Mitä kubismi on?
Kubismi
Kubistisessa taiteessa esineet hajotetaan, analysoidaan ja kootaan uudelleen pelkistyneessä muodossa. Taiteilija kuvaa aiheen yhden kiinteän näkökulman sijasta samanaikaisesti monesta kulmasta yrittäessään esittää sen mahdollisimman täydellisesti. Usein tahojen tai tasojen pinnat leikkaavat toisensa kulmissa, joissa ei voi havaita syvyyttä. Tausta ja esineet tai hahmo tunkeutuvat toisiinsa luoden moniselitteisen onton tilan, joka on ominaista kubismille. Kubismi
Kubismi on pääasiassa maalaustaiteen ja kuvanveiston, sekä joissakin maissa taideteollisuuden ja arkkitehtuurin suuntaus 1900-luvun alussa. Nimeä käytettiin aluksi ironisena kommenttina.
Kvanttivahvistinasema
Kvanttivahvistinasema (lyhennettynä kvanttivahvistin) on yksi kvanttikryptografian orastavista teknologioista. Ongelmana nykyisissä kuituoptisissa kaapeliverkoissa joissa pyritään käyttämään kubitteja on, että niissä käytetään vahvistimia noin 30 km välein. Kvanttisignaalin vahvistaminen edellyttää mittaamista ja väistämättä myös sen tilan häirintää. Tällöin kubitin ominaisuudet tuhotuvat. Ruusuristiläisyys
Myöhempien aikojen ruusuristiläisyyttä pidetään kristinuskon symboliikasta vaikutteita ammentavana esoteerisena liikkeenä, johon on sekoittunut alkemian, hermetismin, gnostilaisuuden, uusplatonismin ja kristillisen kabbalan aineksia. Yleisesti esoteerikot ovat pitäneet itseään kristittyinä. Vasta 1800-luvun lopulta lähtien esoteeriset liikkeet ovat alkaneet esiintyä kristinuskolle vaihtoehtoisina liikkeinä Ruusuristiläisyyttä voidaan verrata muun muassa vapaamuurariuteen ja teosofiaan. Näiden kaikkien suuntien edustajat sanovat tavoittelevansa salaista jumalviisautta muinaisten jumalaistarujen, ajatussuuntauksien ja uskontojen avulla. Determinismi
Determinismi pohjautuu pääasiassa syy-seuraus -suhteeseen eli kausaliteettiin. Kausaliteetilla tarkoitetaan kahden ilmiön suhdetta, jossa ensimmäinen aiheuttaa toisen. Sitä pidetään yleisesti pätevänä arkiajattelussa ja enimmäkseen myös fysiikassa. Newtonilaisen mekaniikan mukaisesti on ajateltu, että jos kahteen täysin samanlaiseen kappaleeseen vaikuttavat täysin samanlaiset voimat, ne käyttäytyvät samalla tavalla. Klassista mekaniikkaa onkin pidetty yhtenä suurimmista determinismin auktoriteeteista, vaikka Newton itse ei uskonutkaan determinismiin. David Humen kuuluisa kausaalisuuden kritiikki ei varsinaisesti koske kausaalisuuden olemassaoloa vaan väitettä, että voisimme johtaa kausaalisuuden järjestämme. Futurismi
Futurismi on 1900-luvun alussa Italiassa syntynyt taidesuuntaus ja liike kuvataiteessa ja kirjallisuudessa. Se halveksi kaikkea vanhaa ja perinteistä ja ihannoi kaikkea modernia, esimerkiksi koneita, tekniikkaa, vauhtia ja sotaa. Se oli kapinaa "Belle époquea" vastaan. Vsevolod Meyerhold
Konstruktivismi ja kubismi olivat kuvataiteissa voimakkaassa nousussa. Konstruktivismi vaikutti jo Aamuruskon näyttämökuvaan. Meyerhold julisti, ettei näyttämökuvan tarvitse kuvata mitään. Näyttämökuvan tehtävänä on organisoida näyttämötila. Siitä täytyy muodostua näyttelijälle tarkoituksenmukainen työpaikka. Kubismi
Estetiikan ja taiteen filosofian dosentti Irmeli Hautamäki on arvioinut, että Einsteinin suhteellisuusteorian vaikutus kubistien muotokieleen on ollut ilmeinen. Heitä kiehtoi hypoteesi henkilöstä, joka valonnopeudella liikkuessaan näkisi maailman samanaikaisesti ylhäältä, alhaalta, sivuilta, edestä ja takaa. Edelleen kolmiulotteiset kappaleet muuttuisivat suhteellisuusteorian mukaan vauhdissa litteiksi ja värit häviäisivät. Kubismin perustan laskijoista Braquen ja Picasson tiedetään monien muiden intellektuellien tapaan lukeneen populaareja esityksiä suhteellisuusteoriasta. Osmo Kivinen
Filosofinen ja metodologinen tutkimustyö on kohdistunut esimerkiksi Pierre Bourdieun kenttä ja habitus -ajatteluun. Keskeinen tutkimuksen kohde on klassinen amerikkalainen pragmatismi, erityisesti John Deweyn toiminnanteoria habit-käsitteineen. Bourdieun ja pragmatismin pohjalta Kivinen on kehitellyt metodologista relationalismia. Minimalismi
Minimalismi (engl. "Minimal Art" tai "Minimalism") on abstraktin taiteen suuntaus muun muassa kuvataiteessa, muotoilussa, arkkitehtuurissa, musiikissa ja elokuvassa, jossa pyritään keskittymään kaikkein olennaisimpaan ja karsimaan ilmaisu turhista rönsyistä. Cubiculum
Cubiculum (latinan sanasta "cubo" "maata, maata pöydän ääressä, aterioida") tarkoittaa roomalaisen yksityistalon makuuhuonetta. Tilan keskeinen funktio on nukkuminen, mikä merkitys sillä on yhä moderneissakin teksteissä. Myöhäisantiikissa sillä on lisäksi kuvaannollista merkitystä. Tila on yksityisyyttä tarjoava rauhallinen, pimeä ja suljettava tila. Siellä vastaanotettiin ystäviä ja hoidettiin yksityisasioita, ja pääsy sinne oli yleensä kutsusta. Kommunismi
Poliittisena aatejärjestelmänä marxismi perustettiin vaihtoehtona liberalismille sekä konservatismille, jotka olivat hallinneet länsimaista kulttuuria niin sanotulla modernilla aikakaudella. Marxilaisuus kansainvälisen kommunistisen liikkeen muodossa on myös ollut länsimaisen kapitalismin päävastustaja ainakin vuosina 1917–1991. Fundamentalismi
Fundamentalismi (latinan sanasta "fundamentum" ’perustus, pohja’) on etenkin uskontoon liittyvä ideologia, jossa pyritään palaamaan johonkin alkuperäiseen väittämään ja näkemykseen sekä oikaisemaan sellaiset uudemmat piirteet, joiden katsotaan hämärtävän totuutta. Alkuperältään fundamentalismi on 1900-luvun alussa syntynyt pohjoisamerikkalainen kristillinen protestanttinen liike, joka korostaa Raamatun sanatarkkaa erehtymättömyyttä. Nykyisin fundamentalismia tunnistetaan myös muihin uskontoihin kuin kristinuskoon pohjaavista liikkeistä, kuten islamista, juutalaisuudesta, hindulaisuudesta ja buddhalaisuudesta. Yleisemmällä tasolla fundamentalistinen raamatuntulkinta tarkoittaa niin ikään Raamatun erehtymättömänä pitämistä. Wäinö Aaltonen
Kubistiset liiketutkielmat ja modernit tasomuodoista koostuvat sommitelmat syntyivät Aaltosen 1923 Italiaan tekemän matkan jälkeen. Saksan kautta kulkeneella matkalla hän tutustui Italian futuristeihin ja hankki paljon modernia taidetta käsittelevää kirjallisuutta. Hän oli soveltanut kubismia maalauksissaan jo vuodesta 1914 lähtien. Kubistisia sävyjä on muun muassa kullattua puuta olevassa "Musica"-pääveistoksessa vuodelta 1926. Sen pohjana oli Tampereen Aleksis Kivi -kilpailua varten tehty, myös kullattu ja kubistishenkinen "Futuri", jossa Kivi oli uppoutunut viulun säveliin. Kubaani
Kubaani (CH) on synteettinen hiilivety ja kuuluu prismaaneihin. Kubaanimolekyyli on rakentunut kahdeksasta hiiliatomista, josta jokainen on muodostanut sidoksen kolmen muun hiiliatomin kanssa ja on syntynyt rakenne, joka on kuutio. Jokaiseen hiiliatomiin on lisäksi liittynyt yksi vetyatomi. Huoneen lämmössä kubaani on kidemäinen kiinteä aine. Ensimmäisen kerran kubaania syntetisoi Philip Eaton Chicagon yliopistossa vuonna 1964. Ennen synteesiä tutkivat uskoivat, että hiilestä rakentuvat kuutionmuotoiset molekyylit olivat ainoastaan teoriaa. Kubaanin pysyvyyttä epäiltiin myös, koska molekyylissä on hiilten välillä poikkeuksellisen suuret sidoskulmat. Molekyyli osoittautui kuitenkin melko stabiiliksi niin ilmassa kuin vedessäkin. Alaston laskeutuu portaita
