asukasta/km. Lavola (Kivennapa)
Ennen Suomen itsenäistymistä Pitkäjärven ja sen lähellä sijaitsevan Kaukjärven rannat olivat täynnä venäläisiä huviloita, joiden asukkaille lavolalaiset myivät kaikkia maan antimia. Melkein joka talosta isännät toimivat ajureina. Talvella ajettiin rahtia Lintulan sahoilta Terijoelle, kesällä kyydittiin huvila-asukkaita. Lahti (Karjalan tasavalta)
Kylähallintoalue rajoittui pohjoisessa Kontupohjan piiriin, idässä Viitanan asutushallintoalueeseen, etelässä Essoilan kylähallintoalueeseen ja lännessä Suojärven piiriin. Kylähallintoalueen keskuskylä oli Säpsä. Alueen muita kyliä ovat Kudama, Lahti (30 asukasta vuonna 1996), Tšuralahti ja Tšujnavolok. Alueella on vanhoja ortodoksikirkkoja. Lavolan koulu
Lavolan koulu on noin 210 oppilaan peruskoulu Lappeenrannan länsialueella Uus-Lavolan kaupunginosassa. Se on yksi Sammonlahden palvelualueen viidestä alakoulusta. Alueen yläkoulu on Sammonlahden koulu. Kaukola (Käkisalmen piiri)
Kaukola eli Sevastjanovo () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalankannaksella Leningradin alueen Käkisalmen piirissä Luoteis-Venäjällä. Nykyinen Kaukolan kunta sijaitsee pääosin samalla alueella kuin Suomen Kaukolan maalaiskunta ennen sotia, Laatokan länsipuolella Käkisalmesta luoteeseen. Suomen Kaukolaan sisältynyt Kaarlahti kuitenkin muodostaa nykyisin oman kaupunkikuntansa (Kuznetšnoje), joka jää nykyisen Kaukolan sisään. Nykykunta ulottuu myös entisen Käkisalmen maalaiskunnan, Räisälän ja Hiitolan alueille. Kunta rajoittuu pohjoisessa Karjalan tasavaltaan. Vaasan läänin itäinen vaalipiiri
Vaalipiiriin kuuluneet kunnat olivat Alajärvi, Alavus, Evijärvi, Jyväskylä, Jyväskylän maalaiskunta, Kannonkoski, Karstula, Keuruu, Kinnula, Kivijärvi, Konginkangas, Kortesjärvi, Kuortane, Kyyjärvi, Lappajärvi, Laukaa, Lehtimäki, Multia, Petäjävesi, Pihjalavesi, Pihtipudas, Pylkönmäki, Saarijärvi, Sumiainen, Suolahti, Toivakka, Töysä, Uurainen,Viitasaari, Vimpeli, Virrat, Ähtäri, Äänekoski ja Äänekosken maalaiskunta. Uus-Lavola
Uus-Lavola on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin läntisellä alueella. Muolaa
Kyyrölän asukkaat sisältyvät Muolaan väkilukuun vuosina 1880–1910. Vuosien 1920 ja 1930 osalta Kyyrölän väestö on tilastoitu erikseen. Vuonna 1914 perustettiin Vuokselan seurakunta, johon liitettiin Muolaasta alue, jossa oli 598 asukasta. Vuonna 1926 perustettiin Äyräpäään seurakunta, johon liitettiin Muolaasta alue, jossa oli 4 239 asukasta. Kyyrölä liitettiin Muolaahan vuonna 1934.Neuvostoliitossa Suomen luovuttamille alueille muodostettiin piirejä ja niiden alaisia kyläneuvostoja. Neuvostoliiton keskushallinto määräsi Leningradin alueeseen liitetyn alueen nimet muutettavaksi 1948–1949. Näin myös Muolaan entinen kirkonkylä, Kirkkoranta, sai venäläisen nimen "Pravdino", mutta hallinnollista keskusta siitä ei Neuvostoliitossa tullut. Luovutetulla alueella 1990-luvun vaihteessa voimassa olleen aluejaon mukaan suurin osa entisestä suomalaisesta Muolaan kunnasta kuului Kyyrölän kyläneuvostoon. Muolaan länsiosa puolestaan muodosti Perkjärven kyläneuvosto, joka käsitti Muolaanjärven länsi- ja eteläpuolen kylät. Kyyrölän ja Perkjärven kyläneuvostot kuuluivat Viipurin piiriin. Muolaan itä- ja koillisosat Kirkkojärven itäpuolella puolestaan kuuluivat Käkisalmen piirin Valkjärven kyläneuvostoon. Lisäksi aivan Muolaan eteläisimmät kylät: Ilola ja Vuotjärven ympäristökylät kuuluivat Viipurin piiriin kuuluneeseen Kaukolempiälän kyläneuvostoon. Vuonna 2006 Venäjällä suoritettiin kuntauudistus, jolloin Kyyrölän ja Perkjärven kylähallinnot yhdistettiin Kyyrölän maalaiskunnaksi, Kaukolempiälän kyläneuvosto yhdistettiin Raivolan kaupunkikuntaan ja Muolaan itäosan kylät tulivat kuulumaan Punnuksen maalaiskuntaan. Sippola (kirkonkylä)
Sippola on entisen Sippolan kunnan kirkonkylä, joka kuuluu nykyisin Kouvolaan. Sippolan kirkonkylä kuului Anjalankoskeen vuosina 1975–2008. Kirkonkylän asukasluku oli 313 vuonna 1995. Paavola (taajama)
Paavola on Siikajoen kunnassa sijaitseva taajama. Taajama sijaitsee 10 kilometriä kuntakeskuksesta itään seututien 807 ja kantatien 86 risteyskohdassa. Vuoden 2015 lopussa taajaman asukasluku oli 477. Vahviala
Vahvialan kunnan Suomelle jäänyt osa (21,8 km²) liitettiin Ylämaahan ja Lappeeseen 1946. Vahvialan kunta lakkautettiin 1948 ja seurakunta 1949. Myöhemmissä kuntaliitoksissa nämä alueet ovat siirtyneet Lappeen (1967) ja Ylämaan (2010) mukana osaksi Lappeenrantaa. Kaivola (Laitila)
