Keitä olivat heettiläiset?
Heettiläiset
Ennen heettiläisiä Vähässä-Aasiassa asui "hatti"-niminen kansa, ja tätä nimeä egyptiläiset käyttivät heettiläisistä myöhemmin. Heettiläisten ryöstöretki luhisti Vanhan Babylonian, ja heidän laajenemisensa tuhosi Mitannin valtion. Eräässä vaiheessa heettiläiset sotivat Egyptiä vastaan Levantissa, nykyisen Israelin, Jordanian ja Syyrian alueella. Heettiläiset osasivat nuolenpääkirjoitusta ja heillä oli oma hieroglyfikirjoitus. He olivat myös kuuluisia hevosten kasvattajia. Heettiläisvaltakunta romahti noin 1180 eaa. merikansojen hyökkäykseen, ja sen jälkeen jäi muutamaksi sadaksi vuodeksi heettiläisiä pikkuvaltioita. Heettiläiset
Heettiläiset (joskus myös heetit) olivat nykyisen Turkin alueella pronssikaudella asunut sotaisa kansa, joka toi raudan Eurooppaan. Heettien suuruudenaika oli 14. vuosisata eaa. Heettiläisten kieli oli indoeurooppalainen tai läheistä sukua näille kielille. Heettiläisten pääkaupunki oli Keski-Turkissa Halys-joen mutkan sisällä sijaitseva muinainen Hattushas eli Hattuša.
Germaanit
Muun muassa teutonit ja kimbrit yhdistyivät vuonna 113 eaa. Roomaa vastaan. Usein on otaksuttu, että nämä kaksi kansaa, heimoa tai vaeltavaa armeijaa olivat germaanisia. Asiasta ei kuitenkaan ole varmuutta, sillä ryhmät saattoivat olla myös kelttiläisiä tai ehkä todennäköisimmin sekoitus kelttiläisiä, germaanisia ja ehkä muitakin väestöaineksia. Teutonit olivat lähteneet vaeltamaan noin 180 eaa., jolloin Makedonian kuningas oli pyytänyt heiltä apua kelttejä vastaan. Alkuperäinen määränpää jäi saavuttamatta, ja teutonien vaellus kääntyi kohti Roomaa. Mukaan liittyivät kimbrit. He voittivat roomalaisten armeijat useaan kertaan Alppien seutuvilla aiheuttaen suuria tappioita roomalaisille, mutta voittonsa jälkeen heimot hajaantuivat ryöstelemään Galliaa ja Espanjaa. Vasta jonkin ajan kuluttua kimbrit ja teutonit palasivat, mutta roomalaiset voittivat heidät Gaius Mariuksen johdolla Aquae Sextiaen ja Vercellaen taistelussa vuosina 102 eaa. ja 101 eaa. Pohjois-Italiassa ja surmasivat lähes kaikki taisteluun osallistuneet kimbrit. Luuvin kieli
Luuvin ja heetin kielen suhde on kyseenalainen. Nykyään vallitsevan käsityksen mukaan ne ovat saman kielen rinnakkaisia murteita. On mahdollista, että heettiläisvaltakunnan myöhäiskaudella puhekielenä toimi luuvi ja heettiä käytettiin vain kirjakielenä. Aestit
Cassiodorus kirjoitti vuosina 523–526 ostrogoottien kuninkaan Teoderikin nimissä kirjeen aestilaisille ("Hesti"). Historioitsija Jordanes mainitsi teoksessaan "Goottien alkuperä ja teot" aestilaiset. Hän viittaa goottien eepokseen, jonka mukaan ostrogoottien kuningas Ermanarik oli aikoinaan käynyt sotaretkellä aestilaisia vastaan. Cassiodoruksen maininnan mukaan aestit asuivat Itämeren kaakkoisrannikolla eli preussilaisten, sambialaisten ja kuurilaisten alueella. Keltiberit
Keltiberit olivat Hispaniassa asunut ja kelteistä sekä ibereistä koostunut kansa. Varsinainen Keltiberia sijaitsi melko pienellä alueella Keski-Espanjassa, mutta paikannimien perusteella kelttimurteita on puhuttu laajemmallakin alueella Länsi- ja Pohjois-Iberiassa. Keltiberit ovat niitä harvoja antiikin kansoja, joista on todistettavasti käytetty nimitystä "keltti". Nimitys keltiberit on lähtöisin Diodoroks Sisilialaiselta ja se viittaa ibeereihin yhdentyneisiin keltteihin. Asteekit
Asteekit (myös atsteekit tai azteekit) olivat Meksikon ylätasangoilla elänyt intiaanikansa. Asteekit johtivat vuosina 1428–1521 vahvaa asteekkivaltakuntaa, joka ulottui Mesoamerikassa Meksikonlahdelta Tyyneenmereen. Kansojen taulu
Afrikkalaisia on vanhastaan pidetty Haamin jälkeläisinä, suurinta osaa heistä hänen poikansa Kusin kautta. Monet itä­afrikkalaiset kansat ja jorubat pitävät nykyäänkin itseään Haamin jälkeläisinä. Jo 800-luvulla juutalainen kieli­tieteilijä Judah ibn Quraysh piti seemiläisiä ja Kuušilaisia kieliä toistensa sukulaisina. Nykyajan kieli­tieteilijät yhdistävät nämä kaksi kieli­ryhmää sekä egyptin kielen, berberikielet, omoottiset ja tšadilaiset kielet afro­aasialaiseksi eli "seemiläis-haamilaiseksi" kieli­kunnaksi, jonka muista alaryhmistä kuin seemiläisistä käytetään vanhastaan yhteisnimitystä haamilaiset kielet. Lähi-idän historia
Hammurapin jälkeen suurvalta hajoaa, ja heettiläisten hyökkäys luhistaa sen 1650 eaa. Babylonian historia vaipuu pariksi vuosisadaksi hämärään. Heettiläisten valtakunnan rinnalle nousee Mitanni, jonka kanssa heettiläiset joutuvat sotiin. Koutokeinon hurmos
Koutokeinon hurmos eli ”pyhien liike” oli saamelaisten uskonnollinen lahko, joka syntyi lestadiolaisen alkuheräyksen lieveilmiönä tai lestadiolaisuudesta erkaantumalla ja vaikutti Norjan Koutokeinossa 1850-luvun alussa, mutta osittain jo vuonna 1849. Myöhemmässä tutkimuksessa Koutokeinon hurmosilmiötä on pidetty myös saamelaisten kansannousuna vuosisataista sortoa vastaan, joskin ymmärrettävästi kaikki eivät ole samaa mieltä, koska eivät voi hyväksyä väkivaltaista vastarintaa. Koutokeinon hurmosta voidaan kutsua myös nimellä "hættalaisuus", koska sen kiistaton hengellinen ja maallinen auktoriteetti oli Aslak Hætta (1825–1854). Heinämaa
Kylän historiaa tunnetaan 1500-luvulta saakka. Ensimmäiset asukkaat ovat asettuneet kylälle 1546–1551. Heinämaan nimenä on esiintynyt myös Hyyttäri (tai Hyytäri, Hyyteri). Hollolan syyskäräjillä olivat vuonna 1557 Mikko Olavinpoika Leitsamaa ja Antti Pietarinpoika Hyyttäri (Hytar). Tuolloin on Hämeessä käytetty kylän nimeä sukunimenä. Kreikkalaiset