Duchamp oli tätä ennen jo ehtinyt kokeilemaan taiteessaan useita moderneja tyylisuuntia. Vuonna 1911 hän alkoi lähentyä kubismia, mutta piti sitä liian mielikuvituksettomana ja kaavamaisena lähestymistapana, ja alkoi taiteilijaystäviensä kanssa etsiä uutta tyyliä. "Alaston laskeutuu portaita" -maalauksen innoittajiksi on arveltu muun muassa Étienne-Jules Mareyn ja Eadweard Muybridgen kuuluisia liikettä kuvaavia valokuvasarjoja. Suorana innoittajana on saattanut olla Muybridgen vuonna 1887 julkaisemaan "Animal Locomotion" -kirjaan sisältynyt 24-osainen kuvasarja, joka esitti portaita laskeutuvaa alastonta naista. Kubismi
Radikaalia kubistista muotoilua sovellettiin mm. astioihin, huonekaluihin ja typografiaan. Arkkitehtuurissa suunniteltiin monenlaisia rakennuksia huviloista toimistorakennuksiin. Tšekkiläiseen kubismiin voi tutustua kubistisessa rakennuksessa, joka on Prahan Kansallisgallerian ylläpitämä "Tšekkiläisen kubismin museo" Mustan Jumalanäidin talossa Celetná-kadun ja Ovocný trhin (Hedelmätorin) kulmassa Prahan vanhassakaupungissa. Kubitti
Kubitti ( eli "quantum bit" ’kvanttibitti’) on kvanttitietokoneen bitti. Vortisismi
Vortisismin piiriin kuului paitsi maalaustaide, piirrostaide ja taidegrafiikka, myös kuvanveisto ja valokuvaus. Suuntaus esiteltiin Wyndham Lewisin "Blast"-lehden ensimmäisen numeron manifestissa vuoden 1914 heinäkuussa. Liikkeen synnyssä oli mukana Lewisin lisäksi myös muita Rebel Art Centren jäseniä. Lewis näki vortisismin itsenäiseksi vaihtoehdoksi kubismille, futurismille ja ekspressionismille. Hänen mukaansa vortisistit pyrkivät pyyhkimään Britanniasta kaikki viktoriaanisen ajan jäljet ja vapauttamaan maan sen lannistavasta menneisyyden perinteestä. Termi "vortisismi" oli runoilija Ezra Poundin keksimä: hän julisti vorteksin (pyörteen) maksimaalisen energian pisteeksi ja suurimman tehokkuuden edustajaksi. Vortisistit halusivat asettaa koneajan työnsä keskiöön, ja Blastin manifesto kehotti heitä täyttämään taiteensa "koneiden, tehtaiden, uusien ja laajempien rakennusten, siltojen ja tehtaiden muodoilla". He arvostelivat futuristeja liiallisesta "maalauksellisuudesta", melodramaattisuudesta ja mahtavuudesta. Lewis kumppaneineen tavoitteli liikkeen selkeää erottuvuutta futuristien sumean liikkeenkuvauksen sijaan, ja he käyttivät voimakkaita ääriviivoja. Vortisistit kiinnittivät futuristeista poiketen paljon huomiota myös koneellisen maailman pimeään puoleen, sen julmuuteen ja kovuuteen. Fasismi
Marxilaisen yhteiskuntateorian mukaan fasismi on vastavallankumouksen muoto, mutta jokainen vastavallankumous tai taantumuksellinen diktatuuri ei ole fasismia. Kominternin työvaliokunnan tekemässä erittelyssä vuodelta 1923 sanotaan: ”Fasismi on tyypillinen rappioilmiö, kapitalistisen talouden lisääntyvän hajoamisen ja porvarillisen valtion rappeutumisen heijastuma.” Vuonna 1933 Kominternin työvaliokunta antoi seuraavan määritelmän fasismille: ”Fasismi on finanssipääoman kaikkein taantumuksellisimpien, kaikkein šovinistisimpien ja imperialistisimpien ainesten avoimesti terroristinen diktatuuri.” Konstruktivismi (matematiikka)
Konstruktivismi sekoitetaan usein intuitionismiin, mutta intuitionismi on itse asiassa vain yksi konstruktivismin muoto. Kuten intuitionismi, konstruktivismi katsoo, että matematiikkaan tulee hyväksyä vain sellaiset matemaattiset entiteetit, jotka voidaan eksplisiittisesti konstruoida tietyssä mielessä. Matematiikka ei ole merkityksettömillä symboleilla pelattua peliä, vaan koskee entiteettejä, jotka voimme luoda suoraan mentaalisen toiminnan kautta. Intuitionismin mukaan matematiikka kuitenkin perustuu intuitioon ja on siksi välttämättä subjektiivista. Konstruktivismi ei jaa tätä näkemystä, ja siksi sen mukaan matematiikka on objektiivista. Kubitti
Kubitin tila-avaruus voidaan kuvata geometrisesti Blochin pallolla.
Englanninkielistä termiä "qubit" käytti ensimmäisenä Stephen Wiesner vuonna 1983 ehdotuksessaan kvanttirahalle, jota hän yritti julkaista yli vuosikymmenen. Myöhemmin termiä käytti Benjamin Schumacher, joka kertoo saaneensa inspiraation William Woottersilta. Konkretismi
Konkretismi on osa 1900-luvun laajaa modernismin valtavirtaa. Konkretismi määritellään usein konstruktivismin alalajiksi, mutta rajanvedot eivät ole aina yksiselitteisiä. Selkein konkretismin tunnusmerkki on ehdoton abstraktiuden vaatimus. Yleensä esittävää taidetta pidetään konkreettisena ja ei-esittävää abstraktina tai käsitteellisenä, mutta konkretismin mukaan abstrakti ilmaisu on taiteena lopulta konkreettisinta. Konkretismissa luovuttiin yleensä esittävän taiteen pyrkimyksestä tilallisuuteen ja pitäydyttiin kaksiulotteisuudessa. Siitä huolimatta kolmas ulottuvuus on usein teoksissa vahvasti mukana optisena ilmiönä. Islamismi
Varsinkin radikaalille islamismille ja jihadismille tärkeä taustavaikuttaja oli egyptiläinen muslimiveljeskuntaan kuulunut Said Qutb. Esimerkiksi teoksessaan "Ma'alim fi al-Tariq" (engl. "Milesstones") Qutb hyökkää "Jahiliyyah"-järjestelmäksi kutsumaansa länsimaista sekularismia vastaan ja esittää vaihtoehdoksi fundamentalistista islamilaista hallintoa. Qutb on tärkeä taustavaikuttaja monien radikaalien salafistijärjestöjen taustalla, mukaan lukien Al Qaida ja ISIS. Egyptiläinen Tariq al-Bishri on rinnastanut Qutbin mainitun teoksen Leninin pamflettiin "Mitä on tehtävä?' (venj. Что делать?)," missä modernin kommunismin perustaja luonnosteli teoriansa siitä, mitä kommunismi eroaa sosialismista. Qutbista voidaankin sanoa, että hän pyrki rakentamaan radikaalista islamismista globaalin vallankumouksellisen liikkeen, jonka viime kätisenä pyrkimyksenä oli Qutbin mukaan Jaliyyah-järjestelmän hävittäminen kaikkialta, päämäärä, jolle tänään kaikki radikaalit islamistiryhmät ovat omistautuneita. Kubismi
Fasettikubismin lähtökohtana oli Cézannen taide ja hänen neuvonsa ”tulkita luontoa lieriön, kartion ja pallon avulla”. Uustomismi
Uustomismi on filosofis-teologinen suuntaus, joka syntyi jatkona klassiselle tomismille modernismiliikkeen yleistymisen myötä. Alkuperäinen tomismi oli jäänyt 1800-luvun lopussa pahasti silloisen fysiikan ja luonnontieteiden jalkoihin aristoteelisen fysiikkakuvansa takia, ja katolisen kirkon sisällä alkoi syntyä liikehdintää tomististen opetusten päivittämisestä vastaamaan moderneja arvoja. Se pyrki myös hylkäämään vanhan skolastiikan, ja synnyttämään Immanuel Kantin ja myöhemmin Henri Bergsonin kaltaisten filosofien työn pohjalta synteesin siitä, uusskolastiikan. Ironista kyllä, katolinen kirkko hyökkäsi modernismia vastoin muutoin kaikilla muilla yhteiskunnan osa-alueilla, ja uustomismi pitäisikin nähdä valtavirtamodernismin ulkopuolella vaikuttavalta vaihtoehtotulkinnalta modernismin arvoista. Katastrofismi
Katastrofismin johtava tieteellinen puolestapuhuja 1800-luvun alussa oli ranskalainen anatomi ja paleonto­logi Georges Cuvier. Hänen motiivina oli selittää sukupuutot ja eri aikakausien eläimistön erilaisuus, jonka hän ja muut olivat havainneet fossiiliaineistossa. Hän tosin esitti, että viimeisimmän suuren sukupuuttoaallon Euraasiassa aiheuttanut katastrofi olisi saattanut olla alavien alueiden peittyminen meren alle, mutta hän ei viitannut Raamatun kertomukseen Nooan aikaisesta veden­paisumuksesta.
