Milloin Ferrari perustettiin?
Enzo Ferrari
Ferrari perusti yrityksen nimeltä Auto-Avio Costruzioni, joka toimitti osia muille kilpatalleille. Vuoden 1940 Mille Miglia -kilpailuun yhtiö kuitenkin valmisti kaksi autoa, joita ajoivat Alberto Ascari ja Lothario Rangoni. Toisen maailmansodan aikana hänen yrityksensä oli sotatarviketeollisuuden palveluksessa, ja se siirrettiin pommituksen jälkeen Modenasta Maranelloon. Vasta sodan jälkeen Ferrari sai karistettua fasistin maineen hartioiltaan ja perusti nimeään kantavan autotehtaan vuonna 1947.
Ferrari F430
Juhlistaakseen Ferrarin voittoa Formula 1:n valmistajien mestaruussarjassa vuonna 2008, Ferrari esitteli Scuderia Spider 16M:n World Finals-tapahtumassa Mugellossa. Se on 430 Scuderian avoversio. Sergio Marchionne
Syyskuussa 2014 selvisi, että Ferrarin pääjohtaja Luca di Montezemolo jättää tehtävänsä, ja näin Marchionne siirtyi hänen tilalleen. Hän aloitti työnsä Ferrarin pääjohtajana lokakuussa 2014. Hän oli myös sveitsiläisen SGS-logistiikkayhtiön hallituksen puheenjohtaja sekä kuului myös tupakkayhtiö Philip Morrisin johtajiin. Marchionne työskenteli pitkään johtotehtävissä myös rahoitusyhtiö UBS:n palveluksessa. Luigi Fagioli
Fagioli palasi terveempänä kilpailemaan 1940-luvun lopussa. Hän oli mukana F1-sarjassa alusta asti aloittaen ensin sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Hän ajoi historian ensimmäisessä F1-GP:ssä Britannian GP:ssä toiseksi, Giuseppe Farinan jälkeen Alfa Romeolla. Farinan ja Juan Manuel Fangion kanssa hän muodosti Alfa Romeolla legendaarisen kolme F:n joukkueen, joka oli voittamaton sinä kautena, kun he keräsivät yhteensä 85 pistettä, joista loppupisteissä laskettiin 81. Farina ja Fangio voittivat molemmat kolme kilpailua seitsemästä ja Farina vei mestaruuden, mutta takana oli toinen taisto. Fangio, joka voitti kolme kilpailua Fagiolin pyöreää nollaa vastaan, keräsi kuitenkin yhden pisteen vähemmän kuin Fagioli (Fagioli oli neljä kertaa toinen ja kerran kolmas), mutta tuolloisissa säännöissä laskettiin vain neljän parhaan kilpailun pisteet, mikä auttoi Fangion MM-sarjassa lopulta toiseksi kolmella pisteellä ennen Fagiolia. Ferrari Dino
Nimi "Dino" on kunnianosoitus Enzo Ferrarin pojalle, Alfredino Ferrarille, joka oli vastuussa V6-moottorin suunnittelusta. Yhdessä kuuluisan insinöörin Aurelio Lampredin kanssa he suostuttelivat 1960-luvulla Enzo Ferraria tuottamaan sarjan kilpa-autoja V6- ja V8-moottoreilla. Ferrari Testarossa
Testarossaa, 512TR:ää ja 512M:ää valmistettiin yhteensä noin 10 000 kpl. Luca Cordero di Montezemolo
Montezemolo opiskeli lakia Rooman yliopistossa, josta hän siirtyi Columbian yliopistoon vuonna 1971. Myöhemmin hän siirtyi Fiat-konserniin, josta hänet siirrettiin Ferrarille 1973. Siellä hänestä tuli Enzo Ferrarin assistentti ja seuraavana vuonna jo Scuderia Ferrarin tallipäällikkö. Vuonna 1975 Montezemolo ylennettiin kuitenkin Ferrarista Fiatin urheilutoiminnan johtajaksi ja vuonna 1977 koko Fiatin johtajistoon. Garelli
Garelli oli Italialainen mopojen ja moottoripyörien valmistaja. Sen perusti vuonna 1919 Alberto Garelli. Ferrari F1 643
Ferrari F1 643 on Formula 1-auto, jota Ferrari-talli käytti Formula 1-kaudella 1991. Auto debytoi Ranskan Grand Prix:ssä, ja autossa vaikutti olevan potentiaalia huippuautoksi. Alain Prost ajoi aika-ajoissa eturiviin ja oli kilpailussa Nigel Mansellin Williams FW14:n jälkeen toinen, ja jatko vaikutti lupaavalta. Lupaavan alun jälkeen tulokset kuitenkin heikkenivät, ja huonot tulokset olivat lopulta osasyy Prostin ja Ferrarin välirikkoon. Prost vertasi myöhemmin 643:n ajo-ominaisuuksia kuorma-autoon.
Auto saavutti 55.5 pistettä, 8 palkintopallisijoitusta ja oli kolmas valmistajien mestaruussarjassa. Alfa Romeo Formula 1 -sarjassa
Ensimmäisellä F1-kaudella 1950 Giuseppe Farina ajoi Alfa Romeolla maailmanmestariksi, ja saman teki seuraavalla kaudella Juan Manuel Fangio. Näinä vuosina Alfa Romeolla saavutettiin 10 voittoa, 13 nopeinta kierrosta ja 10 paalupaikkaa. 1950 Alfa Romeo voitti kaikki 6 GP-kisaa joihin se osallistui. Kilpailujen yhteispituus oli tuolloin 2447,6 kilometriä, joista Alfa Romeot johtivat yli 2300 kilometriä. Farinan ja Fangion lisäksi kuljettajana toimi Luigi Fagioli. Tehdas vetäytyi sarjasta sääntömuutosten takia. Ferrari FF
Ferrarin mukaan kyseessä on maailman nopein neljän hengen automalli. FF on Ferrarin historian ensimmäinen nelivetoinen tuotantoauto. Ferrari GTC4Lusso on seuraaja mallille. Ferrari 308 GTB
Pininfarinan muotoilema 308 GTB esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä vuonna 1975 "Dino" 308 GT4 jatkona
ja 246 Dino korvaajana. GTB oli 2-paikkainen eikä 2+2 kuten GT4 ja sitä kutsutaan joskus yhdeksi kauneimmista Ferrarin
malleista. Targa kattoinen 308GTS tuli kuuluisaksi Magnum-televisiosarjan ansiosta. Ferrari 458 Italia
Vuonna 2015 esitelty Ferrari 488 korvasi 458 Italian. Tazio Nuvolari
Vuosina 1938–1939 Nuvolari kilpaili Auto Unionin tallissa. Kun autokilpailut jälleen jatkuivat toisen maailmansodan jälkeen, Nuvolari ajoi menestyksellisesti mm. Maseratilla ja Ferrarilla. Hän päätti uransa luokkavoittoon Cistalia Abarthilla Palermossa huhtikuussa 1950, samana vuonna jolloin nykyinen F1-sarja käynnistyi. Ferrari FF
Ferrari FF on Ferrarin Geneven autonäyttelyssä 1. maaliskuuta 2011 esittelemä automalli. Charles Pozzi
Ranskanitalialaiseen perheeseen syntynyt Pozzi harjoitti alkuaikoina maataloustekniikkaa, kunnes siirtyi autokauppaan vuonna 1932. Varsinaisen kilpa-ajamisen hän aloitti 1946 Delahaye-autolla ja sijoittui seuraavana vuonna Italian osakilpailussa seitsemänneksi ja Ranskassa viidenneksi. Vuonna 1949 Pozzi ajoi Ranskan osakilpailun voittoon St. Gaudensissa, kun Ranskan autoilijoiden kerho () vaati perinteisten urheiluautosääntöjen käyttämistä tulevien Formula 1-sääntöjen sijasta ja kun Raymond Sommerin sekä Harry Schellin auton moottori hajosi kilpailun kärjessä. Hän ajoi ensimmäisellä Formula 1 -kaudella Ranskan osakilpailussa kuudenneksi jakaen autonsa Louis Rosierin kanssa. Myöhemmin Pozzi siirtyi kestävyysajojen puolelle voittaen vuoden 1952 Casablancan 12 tunnin ajon yhdessä Lucien Vincentin kanssa. Kilpa-ajoista hän poistui vuoden 1954 aikana, koska liiketoiminnat autokaupan osalta vaati enemmän huomiota. Aikaisemmin Fordin autoja myyneestä ja hankkineesta Pozzista tuli Ranskassa Ferrarin autojen maahantuoja vuonna 1968 ja Automobiles Charles Pozzi -tallista tuli vakituinen Ferrarin autoja käyttänyt talli, mm. Le Mansin ja Daytonan ajoissa 1970-80-luvuilla. Jean Todt