Hesiodoksen runoelmassa "Naisten luettelo" Graikos () mainitaan Zeuksen ja Pandora II:n poikana. Pandora II mainittu oli Hellenin, helleenien kantaisän sisar. Hellen oli Deukalionin poika, joka hallitsi Fthiassa ja Keski-Kreikassa. Parioksen kronikka mainitsee, että kun Deukalion tuli Fthian kuninkaaksi, kansaa, josta aiemmin oli käytetty nimitystä "Graikoi" (), alettiin nimittää helleeneiksi. Aristoteleen mukaan helleenit olivat sukua Grai-kansalle. Tämä oli illyrialaisten käyttämä nimitys eräästä Epeiroksessa asuneesta doorilaisesta heimosta. Aristoteles väitti myös, että suuren tulvan oli täytynyt tapahtua Dodonan seudulla, jossa selloit asuivat. Kreikkalaisen perimä-tiedon mukaan on kuitenkin uskottavampaa, että kreikkalaisilla tarkoitettiin alun perin Keski-Kreikan asukkaita. Erään nyky­aikaisen teorian mukaan nimi "Graecos" () johtuu Boiotiassa sijainneesta Graian kaupungista. Graialaiset siirtolaiset osallistuivat Kymen kaupungin perustamiseen Italiassa noin 900 eaa., ja tämän kaupungin asukkaista käytettiin nimeä "Graikes" (lat. "Graeces"). Kun roomalaiset kohtasivat heidät, he alkoivat käyttää tätä nimeä ("Graeci") ensin Etelä-Italian kreikkalaisten siirto­kuntien asukkaista ja myöhemmin kaikista kreikkalaisista.. Kreikassa "graia" () merkitsee ”vanhaa naista” ja johtuu indoeurooppalaisen kanta­kielen sanasta "*gere", ”tulla vanhaksi”.. Latinalaiseen nimeen "graeci" pohjautuvat Kreikkaa ja kreikkalaisia tarkoittavat nimet useimmissa eurooppa­laisissa kielissä, myös suomessa. Hegeliläisyys
Puolassa hegeliläisiä olivat muun muassa Karol Libelt, August Cieszkowski ja Józef Kremer. Benedetto Croce ja Étienne Vacherot olivat johtavia hegeliläisiä 1800-luvun loppupuolen Italiassa ja Ranskassa. Katolilaisia hegeliläisyydestä vaikutteita saaneita filosofeja olivat muun muassa Georg Hermes ja Anton Günther. Heeta
Heeta (isona kirjaimena Ͱ, pienenä ͱ) on entinen nimitys kreikkalaisen kirjaimiston kirjaimelle eeta (Η/η), kun sen äännearvo vastasi vielä /h/-äännettä (esim. suomen kielen h-kirjaimen äännettä). Mitanni
Mitanni esti heettiläisten laajenemisen Kizzuwatnan ja pohjoisen Ishuwan avulla. Laajimmillaan Mitanni ulottui Nuzista (Kirkuk) idässä Keski-Syyrian Aleppoon. Heettiläiset ja Mitanni solmivat niin sanotun Mattiwazan sopimuksen. Mitannissa vallitsi hyvinvointi. Häntäihmiset
Häntäihmiset ovat kuvitteellinen hännällinen ihmisrotu, joka mainittiin usein 1300- ja 1400-luvuilla eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden kertomuksissa. Häntäihmisten oletettiin elävän jossain kaukaisessa maassa. Vanhoissa maailmankartoissa oli toisinaan merkintä ""homini caudati hic"", eli "täällä asuvat häntäihmiset". Muinainen Lähi-itä
Egyptissä oli keskivaltakunta ja uusi valtakunta. Ajan merkittäviä valtakuntia olivat Arzawa, Kizzuwatna, Babylonia, Assyria, Yamhad, Mitanni ja Urartu. Ajan merkittäviä kaupunkeja olivat Mari, Kanaan, Ugarit, Kadesh ja Mediggo. Samalla vuosituhannella perustettiin Israelin kuningaskunta. Ajan merkittäviä kansoja olivat heettiläiset, hurrilaiset, kassiitit ja luuvilaiset. Troijassa oli vaiheet VI-VII. Heettiläiset valloittivat Babylonian noin 1600 eaa. ja myöhemmin assyrialaiset valtasivat alueen. Heettiläiset
Tämän valtakunnan mahti oli suurimmillaan kuningas Suppiluliuma I:n valtakaudella, joka oli noin 1344–1322 eaa. Suppiluliuma kukisti hurrilaisten valtakunnan Mitannin sekä myös Syyrian ja Palestiinan alueen pienet valtakunnat. Tällöin heettiläisten päävihollinen oli Luoteis-Syyriassa sijainnut Mitanni. Egypti tuki siihen aikaan Mitannia.
Suppiluliuma I hävisi ensimmäisen taistelunsa Tushrattan johtamaa Mitannia vastaan. Mutta heettiläiset alkoivat valmistella uutta hyökkäystä, ja tekivät sopimuksia Khajasan ja Kilikian kanssa, sekä liittoutuivat Artataman johtaman Urartun kanssa. Heettiläiset hyökkäsivät suurin joukoin Mitannin pääkaupunkiin Washukanniin. Tushratta hävisi taistelun ja pakeni, ja joutui pakomatkalla poikansa murhaamaksi. Pian veljessota riehui maassa kahden Tushrattan pojan välillä, molemmat halusivat Mitannin kuninkaaksi. Mutta heettiläiset nostivat ensin Babyloniin, sitten heettiläisten valtakuntaan paenneen kruununprinssi Mattiwazan Mitannin valtaistuimelle. Mattiwaza oli siten heettiläisten vasalli, ja Mitanni puskurivaltio nousevaa Assyriaa vastaan. Petsenegit
Petsenegit , ) olivat Keski-Aasian aroilta lähtöisin ollut turkinsukuinen puolipaimentolaiskansojen liittoutuma 700–1000-luvuilla. Heistä on jäänyt mainintoja bysanttilaisiin, arabialaisiin, muinaisvenäläisiin sekä länsieurooppaalaisiin lähteisiin. Hunnit
Alun perin hunnit asuivat luultavasti nykyisen Mongolian alueella, ja he edustivat alkuperäistä mongolinkielistä ordaa. Hunnit loivat ensimmäisen paimentolaisheimojen valtiollisen muodostuman Keski-Aasian aroille. Kolmannen vuosisadan lopussa ennen ajanlaskun alkua tämän liittouman johdossa oli Mode. Hunnit alistivat valtaansa Jenisein varrella olevat heimot (mm. dinlinit) ja muinaisen Tuvan väestön. Valloitusretket jatkuivat vielä länteenpäin, jossa tavoitteena oli kukistaa keskiaasialaiset usunit ja juetšežit. Hekate
Hekate () on yön, tienhaarojen ja magian jumalatar antiikin Kreikan mytologiassa. Muinaisten kreikkalaisten mielestä Hekate oli erittäin vaikutusvaltainen jumalatar. Hän saattoi suoda vaurautta, onnea sekä menestystä mutta toisaalta saattoi näyttää vähemmän suotuisan puolensa. 
Myös Hekate harjoitti mustaa magiaa kuten Kirke, joka mainitaan yhdessä lähteessä tämän tyttäreksi – useimmiten Kirken vanhempien kuitenkin kerrotaan olleen Helios ja Perse. Myöhemmin kreikkalaisten jumaltarustossa Hekatesta tuli kuun jumalatar. Kuun jumalattarena hänet kuvattiin yleensä kolmipäiseksi. Hekaten vanhemmista ei ole varmaa tietoa, mutta kreikkalainen runoilija Hesiodos kertoo runossaan "Jumalten synty" Hekaten olevan titaani Perseksen sekä amatsoni Asterian tytär. Zeus kohteli häntä erittäin kunnioittavasti, josta voidaan olettaa Hekaten olevan korkealla jumalten valtajärjestelmässä. Hekate liitetään myös usein myyteissä ja taruissa risteyksiin, joiden uskottiin olevan tärkeitä taikuuden erilaisissa rituaaleissa. Aramealaiset
Sekä Assyrian että Babylonian hallitsijat yrittivät torjua aramealaisia monilla sotaretkillä. Nämä valtasivat siitä huolimatta suuren osan Assyrian läntisistä provinsseista ja nousivat Babylonian hallitsijoiksi. He perustivat myös Syyriaan useita kuningaskuntia ja heettiläisvaltakunnan raunioille syntyi myös aramealais-heettiläisiä valtioita. Israel, Foinikian kaupungit ja Assyria torjuivat aramealaisvalloitukset.