Hän ei myöskään esittänyt jumalallista luomista selityksenä sille, miten uudet lajit olivat ilmaantuneet suku­puuttojen jälkeen. Valistusajan aatteiden ja Ranskan vallankumouksen vaikutuksesta Cuvier välttikin kokonaan uskonnollista ja meta­fyysistä spekulointia tieteellisissä kirjoituksissaan. Cuvierin käsityksen mukaan lisäksi stratigrafinen aineisto osoitti, että tällaisia mullistuksia oli ollut useita, ja hän piti niitä toistuvina luonnon­ilmiöinä, joita on esiintynyt pitkien vakaiden jaksojen välillä Maan elämän historian aikana. Tästä hän päätyi käsitykseen, että Maa oli useita miljoonia vuosia vanha. On What There Is
Tämän jälkeen Quine käsittelee universaalien ongelmaa matematiikan filosofian yhteydessä, eli ongelmana sellaisten abstraktien entiteettien kuten matemaattisten entiteettien olemassaolosta. Hänen mukaansa nykyaikaisten matematiikanfilosofisten kantojen jako logisismiin, intuitionismiin ja formalismiin vastaa keskiajan universaalikiistan aikaista jakoa realismiin, konseptualismiin ja nominalismiin. Kustakin kolmesta ensin mainittu pitää matemaattisten entiteettien (vastaavasti: universaalien) olemassaoloa mielestä riippumattomana, toinen pitää matemaattisia entiteettejä ihmismielen luomuksena ja kolmas kieltää niiden olemassaolon kokonaan. Atomismi
Atomismi ei kuitenkaan herännyt toden teolla henkiin ennen kuin Descartes ja Gassendi julkaisivat fysiikan järjestelmänsä, joka Descartesilla perustui korpuskulaareihin ja Gassendilla atomeihin. Descartesin mekanistisessa korpuskularismissa oli paljon yhtäläisyyksiä atomismin kanssa, ja sitä voidaan pitää eräänä sen versiona. Descartes katsoi kaiken fysikaalisen koostuvan pienistä aineen ”korpuskulaareista”. Kuten antiikin ajan atomistit, Descartes katsoi, että aistimukset, kuten maku- tai lämpöaistimus, ovat seurausta näiden pienten ainesosasten muodosta ja koosta. Merkittävin ero korpuskularismin ja atomismin välillä oli näkemyksessä tyhjiön olemassaolosta. Descartes katsoi, ettei tyhjiön olemassaolo ole mahdollista, vaan ainetta oli joka paikassa. Toinen merkittävä ero oli Descartesin näkemyksessä mielen ja ruumiin dualismista (kartesiolainen dualismi), joka mahdollisti muiden kuin aineellisten asioiden, kuten sielujen ja Jumalan, olemassaolon. Konseptualismi
Keskiajan skolastiikassa nykyisin konseptualistisiksi kutsuttuja ajatuksia kutsuttiin joko maltilliseksi nominalismiksi tai seminominalismiksi. Myöhäisskolastisella terminologialla esitettynä konseptualismi voidaan määritellä kannaksi, joka myöntää universaalien formaalien käsitteiden olemassaolon ja hylkää objektiiviset käsitteet. Konseptualismi ja maltillinen realismi myöntävät näin kummatkin universaalit mentaaliset aktit, formaalit käsitteet, mutta eroavat siinä, että maltillisen realismin mukaan tällaiset aktit vastaavat universaaleja intentionaalisia olioita, kun taas konseptualismi kieltää tällaiset oliot. Positivismi
Metafyysisessä vaiheessa, joka alkoi 1300-luvulta ja loppui Ranskan suureen vallankumoukseen, sai alkunsa looginen rationalismi. Metafyysisessä vaiheessa pohdittiin, mikä oli ilmiöiden takana oleva todellisuus (metafysiikka tarkoittaa fysiikan tuolle puolelle menevää). Metafyysisinä käsityksinä positivismi piti muun muassa käsitystä, että aine tai henki on ilmiöiden taustalla oleva todellisuus. Tästä syystä positivismi joutui riitoihin uskontojen kanssa, mutta myös marxilaiset filosofit vastustivat sitä. Marxilaisuus näkee positivismin subjektiivisena idealismina, koska se rajoittaa itsensä faktoihin eikä tutki asioiden taustalla olevia syitä. Mystiikka
Kirjassaan "Kabbala", Gershom Scholem sanoo: "Kabbala ei ole yksi järjestelmä, jonka periaatteet voisi selittää helposti tai suoraviivaisesti, vaan se käsittää useita toisistaan eroavia, ja usein jopa toisilleen vastakkaisia lähestymistapoja." (Scholem, 1974)Mystisismi ja nykyaikainen (analyyttinen) filosofia ovat toisilleen vastakkaisia. Mystisismi on kokemuksellista ja kokonaisvaltaista, ja mystiset kokemukset ovat yleensä ilmaisun ulottumattomissa, kun taas nykyaikainen filosofia on analyyttistä, kielellistä ja pelkistävää. Läpi historian mystinen ja filosofinen ajattelu ovat olleet läheisesti yhteydessä toisiinsa. Platon ja Pythagoras, ja pienemmässä määrin Sokrates, sisällyttivät selviä mystisiä osia opetuksiinsa. Myös useat kuuluisista kristityistä mystikoista olivat samalla huomattavia filosofeja, ja Buddhan sutrissa sekä Adi Sankaran teoksessa "Viveka Chudamani" (erityisesti buddhalaisuuden ja Advaitan hindulaisuuden perusteksteissä) mystisiä ajatuksia käsitellään hyvin erittelevästi. Avantgarde
Avantgarde yhdistetään joskus katutaiteeseen, esimerkiksi graffiteihin, tai mihin tahansa sovinnaisia rajoja rikkovaan liikkeeseen. Avantgarde ei ole mikään yksittäinen taidesuuntaus kuten surrealismi tai kubismi, sillä käsitteen merkitys muuttuu jatkuvasti ajan kuluessa. Aikoinaan hyvinkin avantgardistinen taideteos, esimerkiksi Marcel Duchamp'n "Suihkulähde" (1917) tuskin olisi nykyään avantgardea. Modernismi
Modernismi on sarja eri taiteenalojen uudistamiseen pyrkineitä kulttuuriliikkeitä, johon kuuluu monia 1900-luvun alkupuolella alkaneita suuntauksia kuvataiteessa, arkkitehtuurissa, muotoilussa, musiikissa, kirjallisuudessa, tanssissa ja teatterissa. Modernistiset suuntaukset kapinoivat 1800-luvun lopun akateemisia, historistisia ja konservatiivisia traditioita vastaan. Georges Braque
Vuonna 1907 Braquella oli onnistunut näyttely, jossa hän esitteli fauvistisia maalauksiaan Salon des Indépendants -näyttelyssä. Samana vuonna Braquen tyyli alkoi hitaasti kehittyä, kun hän sai voimakkaita vaikutteita Paul Cézannen töistä, joita esiteltiin tuolloin laajalti Pariisissa. Braquen maalaukset alkoivat edustaa hänen uutta kiinnostustaan geometriaan. Vuodesta 1909 Braque työskenteli läheisesti Pablo Picasson kanssa ja he kehittivätkin uuden tyylin, jota kutsutaan kubismiksi. He alkoivat kokeilla kollaasi ja papier collé -tekniikoita vuonna 1912. Braquen ja Picasson yhteistyö jatkui aina vuoteen 1914, jolloin Braque palasi Pariisiin taistellakseen ensimmäisessä maailmansodassa. Albert Einstein
Einsteinilla oli ensisijainen vaikutus moderniin tieteeseen, mutta sen kautta hän vaikutti olennaisesti modernin taiteen muotoutumiseen. Einsteinin julkaisemat suhteellisuusteoriat osoittivat maailman olevan täysin erilainen kuin aiemmin oli ajateltu. Tämä yhdessä muiden tieteellisten ja filosofisten edistysten kanssa aiheutti 1900-luvun alussa maailmankuvan muuttumisen, jota taiteilijat hyödynsivät. Einsteinia on perinteisesti pidetty yhtenä merkittävimpänä tekijänä Pablo Picasson luomaan kubistiseen taiteeseen, jossa tietty kappale on samanaikaisesti kuvattu eri suunnista. Arthur I. Millerin esittää teoksessaan "Einstein, Picasso: Space, Time and the Beauty That Causes Havoc" (2001) kuitenkin, että ranskalainen matemaatikko Henri Poincaré on linkki suhteellisuuden ja kubismin välillä. Picasso ja Einstein tutkivat samanaikaisesti yhtäaikaisuuden parissa – Einstein ajallisen ja Picasso avaruudellisen samanaikaisuuden. Millerin mukaan molempien ajatuksiin vaikutti Poincarén "La Science et l’hypothèse" -teos. Katoava taide
Charles Baudelaire ja Walter Benjamin selvittivät katoavan ja ikuisen materialistisia ja käsitteellisiä yhteyksiä. Heille katoavuus on seurausta modernisuudesta, jossa arjen olosuhteet nopeuttavat taideteosten tuottamista ja kuluttamista. Baudelairelle modernisuuden katoavuus on se herooinen osa, josta ikuinen voidaan suodattaa. Hän jättää paljolti edeltävien aikojan teoreettiseksi panokseksi sen, että luovuuden pitäisi edustaa ikuisuutta ja jossa ikuinen on jotain, mitä luovuuden tulisi pyrkiä edustamaan. Tämä ihanne leijuu ohimenevän yläpuolella. Kabbala
