Milloin Falklandin sota alkoi?
Falklandin sota
Falklandin sota () käytiin huhti–kesäkuussa 1982 Argentiinan itäpuolella sijaitsevien Falklandinsaarten () sekä kauempana Etelä-Atlantilla sijaitsevien Etelä-Georgian saaren ja Eteläisten Sandwichsaarten hallinnasta. Saaret kuuluvat Yhdistyneelle kuningaskunnalle, mutta Argentiina oli pitkään vaatinut niitä itselleen. Kenraali Leopoldo Galtierin johtama Argentiinan sotilashallitus yritti lopulta saarten valtaamista. Otaksuttiin, että Britannia ei ryhtyisi sotilaallisiin vastatoimiin ja että onnistunut aluelaajennus kasvattaisi sotilasjuntan kannatusta talouskriisin kouriin joutuneessa kotimaassaan. Britannian reaktio oli kuitenkin odottamattoman voimakas, ja hävityn sodan seurauksena sotilasjuntta kaatui. Argentiina palasi demokratiaan. Britanniassa voitto pönkitti kansallistunnetta ja vaikutti konservatiivien voittoon vuoden 1983 parlamenttivaaleissa.
Konfliktin aikana kaatui 255 brittiläistä ja 633 argentiinalaista sotilasta. Huomattava osa argentiinalaisista kaatuneista oli asevelvollisia varusmiehiä. Sotilaiden ohella 16 argentiinalaista siviilimerimiestä ja kolme falklandilaista siviiliä sai surmansa. Molemmat osapuolet kärsivät raskaita alus- ja lentokonetappioita. Argentiina menetti muun muassa laivastonsa lippulaivan "General Belgranon", mutta myös Britannian laivasto menetti useita sota-aluksia vihollisen ilma- ja ohjushyökkäyksissä. Sodan ratkaisivat brittien voittamat maataistelut Falklandin itäisellä pääsaarella.
Irlannin sisällissota
Irlannin sisällissota käytiin 28. kesäkuuta 1922 – 24. toukokuuta 1923 vasta muodostetussa Irlannin vapaavaltiossa. Sodassa olivat vastakkain Michael Collinsin johtama vapaavaltion hallitus ja Britannian kanssa solmitun vapaavaltiosopimuksen vastustajat, joita johti Eamon de Valera. Viimeksimainitut eivät hyväksyneet Ulsterin jäämistä Britannian hallintaan eivätkä vapaavaltion muodollista sidettä Britanniaan. Sodassa kuoli enemmän ihmisiä kuin sitä edeltäneissä Irlannin itsenäisyystaisteluissa. Irlannin kapina 1641
Kapina muuttui osaksi suurempaa sodankäyntiä, kun Englannin sisällissota alkoi vuonna 1642. Samana vuonna Irlannin roomalaiskatolinen papisto piti Kilkennyssä kirkolliskokouksen. He vannoivat Kilkennyn konfederaation valan ja pyysivät kaikkia Irlannin katolisia liittymään liittoon. Konfederaatioon liittyneet lupasivat noudattaa liiton korkeimman neuvoston määräyksiä ja vannoivat uskollisuutta Kaarle I:lle, jota he pitivät parhaana turvana katolisuutta vastustavaa Englannin parlamenttia vastaan. Konfederaation kokouksessa myöhäissyksyllä 1642 nimettiin Irlannille hallitus, ja uudelleen värvättyä sotaväkeä johtamaan nimitettiin useita kenraaleja. Tasmanian aboriginaalit
