Milloin juutalaiset viettävät purimia?
Purim
Heprealaisen kalenterin karkausvuosina adar-kuukausia onkin kaksi. Tällöin purimia vietetään toisena adar-kuuna. Vastaavaa ensimmäisen adar-kuun päivää kutsutaan nimellä "purim katan", pikku purim. Monilla juutalaisyhteisöillä on myös paikallisia purim-juhlia, jolloin juhlistetaan voittoa jostakin antisemitistisestä ryhmästä tai hallitsijasta. Frankfurtissa tällainen juhla on nimeltään "Purim Vintz". Jopa perheillä saattaa olla omia "purimeja" jostakin täpärästä tilanteesta, vainosta tai onnettomuudesta pelastumisen muistoksi. Purim
Purim (, "arvat") on juutalainen juhla, jossa muistellaan Persian juutalaisten pelastumista juonesta, jolla Kserkses-kuninkaan neuvonantaja Haman yritti tuhota heidät. Tapahtumat on kuvattu Vanhan testamentin Esterin kirjassa. Purimia vietetään adar-kuun 14. päivänä.
Jom ha'atsma'ut
Jom ha'atsma'ut () eli Israelin itsenäisyyspäivä on Israelin kansallinen juhlapäivä, jolloin juhlitaan maan vuonna 1948 antamaa itsenäisyysjulistusta. Sitä vietetään ijar-kuun viidentenä päivänä heti kaatuneiden muistopäivän (jom hazikaron) päätyttyä. Zosimus Palestiinalainen
Pyhä Zosimus Palestiinalainen (myös Zosimas; 460 – 560) oli Theodosius II:n aikainen palestiinalainen erakko ja pappi sekä pyhän Egyptin Marian ystävä ja elämäkerturi. Hän eli luostarissa Jordanin rannoilla Israelin alueella ja kerrotaan saavuttaneen sadan vuoden iän. Pyhimys löysi sattumalta pyhän Egyptin Marian erakkomajan ja tämä kertoi miehelle elämäntarinansa. Mies kuvataan munkkina tuomassa eukaristiaa pyhälle Egyptin Marialle tai puhumassa hänelle Jordanjoella. Hänen muistopäiväänsä vietetään 4. huhtikuuta. Viini
Viinillä on tärkeä osa joissain kristinuskon ja juutalaisuuden seremonioissa. Kristityille viini edustaa Jeesuksen verta, kun sitä nautitaan ehtoollisella leivän kanssa. Viini kuuluu moniin juutalaisten seremonioihin, kuten "kidduš"-rukoukseen sapattina. Juutalaisille viinin tulee olla košer eli puhdasta. Islamin pyhä kirja Koraani kehottaa pidättäytymään viinistä (5:91), joskin profeetta Muhammad myöhemmin puhuu viinin iloista. Yleisin tulkinta islamissa on, että alkoholin nauttiminen on kiellettyä. Juutalainen kalenteri
Juutalaisessa kalenterissa jokainen kuukausi on joko 29 tai 30 päivän pituinen, ja kuukauden alku sattuu aina uuden­kuun aikaan tai lähelle sitä. Täten vuodessa on tavallisesti 353–355 päivää, mutta tietyin väli­ajoin vuoteen lisätään ylimääräinen kolmas­toista kuukausi, jotta kalenterin kuu­kaudet aina pysyisivät suunnilleen samana vuoden­aikana. Näin tehdään 19 vuotta kestävän Metonin jakson aikana seitsemän kertaa, jakson kolmantena, kuudentena, kahdeksantena, yhdentenä­toista, neljäntenä­toista, seitsemäntenä­toista ja yhdeksäntenä­toista vuotena. Israelilaisten pako Egyptistä
Pako Egyptistä oli käänteentekevä tapahtuma israelilaisten historiassa ja juutalaisuudessa. Paon seurauksena israelilaiset sitoutuivat yhteen Jumalaan, Jahveen, ja saivat Kymmenen käskyä. Nykyajan juutalaiset muistelevat tapahtumaa vuosittain pesah-juhlassa. Pääsiäinen
Jeesuksen kuoleman ajankohtaa ei voida varmuudella selvittää, mutta todennäköisimpinä päivämäärinä on pidetty perjantaita 7. huhtikuuta vuonna 30 tai 3. huhtikuuta vuonna 33. Se tapahtui juutalaisten pääsiäis­juhlan aikoihin, joka alkoi Nisan-kuun 15. päivänä. Synoptisten evankeliumien mukaan Jeesus vietti edellisen päivän iltana 12 oppilaansa kanssa pääsiäisateriaa ja teloitettiin ristillä seuraavana päivänä, joka oli sapatin valmistuspäivä eli perjantai. Johanneksen evankeliumin mukaan ristiinnaulitseminen tapahtui sen sijaan jo pääsiäisen valmistus­päivänä, jolloin pääsiäislammas teurastettiin Jerusalemin temppelissä. Jom kippur
Jom kippur (, sovituspäivä) on juutalainen juhlapäivä. Sitä vietetään tišri-kuun kymmenentenä päivänä, länsimaisen ajanlaskun mukaan syys- tai lokakuussa. Juutalainen kalenteri
Koska lisäksi aurinkovuosi ei ole jaollinen kuun kiertoa vastaavilla kuukausilla, täytyy kalenteriin lisätä ylimääräinen täytekuukausi, jotta kalenterin aloituspäivä ei siirtyisi liiaksi keväästä. Tästä ei ole mainintaa Raamatussa, mutta 3. Mooseksen kirjan mukaan pääsiäisen tulisi olla vuoden ensimmäisenä kuukautena, ja samassa yhteydessä puhutaan myös toisesta juhlasta samassa kuussa, jolloin heilutettiin uutislyhde. Jos lyhde ei vielä ollut kasvanut, jouduttiin pääsiäistä siirtämään kuukaudella. Šavuot
Raamatussa juhlaan viitataan useilla nimillä: leikkuujuhla (חג הקציר, "hag ha-katsir"; 2.Moos 23:16), viikkojuhla (חג שבעות, "hag šavuot"; 5.Moos 10:16) ja ensimmäisten hedelmien juhla (יום הבכורים, "jom ha-bikkurim"; 4.Moos 28:26). Uudessa testamentissa siitä käytetään nimitystä helluntai, ja kristillinen helluntai onkin suunnilleen samaan aikaan kuin juutalaisten šavuot. Pääsiäisen laskeminen
Jehovan todistajat eivät vietä pääsiäistä, mutta heidän tärkein uskonnollinen juhlansa, Jeesuksen kuoleman muistonvietto, osuu useimmiten ajankohdaltaan pääsiäisen aikaan ja sitä vietetään nisanin 14. päivänä. Sen ajankohta lasketaan yksinkertaisella laskutoimituksella. Nisanin 1. päivä alkaa, kun kevätpäiväntasausta lähinnä oleva uusikuu tulee auringonlaskun aikaan näkyviin Jerusalemissa. Kun siitä lasketaan 14 päivää eteenpäin, tullaan nisanin 14:nteen, jolloin on tavallisesti täysikuu. Porin Päivä
Porin Päivää vietetään yhden viikonlopun ajan ja se käsittää useita eri puolilla kaupunkia järjestettäviä tapahtumia. Paikallisiin museoihin on Porin Päivän aikana ilmainen sisäänpääsy. Viikonlopun huipentuma on kauppatorilla lauantaina järjestettävä torijuhla. Se käsittää markkinoiden lisäksi musiikki- ja teatteriesityksiä. Tärkeä osa toritapahtumaa on Pori-seuran järjestämä paikallisen perinneruoan ohrakryynivellin ilmainen tarjoilu kaupunkilaisille. Pääsiäinen