Kaivola on runsaan 100 asukkaan kylä itäisessä Laitilassa. Lähimmät naapurikylät ovat Katinhäntä etelässä ja Pahojoki idässä. Matkaa Laitilan keskustaan on noin 13 kilometriä. Kaivolassa on esimerkiksi kotiseutumuseo, ja koulu jossa on luokat 1.–6. Kylässä toimii Kaivolan kesäteatteri. Teatterin tuotoilla rahoitetaan muun muassa kotiseutuyhdistys Suhinan toimintaa. Kaivola on myös valittu Suomen vuoden kyläksi vuonna 1988. Oravala (Kouvola)
Oravala on kylä Kouvolassa Pyhäjärven eteläpuolella Kymijoen rannalla. Oravalan ohi kulkee kantatie 46 Kouvolasta Heinolan kirkonkylään. Vuoteen 2009 asti Oravala kuului Valkealan kuntaan. Karttula
Karttula on entinen Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Savon maakunnan lounaisosassa. Kunnassa asui ihmistä, ja sen pinta-ala oli  km, josta  km oli vesistöjä. Väestötiheys oli asukasta/km. Karttulan naapurikunnat olivat Kuopio, Maaninka, Suonenjoki ja Tervo. Laakkola (Siikalatva)
Laakkola on kylä Siikalatvan kunnan länsiosassa Pohjois-Pohjanmaalla, Pulkkilan ja Haapaveden välisen seututien 794 varressa. Laakkolan kylä koostuu Kytönevasta, Hiukaperästä, Säisänperästä, Laakkolasta, Junnonojasta, Mäntyperästä, Saariperästä, Honkaperästä, Kaskenperästä, Rasinperästä ja Murtoperästä.. Laakkolan kylän läpi virtaa Lamujoki. Lavola (Muolaa)
Suomalaisten poistuttua, Neuvostoliitto houkutteli ja asutti kylän omilla kansalaisillaan. Erään porkkanan muodostivat asemasodan aikana rakennetut ja tyhjiksi jääneet uudet, mutta vaatimattomat asuinrakennukset, jotka palvelivat nyt Neuvostoliiton tarkoitusperiä. NL hallitus tarjosi taloudellisia etuisuuksia siirtyville kotitalouksille sekä lähtöpaikoilla että saapumispaikoilla. Etuisuuksista voidaan mainita verohelpotukset, lainojen anteeksi antaminen, siemenvilja ja ilmaiset asunnot. Neuvostoliitto nimesi kylän vuonna 1948 Nagarnojeksi "Nagarnoje". Vekka
Vekka () on kylä Laitilassa noin viisi kilometriä Laitilan keskustasta itään. Tärkein liikenneyhteys on Kaivolantie, joka päättyy vain noin kilometrin päässä lännessä kantatie 43:een. Kylän läpi virtaa Sirppujoesta haarautuva Ketunjoki. Nimen genetiivimuoto on Vekan, Vekkaan tai Vekkan, joista viimeksi mainittu on vakiintunut käyttöön. Luettelo Suomen kylistä vuosina 1919–1931
Kalvolassa on 24 kylää: Ahlajärvi, Heinu, Hietajärvi, Hitumaa, Iittala, Kanajärvi, Kankaanpää, Kautio, Keikkala, Kotkajärvi, Kutila, Kutinen, Kuurila, Könnölä, Niemi, Ojajärvi, Orjanhirsi, Paakkonen, Sauvala, Saviniemi, Sittala, Sääksniemi, Taljala ja Unonen. Raivola
Raivolan kaupunkimaisen taajaman lisäksi kuntaan kuuluu 11 taajamaa: Alakylä (ven. "Ganino"), Häme ("Pušnoje"), Ilola ("Ovsjanoje"), Kanneljärvi ("Pobeda"), Kanneljärven rautatieasema, Karhula ("Volotšajevka"), Kaukolempiälä ("Tsvelodubovo"), Kuuterselkä ("Lebjažje"), Lenstroitelin lepokoti, Nahimovskoje (entiset Hyrilä ja Kurppa) ja Sahakylä ("Muhino"). Yli tuhannen asukkaan keskuksia ovat Raivolan lisäksi Kanneljärvi, Kaukolempiälä ja Häme. Paavola (Halikko)
Paavola on historiallinen kylä ja entinen koulupiiri Salon kaupungin Halikossa. Se sijaitsi Halikon keskiosissa. Paavolan kansakoulu oli toiminnassa vuosina 1900–1971. Lahnajärvi (kylä Salossa)
Lahnajärvi on kylä entisessä Suomusjärven kunnassa, joka sittemmin liitettiin Salon kaupunkiin. Lahnajärvi sijaitsee suunnilleen Helsingin ja Turun puolivälissä, ja sen kautta kulkevat sekä nykyisin moottoritieksi rakennettu valtatie 1, jolla on siellä liittymä, että sen vieressä oleva entinen valtatie, nykyinen seututie 110. Lassila
Pohjoisesta Lassilaa rajaa Kehä I, jonka toisella puolella on Kannelmäki. Idässä raja kulkee Hämeenlinnanväylässä. Etelänaapureina ovat Pohjois-Haaga ja Etelä-Haaga. Lännessä Lassilan rajan määräävät Vihdintie ja alueen pohjoisosissa puistoalueen keskellä kulkeva Vantaanjoen aiempi uoma nimeltään Mätäjoki. Lassilan postinumero on 00440. Lavia
Huonon taloustilanteen vuoksi Lavian kunnassa jouduttiin aloittamaan vuonna 2013 erityisselvitys kuntaliitoksesta. Valtiovarainministeriön selvitysmies kannatti kunnan liittymistä Poriin, mutta huhtikuussa 2014 Lavian kunnanvaltuusto äänesti sen sijaan Kankaanpäähän liittymisen puolesta. Kankaanpään valtuustossa kuitenkin äänestettiin Lavian liittymistä vastaan, eikä myöskään Pori halunnut Laviaa. Tämä asetti kunnat pakkoliitosuhan alle ja hallitus päätti liittää Lavian Poriin, vaikka Kankaanpää sijaitsee lähempänä. Kuntaliitosta seuraavina vuosina 2015−2016 Porin kaupunginvaltuustossa toimi kuusi edustajaa Laviasta. Kalvola
Eduskuntavaalien 2011 tulokset Kalvolan äänestysalueella;Marraskuussa 2007 Kalvolan kunnanvaltuusto hyväksyi yksimielisesti kuntaliitossuunnitelman, jonka mukaisesti Kalvola liittyi yhdessä Hauhon, Hämeenlinnan, Lammin, Rengon ja Tuuloksen kanssa uudeksi Hämeenlinnaksi vuoden 2009 alussa.Kalvolan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla mykykeitto, verileipä ja marjapöperö. Paavola (Hyvinkää)
