Kuka keksi maailmanhallitus käsitteen?
Albert Einstein
Einstein suositteli Yhdysvalloille atomipommin kehittämistä, jottei Hitler ehtisi ensin, ja jopa lähetti kollegojensa taivuttelemana presidentti Franklin D. Rooseveltille kirjeen, jossa suositteli ydinaseen kehittämiseen tähtäävän ohjelman aloittamista. Itse aseen kehittämiseen hän ei kuitenkaan osallistunut, koska Yhdysvallat piti häntä poliittisesti epäluotettavana. Atomiasetta käytettiin Saksan sijasta Japanin pakottamiseksi rauhaan, ja Einstein katui lähettämäänsä kirjettä, koska oli lähettänyt sen uskoen Saksalla olevan valmisteilla atomiaseita. Sodan jälkeen Albert Einstein alkoi kampanjoida ydinaseriisunnan puolesta.Einsteinin ehdottama ratkaisu oli maailmanhallitus, jonka alaisuuteen Yhdysvallat, Neuvostoliitto ja muut sotilasmahdit antaisivat asevoimansa.
Maailmanhallitus (One Piece)
Viisitoista vuotta sitten nimeämätön (ja mangassa ei esiintynyt) merirosvokapteeni vangitsi viisisataa valtakunnan sotilasta ja aikoi sen ajan kuninkaan paikalle. Juuri ennen kuin kuningas aikoi antautua, Maailman hallitus lähetti nuoren 13-vuotiaan Rob Luccin, joka tappoi kaikki 500 sotilasta ennen merirosvokapteenin surmaamista. Sotilaat olivat Luccin mielestä niin heikkoja, että oli rikos pitää heitä valtakunnan sotilaina siitä hetkestä eteenpäin. Maailmanhallitus (One Piece)
Maailmanhallitus teki siirtonsa jälleen 8 vuotta sitten Water 7 saarella. He saivat tietää, että muinaisen aseen, Plutonin pohjapiirrokset ovat olemassa ja laivapuuseppä Tom pitää niitä itsellään. Siihen aikaan Tomilla oli kaksi apulaista, Cutty Flam ja Iceburg. Tom oli heidän kanssaan viimeiset kymmenen vuotta rakentanut höyryvoimaisen laivan (merijuna), joka olisi suuri apu Water 7:lle. Samalla hän sai anteeksi sen, että rakensi Merirosvokuningas Gold Rogerin laivan. Maailmanhallitus lähetti CP5:n hakemaan Tomilta pohjapiirroksia, mutta Tom kielsi niiden olemassaolon kokonaan. E. H. Carr
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vallitsi idealistinen näkemys siitä kuinka tulevat sodat voitaisiin välttää kansainvälisen yhteistyön ja Kansainliiton kaltaisten organisaatioiden avulla. Carr kritisoi utopistisena pitämäänsä näkemystä. Eräs hänen perusajatuksiaan on, että kansainvälisessä politiikassa hallitsevat valtasuhteet, ja vallan epätasainen jakautuminen aiheuttaa konflikteja. Hän kyseenalaisti Kansainliiton vaikuttamismahdollisuudet, mutta ei kuitenkaan suosinut liian pitkälle menevää realismiakaan. Tahto valtaan
Tahto valtaan () on saksalaisen filosofin Friedrich Nietzschen luoma metafyysinen käsite. Se voidaan käsittää maailmankaikkeuden kaikkien aktiivisten prosessien takana olevana voimana, johon kaikki perusvuorovaikutukset voidaan palauttaa. Multiversumi
Termin multiversumi keksi William James, ja Michael Moorcock teki sen tunnetuksi. Jacques Vallee käyttää termiä. Näissä yhteyksissä myös termit ""vaihtoehtoiset maailmankaikkeudet"", ""rinnakkaisulottuvuudet"" tai ""rinnakkaismaailmat"" ovat usein käytössä. Elämismaailma
Termin esitteli Edmund Husserl teoksessaan "Eurooppalaisten tieteiden kriisi ja transsendentaalinen fenomenologia" vuonna 1936. Husserlin muotoilu elämismaailmalle on sukua Wilhelm Diltheyn ”elämisyhteyden” tai ”elämänkokonaisuuden” ("Lebenszusammenhang") käsitteelle sekä Martin Heideggerin ”maailmassa-olemisen” ("In-der-Welt-Sein") käsitteelle. Käsitettä kehittivät edelleen sellaiset Husserlin oppilaat kuin Maurice Merleau-Ponty, Jan Patočka ja Alfred Schütz. Uusi maailmanjärjestys
Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov käytti termiä 7. marraskuuta 1988 YK:n 43. Yleiskokoukselle pitämässään puheessa kuvatessaan visiotaan kylmän sodan jälkeisestä maailmasta, jossa tähdellisiä ovat Neuvostoliiton aseistariisunta ja YK:n keskeinen rooli. Mahdolliset maailmat
Mahdollisten maailmojen teoriasta tuli keskeinen osa useita filosofisia kehityskulkuja 1960-luvulta lähtien. Tunnetuimpiin kuuluu kontrafaktuaalisten ehtolauseiden analyysi ”lähistöllä olevien mahdollisten maailmojen” avulla, jota kehittivät David Kellogg Lewis ja Robert Stalnaker. Tässä analyysissä puhuttaessa mitä "olisi" tapahtunut "jos" joku joukko ehtoja "olisi" vallinnut, väitteemme totuuden määrittää se, mikä on totta lähimmässä mahdollisessa maailmassa (tai lähimpien mahdollisten maailmojen joukossa) jossa ehto vallitsee. Euroopan yhdysvallat
Euroopan yhdysvalloilla tai Euroopan liittotasavallalla tarkoitetaan suunnitelmia, joissa Eurooppa liittyisi yhdeksi liittovaltioksi. Suunnitelmia tämänlaisesta on tehty 1600-luvulta lähtien. Ne tulivat erityisen ajankohtaiseksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen, jolloin Richard Coudenhove-Kalergi perusti Paneurooppa-liikkeen. Liittovaltion ajamista tapahtui Suomessakin ja ajatusta kannatti Konrad Lehtimäki 1917 kirjoittamassaan kirjassa "Ylös Helvetistä". Toisen maailmansodan jälkeen idea liittovaltiosta sai jälleen kannatusta. Winston Churchill piti 1946 tunnetun puheen Zürichin yliopistossa Euroopan Yhdysvalloista. Samoihin aikoihin kehittyi myös Eurooppa-liike, joka kannattaa Euroopan yhdistymistä. Maailmanhallitus
Vuodesta 1992 alkaen maailmanfederalistit ovat ehdottaneet YK:n demokratisoimiseksi maailmanparlamenttia. Heidän ehdotuksissaan tämä muodostaisi liittovaltion ja sitä johtaisi maailmanhallitus, jolla olisi vahva toimeenpanovalta. Toisaalta kansanedustuslaitoksen perustaminen ei välttämättä keskittäisi valtaa, mikäli sen jakaminen noudattaisi läheisyysperiaatetta. Tällä tarkoitetaan sitä, että parlamentti olisi toimivaltainen vain maailmanlaajuisissa asioissa, jotka ovat sen toiminta-aluetta. Läheisyysperiaatteen mukaan päätökset pitää tehdä mahdollisimman tulisi aina tehdä mahdollisimman lähellä niitä ihmisiä joita päätökset koskevat. Tämä on periaatteena Euroopan Unionissa tarkoittaen, että se tekee päätöksiä vain asioissa, jotka tarvitsevat Euroopan laajuista säätelyä. Maailmanhallitus
Yleensä maailmanhallituksen puolestapuhujat esittävät maailmanhallitukselle kansainvälistä armeijoiden hallintaa, etenkin ydinaseiden kohdalla, sekä valtaa toimia sovittajana valtioiden välisissä kiistoissa ja pakottaa päätöslauselmat selkkausten lopettamiseksi. Kriitikot pitävät ideaa maailmanhallituksesta epäkäytännöllisenä. Heidän mukaansa se vaatisi valtavat hallinnolliset kustannukset ja pakkovallan perustamisen. Vääjäämättä tämänlainen hallinto tuhoaisi valtioiden itsenäisyyden ja yksilönvapauden. Uusliberalismi
Klassisessa muodossaan liberalismia kehitti valistusajalla muun muassa John Locke keskiaikaisen yhteiskunnan monien ongelmien vastavoimaksi: yksilölle haluttiin valta päättää itsestään ja omaisuudestaan sen sijaan, että häntä määräisi aateli, kirkko, valtio, isäntä tai muu taho. Ajatussuunnan vastustajan Noam Chomskyn mukaan taas uusliberalismi kehittyi vastavoimaksi niin kutsutulle hyvinvointiliberalismille ja sosiaalidemokratialle. Immanuel Wallerstein
Immanuel Wallerstein nousi historiallisen sosiologian merkittävimpien hahmojen joukkoon 1970-luvulla maailmanjärjestelmäteoriallaan. Hänen teoksillaan on paljon sanottavaa sekä empiirisellä että teoreettisella tasolla. Keskeinen metodologinen ansio, jonka Wallerstein itse näki teoriallaan, oli yleistyksiin sekä vertailuun pyrkivän tutkimuksen ja vain yksittäisiä tapauksia tutkivan tutkimuksen välisen vastakkainasettelun ylittäminen. Kun tutkitaan yhtä suurta maailmanjärjestelmää, ei kysymys yleistettävyydestä tai vertailemisesta herää samalla tavalla kuin jos tutkittaisiin monia pienempiä yksiköitä erikseen. Wallerstein näki kansainvälisen kapitalismin yhtenä entiteettinä eikä kansallisten talouksien yhteenliittymänä kuten aiemmat tutkijat. Wallerstein kuitenkin käyttää vertailevaa tutkimusta hyvin tavanomaiseen tapaan pienempiä yksiköitä tutkiessaan. Erona perinteiseen vertailevaan tutkimukseen tässä on, että tutkimuksen päämääränä on tuolloinkin kuvata koko maailmanjärjestelmän yleisiä piirteitä ilman, että erot yksiköiden välillä olisivat sinänsä kiinnostavia. Perinteisemmässä sosiologisessa teoriassa (funktionalistisessa sekä marxilaisessa sosiologiassa) yhteiskunnalliset muutokset ovat endogeenisia ja niiden selitetään johtuvan keskenään samalla analyysin tasolla olevista kausaalisista ilmiöistä. Wallersteinin teorian ideana on puolestaan selittää yhden valtion tasolta nähtynä eksogeeniselta vaikuttava muutos nojautumalla maailmanjärjestelmään, jonka osia yksittäiset valtiot ovat. Fysiikan historia