Kabbala (hepr. קַבָּלָה) on juutalaisen mystiikan valtavirtaus, jonka syntyyn vaikuttivat sitä edeltäneet mystiset ja filosofiset koulukunnat ja jonka oppeja omaksuivat myöhemmin kehittyneet suuntaukset. Uuskalvinismi
Uuskalvinismi tai neokalvinismi on 1800-luvulla Alankomaissa Abraham Kuyperin johdolla syntynyt kalvinistinen liike, jonka tarkoituksena oli historiallisen kalvinismin uudelleenherättäminen valistusajan jälkeisten sosiaalisten, kulttuuristen ja uskonnollisten vaikutusten kumoamiseksi. Termin ottivat käyttöön alun perin Kuyperin vastustajat, mutta se myöhemmin hyväksyttiin myös liikkeen sisällä. Uuskalvinismi
1800-luvun uuskalvinismi asetti reformaatioon perustuvat periaatteensa toisaalta katolista ja toisaalta maallista ajattelua vastaan ja sen tunnusomainen piirre oli kaiken kattava maailmankuva, joka perustui Raamattuun. Kuyper katsoi, että Jumala hallitsi erillisiä luomakunnan piirejä, esimerkiksi kansakuntia, joita piti suojella liberalismilta ja vallankumouksellisilta aatteilta. Kuyper vastusti myös valistusaatteen ihmisten yksilöllisyyden ja rationaalisuuden korostamista ja katsoi, että ne olivat johtaneet Ranskan vallankumouksen innoittamiin ajatuksiin vapaudesta, veljeydestä ja tasa-arvosta. Nämä ajatukset kyseenalaistivat hänen mielestään Jumalan auktoriteetin. Filosofinen zombi
Voi kuitenkin olla intuitiivista ajatella, että filosofisia zombeja voisi olla olemassa. Tällaiselta kannalta fysikalismi ja behaviorismi näyttäisivät olevan väärässä. Useimmat filosofisten zombien loogista mahdollisuutta puolustavat argumentit tukevat jonkinlaista dualismia, eli näkemystä, jonka mukaan todellisuus koostuu kahdesta puolesta, henkisestä ja aineellisesta. Dualistisia näkemyksiä on useita erilaisia: substanssidualismin mukaan henkinen ja aineellinen ovat erillisiä substansseja eli perusaineksia, ominaisuusdualismin mukaan ne voivat olla esimerkiksi saman fysikaalisen alarakenteen eri ominaisuuksia. Konstruktivismi (matematiikka)
Konstruktivismi on matematiikan filosofian suuntaus, jonka mukaan matemaattisen entiteetin olemassaolon todistamiseksi se on välttämättä ensin löydettävä (tai ”konstruoitava”). Kvanttitietokone
Tietoa varastoivia yksikköjä kutsutaan kubiteiksi (”kvanttibitti”). Fyysisesti nämä voivat olla hiukkasia tai suprajohtavia virtasilmukoita, loogisina kubitteina myös näiden ryhmiä. 
Toisin kuin klassisessa tietokoneessa, jossa on käytettävissä rajaton määrä virtaavia elektroneja, kvanttitietokoneessa yhdenkin kubitin häiriö tai menetys riittää laskun piloille menemiseen. Kvanttikoherenssi on vaikea säilyttää ja vaatii kubitin suojaamista hyvin ympäristön vaikutukselta. 
Energianmenetys |1> -> |0> tapahtuu kubitille vakiotodennäköisyydellä aikayksikössä. Toinen häiriö ovat satunnaiset muutokset kubitin energiassa, jotka muuttavat sen suhteellista tilaa. Usein myös tämän häiriön todennäköisyys kasvaa ajan myötä.
Kubitit pysyvät tilassaan niin lyhyen aikaa, että vaaditaan keinoja, joilla joko voidaan jatkaa niiden pysymistä superpositiossa tai tehdä järjestelmä muuten virheensietokykyisemmäksi. Toivottavaa olisi suorittaa koko lasku mahdollisimman nopeasti ja vähillä operaatioilla, koska jokainen operaatio osaltaan horjuttaa kubitin tilaa. Lomittuminen
missä formula_2 kuvaa ”ensimmäisen” hiukkasen tilaa ja formula_3 ”toisen” hiukkasen tilaa. Oletetaan, myös yksinkertaisuuden vuoksi, että hiukkasilla on tasan kaksi vapausastetta, formula_4 ja formula_5. Toisin sanoen, formula_6. Tällainen voisi olla esimerkiksi spin-1/2-hiukkanen, jonka kineettinen energia voidaan jostain syystä jättää huomiotta. Toinen (itse asiassa analoginen) vaihtoehto on kubitti. Pablo Picasso
Picasso ja Georges Braque työskentelivät yhdessä vuodet 1909−1912 ja kehittivät analyyttisen kubismin. Siinä he ajattelivat luovansa uuden todellisuuden, joka murtautui ulos renessanssin perinteestä etenkin perspektiivin ja illuusion avulla. Picasso ja Braque esimerkiksi näyttivät kohteesta useita näkökulmia samalla kankaalla välittääkseen siitä enemmän tietoa. Picasso yhdisti figuureja, esineitä ja tilaa eräänlaiseen ristikkoon. He irrottivat esineitä taustoistaan ja ”analysoivat” niiden muotojen ominaisuuksia. Heidän väripalettinsa koostui monokromaattisista okrista, ruskeista ja harmaista. Kokonaan abstraktiin kaksikko ei halunnut siirtyä. Behaviorismi
Behaviorismi hallitsi mielenfilosofiaa suuren osan 1900-lukua, erityisesti sen ensimmäisellä puoliskolla. Se menetti suosionsa 1900-luvun loppupuolella kognitivismin nousun myötä. Kognitivistit hylkäsivät behaviorismin useiden ilmeisten ongelmien vuoksi. Behaviorismi on esimerkiksi arkikäsitysten vastaista nimittäessään myös jonkun tuntemaa päänsärkyä käyttäytymiseksi.
Analyyttiseen filosofiaan on kuulunut näkemyksiä, joiden kannattajat ovat kutsuneet niitä tai joita on kutsuttu behavioristisiksi. Loogisessa behaviorismissa, jota ovat kannattaneet esimerkiksi Rudolf Carnap ja Carl Hempel, psykologisten väittämien merkitys seurasi suoraan niiden todentamisehdoista: psykologinen tila oli olemassa vain jos se ilmeni käyttäytymisenä. W. V. O. Quine hyödynsi kielifilosofiassaan tietyn tyyppistä behaviorismia, joka sai vaikutteita joistakin Skinnerin ajatuksista. Gilbert Ryle puolusti tietyn tyyppistä behaviorismia teoksessaan "The Concept of Mind". Myös Daniel Dennett on pitänyt itseään tietyn tyyppisenä behavioristina. Metaetiikka
Emotivismi, jonka kuuluisimpia muotoilijoita on J. L. Austin, näkee moraaliväitteiden ilmaisevan ensisijaisesti närkästyksen ja hyväksynnän tunteita, joille ei voida antaa totuusarvoa. Tästä syystä emotivismia nimitetään usein moraalin ”buu–hurraa” –teoriaksi. Austinin emotivismille läheistä sukua on Simon Blackburnin kvasirealismi, jonka mukaan moraaliväitteet ovat muodollisesti kuvailevia väitteitä, mutta jotka todellisuudessa vain heijastelevat väitteen esittäjän preferenssejä, ja pyrkivät suostuttelemaan muita preferoimaan samansuuntaisesti. Belle Époque
Belle Époque koki ja näki myös kolmen kuvataiteen keskeisen suuntauksen syntymisen ja kehittymisen: fauvismin, joka esitti arkielämän tapahtumia elävien ja lämpimien värien avulla sekä yksinkertaistetulla perspektiivillä, johtohahmonaan Henri Matisse; kubismin, jonka ensimmäisenä ilmentymänä pidetään Pablo Picasson teosta "Les Demoiselles d'Avignon" sekä impressionismin, joka ilmaantui taiteeseen jo 1800-luvun toisella puoliskolla. Impressionismista puhutaan myös musiikin, erityisesti Claude Debussyn teosten yhteydessä. Presisionismi
Presisionismin juuret olivat kubismissa, futurismissa ja orfismissa. Presisionistit kuvasivat kaupunki- ja maalaishorisontteja, rakennuksia, tehtaita, savupiippuja ja koneita; aina ilman ihmishahmoja tai ihmisen vaikutusta, ja osittain abstraktisesti. Maalausten valo oli kirkasta ja terävää, muodot geometrisia, pinnat sileitä ja linjat teräviä. Presisionistit eivät olleet yhteiskuntakriittisiä, vaan he etäännyttivät itsensä ja katsojan aiheestaan. Stephen Wiesner
Stephen Wiesner (s. 1942) on Israelissa työskentelevä fyysikko. Häntä pidetään ensimmäisenä, joka käytti termiä kubitti vuonna 1983. Mentalismi