Oletettu ristiriita tulee siitä, että juutalaista uskontoa ja kulttuuria tuntematon lukija samaistaa sapatin yleensä lauantaihin. Todellisuudessa sapatti juutalaisille tarkoitti uskonnollista juhlaa viikonpäivästä riippumatta (kuten joulupäivä, joka vaihtaa kalenterissa viikonpäivää vuodesta toiseen). Koska ko. viikolla oli ensin pääsiäinen torstaina ja perjantaina puolestaan alkoi aina Nisan-kuussa (meidän kalenterimme maalis/huhtikuu) samaan aikaan vietettevä happamattoman leivän juhla, peräkkäin oli siten kaksi sapatinpäivää (Johannes viittaa tähän puhuessaan että sapatinpäivä oli "suuri", jota tavallinen lauantai ei voi mitenkään olla). Tällöin Jeesus ristiinnaulittiin torstaina, ja hän ylösnousi sunnuntaina. On myös huomattava, että juutalainen päivä lasketaan illasta seuraavaan iltaan, eikä aamusta iltaan. Myöskään Luukkaan evankeliumin 24. luvun kertomus opetuslapsista Emmauksen tiellä ei ole mielekäs, ellei ristiinnaulitsemisesta olisi kulunut kolme päivää (kertomus ajoitetaan tapahtuneeksi samana päivänä kun Jeesuksen hauta oli todettu tyhjäksi, eli kyseisen viikon sunnuntaiksi). Helluntai
Helluntaipäivä on seitsemäs sunnuntai pääsiäisestä, joka taas määräytyy vanhojen pääsiäissääntöjen mukaan. Joissakin maissa helluntai on kaksipäiväinen juhla. Helluntai sijoittuu esimerkiksi Suomessa ja Ruotsissa kalenteriin 2010-luvulla näin: Kristityt viettävät helluntaita Pyhän Hengen vuodattamisen ja kristillisen kirkon perustamisen muistoksi, jotka Raamatun mukaan tapahtuivat juutalaisten helluntaipäivänä, kymmenen päivää Kristuksen taivaaseen­astumisen jälkeen. Juutalainen kalenteri
Juutalainen kalenteri (הלוח העברי "ha'luach ha'ivri") tai heprealainen kalenteri on juutalainen vuosikalenteri. Siinä on määritelty juutalaisten juhlapyhät sekä ajankohtaan sopivat psalmit luettavaksi. Šavuot
Šavuotina juutalaiset juhlivat sadonkorjuun lisäksi myös kymmenen käskyn vastaanottamista. Tarkasta Tooran antamisen päivästä väitellään, mutta monet rabbit uskovat sen olleen juuri sivan-kuun kuudes päivä. Raamattu kertoo israelilaisten saapuneen Siinain erämaahan uuden kuun aikaan (2.Moos. 19:1), ja rabbiinisen kirjallisuuden mukaan Jumala antoi kymmenen käskyä Moosekselle seuraavana lauantaina. Riemuitse tytär Siionin
Juutalaiset viettävät vuosittain temppelin vihkimisen juhlaa eli hanukkaa saman kapinan muistoksi, joka on ollut aiheena myös Händelin oratorioon "Judas Maccabaeus". Sen vuoksi teos ja erityisesti laulu "See, the Conqu’ring Hero Comes" on Israelissa yhdistetty myös hanukkaan. Israelilainen lastenrunoilija ja -kirjailija Levin Kipnis on laatinut samalla sävelmällä laulettavan, hanukkaan liittyvän lastenlaulun, "Hava Narima". Pääsiäinen
Pääsiäinen on kristinuskon juhlista vanhin sekä tärkein, ja sitä alettiin viettää jo 100-luvulla. Hiljaista viikkoa alettiin viettää myöhemmin 300-luvulla Jerusalemissa. Sukkot
Sukkot (, katokset tai majat) eli lehtimajajuhla on juutalainen juhla, jonka vietto alkaa tišri-kuun viidentenätoista päivänä. Länsimaisessa kalenterissa juhla ajoittuu lokakuulle. Sen vietto on säädetty kolmannessa Mooseksen kirjassa (3.Moos. 23:34-44). Shmita
Juutalaisen lain mukaan kaikkien juutalaisten omistamalla maalla kasvatettujen vihannesten syöminen on kielletty shmita-vuoden aikana, joka alkaa roš hašana -päivästä (vuonna 2007 12. syyskuuta illalla). Karaiitit
Muiden juutalaisten tavoin myös karaiitit kokoontuvat sapattisin synagogiin palvomaan ja rukoilemaan. Useimmat karaiitit pidättäytyvät seksistä sapatin aikana. Karaiittien rukouskirjat koostuvat melkein poikkeuksetta pelkästään Raamatun jakeista. Rukousten aikana karaiitit harjoittavat usein maahan asti kumartumista, kun useimmat muut juutalaiset taas harjoittavat sitä vain roš hašanana ja jom kippurina. Sapattia ja pyhiä vietetään juhlan aattoillan auringonlaskusta seuraavaan auringonlaskun. Haggada
Haggada eli Haggadah ('heprealaisin kirjaimin' הגדה) – on juutalaisen pääsiäisaterian eli seder-aterian yhteydessä luettava liturginen teksti. Perinteen mukaan se luetaan juutalaisen pääsiäisen kahtena ensimmäisenä iltana diasporassa, Israelissa vain ensimmäisenä iltana. Näin muistellaan Raamatun käskyn mukaisesti juutalaisten pääsyä vapaaksi Egyptin orjuudesta. Puri
Puri () on pyhiinvaelluskaupunki Odishan osavaltiossa Intiassa. Kaupunki sijaitsee Bengalinlahden rannalla noin 60 kilometriä etelään Bhubaneswarista, osavaltion pääkaupungista. Kesä–heinäkuussa kaupungissa järjestetään vuotuinen hindujuhla Ratha Yatra, jota vietetään Jagannath-jumalan kunniaksi. Juhlan aikana kaupunkiin matkustaa kymmeniä tuhansia vieraita. Länsimuuri
Vuonna 1948 alkaneen Israelin itsenäisyyssodan jälkeen Jerusalemin vanhakaupunki jäi Jordanian valtaan. Vuoden 1949 aseleposopimuksen VIII artiklan mukaan oli asetettava erityinen komitea, jonka oli päätettävä tarvittavista järjestelyistä, jotta pyhille paikoille olisi ollut vapaa pääsy. Seuraavien 19 vuoden ajan Jordania kuitenkin kieltäytyi Israelin viranomaisten, Yhdistyneiden kansakuntien ja muiden kansainvälisten järjestöjen vastalauseista huolimatta. Sen enempää Israelin arabit kuin Israelin juutalaisetkaan eivät päässeet Jordanian alueella sijainneille pyhille paikoille. Vain kristittyjen sallittiin tästä poiketen kuitenkin osallistua jouluseremonioihin Betlehemissä. Eräiden tietojen mukaan muualla kuin Israelissa asuneet juutalaiset saattoivat kuitenkin käydä muurilla, mikäli he matkustivat Jordanian kautta eikä heillä ollut passissaan Israelin viisumileimaa. Paikalla näkyi vain Jordanian sotilaita ja turisteja. Siinoninvuorella sijaitseva näköalapaikka, josta muuri näkyy, tuli juutalaisten rukouspaikaksi. Tuhansille pyhiinvaeltajille vuori, joka oli lähimpänä muuria sijainnut Israelin hallinnassa oleva paikka, muodostui korvaavaksi paikaksi papilliselle siunausseremonialle, joka suoritetaan kolmen pyhiinvaellusjuhlan aikana. Juutalaiset juhlapäivät
Juutalaiset juhlapäivät noudattavat juutalaista kalenteria eivätkä siksi osu gregoriaanisessa kalenterissa vuoden tietyille päiville. Juutalaisille päivä alkaa auringon laskiessa, ja juhlaa edeltävän päivän ilta ("erev") lasketaan juhlaan kuuluvaksi.Toorassa säädettyihin juhliin liittyy roš hodešia lukuun ottamatta rajoituksia, jotka muistuttavat sapattiin liittyviä työnteon kieltoja. Toorassa säädettyinä juhlina rukoillaan ylimääräinen musaf-rukous, joka vastaa Toorassa mainittua ylimääräistä musaf-uhria. Israelin ulkopuolella näitä juhlia vietetään aina kaksi päivää, kun Israelissa kaikki muut paitsi roš hašana kestävät vain yhden päivän.Israelin valtion perustamisen jälkeen juutalaiset ovat ottaneet käyttöön joitakin uusia juhlapäiviä. Joulu Yhdysvalloissa