Albert Einstein kohautti maailmaa uudelleen vuonna 1915 julkaistessaan yleisen suhteellisuusteorian. Teoria keskittyy painovoiman syyn selvittämiseen. Einstein ei ollut kuitenkaan ainoa, joka 1910-luvun alussa pyrki selvittämään samaa asiaa. Suomalaisella Gunnar Nordströmillä on huomattava osuus teorian kehityksessä. Nordströmin teoria oli ennen Einsteinin yleistä suhteellisuusteoriaa paras vaihtoehto painovoiman selittämiselle. Einstein itse tutki Nordströmin teoriaa hyvin paljon. Nordströmin teoriaa voidaan kutsua yleisen suhteellisuusteorian skalaarimuotoiseksi edelläkävijäksi (yleisessä suhteellisuusteoriassa käytetään tensorilaskentaa). Nordströmin teoria ennusti muun muassa sen, ettei valo kaareudu painovoimakentässä. Demokratia
Aggregatiivinen demokratia jakautuu moneen haaraan. "Minimalismin" mukaan demokratia on hallitusjärjestelmä, jossa kansalaiset antavat poliittisten johtajien joukkueille oikeuden hallita tietyn vaalikauden ajan. Tämän minimalistisen käsitteen mukaan kansalaiset eivät voi eikä heidän pitäisi ”hallita”, koska esimerkiksi useimmiten heillä ei ole selkeitä näkemyksiä useimmista kysymyksistä tai heidän näkemyksensä eivät ole kunnolla perusteltuja. Joseph Schumpeter puki tämän sanoiksi kuuluisimmin kirjassaan "Kapitalismi, Sosialismi ja Demokratia". Sen aikaisiin minimalismin puolestapuhujiin kuuluvat William H. Riker, Adam Przeworski, Richard Posner. Maailmanrauha
Maailmanrauha on vapauden, rauhan ja onnellisuuden aate kaikkien kansakuntien ja/tai ihmisten välillä. Maailmanrauha on utopistinen ajatus planeetanlaajuisesta väkivallattomuuden tilasta, jossa kansakunnat tekevät tietoisesti yhteistyötä joko vapaaehtoisesti tai sotaa estävän järjestelmän alaisina. Vaikka termiä maailmanrauha käytetään joskus kaikenlaisten vihollisuuksien lopettamisesta yksittäisten ihmisten välillä, maailmanrauha yleensä viittaa maailmanlaajuisten ja alueellisten sotien lopettamiseen sekä tulevien konfliktien ratkaisemiseen väkivallattomin keinoin. Individualistinen anarkismi
Pjotr Kropotkinin mukaan Godwin "muotoili ensimmäisenä anarkismin poliittiset ja taloudelliset käsitteet vaikkei antanut ajatuksilleen tuota nimitystä ['anarkismi']." Godwin oli utilitaristi, joka kuitenkin uskoi, että kaikki yksilöt eivät ole samanarvoisia vaan enemmän sosiaalista hyvää tuottavat ovat arvokkaampia ja siksi heitä pitäisi suosia: siis kaikilla ei olisi samoja oikeuksia. Godwin vastusti valtiovaltaa, koska se puuttuu yksilön oikeuteen, "yksityiseen harkintaan", päättää, mikä hänen toimintansa maksimoisi utiliteetin (hyödyn). Hän tuomitsee muutkin yksilön harkintaa rajoittavat auktoriteetit. Stirner kehitti variantin tästä poistaen utilitarismin. Maailmanhallitus
Maailmanparlamentin rahoituksesi on ehdotettu kolmenlaista rahoitustapaa:
Maailmanvaluutta olisi globaali yhtenäisvaluutta, jota käytettäisiin koko maapallolla. Maailmanjääoppi
Hörbiger kuoli vuonna 1931. Maailmanjääoppi sai toden teolla tuulta siipiensä alle natsien noustessa valtaan Saksassa. Adolf Hitler hyväksyi teorian osaksi kansallissosialistisen puolueen maailmankuvaa ja Hörbigeriä alettiin pitää kutakuinkin Saksan Kopernikuksena. Teoria tuntui sopivan hyvin natsien juutalaisena pitämän suhteellisuusteorian arjalaiseksi vastineeksi. Vallan kolmijako-oppi
Vallan kolmijako-oppi on perustava osa länsimaisten demokratioiden hallintomuotoa. Suomen hallitusmuodossa kolmijako-oppi otettiin käyttöön itsenäistymisen jälkeisenä vuonna 1919, mutta alkuperäisestä mallista luovuttiin ajan kuluessa kytkemällä lainsäädäntövalta ja toimeenpanovalta kiinteästi toisiinsa. Perusajatus säilyi kuitenkin edelleen uuden perustuslain esitöissä. Maailmankaikkeuden lämpökuolema
Lämpökuolemateoria juontaa juurensa ensimmäisten kahden termodynamiikan lain kehittelyyn. Vuonna 1851 William Thomson esitteli lämpökuoleman perusidean ensimmäisen kerran. Vuosina 1852 ja 1865 William Rankine ja Hermann von Helmholtz kirjoittivat aiheeseen liittyen ja mainitsivat Thomsonin teorian isänä. Malthusin väestöteoria
Malthusin teoria on englantilaisen taloustieteilijän Thomas Robert Malthusin (1766–1834) kehittämä väestöteoria. Malthusilaisuuden mukaan ihmislajilla on taipumus lisääntyä eksponentiaalisesti (eli geometrisesti), mutta ruoantuotanto kasvaa vain lineaarisesti. Tämä johtaa siihen, että ihmiskunta lisääntyy, kunnes ravinnontuotannon rajat tulevat vastaan. Ravinnonpuute taas aiheuttaa äärimmäistä köyhyyttä, nälänhätää ja kulku­tauteja, jotka pysäyttävät väestönkasvun. Malthus suositteli väestönkasvun hillitsemistä myöhäisen avioitumisen ja seksuaalisen pidättäytymisen avulla. Johtaminen
Johtamis- ja organisaatiotutkimuksen historiaan liitetään tavallisesti myös sosiologian klassikko Max Weber (1864–1920) ja hänen käsitteensä byrokratia. Weber ei viittaa byrokratialla kuitenkaan virkavaltaisuuteen, kuten käsites nykyisin ymmärretään, vaan hänen mielestään byrokratia on tietynlainen organisaatiotyyppi, joka on syntynyt kapitalismin myötä. Byrokratia perustuu päämäärätietoiseen toimintaan sekä oman edun ja korkeamman hyödyn tavoitteluun. Tällainen organisaatiotyyppi edellyttää rationaalis-legaalista hallitsemistyyppiä; legitimiteetti nojaa järjellä perusteltuihin lakeihin. Aurinkokeskinen maailmankuva
Aurinkokeskisen teorian yleistyminen alkoi vasta 1500-luvulla Nikolaus Kopernikuksen esittämänä versiona. Kopernikus oli puolalainen tutkija, joka ensimmäisenä esitti mullistavan ajatuksen, jonka mukaan planeetat, Maa niiden mukana, kiertävät Aurinkoa. Lopullisen hyväksynnän teoria saavutti Galileo Galilein, Tyko Brahen, Johannes Keplerin ja Isaac Newtonin vaikutuksesta, ainakin eurooppalaisen tieteen piirissä. Galilei teki teorian tunnetuksi. Brahen havainnot planeettojen liikkeistä ja Keplerin työ tämän havaintoaineiston kanssa olivat ristiriidassa maakeskisen mallin kanssa, ja Newtonin painovoimalaki tarjosi mallille selkeän ja yksinkertaisen teoreettisen selityksen, joka lisäksi tuotti erittäin tarkkoja ennusteita. Kopernikuksesta alkanutta todellisuuskäsityksen muutosta kutsutaan usein kopernikaaniseksi vallankumoukseksi. World Wide Web Consortium
World Wide Web Consortium, lyhyesti W3C on kansainvälinen yritysten ja yhteisöjen yhteenliittymä, joka ylläpitää ja kehittää WWW:n standardeja tai "suosituksia" kuten W3C niitä kutsuu. Sen perusti vuonna 1994 WWW:n keksijä Tim Berners-Lee, joka toimii nykyisinkin W3C:n johtajana. Konsortiolla on yli 400 jäsentä. Tasavalta
Tässä näkyy selvästi myös marxismin pohjalta perustettujen tasavaltojen eriävä luonne: Karl Marx teorisoi, että proletariaatin tulisi johtaa hallitusta – niiden, joiden poliittisia mielipiteitä ei ollut kysytty, ja vielä vähemmän otettu huomioon valtioita suunniteltaessa. Marxististen tai kommunistisen tasavaltojen täytyi ratkaista seuraava ongelma: proletaareilta puuttui useimmiten mielenkiinto tai kokemus valtion suunnitteluun, vaikka he olisivat tunteneet "Pääomaan" tai Friedrich Engelsin kirjoitukset. Proletariaatin poliittinen osallistuminen valtion tasolla toteutui tuskin koskaan ja nämä kommunistiset tasavallat oli useimmiten organisoitu hyvin hierarkkisesti. Geopolitiikka
Geopolitiikka kehittyi 1800-luvun lopulla lähinnä tieteelliseksi perusteluksi imperialismille. Halford Mackinder kehitti 1900-luvulla teoriaa maailmansaarekkeista, jossa valtiot jaettiin merivaltiohin ja mannervaltiohin sekä korostettiin Venäjän hallitseman alueen merkitystä koko maailmalle. Tuolloin Britannia pyrki Japania tukemalla rajoittamaan Venäjän vahvistumisen mahdollisuutta Kaukoidässä. Termin "geopolitiikka" otti käyttöön Uppsalan ja Göteborgin yliopistossa politologiaa opettanut Rudolf Kjellén vuonna 1899. Maailmanherruus
Maailmanvalloitus on toimintaa, jolla tavoitellaan maailmanherruutta. Maailmanvalloitusta käsitellaan erityisesti fiktiossa. Esimerkiksi "Sonic the Hedgehog" -peleissä Robotnik pyrkii valloittamaan maailman. Fiktiossa maailmanvalloittajat ovat tyypillisesti päähenkilön vastustajia ja heidät kuvataan pahoiksi. Maailmanvalloituksen estäminen on fiktiossa tyypillisesti maailman pelastamista. Autoritarismi
Yhdysvalloissa määriteltiin autoritarismin ero totalitarismiin Kirkpatrickin doktriinia sovellettaessa. Jeane Kirkpatrickin kehittämän doktriini saneli Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa 1980-luvun alusta. Teorian mukaan lännen kanssa yhteistyötä tekevät ei-demokraattiset valtiot olivat ”autoritaarisia”, kun taas Neuvostoblokki oli ”totalitaarinen”. Kirkpatrickin mukaan totalitaariset valtiot olivat kestävämpiä ja siksi vaarallisempia kuin autoritaariset. Esimerkkejä autoritaarisista valtioista ja järjestöistä olivat Ferdinand Marcosin Filippiinit, sekä Angolan UNITA- ja Nicaraguan Contra-sissiliikkeet. 