Mentalismi ( < ’mieleen liittyvä’) on 1900-luvun mielenfilosofiaan liittyvä katsantokanta, jonka mukaan mieli ja mielentilat voivat itsessään vaikuttaa kausaalisella voimalla aineelliseen maailmaan. Mentalismin vastakohtana ovat dualismi, jonka mukaan mieli ja ruumis ovat keskenään erilaisia substansseja, ja behaviorismi, jonka mukaan käyttäytyminen voidaan selittää ulkoisesti ilmenevien seikkojen perusteella. Mentalismin edeltäjänä voidaan pitää John Lockea, ja tunnettuja mentalisteja ovat olleet muiden muassa Jerry Fodor ja Noam Chomsky. Gertrude Stein
Vuonna 1903 Stein matkusti veljensä Leon kanssa Pariisiin eikä palannut Amerikkaan enää kuin yhden kerran, pitääkseen luentosarjan 1930-luvulla. Stein asettui veljensä kanssa asumaan Rue de Fleurus’lle pieneen kaksikerroksiseen taloon, johon kuului sivurakennuksena ateljee. Molemmat olivat hyvin kiinnostuneita modernista maalaustaiteesta, ja he aloittivat taidekokoelman keräämisen sekä illallisten järjestämisen taiteilijoille ja taiteista kiinnostuneille. Stein oli veljensä kanssa ensimmäisiä kubistien, kuten Picasson, Matissen ja Georges Braquen keräilijöitä. Steinien ateljeessa sijaitseva kokoelma käsitti myös Cézannen ja Renoirin tuotantoa; kaikki seinät olivat maalauksia täynnä kattoon saakka. Eräillä kuuluisimmista illallisistaan Stein järjesti niin, että jokainen taiteilija sai istua omaa maalaustaan vastapäätä, ja kaikki olivat hyvin tyytyväisiä. Pariisiin muutettuaan Stein aloitti myös kirjailijan uransa. Kaukovaikutus
1900-luvun alkupuolelta saakka kvanttimekaniikka on esittänyt uusia haasteita näkemykselle, että fysikaalisten prosessien on noudatettava lokaliteettia. Onko kvantti­teorian mukainen lomittuminen katsottava kauko­vaikutukseksi, riippuu aaltofunktion ja dekoherenssin luonteesta, joista tiede­miehet ja filosofit yhä väittelevät. Yhden kannan väittelyssä pani alulle Einstein, joka yhdessä Boris Podolskyn ja Nathan Rosenin kanssa kyseen­alaisti ajatuksen, että kvanttimekaniikka kuvaisi todellisuuden täydellisesti. He esittivät ajatus­kokeen, jossa on mukana kaksi havaittavaa suuretta, esimerkiksi paikka ja liikemäärä, joita vastaavat kvanttimekaaniset operaattorit eivät kommutoi. Kognitivismi
Kognitivismista tuli psykologian valtavirtaa 1900-luvun loppupuolella sen syrjäyttäessä behaviorismin kokeellisen psykologian taustaideologiana. Kognitivismi ei niinkään hylkää behaviorismia kokonaisuudessaan, vaan oikeastaan laajentaa behavioristista psykologiaa hyväksymällä sisäisten mielentilojen olemassaolon, mutta tavallaan "määrittelee ne uudelleen" symbolirakenteina (subjektiivisten tajunnantilojen sijaan). AIM (sarjakuvat)
AIM on luonut kolme kuolettavan tehokasta objektia, jotka edustavat järjestön teknologista luomisvoimaa puhtaimmillaan. Suurin näistä luomuksista on Kosminen Kuutio, salaperäinen laite, joka kykenee täyttämään hallitsijansa jokaisen toiveen. AIM ei kuitenkaan koskaan ymmärtänyt, että oli luonut vain kuutiomaisen säilytystilan jumalvoimaiselle Tuonpuoleisten-rotuun kuuluvalle olennolle, jonka AIM oli sattumalta saanut siirrettyä tähän ulottuvuuteen. Tämä Kosminen Kuutio on nykyään kehittynyt olennoksi nimeltään Kubik. Kommunitarismi
Kommunitarismi eli yhteisöllinen arvokäsitys tarkoittaa arvokäsitystä, jonka mukaan jokaisella yhteisöllä on oikeus elää omien sisäisten arvojensa mukaan ja pakottaa myös yhteisön jäsenet elämään niiden mukaan. Kommunitarismi asettuu vastakkain yksilöllisen arvokäsityksen eli liberalistisen arvokäsityksen kanssa, jonka mukaan yksilöllä on vapaus tehdä mitä tahansa, mikä ei loukkaa muiden oikeuksia. Ecuadorilainen kulttuuri
Moderneista taiteilijoista, jotka yhdistävät intiaanien ja espanjalaisten perinteitä, tunnetaan ulkomaillakin Oswaldo Guayasamin kantaa ottavat kubistiset työt. Manuel Rendon on merkittävä ekspressionisti, kun taas Enrique Tabara oli ensimmäisiä, joka käytti eurooppalaisaikaa edeltäviä aiheita ja kuvakieltä. Taiteilijoiden Guayasamin, Eduardo Kingman, Guerrero ja Paredes tyyliä on kuvattu alkuperäiskansojen ekspressionismiksi. Abstrakti taide
Abstrakti taide (myös ei-esittävä tai nonfiguratiivinen tai non-objektiivinen taide) tarkoittaa taidetta, joka ei pyri esittämään mitään luonnollisen maailman kohteita. Abstrakti taide on todellisuutta jäljittelemätöntä taidetta. Aikaisemmin, 1900-luvun alussa nimitys kattoi myös kubismin, surrealismin ja muut sellaiset taidesuunnat, jotka ottivat aiheensa luonnosta mutta eivät enää pyrkineet yhdennäköisyyteen sen kanssa. Symbolismi kirjallisuudessa
Nykyisin arvellaan, ettei symbolismi syntynyt pelkästään torjumaan naturalismin estetiikkaa vaan myös helpottamaan ajan kulttuurin sekä politiikan ilmapiirin aiheuttamaa ahdistuksen ja levottomuuden tunnetta. Eurooppa kehittyi hurjaa vauhtia 1800-luvun lopulla teollisen vallankumouksen kiihtyessä. Tieteiden ja tekniikan kehittyessä myös kansan elintaso koheni. Vaikka suurin osa ihmisistä oli tyytyväisiä kehityksen suuntaan, oli myös niitä, usein kirjailijoita, jotka vastustivat lisääntyvää materialismia ja kapitalismia. Samoihin aikoihin alkoi uusi imperialismi eräiden maiden alkaessa kilpailla siirtomaista uutta tekniikkaa hyödyntäen. Symbolistien keskuudessa materialismin vastaisuus näkyi uusplatonismina: ihminen kokee aineellisen todellisuuden vain heijastuksena ideoiden maailmasta, kirjailijan tehtävän ollessa näiden kätkeytyvien näkyjen ja mielikuvien kuvaaminen. Myös romantiikkaa pyrittiin elvyttämään haettaessa subjektiivista vastalausetta tieteen objektiiviselle maailmankäsitykselle, johon naturalismi ja impressionismi pyrkivät. Kvalia
Suuri osa kvalioihin liittyvästä keskustelusta on koskenut niiden tarkkaa määritelmää, koska eri filosofit painottavat tiettyjen ominaisuuksien olemassaoloa tai kieltävät ne. Kvaliat ovat merkityksellisiä mielenfilosofiassa ennen kaikkea siksi, että niiden nähdään usein tuottavan fysikalismille perustavia ongelmia: kvaliat ovat subjektiivisina käsitettäviä vain tietoisen olennon omasta näkökulmasta. Jotkut filosofit kuitenkin kieltävät kvaliat kokonaan. Reduktionismin mukaan kvaliat voidaan selittää aivojen neurofysiologisten tapahtumien kautta. Epifenomenalismin mukaan kvaliat supervenioivat eli päältävät aivojen tapahtumia, mutta niitä ei voida suoraan johtaa niistä. Dualismin mukaan kvaliat ovat fysiikkaan nähden riippumattomia ja kuuluvat mielen ei-fysikaaliselle alueelle. Indeterminismi
Nykyisessä fysiikassa on laajalti hylätty determinismi 1900-luvun alussa kvanttimekaniikan kehittyessä. Kvanttimekaniikan mukaan yksittäisen hiukkasen käyttäytymistä ei voi täysin ennakoida. Tämä on johtanut todennäköisyystulkintaan mikromaailman ilmiöiden tarkastelussa. Esimerkiksi kvanttimekaanisessa atomimallissa tehdään ennusteita, jotka kertovat todennäköisyyden, jolla elektroni on tietyssä kohdassa ytimien ympärillä. Eri todennäköisyyksillä ”haaroilla” on erilaiset ”painot” - jotkut haarat ilmenevät paljon voimakkaammin kuin toiset. Eri haaroilla voi myös olla peittymiä, joista seuraa interferenssi-ilmiöitä. Kvanttimekaniikassa syyn ja seurauksen laki eli kausaalilaki joutuu uuteen valoon. Tämä lainalaisuus on keskeinen periaate klassisessa fysiikassa ja siihen perustuvassa tekniikassa. Sinänsä deterministinen käsitys luonnossa vallitsemista vääjäämättömästä lainalaisuudesta on totta, mutta fysiikka ei enää tue Newtonin mekanistista determinismiä. Tilalle tulivat tilastolliset säännönmukaisuudet. Ekspressionismi
Impressionismin ja jälki-impressionismin vastapainona haluttiin korostaa sisäistä ilmaisua ulkoisen ja luonnonmukaisuuden lisäksi. Juuri fauvisteja voi pitää varhaisina ekspressionisteina.