1800-luvun alussa saarelle alkoi tulla yhä enemmän eurooppalaisia, lähinnä Britanniasta. Tämä johti väkivaltaisuuksiin siirtolaisten ja aboriginaalien välillä vuosina 1803–1823. Eurooppalaiset kaappasivat aboriginaalinaisia seksiorjiksi ja lapsia työvoimaksi. Taudit alkoivat levitä aboriginaalien yhteisöissä vuonna 1829. Aboriginaalit alkoivat tehdä entistä laajempia hyökkäyksiä eurooppalaisten kimppuun, mikä johti poikkeustilan julistamiseen vuonna 1828, jolloin alkoi niin sanottu musta sota. Sodan aikana eurooppalaiset tekivät epäonnistuneen yrityksen koota kaikki aboriginaalit poissiirtämistä varten niin sanotulla mustalla viivalla. Aboriginaaleja vastaan tähdättyjen toimien laajuus vaikutti aboriginaalien tahtoon jatkaa vastarintaa ja lopulta he antautuivat, jolloin heidät siirettiin Flinderinsaarelle Tasmanian pohjoispuolelle. Saarelle muutti 220 jäljelle jäänyttä aboriginaalia, joista suurin osa kuoli 14 vuoden sisällä tauteihin. Jäljelle jääneet 47 aboriginaalia muutettiin Oyster Coveen. Heidän lukumääränsä jatkoi vähenemistään ja viimeinen heistä, nainen nimeltä Trugernanner, kuoli vuonna 1876. Falklandin sota
Edinburghilaisen Christian Salvesen Companyn johtaja ilmoitti 1975 ulkoministeriölle () yhtiön omistavan kaksi vanhaa valaanpyyntiasemaa Etelä-Georgiassa sekä aikovansa ostaa kaksi muuta Argentiinan hallinnoimaa asemaa samalta alueelta. Georgias del Sur S.A.:n omistaja Constantino Davidoff sai luvan 1978 purkaa Etelä-Georgian saaren valaanpyyntiasemat Leithissä, Stromnessissa ja Husvikissa, jolloin Falklandinsaarten kuvernööri epäsi yhtiön toimiluvan alueella. Ulkoministeriö salli lopulta yhtiön jatkaa toimintaansa, minkä jälkeen Davidoff jatkoi hankettaan 1980 hankkimalla yli 100 000 punnalla purkamisen vaatimia tarvikkeita. Falklandinsaaret
Saarten puolustuksesta vastaa Yhdistynyt kuningaskunta. Saarten asukkaat ovat lähes kaikki brittejä. He saivat kansalaisuuden 1. tammikuuta 1983 kansalaisuuslain myötä. Goodenoughsaaren taistelu
Goodenoughsaaren taistelu (tunnetaan myös nimellä Operaatio Drake) oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden ja japanilaisten välinen taistelu Goodenoughsaaresta Uudessa-Guineassa. Japanilaiset olivat aiemmin miehittäneet saaren 24. elokuuta 1942 Milnenlahden taistelun aikana. Goodenoughsaaren taistelu alkoi liittoutuneiden hyökätessä saarelle 22. lokakuuta 1942, kun australialaiset hävittäjät HMAS Stuart ja HMAS Arunta kuljettivat saarelle australialaisia 2.-12. jalkaväkidivisioonan joukkoja. Joukot laskeutuivat Mud Baylle ja Taleba Baylle aikeenaan piirittää japanilaiset joukot. Lyhyiden mutta raskaiden taistelujen jälkeen japanilaiset joukot vetäytyivät läheiselle Fergussonsaarelle, josta japanilainen risteilijä Tenryū evakuoi miehet Rabauliin. Taistelun jälkeen liittoutuneiden joukot ottivat saaren haltuunsa ja rakensivat sinne lentokentän ja sairaalan. Saarta käytettiin myöhemmin hyödyksi tulevissa liittoutuneiden operaatioissa sodan aikana. Yhdeksänvuotinen sota (Irlanti)