Joidenkin määritelmien mukaan autoritaarista ja totalitaarista hallintoa erottaa pääasiassa se, että siinä kun autoritaarisessa yhteiskunnassa valtaa pitää yksi henkilö tai ihmisryhmä, niin totalitaarisessa yhteiskunnassa vallassa on yksi poliittinen tai uskonnollinen ideologia. Kulttuurien kamppailu ja uusi maailmanjärjestys
Käsitystään Huntington esitteli ensimmäisen kerran "Foreign Affairs" -lehdessä 1993 julkaistussa artikkelissa ”The Clash of Civilizations?”. Artikkeli ja kirja on nähty vastauksena Francis Fukuyaman kirjoitukselle ”The End of History?” (Historian loppu) ja samaa aihetta jatkaneelle kirjalle "Historian loppu ja viimeinen ihminen" (1992). Niiden mukaan länsimainen kansanvalta ja markkinatalous leviäisivät koko maailmaan, jolloin perinteinen aatteiden välinen kamppailu loppuisi. Kansansuvereniteettiperiaate
Kansansuvereniteetti käänsi aiemmat valta-asetelmat toisin päin: kansasta tuli suvereeni ja hallitsijasta näiden alamainen - heidän nimissään valtaa käyttävä välikäsi. Kansansuvereniteetin mukaan vallan alkuperä on nimenomaan kansa ja heidän tahtonsa, eikä esimerkiksi jumala. Valta on legitiimiä mikäli sillä on kansa takanaan. Tätä ajattelua hahmottelivat ensimmäisten joukossa mm yhteiskuntasopimusteoreetikot Hobbes, Rousseau ja Locke. Hobbes ja Rousseau korostivat hallitsijaa kansan etua ajavana toimijana omaa etua ajavan tyrannin sijaan. Olennaista kansansuvereniteetin kannalta ei ole valtiomuoto (esimerkiksi monarkia tai tasavalta), valtion koko, kansalaisten lukumäärä, tai kuviteltujen kansojen lukumäärä - vaan se, että valtiomuodosta riippumatta valta perustuu lopulta aina kansan tahtoon. Adolf Hitler
Adolf Hitler () oli itävaltalaissyntyinen saksalainen poliitikko, joka nousi Saksan valtakunnankansleriksi ja johti natsihallinnon aikana 1933–1945 maata diktaattorina, Saksan valtakunnanjohtajana ("Führer"). Hitlerin politiikka perustui hänen kehittämäänsä kansallissosialismina tunnettuun aatesuuntaan, joka pohjautui nationalismiin, rasistiseen rotuoppiin ja jyrkkään antisemitismiin. Johtamansa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen avulla Hitler perusti Saksaan totalitaarisen hallinnon, jossa toisinajattelijat kukistettiin väkivalloin. Hitlerin aloittamat valloitussodat johtivat toisen maailmansodan syttymiseen Euroopassa, ja hänen hallintonsa harjoittama terrori johti rikoksiin ihmisyyttä vastaan ja holokaustina tunnettuun kansanmurhaan. Tästä huolimatta Hitler oli monien aikalaistensa kannattama ja palvoma johtaja. Hänen valtakautensa päättyi Saksan tappioon ja Hitlerin itsemurhaan keväällä 1945. Maailmankartta
Alankomaalainen kartografi Gerhardus Mercator laati "Mercatorin maailmankartan" vuonna 1569. Hänen keksintönsä oli projektio, jossa pituus- ja leveyspiirit kuvataan matemaattisen tarkasti suorina. Mercatorin projektiosta tuli 1800-luvulla maailmankartoissa yleisimmin käytetty karttaprojektio. Etelämanner jätettiin kartasta kuitenkin pois, mikä korosti Euroopan asemaa. Yhdysvalloissa otettiin käyttöön amerikkakeskeinen versio kartasta ja 1900-luvulla Neuvostoliitossa neuvostoliittokeskeinen, jossa Pohjois-Amerikka jouduttiin piirtämään kartan kumpaankin reunaan. Kansainvälinen Harmonikkaliitto
Nykyisen nimensä järjestö sai toukokuussa 1948 Toisen maailmansodan jälkeen pidetyssä "uudelleenperustamiskokouksessa" Sveitsin Lausannessa, jolloin mukana olivat perustajamaiden lisäksi Belgia, Iso-Britannia, Alankomaat, Italia ja Puola. CIA:n ensimmäisessä hallituksessa olivat Francis Coderay (Sveitsi, presidentti), Max Castelli (Iso-Britannia, varapresidentti), professori Luigi Oreste Anzaghi (Italia, varapresidentti), Max Francy (Ranska, pääsihteeri), Frans van Cappelle (Alankomaat, avustaja), Charles Demaele (Belgia, varainhoitaja), herra Crzybek (Puola, apulaisvarainhoitaja) ja Ernst Ditzuleit (Saksa, arkistonhoitaja). Samassa tapahtumassa pidettiin myös sotien jälkeen ensimmäinen Coupe Mondiale -kilpailu, jonka voitti nuori ranskatar Yvette Horner, josta myöhemmin tuli maailmankuulu viihdetaiteilija. Dynamismi
Dynamismi on metafyysinen käsitys, jonka perusti Gottfried Leibniz 1600-luvulla. Dynamismi haluaa selittää kaikkeutta toimivien, pisteenkaltaisten voimien avulla. Niillä ei ole ulottuvaisuutta, mutta niihin liittyy kaukovaikutus. Dynamismin mukaan todellisuus koostuu yksinkertaisista perusosista, monadeista, ja perusosien ryhmistä, joilla on vain voimia. Perusosien välinen vuorovaikutus tapahtuu ilman kosketusta, liikkeen ennalta-asetetun harmonian mukaisesti, ja tuottaa kaikki kaikkeudessa tapahtuvat ilmiöt. Alkuräjähdys
Albert Einsteinin yleinen suhteellisuusteoria on alkuräjähdysteorian teoreettisen tarkastelun lähtökohta, sillä sen kenttäyhtälöiden mitkään ratkaisut eivät tarjonneet staattista kaikkeutta. Koska ratkaisut eivät vastanneet silloista käsitystä, Einstein lisäsi kaavoihinsa niin sanotun kosmologisen vakion, jonka avulla Einstein sai yhtälöiden ratkaisut vastaamaan silloista käsitystä. Aleksandr Fridman johti vuonna 1922 kenttäyhtälöistä Friedmannin yhtälöt, jotka osoittivat, että maailmankaikkeus saattaa laajeta.
Edwin Hubblen lähimmän 'kierteistähtisumun' etäisyyden mittaus vuonna 1924 osoitti näiden taivaankappaleiden todella olevan Linnunradasta erillisiä galakseja. Georges Lemaîtren johdettua itsenäisesti Friedmanin yhtälöt vuonna 1927 hän ennusti 'tähtisumujen' etääntymisen johtuvan kaikkeuden laajenemisesta.