Damaskos lienee ollut tunnetuin aramealaisvaltio. Hajaannus koitui aramealaisten tappioksi. Uus-Assyria kukisti monia aramealaisvaltioita ja toiset aramealaisheimot sulautuivat Assyrian ja Babylonian tienoilla ja sulautui sittemmin täysin Assyrian valtakuntaan. Aramean kieli levisi 800-luvulta eaa. lähtien keski-Assyrian aikana Lähi-idän yleiskieleksi kaupan välityksellä. Kirjurit käyttivät arameaa, jota puhuttiin yleiskielenä. Aramealaisilla oli kameleita. Aramealainen kirjoitus synnytti heprealaisen kirjoituksen. Vasta arabien levittäytyminen syrjäytti aramean kielen 600-luvulla jaa. Tudhaliya IV
Tudhaliya IV oli muinaisten heettiläisten kuningas noin 1237–1209 eaa. Hän loi uuden oikeus- ja jumalanpalvelusjärjestyksen. Lännessä taisteltiin ehkä keskellä Aigeian meren Turkin länsirannikkoa sijaitsevaa Assuwaa vastaan. Sanasta Assuwa polveutunee sana Aasia. Traakiasta tuli heettiläisiä uhkaavia merikansoja. Tudhalija IV eteni ainoana heettiläiskuninkaana koskaan Joonian rannikolle asti. Assyrian kanssa vallinneet ystävälliset välit muuttuivat, kun assyrilaiset tekivät Tukulti-Ninurta I:n aikana suuren ryöstöretken Eufratin länsipuolelle karkottaen alueelta 30000 heettiläistä. Tudhalija kielsi Amurrua käymästä kauppaa Assyrian kanssa, muttei aloittanut sotaa. Tudhalija IV rakensi suurta kuninkaanlinnaa. Assyria ei vielä vallannut koko Syyriaa. Tudhalija IV pystyi vähäksi aikaa valtaamaan Kyproksen. Gideon (Raamattu)
Gideon (, suom. "Tuhoaja," "Soturi" tai "Sotaurho"), myös JerubBaal, oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan israelilaisten tuomari. Hänen arvellaan eläneen 1300-luvun eaa. ja 1200-luvun eaa. välisenä aikana. Gideonin aikana maailmaa hallitsivat heettiläiset. Heettiläiset
Hattushili III jakoi Syyrian egyptiläisten kanssa. Tähän liittyvä sopimus ja rauhoitti alueen pitkäksi aikaa. Hattushili ajoi samantyyppistä sopimusta Babylonian kanssa Assyriaa vastaan, mutta lopulta se meni pieleen. Heettiläiset joutuivat tämän vuoksi lopulta luovuttamaan Mitannin Assyrian Salmanassar I:lle. Hefthaliitit
500-luvun alussa hefthaliitit hyökkäsivät intialaista Gupta-valtakuntaa vastaan ja he valtasivat Pohjois-Intian. Hefthaliitit hallitsivat nyt lähes aiemmin kukoistaneen Kušan-valtakunnan kokoista aluetta, mutta hefthaliittien valtakunta oli sisäisesti hyvin heikko. Paikalliset valtakeskukset olivat liittyneet keskusjohtoon vain löyhästi ja paikallishallitsijat ajoivat ensisijaisesti omaa etuaan. Hefthaliittien valtakausi kestikin vain muutamia vuosikymmeniä ja Intia Hindukušin eteläpuolella menetettiin pian takaisin intialaisille. 500-luvun puolivälissä hefthtaliitit joutuivat hyökkäyksen kohteeksi myös pohjoisesta, jossa turkkilaiset heimot valtasivat Baktrian alueen. Sasanidit käyttivät hefthaliittien heikkouden tilaa hyödykseen. Khosraun (531–579) tehtyä rauhan Rooman kanssa vuonna 562 persialaiset toivat joukkonsa lännestä itään vallaten suurimman osan nykyisestä Afganistanista. Hehftaliitit katosivat sittemmin omana kansanaan ja todennäköisesti he sulautuivat muihin ympäröiviin kansoihin. Jotkin hefthaliiteista ovat saattaneet liittyä myöhemmin Eurooppaan muuttaneisiin avaareihin. Göötit
Göötit eli götalaiset olivat muinaisskandinaavinen kansa tai heimo, joka asui nykyisen Etelä-Ruotsin alueella, Götajoen varrella. Götanmaa on saanut nimensä heidän mukaansa. Myöhemmin gööteiksi on kutsuttu kaikkia Götanmaan asukkaita. Varhaisenglantilaiset tekstit "Beowulf" ja ”Widsith” mainitsevat "geatas"-kansan, joka on usein tulkittu gööteiksi. Saagoissa gööteistä käytetään nimitystä "gautar". Etenkin ruotsalainen kansallismielinen historiankirjoitus (niin sanottu gööttiläinen historiankirjoitus) on perinteisesti yhdistänyt göötit gootteihin, mutta yhteydestä ei ole varmoja todisteita. Kreikkalaiset
Kreikkalaiset (, "Helleenit") ovat kansa ja etninen ryhmä, joka asuu Kreikassa, Kyproksella ja siirtolaisina ympäri maailmaa. Kreikkalaiset ovat pienestä lukumäärästään huolimatta historiallisesti merkittävä kulttuurikansa, joilla on ollut pysyvä vaikutus länsimaiseen kulttuuriin. Uskonnoltaan kreikkalaiset ovat pääosin ortodokseja, ja kirkolla onkin ollut perinteisesti merkittävä vaikutus kreikkalaisten identiteettiin. Haamilaiset
Haamilaiset on raamatullisessa kulttuuriperinnössä se kansojen joukko, jonka kantaisä on Nooan poika Haam. Perinteisen käsityksen mukaan tähän joukkoon kuuluivat lähinnä Afrikan mustat kansat. Haamilaisiin kansoihin liittyvät haamilaiset kielet. Juutalaiset pitivät itseään ja arabeja Haamin veljen Seemin jälkeläisinä, seemiläisinä; siitä tulevat käsitteet kuten "seemiläiset kielet" ja "antisemitismi". Eurooppalaisia tämän käsityksen mukaan pidetään kolmannen veljen, Jaafetin jälkeläisinä, jaafetilaisina. Jakaantuminen on tämän käsityksen mukaan syntynyt Nooan poikien hajaannuttua vedenpaisumuksen loputtua ja Nooan arkin laskeuduttua Ararat-vuorelle. Heettiläiset
Varhaisin maininta heettiläisestä Kuššaran ruhtinaasta Anittasta on löydetty muinaisassyrialaista liikekirjeistä. Anittan isä Pitkhana oli päässyt Kussarasta käsin tuntemattomassa paikassa sijainneen Nesan herraksi. Hattushan hattilaisten kuningas hyökkäsi Anittaa ja vielä hänen poikaansa ja seuraajaansa vastaan. Heettiläiset voittivat lopulta hatit, ja hävittivät Hattušan, ja nostivat pääkaupungiksi Nesan. Anitta oli voittanut 1400 sotilaalla ja 40 kevyen, nopean puolapyöräisen sotavaunun turvin. Puruskhandan kuningas lähetti valtaistuimensa rautaisen valtikkansa Anittalle vasalliksi alistumisen merkiksi. Monista Anittan jälkeisistä hallitsijoista ei tiedetä mitään, savitauluja ei ole säilynyt. Eri heimot yhdistyivät yhdeksi valtakunnaksi viimeistään noin 1650 eaa.
Kuningas Hattušili (Hattushili, Khattusili) I "hattušalainen" siirsi pääkaupungin vesirikkaaseen ja keskeisellä paikalla olevaan Hattušaan, vaikka heettiläisten perustaja Anitta olikin paikan kironnut. Hattušili käytti arvonimeä Tabarna, joka oli valtakunnan alkuperäisen perustajan nimi Labarna toisessa muodossa, samaan tapaan kuin Julius Caesarin jälkeen käytettiin Rooman valtakunnan johtajasta nimitystä keisari. Labarnan kerrotaan myöhemmin vallaneen hallitusaikanaan seitsemän kaupunkia. Hattushili valtasi Arzawan eli Pisidian, ja taisteli Vähän-Aasian alueelle levittäytyviä turkkilaisia vastaan, ja eteni Eufratin yli. Ryöstösaalista virtasi valloitetuilta alueilta köyhään Vähään-Aasiaan.. Heettiläiset kuninkaat valittiin aatelissäädyn suostumuksella, ja kuninkuus ei ollut välttämättä periytyvä. Kuninkaaksi pääsi Mursili I eli Mursilis I, koska hänen veljensä todettiin sopeutumattoman luonteensa takia kuninkaaksi kelpaamattomaksi. Minolainen kieli
Indoeurooppalaisista kielistä kielen on ehdotettu olevan esimerkiksi joko anatolialainen eli muun muassa heetin ja luuvin sukuinen kieli, tai sitten indoiranilainen eli esimerkiksi sanskritin sukuinen kieli. Anatolialaiseksi kieleksi kieltä on ehdotettu erityisesti sillä perusteella, että Kreeta on saatettu asuttaa neoliittisella kaudella juuri Anatoliasta käsin. Tästä ei ole kuitenkaan todisteita, eikä heettiläisten ja kreetalaisten välillä tunneta muutenkaan merkittäviä yhteyksiä. Anatolialaiseksi kieleksi kieltä ovat ehdottaneet muiden muassa Ruth Palmer, Piero Meriggi ja Ed Brown, ja indoiranilaiseksi kieleksi Hubert La Marle. Gareth Owens on nähnyt kielen omana indoeurooppalaisen kieliperheen haaranaan. Hänen mukaansa kieli pitää sisällään yhteisiä indoeurooppalaisia sanoja, jotka esiintyvät niin sanskriitissa, kreikassa kuin latinassakin. Heettiläiset
Telepinun jälkeen Kizwatna siirtyi hurrilaisille, joiden vaikutus heettiläisten maassa lisääntyi. Hurrilaisten tunkeutuminen Vähään-Aasiaan heikensi maata, jossa kuninkaita murhattiin, jotta päästäisiin valtaistuimelle. Hurrilaiset
Oronteen yläjuoksulla hallitsi Šutarna, joka halusi laajentaa valtaansa käyttäen hyväkseen heettiläisten ja egyptiläisten välistä kiistaa. Heettiläisten Šuppiluliuma kukisti myöhemmin Šutarnan ja hänen poikansa Aittagaman. Šutarnan toinen poika Namjavaza piti itseään Egyptin vasallina, toisin kuin isänsä ja veljensä. Eräs hänen vihollisensa oli Piridašva. Eräs Aškapin kuningas Indraruta oli joutunut sotaan arjalaisten ja hurrilaisten kaupunkivaltioiden liittoa vastaan, jota johti Ke'ilan ruhtinas Šuvardata myöhemmässä Juudassa. Šuvardata menetti lopulta valtansa. Näihin aikoihin egyptiläisten ja heettiläisten lisäksi maahan tunkeutui heprealaisia apiru- eli khapiru-heimoja. Ugarit
Lopulta heettiläiset ja Egypti sopivat riitansa Kadeshin taistelun jälkeen, mikä ei tietenkään Ugaritin asemaa huonontanut. 1200-luvun puolivälissä Assyria alkoi hyökkäillä heettiläisten kimppuun. Alussa Ugarit maksoi tämän takia tukiveroa heettiläislle, mutta myöhemmin sen oli pakko lähettää sotilaitaan heettiläisten avuksi. Hesat
Hesat ("armoton" tai "vihainen") oli muinaisen Egyptin mytologiassa taivaallinen valkea lehmä, lehmistä ensimmäinen. Myöhemmin hänet yhdistettiin Isisiin. Egyptiläisissä teksteissä hän esiintyy Anubiksen ja Imiutin äitinä, ja hän imettää vastasyntynyttä kuningasta. Ramses II
Neljäntenä hallintovuonnaan Ramses marssi armeijoineen Kanaaniin, joka oli heettiläisten vasallivaltio. Hän johti itse armeijansa Amon-divisioonaa. Ramses saavutti heettiläisistä maineikkaan voiton tai ainakin tasapelin Kadeshin taistelussa vuonna 1274 eaa. ja palasi Egyptiin runsaan sotasaaliin kera. Vuonna 1258 eaa. egyptiläiset ja heettiläiset allekirjoittivat maailman ensimmäisen rauhansopimuksen. Kahdentenatoista hallitusvuotenaan Ramses kukisti nubialaisten kapinan poikiensa Amon-her-khepeshefin ja Khaemwasen kanssa. Luuvilaiset
Luuvilaiset olivat vanhana aikana Keski-Turkissa asuneiden heettiläisten sukuinen kansa.