Kapinointi käynnistyi Fermanaghista, jossa paikallinen päällikkö Hugh Macguire vastusti englantilaisten yritystä asettaa kreivikuntaan englantilainen šeriffi. Macguiren kapina oli aluksi vähäinen, mutta kun Englanti lähetti joukkoja kukistamaan sitä, Donegalin mahtiherra Hugh O’Donnell (”Red Hugh”) tuli Macguiren avuksi ja löi englantilaiset kesällä 1594 lähellä Enniskilleniä. Kapinointi levisi pian koko Ulsterin alueelle. Kuultuaan Englannin varustavan suurta armeijaa koko provinssin alistamiseksi, Ulsterin mahtisuvun O’Neillien päämies Hugh O’Neill päätti asettua kapinallisten puolelle turvatakseen oman valtansa, vaikka hän oli tähän asti ollut Englannin lojaali liittolainen. Hän hyökkäili Ulsterin alueen englantilaisia uudisasukkaita vastaan ajaen heidät kaupunkeihin ja The Palen alueelle. O’Donnell puolestaan nostatti Connachtissa kapinan ja löi alueen englantilaiset joukot. Jopa The Palen alueella asukkaiden sympatiat O’Neillia kohtaan alkoivat lisääntyä ja tässä vaiheessa oli selvää, että tämä kapina muodosti englantilaisten vallalle Irlannissa suuremman uhan kuin sitä edeltäneet. Vuonna 1595 O’Neill kuitenkin yllättäen tarjoutui lopettamaan sodan, mikäli häntä ei rangaistaisi siihenastisesta toiminnastaan. Neuvottelujen aikana hän kuitenkin hankki vain lisää aseita joukoilleen ja liittoutui salaa Englannin vihollisen Espanjan kanssa. O’Neillin vaatima armahdus luvattiin elokuussa 1596, mutta syntynyt rauha oli tilapäinen, sillä Englannilla ei edelleenkään ollut voimaa kukistaa O’Neillia ja tämän liittolaisia. Falklandin sota
Itsenäistynyt Argentiina peri aluevaatimuksen Espanjalta, mutta 3. tammikuuta 1833 britit onnistuivat kaappaamaan saaret itselleen pienen argentiinalaisen siirtokunnan ollessa hajaannustilassa. Britit asuttivat saaret ja niistä tehtiin vuonna 1845 kruununsiirtomaa. Argentiina piti kuitenkin vaatimustaan jatkuvasti yllä. 1900-luvulla Argentiina alkoi vaatia myös lähes asumattomia Etelä-Georgian saarta ja Eteläisiä Sandwichsaaria, jotka sijaitsevat Etelä-Atlantin keskellä yli 1 000 kilometrin päässä Falklandinsaarista. Falkirk
Falkirkin tienoilla on käyty kaksi merkittävää taistelua. Vuonna 1298 käydyssä Falkirkin taistelussa kuningas Edvard I löi William Wallacen. Toinen Falkirkin taistelu käytiin vuonna 1746 Jakobiittikapinan yhteydessä. Falklandin sota
21. toukokuuta brittijoukot nousivat maihin amfibioajoneuvoilla San Carlosin lahdella ("San Carlos Water") itäisen Falklandinsaaren luoteisrannalla. Yhdeksän maihinnousua häirinnyttä argentiinalaista hävittäjää ammuttiin alas, mutta myös "HMS Ardent" upposi saatuaan pommiosumia. Maihinnousujoukot lähtivät etenemään jalkaisin kohti kahta tavoitetta: etelässä kohde oli Darwinin ja Goose Greenin asutuskeskus ja idässä Port Stanley. HMS Exeter (D89)
Falklandin sodan syttyessä alus oli Karibialla, josta se siirrettiin "HMS Sheffieldin" tuhouduttua Falklandille. Alus ampui sodan aikana alas kolme Argentiinan ilmavoimien konetta, kaksi A-4C Skyhawkia 30. toukokuuta ja Learjet 35A:n 7. kesäkuuta. Falklandin sota