Yhdysvalloissa on arviolta 20 miljoonaa ei-kristittyä ihmistä, joista kaikki eivät vietä joulua. Tämän takia joululomaa kutsutaan kunnallisissa kouluissa talvilomaksi. Koska juutalaiset eivät vietä joulua, Yhdysvaltain juutalaisilla on ollut 1900-alusta lähtien perinne kokoontua kiinalaisiin ravintoloihin syömään. Juutalaiset syövät kiinalaisissa ravintoloissa, koska niissä ei käytetä maitotuotteita ja ne ovat usein auki myös jouluna. Länsimuuri
Sen jälkeen kun roomalaiset vuonna 135 kukistivat Bar Kokhban kapinan, juutalaiset karkotettiin Jerusalemista eikä heillä ollut sinne pääsyä. Eräät tiedot kuitenkin viittaavat siihen, että 100- ja 200-luvuilla jotkut Rooman keisarit kuitenkin sallivat heidän käydä rukoilemassa Öljymäellä ja joskus itse Temppelivuorellakin. Sen jälkeen kun Konstantinus I teki kristinuskosta valtionuskonnon, juutalaisten sallittiin käydä kaupungissa vain kerran vuodessa, Av-kuun 9. päivänä (Tiša be'av), muurilla valittamassa temppelin hävitystä. Vuonna 333 kirjoitettu pyhiinvaeltajien opas, "Itinerarium Burdigalense" viittaa siihen, että heidän rukouspaikkanaan todennäköisesti oli Morian vuoren Perustuskivi, "jolle juutalaiset tulevat joka vuosi ja pyhittävät sen, valittavat ja vaikeroivat, repivät vaatteensa ja sitten lähtevät." Näin he tekivät, koska Rooman keisarillisten määräysten mukaan juutalaiset eivät saaneet asua Jerusalemissa. Vain kerran vuodessa heidän sallittiin palata ja katkerasti valitella kansansa kohtaloa. Asiasta on säilynyt kirjallisia mainintoja kirkkoisä Gregorios Nazanzilaisen teoksessa sekä Hieronymuksen vuonna 392 kirjoittamassa kommentaarissa Sefanjan kirjaan. Saman vuosisadan kristillistä lähteistä ilmenee myös että juutalaiset kohtasivat suuria vaikeuksia ostaakseen oikeuden rukoilla länsimuurilla edes Av-kuun 9. päivää. Vuonna 425 Galilean juutalaiset anoivat kirjeiste Bysantin keisarinna Aelia Eudocialta lupaa rukoilla temppelin raunioille. Lupa myönnettiin, ja he saivat myös virallisesti oikeuden asettua jälleen asumaan Jerusalemiin. Toora
Juutalainen kalenterivuosi sisältää enimmillään 54 tavallista sapattia. Kun suuria juhlapyhiä osuu sapateiksi, korvaa juhlaa koskeva Tooran kappale tavallisen viikoittaisen parashan. Tällaisina vuosina ns. arkisapatteja on vähemmän ja niiden lukumäärään perustuen lyhyempiä parashoita voidaan yhdistää (esimerkiksi "Vajakhel-Pekudei"). Juutalainen keittiö
Ruoalla on juutalaisille paljon vertauskuvallista merkitystä. Esimerkiksi ruokapöytä on uhrialttarin vertauskuva, ja palmikoidut vehnäleivät ("hallat") ovat sen muistoksi, että Siinain autiomaassa sapattina satoi mannaa kaksin verroin. Sapatti onkin juutalaisille päivä, jolloin poiketaan arkiruoasta ja syödään esimerkiksi kalaa. Uutena vuotena nautittavat ruokalajit ovat tulevaisuuden, vuodenkierron ja hedelmällisyyden vertauskuvia. Maito ja hunaja symboloivat juutalaisille Israelin maata. Sapatti
Sapatti on juutalaisuuden tärkein rituaali ja ainoa, joka mainitaan kymmenessä käskyssä. Se on myös juutalaisten tärkein juhlapäivä, jopa tärkeämpi kuin jom kippur, sillä sapattina Tooraa kutsutaan lukemaan useampi seurakunnan jäsen kuin jom kippurina. Jom kippur
Jom kippurin vietto on säädetty Toorassa, kolmannessa Mooseksen kirjassa (3. Moos 23:27-31). Juhla kestää kaikkialla yhden päivän toisin kuin monet muut juutalaiset juhlat, joita vietetään Israelin ulkopuolella kaksi päivää. Pesah
Juutalaista pesahia vietetään Nisán-kuun 15. päivästä alkaen. Vuorokausi vaihtuu auringon laskiessa. Karitsa teurastetaan 14. päivänä. Nisan on juutalaisen kuukalenterin ensimmäinen kuukausi, ja sijoittuu kevätpäiväntasauksen tienoille. Kuukausi alkaa uudestakuusta. Kuukalenterin laskutavasta johtuu, että pesah on aina keväällä täydenkuun aikaan. Id al-Adha
Id al-Adha on (; myösʿĪd al-Kabīr; ʿĪd al-Qurbān; Kurban Bayram; Tobaski) on toinen islamilaisen kulttuurin pääjuhlista. Muslimit juhlivat sitä periaatteessa Mekkan lähellä Minān laaksossa pyhiinvaelluksen eli hajjin käännepisteen juhlana, kun pyhiinvaeltajat ovat laskeutuneet Arafatvuorelta, mutta siitä on tullut yleinen juhlapäivä kaikkialla muslimien keskuudessa. Juhla alkaa rukouksella auringon noustua 10. päivänä islamilaisen kalenterin viimeistä kuukautta eli dhu-l-hiddžaa, ja juhla jatkuu kolme seuraavaa päivää. Useissa maissa se on myös virallinen vapaapäivä. Juhlan alkamispäivä ja kesto vaihtelee hieman maasta toiseen. Pääsiäisen perinteet
Lampaan syömisellä on yhteyksiä juutalaisten pääsiäisperinteisiin ja Egyptin orjuudesta vapautumiseen, sekä vertauskuvana Kristuksen uhrautumiselle. Purim
Tapa naamioitua purimina esiintyi ensi kerran Italian juutalaisten keskuudessa, ja siihen vaikuttivat ilmeisesti roomalaiset karnevaalit. Italiasta naamiaiset levisivät, ja vaikka jotkut opettajat suhtautuivat tähänkin tapaan ankarasti, heistä ei piitattu. Sitä noudattavat yhä kaikki juutalaisten lahkot ja yhtä hyvin ei-uskonnolliset kuin uskonnollisetkin juutalaiset. Varsinkin Israelissa järjestetään purim-kulkueita, joissa harjoitetaan erilaisia hullutuksia. Pelastus (uskonto)
Toisin kuin myöhemmässä kristillisessä teologiassa, juutalaisuuden näkökulmasta Vanhan testamentin pelastuskäsitys ei ole hengellinen, tuonpuoleinen eikä individualistinen; pelastuksella tarkoitetaan pikemminkin Israelin kansan olemassaoloon ja hyvinvointiin kohdistuvien uhkien poistumista. Tärkeimpänä historiallisena pelastustapahtumana juutalaiset muistelevat Egyptin orjuudesta vapautumista, jota juhlitaan pääsiäisenä. Juutalainen kalenteri
Sitä mukaa kuin juutalaisia alkoi asua entistä kauempana Jerusalemista, kävi kuitenkin välttämättömäksi laatia kiinteät säännöt siitä, miten kalenteri laaditaan, kuinka monta päivää missäkin kuukaudessa on ja minä vuosina karkauskuukausi lisätään. Nykyiset säännöt kalenterin laatimisesta ja siitä, minä vuosina karkauskuukausi lisätään, merkitsi muistiin juutalainen tiedemies Hillel II vuonna 359. Juutalaisuus