Ferrari oli Todtin liityttyä talliin kriisissä, sillä se oli voittanut kuljettajien mestaruuden viimeksi vuonna , kun Jody Scheckter oli ajanut mestaruuteen tallin autolla. Todt alkoi uudistaa Ferrarin italialaista ilmapiiriä kansainvälisemmäksi ja palkkasi talliin huippunimiä maailmanmestaruuksia voittaneesta Benetton-tallista. Sieltä Ferrarille siirtyivät kaksinkertainen maailmanmestari Michael Schumacher ja tallin tekninen johtaja Ross Brawn. Yhteistyö tuotti hedelmää, kun Ferrari hallitsi valmistajien sarjaa voittamalla mestaruudet kausina –. Kaiken lisäksi Schumacher voitti kuljettajien mestaruudet kausina –2004. Lokakuussa 2006 Todt nimitettiin Ferrarin toimitusjohtajaksi, mutta hän jatkoi yhä tallipäällikön tehtävissä kauden loppuun. Todtin viimeinen kausi tallipäällikkönä päättyi menestyksekkäästi, kun Ferrari voitti valmistajien ja sen kuljettaja Kimi Räikkönen kuljettajien mestaruuden. Scuderia Ferrari
Kun nuori Chris Amon tuli Ferrarille 1967, Ferrarin kurssi kääntyi alamäkeen. Lorenzo Bandini kuoli samalla kaudella Monacon onnettomuudessa. Suurimpana tallin ongelmana oli auton epäluotettavuus, ja tallin kuljettajista Jacky Ickx voitti vuosien 1967–1969 aikana vain yhden osakilpailun. Vaikka Amon ei koskaan voittanut Ferrarilla (eikä edes koko urallaan) F1-osakilpailua, oli hän tallinsa "lama-aikana" ehdoton ykköskuljettaja. Amon oli monessa kilpailussa monta kertaa aivan ylivoimaisessa johdossa, mutta tekninen vika pilasi haaveet voitosta lähes joka kerta. Kaudella 1968 hän ottikin kolmessa perättäisessä kilpailussa paalupaikan, mutta joka kerta kilpailu päättyi tekniseen vikaan. Muun muassa Kanadan GP:ssä Ferrarin kytkin hajosi Amonin ollessa yli minuutin johdossa toisena ajaneeseen Denny Hulmeen. Amonin lähdettyä Ferrarilta kauden 1969 jälkeen talli sai käyttöönsä uuden moottorin, josta tuli erittäin menestyksekäs. Formula Abarth
Formula Abarthin edeltäjä, Formula Azzurra, perustettiin Italiassa vuonna 2005. Vuonna 2010 otettiin käyttöön nykyiset autot ja luokan nimeksi vaihtui Formula Abarth. Uudella kalustolla ajettiin ensimmäisellä kaudella Italian ja Euroopan sarjaa ja kaudeksi 2011 luokka levittäytyi Aasiaan. Siellä Formula Abarth -luokkaa ajetaan Formula Masters China -sarjassa. Minardi
Minardi oli italialainen autourheilutalli, jonka perusti Giancarlo Minardi vuonna 1979. Talli kilpaili aluksi Formula 2 -sarjassa, mutta se siirtyi kaudeksi 1985 Formula 1 -sarjaan. F1:ssä se kilpaili 1985–2005. Vuosina 2001–2005 tallin omisti Paul Stoddart, joka myi tallin Formula 1 -toiminnot energiajuomayhtiö Red Bullille, joka nimesi tallin uudelleen Scuderia Toro Rossoksi. Ferrari 488
Ferrari 488 esiteltiin vuonna 2015 ja se on Ferrari 458:n seuraaja. Auton moottori on 3,9-litrainen kaksoisturboahdettu V8. Sen 0-100 km/h aika on 3,0 s ja huippunopeus 331 km/h. Ferrari F2008
Testit Ferrari aloitti uudella autollaan heti julkaisupäivän jälkeen, 7. tammikuuta. Fioranon testiradalla autolla ajoi ensimmäisenä Kimi Räikkönen. Tapahtuma oli suljettu medialta. Viimeksi uusi Ferrari on nähty näin aikaisin radalla vuonna 1993. Massimo Rivola
Massimo Rivola (s. 7. joulukuuta 1971 Faenza, Italia) on italialainen urheilujohtaja. Nykyisin hän toimii Ferrarin nuorten kuljettajien akatemian johtana. Rivola aloitti uransa Minardilla vuonna 1998 toimien markkinointi puolella ja tallin urheilujohtana vuodet 2000-2005. Vuodet 2006-2008 hän toimi Toro Rosson tiimin managerina. Rivola toimi Vuodet 2009-2015 Ferrarin urheilujohtana. Pagani
Pagani Automobili S.p.A. on italialainen, urheiluautoihin ja hiilikuitukoreihin erikoistunut autonvalmistaja. Yhtiö kilpailee hinnoillaan ja autojen suorituskyvyillä Koenigseggin ja Lamborghinin kaltaisten merkkien kanssa. Yrityksen perusti vuonna 1992 Argentiinasta kotoisin oleva, sittemmin Italian Modenaan (Enzo Ferrarin syntymäkaupunki) muuttanut Horacio Pagani. Ferrari 125 F1
Ferrari 125 F1 on Ferrarin vuosina 1950-1952 käyttämä Formula 1 -auto. Ferrari Dino
Vuonna 1967 Dinon kuoleman jälkeen, Ferrari toivoi kilpailevansa 1,6-litraisten F2-luokassa Ferrari Dino V6 -moottorilla. Yhtiöllä ei ollut kuitenkaan valmiuksia tuottaa 500 autoa luokituksen saamiseksi, joten Enzo pyysi Fiatia tuottamaan yhteistyössä auton, joka käyttää samaa moottoria. Näin syntyi etumoottorinen takavetoinen Fiat Dino. Se käytti 2 litran (1987 cm) versiota moottorista ja mahdollisti näin Ferrarin osallistumisen kilpasarjaan. Scuderia Ferrari
Kauden 2014 aikana Ferrarin organisaatio koki mittavia muutoksia, muun muassa tallipäällikkö Stefano Domenicali sai lähteä tallista ja hänen paikalle otettiin Marco Mattiacci. Mattiaccin sopimus kuitenkin kesti vain kyseisen kauden ajan ja hänen paikkansa otti kaudella 2015 Maurizio Arrivabene. Talli vaihtoi jo kauden 2013 aikana myös teknisen johtajansa, Aldo Costan siirtyessä Mercedekselle hänen paikkansa otti James Allison. Samalla myös vaihtui Ferrarin puheenjohtaja kun Luca di Montezemolo ilmoitti jättävänsä tehtävänsä ja hänen paikansa otti syys-lokakuussa 2014 Sergio Marchionne. Scuderia Ferrari
Vuonna 1951 Scuderia Ferrari pääsi askeleen lähemmäksi menestystä, kun José Froilán González toi Ferrarille sen historian ensimmäisen voiton Britannian GP:stä . Ascari täydensi Ferrarin menestystä voittamalla seuraavat kilpailut, eli Saksan ja Italian GP:t. Alfa Romeo kuitenkin voitti Fangion avulla kyseisen vuoden mestaruuden. Seuraaville kausille Alfa Romeolla ei ollut uusiin sääntöihin sopivaa autoa, minkä vuoksi se vetäytyi Formula 1:stä lähes 30 vuodeksi. Ferrari F12berlinetta
Ferrari F12berlinetta on takavetoinen superauto, jonka moottori sijaitsee auton edessä. Autoa valmistaa italialainen autovalmistaja Ferrari, joka esitteli mallin ensimmäisen kerran vuoden 2012 Geneven autonäyttelyssä. F12berlinettassa on 6,3l V12 moottori, joka tuottaa 545kW (740hv), ja vääntöä 690Nm. Auto kiihtyy 0–100 km/h 3,1 sekunnissa, ja sen huippunopeus on 340 km/h. Ferraria
2000-luvulla Jokioisten tehtaat siirtyivät takaisin suomalaisomistukseen. Kaarjoki Oy osti lankatehtaan 2006. Seuraavana vuonna euralainen Pintos oy osti naulatehtaan. Pintos lakkautti Jokioisten naulatehtaan vuoden 2016 lopulla. Ferrari Testarossa
Ferrari Testarossa on Ferrarin automalli, joka oli tuotannossa vuosina 1984–1996. Nimi Testarossa tarkoittaa "punapäätä" italiaksi ja viittaa auton moottorin punaisiksi maalattuihin venttiilikansiin. Autoa ei tule
sekoittaa 1950-luvun Testa Rossiin - GT-autoihin, joilla ajettiin urheiluautojen maailmanmestaruussarjaa. Cizeta