Sekä Argentiinassa että Britanniassa on valitettu, että traumaperäisistä stressihäiriöistä ja muista sodasta aiheutuneista psyykkisistä ja sosiaalisista ongelmista kärsiville sodan veteraaneille ei ole järjestetty riittävää hoitoa ja tukea. Vuonna 2002 julkisuuteen tuli tieto, että 264 brittiläistä Falklandin sodan veteraania oli tehnyt sotaa seuranneiden 20 vuoden aikana itsemurhan. Tämä ylittää sodassa kaatuneiden brittisotilaiden lukumäärän. Vastapuolella taistelleiden joukossa yli 400 argentiinalaisveteraanin on arvioitu surmanneen itsensä. Falklandin sota
Israel toimitti sodan aikana Argentiinalle aseita ja muuta sotakalustoa salaa Perun kautta. Islannin historia
Islanti oli Norjan vallan alaisena vuoteen 1387, jolloin Norjan kuningassuku sammui Olavi IV Haakoninpojan kuollessa. Tällöin Norja ja sen mukana myös Islanti tuli osaksi Kalmarin unionia, johon kuuluivat myös Ruotsi ja Tanska ja jossa Tanska oli johtava valta. Toisin kuin Norja, Tanska ei tarvinnut Islannin kalaa eikä kotona kudottua villaa. Tämän vuoksi Islannin vientikauppa romahti, eikä uusia laivoja ulkomaankauppaa varten enää rakennettu. Grönlantiin 900-luvun lopulla perustettu pieni siirtokunta autioitui vuoteen 1500 mennessä kokonaan, mahdollisesti siksi, että sille elintärkeä kauppa Islannin kanssa oli lakannut. Musta sota
Musta sota tarkoittaa konfliktien sarjaa brittiläisten kolonialistien ja Tasmanian aboriginaalien välillä Tasmaniassa (tuolloin Van Diemenin maa) vuosina 1804–1830. Vajaassa 30 vuodessa brittiläiset tappoivat 35 000 vuotta saarta asuttaneen alkuperäiskansan, jonka suuruus oli 1800-luvun alussa noin 5 000 henkeä. Sikasota
Sikasota oli sota, joka käytiin Kanadaa tuolloin hallinneen Iso-Britannian ja Yhdysvaltojen välillä San Juanin saarten hallinnasta Yhdysvaltain luoteiskulmassa Washingtonin osavaltiossa nykyisellä Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla. Sodan aiheutti ilmeisesti sika, joka eksyi syömään perunoita naapurin pellolta. Sota kesti 13 vuotta vuodesta 1859 vuoteen 1872. Falkenberg
Falkenberg sai kaupunkioikeudet vuonna 1432, mutta siihen aikaan sen nimi oli "Ätraby". Nimi Falkenberg tuli linnasta, joka rakennettiin Ätran-joen etelärannalle 1200-luvulla tanskalaisten hallitessa Hallandia. ARA Bahía Buen Suceso
Falklandin sotaan () alus otti osaa huoltoaluksena, jonka tehtävänä oli toimittaa täydennyksiä saarille sijoitettuihin Argentiinan maavoimien tukikohtiin. Kuninkaallinen laivasto valtasi 15. kesäkuuta aluksen sen ajettua matalikolle Fox Bayssä ja se upposi 21. lokakuuta 1982 Kuninkaallisen laivaston maalilaivana. Frank J. Fletcher
Fletcher komensi amerikkalaisia joukkoja kahdessa tunnetussa voitokkaassa meritaistelussa, toukokuun 1942 Korallimeren taistelussa ja kesäkuun 1942 Midwayn taistelussa. Midwayssa hän tosin joutui luovuttamaan kesken taistelun tosiasiallisen johdon kontra-amiraali Raymond A. Spruancelle kun hänen lippulaivansa "USS Yorktown" sai torpedo-osuman. Fletcher ylennettiin pian Midwayn voiton jälkeen vara-amiraaliksi. Hän johti myös amerikkalaisten hyökkäystä Guadalcanalille elokuussa 1942 yhdessä kontra-amiraali Richmond K. Turnerin kanssa, jolloin he ajautuivat erimielisyyksiin. Fletcheriä moitittiin myöhemmin päätöksestään vetää lentotukialuksensa pois japanilaisten lähestyessä, koska tämä asetti maihinnousujoukkojen huollon alttiiksi hyökkäyksille. Fletcher oli johdossa myös myöhemmin samassa kuussa käydyssä Itäisten Salomonsaarten taistelussa, jossa hän haavoittui itse lievästi lippulaivansa "USS Saratogan" saatua osuman. Tämän jälkeen hänet siirrettiin lomalle. Fredrik Suuri