Miespuolisen juutalaisen ensimmäinen velvollisuus toteutuu 8. päivänä syntymästä, jolloin Tooran käskyn mukaan suoritetaan "brit mila", ympärileikkaus eli sananmukaisesti "sanan liitto" merkiksi Israelin kansaan kuulumisesta. Tämä toimitus on yksi tärkeimmistä, ja sen puuttuminen katsotaan vakavaksi rikkeeksi; ympärileikkaamattomana kuollut juutalainen voidaan haudata juutalaisella hautausmaalla vain sen erityiseen osaan. Ympärileikkauksen yhteydessä poika saa nimen. Tyttölapselle annetaan nimi sapattijumalanpalveluksen yhteydessä: isä kutsutaan lukemaan Tooraa, lapselle luetaan erityinen siunaus ja hänelle annetaan nimi. Esterin kirja
Esterin kirja eli "Megila" on juutalaisen purim-juhlan perusta, ja sen koko teksti luetaan ääneen kahdesti juhlan aikana. Pääsiäinen
Juutalaisuudessa ei vietetä pääsiäistä. Siinä vietetään kylläkin keväällä Pesah-juhlaa Mooseksen aikaisen Egyptin orjuudesta vapaaksi pääsemisen muistoksi, mistä johtuu etymologisesti mahdollisesti myös sana pääsiäinen. Juutalaisten juhlan nimi on "pesah" ja siihen liittyvä "Happamattoman leivän juhla". Pesahin ajankohta ei ole sidoksissa kristilliseen pääsiäiseen, vaan se määräytyy juutalaisen kalenterin mukaan. Paratiisi
Juutalaiset luultavasti omaksuivat Babylonian vankeuden aikana 500-luvulla eaa. zarathustralaisuudesta käsityksensä kolmiosaisesta maailmasta: taivaasta, maasta paratiiseineen, ja alamaailmasta. Ensimmäisen Mooseksen kirjan tarinat heijastavat sumerilaisten kertomuksia. Siinä mainitaan paratiisin läpi virtaaviksi Tigris- ja Eufratjoet, jotka sijaitsevat todellisuudessa sumerien asuinseuduilla. Luomiskertomuksen paratiisi, Eedenin puutarha, on maan päällä mutta vaikeasti löydettävä, kuten sumerilaistenkin. Se on yhden suuren joen alkulähde, josta haarautuu neljä jokea: Tigris, Eufrates, Gihon ja Pishon. Eeden oli keidasmainen puutarha, jossa virtasi vesi, hedelmäpuut kukkivat ja suuret puut antoivat varjoa. Jumala vihastui luomiinsa Aadamiin ja Eevaan näiden syötyä Hyvän ja pahan tiedon puun hedelmiä ja karkotti heidät paratiisista vaikeuksien täyttämään maailmaan. Šema Israel
Šema Israel tai lyhyesti šema ( eli Kuule Israel) on juutalaisuuden tärkein rukous, jota pidetään myös juutalaisten uskontunnustuksena. Pääsiäismuna
Juutalaiseen pääsiäiseen kuuluvat kovaksikeitetyt munat uuden elämän symbolina, ja heidän arvellaan omaksuneen perinteen kenties muinaisten roomalaisten kevätjuhlista. Pääsiäinen
Kristinuskon pääsiäinen on vuosittainen juhla, jota vietetään Jeesuksen ylösnousemuksen juhlana. Ylösnousemus on Jeesuksen ja kristillisen uskon ydinkohtia, ja pääsiäinen on kristinuskon vanhin ja tärkein juhla vuodesta. Pääsiäistä edeltää useissa kirkoissa hiljainen viikko, jonka sisältö on Kristuksen kärsimyskertomuksessa, joka huipentuu pitkäperjantaihin, historialliseen Jeesuksen ristiinnaulitsemisen päivään. Varsinainen pääsiäinen alkaa pääsiäissunnuntaista, jolloin kristityt juhlivat Jeesuksen ylösnousemusta ja sitä seuraa toinen pääsiäispäivä. Nämä päivät ovat pyhäpäiviä Suomessa ja monessa muussa maassa. Juutalaiset juhlapäivät
Juutalaiset juhlapäivät juontavat juurensa usein Toorasta. Ne on lueteltu muun muassa kolmannessa Mooseksen kirjassa. Muita juhlapäiviä on myöhemmin lisätty uudempien juutalaisten historian merkkitapahtumien muistoksi. Šavuot
Šavuotia vietetään sivan-kuun kuudentena päivänä. Monissa juutalaisyhteisöissä Israelin ulkopuolella sitä vietetään kahden päivän ajan. Mämmi
Mämmi on makea suomalainen perinneruoka, jota syödään varsinkin pääsiäisen aikaan. Sen arvellaan juhlaruokana olevan juutalaisen happamattoman leivän vastine. Mämmi on imellytettyä puuroa, joka valmistetaan pääosin vedestä, ruismaltaasta ja ruisjauhosta. Tyypillisesti mukana on myös hieman suolaa ja pomeranssinkuorta tai hillottua appelsiininkuorta. Joissakin resepteissä on lisäksi siirappia. Beta Israel
Suuri valtaosa falašoista on juutalaisia. Pitkä eristys muista juutalaisista yhteisöistä on johtanut erilaisen uskonnon muodostumiseen. Falašat eivät esimerkiksi tunne Talmudia. Sen sijaan falašojen uskonto perustuu pitkälti "Oritiin" eli Tooraan. Falašoilla on omat rabbinsa. Falašat myös viettävät sapattia ja poikalapset ympärileikataan. Falašat viettävät juhlapäivää nimeltä "Sigd", jota ei vietetä muissa juutalaisissa yhteisöissä. Siinä juhlitaan juutalaisten paluuta karkotuksesta Babyloniasta. Länsimuuri
Palestiinalais­hallinnon viranomaiset ovat väittäneet, että juutalaiset alkoivat pitää muuria palvonta­paikkana vasta vuodesta 1917 lähtien, sen jälkeen kun Balfourin julistus oli annettu. Näin on väitetty muun muassa eräässä Palestiinalais­hallinnon tiedotus­ministeriön marraskuussa 2010 julkaisemassa virallisessa tiedotteessa. Šiva
Suruviikkoa eli "šivaa" viettävää juutalaista kutsutaan nimellä avel (surija). Suruviestin saapuessa sanotaan erityinen siunaus ja yllä oleva paita repäistään rikki hautajaisissa. Hautauksesta lähtien omaiset alkavat lukea kaddiš-rukousta vainajan muistolle. Suruviikon aikana ei tehdä töitä, peseydytä tai vaihdeta vaatteita, leikata hiuksia tai partaa eikä olla sukupuolikontakteissa. Suruviikon aikana ei myöskään käytetä sisätiloissa (sisä)kenkiä, kuten tavallisesti, vaan ollaan paljain jaloin tai sukkasiltaan. Ystävät ja omaiset käyvät päivittäin vierailulla surutalossa, jossa surijat eivät istuudu tuoleille, vaan matalille jakkaroille tai lattialle. Länsimuuri
Muuri on vanhastaan tunnettu ennen kaikkea paikkana, jossa juutalaiset valittavat temppelin hävitystä. Hävityksen muistoksi vuosittain av-kuun 9. päivänä, heinäkuun lopulla tai elokuun alussa, vietetän Tiša be'av -nimistä suru- ja paastopäivää. Joka vuosi kyseisenä päivänä Länsimuurille kokoontuu suuri joukko ihmisiä valittamaan temppelin tuhoa. Vuonna 2007 kävijöitä oli yli 100 000