Lemaître meni vielä pidemmälle vuonna 1931 ehdottaessaan, että maailmankaikkeus on alkanut yksinkertaisesta "alkuatomista". Tämä muistutti varhaisia luomiskertomuksia, joissa maailmankaikkeus sai alkunsa kosmisesta munasta. Raunioarvo
Raunioarvoteorian isänä pidetään arkkitehti Albert Speeriä. Hän kehitti teorian 1930-luvulla ja käsitteli sen muodostumista kirjallisesti vuonna 1969 julkaistussa muistelmateoksessaan "Erinnerungen". Saksaa vuosina 1934-1945 hallinnut diktaattori Adolf Hitler tuki teoriaa innokkaasti. Niinpä tuolloin suunniteltiinkin useita monumentaalisia rakennuksia, joiden oli tarkoitus kuvastaa tuleville sukupolville kansallissosialistisen Saksan vanhaa loistoa. Useimmat näistä rakennussuunnitelmista jäivät kuitenkin toteuttamatta. Platonismi
Platonin esittämä näkemys voidaan löytää jo aiemmin myös Zarathustran ajattelussa: hän kutsuu näitä maailmoja nimellä "Minu" (ideamaailma) ja "Giti" (aistimaailma). Platonin tavoin myös Zarathustra esitteli ideaalivaltion, hän käytti siitä nimitystä "Shahrivar" (ideaalinen kaupunki). On epävarmaa, kumpi vaikutti kumpaan ja missä määrin. Vaikka Zarathustra eli kauan ennen Platonia, hänen kirjoituksiaan on usein muutettu jälkikäteen. Richard Coudenhove-Kalergi
Richard Nikolaus Coudenhove-Kalergi (17. marraskuuta 1894 Tokio – 27. heinäkuuta 1972 Schruns, Itävalta) oli itävaltalainen kreivi ja Paneurooppa-liikkeen isä. Hän kiinnitti ensimmäisen maailmansodan jälkeen huomiota totalitarististen aatteiden aiheuttamaan riskiin maailmanrauhalle ja ehdotti Euroopan valtioiden yhdistymistä Pan-Euroopaksi, valtioliitoksi, millä luotaisiin riittävä vastapaino Neuvostoliiton ja länsieurooppalaiselle totalitarismille. Ilmasodankäynti
Italialainen kenraali Giulio Douhet kehitteli maailmansotien välissä ajatuksia totaalisesta ilmasodasta ja ilmaherruuden merkityksestä. Näistä ajatuksista kehittyi douhetismi, jonka johtoajatus oli äärimmäinen hyökkäävyys ilmasodankäynnissä. Lähes kaikkien maiden ilmavoimat seurasivat douhetismia ennen toista maailmansotaa. Charles Darwin
Luonnonvalintateorian soveltamista yhteiskuntaan alettiin tutkia. Ihmiskunnan kehityksen kannalta vakavimmat sovellukset ovat sosiaalidarvinismi ja eugeniikka. Ne pohjautuivat luonnonvalintateorian virheelliseen tulkintaan, että vain kelpoisimmat yksilöt selviytyvät. Tämän sanonnan keksi brittifilosofi Herbert Spencer, joka tunnetaan sosiaalidarvinismin perustajana. Maailmanhallitus
Teoksissaan "De Monarchia" (n. 1312–1313) ja "Convivo" (n. 1309) italialainen Dante ehdotti ajatusta maailmanhallituksesta. "De Monarchia" käsittelee aikakauden politiikkaa ja hän kannatti valtion ja kirkon hallinnon erottamista ehdottamassaan universaalissa valtiossa ("super omnes in tempore"). Hän myös ehdotti kirjassaan yhtenäistä lainsäädäntöä niissä asioissa, jotka ”"ovat yhteisiä kaikille ihmisille ja millä on merkitystä kaikille ihmisille"” "(secundum sua comunia, que omnibus competunt"). Teoksessaan "Convivo" hän ehdottaa yhtenäistä maailmanhallintoa: Näkymätön käsi
Näkymätön käsi on moraalifilosofi ja taloustieteilijä Adam Smithin käyttämä metafora hänen teoretisoimastaan sosiaalisesta mekanismista, jonka mukaan vapailla markkinoilla yksilöiden oman edun tavoittelu toimii samalla yhteisen edun hyväksi eli ihmiset toimivat ikään kuin yleistä etua ajavan ”näkymättömän käden” ohjaamina. Smith esitteli käsitteen alun perin teoksessaan "Moraalituntojen teoria" vuonna 1759, mutta se on tullut tunnetuksi varsinaisesti hänen pääteoksestaan "Kansojen varallisuus", jossa itse sana tosin mainitaan vain kerran. Tahto valtaan
Nietzsche loi teorian ”tahdosta valtaan” vastauksena Arthur Schopenhauerille ja Charles Darwinille. Nietzschen mielestä Schopenhauerin teoria ”tahdosta elää” ("der Wille zum Leben") ei selittänyt sitä, miksi eliölajit ottivat usein tarpeettomiakin riskejä pelkän selviytymisen kustannuksella, kun taas Darwinin evoluutioteoriaa Nietzsche kritisoi pelkästä yrityksestä korvata kristinusko dogmaattisena todellisuudenkäsityksenä. Raha
Kansainvälisen talouslaman jälkeen syntyi ajatus, että valtion tulisi ohjata talouden kehitystä ja taata kansalaisten toimeentulo huonompinakin aikoina, ja näin syntyivät suhdanne- ja työllisyyspolitiikan käsitteet. Tämän uuden talouspolitiikan teoreettisen pohjan loi John Maynard Keynes, ja sen tunnettuja sovelluksia olivat Yhdysvaltain New Deal -politiikka ja Ruotsin pyrkimys rakentaa "kansankoti". Länsimaisen yhteiskuntamallin kilpailijaksi nousi keskitetty suunnitelmatalous, joka oli käytössä Stalinin Neuvostoliitossa. Saksassakin siirryttiin vähitellen keskusjohtoiseen talousjärjestelmään, kun Hitler nousi valtaan. Euroopan unioni
Britannian pääministeri Winston Churchill esitti toisen maailmansodan jälkeen syksyllä 1946 Zürichissä ajatuksen ”Euroopan Yhdysvalloista” ja sotien ehkäisemisestä. Aloite johti Euroopan neuvoston luomiseen vuonna 1949. Totalitarismia vastustavassa ja rauhaa tavoittelevassa yhdentymisaikeessa olivat Churchillin lisäksi aktiivisia Konrad Adenauer, Alcide De Gasperi ja Robert Schuman. Läntiseen Eurooppaan oli määrä luoda uudet, osapuolten yhteiseen etuun pohjautuvat rakenteet. Ne taas perustuisivat sopimuksiin, joilla taattaisiin oikeusvaltion periaatteiden noudattaminen ja eri maiden tasavertaisuus. Georg Wilhelm Friedrich Hegel
Hegel esitteli absoluuttisen idealismin nimellä tunnetun järjestelmän, jonka tavoitteena oli filosofian ja koko maailman historian ymmärtäminen. Hän esitti ihmiskunnan tietoisuuden historian matkana erilaisten maailmanselitysten tasojen läpi. Jokainen uusi selitys loi uusia sisäisiä ongelmia ja vastakohtaisuuksia ja johti jännitteisiin, jotka voitiin voittaa vain omaksumalla näkemys, jossa nämä vastakohtaisuudet voitiin sovittaa korkeampaan kokonaisuuteen. Esimerkiksi Ranskan suuri vallankumous merkitsi Hegelille todellisen vapauden esittelemistä eurooppalaisissa yhteiskunnissa ensimmäistä kertaa maailmanhistoriassa. Kuitenkin juuri tämän täydellisen uutuuden vuoksi se oli myös täydellisen radikaali ajatus, ja vallankumous kääntyi lopulta terroriksi. Historia kuitenkin etenee oppimalla virheistään: Ainoastaan tämän kokemuksen kautta voidaan saavuttaa perustuslaillinen valtio, jossa valtio on hyväntahtoinen organisoiva voima ja kansalaiset vapaita ja tasa-arvoisia. Kansantalouden tilinpito
Työ kansantalouden tilinpidon kehittämiseksi on arvostettu korkealle toisen maailmansodan jälkeisessä maailmassa. Yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja nobelisti Paul Samuelson on arvioinut kansantalouden tilinpitoa erääksi 1900-luvun merkittävistä keksinnöistä. Laajasta kansantalouden tilinpidon arvostuksesta kertoo se, että Nobel-palkinto on myönnetty useille kansantalouden tilinpidon kehittymiseen vaikuttaneille tiedemiehille. Näitä ovat Ragnar Frisch (1969), Simon Kuznets (1971), Vassily Leontieff (1973), James E. Meade (1977) ja Richard Stone (1984). Maailmanhallitus
Osassa esityksiä YK:n yleiskokouksen muuttamista parlamentiksi pidetään liian kankeana onnistuakseen. Käytännön ongelmana YK:n yleiskokouksen muuttamisessa on sen peruskirjan artikla 108, jonka mukaan yleiskokouksen määräenemmistön päätökset astuvat voimaan vasta, kun kaikki turvallisuusneuvoston jäsenet ovat hyväksyneet muutokset. Ne siis pystyvät torppamaan veto-oikeudellaan halutessaan kaikki muutokset. Sen sijaan 20–30 valtiota voisi tehdä sopimuksen tällaisen parlamentin perustamisesta. Ajan mittaan parlamentti voisi kattaa koko maailman. Totalitarismi
Käsitteitä totalitarismi ja totalitaarinen järjestelmä alettiin satunnaisesti käyttää 1930-luvulla sellaisista diktatorisista valtioista, joille on ominaista tietyn poliittisen aatteen ehdoton valta, muun poliittisen toiminnan tukahduttaminen sekä yhteiskunta- ja talouselämän valjastaminen palvelemaan tämän poliittisen suuntauksen tavoitteita. Myös Italian diktaattori Benito Mussolini puhui totalitaarisesta valtiosta (). Toisen maailmansodan jälkeen käsite totalitarismi levisi tutkijoiden käytöstä nopeasti yleiseen käyttöön sekä tiedotusvälineissä että poliitikkojen puheissa. Liberalismi