Ekspressionismi-termiä käytettiin ensimmäisen kerran fauvistien ja kubistien näyttelyssä Berliinissä vuonna 1911. Sana viittaa usein lähinnä saksalaisiin taiteilijaryhmiin "Die Brückeen" ja "Der Blaue Reiteriin" ('sininen ratsastaja') sekä Ranskan "fauvisteihin" (muun muassa Henri Matisse). Hurufismi
Hurufismin opetusten mukaan avain Koraanin seitsemännen kirjan ymmärtämiseen on Kabbalaa muistuttavassa kirjain- ja numeromystiikassa, missä numero seitsemän on keskeisessä osassa. Maailmankaikkeus on ikuinen ja ainaisessa kiertoliikkeessä. Luoja ilmenee jokaisessa atomissa. Bushismi
Bushismi tarkoittaa amerikan englannissa Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin kielenkäytölle ominaista sanaa tai lausetta käytettynä puhekielessä usein ennalta suunnittelematta. Siitä huolimatta että kuvaannollisen kielen jatkuva käyttäminen on hyvin altista virheille, Bushin kielenkäytössä on säännöllisesti hänelle ominaisia tunnusmerkin omaisia epätavallisia kieliopillisia rakenteita:Lainauksia Bushin puheista, jotka saattavat luoda vaikutelman epäpätevyydestä, kutsutaan bushismeiksi. Monet lainaukset, joskus irrotettuna asiayhteydestään, antavat kuvan että Bush on ymmärtänyt merkittävästi väärin maantiedon, historian, poliittiset toimintamallit ja maailman ylipäänsä. Ei voida helposti sanoa kuinka hyvin nämä lainaukset heijastavat Bushin todellisia tietoja ja mielipiteitä, vai ovatko ne vain kielellisiä kömmähdyksiä, mutta tämä ei ole estänyt Bushia kritisoivien henkilöiden käyttämästä näitä lainauksia yrityksissä saattaa Bush huonoon valoon. Esimerkiksi Bush päätti erään tiedotustilaisuuden sanomalla: ""Emme ota vastaan enempää kysymyksiä, emme englanniksi, emmekä ranskaksi, emmekä meksikoksi"". Valkoinen talo selitti myöhemmin, että presidentti vitsaili. Kasuistiikka
Moderni kasuistiikka pyrkii tarjoamaan ratkaisun velvollisuusetiikan ja utilitaristisen etiikan väliseen ristiriitaa. Kasuistit, kuten Albert R. Jonsen ja Stephen Toulmin ("The Abuse of Casuistry", 1988), ovat haastaneet perinteiset sovelletun etiikan paradigmat. Kasuistiikka ei ota lähtökohdakseen ideologioita ja teoriaa, vaan kuhunkin yksittäistapaukseen liittyvät tosiseikat — sen sijaan, että soveltaisi teoriaa yksittäistapaukseen, kasuistit aloittavat yksittäistapauksesta ja kysyvät, mitä moraalisesti merkityksellisiä seikkoja (mukaan lukien sekä teoriat että käytäntö) tapauksessa tulisi ottaa huomioon. Jonsenin ja Toulminin mukaan tällainen lähestymistapa johtaa helpommin konsensuksen saavuttamiseen. Näin rabbi, katolinen pappi ja agnostikko voisivat jossakin yksitäistapauksessa päätyä samaan ratkaisuun, vaikkakin olisivat erimielisiä niistä syistä, jotka ovat saaneet heidät päätymään tähän ratkaisuun. Kubismi
Suuntaukseen liittyviä taiteilijoita olivat muun muassa Fernard Léger ja Juan Gris. Matematiikan filosofia
Konstruktivismin mukaan matemaattisen entiteetin olemassaolon todistamiseksi se on välttämättä ensin löydettävä (tai ”konstruoitava”). Kuten intuitionismi, konstruktivismi katsoo, että matematiikkaan tulee hyväksyä vain sellaiset matemaattiset entiteetit, jotka voidaan eksplisiittisesti konstruoida tietyssä mielessä. Matematiikka ei ole merkityksettömillä symboleilla pelattua peliä, vaan koskee entiteettejä, jotka voimme luoda suoraan mentaalisen toiminnan kautta. Klassismi
Klassismi eli uusklassismi (vanh. klassisismi, uuslat. "classicismus", ’luokka’) on barokin ja rokokoon jälkeen syntynyt taidesuuntaus, joka vaikutti 1700- ja 1800-luvuilla. Sillä tarkoitetaan yleensä Rooman ja antiikin klassisen Kreikan taiteen ja kirjallisuuden pitämistä esikuvana. Klassismi syntyi vastineeksi barokille, jonka muotojen koristeellisuudesta ja ylenpalttisuudesta haluttiin pyrkiä yksinkertaisuuteen, tasapainoon ja luonnollisuuteen. Ecuador
Moderneista taiteilijoista, jotka yhdistävät intiaanien ja espanjalaisten perinteitä, tunnetaan ulkomaillakin Oswaldo Guayasamin kantaa ottavat kubistiset työt. Manuel Rendon on merkittävä ekpressionisti, kun taas Enrique Tabara oli ensimmäisiä joka käytti eurooppalaisaikaa edeltäviä aiheita ja kuvakieltä. Taiteilijoiden Guayasamin, Eduardo Kingman, Guerrero ja Paredes tyyliä on kuvattu alkuperäiskansojen ekspressionismiksi. Voitto auringosta
Malevitšin suunnittelemat kubistiset puvut oli valmistettu pehmeistä materiaaleista. Myös puvustus rikkoi kaikkia teatteripukujen perinteitä. Näyttelijät liikkuivat puvuissaan hitaasti ja ylväästi, jolloin syntyi vaikutelma valtavankokoisista tulevaisuuden ihmisjättiläisistä. Paul Klee
Kleen taidetta on vaikea luokitella mihinkään tyylisuuntaan kuuluvaksi. Se sisältää aineksia muun muassa kubismista, surrealismista ja naivismista. Teosten aiheet tuntuvat olevan peräisin vaihtoehtoisesta todellisuudesta, jossa suunnistetaan salaperäisten symbolien avulla. Joskus hänen aiheensa ovat täysin abstrakteja, mutta useimmiten hän liikkuu jossain abstraktin ja esittävän taiteen välimaastossa. Klee tarjoaa säästeliäästi kiinnekohtia todellisuuteen ja jättää paljon katsojan mielikuvituksen varaan. Pablo Picasso
Picasso ja Braque kehittivät kubismia synteettiseen kubismiin vuosina 1912–1914 tekemällä kollaaseja eri materiaaleista kankaalle. Kumpikin taiteilija käytti asetelmia ja joskus päitä tärkeimpänä aiheenaan, ja he alkoivat käyttää myös väriä. Picasso teki teoksiinsa samanaikaisia viittauksia eri asioihin: esimerkiksi samat kaaret kuvasivat niin korvaa kuin kitaraakin. Oikeuspositivismi
Positivismi sanana viittaa ihmisten siirtymiseen yhteiskunnallisessa ajattelussaan tarkastelemaan positiivista vallankäyttöä, säädettyä lakia ihmiskunnan koossapitävänä voimana. Tämä oli eräs tärkeä harppaus kohti modernia yhteiskuntaa. Aikaisemmat filosofit (vielä Thomas Hobbes ja John Lockekin) ajattelivat maailmassa olevan jonkinlaisia luonnonoikeuksia, joille ihmisten moraalisuus ja sitä kautta säädetyt lait perustuivat. Nyt luonnontieteiden noustua ja ihmisen otettua luonnonlait omaan haltuunsa, tällaisille ajatuksille ei ollut enää tilaa. Ihminen oli luonnon herra, jonka velvollisuus on käyttää luontoa hyväkseen. Tätä ajatusta pohjusti jo 1600-luvun alussa Francis Bacon. Representationalismi
Representationalismi (< , edustaa, esittää) eli epäsuora realismi, edustuksellinen realismi, representatiivinen realismi tai representationalistinen havaintoteoria on realistinen tietoteoreettinen kanta, jonka mukaan ihminen havaitsee ensisijaisesti mielessään olevia asioita (representaatioita), ei suoraan ulkomaailman olioita. Ajattelun välittömät kohteet ovat siis mielen "sisällä". Kun ajattelen esimerkiksi pöytää, ajattelen mielessäni olevaa pöydän ajatuksellista edustajaa, en varsinaisesti itse pöytää. Ajatus voi kohdistua itse pöytään vain representaation välityksellä. Realismi (tieteenfilosofia)
Looginen empirismi oli 1900-luvun alkupuolen merkittävin tieteenfilosofia ja tieteellisen realismin edeltäjä. Siinä tehtiin jyrkkä ero havaintoväittämiin ja teoreettisiin väittämiin. Esimerkiksi kvanttimekaniikan syntyessä ja kehittyessä voimakkaasti 1920-luvulla looginen empirismi oli hallitseva tieteenfilosofia. Kvanttimekaniikan Kööpenhaminan tulkinnan kehittäjiin kuulunut Niels Bohr oli antirealisti tai instrumentalisti teorioiden suhteen. Vaihtoehtoiset realistiset kvanttimekaniikan tulkinnat, Bohmin tulkinta ja monien maailmojen tulkinta, eivät tehneet yhtä selvää pesäeroa klassisen fysiikan käsitteisiin. Kubismi