Sota alkoi hieman yllättävästi Pohjois-Amerikasta vuonna 1754, missä Ranska ja Iso-Britannia ajautuivat sotaan siirtomaidensa rajoista. Kesällä 1755 tuli tieto, että Ranska olisi keskittämässä armeijaansa pohjoisrajoilleen. Itävalta näki tilaisuutensa tulleen. Elokuussa vuonna 1755 von Kaunitz ilmoitti, että Venäjä tulee Itävallan avuksi. Venäjä oli saatu liittoumaan mukaan lahjomalla tsaarihovin ministereitä. Sopimuksen mukaan Venäjä ja Itävalta muodostaisivat 80 000 miehen armeijan ja myös Ruotsi oli saatu puhuttua mukaan. Ruotsille annettaisiin laajoja alueita Pommerista ja Stettinin kaupunki. Saksi mairiteltiin lupaamalla sille Magdeburg. Ranskan kuningas Ludvig XV saatiin mukaan liittoon, kun hänelle luvattiin tuolloin Itävallan hallussa ollut Belgia. Ranska lupasi antaa liittoon mukaan 24 000 miestä. Exocet
Exocet-ohjus tuli tunnetuksi Falklandin sodassa argentiinalaisten käytettyä niitä brittiläisiä sota-aluksia vastaan. Falkland Islands Defence Force
Ensimmäisessä maailmansodassa vapaaehtoiset miehittivät vartiopaikat kaikkialla saarilla ja 36 saarelaista värväytyi Britannian armeijaan. Sodan päätyttyä Falkland Islands Volunteers sai nykyisin käytössä olevan nimensä Falkland Islands Defence Force. Yksikkö asetettiin toisessa maailmansodassa liikekannalle, jolloin se taas miehitti vartiopaikat. Samalla asetettiin liikekannalle uusi kevyt aseinen yksikkö. Vuonna 1939 saarelle saapui englantilaissyntyisten Argentiinassa asuvien muodostama yksikkö Tabaris Highlanders, joka viipyi ainoastaan pari kuukautta. Sodan päätyttyä saarella palvelleiden merijalkaväen yksiköiden ansiosta FIDF otti käyttöön merijalkaväen asepuvun sekä koulutuksen. Korallimeren taistelu
Japani tuhosi 7. joulukuuta 1941 Havaijille Pearl Harborin laivastotukikohtaan tekemällään lentotukialuskoneiden hyökkäyksellä Yhdysvaltain Tyynenmeren laivaston. Sodan aloittanut hyökkäys tuhosi tai vaurioitti pääosaa Yhdysvaltain Tyynellämerellä olleista taistelulaivoista. Japanin sodanjohdon tavoitteena oli estää Yhdysvaltain toiminta vallattaessa luonnonvaroiltaan rikkaat Tyynenmeren alueet sekä luotaessa puolustuksen vaatima turvakehä vallattujen alueiden hallussa pitämiseksi. Pearl Harborin hyökkäyksen kanssa saman aikaisesti hyökättiin Malakan niemimaalle, mikä liitti Britannian, Australian ja Uuden-Seelannin joukot Yhdysvaltain joukkojen rinnalle sotaan Japania vastaan. Keisarillisen Japanin laivaston yhdistyneen laivaston käskyn mukaisesti tavoitteena oli estää liittoutuneiden toiminta Alankomaiden Intiassa ja Filippiineillä sekä luoda Japanille riittävät taloudelliset toimintaedellytykset (sodan jatkamiseen).