Paavola on Hyvinkään pohjoisosassa sijaitseva noin 3 400 asukkaan kaupunginosa. Kaupunginosa rajoittuu idässä Helsinki–Riihimäki-rataan, etelässä Vieremän kaupunginosaan, lännessä Sveitsin luonnonpuistoon ja pohjoisessa Kulomäkeen. Tuomioja (kylä)
Tuomioja (entiseltä nimeltä Lappi) on kylä Siikajoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä kuului vuoteen 1973 asti tuolloiselle Paavolan kunnalle ja vuosina 1973–2006 Ruukin kuntaan. Kylä sijaitsee kahdeksan kilometriä länteen Siikajoen kuntakeskuksesta Ruukista Pohjanmaan radan varrella. Kujala
Kujala on Lahden kaupunginosa. Maaseutuvaltainen Kujala sijaitsee Tampereelta Lahden kautta Kouvolaan johtavan valtatie 12:n eteläpuolella ja Helsingistä Lahden kautta Jyväskylään johtavan E75:n itäpuolella. Sortavalan maalaiskunta
Sortavalan maalaiskunta () on entinen Suomen kunta Laatokan Karjalassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Sortavalan maalaiskunta sijaitsi Laatokan pohjoisrannikolla ja siihen kuului manneralueen lisäksi laaja saaristoalue rannikon tuntumassa sekä kauempaa Laatokalta Valamon saaristo. Sortavalan maalaiskunnan naapurikuntia olivat Harlu, Ruskeala, Uukuniemi ja Jaakkima sekä maalaiskunnan "sisällä" Sortavalan kaupunki. Maalaiskunnan pituus koillisesta lounaaseen oli noin 35 kilometriä ja luoteesta kaakkoon 25 kilometriä (Valamoa ei näissä luvuissa ole laskettu mukaan). Sortavalan maalaiskunta oli kokonaan luovutetuista maalaiskunnista väkiluvultaan suurin. Karjala
Karjala on laaja käsite, ja eri yhteyksissä nimellä saatetaan tarkoittaa milloin laajempaa, milloin suppeampaa aluetta. Suomen nykymaakunnista Karjalaan luetaan yleensä Etelä-Karjala ja Pohjois-Karjala. Nämä alueet pääosin muodostavat Suomelle jääneen osan Karjalan historiallisesta maakunnasta, josta suuren osan Suomi kuitenkin joutui luovuttamaan Neuvosto­liitolle Moskovan rauhassa vuonna 1940. Luovutettuihin alueisiin kuului Karjalankannas lukuun ottamatta kaakkoisinta, Neuvosto­liitolle ennestäänkin kuulunutta osaa, Viipuri ja Viipurin­lahden länsi- ja lounais­puolinen alue aina Suomen nykyiseen rajaan saakka sekä Laatokan Karjala. Historiallisesti Pohjois-Karjalaan on tosin katsottu kuuluvaksi myös Rautavaaran ja Kaavin kunnat sekä entisen Säyneisen kunnan alue, jotka nykyisin luetaan Pohjois-Savoon. Säyneisen kunta oli osa entistä Juankosken kaupunkia. Lantalaiset
Uuden ajan alussa suurvaltapolitiikka johti rajalinjan merkityksen vähenemiseen. Lanta kuului Ruotsille, joka laajensi valtapiiriään levittämällä talonpoikaista suomalaisasutusta, tavoitteena vahventaa otettaan Lapinmaasta venäläisten (jotka myös verottivat lappalaisia) vaikutusvaltaa vastaan. Uusia alueita raivanneet kaskiviljelijät saivat sekä virallisia että tosiasiallisia helpotuksia ja vapautuksia raskaina pidetyistä veroista, sotaväenotoista ja muista yhteiskunnan rasitteista. Usein vapautuksia luvattiin tietyksi aikaa, toisinaan taas virkamies ei edes tavoittanut uudisasukkaita vuosikausiin. Nämä helpotukset myötävaikuttivat maanviljelyn levittäytymiseen ilmaston kannalta entistä epäsuotuisemmille seuduille. Raja määriteltiin viimeksi juridisesti vuonna 1795, mutta silloin se oli jo pitkälti menettänyt merkityksensä saamelaisen ja suomalaisen asutuksen ja elinkeinojen yhtenäistyessä. Vuodesta 1809 sekä (Suomen) Lappi että (Suomen) Lanta kuuluivat samaan hallintoon; osaksi Venäjään kuuluvaa Suomen suuriruhtinaskuntaa. Raja-Karjala
Raja-Karjala on historiallinen alue, joka käsittää Laatokan Karjalan pohjoisimman osan Laatokan pohjoispuolelta luovutetussa Karjalassa. Raja-Karjalaan kuuluivat Salmin kihlakunnan kunnat, Impilahti, Suistamo, Soanlahti, Salmi, Suojärvi ja Korpiselkä. Raja-Karjalassa puhuttiin yleisesti karjalan kieltä ja suurin osa väestöstä oli ortodokseja. Nykyisin entinen Raja-Karjalan alue kuuluu Venäjän Karjalan tasavallan Suojärven ja Pitkärannan piireihin. Kalvola
Kalvola on entinen Suomen kunta ja vuonna 2009 tehdyn kuntaliitoksen jälkeen osa Hämeenlinnan kaupunkia. Ennen lakkauttamistaan kunta sijaitsi hallinnollisesti Kanta-Hämeen maakunnassa ja Etelä-Suomen läänissä. Kalvolan naapurikunnat olivat Hattula, Kylmäkoski, Tammela, Toijala, Urjala ja Valkeakoski. Kepola
Kepola on kylä Säkylässä, Satakunnassa, ja on entisen Köyliön kunnan kuntakeskus. Kepolassa on noin 950 asukasta. Kylä sijaitsee Köyliönjärven länsipuolella, ja on tunnettu enemmän tai vähemmän totta olevasta tarinasta, jossa Lalli surmaa piispa Henrikin kirveellä Köyliönjärven jäällä. Kepolan keskustassa onkin Lallin patsas. Kaivola (Pertteli)