Cizeta oli italialainen automerkki, jonka perustivat 1980-luvun lopulla Ferrarin jälleenmyyjä Claudio Zampolli ja levytuottaja Giorgio Moroder. Ferrari Testarossa
Vuosina 1984–1991 valmistettua autoa kutsuttiin nimellä Testarossa. Auto perustui suurelta osin 512 BBi -malliin ja se oli Pininfarinan muotoilema. Moottorina on 390 hv (287 kW) tehoinen 180-asteinen V12-moottori. Tämän moottoriratkaisun avulla saavutettiin matala painopiste. Lancia
Gianni Lancian myötä tehdas alkoi myös osallistumaan autourheiluun; se oli mukana mm. Formula 1:ssä D50-mallilla, mutta vetäydyttyään formuloista kesken kautta vuonna 1955 se luovutti kaiken F1-materiaalin Ferrarille, joka voittikin mestaruuden vuonna 1956 (Juan Manuel Fangio). Varsinaisesti Lancia on tullut tunnetummaksi rallin puolella, jossa se on yksi menestyneimmistä merkeistä. Carrozzeria Ghia
Carrozzeria Ghia SpA on Torinossa vuonna 1915 perustettu autonmuotoilutoimisto ja autonkorivalmistaja. Sen perustivat Giacinto Ghia ja Gariglio nimellä "Carrozzeria Ghia & Gariglio". Ghia valmisti alun perin kevyitä alumiinirakenteisia koreja autoihin, kuten vuoden 1929 Mille Miglia -kilpailun voittaneen Alfa Romeo 6C 1500:n. Maailmansotien välisenä aikana yritys valmisti koreja useille italialaisille automerkeille, kuten Alfa Romeolle, Fiatille ja Lancialle. Cesare Fiorio
Fiorio oli Ferrarin tallipäällikkö vuodesta 1989 vuoden 1991 alkuun, missä roolissa hän sai 25 palkintosijaa ja 9 voittoa 36 GP:stä. Voitoista kolme tapahtui vuonna 1989 ja kuusi vuonna 1990. Neljän ensimmäisen kilpailun jälkeen vuonna 1991 hän jätti tallin jouduttuaan erimielisyyksiin johdon kanssa. Fiorio siirtyi Ligierille vuonna 1994 ja saavutti toisen ja kolmannen sijan Saksan Grand Prix'ssä samana vuonna (kuljettajina Panis ja Bernard). Hän siirtyi sen jälkeen Fortille aina kauden 1996 puoliväliin asti, kunnes italialainen joukkue vetäytyi kilpailusta. Tämän jälkeen Fiorio palasi Ligierille (voitto Monacon GP:ssä vuonna 1996) ja pysyi siellä, vaikka Alain Prost osti Ligier-tallin vuonna 1997. Vuoden 1998 lopussa hän siirtyi vielä Minardille, jossa hän pysyi vuoden 2000 puoliväliin asti. Targa Florio
Ensimmäinen Targa Florio järjestettiin vuonna 1906. Ajatuksen isä oli Vincenzo Florio, rikas kilpa-autoilija ja moottoriurheilufanaatikko, joka oli jo vuonna 1900 järjestänyt Lombardian Bresciassa Coppa Florio -ajot. Ensimmäinen Targa Florio oli 446 kilometrin mittainen kilpailu mutkaisilla vuoristoteillä. Kilpailun voitti Alessandro Cagno keskinopeuden ollessa 50 kilometriä tunnissa. 1920-luvulle tultaessa Targa Florio oli lunastanut paikkansa yhtenä Euroopan merkittävimmistä autokilpailuista Mille Miglian ja Le Mansin 24 tunnin ajon rinnalla, kun vielä varsinaista Grand Prix -sarjaa ei ollut. Ferrari F2007
Ferrari F2007 on Formula 1 -auto, jota Ferrarin F1-talli käytti kaudella 2007. Autoa kuljettivat kilpailuissa brasilialainen Felipe Massa ja suomalainen Kimi Räikkönen. Testikuljettajina toimivat espanjalainen Marc Gené ja italialainen Luca Badoer. Ferrari aloitti uuden autonsa testit 15. tammikuuta 2007 Fioranossa. Kimi Räikkönen testasi Ferrarin F1-autoa ensimmäisen kerran Vallelungan radalla 23. tammikuuta. Ross Brawn
Ross Brawn jätti vuonna 1976 työnsä Britannian atomienergian tutkimuskeskuksessa ja siirtyi intohimonsa, autourheilun, pariin.
Frank Williams palkkasi Brawnin vuonna 1978 vasta perustettuun Formula 1 -talliinsa. Williamsilta hän siirtyi Jaguarille vuonna 1989 ja edelleen Benettonille vuonna 1992. Hänen katsotaan osaltaan olleen teknisenä johtajana Michael Schumacherin menestyksen takana tämän voittaessa maailmanmestaruuksia. Vuonna 1996 Brawn seurasi Schumacheria Italiaan Ferrarille. Brawn tuli tunnetuksi tallia eteenpäin ajaneena voimana, sillä Brawnin mukaan aina voidaan parantaa tuloksia, ja ainoastaan siten saavutetaan menestystä. Erityisesti Brawnin kykyä tehdä oikeita kisan aikaisia taktisia ratkaisuja pidetään ilmiömäisenä. Ferrari myös palkitsi Brawnin avokätisesti: F1 Racing -lehti arvioi vuonna 2006 Brawnin ansainneen noin viisi miljoonaa dollaria vuodessa Ferrarilla jo muutaman kauden ajan. Kauden 2006 jälkeen Brawn ilmoitti pitävänsä välivuoden. Ferrari F1 640
Auton suunnitteli John Barnard, ja se oli ensimmäinen hänen vastuullaan suunniteltu Ferrari. 640:n voimanlähteenä oli Ferrarin oma 3,5-litrainen V12-moottori joka tuotti 660 hevosvoimaa, joka oli hyvä lukema ottaen huomioon, että se oli tallin ensimmäinen vapaasti hengittävä moottori lähes vuosikymmeneen. Voimansiirto herätti kuitenkin enemmän huomiota, sillä siihen sisältyi ensimmäinen F1:ssä nähty puoliautomaattivaihteisto. Ensimmäisellä kaudellaan se oli hyvin epäluotettava, ja heikensi Ferrarin suorituksia koko vuoden. 1990-luvun puoliväliin mennessä kaikki tallit käyttivät tällaista vaihteistoa. Ferrari 330 P4
Moottoriurheilun puolella 330 P4 mallia edelsi Ferrarin ensimmäinen keskimoottorinen kilpa-auto Ferrari Dino 246. Muutama vuosi tämän jälkeen julkaistiin Ferrari 250 P, jossa oli ensimmäinen V12-moottori automerkin historiassa. Autolla voitettiin 1963 Le Mansissa kautta historian ensimmäinen keskimoottoristen voitto. Henry Ford oli halukas ostamaan koko Ferrarin 1960-luvun puolivälissä, mutta Enzo Ferrarin kieltäydyttyä kaupoista Ford alkoi valmistaa tulevaa mestarikilpuria Ford GT40. Ford GT40:llä voitettiin useita kilpailuja. Ferrari F399
Ferrari F399 oli Rory Byrnen suunnittelema auto, jolla Ferrari-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1999. Autoa ajoivat Michael Schumacher, Eddie Irvine ja Schumacherin sijaisena ajanut Mika Salo. Dallara
1959 insinööriksi valmistunut Gian Paolo Dallara työskenteli valmistuttuaan lyhyitä aikoja Ferrarilla ja Maseratilla, ja vuonna 1961 siirtyi vasta perustetun Lamborghinin palvelukseen. Lamborghinilla ollessaan Dallara oli mukana suunnittelemassa muun muassa erästä kaikkien aikojen tunnetuinta urheiluautoa, Miuraa. Yhteistyö päättyi 1968 jolloin Dallara siirtyi De Tomasolle jolle suunnittelu kaudeksi 1969 Formula 2-auton, mallinumeroltaan 103. Dallara suunnitteli myös Frank Williamsin tilauksesta toteutetun De Tomaso F1-auton kaudelle 1970 mutta Piers Couragen menehdyttyä onnettomuudessa De Tomaso vetäytyi sarjasta kauden päätteeksi. Ferrari 360
360 Spider on 2-paikkainen avoauto, joka esiteltiin vuonna 2000 Geneven autonäyttelyssä. Kyseessä on järjestyksessään 20. Ferrari esittelemä avomalli. Suorituskyvyltään malli on lähes yhtäläinen kovakattoisen Modenan kanssa, vaikka painoa onkin kertynyt 60 kg enemmän. Spiderissa on täysin automaattinen katto, joka avautuu ja sulkeutuu 20 sekunnissa.