Länsi-Turkin Arzawassa, myöhemmässä Lyydiassa puhuttiin indoeurooppalaista luuvilaista kieltä, joka oli heettiläisille sukua. Ehkä Troijassa puhuttiin luuvia. Luuvilaiset saattavat olla
lyykialaisten esi-isiä. Luuvin kieltä puhuttiin Syyriassa Milidissä Karkemishissa ja Turkin Tabalissa
noin 900 eaa. Luuvin kieltä on kirjoitettu sekä egyptiläisillä hieroglyfeillä ja mesopotamialaisilla nuolenpäillä. Luuvilaiset kävivät kauppaa assyrialaisten kanssa. Heettiläiset
Tudhalija IV:n pojan Arnuwanda III:n aikaan 1209–1207 merikansat hyökkäsivät maahan. Monet vasallikuninkaat asettuivat merikansojen puolelle ja liittoutuivat keskenään. Seemiläiset
Seemiläiset ovat Lähi-idän arabien, heprealaisten, Etiopian amharien, Eritrean tigrinjan ja syyrialaisten sukuisia kansoja, joihin kuuluvat myös muinaiset akkadilaiset, assyrialaiset ja babylonialaiset sekä foinikialaiset ja monet muut historian kansat. Esiseemiläiset (protoseemiläiset) ovat asuneet alkujaan Arabian niemimaalla, Afrikan sarven tai Etiopian alueella. Turkin historia
Alueen ensimmäisen merkittävän valtakunnan muodostivat heettiläiset, 1700–1200-luvuilla ennen ajanlaskun alkua. Myöhemmin hallitsivat fryygialaiset, indoeurooppalainen kansa, kunnes kimmerialaiset tuhosivat heidän valtakuntansa 600-luvulla eaa. Fryygiaa seuraavista valtiosta voimakkaimpia olivat Lyydia, Kaaria ja Lyykia. Lyydialaiset ja lyykialaiset puhuivat indoeurooppalaisia kieliä, mutta molempiin kieliin oli sulautunut ei-indoeurooppalaisia elementtejä ennen heettiläis- ja helleenikausia. Hattusili III
Hattusili III oli muinaisen heettiläisten valtakunnan kuningas n. vuosina 1267–1237 eaa. Hattusili III kaappasi veljenpojaltaan Mursili III:lta vallan Samuhan taistelun jälkeen, ja erotutti neuvostossa Mursili III:n. Benteshina sai palata Amurruun, ja puolisoksi hänelle annettiin heettiläinen prinsessa. Ankhesenamon
Kun Tutankhamon oli kuollut, Ankhesenamon lähetti heettiläisten kuningas Suppiluliumalle kirjeen, jossa hän pyysi, että tämä lähettäisi yhden pojistaan hänelle aviomieheksi, koska hänellä ei ollut poikaa eikä hän halunnut mennä uuteen avioliittoon palvelijansa kanssa. Tapauksesta kerrotaan heettiläisten valtakunnan arkistosta löytyneessä asiakirjassa. Heettiläinen prinssi Zannanna lähtikin matkalle kohti Egyptiä, mutta maassa valtaa tavoitelleen Horemhebin käskystä hänet surmattiin matkan varrella. Seurauksena tapauksesta oli sota Egyptin ja heettiläisten välillä. Juri H’melnytskyi
Vallasta luovuttuaan H’melnytskyi ryhtyi ortodoksimunkiksi ja otti nimekseen Gedeon. Hän oli vuosina 1664–1667 puolalaisten vankina ja sen jälkeen munkkina Umanin luostarissa. Krimin tataarit sieppasivat hänet ja veivät vankina Konstantinopoliin, jossa hänet vapautettiin. Venäjän–Turkin sodan aikana hänestä tuli vuonna 1677 Osmanien valtakunnan tukema hetmani läntisessä Ukrainassa ja hän perusti pääkaupunkinsa Nemyriviin. Sortohallinto ja jatkuva sota teki hänestä hyvin epäsuositun ja vuonna 1681 turkkilaiset panivat hänet viralta. Hän julistautui vuonna 1685 vielä kerran omin päin hetmaniksi, mutta ehti tällä kertaa hallita vain puoli vuotta, kunnes turkkilaiset vangitsivat ja teloittivat hänet. Hekataios Miletoslainen
Hekataios eli persialaisvallan aikana. Herodotos kertoo, että kun Aristagoras piti Miletoksessa kokouksen Joonian kapinan järjestämiseksi Persian valtaa vastaan, Hekataios yritti turhaan saada maanmiehensä luopumaan tällaisista aikomuksista. Kun hävinneiden joonialaisten täytyi vuonna 494 eaa. alistua rauhaan, Hekataios oli yksi Persian satraapin Artaferneen luokse lähetetyistä lähettiläistä. Hän taivutteli tämän palauttamaan joonialaisten kaupunkien perustuslait voimaan. Ugarit
Mutta sitten heettiläiset alkoivat laajantaa valtakuntaansa. Ammithtamru I pyysi apua Egyptiltä heettiläisä vastaan. Heettiläisten painostuksen alla
Niqmaddu II 1370–1340 eaa. siirtyi heettiläisten, Egyptin vihollisen puolelle, kun suuri heettiläinen valloittajakuningas oli lyönyt Mitannin valtakunnan. Samaan aikaan Egyptin faarao Ekhnaton suhtautui välinpitämättömästi ulkopolitiikkaan eikä auttanut Ugaritia. Heettiläiskuningas Shuppilulimas linnoitti Ugaritin etelärajan, joka ulottui Byblokseen asti.