Kaivola (joskus myös "Perttelin kirkonkylä") on taajama ja kylä Salossa, entisen Perttelin kunnan alueella. Kylässä sijaitsee K-Market, koulu, päiväkoti, vapaapalokunnan paloasema sekä Perttelin kirkko. Alue rajautuu lännessä kantatiehen 52, pohjoisessa Hiiden alueeseen ja etelässä Lopen kylään. Alue toimi aikanaan Perttelin toisena kuntakeskuksena, yhdessä Inkereen kanssa. Lavola (Lappeenranta)
Lavolassa sijaitsee vuonna 1973 valmistunut Lappeenrannan ravirata, jossa kilpailtiin Kuninkuusravit vuosina 1977, 1993 ja 2009. Lavolassa on myös teollisuusaluetta. Moreenikadulle valmistuu vuonna 2016 Lappeenrannan länsialuetta palveleva Etelä-Karjalan pelastuslaitoksen paloasema. Anjala (Kouvola)
Anjala on Kouvolan kaupunginosa ja taajama. Se sijaitsee kaupungin eteläosassa Kymijoen länsipuolella Inkeroisten taajamaa vastapäätä. Tilastollisessa taajamaluokituksessa Anjala ja Inkeroinen ovat kasvaneet yhteen. Anjala oli vuonna 1975 lakkautetun Anjalan kunnan kirkonkylä ja kuului sen jälkeen vuosina 1975–2008 Anjalankoskeen. Anjalan kirkko on rakennettu vuosina 1755–1756. Raivola
Toisen maailmansodan jälkeen Raivolasta tuli piirikeskus, joka vuonna 1947 nimettiin ensin Andrei Ždanovin mukaan Ždanovskiksi ja vuonna 1948 Lintulan lehtikuusimetsän perusteella Roštšinoksi (ven. "roštša" ’lehto’). Vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Suomeen kuuluneesta Raivolasta muistuttavat nykyään vain muutamat vanhat talot, tehdasrakennukset ja sähkölaitoksen pato. Nissilä
Nissilä ja koko pohjoisosa Ylä-Savosta kuului karjalaisen heimon nautinta-alueeseen. Muodollisesti se oli oikeutettua Ruotsin valtakunnan ja Novgorodin ruhtinaskunnan rauhansopimuksen v. 1323 mukaan. Vasta vuonna 1595 Täyssinän rauhan jälkeen Pohjois-Savon laskettiin kuuluvan Ruotsin valtakuntaan. Paitsi karjalaisia, Pohjois-Savossa liikkui myös savolaisia ja hämäläisiä erämiehiä ja alueilla asui myös lappalaisia. Lappalaisperäisiä nimiä ovat esimerkiksi Kotasaari, Nissilän Rotimojärvi, Hällämöjärvet, Valkeisten Poromäki ja Salahmi. Laahajoki
Laahajoki on Jyväskylän Puuppolassa sijaitseva joki, joka laskee Korttajärvestä Alvajärveen. Sen rantaviivan pituus on 0,8 kilometriä. Laahajokea ruopattiin laivaliikenteen vuoksi. Laahajoki on ollut Palokan kylän pohjoinen raja. Loviisa
Loviisan naapurikunnat ovat Kouvola, Lapinjärvi, Myrskylä, Porvoo ja Pyhtää. Kaupunki kuuluu Loviisan seutukuntaan. Pernaja, Liljendal ja Ruotsinpyhtää liitettiin Loviisaan vuoden 2010 alussa. Lavonius
Suvun varhaisin tunnettu edustaja on Säämingin kappalainen Jordanus Lavonius (n. 1677–1735), joka lienee ollut kotoisin jostain Itä-Suomesta Lavola-nimiseltä tilalta. Kantapaikaksi on aikanaan arveltu Viipurin pitäjän Lavolan tilaa, mutta tämän tueksi ei ole löydetty lähteitä – kuten ei sillekään väitteelle, että kyseessä olisi Taipalsaaren Lavola. Myöhemmin sukututkijat ovatkin pitäneet todennäköisempänä, että kyseessä olisi Kerimäen Klemettilän (nyk. Paasniemi) Lavola. Sieltä oli nimittäin lähtöisin Kerimäen lukkari Erik Erikinpoika Lavonius (n. 1664–1730), jota on veikattu Jordanus Lavoniuksen veljeksi. Lavola (Muolaa)
Suurin osa kylän rakennuksista tuhoutui heti talvisodan alkuvaiheessa. Kylän rakennukset poltettiin Suomen armeijan polttoryhmän vaatimuksesta sodan syttyessä 30. marraskuuta 1939. Rakennukset valeltiin polttoaineella, ja ne sytytti tuleen joko talon omistaja tai polttoryhmä. Ihmiset siirtyivät sodan jaloista turvaan sisämaahan, mutta osa palasi keväällä 1942 takaisin jälleenrakentamaan kyläänsä. Jälleenrakentamiseen saatiin lisätyövoimaa läheiseltä Savikon tiilitehtaalta, jossa toimi sotavankileiri. Sotavangeille maksettiin palkkaa heidän tekemästään työstä. Papula
Papula () oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Alue tunnetaan myös nykyään samalla nimellä. Keskustan pohjoispuolella sijaitsevaa Papulaa rajaa lännessä Suomenvedenpohja ja pohjoisessa Papulanlahti. Suomen rajalle Svetogorskiin johtava maantie A124 kulkee kaupunginosan lävitse. Papula oli alun perin Viipurin maalaiskuntaan kuulunutta esikaupunkialuetta, joka liitettiin Viipurin kaupunkiin vuonna 1928. Kouvola
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Vuonna 2016 määritellyistä taajamista Sippola lakkasi olemasta taajama vuoden 2017 taajamarajauksessa.Kouvola on jaettu kuuteen suuralueeseen, 43 kaupunginosaan (tilastoalueeseen) ja 193 pienalueeseen. Suuralueet käsittävät ennen vuoden 2009 kuntaliitosta olemassa olleitten kuntien alueet. Jaakkima
Jaakkima () on entinen Suomen kunta Laatokan Karjalassa Neuvostoliittoon 1940 liitetyllä alueella. Kunnan pinta-ala oli 501,9 km², ja sen asukasluku vuonna 1939 oli 8 503. Lahdenpohjan kauppala sijaitsi kunnan sisällä. Sodan jälkeen pääosa jaakkimalaisista sijoitettiin Seinäjoen ympäristöön. Jaakkiman kunnalla ja Lahdenpohjan kauppalalla oli yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta. Laatokan Karjala