Challenge on vuonna 2000 saman nimistä merkkiluokkaa varten esitelty 360-malli. Ensimmäinen kausi sarjassa ajettiin samana vuonna. Aikaisempia merkkiluokkia on järjestetty muun muassa 348 Berlinetta ja Ferrari F355 -malleilla. Challenge-mallissa on Modenasta tuttu V8-moottori, josta irtoaa normaalimallin tavoin 400 hv. Autoa on kuitenkin monin tavoin paranneltu paremmin kilpakäyttöön soveltuvaksi, muun muassa painoa, renkaita, jousitusta ja vaihdelaatikkoa kehittämällä. Rataolosuhteissa suoritettujen testien perusteella 360 osoittautui noin 1 s/km nopeammaksi kuin aikaisempi Ferrari F355 Challenge. Ferrari Virtual Academy
Ferrari Virtual Academy (tai FVA) on italialaisen Kunos Simulazionin kehittämä ajopeli, joka julkaistiin Microsoft Windows -alustalle 9. syyskuuta 2010. Pelissä pelattava on vuoden 2010 Ferrari F10 ja vuoden 2011 Ferrari 150° Italia Formula 1 -autot sekä Ferrari 458 -urheiluauto. Enzo Ferrari
Ferrari vastasi Alfa Romeo -tehtaan kilpa-autojen kehittämisestä ja muodosti yli 40 kuljettajan tallin, jossa ajoivat muun muassa Giuseppe Campari ja Tazio Nuvolari. Ferrari itsekin jatkoi kilpailemista esikoispoikansa syntymään 1932 asti (Alfredo eli Dino, kuoli 1956). Alfa Romeon tukea kesti vuoteen 1933, jolloin tehdas joutui taloudellisten syiden vuoksi vetäytymään, ja tarvittiin Pirellin apua, jotta Ferrari pystyi jatkamaan. Hyvistä ajajistaan huolimatta talli sai vain vähän voittoja (Nuvolarin voitto Saksassa 1935 oli poikkeus) — Auto Union ja Mercedes hallitsivat. Vuonna 1937 Alfa otti kilpailutoiminnan jälleen haltuunsa alentaen Ferrarin tehtaan urheiluosaston päälliköksi Alfan insinööriosaston alaisuuteen. Ferrari jätti pian Alfa Romeon, mutta sopimusehdot eivät sallineet hänen kilpailla tai suunnitella autoja neljään vuoteen. Carrera Panamericana
Alussa pikemminkin Amerikoissa muun muassa yhdysvaltalaisen AAA:n kiertokirjeillä ja tiedotteilla tavoitettujen autourheilijoiden ja -harrastajien parissa kiinnostusta herättänyt, Mille Migliaan tai Targa Florioon verrattu Carrera Panamericana houkutteli alusta asti myös eurooppalaisia kuljettajia. Jo vuonna 1950 siihen osallistuivat kuuluisa Piero Taruffi (4:s) ja Felice Bonetto (8:s) kahdella Alfa Romeo 6C 2500-autolla, sekä Jean Trévoux Delahaye 175 S-autolla. Voiton vei kuitenkin vielä yksityistiimin Oldsmobile 88, joka yhdisti kevyen B-korin ja vahvan 303 kuutiotuuman "Rocket" V8-moottorin, ja päihitti muut mitalisijat ottaneet tehokkaat, mutta raskaammat Cadillac Series 62-autot. Vuodesta 1951 alkaen Carrera Panamericana houkutti eurooppalaisvalmistajien kilpatallejakin: muun muassa Ferrari (1951-; voitot 1951 ja 1954), Lancia (1953-1954; kolmoisvoitto 1953), Mercedes-Benz (1952; kaksoisvoitto) ja Porsche (luokkavoitot, 3:s 1954) satsasivat siihen aikavälillä 1951-1954. Kokonaiskilpailu voitettiinkin yhdysvaltalaisautolla vain vuonna 1950, minkä jälkeen se meni eurooppalaisille autoille. Panamericana-voitot olivat Yhdysvaltain automarkkinoilla tärkeitä imagon kannalta: esimerkiksi Mercedes-Benzin menestys vuonna 1952 herätti laajaa kiinnostusta Yhdysvalloissa, ja johti vuonna 1954 esiteltyjen SL-mallien 190 (W121 BII) ja 300 (W198) syntyyn. Legendaarisen kilpailun nimi elää saavutetun menestyksen muistoksi yhä Porschen "Carrera"- ja "Panamera"-mallinimissä, samoin kuin yhtiön "Targa" viittaa Targa Florioon, tai vuonna 2017 eräissä Mercedes-Benzin urheilumalleissa saataville valinnaisena tulleen "Panamericana"-jäähdytinritilän nimessä. Scuderia Famà
Scuderia Famà on italialainen autourheilutalli. Talli perustettiin vuonna 1985. Talli on kilpaillut mm International Formula Master, Euroseries 3000 ja World Series by Nissan-sarjoissa. Enzo Ferrari
Ferrari-tallin ensimmäinen kilpailu oli Monacossa 1947, mutta ensimmäinen voitto tuli vasta Britannian Grand Prix -kisassa 1951. Ensimmäiset mestaruudet tulivat vuosina 1952—53, jolloin Formula 1 -kaudet ajettiin Formula 2 -autoilla. Yhtiö markkinoi myös tuotantolinjan urheiluautoja rahoittaakseen, ei ainoastaan Grand Prix -kilpailutoimintaansa, vaan myös sellaisia tapahtumia kuin Mille Miglia ja Le Mans. Yhtiön parhaat voitot tulivatkin itse asiassa juuri Le Mansissa (14 voittoa, joista kuusi perättäistä vuosina 1960—65) eikä Grand Prix -kisoissa, ja Le Mansiin yhtiö panostikin 1950- ja 1960-luvuilla enemmän kuin Formula 1:een, huolimatta sellaisten formulatähtien kuin Juan Manuel Fangio (1956), Mike Hawthorn (1958), Phil Hill (1961) ja John Surtees (1964) menestyksestä. Ferrari melkein ehti lopettaa tallinsa mukanaolon Formula 1 -sarjassa, poikansa Dinon kuoltua 1956 lihasrappeumaan vain 24-vuotiaana, mutta pyörsi päätöksensä Fangion voitettua samana vuonna lajin maailmanmestaruuden. Ferrari F430
Ferrari F430 on Ferrarin valmistama urheiluauto, joka suunniteltiin seuraajaksi 360-mallille. Se esiteltiin vuoden 2004 Pariisin autonäyttelyssä. Myynti useissa Euroopan maissa alkoi marraskuussa 2004. Maissa, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne, myynti alkoi keväällä 2005, ja Pohjois-Amerikassa vasta kesällä 2005. Ferruccio Lamborghini
Lamborghini oli intohimoinen autojen harrastaja. Hän mm. osallistui Fiat Topolinollaan 1948 Mille Miglia -ralliin. Vaikka hän rakastikin autourheilua, hänen vuonna 1949 perustama Lamborghini Trattici -yhtiö alkoi valmistaa traktoreita. Yritys laajensi myöhemmin toimintaansa lämmitys- ja ilmanvaihtoalalle menestyen hyvin. Gordini
Amédéé Gordini, autosuunnittelija perusti tallin 1950, ja jo vuonna 1952 Gordinin autot olivat ainoat, jotka pystyivät pistämään kampoihin Ferrarille. Alussa Gordini teki paljon yhteistyötä Simcan kanssa. Scuderia Ferrari