Noin 1360 eaa maanjäristys vaurioitti pahoin kaupunkia, joka rakennettiin uudelleen entistä ehommaksi. Talot tehtiin kivistä, merkkihenkilöille suuria asumuksia, rakennettiin vahvat kaupungin muurit. Liettuan historia
Liettualaiset olivat alun perin yksi balttien heimoista, johon kuuluivat myös esimerkiksi latvialaiset ja preussilaiset. Balttilaiset heimot eivät olleet koskaan Rooman valtakunnan alaisuudessa, sen sijaan molemmin puolin olivat hyvät kauppasuhteet (muun muassa meripihkakauppa). Balttien heimon kansoista nykyään ovat enää olemassa liettualaiset ja latvialaiset. Kikkuli
Kikkuli oli Mitannissa asunut hevoskasvattaja ja -kouluttaja heettiläisten Uuden kungaskunnan aikana noin 1400 eaa. pronssikaudella. Hänen etninen taustansa on voinut olla hurrilainen, koska suurin osa Mitannin asukkaista olivat hurrilaisia. Toisaalta, hän on myös voinut olla indoiranilainen, sillä Mitannin johtava eliitti oli pohjoisesta tullutta Indoarjalaisen migraation väkeä. Heidän hevosenkasvatusopit ja sotavaunujen käytön strategiat nostivat Mitannin alueen suurvaltojen joukkoon. Hänen kirjoittama hevosen hoito-opas on säilynyt nykypäiviin asti heettinkielisinä kopioina. Teksti on merkittävä, koska se kuvaa hyvin yksityiskohtaisesti mitannilaista sotavaunuihin tarkoitettujen hevosten kasvatusta ja koska se on ollut laaja ja sanastoltaan merkittävä teksti indoeuroppalaisessa kielitieteessä. Tekstissä hän esittelee itsensä arvonimellä ""Mitannin maan mestari hevoskouluttaja"" ("A-AŠ-ŠU-UŠ-ŠA-AN-NI ŠA" KUR "MI-IT-TA-AN-NI", missä "assussanni" muistuttaa sanskriitin sanaa ""). Hämäläiset
Rautakaudesta puhuttaessa Hämeellä saatetaan tarkoittaa aluetta, jolla nykyisin sijaitsevat Kanta-Hämeen, Pirkanmaan, Päijät-Hämeen ja Keski-Suomen maakunnat. Historiallisesti se on jakautunut Satakunnan ja Hämeen historiallisen maakunnan kesken. Aluetta on asuttu yhtäjaksoisesti kivikaudelta lähtien. Arkeologi Julius Ailio esitti jo 1900-luvun alussa, että nykyiset hämäläiset polveutuvat suoraan kivikauden asukkaista. Vallitsevaksi tuli kuitenkin käsitys, jonka mukaan hämäläisten esi-isät levittäytyivät Hämeeseen rannikolta Kokemäenjoen reittiä pitkin vasta 300-luvulla jaa. Alueen aikaisempi väestö yhdistettiin saamelaisiin. Nykyisin kaikki arkeologit ja kielitieteilijät eivät enää ole varmoja, että todellisuus oli aivan näin yksinkertainen. Gepidit
Gepidit olivat itägermaanista kieltä puhuva kansainvaellusajan heimo, josta tuli kuuluisa sen voitettua hunnit näiden johtajan Attilan kuoleman jälkeen. Gepidien ensimmäiset asuinalueet olivat Veiksel-joen suulla. Heeta
Heeta kehittyi foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta ("het"). Se oli alun perin käytössä useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja muistutti suoraan foinikialaista esikuvaansa. Se muuntui joissakin murteissa, merkittävimmin joonialaisessa murteessa, ajan kuluessa eetaksi eli vokaaliksi. Niissä murteissa, joissa tarvittiin myös /h/-äänne, muodostettiin "spiritus"- eli henkosmerkit jakamalla heeta kahtia. Kirjaimen vasemmasta puolesta saatiin "spiritus asper" eli vahva alkuhenkonen ja oikeasta puolesta "spiritus lenis" eli heikko alkuhenkonen. Heetan nykyisin esitetty muoto oli alun perin yksi kirjaimen monesta eri variantista, sen vasen puolisko. Nabatealaiset
Hieman ennen ajanlaskun alkua nabatealaiset rakensivat Petran kaupungin keskelle autiomaata paikkaan, jonne pääsi vain vaikeakulkuisten solien kautta. Valtakunnan eteläisellä rajalla oli toinen merkittävä kaupunki, Hegra, joka on nykyään hautautunut hiekkaan, mutta oli 2000 vuotta sitten vehreä keidas. Sekä Petran että Hegran ympäristöön oli rakennettu valtava sadeveden keruujärjestelmä. Veneetit
Veneetit olivat Adrianmeren pohjukassa asunut kansa, joka puhui itaalista, latinalle sukua ollutta veneetin kieltä. Esihistoriallisena aikana veneettien keskuspaikka oli Ateste, ja he kykenivät puolustautumaan sekä etruskeja että gallialaisia vastaan. Veneetit kasvattivat hevosia ja kävivät Baltian maiden kanssa meripihkakauppaa. Historiallisena aikana veneettien tärkein kaupunki oli Patavium (Padova) ja myöhemmin Aquilea. Veneetit olivat roomalaisten liittolaisia taistelussa kelttejä ja Hannibalia vastaan ja roomalaistuivat ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Veneettien tärkein jumaluus oli parannuksen jumalatar Reitia, joka samaistettiin sittemmin Junoon. Muista itaalisista kansoista poiketen veneetit eivät käyttäneet sukunimiä, vaan isän ja aviomiehen nimestä johdettuja patronyymisiä adjektiiveja, jotka liitettiin individuaalinimeen. Pequotit
Pequotit (suomeksi "hävittäjät") olivat algonkinien kielikuntaa edustava intiaanikansa Pohjois-Amerikassa. He asuivat Connecticutin rannikkoseutujen itäosissa ja heidän määränsä oli alun perin yli 6 000 henkeä. 1630-luvulla Connecticutin alueita koetellut isorokko ja Mohegaanien irtautuminen pequoteista omaksi erilliseksi kansanosaksi pudotti pequotien määrän puoleen. Eurooppalaisten siirtokuntien saapuminen uudelle mantereelle vei pequotien elintilaa. Vuonna 1637 brittien aseistetut joukot hyökkäsivät Massachusettsin puritaanien toivomuksesta pequotien pääkylään ja järjestivät kansanmurhan, josta selvinneet pequotit menettivät oman identiteettinsä ja joutuivat sulautumaan toisiin kansoihin. Heettiläiset
Noin 1274 käytiin Kadeshissa Orontes-virran varrella suuri taistelu egyptiläisten ja heettiläisten välillä. Faarao Ramses II johti egyptiläisiä ja kuningas Muwatalli heettiläisiä. Egyptiläisillä oli säilyneiden tietojen mukaan 2 000 sotavaunua ja 16 000 jalkaväen sotilasta, heettiläisillä 3 000 sotavaunua ja 20 000 sotilasta. Kaatuneiden ja haavoittuneiden määrästä ei ole merkitty muistiin tietoja. Molemmat väittivät jälkikäteen voittaneensa taistelun, mutta varsinkin Egypti kärsi huomattavia tappioita ja Muwatallia ei voitettu olennaisesti. Muwatalli karkotti Amurrun ruhtinas Beteshinan, ja tämä sai turvapaikan Muwatallin Hattushili-nimisen veljen luota, joka oli kashkojen vastaisella rajalla. Muwatallilla ja Hattushilillä oli erimielisyyksiä. Heedut
Heedut tai haedut () olivat kelttiläinen heimo, joka asui Gallian keskiosissa, suunnilleen nykyisen Bourgognen alueella. Heedut asuivat pääosin Saônen ja Loiren välimaastossa, ja heidän tärkein kaupunkinsa oli Bibracte. Helvetialaiset
Helvetialaiset () olivat kelttiläinen heimo, joka asui nykyisen Sveitsin alueella, jota roomalaiset kutsuivat nimellä Helvetia. Julius Caesar kertoo heistä kirjassaan "Gallian sota" ("Commentarii de bello Gallico"). Sekveenit
Sekveenit tai sekvanit () olivat gallialainen heimo. He voittivat vuonna 60 eaa. heedut Ariovistuksen johtamien sveebien avustuksella. Caesar voitti sveebit 58 eaa. ja karkotti nämä takaisin Germaniaan. Caesar myös pakotti sekveenit palauttamaan anastamansa maan ja omaisuuden takaisin heeduille. Tästä katkeroituneena sekveenit liittyivät 52 eaa. Vercingetorixin johtamaan kapinaan roomalaisia vastaan. Heettiläiset
Noin 2500 eaa. Anatoliaan syntyi kaupunkikulttuuri, jossa oli palatsin ympäröimiä alakaupunkeja, niin kuin Alisharissa.