Laatokan Karjala kuului osana Käkisalmen lääniä ensin Novgorodin valtiolle ja sittemmin Venäjälle. Käkisalmen läänin mukana se siirtyi Ruotsille Stolbovan rauhassa 1617. Ruotsi menetti Laatokan Karjalan Uudenkaupungin rauhassa 1721 Venäjälle, jonka jälkeen alue tuli kuulumaan Viipurin kuvernementtiin. Tämä Vanha Suomi yhdistettiin Viipurin lääninä Suomen suuriruhtinaskuntaan 1812. Suomeen kuulunut vanha Laatokan Karjalan alue jakaantui Keski-Karjalaan ja Raja-Karjalaan. Louko
Louko () on maaseututaajama Leningradin alueen Viipurin piirin Tienhaaran kunnassa (Seleznjovo) Suomen rajan tuntumassa. Ennen sotia Suomessa Louko oli kylä ja rautatiepysäkki Viipurin läänin Vahvialan kunnassa. Vähäinen osa kylää jäi Suomen puolelle ja liitettiin Lappeen kuntaan vuonna 1946; nykyisin tämä on osa Lappeenrannan kaupunkia. Lapinkylä
Ruotsin luovutettua Suomen Venäjälle vuonna 1809 Haminan rauhassa Rounalan ja Suonttavaaran lapinkylät jaettiin Ruotsin ja autonomisen Suomen suuriruhtinaskunnan välillä Muonionjokea pitkin. Vuonna 1814 Venäjä lakkasi kantamasta veroja nyt Suomen suuriruhtinaskuntaan kuuluvasta Kemin Lapista. Suuriruhtinaskunnan itäraja Kemin Lapissa merkittiin maastoon ja vahvistettiin vuoteen 1833 mennessä. Lapin maakunta
Rajoiltaan likimain nykyistä Lapin maakuntaa vastaava Lapin lääni erotettiin Oulun läänistä vuonna 1938. Toisen maailmansodan seurauksena Lapin läänistä luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1940 Sallan itäosa ja Petsamoon kuuluneen Kalastajasaarennon itäosa, vuonna 1944 koko Petsamo, ja vuonna 1947 Neuvostoliitolle myytiin vielä Jäniskosken-Niskakosken alue. Petsamo ei alkuaan ollut osa Ruotsiin kuulunutta Lapin maakuntaa, vaan se oli liitetty Suomeen Venäjästä Tarton rauhassa 1920. Kimola
Kimola on noin 200 asukkaan kylä Kouvolassa Pyhäjärven rannalla. Kylä on tunnettu erityisesti Kimolan kanavasta, jonka itäpäässä se sijaitsee. Kesäisin kylä täyttyy kesäasukkaista. Kimola kuului Jaalan kuntaan vuoteen 2008 saakka, jolloin se liitettiin kuntaliitoksen myötä osaksi nykyistä Kouvolaa. Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta
Jatkosodan jälkeen 1944 Itä-Karjalan lounaisosa Laatokan, Suomenlahden ja Suomen rajan välillä liitettiin osaksi Venäjän neuvostotasavallan Leningradin aluetta, johon nyt tuli siis kuulumaan koko Karjalankannas mukaan lukien Viipurin ja Käkisalmen kaupungit. Myös luoteisin osa eli Alakurtin kylähallinnon alue liitettiin Venäjään, Murmanskin alueen Kantalahden piiriin vuonna 1955. Kouvola (Punkalaidun)
Kouvola sijaitsee valtatie 2:n varrella kunnan lounaisosassa. Alastaron kirkonkylältä tuleva seututie 231 yhdistyy valtatiehen kylän kohdalla ja eteenpäin Punkalaitumen kirkonkylälle jatkuu yhdystie 2310. Kylä rajoittuu pohjoisessa Punkalaitumeen kuuluvaan Kanteenmaan kylään ja etelässä Loimaan kaupunkiin. Ennen kuntaliitosta Kouvola rajoittui myös Alastaron kuntaan. Lappee
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Lappeen taajamat olivat Laihian asuintaajama (1 292 asukasta, osa Lauritsalan puolella), Lavolan asuintaajama (1 896 asukasta, osa Lappeenrannan puolella), Simola (282 asukasta) ja Vainikkala (481 asukasta). Lisäksi osa Lappeenrannan ja Lauritsalan yhteisestä keskustasta ulottui Lappeen puolelle. Vakka-Suomen seutukunta
Vakka-Suomi on yksi Suomen seutukunnista, ja sen EU:n alueluokittelun mukainen LAU 1 -numero on 024. Seutukuntaan kuuluvat Uudenkaupungin ja Laitilan kaupungit sekä neljä muuta kuntaa. Aikaisemmin seutukuntaan ovat kuuluneet myös Mietoinen ja Mynämäki. Heinola
Heinola on perustettu vuonna 1776 Kymenkartanon läänin maaherran residenssiksi eli asuinpaikaksi. Heinola oli Kymenkartanon läänin keskus. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1839 maaherran muutettua Mikkeliin. Heinola kuului Mikkelin lääniin vuoden 1997 läänijako­uudistukseen saakka, ja vuosina 1997–2009 se kuului Etelä-Suomen lääniin. Kaukola (Seuloskoin piiri)
Kylään perustettiin zemstvon ylläpitämä koulu vuonna 1887. Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan siellä asui 552 inkerinsuomalaista, 47 venäläistä ja 26 Suomen suomalaista. Samana vuonna perustettiin Kaukolan kansallinen suomalainen kyläneuvosto, jonka väestöstä oli suomalaisia 729 ja venäläisiä 72. Kyläneuvostoalueeseen kuuluivat Kaukolan lisäksi myös Auvolan (ven. "Avvolovo") ja Rappulan ("Rappolovo") kylät. Kansallinen kyläneuvosto lakkautettiin vuonna 1939 ja suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana. 1970-luvulla kylä kuului Vartiamäen kyläneuvostoon ja vuoteen 2009 saakka Ohalatvan kuntaan. Harvola