Analyyttisen kubismin väriasteikkona oli harmaanruskea ja kohteina yksinkertaiset asetelmat. Kvanttiohjelmointi
Kvanttiohjelmointi on kvanttitietokoneelle tarkoitettuja korkean tason ohjelmointikieliä, jotka käyttävät kvanttialgoritmeja. Ohjelmointikielten suurin ero on niiden kyky käyttää kubitteja laskennassa. Kutritti
Kutritti ( "eli" "quantum trit" "kvanttitritti" on kolmikantaisen lukujärjestelmän ternäärijärjestelmän kubitin vastine. Tritti on trinäärijärjestelmässä bitin vastine. Kubismi
Kubismin katsotaan päättyneen ensimmäisen maailmansodan alkamisen (1914) aikoihin. Nykyisen Tšekin alueella kuitenkin kehittyi omalaatuinen kubismin suuntaus, jonka teokset kattoivat enemmän taiteenaloja kuin Euroopan kubismi yleensä. Kuisti
Kuisti on suomalaisissa puutaloissa tyypillinen pääovea suojaava rakennelma. Kuistin pääasiallinen tehtävä on suojata kulkua, mutta se on ollut perinteisesti myös omistajan aseman ja varallisuuden osoitin. Nykyisenkaltaisia kuisteja jotka ovat kuin huone talon edessä, rakennettiin ensimmäisen kerran virkataloihin 1600-luvulla. Maalaistaloissa umpinainen kuisti yleistyi 1800-luvulla. Kuistista voidaan käyttää myös nimitystä ”porstua”. Veranta on kuistin tapainen, lähinnä oleskeluun, ei läpikulkuun, tarkoitettu rakennelma. Kvanttidarwinismi
Kvanttidarwinismi () on termi, joka selittää miten klassinen maailma on muodostunut kvanttimaailmasta Darwinin esittämän luonnonvalinnan seurauksena; missä moni mahdollinen kvanttitila on valikoitunut silloin vakaan kohdistintilan vastaisesti. Sen esitti 2003 Wojciech H. Zurek avustajineen, joihin kuuluivat Ollivier, Poulin, Paz ja Blume-Kohout. Teoria kehittyi niiden tutkimusaiheiden yhdistämisestä, joihin Zurek on keskittynyt, mukaan luettuna kohdistintilat (engl. "pointer states"), ylävalinta ja dekoherenssi. Hyperkalvinismi
Hyperkalvinismi on yksi kristinuskon protestanttisista suuntauksista. Hyperkalvinismi syntyi kalvinistisessa traditiossa Englannissa 1700-luvun puolessavälissä. Hyperkalvinismin tunnetuimpia edustajia olivat Joseph Hussey (k. 1726), Lewis Wayman (k. 1764) ja John Brine (k. 1765). Hyperkalvinismi on protestanttisen teologian haara, joka kieltää ihmisten yleismaailmallisen velvollisuuden uskoa Kristukseen heidän sielujensa pelastukseksi. Hyperkalvinismia voidaan pitää kalvinismin suuntauksena, vaikkakin sillä on kalvinismin kanssa suuria näkemyseroja. Absurdismi
Absurdismi on paradokseja ja mielettömyyksiä suosiva tyylisuunta teatterissa ja kirjallisuudessa. Absurdismi tuli toisen maailmansodan jälkeen tunnetuksi. Se pyrkii tulkitsemaan ahdistusta sekä elämän mielettömyyttä ja tarkoituksettomuutta, ja sen näkyvimpiä edustajia ovat Eugène Ionesco ("Kalju laulaja"), Samuel Beckett ("Huomenna hän tulee") ja Jean Genet. Kerubismi
Kerubismi on harvinainen lapsuudessa ilmenevä ja peittyvästi periytyvä tautitila, joka aiheuttaa symmetristä kasvojen luuston, erityisesti leukojen ja kasvojen alaosan poikkeavaa suurentumista. Tämä johtuu normaalin luun tilalle kasvavasta kollageenisäikeitä ja verisuonia sisältävästä kudoksesta, joka sisältää monitumaisia jättisoluja. Tautitila on kivuton ja se rajoittuu yleensä itsestään. Fysikalismi
Emergentismi on teoria, joka saavutti suosiota 1900-luvun alkupuolella. Se on eräs ei-reduktiivisen supervenienssin muoto, mutta sellainen jonka mukaan todellisuus koostuu ikään kuin useista toisiaan päältävistä kerroksista. Näin se on eräs ominaisuusdualismin muoto, kun taas fysikalismi on oleellisesti monistista. Kvasisäännöllinen monitahokas
On olemassa vain kaksi kuperaa kvasisäännöllistä monitahokasta, kuboktaedri ja ikosidodekaedri. Nämä Keplerin antamat nimet perustuvat siihen, että edellinen voidaan konstruoida kuutiosta ja sen duaalikappaleesta, oktaedrista, joilla on yhteinen keskipiste jälkimmäinen vastaavasti ikosaedrista ja sen duaalikappaleesta, dodekaedrista. Näissä konstruktioissa kvasisäännöllisen monitahokkaan muodostaa kahden sellaisen säännöllisen monitahokkaan leikkaus eli molempien sisään jäävä avaruuden alue, joilla on yhteinen keskipiste. Kommunismi
Kommunismi on sosiaalis-taloudellinen tai poliittinen järjestelmä, joka ajaa luokatonta, tasa-arvoista ja yhteisomistukseen perustuvaa yhteiskuntamallia. Kommunismin kannattajat näkevät aatteensa usein sosialismia seuraavana yhteiskuntamuotona. On paljon kiistelty siitä, miten sosialismi ja kommunismi eroavat toisistaan, esimerkiksi kommunismin teoreetikko Karl Marx käytti käsitteitä samaa tarkoittavina, mutta nykyään sosialismia pidetään liberalismi-kommunismi-kirjon välimuotona. Alkuperäisen marxilaisen määritelmän mukaan kommunistinen yhteiskunta on paitsi luokaton yhteiskunta, myös valtioton ja rahaton yhteiskunta. Kuboktaedri
Kuboktaedrilla on yhteiset särmät ja kärjet kahden ei-kuperan monitahokkaan kanssa. Ne ovat kubohemioktaedri, jonka kanssa sillä on yhteiset neliömäiset tahkot, ja oktahemioktaedri, jonka kanssa sillä on yhteiset kolmiomaiset tahkot. Matemaattisessa graafiteoriassa kuboktaedrinen graafi on kuboktaedrin särmien ja kärkien muodostama graafi. Sillä on 12 solmua ja 24 kaarta, ja se on neljännen asteen graafi, toisin sanoen sen jokaisessa solmussa kohtaa toisensa neljä kaarta. Se myös Arkhimedeen graafi, koska kuboktaedri kuuluu Arkhimedeen kappaleisiin. Se on myös Hamiltonin graafi. Funktionalismi (mielenfilosofia)
Funktionalismi on pohjimmiltaan, Blockin määreellä, "laajasti ottaen metafyysinen" kanta, jonka vastakohtana olisi "kapeasti ottaen ontologinen" kanta. Tämä tarkoittaa sitä, ettei funktionalismi ole niin kiinnostunut siitä "mitä on olemassa" kuin siitä, "mikä luonnehtii" tiettyjä henkisiä tiloja, kuten kiputiloja, sellaisina tiloina kuin ne ovat. Aiemmat yritykset vastata mielen ja ruumiin ongelmaan ovat kaikki pyrkineet vastaamaan kumpaankin kysymykseen: dualismin mukaan on olemassa kaksi substanssia, ja henkisiä tiloja luonnehtii niiden aineettomuus; behaviorismin mukaan on olemassa yksi substanssi, ja henkiset tilat olivat käyttäytymistaipumuksia; ja fysikalismin mukaan on olemassa yksi substanssi, ja henkiset tilat ovat fysikaalisia tiloja. S. Albert Kivinen
S. Albert Kivinen on tutkinut ontologiaa, muun muassa universaalien ongelmaa. Hän asettuu realistiselle kannalle ja kannattaa ”onttista kommunismia”, jonka hän tiivistää sanoin: ”Maailmassa on monia yksilöitä. Näillä yksilöillä on erilaisia yhteisiä (ja erottavia) piirteitä.” Kivisen mukaan onttinen kommunismi on terveen järjen universaaliteoria, eikä sillä ole mitään tekemistä poliittisen kommunismin kanssa. Myös mielen ja ruumiin ongelma on kiinnostanut Kivistä. Josef Chochol
Chocol opiskeli arkkitehtuuria Prahan polyteknillisessä korkeakoulussa (1908–1924), sen jälkeen akatemiassa Wienissä Otto Wagnerin oppilaana (1907–1909). Kolmea hänen Prahan Vyšehradiin suunnittelemaansa rakennusta pidetään kubistisen arkkitehtuurin mestariteoksina. Hän hylkäsi kubismin 1914 ja suuntautui kansainväliseen konstruktivistiseen tyyliin. Hänen muut kubistiset suunnitelmansa, kuten tehdas ja teatteri, herättivät kyllä ihastusta, mutta eivät toteutuneet. Chochol oli myös poliittisesti aktiivinen. Hän kuului vasemmistorintaman järjestön ja sosialististen arkkitehtien yhdistyksen perustajajäseniin ja oli tšekkiläisistä kubisteista ainoa, jolla oli voimakkaita poliittisia näkemyksiä. André Masson