Joidenkin säilyneiden asiakirjojen perusteella oli monia kaupunkivaltioita, joista yksi saattoi ainakin ajoittain olla muita voimakkaampi. Luettelo heettiläisten kuninkaista
Tämä on luettelo heettiläisten kuninkaista. Vähää-Aasiaa, nykyistä Turkkia vanhalla ajalla kansoittaneiden heettiläisten kuninkaiden hallitusajat tunnetaan vain epätarkasti, ja kaikkia heettiläisiä kuninkaita ei tiedetä, sillä säilyneet savitaulut ovat puutteellisia. Heettiläisten keskivaltakunnasta tiedetään vain vähän.. McMahanin mukaan Hattusili II ja Tudhaliya III hallitsivat käänteisessä järjestyksessä, Tudhalija III ennen Hattushilia. Heedut
Vuonna 48 heedut olivat jo roomalaistuneet, ja heeduista tuli ensimmäinen Gallian heimoista, jonka ylimyksistä saattoi tulla Rooman senaattoreita. Heettiläiset
Aladzasta on löydetty tältä ajalta 13 kuningashautaa, ja myös Horoztepestä Tokatin pohjoispuolelta, ja saman tyyppisiä hautakammioita myös Dorakissa Troijan lähistöiltä. Alisharin haudoissa oli runsaat hautalahjat. Dorakista on löydetty merkkejä kaupasta Egyptin kanssa Sahu-Ren aikana 2487–2473 eaa. Kulmikkaat ja soikeat ristikkolevyt, joissa oli kehällä kohokuviona härkiä, hirviä ja lintuja, ja joita lienee kannettu tangon päässä kulttimenoissa, viittaavat Kubanin eli Maikopin (Madzkopin) löytöihin. Hauteville
Hauteville-suku (, ) oli alun perin vähäpätöinen normanniaatelisten suku, joka nousi kukoistukseen Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa Välimeren valloitustensa, etenkin Etelä-Italian ja Sisilian, ansiosta. Suvun jäseniä osallistui myös Englannin normannivalloitukseen ja ensimmäiseen ristiretkeen. Orgetorix
Orgetorix oli helvetialainen ylimys. Hän pyrki helvetialaisten yksinvaltiaaksi ja päätti vahvistaa pyrkimyksiään johtamalla heimonsa Galliaan. Orgetorix ryhtyi myös salaa solmimaan liittoja muiden heimojen mahtimiesten kanssa. Vuonna 61 eaa. Orgetorix solmi liiton heedujen päällikön Dumnorixin kanssa. Dumnorix meni naimisiin Orgetorixin tyttären kanssa liiton vahvistukseksi. Hecht
Hecht on saksalainen sukunimi ja tarkoittaa haukea. Se on seuraavien henkilöiden sukunimi: Helootit
Helootit olivat orjien luokka erityisesti antiikin Spartassa. Varhaisimmat helootit olivat Lakonian alkuasukkaita, jotka olivat joutuneet spartalaisten alistamiksi. 600-luvulla eaa. Sparta valtasi Messenian ja alisti senkin alkuperäisväestön. Tämän jälkeen suurin osa helooteista oli messenialaisia. Helootit eivät kuuluneet yksityisille vaan he olivat valtion omaisuutta. He tekivät maaorjien tapaan töitä maatiloilla ja kotitalouksissa, minkä lisäksi he toimivat myös spartalaisten hopliittien avustajina, kevytaseisina tai soutajina Spartan laivastossa. Hefthaliitit
Hefthaliitit eli valkoiset hunnit olivat paimentolaiskansa, jotka tekivät sotaretkiä Persiaa ja Intiaa vastaan 400- ja 500-luvuilla. Hefthaliitit olivat yksi useista alueelle historian aikana levittäytyneistä paimentolaiskansoista ja heidän alkuperäänsä ei tunneta varmasti. Heidän puhumaansa kieltä ei tunneta. Se on saattanut olla esimerkiksi turkkilainen tai indoeurooppalainen. Myös hefthaliittien yhteys samoihin aikoihin Euroopassa vaikuttaneisiin hunneihin on epäselvä. Hefthaliitit menettivät lopulta valtaamansa alueet turkkilaisille heimoille ja sasanideille, minkä jälkeen he hävisivät omana kansanryhmänään sulautuen mahdollisesti ympäröiviin kansoihin. Heettiläiset
Fryygialaiset tunkeutuivat Traakiasta, nykyisestä Luoteis-Kreikasta ja Etelä-Bulgariasta Turkkiin edeten 1300–1100 muinaisen Assyrian rajoille asti Tigrisin yläjuoksuille. Assyrialaiset pysäyttivät fryygialaisten matkan etelään. Assyrian kuningas Tiglatpileser I 1116–1078 eaa. mainitsi Eufratin yläjuoksulle tunkeutuneiden mushkien kuninkaan Mitan rauhaa tunnustelevat lähettiläät. Mita oli Assyrialaisten nimi kuningas Midasille. Hurrilaiset
Hurrilaiset muuttuivat sotilasmahdiksi, kun heidän johtoonsa saapui indoeurooppalaisia sotilasjohtajia ehkä nykyisestä Kazakstanista tai Uzbekistanista. Näihin aikoihinhan indoiranilaiset arjalaiset saapuivat Intiaan. Monilla hurrilaisten kaupunkivaltioiden ruhtinailla näyttää olevan indoiranilainen tausta, ja myös viidennes Naylonian kassiittikuninkaista oli nimeltään, kieleltään ja uskonnoltaan indoiranilainen. Noin 1725 eaa. hurrilaisia levittäytyi Pohjois-Syyriaan, kuten Alalakhiin. Yamhad (Jamkhad) oli amorilais-hurrilainen kuningaskunta, jonka heettiläinen kuningas Hattushili löi 1600 eaa. Hehet
Hehet tai Hauhet oli muinaisessa Egyptissä ikuisuuden ja äärettömyyden feminiininen henkilöitymä sekä Hehin puoliso. Heh ja Hehet luettiin Hermopoliissa palvottuihin alkujumalten kahdeksikkoon, ogdoadiin. Eteokreetit
Antiikin ajan Kreetalla asui useita kansoja, joista osa oli saaren varhaisempia ei-kreikkalaisia asukkaita, osa mykeneläisperäisiä kreikkalaisia eli akhaijeja ja osa niin kutsutun doorilaisvalloituksen myötä tulleita doorilaisia heimoja. Homeros kuvaa tilanteen seuraavasti "Odysseiassa", mainiten samalla myös eteokreetit: Asteekit
Asteekit olivat soturikansaa, jonka vauraus perustui heikompien intiaaniheimojen maiden valloittamiseen ja veron kantamiseen niiltä. Asteekit tunnetaan ihmisuhreistaan. Heidän pääkaupunkinsa oli mahtava Tenochtitlán. Hämäläiset
Hämeestä levisi asutusta Savon suuntaan. Luultavasti tästä syystä nimitys Hämäläinen on säilynyt yleisesti sukunimenä. Myöhemmin ristiretkiajalla asutus- tai ainakin kulttuurivirtaus kääntyi päinvastaiseksi ja karjalainen vaikutus ulottui Lahden tienoille saakka. 1200-luvun kuluessa sinetöitiin monenlaisten levottomuuksien jälkeen hämäläisten kääntyminen kristinuskoon ja liittyminen Ruotsin valtaan. Kanta-Häme muodostui Hämeen keskusalueeksi. Alueen historiallisesta merkityksestä todistavat muun muassa kaksi keskiaikaista linnaa (Hämeen linna ja Hakoisten linna). Heettiläiset
Heettiläisten voitto Mitannista muutti seudun poliittisia voimasuhteita. Monet Mitannin ja Egyptin alaiset vasallikuninkaat siirtyivätkin heettiläisten vallan alle, muun muassa Ugaritin kuninhgas Nukhase ja juonitteleva Amurrun kuningas Aziru.
Heettiläiset valtasivat syyrialaisen Karkemishin kaupungin ja etenivät Damaskokseen asti. Egyptin heikko ja haaveellisuuteen taipuvainen kuningas Amenofis IV ei piitannut ulkopolitiikasta ja poliittisista tappioistaan Palestiinan ja Syyrian seuduilla. Tutankhamonin leski sai Shuppiluliuman pojan puolisokseen, mutta tämä heettiläinen prinssi murhattiin matkalla, ja ehkä jopa historiaa muuttanut avioliitto meni pieleen. Pohjois-Syyria ja Eufratin länsipuoli heettiläistyivät nopeasti, ja säilyivät heettiläisinä vielä suuren heettiläisvaltakunnan hajoamisen jälkeen. Mitanni
Alkoi pitkä sota, jonka aikana sotaonni vaihteli ja välillä tehtiin Mattiwazan sopimuskin. Heettiläiset valtasivat Mitannilta Amurrun ja Nuhashshen (Keski-Syyria) maat Syyriassa. Karkemish kukistui. Suppiluliuma laajensi myöhemmin valtaansa Libanoniin. Heettiläiset saapuivat myös Ishuwan maahan, joka sijaitsi Anti-Taurusvuorilla ylemmän Eufratin jokilaaksossa. Mitanni
Indoeurooppalaisia hurrilaisia saapui Khaburin ja Belikhin alueelle noin
1800–1600 eaa. He perustivat oman valtion ja pääkaupungin, "Washukkanin". Hurrilaisen yläluokan vallan alla oli seemiläisiä amorilaisia. Indoeurooppalais-seemiläinen Mitanni soti mm. Egyptin kanssa 1400-luvulla eaa. ja myöhemmin teki sen kanssa sopimuksen heettiläisiä vastaan. Valtakunta ei koskaan ollut Lähi-idän vahvin, mutta ajoittain yksi suurvalloista. Mitannin historiasta ei ole löydetty omia lähteitä, vaan kaikki tiedot siitä perustuvat sen vihollisten ja kauppakumppanien tietoihin. Assyrialaiset kukistivat Mitannin ensin ryöstämällä Washukannin 1360 eaa., ja myöhemmin lopullisesti noin 1200 eaa. Israelin esihistoria