Harvola oli kylä Muolaan kunnan eteläosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi Yskjärven etelärannalla noin viisi kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta etelään. Harvolan naapurikyliä olivat idässä Vesikkala, etelässä Soittola ja Ilola ja lännessä Sormula. Nykyisin kylä on asumaton, eikä sillä ole asutusnimeä. Lavansaari
Lavansaari (myös nimellä Lavassaari, , "Voimakas", , , "Lehtisaari", vuoteen 1951 ) on yksi itäisen Suomenlahden ulkosaarista ja entinen Suomen kunta. Nykyään Lavansaari kuuluu Venäjän Leningradin alueen Kingiseppin piiriin. Kuuluessaan Suomeen se oli Seiskarin jälkeen Suomen tiheimmin asuttu maalaiskunta, mutta nykyisin se on täysin autio. Raivola
Taajaman asukasluvun kehitys
Kivennavan kuntaan ennen toista maailmansotaa kuulunut Raivolan kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla. Vuonna 1800 sinne perustettiin järvimalmia raaka-aineenaan käyttänyt rautaruukki, jonka työvoimaksi tuotiin maaorjia Venäjältä. Maaorjuuden lakkauttamisen jälkeen Raivolanjoen rannalle muodostui venäläinen talonpoikaiskylä, jota kutsuttiin Venäjän- tai Ala-Raivolaksi. Suomalaisten asuttama Suomenkylä sijaitsi ylempänä kukkuloilla. Kisko
Kisko on Suomen entinen kunta ja nykyään osa Saloa. Kunta sijaitsi Varsinais-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä ja sitä ennen Turun ja Porin läänissä. Se tunnettiin nyt jo hiipuneesta kaivosteollisuudestaan sekä kesämökkikuntana. Kiskon naapurikunnat olivat Karjalohja, Kiikala, Muurla, Perniö, Sammatti, Suomusjärvi ja Tammisaari. Lavola (Muolaa)
Kylän evakoinnin jälkeen ensimmäinen varsinainen omatoimimatka kylään tehtiin elokuussa 1982 Reino Sintosen (s. 1931) aloitteesta, jolloin selvisi kylän säilyneen ennallaan. Perkjärvelle johtavan tien leventäminen ja perusparannus oli parhaillaan käynnissä. Liikkuminen alueella omalla henkilöautolla oli vapaata. Paikka löydettiin Savikon entisen tiilitehtaan korkean savupiipun avulla, josta oli helppo suunnistaa oikeaan paikkaan. Kunnollista karttaa ei ollut käytettävissä, vaikka sellaista yritettiin etukäteen hankkia. Hiitola
Hiitola on entinen Suomen kunta Laatokan Karjalassa Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Hiitolan pinta-ala oli 423,2 km² ja asukasluku 8 265 (1939). Nykyisin Hiitolan pohjoisosa kuuluu Karjalan tasavaltaan ja eteläosa Leningradin alueeseen. Karjalan tasavaltaan kuuluva osa muodostaa pääpiirteittäin Hiitolan maalaiskunnan. Hiitolan asemakylä on nykyään Hiitolan alueen keskus, kun entinen kirkonkylä on ollut neuvostoaikana sotilaskohde (Kulikovo), ja sen lakkauttamisen jälkeen on muuttunut siviilikyläksi. Hiitolan alue jakautuu Laatokan saariston rikkonaiseen maisemaan idässä ja asumattomaan erämaahan lännessä. Varsinaisesti asuttuja alueita ovat Asila, Pukinniemi, Tiurula ja Vaavoja sekä entinen Hömmön alue, jolle on annettu nimeksi Taunan tai Tounan. Kaikki muut entiset kylät ovat enimmäkseen autioituneet. Kyyrölä (Viipurin lääni)
Kyyrölä () oli entinen Suomen kunta Karjalankannaksella, Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Kyyrölän asutus oli lähes kokonaan venäjänkielistä, ja se oli erityisen tunnettu saviruukkujen valmistuksesta. Se kuului Kyyrölän ortodoksiseen seurakuntaan. Kyyrölä liitettiin Muolaan kuntaan 1934. Kyseessä oli Suomen historian ensimmäinen kuntaliitos. Liitos oli lisäksi ainoa, joka tapahtui kokonaan luovutetulla alueella. Salmi (kunta)
Salmi () on entinen Suomen kunta luovutetussa Karjalassa. Kunta sijaitsi silloisella itärajalla Laatokan pohjoisrannalla Uuksu-, Tulema- ja Miinalanjokien ympärillä. Manneralueen lisäksi siihen kuuluivat Mantsinsaari ja Lunkulansaari. Salmin naapurikuntia olivat pohjoisessa Suojärvi, lännessä Suistamo ja Impilahti, ja idässä se rajoittui Neuvostoliittoon. Salmi kuului Salmin kihlakuntaan ja Viipurin lääniin. Suomen vaalipiirit
Uudenmaan vaalipiiriin kuului Helsingin kaupungin vaalipiiri, joka erotettiin myöhemmin omaksi vaalipiirikseen 1952. Lappi kuului vuoteen 1938 saakka Oulun lääniin, ja nykyinen Lapin maakunnan alue kuului Lapin vaalipiiriin ja Oulun läänin pohjoiseen vaalipiiriin. Ahvenanmaa oli osa Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Keski-Suomen vaalipiiri muodostettiin vasta 1960 ympäröivien vaalipiirien osista Keski-Suomen läänin perustamisen yhteydessä. Pohjois-Karjalan vaalipiiri muodostettiin samoin vuonna 1960 Pohjois-Karjalan läänin perustamisen yhteydessä entisestä Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä lukuun ottamatta Kaavin, Rautavaaran ja Säyneisen kuntia, jotka siirrettiin Kuopion vaalipiiriin. Muolaa