Thomas Hobbes oli ensimmäinen yhteiskuntateoreetikko, joka esitteli yhteiskuntasopimuksen periaatteen. Hobbesilaiset ideat sopimusteoriasta ovat kurantteja vielä nykyisellekin liberaalille perinteelle. Mutta hobbesilaisessa yhteiskunnassa kansalaiset (liberalismin vastaisesti) luopuivat oikeuksistaan yksinvaltiaalle, kun taas John Locke, liberalismin ensimmäisiä yhteiskuntafilosofeja, määritti luonnolliset oikeudet (ihmisoikeudet), joihin ei saanut kajota. Globalisti
Historiallisesti nimitystä on käytetty myös antisemitistisessä mielessä juutalaisista. Termi juontaa juurensa siitä, että 1900-luvun juutalaisvihamieliset olivat sitä mieltä, ettei juutalainen ole uskollinen maalleen. Väärennettyjä "Siionin viisaiden pöytäkirjoissa" uskoteltiin juutalaisten suunnittelevan maailmanvalloitusta. Termiä on käyttänyt muun muassa Ku Klux Klania johtanut David Duke kutsuessaan Britannian EU-eroa voitoksi "juutalaisesta globalistiagendasta". Termiä on käyttänyt myös Yhdysvaltain presidentti Donald Trump Charles ja David Kochista, jotka rahoittavat republikaanien poliittisia liikkeitä. Ilmasodankäynnin historia
Italialainen kenraali Giulio Douhet kehitteli maailmansotien välissä ajatuksia totaalisesta ilmasodasta ja ilmaherruuden merkityksestä. Näistä ajatuksista kehittyi douhetismi, jonka johtoajatus oli äärimmäinen hyökkäävyys ilmasodankäynnissä. Douhetin pääteos oli vuonna 1921 julkaistu "Il domino dell'aria". Lähes kaikkien maiden ilmavoimat seurasivat douhetismia ennen toista maailmansotaa. Omegapiste
Omegapiste on ranskalaisen filosofin ja jesuiittapapin Pierre Teilhard de Chardinin (1881–1955) kehittämä käsite, joka kuvaa kompleksisuuden ja tietoisuuden äärimmäistä tasoa, jota kohti maailmankaikkeus hänen teoriansa mukaan kehittyy. Teilhard kutsui evoluutioteoriaansa kompleksisuuden ja tietoisuuden laiksi; Teilhardin mukaan maailmankaikkeus voi kehittyä lisääntyvän kompleksisuuden ja tietoisuuden suuntaan vain, mikäli sitä vedetään kohti äärimmäisen kompleksisuuden ja tietoisuuden pistettä. Maailmanvallankumous
Maailmanvallankumous on marxilainen käsite, jonka mukaan kommunistinen ja/tai sosialistinen työväenluokka kaataa kapitalismin kaikissa maailman valtioissa, joskaan ei välttämättä samanaikaisesti. Kaiken teoria
Kaiken teoriaa on etsitty vuosikymmeniä. Albert Einstein oli ensimmäinen, joka otti elämäntehtäväkseen teorian kehittämisen. Hän piti suurimpana ongelmana yleisen suhteellisuusteorian ja sähkömagnetismin yhdistämistä. Nykyfysiikalle päänvaivaa tuottavat kvanttimekaniikan ja yleisen suhteellisuusteorian toisistaan poikkeavat selitykset maailmankaikkeudesta. Hallinto
Merkittävin yhteiskuntatieteiden ja niistä erityisesti yleisimmän eli sosiologian ja merkittäviltä osin myös valtio-opin eli politiikan tutkimuksen klassikoista on hallinnon tutkimukselle Max Weber (1864–1920). Monien muiden aiheiden ohella hän nimittäin tutki muun muassa hallinnon organisoinnin, työetiikan, taloudellisen toiminnan organisoinnin ja uskonnollisen organisoitumisen kysymyksiä. Lisäksi hän oli huomattava yhteiskuntatieteiden metodologian kehittäjä. Linnadoktriini
Linnadoktriini on mainittu Raamatussa 2. Mooseksen kirjan 22. luvussa:
Kotirauhan käsite on tunnettu länsimaisessa sivilisaatiossa Rooman valtakunnan ajalta lähtien. Englantilaiseen lakiin käsitteen toi 1600-luvulla juristi Sir Edward Coke. Yhdysvaltoihin muuttaneet englantilaiset siirtolaiset toivat mukanaan myös opin linnadoktriinista. Myös englantilainen juristi, tuomari ja poliitikko William Blackstone puolusti oikeutta kodin loukkaamattomuuteen teoksessaan "Commentaries on the Laws of England""." Lebensraum
Termin "lebensraum" kehitti saksalainen maantieteilijä Friedrich Ratzel, joka käytti sitä vuonna 1901 julkaisemassaan samannimisessä esseessä. Geopolitiikan isänä tunnettu ruotsalainen teoreetikko Rudolf Kjellén poimi käsitteen, ja tulkitsi sen kirjaimellisesti, ajatellen kansallisvaltiot eläviksi organismeiksi, joiden piti tarvittaessa valloittaa itselleen lisää ”elintilaa”. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen teoriaa kehitteli edelleen Ratzelin ja Kjellénin pohjalta saksalainen maantieteilijä Karl Haushofer. Natsien käyttöön välittynyt elintilateoria perustui lähinnä Ratzelin ajatusten väärintulkintaan. Maailmanhallitus
Suomalaisten eduskuntapuolueiden joukosta entisen Liberaalinen kansanpuolueen nuorisosiipi Liberaali Nuorisoliitto kannatti maailmanhallitusta vuonna 1970. Seuraava lainaus on katkelma kirjasta ”Mitä puoluetta äänestäisin, 1970": Greenpeace
Greenpeacen kansainvälisen hallintorakenteen 1979 suunnitelleen David McTaggartin mukaan keskitetyn päätöksenteon unohtaminen oli monen muun kansainväliseksi pyrkivän ryhmän ongelma. Hänen mukaansa yksinkertaistettu ja keskitetty päätöksenteko oli välttämätöntä kansainvälisen organisaation tehokkuuden takaamiseksi: "tiedän, emme pidä sanoista 'keskitetty päätöksenteko', mutta monikansalliset yritykset ja hallitukset, joiden toimintatapoihin yritämme vaikuttaa, pelkäävät noita sanoja kansanliikkeiden ja vastustajien yhteydessä". Maailmanhallitus
Maailmankommunistien pitkäaikainen tavoite on luoda valtioton kommunistinen yhteiskunta, mikä korvaisi minkä tahansa hallituksen tarpeen. Monet antikommunistit (etenkin kylmän sodan aikana) ovat pitäneet tätä naiivina ajatuksena, sillä heidän mukaansa maailmanvallankumous (jotka kansainväliset kommunistit usein ajavat) johtaisi käytännössä totalitaarisen valtio tai valtioiden liittouman maailmanherruuteen. Myös sosialidemokraattien piirissä esitettiin maailmanhallitusta 1900-luvun alussa. Marginalismi
Teorian kehittivät vuoden 1870 aikoihin toisistaan riippumatta William Stanley Jevons Englannissa, Carl Menger Itävallassa ja Leon Walras Sveitsissä. Myöhemmin selvisi, että ajatuksen oli esittänyt preussilainen ekonomisti Hermann Heinrich Gossen jo vuonna 1854. Marginalismin kehitystä kutsutaan uusklassiseksi vallankumoukseksi. Aikaisemmin uskottiin tuoteen arvon määräytyvän valmistuskustannuksista, siihen käytettyjen raaka-aineiden ja sen tuottamiseen tehdyn työn mukaan. Maailmanhallitus
Idea maailmanhallituksesta on ollut esillä historian alkuhämäristä saakka. Pronssikauden Egyptin kuninkaiden tarkoituksena oli hallita ”kaikkea minkä ympäri aurinko kiertää” ja Mesopotamian kuninkailla ”kaikkea auringonnoususta auringonlaskuun”. Maailmanhallitus
Immanuel Kant kirjoitti esseen "Ikuiseen rauhaan" (1795), missä hän kertoo kolme perusvaatimusta ihmistoiminnan järjestämiseen niin, että nykyiset ja tulevat sodat saataisiin pysyvästi estettyä. Sotaherrojen aikakausi
Maanpaossa olleen kansallispuolueen johtaja Sun Yatsen liittoutui vuonna 1923 kommunistisen puolueen kanssa tavoitteenaan yhdistää Kiina puolueiden sotilaallisten joukkojen avulla. Yatsen kuitenkin kuoli yllättäen vuonna 1925, ja Tšiang Kai-šek otti hänen paikkansa puoleen johdossa seuraavana vuonna. Vuosina 1926–1928 Tšiang Kai-šek valtasi laajoja alueita sotaherroilta ja perusti hallituksen Nanjingiin. Nanjingin hallinto tunnustettiin kansainvälisesti Kiinan lailliseksi hallitukseksi, ja maa alkoi yhdentyä. Hallitusmuoto
Suppeammassa mielessä hallitusmuodolla tarkoitetaan usein valtiojärjestelmän perustyyppiä, etenkin sitä, onko kyseessä tasavalta vai monarkia ja jälkimmäisessä tapauksessa erityisesti sitä, onko kyseessä perustuslaillinen monarkia. Antiikista alkaen hallitusmuodon perusjako on ollut seuraava: 
Tässä perusjaottelussa demokratia voidaan määritellä ainoastaan sekahallinnoksi, jossa yhdistyy kaksi ja tai kolme edellä luetelluista perusmuodoista. 