Tavoitteen saavuttamiseksi vuoden 1942 alussa Malakan niemimaan lisäksi japanilaiset hyökkäsivät ja onnistuneesti valtasivat Filippiinit, Thaimaan, Singaporen, Alankomaiden Itä-Intian, Waken, Uuden Britannian, Gilbertin saaret sekä Guamin aiheuttaen suuria tappioita puolustaneissa joukoissa. Japani suunnitteli käyttävänsä valtaamiaan alueita puolustuskehän luomiseen, mikä mahdollistaisi liittoutuneiden myöhemmin tekemien hyökkäysten torjumisen. Tyynenmeren taistelut (ensimmäinen maailmansota)
Saksan Itä-Aasian laivue päätettiin siirtää takaisin Saksaan heti Tsingtaon piirityksen alettua. Amiraali Maximilian von Spee kokosi laivueen Paganin edustalle ja suuntasi Etelä-Amerikan kautta Eurooppaan. Risteilijä "SMS Emden" siirrettiin Intian valtamerelle häiritsemään kauppalaivoja, ja menestyi siinä marraskuuhun 1914 saakka, jolloin "Emden" upposi Kookossaarten taistelussa. Von Spee voitti brittiläisen laivasto-osaston Chilen rannikolla Coronelin taistelussa, mutta hävisi Falklandsaarten taistelun kuukautta myöhemmin joulukuussa 1914. Ainoastaan yksi risteilijä selvisi Saksaan. Falklandin sota
Argentiinan ja Britannian kohtaaminen alkoi jo huhtikuussa, kun etelään matkannutta laivasto-osastoa varjosti Argentiinan ilmavoimien Boeing 707 -lentokone. Osa tiedustelulennoista estettiin lähettämällä Sea Harrier -hävittäjät ilmaan lentotukialuksilta, mutta varsinaisia taistelutoimia ei suoritettu. Islannin historia
Ensimmäinen turskasota oli vuonna 1958, jolloin Britannia ei voinut estää Islantia laajentamasta kalastusvyöhykettään neljästä 12 meripeninkulman levyiseksi.
Toinen turskasota oli vuosina 1972-1973, jolloin Islanti laajensi vyöhykkeen 50 meripeninkulman eli 93 kilometrin levyiseksi. Kolmas turskasota alkoi marraskuussa 1975, kun vyöhyke laajennettiin 200 meripeninkulmaan saakka. Iso-Britannia ei tunnustanut näitä aluelaajennuksia ja jatkoi kalastusta näiden vyöhykkeiden sisällä ja kiisteli kalastusoikeudesta. Islanti hankki tämän vuoksi Puolasta uusia rannikkovartioaluksia voidakseen valvoa kalastusta alueella. Iso-Britannia vastasi hankkimalla 22 fregattia ja muita sotalaivoja suojatakseen kalastusaluksiaan. Muutamia laivoja ammuttiinkin, minkä vuoksi jotkut laivojen henkilöstöstä haavoittuivat tai saivat surmansa. The Final Cut
Albumi sai innoituksensa Falklandin sodasta. Argentiina miehitti Britannialle kuuluvat Falklandinsaaret huhtikuussa 1982, ja Watersin inhoama Britannian pääministeri Margaret Thatcher vastasi miehitykseen lähettämällä paikalle heti brittiarmeijan. Syntyneessä sodassa kuoli yli tuhat brittiläistä ja argentiinalaista sotilasta. Waters vastusti sotilaallista ratkaisua ja muokkasi Pink Floydin edellisen albumin "The Wallin" aikana tekemästään materiaalista sodanvastaisen laulukokonaisuuden. Albumin toinen teema oli Watersin oman isän Eric Fletcher Watersin kuolema toisessa maailmansodassa. Tekstit käsittelevät myös maailman polittista tilaa 1980-luvulla sekä ydinsodan uhkaa. Ensimmäinen Englannin–Hollannin sota