Seuraavana vuonna Ferrarin ylivoima jatkui ja Ascari hallitsi sarjaa alusta asti. Kausien 1952-1953 aikana Ascari voitti myös uskomattomat yhdeksän GP:tä peräkkäin (poikkeuksena jälleen Indianapolis 500, johon osallistui enimmäkseen yhdysvaltalaisia kuljettajia). Voittoputki alkoi 22. kesäkuuta 1952 Belgian GP:stä ja kesti 365 päivän ajan (+ kaksi viikkoa) samaan kisaan asti, kunnes seuraavassa kilpailussa 5. heinäkuuta 1953 järjestetyssä Ranskan GP:ssä voittoon ajoi Mike Hawthorn. Scuderia Ferrari
50-luvun puolta väliä hallitsi Juan Manuel Fangio. Hän oli voittanut mestaruuden 1951 ja 1954–55, joten Ferrari halusi hänet leiriinsä. Kyseinen kausi 1956 oli Fangiolle hankala, sillä tämä nousi kunnolla taistelemaan mestaruudesta vasta voitettuaan kauden loppupuoliskolla ajetut Britannian ja Saksan GP:t. Kauden päätöskisassa Italian GP:ssä Fangion matka päättyi jo varhain kisassa, mutta hänen tallikaverinsa Peter Collins lahjoitti autonsa hänelle, mikä oli vielä 50-luvulla sallittua. Fangio ajoi kisassa toiseksi ja koska pisteet sääntöjen mukaan jaettiin, saivat Collins ja Fangio molemmat kolme pistettä normaalin kuuden sijaan ja Fangio oli maailmanmestari. Erikoista sinänsä oli se, että ellei Collins olisi antanut autoaan Fangiolle, olisi hän itse ollut mestari. Ferrari Dino
Dino oli Ferrarin käyttämä nimitys sen keskimoottorisista takavetoisista urheiluautoista vuodesta 1968 vuoteen 1976. Dino-nimestä luovuttiin vuonna 1976, mutta autot säilyivät kuitenkin tuotannossa. Ferrarin tarkoituksena oli rakentaa halvempia autoja ja käyttää komponentteja yleisimmistä autoista, paljolti samaan tapaan kuin Porsche teki 914-mallin kanssa. Ferrari Dino
Noihin aikoihin keskimoottorin käyttö oli arveluttavaa. Lamborghini valmisti keskimoottorisen Miuran, mutta Enzo Ferrari ajatteli, että keskimoottorinen Ferrari ei olisi turvallinen asiakkaiden käsissä. Hän antoi kuitenkin Sergio Pininfarinan rakentaa keskimoottorisen konseptiauton vuoden 1965 Pariisin autonäyttelyyn. Malli osoitti, että pienitehoinen auto ei tuottaisi ongelmia asiakkaille. Ferrari F1/86
Ferrari F1/86 oli Formula 1 -auto, jota Ferrari-talli käytti kaudella 1986. Auton suunnittelivat Mauro Forghieri ja Harvey Postlethwaite. Se suunniteltiin korvaamaan kaudella 1985 käytetty 156/85, joka oli nopea mutta epäluotettava auto. F1/86 oli rungoltaan ja ulkonäöltään hyvin samanlainen kuin 156/85-malli. Jo entisestään hyvää aerodynamiikkaa paranneltiin, ja kaikki osat vaihdettiin kestävämpiin: nämä seikat, yhdessä tehokkaan Ferrari-moottorin kanssa, saivat uskomaan auton kilpailukykyyn. Ferrari F1 640
Ferrari F1 640 on Formula 1 -auto, jolla Ferrari-talli kilpaili kaudella 1989. Sitä ajoivat Nigel Mansell ja Gerhard Berger. Autoa ajoi myös testeissä testikuljettaja Jyrki Järvilehto. Fiat Brevetti
Myytyään aiemman aseita valmistaneen "Società Officine Meccaniche e Fonderie Michele Ansaldi & C." -yhtiönsä, torinolainen teollisuusmies Michele Ansaldi perusti vuonna 1905 sen jäljelle jääneistä osista ajoneuvovalmistaja Fiat SpA:n kanssa yhteisyrityksen nimeltä "Michele Ansaldi & C.". Ansaldi omisti yhtiöstä 55 % ja Fiat 45 %. Yhtiö valmisti alkuun autoja nimellä "Fiat-Ansaldi 10-12 HP", mutta Fiatin ostettua Ansaldin osuuden vuonna 1906, autojen nimeksi tuli "Fiat Brevetti" (suom. Patentit). Fiat-Ansaldeja valmistui 203 kappaletta. Yhtiö fuusioitiin Fiatiin vuonna 1925. Ferrari 365 GT4 BB
Ferrari 365 GT4 BB esiteltiin vuonna 1971 Torinon autonäyttelyssä. Auto oli suunniteltu Lamborghini Miuran kilpailijaksi ja se tuli myyntiin vuonna 1973 Pariisin autonäyttelyssä. Auto oli "Berlinetta Boxer" -sarjan ensimmäinen. Dallara
Dallara on ollut mukana useissa eri valmistajien urheiluautoprojekteissa. 1993 tehdas kehitti Ferrarille menestyksekkään 333SP-mallin amerikkalaiseen IMSA-urheiluautosarjaan, ja autolla voitettiin kilpailuja myös Euroopassa. Myöhemmin yhteistyö Ferrarin kanssa jatkui F50-katuauton pohjalta kehitetyn kilpaversion merkeissä, mutta kehitystyö keskeytettiin. Ferrari 612 Scaglietti
Tammikuussa 2007 Ferrari esitteli 60-vuotisen historiansa kunniaksi yksilöllisen 612 Scaglietti Sessanta -erikoismallin, jota valmistetaan ainoastaan 60 kappaletta. Siinä on F1-vaihdelaatikko sekä lukuisa joukko erikoisvarusteita, muun muassa CCM-jarrujärjestelmä, Bosen mediajärjestelmä, peruutustutka kameralla, tv-viritin ja vakionopeudensäädin. Stefano Domenicali
Domenicali syntyi Imolan radan lähellä olevassa kaupungissa, joten hän sai pienestä pitäen kosketuksen moottoriurheiluun. Hän opiskeli taloutta Bolognan yliopistossa ja liittyi Ferrarin taloudesta vastaavaan osastoon valmistuttuaan 1991. Alussa hän teki töitä Ferrarin ja tämän emoyhtiö Fiatin välillä, mutta siirtyi Maranelloon vastaamaan Mugellon radan uudelleenrakennuksesta ja henkilöstöhallinnasta. Tämän jälkeen hän siirtyi markkinointitehtäviin Ferrarin urheiluosastolle. Formula 1
Vuodesta 1996 alkanut projekti Ferrarin nostamiseksi jälleen kärkitalliksi huipentui vuosituhannen vaihteen jälkeen. Kaudella 2000 McLaren ei enää kyennyt tarjoamaan Mika Häkkiselle kalustoa, jolla hän olisi kyennyt haastamaan Schumacherin ohjastaman Ferrarin. Erityisen ratkaisevaksi nousivat McLarenin luotettavuusongelmat, ja Schumacher voittikin Ferrarin ensimmäisen kuljettajien mestaruuden sitten Jody Scheckterin mestaruuden kaudella 1979. Alfa Romeo
Perustamisestaan lähtien yhtiö on ollut aktiivisesti mukana autourheilussa. Se on ollut mukana muun muassa F1-merkkinä 1950–1951 ja vetäytyi sen jälkeen, kun autot muuttuivat F2-mallisiksi. Formula 1 -sarjaan Alfa palasi takaisin vuonna 1976 moottoritoimittajana Brabhamille ja itse valmistajana kesken kautta vuonna 1979, kunnes lopetti jälleen vuonna 1985. Viimeisen kerran Alfan moottoreita käytettiin Formula 1 -sarjassa Osella-tallin autossa kaudella 1988. Vuosina 1989–1991 se toimitti moottoreita myös Indy Car -sarjaan. Euroopan vakioautosarjoissa on tullut myös menestystä.1910-luku Sofim