Muolaa (aiemmin "Äyräpää" ja "Pyhä Risti", ) on entinen Suomen kunta Karjalankannaksella Etelä-Karjalassa Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella. Vuoden 1938 alussa Muolaan maapinta-ala oli 654,7 km² ja asukasluku vuoden 1939 lopussa oli 11 959 henkeä. Muolaan naapurikunnat olivat Heinjoki, Äyräpää, ja Vuoksela pohjoisessa, Valkjärvi idässä, Kivennapa, Kanneljärvi ja Uusikirkko etelässä sekä Kuolemajärvi lännessä. Lisäksi Muolaan kunnan sisällä oli Kyyrölän kunta vuoteen 1934 asti, jolloin se liitettiin Muolaaseen. Vuoden 1940 aluejaotuksen mukaan Muolaa kuului Viipurin läänin Viipurin kihlakuntaan. Kullaa
Kullaa () on Satakunnan maakunnassa sijaitseva Suomen entinen kunta. Nykyisin entisen Kullaan kunnan alue on Ulvilan kaupungin itäistä maaseutualuetta. Kunta lakkautettiin vuoden 2005 kuntaliitoksessa Ulvilan kanssa. Ennen kuntaliitosta Kullaan naapurikunnat olivat Harjavalta, Kiikoinen, Kokemäki, Lavia, Nakkila, Noormarkku, Pori ja Ulvila. Vuoteen 1969 saakka naapurikuntiin kuului myös Kauvatsa. Kullaan alue on harvaan asuttua maaseutua, ja sen kylät ovat pieniä maaseutukyliä. Kullaan itä- ja pohjoisosat ovat suurimmaksi osaksi asumatonta metsämaata. Kullaan historiallinen nimi on "Levanpelto". Laukkavirta
Tarvaala eli Laukkavirta on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa ja Laukaan pitäjän alkuperäinen historiallinen keskus. Asukkaita siellä on noin 300. Kylän alueella sijaitsee Laukaan kunnan maantieteellinen keskipiste ja myös Laukaan kunta on saanut nimensä kylän läpi virtaavan Laukaanvirran, joka nykyään tunnetaan nimellä Tarvaalankoski, mukaan. Tarvaala on myös entisen Laukaan pitäjän alkuperäinen historiallinen keskuspaikka. Tarvaala sijaitsee kahden suuren vesistön, Kuusveden ja Lievestuoreen järven välissä yhdistäen ne Saraaveteen, joka laskee edelleen Leppäveteen ja Päijänteeseen. Kuusveden rannalla on Tarvaalassa pumppaamo, josta johdetaan vettä Vuonteen tekopohjavedenottamoon, joka tuottaa valtaosan Jyväskylän kaupungin juomavedestä. Luettelo Suomen kylistä vuosina 1919–1931
Savitaipaleella on 41 kylää: Havola, Hyrkkälä, Jokeinmaa, Kaihtula, Karhula, Kaskeinkylä, Kauliala, Kokkola, Korhola, Korpela, Koskeinkylä, Kuivanen, Kunttula, Kurhila (eli Järviä), Kylliälä, Kärpänen, Laksiainen, Lamminpää, Luotola, Luotolahti, Lyytikkälä, Marttila, Monola, Niinimäki, Paukkula, Peltoinlahti (Kirkonkylä), Pettilä, Purtoismäki, Pöntilä eli Pöntylä, Rahikkala, Rantala, Ratasalo, Savitaipale, Solkeinkylä, Susivuori, Säänjärvi, Tukiala, Uiminniemi, Valkolanmäki, Virmajärvi ja Välijoki. Soittola
Soittola oli kylä Muolaan kunnan eteläosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Soittola sijaitsi Vuotjärven pohjoisrannalla Kivennavan vastaisella rajalla. Soittolan naapurikyliä Muolaan alueella olivat Hanttula idässä, Vesikkala pohjoisessa, Ilola ja Harvola lännessä sekä Kivennavan puolella Rantakylä ja Pamppala etelässä. Nykyisin kyläkeskus on asumaton, eikä sillä ole asutusnimeä, mutta entisen kantatie 63 varrella sijainnut Väärämäen kulmakaunta on nykyisin . Nauvo
Nauvo () on entinen Suomen kunta Varsinais-Suomen maakunnassa. Kunta kuului aiemmin Turun ja Porin lääniin ja sen jälkeen Länsi-Suomen lääniin. Nauvo mainitaan historiallisissa asiakirjoissa jo vuonna 1395. Laajakoski
Laajakoski on kylä Kotkan pohjoisosassa Kymijoen Pernoonhaaran itäpuolella. Kylä on peltojen hallitsemaa maaseutualuetta. Rakennuskanta muodostuu omakotitaloista ja muutamista kerros- ja rivitaloista. Laajakosken tilastoalueella on 231 asukasta (tilastoalueen ulkopuolelle jää Laajakosken kylän eteläosat). Kylä kuului Kymin kuntaan vuoteen 1976 saakka. Kaakkois-Suomi
Kaakkois-Suomi on entisen Etelä-Suomen läänin itäosassa tätä edeltänyttä Kymen lääniä vastaava alue. Se käsittää nykyisten Etelä-Karjalan, Kymenlaakson ja Etelä-Savon maakuntien alueet. Kaakkois-Suomen suurimmat kaupungit ovat Kouvola, Lappeenranta, Mikkeli ja Kotka. Alueen muut kaupungit ovat Imatra, Hamina, Pieksämäki ja Savonlinna. Latva (Venäjä)
Venäjän keisarikunnassa Latvan kunta kuului Aunuksen kuvernementinn Petroskoin kihlakuntaan. Kunta rajoittui lännessä Ääniseen, kaakossa Soutjärven kuntaan, lounaassa Vaasenin kuntaan, lännessä Pyhäjärven kuntaan, pohjoisessa Suojun kuntaan ja Petroskoin kaupunkiin. Vuonna 1902 kunnassa oli 6 249 asukasta. Latvan kunnan väestö oli venäläistyneitä karjalaisia. Neuvostovallan aikaan Latvan kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Äänisenrannan piiriin. Lavola (Muolaa)
Pietari Suuri lahjoitti 21. heinäkuuta 1710 kylän maa-alueen Viipurin ensimmäiselle venäläiselle komendantille, eversti Grigori Petrovits Tšernysheville. Hän ei juurikaan puuttunut talonpoikien asioihin ja säilyneiden ohjeiden mukaan hän pyrki muodostamaan järjestystä sodan autioittamalla alueella.