1700-luvulle tultaessa jaottelu oli muuttunut. Juristin koulutuksen saanut filosofi ja kirjailija Montesquieu jakoi teoksessaan "Lakien henki" perustyypit näin: 
Montesquieu määritteli kaksi tasavallan tyyppiä näin: ”Tasavaltainen hallinto on se, jossa ylin päätäntävalta on koko kansalla tai sen osalla … Kun ylin valta on koko kansalla, kyseessä on demokratia. Kun ylintä valtaa käyttää vain osa kansasta, kyseessä on aristokratia.” Maailmanhallitus (One Piece)
Maailmanhallituksen voima olla kertomatta tai kertoa totuuksia maailmalle johtavat oikeiden tietojen katoamiseen. Kaikki maat jotka tukevat rikollista toimintaa ovat riski Maailmanhallitukselle, mutta mitä heille käy ei olla vielä paljastettu. Suurimmaksi osaksi Maailmanhallituksella on suuri rooli maailman johtamisessa poliittisesti ja heidän toiminnastaan on enemmän hyötyä kuin haittaa. Toinen maailmansota
Britannian ulkoministerin Edward Greyn kehittelemä ja Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonin ajama järjestö perustettiin 25. tammikuuta 1919 osana Versailles’n rauhansopimusta. Pian kuitenkin selvisi, että järjestöllä ei tulisi olemaan sellaista auktoriteettia kuin oli suunniteltu. Yhdysvallat ei liittynyt Kansainliittoon, koska maan kongressissa oli vallalla kansainvälistä eristäytymistä kannattava isolationistinen suuntaus. Myöskään hylkiövaltioina pidettyjä maailmansodan hävinnyttä Saksaa ja bolševistista Neuvosto-Venäjää ei huolittu vielä mukaan. Kansainliiton tärkeimmässä elimessä neuvostossa selkeimmin valtaa piti aluksi neljä pysyvää jäsentä: Britannia, Ranska, Italia ja Japani, joista kahden ensimmäisen voi sanoa olleen ensimmäisen maailmansodan jälkeisen ajan rauhan takaajina. Antropomorfismi
Erilaisissa kaikkeudensyntytarinoissa, joita on ollut lähes kaikilla kansoilla, esiintyy ihmisten mutta myös muiden eläinten kaltaisia suunnittelijoita, joissa tuntematon on selitetty ”inhimillistämällä” se. Erään Amazonilla elävän heimon mukaan suunnittelija oli ensimmäinen ihminen itse, joka suunnitteli perheensä ja muut ihmiset. Useimmiten kaikkeus on luotu jostakin jo olemassa olevasta. Platon ja Aristoteles ajattelivat, että kaikkeus tehtiin olemassa olevasta aineesta. "Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa" Jahve-jumala luo kaikkeuden tyhjästä. Näiden luomiskertomusten mukaan kaikella on jokin ihmistä hyödyttävä tarkoitus. Esimerkiksi Aristoteleen mielestä luonnossa ei tapahdu mitään ilman päämäärää. Vasta 1500-luvulla Francis Bacon kyseenalaisti tämän Euroopassa vallinneen ajatustavan. Kaksi vuosisataa myöhemmin David Hume katsoi, että sattuma voi pitkinä ajanjaksoina selittää suunnittelun harhan. Sata vuotta Humen jälkeen Charles Darwin selitti asian evoluutioteorialla. Ilmaherruus
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen monet teoreetikot loivat ajatuksen ilmatilan hallinnan tärkeydestä tulevissa sodissa. Yksi heistä oli italialainen Giulio Douhet. Hänen mukaansa ilma-ase kykenisi lyömään maa- ja merivoimat ylivoimallaan. Hänen ajattelunsa ei kuitenkaan kyennyt tunnustamaan hävittäjälentokoneiden merkitystä ilmasodassa. Liittoutuneet kykenivät myöhemmin toisessa maailmansodassa ilmaherruuden saavutettuaan pommittamaan Saksan kaupunkeja maan tasalle Douhetin vuosikymmeniä aiemmin esittämin tavoin. Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan jälkeen voittajavaltiot halusivat lujittaa kansojen välistä yhteisymmärrystä ja taata kansainvälisen rauhan ylläpitämisen allekirjoittamalla 26. kesäkuuta 1945 Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan ja perustamalla 24. lokakuuta 1945 Yhdistyneet kansakunnat Kansainliiton seuraajaksi. Kansainliitto oli perustettu rauhanjärjestöksi estämään ensimmäistä maailmansotaa seuraava suursota, mutta sen katsottiin epäonnistuneen tehtävässä ja organisaatio lakkautettiin vuonna 1946. Vuonna 1948 Yhdistyneiden kansakuntien kolmas yleiskokous hyväksyi Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen, jossa korostettiin ihmisoikeuksien merkittävyyttä maailmanrauhalle ja ihmiskunnan hyvinvoinnille. Julistuksen sanoma heijasti maailman vallinnutta yksimielisyyttä, jossa tuomittiin Saksan aloittama hyökkäyssota ja holokausti. 18. heinäkuuta 1950 Unesco antoi "The Race Question" -nimisen lausunnon, jossa tuomittiin rotusyrjintä ja rotuhygieniapolitiikka kaikissa muodoissaan ja kumottiin perättömiksi 1900-luvun alkupuoliskolla vallinneet kiihkonationalistiset ja näennäistieteelliset käsitykset tiettyjen ihmisrotujen alempiarvoisuudesta. Kansainvälisiä suhteita korostavassa uudessa maailmanpoliittisessa ilmapiirissä totalitarismille, militarismille, nationalismille ja rasismille perustavat äärioikeistolaiset poliittiset aatteet eivät enää saavuttaneet jalansijaa Euroopan maissa, paitsi falangistisessa Espanjassa, joka demokratisoitui diktaattori Francisco Francon kuoleman jälkeen vuonna 1975. 1930-luvulla vallinneet fasismi ja kansallissosialismi katosivat Euroopan poliittiselta kartalta lähes täysin, ja erityisesti natseja alettiin vieroksua Saksan laajentumispolitiikan vaikutuksesta maailmansodan syttymiseen, aggressiivisesta sodankäynnistä ja etnisten vähemmistöjen kansanmurhasta. Sodan voittajavaltiot katsoivat akselivaltojen äärioikeistolaisten hallitusten kansansuosion syyksi 1930-luvun laman taloudellisen kaaoksen ja sitä seuranneen yhteiskunnallisen ahdingon, joten Kansainvälinen valuuttarahasto, Kansainvälinen jälleenrakennus- ja kehittämispankki ja Bretton Woodsin järjestelmä perustettiin maailmantalouden uuden romahduksen estämiseksi. Evoluutioteorian historia
Jean Baptiste Lamarck esitteli 1802 täydellisen evoluutioteorian ja täydensi sitä 1809 kirjassaan ""Eläintieteen filosofia"", mutta hänen työtoverinsa, kirjaimellisesti Raamattuun uskova aikansa vaikuttavimpia henkilöitä ollut, luonnonhistorian professori Georges Cuvier tyrmäsi sen arvovallallaan. Cuvier teki Lamarckin ajatukset naurettavaksi. Hän löysi niistä puutteita ja virheitä, mutta häneltä jäi huomaamatta että evoluutioteorian lukuisat kohdat, jotka olivat täysin oikein. Tärkein Lamarckin perusajatus oli, että eliöt ovat muuttuneet vähitellen ja sopeutuneet ympäristöönsä. Ehkäpä Cuvierin tunnetuin lentävä lausahdus oli "fossiilista ihmistä ei ole olemassa." Cuvier kuoli 1832 mutta hänen ehdoton auktoriteettinsa jäi painostamaan tutkijoita. Lamarckin ajatukset tehtiin naurettaviksi esimerkiksi kokeella, jossa eläviltä hiiriltä leikattiin hännät pois sukupolvi toisensa jälkeen, ja aina ne kasvoivat yhtä pitkiksi. Nykyisin moisen kokeen tekeminen tekisi lähinnä sen suorittajan naurettavaksi. Lamarck ei pystynyt vastaamaan kritiikkiin. Hän kuoli 85-vuoden iässä sokeutuneena ja unohdettuna. Lamarckin ajatukset kuitenkin vaikuttivat voimakkaasti myöhempiin ajatuksiin evoluutiosta, eikä vieläkään lamarkismi ole täysin kuollut. John Locke
Yhteiskuntafilosofiassaan Locke kehitti vaihtoehdon Hobbesin luonnontila-ajatukselle ja esitti omana yhteiskuntasopimusteorianaan, että hallinto voi olla oikeutettu vain, jos se saa hallittavien suostumuksen ja suojelee elämän, vapauden ja omaisuuden luonnollisia oikeuksia. Jos tällaista suostumusta ei ollut annettu, kansalaisilla oli oikeus kapinaan. Maailmanherruus
Maailmanherruus tarkoittaa hypoteettista voimarakennetta, jossa jokin yksi taho dominoisi kaikkia maapallon kansoja. Maailmanherruutta on käsitelty erityisesti fiktiossa. Fiktiossa maailmanherrus tyypillisesti kuvataan totalitaristisena hallintona, joka ei salli oppositiota. Maailmanherruutta käsitellään dystopia-kirjallisuudessa, jossa maailmanherruus kuvataan tulevaisuuteen sijoittuvana ihmisarvoa loukkaavana sortoyhteiskuntana. Hans Morgenthau
Morgenthau määrittelee teoksessaan "Politics Among Nations" (1948) kansainvälisten suhteiden teorian siten kuin se kuvasi toisen maailmansodan jälkeistä paradigman muutosta yhdysvaltalaisessa suhtautumisessa diplomatiaan. Hänen teoksensa korostaa valtioiden valtaetukysymyksiä valtioiden välisten suhteiden vaikuttimena. Toista maailmansotaa edeltävää aikaa taas luonnehti idealismi, joka keskittyi arvoihin. Tasavalta