Sofim (Società Franco Italiana Motori) on italialainen moottorivalmistaja, joka syntyi Fiatin, Saviemin (Renault) ja Alfa Romeon yhteisyrityksenä vuonna 1974. Hyötyajoneuvoja valmistava Iveco osti yhtiön 1981. Lancia Stratos
Fiatin omistuksessa ollut Lancia hyötyi emoyhtiöstään moottorien suhteen. Fiatilla oli 1970-luvulla suuri omistusosuus Ferrarista ja Lancian projektiin Fiat konsernista tullut Pierre Ugo Gobatto oli aikaisemmin työskennellyt Fiatin edustajana Ferrarilla. Hän huomasi Ferrari Dino 246 olevan lähellä tuotannon loppua, jonka myötä Ferrarilta jäisi käyttämättömiä moottoreita. Ferraria
Ferraria toimi aluksi Tampereella jossa sillä oli vuoteen 1910 saakka tuotantolaitos Tammelan kaupunginosassa. Vuonna 1903 Ferraria osti Jokioisten ja Loimaan rautatehtaat ja yhtiön toiminnan painopiste siirtyi tälle seudulle niin että ensimmäisen maailmansodan aikoihin yhtiöllä oli Jokioisissa noin 200 työntekijää ja Loimaalla 80. Ferraria
Ferrarian pääosakkaana ensimmäisen maailmansodan aikana oli Alfred Kordelinin omistama Jokioisten kartano Oy. Kordelinin kuoleman jälkeen Jokioisten kartano Oy ja sen mukana Ferrarian osake-ennemmistö siirtyi 1918 Suomen valtion haltuun. Valtio tarjosi 1927 kahta kolmasosaa Ferrarian osakekannasta Wärtsilälle mutta Wärtsilä ei hyväksynyt tarjousta. Vuonna 1931 valtio myi kolmasosan Ferrarian osakkeista Fiskarsille ja sen omistajille ja ajan myötä Fiskarsin omistusosuus Ferrariassa kasvoi niin että se omisti vuonna 1943 jo 63 prosenttia Ferrarian osakkeista. Ferrari
Ensimmäinen Ferrari, mallimerkinnältään 125S, valmistui vuonna 1947. Autoa valmistettiin vain kaksi kappaletta. Pegaso
Pegason tuotemerkki, lentävä Pegasos-hevonen maapalloa kuvaavassa ympyrässä, oli Ricartin itsensä suunnittelema, ja hevonen kuvasti Wieniin vuonna 1574 perustetun kuuluisan Espanjalaisen ratsastuskoulun temppuja taitavaa Lipizzanhevosta hyppäämässä renkaan läpi. Pegason automalleissa, joissa voimanlähteenä oli V8-moottori, tunnuksen taustalle oli sijoitettu V-kirjain. Idea käyttää Pegasos-hevosta logossa juontui Bristol Pegasus-lentomoottoreista, joita Alfa Romeo Avio valmisti lisenssillä - Ricart oli siirtynyt yhtiön lentomoottorisaran palvelukseen vuonna 1936 - joskin hän lienee myös saanut inspiraation Ferrari:n vuodesta 1929 asti käyttämästä "cavallino rampante"-logosta: tuo tunnus oli hieman muunneltuna peräisin hävittäjälentäjä Francesco Baraccalta (monipolvinen tarina). Sulavakäytöksisen ja monikielisen Ricartin ja kulmikkaan Enzo Ferrarin tiedetään riitaantuneen Alfa Romeo-kilpatallin aikana, mikä seurauksena tallia johtanut Ugo Gobbato erotti Ferrarin marraskuussa 1939 - tämä ryhtyisi sittemmin valmistamaan aluksi Auto-Avia Construzioni-nimellä omia autojansa - eli koppavaksi mainitun Wilfredo Ricartin ja Enzo Ferrarin välinen suhde ei ollut kitkaton. Lancia
Lancia [lanˡtʃa] on italialainen automerkki, jonka perusti autourheilija ja insinööri Vincenzo Lancia (1881–1937) vuonna 1906. Lancian nimeen yhdistetään autourheilu, ja Lancia tunnettiin ralliautoilusta 1970–1990-lukujen välisenä aikana. Merkki oli mukana myös Formula 1 -luokassa 1950-luvulla, mutta menestystä ei kuitenkaan saavutettu samassa määrin kuin rallin parissa. Autodromo Enzo e Dino Ferrari
Autodromo internazionale Enzo e Dino Ferrari, vuoteen 1988 asti Autodromo Dino Ferrari, on Italiassa lähellä Imolaa sijaitseva moottorirata. Se on nimetty Ferrarin perustaja Enzo Ferrarin ja hänen poikansa Alfredo "Alfredino" Ferrarin (1932–1956) lempinimen Dino mukaan. Enzo Ferrarin nimi lisättiin radan nimeen hänen kuolemansa jälkeen 1988. Ferruccio Lamborghini
Ferruccio Lamborghini (28. huhtikuuta 1916 Renazzo di Cento, Italia – 20. helmikuuta 1993 Perugia, Italia) oli italialainen traktorinvalmistaja ja Lamborghini-automerkin perustaja. Fiat Brevetti
Fiat Brevetti oli italialainen, Torinossa sijainnut ajoneuvovalmistaja. Se muodostettiin 26. huhtikuuta vuonna 1906, vuotta aiemmin perustetun Fiat-Ansaldin tilalle ja yhdistettiin myöhemmin osaksi Fiat SpA:ta. Filoteo Alberini
Anchise Cappellettin ja Lionello Ganucci-Cancellierin kanssa Alberini kehitti 1897 Cinesigrafo-laitteen, joka käytti samanlaista laajakuvafilmiä kuin yhdysvaltalainen Biograph Company. Alberini aukaisi 1900-luvun alussa elokuvateattereita Firenzeen ja Roomaan, ja hän perusti 1905 Dante Santonin kanssa elokuvayhtiön, joka tuotti ensimmäisen italialaisen fiktioelokuvan. "La presa di Roma" oli lyhytelokuva, joka kertoi vuoden 1870 Rooman valtauksesta Italian yhdistymisen aikaan. Alberinin ja Santonin yhtiöstä kehittyi Cines, joka menestyi jopa maailmanlaajuisesti. Ferrari Dino
Dino oli ensimmäinen Ferrari, jota valmistettiin suuria määriä. Viiden vuoden aikana valmistettiin lähes 4000 V6 Dinoa. Vuonna 2004 Sports Car International nimesi tämän auton kuudenneksi Top Sports Cars of 1970 -listalla. Motor Trend Classic nimesi 206/246-mallin seitsemänneksi parhaaksi Ferrariksi kautta aikojen. Formula 1
F1-sarjan alkuvuosina tallit olivat usein autonvalmistajien talleja, kuten Ferrari, Maserati, Alfa Romeo ja Mercedes-Benz. Myöhemmin mukaan alkoi tulla ns. yksityistalleja, jotka joko ostivat moottorinsa joltakin suurelta autonvalmistajalta tai itsenäiseltä moottoripajalta, kuten Climax, Repco, Cosworth, Judd ja Supertec. 1990-luvulla kehitys on alkanut mennä takaisin tehdastalleihin. Tehdastalleista ainoastaan Ferrari on ollut mukana koko F1-historian ajan, mutta monet perinteiset, eri moottorinvalmistajia ajan saatossa käyttäneet tallit tulleet suurilta osin suurten autonvalmistajien omistamiksi. Esimerkiksi McLarenista omistaa suuren osan Daimler. Samoin Benetton on nykyään Renaultin omistuksessa. Toyota oli tullut mukaan täysin omalla tallillaan. Luca Cordero di Montezemolo