Juutalaisten lain mukaan Länsimuurilla käytäessä on surtava temppelin lohdutonta tilaa ja repäistävä vaatteet. Yoel Sirkis (Bach) ohjeisti 1600-luvulla, että sen, joka näkee Daavidin rakentamassa Länsimuurissa olevat Armon portit, on lausuttava: "Hänen porttinsa ovat vajonneet maahan, hän on tuhonnut ja rikkonut salpansa, hänen kuninkaansa ja ruhtinaansa ovat kansauntien keskuudessa, hänen lakiaan ei enää ole, hänen profeettansa eivät saa mitään näkyjä Herralta." Hän jatkoi, että itse kaupunkikin oli sellaisessa rappion tilassa, että kun sitä lähestyttiin ympäröiviltä kukkuloilta, Länsimuuri oli heti näkyvissä. Nykyään monet posekit ovat sitä mieltä, ettei määräys vaatteiden repäisemisestä ole enää voimassa, koska Jerusalem on juutalaisten hallinnassa. Toiset ovat eri mieltä, koska itse Temppelivuori kuitenkin on islamilaisen waqfin hallinnassa ja että temppelin paikalla olevien moskeijoiden pitäisi herättää kärsimuksen tunteita. Vallitsevana tapana on repäistä vaatteet, jos muuria ei ole nähty 30 päivään, mutta sapattina tai juhlapäivinä niin ei välttämättä tehdä siinäkään tapauksessa. Donneal Epsteinin mukaan henkilön, joka ei ole 30 päivään nähnyt muuria, pitäisi lausua: "Pyhä temppelimme, joka oli kunniamme, jossa esi-isämme rukoilivat sinua, poltettiin ja kaikki ilomme tuhottiin. Nisán
Raamatun mukaan nisán on vuoden ensimmäinen kuukausi, josta vuosi alkaa. Nykyisin juutalaisen kalenterivuoden katsotaan kuitenkin alkavan syksyllä tišri-kuusta, jonka alussa vietetään roš hašana-juhlaa, juutalaisten uuttavuotta. Tämän laskutavan mukaan nisán on vuoden seitsemäs tai karkausvuosina kahdeksas kuukausi. Jerusalem
Koska käytössä on monta kalenteria, kristitty voi viettää joulua ja pääsiäistä kaksi kertaa vuodessa, sekä gregoriaanisen että juliaanisen kalenterin mukaan. Joulua Jerusalemissa vietetään kolme kertaa, mutta vain Jerusalemissa. Juliaanista kalenteria muutoin noudattavat armenialaiset ovat pyhiin paikkoihin liittyvistä erityissyistä ruvenneet viettämään joulua 19. tammikuuta, mikä on kaksi viikkoa myöhemmin kuin muilla idän kirkoilla. Näitä pyhiä ei juhlita ainoastaan sisätiloissa, vaan erilaiset tapahtumat ja kulkueet värittävät kaupunkikuvaa aika ajoin. Toora
Juutalaisessa synagogassa Tooran luvun vuotuinen sykli alkaa simhat Tora-juhlan aikana, jolloin luetaan 5. Mooseksen kirjan loppu ja aloitetaan heti uudelleen luomiskertomuksesta. Tooran teksti jakautuu 54 viikkojaksoon eli "parashaan" [פרשה]: Purim
Adar-kuun 13. päivänä vietetään toisinaan Esterin paastoa. Se ei ole alun perin osa purim-juhlaa. Paastossa muistetaan sitä, kuinka juutalaiset paastosivat kolme päivää ennen kuin Ester meni kuninkaan luokse pyytääkseen tätä pelastamaan juutalaiset. Kuninkaan luo luvatta menemisestä oli säädetty kuolemanrangaistus, ellei kuningas osoittaisi tulijaa valtikallaan. Näin kuitenkin tapahtui, ja Ester pääsi esittämään toivomuksensa Kserkseelle. Sukkot
Sukkotia seuraa välittömästi šemini atseret (שמיני עצרת). Perheet palaavat koteihinsa, ja synagogissa järjestetään erityisjumalanpalvelus, jossa rukoillaan sadetta seuraavaksi vuodeksi. Israelissa shemini atseret kestää päivän, ja sen jälkeen seuraa simhat Tora (שמחת תורה), Tooran ilojuhla. Joonan kirja
Juutalaisen kalenterin pyhimpänä päivänä, jom kippurina eli sovituspäivänä Joonan kirja luetaan synagogassa. Pääsiäinen
Juutalaisuudessa, joka on kristinuskoa edeltävä uskonto eikä tunnusta messiasta, ei vietetä pääsiäistä, mutta sen sijaan pesah-juhlaa Mooseksen aikaisen Egyptin orjuudesta vapaaksi pääsemisen muistoksi, mistä osittain johtuu myös sana pääsiäinen. Juutalaisten juhlan nimi on "pesah" ja siihen liittyvä "Happamattoman leivän juhla". Pesahin ajankohta ei ole sidoksissa kristilliseen pääsiäiseen, vaan se määräytyy juutalaisen kalenterin mukaan. Länsimuuri
Juutalaisuudessa Länsimuuria kunnioitetaan pyhän temppelin ainoana jäänteenä. Siitä on tullut juutalaisten pyhiinvaelluspaikka, koska kaikista paikoista, joissa heidän sallitaan käydä, se on lähimpänä kaikkein pyhintä paikkaa, Temppelivuorella sijaitsevaa Perustuskiveä ("Even ha-shetiya"), jonka ympärillä temppelin aikana sijaitsi Kaikkeinpyhin. Rabbiinisen mielipiteen mukaan juutalaiset eivät saa astua itse Temppelivuorelle, ja jos he niin tekevät, he syyllistyvät karethilla rangaistavaan syntiin. Jokseenkin kaikki historioitsijat ja arkeologit sekä jotkut rabbitkin uskovat, että kalliopaljastuma Kalliomoskeijassa on Perustuskivi, mutta toisten rabbien mukaan se sijaitsee suoraan vastapäätä Länsimurin näkyvissä olevaa osaa, El-kasin lähteen vieressä. Länsimuuri
Useimmat juutalaiset, sekä uskonnolliset että maallistuneet, pitävät muuria juutalais­kansan kannalta tärkeänä, koska se oli alun perin rakennettu tukemaan toista temppeliä. He pitävät Israelin vuonna 1967 suorittamaa valtausta historiallisena tapauksena, koska se palautti juutalaisten pääsyn alueelle 19 vuoden tauon jälkeen. Jotkut haredijuutalaiset ovat kuitenkin toista mieltä. Huomattavimpia ovat Satmarin hasidistisen dynastian kannattajat, jotka yhtyvät heidän suurrabbinsa Joel Teitelbaumin näkemyksiin. Teitelbaum ei käynyt muurilla vuoden 1967 valloituksen jälkeen, vaikka hän oli käynyt paikalla vieraillessaan Pyhällä Maalla 1920-luvulla. Länsimuuri
Muutamat juutalaiset kirjoittajat 900- ja 1000-luvuilta kertovat juutalaisten käyttäneen Länsimuuria hartauden harjoittamispaikkana. Ahimaaz ben Paltielin mukaan rabbi Samuel bel Paltiel (908-1010) rahoitti "Länsimuurin pyhäkön" öljyn. Amhma'asin kirjakäärö 1000-luvulta mainitseen lähellä Länsimuuria olleen synagogan. Benjamin Tudelalainen kirjoitti vuonna 1170: "Tämän paikan edessä on Länsimuuri, joka on yksi Kaikkein pyhimmän muureista. Tätä sanotaan Armon portiksi, ja tänne tulevat kaikki juutalaiset rukoilemaan muurin eteen ulkoilmassa." Tätä on pidetty varhaisimpana kirjallisena todisteena Länsimuurin käytöstä rukouspaikkana, mutta se perustui mahdollisesti väärinkäsitykseen. Armon portti eli Kultainen portti nimittäin sijaitsee Temppelivuoren itälaidalla, eikä ole selvää, tarkoittiko Benjamin sitä vai Länsimuuria, jota mahdollisesti jo sitäkin käytettiin tuolloin rukouspaikkana. Tiša be'av