Seuraavan suuren muutoksen poliittisessa ajattelussa loi Karl Marx, joka väitti, että kansojen sijaan luokilla on etuja ajettavana. Hän väitti, että hallitukset edustavat hallitsevan luokan intressejä ja että vahvistuva proletariaatti kumoaisi hänen aikansa hallitukset. (Katso: Marxismi, Pariisin kommuuni). Kiinan ja Albanian välirikko
Kiinan ja Albanian suhteet alkoivat kuitenkin 1970-luvun alussa heikentyä ja erimielisyydet kasvaa Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonin Kiinan vierailun (1972) jälkeen. Albanian johtaja Enver Hoxha näki vierailun sekä Maon kehittämän "Kolmen maailman teorian" osoituksena Kiinan alistumisesta Yhdysvaltalaiselle imperialismille sekä "proletaarisen internationalismin" eli kommunistimaiden keskinäisen yhteistyön hylkäämiselle. Kolmen maailman teoria julkistettiin vuonna 1974. Sen mukaan Yhdysvallat ja Neuvostoliitto ovat ensimmäinen maailma, useimmat länsimaat toinen maailma ja useimmat Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan maat kolmas maailma. Tämän teorian avulla puolusteltiin Kiinan yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa. Universaalipragmatiikka
Universaalipragmatiikka tutkii, mitkä ehdot ovat välttämättömiä ymmärryksen saavuttamiseksi viestinnän kautta. Jürgen Habermas kehitti käsitteen 1970-luvulla; Habermas esittää, että inhimillinen kilpailu, konfliktit ja strateginen toiminta ovat epäonnistuneet pyrkimyksissä ymmärryksen saavuttamiseksi. Klassinen liberalismi
On hyvä huomata, että historiallisesti tarkasteltuna liberalismin klassinen traditio on vanhempaa perua kuin itse liberalismin käsite. Alunperin liberalismi tarjosikin perustan arvioida valtion alati kasvavaa roolia yhteiskunnassa uudelleen. Sen mukaan valtiovallan mielivaltainen toiminta, privilegiot eli erityisoikeudet ja monopolit selittivät suuren osan yhteiskuntien taloudellisista, sosiaalisista, poliittisista ja moraalisista ongelmista. Klassisen liberalismin tunnetuin taloustieteilijä on ollut skottilainen moraalifilosofi Adam Smith (1723–1790), joka ajoi suurin piirtein "laissez-faire" -opin asiaa eli vähintä mahdollista hallituksen sekaantumista talouselämän toimintaan. "Laissez faire" -iskulauseella liberalistit tarkoittivat etenkin kiireellistä luopumista mielivaltaisesta hallituksen vallasta, eivätkä sitä että he vaatisivat ihmisille vapautta toimia yksinomaan oman mielensä mukaan täysin muista piittaamatta. "Laissez faire" -periaatteella skottilaisen valistushengen liberalistit tarkoittivat ainoastaan sitä, ettei valtio saanut puuttua mielivaltaisesti yksilöiden omaehtoisiin valintoihin markkinoilla. Adam Smith kehitti motivaatioteorian, joka pyrki sovittamaan inhimillisen omaneduntavoittelun sääntelemättömään yhteiskunnalliseen järjestyksen (pääasiassa teoksessa "Moraalitunteiden teoria" (1759)). Hänen kiistatta kuuluisin teoksensa "Kansojen varallisuus" (1776) pyrki selittämään, kuinka sääntelemättömät markkinat luonnollista kautta ohjaisivat itse itseään aggregoitujen yksilöllisten päätösten muodostaman ”näkymättömän käden” voimasta. Adam Smithille oman edun tavoittelu oli laaja käsite, joka kattoi sekä "alhaiset" että "ylevät" asiat. Alhaisina hän piti hedonismia, heikkojen alistamista, osattomien vähättelyä ja tavoitteiden tyydyttämistä seurauksista piittaamatta. Sen sijaan ylevää oman edun tavoittelua Smithin mukaan oli kunniantunto, pyyteetön auttaminen, rehellisyys ja sanansa pitäminen, huolenpito itsestä ja omaisista sekä yhteisten arvojen ja pelisääntöjen noudattaminen. On siis virheellistä ajatella Adam Smithin muotoilemaa oman edun tavoittelun käsitettä pelkästään negatiivisena asiana. Smith ei kuitenkaan ulottanut elinkeinovapautta osakeyhtiöihin, koska hänen näkemyksensä mukaan niiden johtajat käyttävät toisten ihmisten rahoja ja tekevät siksi sijoituksia kohteisiin, joita he pitävät liian riskialtteina oman rahan sijoittamiseen. Hänen mielestä valtion tulisi hoitaa kaikki ne tehtävät, jotka ovat yhteiskunnan kokonaisedun mukaisia, mutta yksityisille toimijoille kannattamattomia. Uusplatonismi
Kuuluisimmat tämän tieteellisen mielipiteen omanneista olivat Johannes Kepler ja vuosisata myöhemmin Galileo Galilei. Kepler uskoi, että maailmankaikkeuden matematiikka oli totuutta maailmankaikkeudesta. Ennen Kepleriä tähtitieteilijät ja astrologit uskoivat, että kvalitatiivinen ymmärrys maailmankaikkeudesta ohitti kvantitatiivisen ymmärryksen. Kansainliitto
Alun perin Kansainliiton idean isä oli Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri Edward Grey, mutta ajatusta vahvimmin vei eteenpäin Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson, joka vuonna 1918 esitti neljäntoista kohdan ohjelmansa sodan lopettamiseksi ja sen jälkeen toteutettaviksi uudistuksiksi. Kansainliitto perustettiin 25. tammikuuta 1919 osana Versailles’n rauhansopimuksen ensimmäistä osaa ja se piti ensimmäisen istuntonsa 10. tammikuuta 1920 – samana päivänä kuin rauhansopimus vahvistettiin ja ensimmäinen maailmansota päättyi virallisesti. Ensimmäinen yleisistunto pidettiin Genevessä 15. marraskuuta 1920. Yhdysvallat ei liittynyt Kansainliittoon, koska senaatti äänesti Versailles’n rauhansopimuksen ratifiointia vastaan 19. maaliskuuta 1920. Maa ei enää halunnut osallistua Euroopan tapahtumiin. Yhdysvallat ei kannattanut Versailles’n rauhasopimuksen kovia ehtoja Saksalle ja Yhdysvaltain senaatti piti Kansainliiton Yhdistyneitä kansakuntia velvoittavampia turvallisuuslausekkeita Yhdysvaltoja niin laajasti sitovina, että se olisi rajoittanut Yhdysvaltain toimintavapautta. Yhdysvalloissa oli ajatuksia Monroen opin mukaisesta puuttumattomuudesta Euroopan asioihin Antonio Gramsci
Antonio Gramsci (22. tammikuuta 1891 Ales, Cagliarin provinssi, Sardinia – 27. huhtikuuta 1937 Rooma) oli italialainen kommunisti ja marxilaisen teorian kehittäjä. "Lännen Leniniksi" kutsuttu Gramsci tuli tunnetuksi hegemonian käsitteen kehittäjänä ja kirjoittamistaan "Vankilavihkoista". Maailmanhistoria
Valistus oli 1700-luvun eurooppalainen älyllinen liike, joka korosti sivistystä, järjenmukaisuutta ja yksilönvapautta. Valistusaate pyrki järkeen nojautuen perusteellisiin uudistuksiin kulttuurin ja yhteiskuntaelämän aloilla. Liikkeen johtavat hahmot näkivät olevansa rohkea ja tärkeä älykköjen ryhmä, joka vei maailmaa eteenpäin ”pimeän ajan” eli keskiajan synnyttämän irrationaalisen ja taikauskoisen hirmuvallan ikeestä. Ensimmäisiä kuuluisia ajattelijoita tällä aikakaudella olivat John Locke ja Thomas Hobbes, jotka kirjoittivat monia autoritaarisia pakkovaltoja vastustavia sekularistisia kirjoituksia jo 1600-luvulla. Maailmankaikkeuden lämpökuolema
Maailmankaikkeuden lämpökuolema on maailmankaikkeuden lopulliseksi kohtaloksi ehdotettu malli, jonka mukaan maailmankaikkeuden laajentuminen tulee johtamaan sen kylmenemiseen sopimattomaksi liikkeelle ja elämälle. Toisin sanoen maailmankaikkeus olisi saavuttanut entropiahuippunsa. Lämpökuolemateoria perustuu William Thomsonin, ensimmäisten termodynamiikan pääsääntöjen kehittäjän, ajatuksiin. Taloustieteen historia
Italialainen Vilfredo Pareto kehitti 1900-luvun alussa konsepteja, jotka usein liittyivät peliteoriaan, vaikkakin varsinainen peliteoria kehitettiin vasta 1940-luvulla. Hän tutki tulonjakoa ja ihmisten valintojen vaikutusta talouden kokonaisuuteen. Tunnetuin hänen konsepteistaan on Pareto-tehokkuus, jonka kuvaamassa tilanteessa kenenkään yksilön asemaa ei voi parantaa heikentämättä muiden asemaa - tilanne on siis optimaalinen. Varallisuuden Pareto näki keskittyvän siten, että 20 % ihmisistä saa 80 % kansantulosta. Pareto kannatti eliittiteoriaa, jonka mukaan valta keskittyy aina eliitin käsiin, eikä sitä voi jakaa tasaisesti. Maailmanhallitus (One Piece)