Kolmannella vuosituhannella eaa. Lähi-Itään tuli seemiläisiä kieliä puhuvia kansoja, joihin heprealaisetkin kuuluivat. Toisella vuosituhannella eaa. heettiläisten valtion romahdus ja egyptiläisten vallan heikkeneminen loivat tilaa heprealaisille. Anatolialaiset kielet
Morfologisesti heetti oli selvästi yksinkertaisempi kuin muut vanhimmat tunnetut indoeurooppalaiset kielet. Jotkin indoeurooppalaisille kielille tyypilliset piirteet olivat tästä kielestä hävinneet. Heetissä ei esimerkiksi ollut kielikunnalle yleensä tyypillistä eroa maskuliinin ja feminiinin välillä; sen sijaan substantiivit jakautuivat kahteen sukuun sen mukaan, tarkoittivatko ne elollista vai elotonta. Heidet
Heidet ("Viburnum") on tesmayrttikasvien (Adoxaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Aiemmin heidet kuuluivat kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon, kunnes tesmayrttikasvit erotettiin kuusamakasveista omaksi kasviheimokseen. Heisien sukuun kuuluu ainakin 160 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu lähes 200 muutakin lajia, mutta näiden lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Heettiläiset
Ramses palasi sotatoimiin vasta 1269 eaa. Heettiläiset estivät egyptiläisiä laajentamasta aluettaan. Assyria oli alkanut muodostua uhaksi heettiläisille. Lopulta tasavahvat valtakunnat päätyivät rauhansopimukseen 1258 eaa., jossa Syyria jaettiin heettiläisten ja syyrialaisten etupiireihin. Rauha lujitettiin henkilökohtaisin sitein: heettiläisten kuningas Hattušilis III antoi tyttärensä faarao Ramses II:n puolisoksi. Muwatalli II
Muwatalli II oli muinaisen heettiläisten valtakunnan kuningas. Hänen on arveltu hallinneen vuosina 1295–1272 eaa. Noin 1274 käytiin Kadeshissa Orontes-virran varrella suuri taistelu egyptiläisten ja heettiläisten välillä. Faarao Ramses II johti egyptiläisiä ja kuningas Muwatalli II heettiläisiä. Egyptiläisillä oli säilyneiden tietojen mukaan 2 000 sotavaunua ja 16 000 jalkaväen sotilasta, heettiläisillä 3 000 sotavaunua ja 20 000 sotilasta. Kaatuneiden ja haavoittuneiden määrästä ei ole merkitty muistiin tietoja. Molemmat väittivät jälkikäteen voittaneensa taistelun, mutta varsinkin Egypti kärsi huomattavia tappioita ja heettiläisiä ei voitettu olennaisesti. Muwatalli II karkotti Amurrun ruhtinas Beteshinan, ja tämä sai turvapaikan Muwatalli II:n Hattushili-nimisen veljen luota, joka oli kashkojen vastaisella rajalla. Muwatalli II:n seuraja oli hänen poikansa Mursili II. Attika
Attika oli yksi antiikin Kreikan maakunnista. Sen asukkaat olivat joonialaisia. Ateenan kaupunkivaltiosta tuli viimeistään geometrisella kaudella Attikan johtava kaupunki ja muut kaupungit tulivat sen vallan alle. Kreikkalaisessa mytologiassa tapahtuma sijoitettiin jo varhaisempaan aikaan, ja Attikan yhdistäjänä ja kansallisena heeroksena pidettiin Theseusta. Anatolialaiset kielet
Anatolialaiset kielet ovat indoeurooppalaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhuttiin muinoin Vähässä-Aasiassa, nykyisen Turkin alueella. Ryhmän kaikki kielet ovat kuolleet yli 2000 vuotta sitten, mutta niillä kirjoitettuja tekstejä on säilynyt. Parhaiten ryhmän kielistä tunnetaan heetin kieli. Ḥet
Esimerkkejä: Mitanni
Heettiläiset uusivat hyökkäyksensä vallaten kaupungit Halab, Mukish, Niya, Arahati, Apina ja Qatna Eufratin länsipuolisesta Syyriasta. Lopulta heettiläiset valtasivat Washukanninkin. Kun taistelun hävinnyt Tushratta pakeni, hänet murhasi eräs hänen pojistaan. Kreikkalaiset
Kun kreikkalaiset olivat Rooman valtakunnan kansalaisia, he alkoivat 300-luvulta lähtien käyttää itsestään nimitystä "Romaioi" ("roomalaiset"), Nimitys yleistyi varsinkin sen jälkeen, kun kristinuskosta oli tullut Rooman valtion­uskonto ja kreikka­laiset­kin olivat kääntyneet kristin­uskoon. Samaan aikaan vanha nimitys "helleenit" sai uuden merkityksen: se alkoi tarkoittaa pakanoita kristittyjen vasta­kohtana. Vaikka valta­kunnassa yhä oli useita etnisiä ryhmiä, niiden välisiä eroja pidettiin merki­tykset­tö­mi­nä verrattuina uskonnollisiin, ja kristin­uskon katsottiin yhdistävän valta­kunnan eri kansat yhtenäiseksi Rooman kansa­kunnaksi. Myöhäis­antiikin maallinen, kaupunkilainen kulttuuri säilyi itäisen Välimeren ympärillä yhdessä kreikkalais-roomalaisen koulu­järjestelmän kanssa, mutta kulttuurin oleelliset arvot perustuivat nyt kristin­uskoon. Huến taistelu
Hieman ennen Tet-hyökkäyksen alkua vuonna 1968 Vietkong ja Pohjois-Vietnamin armeija olivat keskittäneet kaupungin ympärille 10 000 sotilasta, jotka aloittivat hyökkäyksen kaupunkiin kello kahden aikoihin aamuyöllä 31. tammikuuta. Harhautuksena Etelä-Vietnamin sotilaiksi naamioituneet pohjoisvietnamilaiset valtasivat kaupungin sitadellin länsiportin, jonka kautta kommunistit etenivät keisarillisen kompleksin alueelle. Vietkongin jäseniä oli lisäksi soluttautunut kaupunkiin jo ennen hyökkäyksen alkamista. Samaan aikaan heidän muut joukkonsa etenivät uuteen kaupunginosaan kaupungin läpi kulkevan joen etelärannalla. Kaupunki oli puolustettu heikosti ja kommunistit valtasivat nopeasti tärkeimmät kohteensa kaupungissa, kuten kaupungin vankilan, jonne oli säilötty 2 000 poliittista vankia ja 400 sotavankia. Vietkongin lippu nostettiin kaupungin sitadellin ylle aamunkoittoon mennessä. Pieni joukko amerikkalaisia sotilasneuvonantajia oli kuitenkin linnoittautunut Huến liikekeskustaan MACV:n tukikohtaan ja etelävietnamilaisen 1. divisioonan oli onnistunut torjua kommunistien hyökkäys heidän pääesikuntansa sitadellin sisällä. Lisäksi etelävietnamilaiset tiedustelujoukot pitivät hallussaan Tây Lộcin lentoasemaa. 1. divisioonan komentaja kenraali Ngô Quang Trưởng määräsi lopulta tiedustelujoukot puolustamaan divisioonan esikuntaa, mutta tästä huolimatta vaikutti aluksi siltä, etteivät hänen joukkonsa pystyisi jatkamaan vastarintaa kovin pitkään. Jatvingit
Jatvingit eli jatvjagit (, , , , , muin.-ven. jatvezj) olivat nykyisen Valko-Venäjän Hrodnan alueen länsiosassa, Liettuan eteläosissa sekä Puolan Lublinin ja Podalskien voivodikunnan alueilla asunut balttilainen pääheimo. Heitä pidetään kolmen itäslaavilaisten heimon ohella yhtenä valkovenäläisten kantaheimoista. Heimon tärkeimmät asuinalueet sijoittuivat Hrodnan lähiseudulle, sekä Läntisen Bugjoen varsille aiempien Lomzan ja Lublinin läänien alueella. Kreikka
Antiikin aikana kreikkalaiset viittasivat itseensä "helleeneinä". Nimi ”Kreikka” on peräisin roomalaisten käyttämästä latinankielisestä nimestä "Graecia". Keskiajalla Bysantin valtakunnassa eli Itä-Roomassa ja vielä 1800-luvun alkuun saakka roomalaisen identiteetin omaksuneet kreikkalaiset viittasivat itseensä ”roomalaisina”. Antiikkiin palautuvat nimitykset "helleenit" ja "Helleenien tasavalta" otettiin käyttöön 1800-luvulla Kreikan itsenäistymisen, kansallisuusaatteen nousun ja kansallisen identiteetin etsimisen myötä. Lestadiolaisuus
Koutokeinon hurmosta voidaan kutsua myös nimellä Hættalaisuus, koska sen kiistaton hengellinen ja maallinen auktoriteetti oli Aslak Hætta (1825–1854). Ilmiötä esiintyi myös Kuttasen kylässä Suomen kainalossa. Alkoipa heidän keskuudessaan esiintyä jopa sellaista "kolmen kyynärän jumalan oppia", jonka mukaisesti muutamat heistä alkoivat pitämään itseään kristuksena ja jumalana, sekä niin pyhinä etteivät tarvinneet enää synninpäästöä. Hættalaisuus oli tavallaan ensimmäinen ""eriseura"" lestadiolaisuudessa. Sveebien kuningaskunta