Tiša be'av on juutalainen juhlapäivä, jota vietetään juutalaisessa kalenterissa heinä- tai elokuulle osuvan av-kuukauden yhdeksäntenä päivänä. Se on juutalaisen vuoden surullisin päivä. Tälle päivämäärälle osuvat eräät juutalaisen historian suurimmista onnettomuuksista:Myöhemmin on samana päivänä alettu muistella myös seuraavia juutalaisia kohdanneita onnettomuuksia, jotka tapahtuivat juutalaisen kalenterin mukaan samana päivänä vuodesta tai ainakin lähellä sitä:Lisäksi Neljännen Mooseksen kirjan mukaan israelilaiset joutuivat Jumalan määräyksestä vaeltamaan erämaassa 40 vuotta rangaistukseksi uskottomuudesta hänen käskyjään kohtaan. Vaikka Raamatussa ei tässä kohdin mitään päivämäärää mainitakaan, Talmudin mukaan Jumala määräsi näin juuri av-kuukauden 9. päivänä. Purim
Purim on hyvin iloinen juhla, jolloin on lupa pitää hauskaa. Purimin viettoon kuuluu Esterin kirjan lukeminen synagogassa kaksi kertaa sekä lahjojen antaminen köyhille. Sen jälkeen vietetään purim-juhlaa, jota varten pukeudutaan usein naamiaisasuihin. Purim ei ole yhtä tärkeä juhla kuin Tooran määrittelemät pyhäpäivät. Siksi työnteko on yleensä sallittu. Juudaksen polttaminen
Juudaksen polttaminen on pääsiäiseen liittyvä perinne erityisesti katolisessa ja ortodoksisessa kirkoissa. Perinnettä harjoitetaan muun muassa Kreikassa, Meksikossa, Brasiliassa, Espanjassa, Portugalissa ja jonkin verran myös muissa latinalaisissa maissa, sekä ainakin Liverpoolissa, Englannissa vielä 1900-luvun alussa. Perinteeseen kuuluu Juudas Iskariot-hahmon polttaminen pitkäperjantaina. Juudas oli Raamatun mukaan apostoli, joka petti Jeesuksen. Sukkot
Israelissa sukkot kestää seitsemän päivää, joista ensimmäinen on varsinainen juhlapäivä jumalanpalveluksineen. Israelin ulkopuolella juhlaa vietetään kahdeksan päivää. Sukkotin jälkeinen päivä on nimeltään šemini atseret, ja sen jälkeen juhlitaan Tooraa simhat Tora -juhlassa. Sukkot
Sukkotin aikana juutalaiset syövät ateriansa, viettävät aikaa ja jopa nukkuvat lehtimajoissa. Alun perin sukkot oli sadonkorjuujuhla. Sadonkorjuun aikaan maanviljelijät asuivat pienissä majoissa pelloillaan, jotta aikaa ei tuhlaantuisi kotimatkoihin. Lehtimaja muistuttaa juutalaisia myös niistä majoista, joissa israelilaiset asuivat 40-vuotisen erämaavaelluksen aikana. Sukkotina juhlitaan Jumalan huolenpitoa ja kiitetään maan sadosta. Se on iloinen juhla hiukan katumuspäivät päättäneen jom kippurin jälkeen. Shmita
Shmita () on juutalaisuuden Tooran määräämä seitsemän vuoden välein toistuva sapattivuosi, jota nykyaikainen ortodoksijuutalaisuus seuraa. Shmitan tärkeimmät määräykset ovat että "Israelin maiden" pitää jäädä viljelemättä ja vuoden lopussa velat annetaan anteeksi. Shmita toistuu juutalaisessa kalenterissa vuosina: 1951 (5712), 1958 (5719), 1965 (5726), 1972 (5733), 1979 (5740), 1986 (5747), 1993 (5754), 2000 (5761) ja 2007 (5768). Tuomas (apostoli)
On väitetty, että kristillisen perinteen valtalinja olisi vahingossa jakanut Juudas Kaksosen persoonan kahdeksi ja saanut yhdestä miehestä kaksi, sekä Juudaksen että Tuomaan. Opetuslasten luettelo niin Luukkaan 6. luvussa kuin Apostolien tekojen 1. luvussa käsittelee Juudas Jaakobin poikaa ja Tuomasta eri ihmisinä. Kristillinen kirkko seuraa yleensä tätä linjaa ja pitää näitä kahta eri henkilöinä. Tuomasta kunnioitetaan pyhimyksenä niin katolisessa kuin ortodoksisessa kirkossa. Katolisessa pyhimyskalenterissa hänen muistopäivänsä on vanhastaan ollut 21. joulukuuta. Sama päivä tunnetaan Suomessakin vanhana jouluun liittyvänä kansanomaisena merkkipäivänä, tuomaanpäivänä ja on nykyäänkin Tuomaan nimipäivä. Ennen vuotta 1774 se oli myös pyhäpäivä. Nykyään hänen muistopäivänsä katolisessa kirkossa on kuitenkin 3. heinäkuuta. Hänelle on omistettu muistopäiviä myös muissa kristillisissä kirkoissa. Saum
Saum () eli paasto on yksi islamin viidestä peruspilarista. Muslimit voivat paastota eri syistä ja eri ajankohtina, mutta pääsääntöisesti muslimit paastoavat Ramadanin pyhän kuukauden aikana. Paaston aikana muslimien tulee välttää syömistä, juomista, tupakoimista ja seksuaalista kanssakäyntiä vaimon ja miehen välillä aamunkoiton (fajr) ja auringonlaskun (maghrib) välisenä aikana. Auringon laskiessa perheet kokoontuvat usein syömään yhdessä. Paaston aikana kukaan ei syö julkisesti, joten ravintolat ja ruokakaupat pysyvät usein kiinni tai ovat auki vain vähän aikaa päivässä. Lauantai
Juutalaiset, adventistit sekä monet kirkkokuntiin kuulumattomat kristinuskoiset ihmiset viettävät lauantaisin sapattia. Sapatti alkaa perjantaina auringon laskiessa ja päättyy lauantaina auringon laskiessa. Useimmilla muilla kristityillä viikoittainen pyhäpäivä on sunnuntai. Pyhän Davidin päivä
Muistopäivän perinteisiin kuuluu kansallislaulujen laulaminen, perinteisen walesilaisen kakun syöminen ja naisilla kansallispuvun käyttö. Purjojen tai narsissien käyttäminen koristeena rintapielessä on tavallista. Purjon alkuperästä Walesin tunnuksena on monta tarinaa. Tavallisimman version mukaan Pyhä David kehotti walesilaisia sotilaita laittamaan kypäräänsä tunnukseksi purjon, jotta omat erottuisivat paremmin vihollisista sakseja vastaan käydyssä taistelussa. Judas Maccabeus
Juutalaiset viettävät vuosittain temppelin vihkimisen juhlaa eli hanukkaa saman kapinan muistoksi, joka on ollut aiheena myös Händelin oratorioon "Judas Maccabaeus". Sen vuoksi teos onkin tullut suosituksi myös juutalaisten keskuudessa ja yhdistetty erityisesti hanukkaan. Aharon Ashman laati sen tekstistä vuonna 1932 makkabilaiskisoja varten hepreankielisen käännöksen, joka on tullut suosituksi Israelissa. Lisäksi israelilainen lastenrunoilija ja -kirjailija Levin Kipnis on kirjoittanut laulun "See, the Conqu’ring Hero Comes" sävelmällä laulettavan hanukkaan liittyvän lastenlaulun "Hava Narima", joka ei ole alkutekstin käännös. Perjantai
Perjantai (lyhenne pe tai perj.) on SFS-EN 28601-standardin mukaan viikon viides päivä ja tavallisimmin viikon viimeinen työpäivä. (Lauantai on viikon viimeinen arkipäivä.) Torstai on perjantaita ennen ja lauantai sen jälkeen. Perjantai on muslimien pyhäpäivä.