Lavola muuttui osaksi venäläistä lahjoitus­maa­järjestelmää, jolloin veroja jouduttiin maksamaan Ruotsin kruunun sijasta Pällilän lahjoitusmaakartanolle, jonka alueisiin kylä kuului. Myöhemmin lahjoitusmaaherrojen oli vaikea käsittää talonpoikien oikeuksia ja vapauksia, jonka seurauksena Lavolaankin syntyi Lampuoti. Paavola (taajama)
Taajama oli aikaisemmin vuoden 1973 alussa lakkautetun Paavolan kunnan kuntakeskus. Vuosina 1973–2006 taajama kuului Ruukin kuntaan ja vuoden 2007 alusta alkaen Siikajokeen. Repola
1900-luvun alussa Repola oli Aunuksen läänin Poventsan kihlakuntaan kuulunut volosti, joka rajoittui pohjoisessa Rukajärven, idässä Paatanen ja etelässä Porajärven volosteihin sekä lännessä Suomeen. Vuonna 1905 se jakautui Repolan ja Kiimanvaaran kyläkuntiin, joissa oli yhteensä 32 kylää, kuusi koulua ja 2 100 asukasta. Repolan seurakunnasta erotettiin vuosisadan alussa neljä uutta seurakuntaa: Kiimanvaara, Lentiera, Lusma ja Saarenpää. Väestö oli venäjänkielistä papistoa lukuun ottamatta kokonaan karjalaista. Vuoteen 1918 mennessä volostin väkiluku kohosi 2 300 henkeen. Epäitsenäinen kauppala
Ikaalisten maalaiskuntaan kuulunut Ikaalinen, Suomen vanhin kauppala, oli epäitsenäinen kauppala vuodesta 1858 vuoteen 1972, jolloin koko Ikaalisten maalaiskunta muutettiin itsenäiseksi kauppalaksi. Iisalmi oli Iisalmen maalaiskuntaan kuulunut epäitsenäinen kauppala vuodesta 1860 vuoteen 1891, jolloin se muuttui kaupungiksi. Lahti oli Hollolaan kuulunut epäitsenäinen kauppala vuodesta 1878 vuoteen 1905, jolloin se muutettiin Lahden kaupungiksi. Salo perustettiin epäitsenäiseksi kauppalaksi Uskelan pitäjään vuonna 1887, mutta vuonna 1891 siitä tuli itsenäinen kunta. Vammala oli Tyrvääseen kuulunut epäitsenäinen kauppala vuodesta 1907 vuoteen 1915, jolloin se erosi Tyrväästä muuttuen itsenäiseksi kauppalaksi. Kymi
Pyhtäästä Kymiin liitetty Ahvion kylä (nykyisin Kouvolaa), kuului Kymiin vuoteen 1743 saakka, jolloin Kymijoen tullessa Ruotsin ja Venäjän rajaksi se liitettiin Elimäkeen. Suursaari ja siihen kuulunut Tytärsaari kuuluivat Kymin seurakuntaan 1817–1838. Lappeenrannan alueellinen jako
Annikkala, Anola (Joutseno), Anola (Lappee), Antamoinen, Armila, Eiskola, Haapajärvi, Haikala, Hanhijärvi, Hanhikemppi, Hartikkala, Haukilahti, Hietala, Hiivaniemi, Hirvisaari, Hujakkala, Hurtanmaa, Hyttilä (Lappee), Hyttilä (Säkkijärvi), Hyvättilä, Hyypiälä, Hämäläisenkylä, Häsälä, Ihaksela, Ihalainen, Iitiä, Illottula, Jokela, Joutseno, Juvakkala, Jänhiälä, Kahila, Kallola, Kanalampi, Kansola, Karhula, Karhusjärvi, Karjalaisenkylä, Karkkola, Karsturanta, Kasukkala, Kattelus, Kauskila, Kemppilä, Kesola, Kiiala, Kilpiänsaari, Kohoniemi, Kokkila, Kontu, Korkia-aho, Korvenkanta, Korvenkylä, Kotola, Kourula, Kourulanmäki, Kouvola, Kuurmanpohja, Kähärilä (Joutseno), Kähärilä (Lappee), Kähärilä (Nuijamaa), Kälvelä, Kärki, Laakkola, Laapio, Lahnajärvi, Laihala, Laihia, Lappeenranta, Lapvesi, Lasola, Lauritsala, Lavola (Lappee), Lavola (Säkkijärvi), Lempiälä, Lensula, Leppälä, Liikka, Lipiälä (Joutseno), Lipiälä (Lappee), Loukola, Luukkala, Luukulkkula, Lyytikkälä, Maajärvi, Marttila, Melkola, Meltola, Mentula, Metsäkansola, Mietinsaari, Mikonsaari, Monola, Montola, Mustola, Muukkola, Muurola, Myllylä, Myllärilä, Myrä, Mäkelä, Nevala, Nuijamaa, Nurmela, Nyrhilä, Nyrkkölä, Oikkola, Ojala, Paakkala, Pahloinen, Pajarila, Parjala, Parkkarila, Partala, Pelkola, Penttilä (Joutseno), Penttilä (Lappee), Piutula, Pohjola, Purala, Pätilä, Rantala, Rapattila, Rapattilajärvenpää, Rasola, Ravattila, Rikkilä, Roiskola, Ruohiala, Ruokola, Rutola, Ryösölä, Saarniala, Saikkola, Saviniemi, Seppälä, Sinkkola, Sirkjärvi, Skinnarila, Soljola, Suikinsilta, Sunila, Suokumaa, Suomalainen, Suurkorva, Säämälä, Taalikkala, Tapavainola, Temola, Tiimola, Timperilä, Tirilä, Tiuruniemi, Toikkala, Toivarila, Tujula (Joutseno), Tujula (Lappee), Tukiala, Turkkila, Törölä, Vainikkala, Vesikkola, Vihtola, Vilkjärvi, Villala, Virkkilä, Väkevälä, Ylijärvi, Yllikkälä.