Sveebit perustivat pääkaupunkinsa lähelle Bragaa Gallaecian eteläosaan ja heidän hallitsijansa alkoivat pian levittää valtaansa niemimaan muihin osiin. Sveebien kuningas Hermerik (409?–38) aloitti tämän kehityksen hyökkäämällä hasdingi-vandaaleja vastaan ja hänen seuraajansa Rekhila (438–48) johti joukkonsa Lusitaniaan ja Baeticaan. Mérida vallattiin vuonna 439 ja Hispalis (nyk. Sevilla) vuonna 441. Rekhilan seuraaja Rekhiarius (448–56) teki rauhan Tarraconensisin roomalaisten kanssa Rekhilan kuoleman jälkeen, jolloin sveebit hallitsivat ilmeisesti koko Gallaecian, Lusitanian ja Baetican aluetta. Rauha roomalaisten kanssa kesti vain muutaman vuoden, jolloin Rekhiarius johti sotaretkeä roomalaisten alueelle palaten lopulta omille seuduilleen mukanaan joukoittain vankeja. Keitele
Keitele sijaitsee Savon ja Hämeen historiallisten maakuntien rajamailla. Keiteleen alueella on ollut vanhaa asutusta. Alueelta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja ja hajaesinelöytöjä. Se on ollut myös lappalaisten asuinaluetta, mihin viittaa mm paikannimistö. Koutajärvi on saamenkielistä alkuperää ja tarkoittaa keskijärveä. Seudulta on löydetty hämäläisten eränkävijöiden leiripaikkoja, jotka ovat peräisin 1300-luvulta. Vakituinen asutus alueelle syntyi 1500-luvulla, jolloin Ruotsi-Suomen kuningas Kustaa Vaasa antoi savolaisille oikeuden muuttaa Pohjois-Hämeen puolelle. Savolaisilla oli käytössä kaskiviljelys, minkä vuoksi heidän olonsa Mikkelin ympäristössä olivat käyneet ahtaiksi. Asutus Keiteleen alueelle tuli siis suurimmalta osin Savosta. Alueella sijaitsi myös hämäläisten kruununtilallisten ja aatelisten lampuotitaloja. Ugarit
Heettiläistenkin kanssa saatiin hyvä vasallisopimus, ja Ugarit saattoi laajentaa aluettaan. Shuppiluliuman seuraaja Mursili II jatkoi samaa linjaa kuin isänsä seuraavan Ugaritin kuninkaan Niqmepan kanssa. Edelleen Hattushili III ja Ammistamru II:n kanssa säilyivät hyvät välit, ja ihme kyllä niin myös heettiläisten viholliseen Egyptiin. Ugarit salli heettiläisten pitää kaupungissa varuskuntaa, ja osallistui
egyptiläismielisten kapinoiden kukistamiseen. Heettiläiset
Tudhaliya IV noin 1237–1209 eaa. oli yhä voimakas heettiläisjohtaja, joka loi uuden oikeus- ja jumalanpalvelusjärjestyksen. Lännessä taisteltiin ehkä keskellä Aigeian meren Turkin länsirannikkoa sijaitsevaa Assuwaa vastaan. Sanasta Assuwa polveutunee sana Aasia. Traakiasta tuli heettiläisiä uhkaavia merikansoja. Tudhalija IV eteni ainoana heettiläiskuninkaana koskaan Joonian rannikolle asti. Assyrian kanssa vallinneet ystävälliset välit muuttuivat, kun assyrilaiset tekivät Tukulti-Ninurta I:n aikana suuren ryöstöretken Eufratin länsipuolelle karkottaen alueelta 30000 heettiläistä. Tudhalija kielsi Amurrua käymästä kauppaa Assyrian kanssa, muttei aloittanut sotaa. Tudhalija IV rakensi suurta kuninkaanlinnaa. Assyria ei vielä vallannut koko Syyriaa. Tudhalija IV pystyi vähäksi aikaa valtaamaan Kyproksen. Teutonit
Teutonit (latinaksi "teutoni" tai "teutones") olivat muinainen germaaniheimo, joka asui alun perin Lounais-Jyllannin ja Elben suiston välisellä alueella. Tulvien hävitettyä heidän alueitaan teutonit liittyivät kimbreihin ja ambroneihin noin 120 eaa. ja vaelsivat etelään. Teutonit tunkeutuivat 100-luvulla eaa. yhdessä kimbrien kanssa Galliaan ja pian myös Pohjois-Italiaan. Teutonien raivo ("furor Teutonicus") herätti roomalaisissa kauhua. Gaius Marius löi lopulta teutonien armeijan vuonna 102 eaa. Aquae Sextiaen taistelussa, lähellä nykyistä Aix-en-Provencea.
Myöhemmin teutonit on harhaanjohtavasti samastettu saksalaisiin. Heidän nimeensä sisältyy ehkä indoeurooppalaisen kantakielen "kansaa" tarkoittava sana ("teutā"), josta myös saksalaisten omakielinen nimitys "Deutsche" juontuu. Teutonit olivat germaaneja, kelttejä tai molempia. Heitukka
Heitukka, "haidukki", "heidukki" () on alkujaan turkkilaisvaltaa vastaan sotinut sissi. Nimitystä käytetään myös unkarilaisesta tai balkanilaisesta palkkasoturista. Heettiläiset
Nuori Mursili III eli Ushi-Teshub joutui huomaamaan, että hänen setänsä Hattushili, joka oli ollut Muwatallin vihollinen, vaati kruunua itselleen. Hattushililla olikin enemmän todellista valtaa, ja häntä tuki papintytär Putu-Hepa (Putuhepa). Mursili III huomasi Hattushilin tavoittelevan valtaa, ja supisti hänen valtaoikeuksiaan. Hattusili III kaappasi Mursili III:lta vallan Samuhan taistelun jälkeen, ja erotutti neuvostossa Mursili III:n. Benteshina sai palata Amurruun, ja puolisoksi hänelle annettiin heettiläinen prinsessa. Jotunit
Jotunit olivat skandinaavisessa mytologiassa muinaisia jääjättiläisiä, jotka asuivat Jotunheimissa. Jotunit hukkuivat Odinin, Vilin ja Ven surmaaman Ymir-alkujättiläisen vereen, jonka jälkeen kahdesta hengissä selvinneestä jotunista, Bergelmiristä ja hänen vaimostaan, syntyi uusi jääjättiläisten sukupolvi. Huasteekit
Huasteekit tai huaxteekit on intiaanikansa Meksikossa. Huasteekit kutsuvat itseään nimellä teenek. Heidän asuinalueensa on Hidalgossa, Veracruzissa, San Luis Potosíssa ja Tamaulipasissa Panucojoen varrelle, ja Meksikonlahden rannalla. Nykyään huasteekkeja on noin 66 000. He lienevät sukua mayoille. Hecate Enthroned
Hecate Enthroned on vuonna 1993 perustettu englantilainen dark- ja black metal -yhtye, joka toimi vuoteen 1995 saakka nimellä Daemonum. Yhtyeen perustajajäseniin kuuluivat basisti-laulaja Jon sekä kitaristit Nigel ja Marc. Yhtye kuuluu Cradle of Filthin ohella brittiläisiin black metal -yhtyeisiin. Hekataios Miletoslainen
Hekataios Miletoslainen (n. 550-476 eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija, joka kirjoitti historiallisia ja maantieteellisiä teoksia. Hän on ensimmäinen tunnettu kreikkalainen historioitsija. Herat
Heratista tuli osa niin sanottua kuninkaallista tietä eli silkkitien sivuhaaraa. Sen kautta kuljetettiin tavaraa Mervin ja Samarkandin kautta Kiinaan. Kauppareitit vilkastuivat sasanidien valtakaudella, jolloin rakennettiin teitä kaupankäynnin tehostamiseksi. Kauppaa hallitsivat persialaiset ja persiasta tuli laajojen alueiden lingua franca. Kauppareitit toivat tavaran ohella mukanaan uskontoja. Vuonna 424 jaa. Herat oli piispanistuin ja nestoriolaiset lähettivät sen kautta lähetyssaarnaajia muualle itään. Toinen suuri uskonto tuohon aikaan oli manikealaisuus. Kaupungista kiinnostuivat persialaisten ohella myös muut tahot. Turkkilaiset kansattekivät sotaretkiä sitä vastaan ja heidät voitettiin suuressa taistelussa Heratin lähellä vuonna 589. Arabit valtasivat kaupungin vuonna 650 ja toivat mukanaan nopeasti alaa vallanneen islamin. Vuonna 1130 kaupunki liitettiin Ghaznavidien valtakuntaan ja mongolit saapuivat vuonna 1221. Toisin kuin monet muut kaupungit, Heratia ei hävitetty sen asukkaiden avattua kaupunginportit mongoleille. Kaupunki kapinoi kuitenkin mongolien lähdettyä ja palatessaan vuonna 1222 surmasivat sen asukkaat, tuhosivat sen linnoitukset ja täyttivät sen vallihaudan. Mongolit surmasivat paikallisia seitsemän päivän ajan, jonka jälkeen he lähtivät kaupungista vain palatakseen kahden päivän kuluttua surmaamaan vielä kaupungin raunioissa piilotelleet selviytyneet. Hesperidit
Sisilialaisen runoilijan Stesikhoroksen "Geryonin laulun" ja kreikkalaisen maantieteilijan Strabonin "Geographikan" mukaan hesperidit olivat Tartessoksessa, joka on sijoitettu kartalla Espanjaan Etelä-Iberiaan. Euboialainen runoilija Hesiodos puolestaan kertoo, että Cádiz olisi muinoin ollut tunnettu Erytheiana, joka oli yksi hesperideistä käytetty nimi.