Perjantai on yhdessä lauantain kanssa päivä, jolloin on tapana viettää muita viikonpäiviä useammin juhlia ja käydä erilaisissa vapaa-ajan vietoissa kuten elokuvissa, teatterissa ja ravintolassa. Monet voivat valvoa huoletta perjantaina ja lauantaina tavallista pidempään, koska seuraava päivä on monissa ammateissa ja koulussa vapaapäivä. Perjantai on myös tavallisin juhlien pitopäivä. Länsimuuri
Vaikka alue on juutalaisten pyhä paikka, se on samalla julkinen kaupunkiaukio, jonne kaikilla on vapaa pääsy uskonnosta riippumatta. Muurin edustalla on kuitenkin pää peitettävä. Sapattina alueella on valokuvaus kielletty. Alueelle on kuljettava metallin­paljastimen läpi. Jeesuksen elämän kronologia
Juutalainen kalenteri oli yhdistetty aurinko- ja kuukalenteri, "lunisolaarinen kalenteri", jossa kuukaudet alkoivat aina uuttakuuta seuraavana päivänä. Määrävälein lisättiin vuoteen kolmastoista kuukausi, jotta kalenterikuukaudet sattuisivat aina suunnilleen samaan vuodenaikaan. Niinpä pääsiäisaatto, 14. nisan-kuuta, oli kevätpäiväntasausta seuranneen täydenkuun aikaan. On myös huomattava, että juutalaisten vuorokausi vaihtuu auringon laskiessa. Juutalaisten sapatti kestää meidän ajanlaskumme mukaan perjantai-illasta lauantai-iltaan. Tällöin kaikenlaisen työn tekeminen on tiukasti säädeltyä. Vuorokauden vaihtuminen tapahtuu noin kello 18 paikkeilla. Juutalaisten viikon ensimmäinen päivä vastaa meidän sunnuntaitamme, joka heillä alkaa siis lauantai-illan auringonlaskusta. Länsimuuri
Nimeä Länsimuuri käytetään tavallisemmin suppeammassa merkityksessä tarkoittamaan sitä osaa muurista, jonka edessä juutalaiset perinteisesti rukoilevat. Sitä sanotaan myös "Valitus­muuriksi", mikä viittaa juutalaisten tapaan itkeä paikalla temppelien tuhoa. Jerusalemin ollessa kristittyjen, ensin Rooman, myöhemmin Bysantin hallinnassa noin vuosina 324–638), juutalaisilla ei ollut lainkaan pääsyä Jerusalemiin paitsi vuosittain temppelin hävityksen muistopäivänä ("tiša be'av"), jolloin he valittivat pyhillä paikoillaan. Bar mitsva
Bar mitsva ( (), käytetään myös translitteraatiota "bar mitzva") on juutalainen juhla ja siirtymäriitti, jota vietetään, kun juutalainen poika saavuttaa 13 vuoden iän ja hän tulee uskonnollisesti täysi-ikäiseksi. Tytöille vastaava juhla järjestetään jo 12-vuotiaana ja on nimeltään bat mitsva (בת מצוה). Seremoniassa pojasta tulee "bar mitsva" (’lain poika’ tai ’käskyn poika’), tytöstä vastaavasti "bat mitsva" (’lain tytär’ tai ’käskyn tytär’). Ester
Raamatun mukaan Ester oli Persian kuninkaan Ahasveroksen puoliso, joka onnistui pelastamaan juutalaiset hoviherra Hamanin suunnittelemalta juutalaisten kansanmurhalta. Juutalaiset viettävät vuosittain purim-juhlaa Esterin kirjassa kuvattujen tapahtumien muistoksi. Häät
Juutalaisten häätavat eroavat toisistaan eri maissa, sillä juutalaisia asuu eri puolilla maailmaa ja he edustavat erilaisia suuntauksia. Osa rituaaleista esiintyy kaikissa suuntauksissa. Rabbi lukee aluksi rukouksen ja siunaa sen jälkeen kihlauksen. Hääpari maistaa viiniä, joka symboloi pyhitystä. Sulhanen pujottaa morsiamen sormeen sormuksen ja lausuu hepreaksi siihen liittyvän tekstin. Hääseremonian lopuksi sulhanen polkee rikki kankaaseen kiedotun lasin, ja seremonian jälkeen häävieraat toivottavat hääparille onnea. Ortodoksijuutalaisessa seremoniassa luetaan ja allekirjoitetaan avioliittosopimus. Mahzor
Mahzor () on juutalaisten suurina juhlapäivinä jom kippurina ja roš hašanana käyttämä rukouskirja. Mahzor on erikoistunut muoto "siddurista", juutalaisten perusrukouskirjasta. Pesah
Pesah tai pesach () eli pääsiäinen on juutalainen juhla, jolloin muistellaan "exodusta", israelilaisten vapautumista Egyptin orjuudesta. Pesahin vietto alkaa nisan-kuun neljännentoista päivän iltana. Adventismi
Vanhan Testamentin ajan juutalaiset ja alkuseurakunta viettivät lepo- ja pyhäpäivänään viikon seitsemättä päivää, sapattia, joka sijoittuu Suomen nykyisessä kalenterissa perjantain auringonlaskun ja lauantain auringonlaskun väliin. Kirkkohistorioitsijat (mm. Sozomen) kirjoittavat, että vielä 400-luvulla suuri osa seurakunnista vietti lepo- ja pyhäpäivänään sapattia. Jerusalem
Koska Jerusalemin jako aiheutti aikoinaan sen, etteivät juutalaiset päässeet vanhaankaupunkiin, missä sijaitsi heidän pyhin paikkansa Itkumuuri, ihmiset tuohon aikaan kiipesivät Siionin­vuorelle edes nähdäkseen Itkumuurin, mutta vuori ei ollut tarpeeksi korkea, joten muuri ei näkynyt sieltä. Kun vuonna 1967 alkanut kuuden päivän sota pyyhki pois kaupunkia 20 vuotta jakaneen rajalinjan ja Jerusalem oli jälleen yhdistynyt kaupunki, betonimuurit, hiekkasäkit ja raja-aidat katosivat, ja ihmiset saivat liikkua kaupungissa vapaasti. Ihmisiä virtasi Temppelivuorelle, vanhankaupungin basaareihin ja Itkumuurille. Itä-Jerusalemin palestiinalaiset tutustuivat kaupungin israelilaiseen osaan. Uskottiin konfliktien laukeavan. Se, että israelilaiset olivat julistaneet Jerusalemin jakamattomaksi pääkaupungikseen, ei miellyttänyt palestiinalaisia, kuten ei sekään, että Itä-Jerusalemista ympäristöalueineen oli tullut Israelin hallitsemia alueita. Ihmiset, jotka olivat sodan takia 1947–1948 paenneet kaupungin läntisistä osista, joutuivat nyt näkemään, että heidän aiemmissa kodeissaan asui israelilaisia. Israelilaiset taas saivat nähdä, miten heidän 1948 asuttamansa vanhankaupungin juutalainen kortteli oli lähes täysin hävitetty ja Öljy­mäen noin 2000 vuotta vanha hautausmaa monin osin häväisty. Itsemurhaterroristien iskut ovat luoneet vahvemmat raja-aidat juutalaisten ja palestiinalaisten välille kuin mitkään fyysiset esteet voisivat tehdä. Ramadan
Ramadan () on islamilaisen hijra-kalenterin yhdeksäs kuukausi. Sen näkyvin tapahtuma on koko tämän kuukauden kestävä uskonnollinen paasto, "saum", jonka aikana terveet aikuiset muslimit syövät ja juovat vettä vain auringonlaskun ja aamuhämärän välisenä aikana. Tämä perustuu Koraaniin (2:187): "... syökää ja juokaa aamuhämäriin asti, kunnes vaalea lanka selvästi erottuu mustasta. Mutta sitten noudattakaa tarkoin paastoa yön tuloon saakka". Myös juominen, tupakointi, kiroilu, itsetyydytys ja seksuaalinen kanssakäyminen ovat valoisaan aikaan kiellettyjä. Ramadanin aikana muslimit työskentelevät yleensä vain aamupäivisin. Paaston päätyttyä vietetään seuraavan, šawwal-kuun kolmena ensimmäisenä päivänä id al-Fitr -juhlaa. Tu bišvat
Tu bišvat () eli puiden uusivuosi (ראש השנה לאילנות) on juutalainen juhla. Se on yksi Mišnassa mainituista neljästä juutalaisten uudenvuoden juhlasta. Nimi tulee juhlan päivämäärästä: sitä vietetään 15. päivänä (15 = ט"ו, "tu") ševat-kuuta (שבט). Juutalaiset