Montezemolon vaikutus Formula 1 -sarjaan on ollut merkittävä. Jo hänen ensimmäisenä aikanaan Ferrarilla vuosina 1973–1977, talli voitti kaksi kuljettajien ja kolme valmistajien maailmanmestaruutta. Tehtyään paluun talliin hän palkkasi kaudeksi 1993 Peugeot'n johtajan Jean Todtin, joka houkutteli muun muassa Michael Schumacherin, Ross Brawnin ja Rory Byrnen talliin kaudeksi 1996. Vuonna 1999 Ferrari voitti valmistajien mestaruuden ensi kertaa 16 vuoteen ja seuraavana vuonna kuljettajien maailmanmestaruuden ensi kertaa 21 vuoteen. Tehtyään paluun Ferrarille, Montezemolo on johdattanut tallinsa kahdeksaan valmistajien- ja kuuteen kuljettajienmestaruuteen. Pagani
Horacio Pagani, joka Italiaan muuttaessaan työskenteli aluksi Lamborghini-autotehtaan komposiittiosaston tehtävissä, perusti Pagani Composite Research -nimisen yhtiön vuonna 1988. Se teki Lamborghinin kanssa yhteistyötä lukuisissa projekteissa, mukaan luettuina Lamborghini Countachin 25-vuotisjuhlamallin, P140-konseptiauton ja Diablon muotoiluissa. 1980-luvun lopulla Pagani ryhtyi suunnittelemaan omaa urheiluautoa, silloiselta koodinimeltään ”C8 Project”. Paganin suunnitelmissa oli nimetä auto ”Fangio F1”:ksi kunnianosoituksena toista argentiinalaista, viisinkertaista Formula 1 -maailmanmestaria, Juan Manuel Fangiota kohtaan. Fangio myös itse osallistui auton kehitystyöhön. Ferrari 612 Scaglietti
Mallin on suunnitellut Pininfarina. Ferrarin johtaja Luca di Montezemolo nimesi auton modenalaisen alumiinin muotoiluun erikoistuneen Sergio Scagliettin mukaan. Scagliettin käsialaa ovat muun muassa monet 50- ja 60-luvun aikana valmistetut Ferrarit. 612 Scaglietti on Ferrarin toinen kokonaan alumiinista valmistettu malli (ensimmäinen oli 360 Modena). Auton mallimerkinnän 612 ensimmäinen numero tulee auton litratilavuudesta (noin 6 l) ja kaksi jälkimmäistä viittaavat moottorinsylinterilukuun. Ferrero
Ferrero SpA on vuonna 1946 perustettu italialainen elintarvikealan perheyritys. Sen pääkonttori sijaitsee Albassa Piemontessa. Yhtiössä on 21 500 työntekijää, ja sen liikevaihto vuonna 2008 oli 6,3 miljardia euroa. Yrityksellä on 18 tehdasta, joista suurin tehdas on Marburgissa Saksassa, ja 38 myyntiyhtiötä. Perustajan pojanpoika ja kaima Pietro Ferrero oli yrityksen toimitusjohtaja kuolemaansa saakka. Hän kuoli pyöräillessään saamaansa sairauskohtaukseen 19. huhtikuuta 2011.
Yhtiö aloitti vuonna 1949 Pietro Ferreron valmistamalla pähkinäsuklaatahnalla, jota kehitettiin edelleen, ja vuonna 1954 se sai nimen Nutella. Aluksi yritys toimi kotimarkkinalla ja laajeni Länsi-Eurooppaan. Yhdysvaltain markkinoille se meni vasta vuonna 1981. 
Yrityksen valmistamia muita tuotteita ovat Ferrero Rocher, Pocket Coffee, Mon Chéri, Ferrero Giotto, Confetteria Raffaello ja Tic Tac -piparminttupastillit. Yhtiö valmistaa Kinder-tuoteperhettä, muun muassa Kinder-yllätysmunia, jotka tulivat Suomen markkinoille vuonna 1977. Yhdysvalloissa Kinder-yllätysmunia ei myydä, sillä viranomaisten mukaan syötävä ja lelu samassa paketissa on vaarallinen yhdistelmä: joku voi syödä lelun. "Forbesin" listalla yritys oli vuonna 2009 maailman luotettavin yritys. Se ei ole listautunut pörssiin vaan on edelleen perheyritys.. Ferrari 350
Ensimmäinen Can Am-autoksi muunnettu Ferrari oli NART-teamin käytössä ollut 412P asiakasauto runkonumeroltaan 0844. Urheiluautojen MM-sarjassa käytössä ollutta koria modifioitiin hieman. Etupäätä pidennettiin hieman, kun samalla korin takaosaa lyhennettiin. Ryhmän 6 sääntöjen vaatimat tavaratila ja varapyörä poistettiin. Korin takakatteeseen ilmaantui myös uuden tyyppiset ilmanottoscoopit. Mekaanisia muutoksia auton ei juurikaan tehty, mutta korirakenteissa pyrittiin äärimmäiseen keveyteen. Ferraria
Ferraria osti vuonna 1919 Viipurin maalaiskunnassa Säiniöllä toimineen Peron naulatehtaan ("Pero Spikfabriks Aktiebolag", perustettu 1876) ja fuusioi sen itseensä 1920. "Rauman Naulatehdas Oy" ostettiin 1930-luvun alussa ja vuonna 1934 hankittiin "Suomen Pultti Oy". Suomen Pultti Oy oli perustettu 1924 jatkamaan talousvaikeuksiin joutuneen turkulaisen "Ab Åbo Jernmanufaktur och Waggonfabrik Oy":n pultteja, muttereita ja koneita valmistaneiden tuotantolaitosten toimintaa. Ferrari
Lähes kaikkien Ferrareiden muotoilusta, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta, on vastannut kuuluisa italialainen Pininfarina-muotoilutoimisto. Mirage (Transformers)
Elokuvassa "" Mirage esiintyy punaiseksi Ferrari 458 Italia -urheiluautoksi muuntautuvana ja italialaisella aksentilla puhuvana Autobottitiedustelijana. Tosin itse elokuvassa hahmoa kutsutaan nimellä Dino. Nimi viittaa Ferrari-autotehtaan perustajan, Enzo Ferrarin, poikaan Alfredo "Dino" Ferrariin Fiat
Vuonna 1935 yhtiö toi markkinoille virtaviivaisen Fiat 1500:n, joka on yksi ensimmäisistä autoista maailmassa, jonka suunnittelussa käytettiin apuna tuulitunnelia. Mallin 1500 cm³:n moottori antoi tehoa 45 hv ja siivitti auton 115 km/h huippunopeuteen. Vuonna 1936 markkinoille tuotiin Fiat 500 ”Topolino”. Kyseinen malli oli intialaisen Premier Automobiles Limited -yhtiön ensimmäinen Fiat-perustainen malli, jonka valmistuksen se aloitti vuonna 1950. Vuonna 1937 508 "Balilla" korvattiin tuoreemmalla 508 C "Nuova Balilla" -mallilla ja vuonna 1949 "Topolinosta" tuli markkinoille päivitetty versio "500 C". Vuonna 1950 esiteltiin yhtiön ensimmäinen uusi, II maailmansodan jälkeinen malli Fiat 1400, joka oli myös yhtiön ensimmäinen itsekantavalla korilla varustettu auto. Vuonna 1952 esiteltiin samaa koria hyödyntänyt, mutta paremmalla varustuksella ja suuremmalla moottorilla varustettu "1900". Fiat 1400 oli espanjalaisen SEATin ja jugoslavialaisen Zastavan ensimmäinen henkilöautomalli. Itävaltalainen Steyr Daimler Puch elvytti henkilöautotuotantonsa 1950-luvun alussa Fiatin lisenssimallien valmistuksella. Seuraava uudella itsekantavalla korilla päivitetty malli oli vuoden 1953 1100-103. Vuoden 1954 Fiat Turbina -kaasuturbiiniauto hyödynsi konsernin huippuosaamista ja teknisiä innovaatioita. Ferrari Driver Academy