Professori Cloverin puhelusta Viiden johtotähden kanssa paljasti lisää Maailmanhallituksesta. Kauan aikaa sitten oli olemassa valtava kuningaskunta joka oli ylpeä voimastaan ja kestävyydestään. Siihen aikaan rakennettiin Muinaiset aseet. Kyseisen kuningaskunnan ihmiset jättivät poneglyfejä todistamaan tuleville sukupolville olemassaolostaan hieman ennen tuhoutumistaan vielä tuntemattomien vihollisten käsiin. Kyseiset viholliset selvisivät ja 800 vuoden takaisen todellisen historian lopussa, Maailmanhallitus syntyi. Cloverin mukaan kyseinen aika saattoi olla Maailmanhallitukselle huonoa aikaa. Kuningaskunta sisälsi mahtavia voimia, mutta nyt kaikki tieto niistä on kadonnut. Ennen kuin Clover ehti kertoa kuningaskunnan nimen, yksi Viidestä johtotähdestä käski ampua hänet. Tähän mennessä kaikki jotka ovat halunneet oppia todellisesta historiasta, on määrätty tapettaviksi syytettyinä tiedon opiskeluun Muinaisista aseista. Tietoa poneglyfeistä pidetään yhtenä vakavimpina rikoksina. Byrokratia
Max Weber esitti byrokratian ideaalimallin vuonna 1922 postuumisti julkaistussa käsikirjoituskokoelmassaan "Wirtschaft und Gesellschaft". Ideaalimallilla Weber ei tarkoittanut mielestään parasta mahdollista organisaatiota, vaan puhdasta byrokraattista mallia (vrt. ideaoppi). Ideaalisella byrokratialla hän tarkoitti hallintomallia, jossa ihmiset tekevät töitä selkeän ohjeistuksen alaisena ja jossa työntekijöiden valta perustuu heidän ammattitaitoonsa ja asemaansa eikä ole henkilökohtainen ominaisuus. Päätökset byrokraattisessa organisaatiossa tehdään sääntöjen perusteella ja persoonattomasti, jotta päästäisiin eroon suosimisongelmista, kuten nepotismista. Byrokraattisen organisaation tarkoitus on toimia rationaalisesti ja laskelmoidusti organisaation johdon asettamien tavoitteiden toteuttamiseksi. Vilhelm Occamilainen
Toisaalta modernin valtioteorian alkeita olivat ennen Vilhelmiä esittäneet jo muun muassa Johannes Duns Scotus ja Marsilius Padovalainen, esimerkiksi suvereniteettiteoriaa ja sosiaalista sopimusteoriaa, vaikka usein ne laitetaan vasta Thomas Hobbesin (1588-1679) nimiin. Empirismi
John Locke (1632-1704) vastasi erityisesti René Descartesin puolustamaan mannermaiseen rationalismiin, filosofiseen lähestymistapaan jota ei tulisi sekoittaa yleiseen rationalismiin, ja ehdotti teoksessaan "An Essay Concerning Human Understanding" (1689) uutta ja lopulta hyvin vaikutusvaltaista näkemystä, jossa kaikki inhimillinen tieto on a posteriori -tyyppistä eli kokemukseen perustuvaa. Locke tunnetaan erityisesti näkemyksestään, jonka mukaan ihmisen mieli on "tabula rasa" eli 'tyhjä taulu' tai Locken sanoin "valkoinen paperi", jolle aistihavainnoista seuraavat kokemukset kirjoitetaan ihmisen elämän mittaan. Ideoillamme on kaksi lähdettä: aistiminen ja ajatteleminen. Kummassakin tapauksessa tehdään ero yksinkertaisten ja monimutkaisten ideoiden välillä. Yksinkertaiset ideat eivät ole analysoitavissa, ja voidaan jakaa primaarisiin ja sekundaarisiin ominaisuuksiin. Monimutkaiset ideat yhdistelevät yksinkertaisia ideoita ja jaetaan substansseihin, moodeihin (tiloihin) ja suhteisiin. Lockelle tietämyksemme asioista on havaintoja ideoista, ja nämä havainnot ovat joko yhtäpitäviä tai ristiriitaisia keskenään, mikä on kaukana Descartesin harjoittamasta varmuuden etsinnästä. Maailmanhallitus (One Piece)
Maailmanhallitus on liittouma, johon kuuluu noin 180 maata. Itsenäiset maat hoitavat omat sisäiset asiansa (joskus Maailmanhallitus puuttuu myös niihin), mutta Maailmanhallituksen kanssa liittoutuneet kansainvälisesti. Sosiokratia
Sana sosiokratia (engl. "sociocracy") on johdettu latinan ja kreikan kielen sanoista "socius" (kumppani) ja "kratein" (hallinnoida). Englannin kieleen sana, alun perin sociocratie, on saapunut Auguste Comten käyttämänä vuonna 1851 (Comte on myös luonut englannin kielen sanan "sociology"), ja myöhemmin sosiologi Lester Frank Wardin kautta, jonka kirjoittamassa artikkelissa sana esiintyi vuonna 1881, ja vielä myöhemmin hollantilaisen Kees Boeken kautta, joka sovelsi käsitettä koulutukseen. Laajemmassa merkityksessään sosiokratia tarkoittaa että hallitsija on "socios" - ihmiset jotka ovat sosiaalisessa suhteessa keskenään - verrattuna demokratiaan, jossa hallitsijana on "demos", yleinen kansanjoukko. Valtakunnanneuvosto (Saksa)
Saksan valtiopäivät säätivät valtakunnankansleri Adolf Hitlerin aloitteesta 23. maaliskuuta 1933 valtalain, joka antoi Hitlerin johtamalla valtakunnanhallitukselle oikeuden säätää lakeja neljän vuoden määräajaksi. Valtalain 2. artiklan mukaan se ei kuitenkaan rajannut valtakunnanneuvoston toimintaa tai oikeuksia. Valtalain lähetekeskustelussa Hitler oli vieläpä korostanut voimakkaasti, ettei hänen johtamansa valtakunnanhallituksen tarkoituksena ole rajoittaa osavaltioiden itsemääräämisoikeutta tai mahdollisuutta vaikuttaa valtakunnan asioihin. Rooman valtakunta
Tetrarkia eli ”nelivalta” oli hallintojärjestelmä, jonka keisari Diocletianus otti käyttöön vuonna 293 ratkaistakseen valtakunnan vakavat sotilaalliset ja taloudelliset ongelmat. Valtakunta jaettiin länsi- ja itäosaan. Diocletianus piti itse idän vallassaan ja antoi lännen kanssahallitsija Maximianukselle. Kahdeksan vuotta myöhemmin Diocletianus katsoi, että sekä sotilaallisiin että siviililuontoisiin ongelmiin tulisi kiinnittää vielä enemmän huomiota. Tällöin kummallekin keisarille, ”augustukselle”, nimitettiin alikeisari eli ”caesar”. Tämä tetrarkkinen järjestelmä säilyi noin vuoteen 324. Ensimmäiset tetrarkit olivat Diocletianus (idän keisari), Galerius (idän alikeisari), Maximianus (lännen keisari) ja Constantius Chlorus (lännen alikeisari). Maailmanhallitus (One Piece)
Maailmanhallitus () on kuvitteellinen poliittinen järjestö One Piece manga- ja animesarjassa. Yhteiskuntatieteiden historia
Liberalistisen yhteiskuntafilosofian klassinen muoto sisältyy 1600-luvulla eläneen John Locken valtioteoriaan. Sen mukaan jokaisen ihmisen on voitava mahdollisimman laajasti käyttää kykyjään omaksi edukseen. Halujen ja tarpeiden tyydyttäminen on luonnollinen osa ihmisen elämää. Myös omaisuuden hankkiminen kuuluu ihmisen perusluontoon, ja Locken mielestä ihmisellä tulee olla oikeus rahataloudessa koota omaisuutta ilman rajoituksia. Jo ennen Lockea tätä ajatussuuntaa kehitti Thomas Hobbes. Jean-Jacques Rousseau lisäsi aatteeseen yhteiskuntasopimuksen, jonka mukaan vapaat yksilöt tekevät keskenään sopimuksia yhteiselämän perusperiaatteista. Näin muodostuisi kansan yhteistahto ja suvereenisuus. Kirkkohallitus
Kirkkohallitus on kirkon keskushallinnon osana kaikkein nuorin. Se on perustettu vuonna 1944 hallinnoimaan kirkolle II maailmansodan aikana jaettuja ulkomaisia avustuksia köyhille ja sodan runtelemille seurakunnille. Kirkon keskusrahaston hallituksena toimiminen on edelleen kirkkohallituksen tärkein tehtävä. Maailmankylä
Maailmankylä tarkoittaa tilannetta, jossa helpottuneet kommunikointikeinot ovat tehneet pitkistäkin välimatkoista merkityksettömiä. Yleisimmin termiä käytetään viittaamaan internetiin ja World Wide Webiin. Maailman voidaan sanoa näiden avulla pienentyneen ja se on kuin yhtä kylää. Termin on kehittänyt Marshall McLuhan. Maailmankylän käsite koskee pääasiassa teollisuusmaita, joissa viestinnän välineet ovat kehittyneet. Suuri osa kehitysmaiden asukkaista jää tämän määritelmän ulkopuolelle sillä heillä ei välttämättä ole käytössään nykyaikaisia kommunikointivälineitä kuten matkapuhelimet ja internet. Maailmänkylän käsite liittyy globalisaatioon. Uusi maailmanjärjestys
Uusi maailmanjärjestys, lyhenne UMJ (englanniksi 'New World Order', lyhenne NWO) on nimitys, jota käytetään kansainvälisessä politiikassa kuvaamaan merkittävää aikakauden vaihtumista. Erityisesti sillä on viitattu kylmän sodan jälkeiseen maailmaan. Gerhardus Mercator
Mercator tunnetaan parhaiten vuonna 1569 laatimastaan maailmankartasta. Se perustui hänen keksimäänsä projektioon, Mercatorin projektioon, jossa ne maanpinnan viivat (loksodromit), jotka kaikkialla muodostavat yhtä suuren kulman pääilmansuuntiin nähden, näkyvät suorina viivoina. Omana aikanaan hän oli maailman kuuluisin maantieteilijä, mutta hän oli myös teologi, filosofi, historioitsija, matemaatikko ja magnetismin tutkija sekä harjaantunut kaivertaja ja kalligrafi sekä karttapallojen ja tieteellisten instrumenttien tekijä. Hän kirjoitti vain harvoja kirjoja, mutta suuri osa hänen tietämyksestään käy ilmi hänen laatimiensa seinäkarttojen kartta­selityksistä sekä hänen kartastonsa esipuheesta ja muista siinä olevista tekstisivuista. Hän myös ensimmäisenä käytti kartastosta termiä "atlas".