Juutalainen taide on perinteisesti ollut käyttötaidetta synagogiin ja uskonnollisten velvollisuuksien suorittamiseen. Hopeasta on valmistettu monenlaisia rituaaliesineitä. Yleisimpiä juutalaisia koristeaiheita ovat menora-kynttilänjalka, Salomon temppelin pylväät, laintaulut, kruunu ja rukoustekstit. Juutalaisuudessa kielletään kuvainpalvonta, ja ihmisten kuviin onkin juutalaisuudessa suhtauduttu ajoittain kielteisesti, etenkin islamilaisissa maissa. Eläinten kuvat ovat olleet yleensä ihmisenkuvia sallitumpia esimerkiksi synagogien koristeena. Taidetta taiteen vuoksi juutalaiset alkoivat tehdä vasta 1800-luvulta lähtien. Tunnetuimpia varhaisia juutalaistaiteilijoita olivat esimerkiksi Moritz Oppenheim, Camille Pissarro ja Marc Chagall; uudemmista voi mainita esimerkiksi Mark Rothkon. 1900-luvulla juutalaisten taiteilijoiden määrä lisääntyi huomattavasti niin Länsi-Euroopassa kuin Yhdysvalloissakin. Heitä kuului kaikkiin taidesuuntauksiin, mutta heidän töistään ei ole löydettävissä yhteistä juutalaista linjaa. Suomen tunnetuimpia juutalaisia taiteilijoita ovat Sam Vanni ja Rafael Wardi. Sukkot
Sukkot on šavuotin ja pesahin ohella yksi Toorassa säädetyistä vuotuisista pyhiinvaellusjuhlista, "šaloš regalim". Termin alkuperä on heprean sana "regel", joka tarkoittaa jalkaa. Kysymyksessä ovat kolme juhlaa, jolloin juutalaisten tulisi vaeltaa Jerusalemin temppeliin erityisiä juhlamenoja varten. Pesah
Juutalaisen kalenterin nisán-kuun 14. päivän iltaan mennessä on juutalainen koti puhdistettava kaikista jauhotuotteista, koska niissä saattaisi olla hapatetta ("hamets"). Leipä, leivonnaiset, pastatuotteet, jauhot ja leivänmurut on hävitettävä tai lahjoitettava ei-juutalaisille. Iljan Praasniekka
Iljan praasniekkaa vietetään joka vuosi 20. heinäkuuta. Praasniekka alkaa jo 19. heinäkuuta vigilialla. 20. heinäkuuta on juhlaliturgia, jonka yhteydessä kirkkoväki matkaa ristisaatossa järven rantaan. Järven rannassa toimitetaan vedenpyhitys, eli pappi siunaa järven veden. Liturgian jälkeen on kirkonmäellä yleinen kansanjuhla. Loppiainen
Luterilaisessa, katolisessa ja anglikaanisissa kirkoissa sekä muissa länsimaisissa kirkoissa, jotka noudattavat kirkkovuoden kalenteria, loppiaista vietetään varhaisella keskiajalla muodostuneen perinteen mukaisesti itämaan tietäjien Betlehemiin saapumisen muistopäivänä. Monissa maissa sitä nimitetäänkin "kolmen kuninkaan juhlaksi". Se on omistettu myös lähetystyölle. Kirsikkapuisto (Helsinki)
Hanamia (花見, japania, "kukkien katseleminen") vietettiin kirsikkapuistossa hiekkakentällä äitienpäivänä, vuonna 2009 sunnuntaina 10. toukokuuta. Vuonna 2008 ohjelmaan kuului: Parapara -tanssiesityksiä, Bon Odori -yhteistanssia, Ikebanaa, Haikurunoja ja Origamia sekä Teetaidetta. Myynnissä oli japanilaisia herkkuja. Hanami on Japanin merkittävin vuotuinen kansanjuhla, jonka vietto vaihtelee vuosittain sääolojen mukaan. Hanamia vietetään silloin kun kirsikkapuut kukkivat. Japanilaiset rakastavat kirsikankukkia ja odottavat niiden puhkeamista keväisin. Nyt Suomessa asuvat japanilaiset haluavat jakaa tämän kulttuurinsa suomalaisten kanssa puistossa, jonka puut he ovat itse lahjoittaneet. Juutalainen keittiö
Pääsiäisateria "seder" on juutalaisille erityisen tärkeä ateria. Pääsiäisviikolla juutalaiset eivät syö hapatetusta taikinasta tehtyä leipää ("homets") vaan vain happamatonta vehnästä valmistettua "matsaa". Länsimuuri
Koska Länsimuuri liittyy Temppelivuoreen, sitä pitävät pyhänä paikkana sekä juutalaiset että myös kristityt ja muslimit. Kun itse Temppelivuori on muslimien hallussa, Länsimuuri on pyhin paikka, jossa juutalaisten sallitaan rukoilla, vaikka heidän uskonsa mukaan kaikkein pyhin paikka maan päällä ei olekaan itse muuri vaan sen takana oleva temppelialue. Juutalaisuus
Avioliitto on juutalaisen elämän, tulevien sukupolvien ja koko juutalaisen kansan perusta. Juutalaisuus suhtautuu hyvin kielteisesti seka-avioliittoihin. Tärkeää on äidin juutalaisuus, koska juutalainen identiteetti ja juutalaiskansaan kuuluminen periytyvät nimenomaan äidiltä. Juutalainen pari vihitään "chupan" eli vihkikatoksen alla yhteisasumisen vertauskuvana. Puolisot allekirjoittavat avioliittosopimuksen, "ketubban", juovat yhdessä pikarillisen viiniä, jonka jälkeen sulhanen rikkoo lasin Jerusalemin temppelin muistoksi. Mikäli avioliitto purkautuu, tarvitaan siihen rabbiinituomioistuimen eli "bet dinin" vahvistama avioero, "get". Jerusalem
Jerusalemin päivää eli Jom Jerušalajimia vietetään kuuden päivän sodan tuloksena tapahtuneen Itä-Jerusalemin yhdistämisen muistoksi ijar-kuun 28. päivänä. Jotkut haredijuutalaiset eivät vietä juhlaa lainkaan, koska eivät tunnusta Israelin valtiota. Kiddush
Kiddush (hepreaksi קידוש‎) on juutalainen rukous, joka lausutaan sapattina ja juhlapyhinä viinille. Sana kiddush tarkoittaa pyhittämistä. Kiddush lausutaan sekä illalla päivällisen aluksi että päivällä lounaan aluksi. Sanalla kiddush voidaan tarkoittaa myös aamujumalanpalveluksen jälkeistä pientä ateriaa. Kiddush liitetään juutalaisuudessa Tooran käskyyn muistaa sapatti. Jom hazikaron
Kaatuneiden muistopäivää seuraa ijar-kuun viidentenä päivänä vietettävä Israelin itsenäisyyspäivä jom ha'atsma'ut. Molemmat juhlat siirretään päivää aikaisemmaksi, mikäli kuun viides päivä osuu sapatiksi. Päivää vietetään juhlavien seremonioiden merkeissä. Juhla alkaa edellisenä iltana kello kahdeksan minuutin kestävällä sireeniäänimerkillä, sillä juutalaisessa kalenterijärjestelmässä vuorokausi alkaa auringon laskiessa. Sireenin soiton aikana useimmat israelilaiset seisovat hiljaa osoittaen näin kunnioitustaan. Virallinen päivän aloittava seremonia tapahtuu Länsimuurilla, ja Israelin lippu lasketaan puolitankoon. Jeesuksen elämän kronologia
Juutalaisten pääsiäinen ja samassa yhteydessä oleva happamattoman leivän juhla kestää seitsemän päivää (Israelin ulkopuolella kahdeksan), nisan-kuun 14. päivän auringonlaskusta nisan-kuun 21. päivän auringonlaskuun. Pääsiäiskertomuksien tutkimuksen kannalta on välttämätöntä huomioida myös juutalaisen lain ja tapojen vaatimukset evankeliumien tapahtumien historiallista uskottavuutta analysoitaessa. Esimerkiksi pääsiäislammas oli teurastettava nisan-kuun päivänä, jota seuraava päivä (nisan-kuun 15. päivä) on juhlasapatti. Tällöin viikkosapatin tavoin kaikenlainen työn tekeminen on tiukasti säädeltyä. Edellä mainittuja sääntöjä noudattaen on mahdollista yrittää määritellä, mikä on Jeesuksen kuolinpäivä kunkin evankeliumin mukaan. Thelema
Theleman juhlapäiviä ovat päiväntasausten ja päivänseisausten lisäksi "Juhla Profeetan ja hänen Morsionsa ensi yölle" (The Feast for the First Night of the Prophet and His Bride) elokuun kahdentenatoista, "Juhla Lain Kirjan kirjoittamisen kolmelle päivälle" (The Feast for the Three Days of the Writing of the Book of the Law) 8. – 10. huhtikuuta, sekä "Juhla Ylimmälle Rituaalille" (The Feast for the Supreme Ritual), jolloin kutsutaan Horusta ja joka on thelemiittien uudenvuodenjuhla, maaliskuun 20. päivänä. Tasauksista kevätpäiväntasaus on merkittävin. Roš hašana
Roš hašana (, vuoden alku) on juutalaisten uudenvuoden juhla. Sitä vietetään tišri-kuun ensimmäisenä ja toisena päivänä. Roš hašana aloittaa kymmenen katumuspäivän jakson, joka päättyy jom kippuriin. Jom kippur
Juutalaisen tavan mukaan päivä alkaa ja päättyy auringon laskiessa. Iltapäivällä ennen jom kippurin ja paaston alkamista syödään "se'udat mafseket"-ateria (verbistä 'lehafsik'=päättää, lopettaa) jonka jälkeen ei enää syödä mitään. Itse jom kippur vietetään usein paljolti synagogassa rukoillen. Jom kippuria viettävät usein myös ei-uskovat juutalaiset, jotka eivät muuten noudata perinteitä.