Massonin varhaiset teokset osoittavat hänen kiinnostustaan kubismiin. Myöhemmin hän siirtyi surrealismiin, ja lukuisilla täyte- ja mustekynätöillään hänestä tuli yksi automaattisen maalaamisen innokkaimmista edustajista. Massonilla oli tapana pakottaa itsensä työskentelemään ankarissa olosuhteissa, esimerkiksi syömättä ja nukkumatta tai huumeiden vaikutuksen alaisena. Hän uskoi, että pakottamalla itsensä alentuneen tietoisuuden tilaan hän pystyisi vapauttamaan taiteensa rationaalisuuden otteesta ja pääsisi sitä kautta lähemmäksi alitajuntaansa. Ihmisen viheliäisyydestä ja muita esseitä
Walter Benjamin totesi, että fasismi on politiikan estetisoimista. Hännikäinen esittää tarkennusta, että muutkin aatteet, esimerkiksi kommunismi, ovat yrittäneet estetisoida politiikkaa, mutta kansallissosialismi vei estetisoinnin pisimmälle. Natsismia on vaikea ihailla esteettisesti muttei poliittisesti, sillä natsismissa estetiikka oli politiikkaa ja päinvastoin. Adolf Hitler muut taiteista kiinnostuneet natsit tekivät yhteiskuntajärjestelmästä taiteellisen näytöksen. Natsismia on usein pidetty vastapurkauksena modernismia vastaan, mutta kaikkein antimoderneinta natsismissa voi Hännikäisen mielestä olla sen ”esteettisyys, valmius uhrata käytännön hyötynäkökohtia kauneuden alttarilla”. Charles Baudelairen ja Oscar Wilden tapaiset 1800-luvun taiteilijat ja kaunosielut valittivat modernin elämän hyötyajattelun olevan karkeaa. Natsijohtajat halusivat koko modernin ympäristön uljaaksi ja yleväksi. Kubat
Kubat ovat Kongon demokraattisessa tasavallassa Sankuru- ja Kasai-jokien välisellä alueella asuva, nigeriläis-kongolaista kieltä puhuva kansa. Vuonna 1983 heitä arvioitiin olevan noin 280 000 henkeä. Kansa jakautuu useisiin etnisiin ryhmiin. Pääelinkeino on maanviljely. Suurin osa on katolisia tai protestantteja, osa harjoittaa perinteisiä uskontoja. 1500-luvun lopulta 1900-luvun alkuun saakka kubat muodostivat Kuban eli "Bušongon" feodaalivaltion, joka on tunnettu omaperäisestä taiteestaan. Postmoderni taide
Modernismin aikana kehittyneet erilliset taidesuuntaukset pyrkivät kuvaamaan todellisuutta yhden perusnäkemyksen puitteissa. Esimerkiksi kubismi esitti uuden, suhteellisuusteoriaa heijastelleen näkemisen tavan. Surrealismi ja abstrakti ekspressionismi pyrkivät ratkaisemaan psykoanalyysiin esittämät kysymykset ja yhteiskunnallinen realismi otti marxilaiset ajatukset lähtökohdikseen. Francis Berryn mukaan postmodernismi poikkeaa näistä puolustamalla yksilön arvoa ja henkilökohtaisia tulkintoja. Vaikka postmoderni teos saattaa sisältää ja yhdistää modernin taiteen suuntausten osia, teos ei yritä valaista koko todellisuutta yhden määräävän tulkinnan keinoin. Postmoderni taide vaatii katsojaa lisäämään siihen oman tulkintansa, jotta teos olisi merkityksellinen. Ehdottomuuksien vakuuttelun sijaan postmodernit taideteokset tuovat esiin yksilöllisiä tulkintoja ja tarinoita. Suomen taide
Kubismi oli veiston uusi suunta 1910-luvulta alkaen. Eniten se näkyi Wäinö Aaltosen veistoksissa. Enimmäkseen vuosisadan alun kuvanveistossa vaikuttivat aiemmat suuntaukset. Kansallisromanttisen kauden realistinen henki näkyi Alpo Sailon, Johannes Haapasalon ja Yrjö Liipolan tuotannossa. Felix Nylund taas suosi klassisempia perinteitä. Tunnettuja veistäjiä olivat myös Gunnar Finne, Hannes Autere ja Sakari Tohka. Brutalismi
Brutalismi eli betonibrutalismi on modernistisen arkkitehtuurin suuntaus, joka kehittyi 1950-luvulla reaktiona hillitylle modernismille. Suuntausta kutsutaan joskus myös uusbrutalismiksi. Brutalismi suosi rakennusten selkeän konstruktiivista hahmotusta ja viimeistelemättömiä materiaalipintoja. Käsite syntyi alun perin Englannissa. Suuntaus kukoisti 1950–1970-luvuilla. Kommunismi
Rousseaun "Yhteiskuntasopimuksesta" lukeutui itseoppineen François Babeufin lukemistoon lukuisten muiden vapautta ja järkeä ihannoineen valistusfilosofin ohella. Hän tunsi myös muun muassa Meslierin, Morellyn ja Mablyn utopiasosialistiset kirjoitukset. Babeuf oli jyrkkä tasa-arvon kannattaja ja paheksui ranskalaisten porvarillista politiikkaa. Hän levitti kommunistisia kiistakirjoituksia ympäri Ranskaa päästyään vankilasta vallankumouksen ollessa vielä käynnissä. Babeufin ajama politiikka on nimetty babouvismiksi, joka halusi vallankumoushallituksen luovuttavan maan rikkaiden omaisuuden köyhimmille ja antaa köyhien velat anteeksi. Babeufin yhteiskunnassa kaikille ihmisille pätee työvelvollisuus, josta ei voi irtisanoutua millään tavoin, ja laiskoja ihmisiä rangaistaan. Lisäksi saatavilla olevat maa-alueet jaettaisiin kaikille kansalaisille yhtä suuriin osiin, eikä näitä alueita voi siirtää perintönä kenellekään. Babeuf näki myös, että jokaisen kansalaisen oli käytävä koulua tarvittavan sivistyksen hankkimiseksi. Babeufista tekee modernin kommunismin kehittäjän se, että hän pohti paitsi kommunistista yhteiskuntaa, myös sitä kuinka kommunismi pystyttäisiin saavuttamaan. Babeuf ei koskaan päässyt toteuttamaan ajatuksiaan, sillä hänet mestattiin Yhdenvertaisten salaliiton jäsenenä ja valtiota vastaan juonittelusta vuonna 1797.Venäjällä kommunistinen puolue, josta käytettiin myös nimitystä bolševikit, nousi valtaan lokakuun vallan­kumouksessa vuonna 1917. Vuonna 1922 Venäjä ja muutamat siitä eronneet valtiot yhdistyivät Neuvosto­liitoksi, jossa kommunistinen puolue oli hallitsevassa asemassa vuoteen 1991 saakka, jolloin Neuvostoliitto hajosi. Vuonna 1925 syntynyt Mongolian kansantasavalta ei liittynyt Neuvostoliittoon. Kvasiryhmä
Universaalissa algebrassa kvasiryhmä (Q, *, \, /) on joukko ja siinä määritellyt kolme binäärioperaatiota, jotka toteuttavat seuraavat ehdot:Perustelu:
Kun a ja b ovat kokonaislukuja, a - x = b ja y - a = b, kun x = a - b ja y = b - (-a). Tämä kvasiryhmä ei ole luuppi: nolla on yksikköalkio vain oikealta, mutta yleisesti 0-a ei ole a. Kvanttitietokone
Fyysisinä kubitteina on kokeiltu erilaisia objekteja: elektroneja, ioneja (atomeja) ja suprajohtavassa tilassa olevia virtasilmukoita. Toimiakseen kubittina valitulla kohteella tulee olla erityinen kvanttifysikaalinen ominaisuus, jota hyödyntää. Elektronin kohdalla se on yleensä spin, ionien kohdalla jokin sen elektronitiloista, joka voidaan valita vakaaksi, kuten atomikelloissa. Mekanismi (filosofia)
Mekanismin kannatti näin täydellistä determinismiä: jos "kaikki" ilmiöt voidaan selittää "kokonaisuudessaan" aineen ja sen liikettä määrittävien fysikaalisten liikelakien kautta, tästä seuraa, että "kaikki" ilmiöt ovat täydellisesti aineen ja fysikaalisten liikelakien ominaisuuksien determinoimia eli määräämiä. Mekanistista kaikkeutta on usein verrattu kellokoneistoon.
Eräs ensimmäisiä ja tunnetuimpia universaalisen mekanismin puolestapuhujia oli Thomas Hobbes teoksensa "Leviathan" (1651) alkuosassa. Myös René Descartes, joka nykyään usein nähdään materialismin ja mekanismin vastustajana ja Hobbesin vastakohtana, työskenteli luonnon mekanistisen ymmärtämisen hyväksi sekä luonnontieteellisissä mekanismia käsitelleissä teoksissaan että filosofisissa metafysiikkaa käsitelleissä teoksissaan. Assemblaasi
Assemblaasi () on taiteessa kollaasin kolmiulotteinen vastine, useista esineistä koottu taideteos. Assemblaasi on kubistien (kuten Picasso) käyttöönottama. Myöhemmin sen omaksuivat myös dadaistit ja 1960-luvulla uusrealistit.