Ensimmäinen Englannin–Hollannin sota (, ) käytiin vuosina 1652–1654 Englannin tasavallan ja Alankomaiden tasavallan välillä. Sota oli ensimmäinen neljästä maiden välisestä sodasta, ja se käytiin täysin merellä laivastojen välillä. 335-vuotinen sota
335-vuotinen sota () oli teoreettinen sota – oikeastaan sotatila – joka vallitsi Alankomaiden ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvien Scillynsaarten välillä. Sotatila kesti 335 vuotta, sillä rauhansopimus Scillynsaarten ja Alankomaiden välillä unohdettiin solmia. Sodassa ei käyty yhtään taistelua. Sotatila alkoi vuonna 1651 ja rauhansopimus tehtiin vasta vuonna 1986. Nimellinen 335-vuotinen sotatila on yksi maailmanhistorian pisimmistä. Coronelin meritaistelu
Coronelin taistelu käytiin Saksan keisarikunnan laivaston ja Britannian kuninkaallisen laivaston osaston välillä Tyynellämerellä ensimmäisen maailmansodan aikana 1. marraskuuta 1914. Taistelu käytiin chileläisen Corenelin satamakaupungin edustalla ja se päättyi saksalaisten murskavoittoon. Taistelua seurasi 8. joulukuuta käyty Falklandsaarten taistelu, jonka britit voittivat. Oolannin sota
Oolannin sota tarkoittaa Pohjanlahdella ja Suomenlahdella käytyjä Krimin sodan taisteluita. Nimitys tarkoittaa "Ahvenanmaan sotaa"; nimi "Oolanti" on suomenkielinen muunnos Ahvenanmaan ruotsinkielisestä nimestä "Åland". Saarinmaan offensiivi
Saarinmaan offensiivi oli Ranskan suorittama hyökkäys Saksan maaperälle toisen maailmansodan alkuvaiheessa syyskuussa 1939. Vastauksena saksalaisten hyökkäykselle Puolaan Ranska julisti sodan Saksalle 3. syyskuuta ja hyökkäsi Saarinmaalle 7. syyskuuta 40 divisioonan voimin. Ranskalaiset valtasivat useita kyliä alueelta ja etenivät vahvasti miinoitettuun Warndtin metsään. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun liittoutuneiden joukot hyökkäsivät Saksan maaperälle sodan aikana. Hyökkäys päättyi 16. syyskuuta 1939 ranskalaisjoukkojen vetäydyttyä alueelta. Ranskalaiset eivät päässeet tavoitteeseensa eli Siegfried-linjalle. Taistelu ei vaikuttanut merkittävästi saksalaisten etenemiseen Puolassa. Ranskalaiset vetäytyivät lopulta Maginot-linjalle aloittaen valesodan. ARA San Luis (S-32)
"ARA San Luis" osallistui Falklandin sotaan 1982. "ARA Santa Fen" valtauksen jälkeen 28. huhtikuuta ja "ARA General Belgranon" upottua 2. toukokuuta vene oli ainoa, joka jäi merelle muun laivaston palatessa satamiin. Pohjan sota
Alankomaiden tukemana Tanska julisti 1. kesäkuuta 1657 sodan Ruotsille, tavoitteenaan vallata Bremenin ja Verdenin hiippakunnat. Fredrik III:n luulo, että Ruotsi olisi täysin työllistetty Puolassa osoittautui vääräksi, kun Kaarle käänsikin huomionsa sotaan Tanskaa vastaan. Kaarle marssitti armeijansa Puolasta Holsteiniin ja valtasi Bremenin hiippakunnan takaisin Tanskalta. Syksyn aikana Ruotsi otti koko Jyllannin haltuunsa. 