Ferrari Driver Academy on Formula 1 -talli Ferrarin nuorien kilpa-autoilijoiden kehitysohjelma, jolla pyritään löytämään ja kasvattamaan uusia lahjakkuuksia. Se perustettiin vuonna 2009. Ensimmäinen ohjelman kautta F1-sarjaan noussut kuljettaja oli Sergio Pérez, joka sai paikan Sauberilta kaudella 2011. Nuorten kuljettajien akatemian johtana on toiminut Luca Baldisserri vuodet 2010–2015 ja Massimo Rivola vuodesta 2016 lähtien. Enzo Ferrari
Enzo Anselmo Ferrari (18. helmikuuta 1898 Modena, Italia – 14. elokuuta 1988) oli Scuderia Ferrari -Grand Prix -tallin ja Ferrari-autotehtaan perustaja. Ferrari 288 GTO
Ferrari 288 GTO on Ferrari 308 GTB -autoon pohjautuva Ferrari, joita tuotettiin 273 kappaletta vuosina 1984–1986. Maserati
Maserati on tunnettu italialainen autonvalmistaja, jonka perustivat Maseratin veljekset Alfieri, Bindo, Ettore ja Ernesto 1. joulukuuta vuonna 1914 Bolognassa. Nykyään yhtiön pääkonttori sijaitsee Modenassa, ja sen omistaa Fiat Chrysler Automobiles. Maseratin tunnus pohjautuu Bolognassa sijaitsevan Neptunuksen suihkulähteen atraimen kolmikärkeen. Maserati MC12
Maserati MC12:n kehittely alkoi kun Ferrari omisti Maseratin, jotta se voisi luoda FIA GT -sarjaan kilpa-auton Maseratille. Sen alkuperäinen nimi oli "MCC" ("Maserati Corse Competizione") ja Giorgio Ascanellin oli tarkoitus kehitellä autoa samanaikaisesti "MCS:n", maantieversion, kanssa. Korin muoto kehiteltiin tuulitunnelitesteissä Giorgetto Giugiaron ideasta, vaikka suurimman osan muotoilusta on tehnyt Frank Stephenson. MCC:n korin muoto oli hyvin samanlainen kuin MC12:n, mutta esimerkiksi autojen etuspoilerit olivat erilaiset. Andrea Bertolini oli auton päätestiajaja kehityksen aikana (vaikkakin osan testeistä teki Michael Schumacher), ja testasi MCC:tä säännöllisesti Fiorano Circuit -radalla. Kun MCC:tä kehitettiin pidemmälle, MCS katosi ja lopullinen nimi, MC12, julkaistiin. Ferrari 166
Ferrari 166 on italialaisen autovalmistaja Ferrarin vuosina 1948-1953 valmistama automalli. Scuderia Ferrari
Alfa Romeon päätös vetäytyä oli hyvä asia Ferrarille, sillä seuraavana vuonna ajettiin kulujen säästämiseksi Formula 2 -autoilla ja Ferrari oli ainoa talli, joka oli rakentanut auton alusta asti uusien sääntöjen mukaisesti. Enzo Ferrarin suunnittelema Ferrari 500 oli ylivoimainen, jolla Piero Taruffi ja Ascari voittivat kauden kahdeksasta kilpailusta seitsemän (poikkeuksena Indianapolis 500, johon osallistui enimmäkseen yhdysvaltalaisia ja jossa Ascari keskeytti teknisiin ongelmiin). Taruffi voitti yhden kilpailun, ja Ascari voitti kuudella voitollaan sekä 36 MM-pisteellä maailmanmestaruuden. Toiseksi sijoittui Ferrarin Farina 24 pisteellä ja Taruffi oli kolmas 22 pisteellä. Ferrari 150° Italia
Ferrari 150° Italia on Ferrarin valmistama Formula 1 -auto, jolla talli kilpaili kaudella . Fernando Alonso saavutti kuljettajien maailmanmestaruussarjan neljännen sijan ja yhdessä Felipe Massan kanssa autolla saavutettiin valmistajien maailmanmestaruussarjan kolmas sija. Ferrari F1 641
Ferrari 641 oli John Barnardin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Ferrari käytti kaudella 1990. Autossa oli voimanlähteenä Ferrarin 12-sylinterinen 042 -moottori, jonka voiman välityksestä vastasi Ferrarin 6-vaihteinen puoliautomaattinen vaihdelaatikko. Auton kuljettajina toimivat McLarenilta siirtynyt hallitseva kuljettajien maailmanmestari Alain Prost ja brittiläinen Nigel Mansell. Scuderia Ferrari
Scuderia Ferrari on Ferrarin kilpailujaos, joka on nykyisistä F1-talleista vanhin ja menestynein. Ferrari on myös ainoa talli, joka on ollut mukana jokaisella Formula 1 -kaudella. Ensimmäinen F1-kilpailu Ferrarilla ajettiin vuonna 1950 Monacon GP:ssä. Mario Almondo
Mario Almondo (s. 17. syyskuuta 1964 Torino) on italialainen insinööri ja Ferrarin Formula 1 -tallin operaatiojohtaja. Almondo aloitti uransa Ferrarilla vuonna 1991. Lokakuussa 2006 hänet nimettiin tallin tekniseksi johtajaksi korvaten tehtävässään Ross Brawnin. Marraskuussa 2007 hänet nimettiin tallin operaatiojohtajaksi. Ferraria
Entiset Ferrarian tuotantolaitokset Jokioisissa ja Loimaalla siirtyivät Fiskarsilta Ovako Oy:lle 1979. Vuonna 1993 Ofa Oy osti tehtaat. Ofa puolestaan siirtyi vuonna 1997 Gunnebo Industrier Ab:n haltuun. Piero Ferrari
Piero Lardi Ferrari (s. 22. toukokuuta 1945 Castelvetro di Modena, Italia) on automerkki Ferrarin perustajan Enzo Ferrarin toinen ja ainoa yhä elossa oleva poika. Nykyisin Ferrari toimii Ferrarin hallituksen varapuheenjohtajana ja omistaa yhtiöstä noin kymmenen prosenttia. Hän aloitti työskentelemään Ferrarilla 1970-luvulla, silloin maantieautojen parissa. Vuonna 1988 isänsä kuoleman jälkeen Ferrarista tuli Ferrarin varatoimitusjohtaja. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi tyttö. Vuonna 2013 Ferrari sai Lorenzo Bandini -palkinnon. Scuderia Ferrari
Ferrari on ollut mukana Formula 1:ssä ensimmäisestä MM-kaudesta alkaen. Ensimmäisenä vuonna talli ei kyennyt haastamaan Alfa Romeota, joka voitti kaikki kisat joihin se osallistui Giuseppe Farinan ja Juan Manuel Fangion johdolla. Nuori Alberto Ascari onnistui kuitenkin Ferrarillaan pääsemään silloin tällöin hyville sijoille, ja 11 pisteen ansiosta hän sijoittui yhteispisteissä viidenneksi kolmen Alfa Romeon (Farina, Fangio ja Luigi Fagioli) sekä Talbot-Lago-kuljettaja Louis Rosierin taakse.