Kaarle X Kustaan oli saatava sota Tanskaa vastaan nopeasti päätökseen. Itämeren herruus oli tanskalais-hollantilaisella laivastolla, eikä Kaarle päässyt nousemaan maihin Tanskan saarille pakottaakseen Tanskan rauhaan. Apuun tuli kuitenkin poikkeuksellisen ankara talvi, Tanskan salmet jäätyivät ja Kaarle pääsi etenemään Tanskan saarille uhkaamaan Kööpenhaminaa. Tanska pakotettiin 26. helmikuuta 1658 solmimaan raskas Roskilden rauha, jossa Tanska menetti Etelä-Ruotsin maakuntansa, Trondheimin ja Bornholmin. Huhtikuussa saatiin aikaan myös välirauha venäläisten kanssa, mutta Brandenburg, keisari ja Puola jatkoivat taistelua Ruotsia vastaan. Falklandin sota
Espanja esitti vastalauseen vuonna 1494 tehdyn Tordesillasin sopimuksen perusteella. Sopimuksen mukaan alue kuului Espanjalle. Väitteen jatkoksi esitettiin myös Englannin ja Espanjan yhdeksäntoista vuotta kestäneen sodan päättänyt Lontoon sopimus 1604 sekä sitä täydentävät Madridin ja Utrechtin sopimukset 1670 ja 1713. Britit kuitenkin epäsivät toistuvasti Espanjan oikeudet alueeseen. Falklandinsaarten taistelu
Vara-amiraali, kreivi Maximilian von Speen komentama saksalainen risteilijäosasto siirtyi Coronelin taistelun jälkeen Kap Hornin editse Etelä-Atlantille saatuaan käskyn palata Saksaan. Kaapatusta brittiläisestä aluksesta saatu hiili ratkaisi saksalaisten polttoaineongelmat. Vara-amiraali von Spee päätti kuitenkin paluumatkan yhteydessä hyökätä Stanleyn satamaan Falkandinsaarilla aavistamatta, että satamassa odotti häntä etsimään lähetetty, murskaavan ylivoimainen vihollisen laivasto-osasto. Saksalaiset kääntyivät kiireesti pakoon tunnistettuaan vihollisen taisteluristeilijät, mutta nämä olivat liian nopeita. von Spee päätti uhrata panssariristeilijänsä "Scharnhorstin" ja "Gneisenaun" ja kääntyi taisteluun antaakseen kolmelle kevyelle risteilijälleen mahdollisuuden paeta. Loppujen lopuksi vain kevyt risteilijä "Dresden" onnistui pakenemaan. Yli 1800 saksalaista kaatui, näiden joukossa vara-amiraali von Spee kaksine poikineen. 215 saksalaista pelastettiin merestä sotavankeuteen. Brittien tappiot jäivät pieniksi. 849 Naval Air Squadron
Falklandin sota osoitti laivaston jatkuvan ilmatilanteen seurannan tarpeen. Tilapäisratkaisuna perustettiin 824. laivueeseen D lentue, joka varustettiin ilmavalvontaan varustetuilla Sea King -helikoptereilla. D lentueesta muodostettiin uusi 849. laivue (esikunta) 8. marraskuuta 1984 Culdrosessa. Kolmi helikopterinen A laivue perustettiin maaliskuussa 1985 ja B lentue maaliskuussa 1986. Laivueen kalustona oli lopulta kahdeksan AEW Sea King -helikopteria. Esikunta vastaa operatiivisesta koulutuksesta ja lentueet palvelevat lentotukialuksilla. Falkland Islands Defence Force
Falklandinsaarten ensimmäinen vapaaehtoisyksikkö perustettiin Krimin sodan aikana 1854 Venäjän mahdollisen hyökkäyksen varalta. Yksiköllä ei kuitenkaan ollut vielä virallista nimeä, ja se toisinaan tunnettiinkin Stanley Volunteers -nimisenä. Nykyinen yksiköllä on kuitenkin katkeamattomat perinteet aina vuoteen 1892, kun vuotta aiemmin chileläisen kapinallisryhmittymän alus oli Stanleyssä telakalla. Aluksella olleet 200 aseistettua sotilasta koettiin uhaksi, jolloin kuvernööri Roger Goldsworthy määräsi vapaaehtoisyksikön muodostettavaksi. Ensimmäiset vapaaehtoiset värväytyivät siten kesäkuussa 1892 kuvernöörinpalatsissa. ARA Bahía Buen Suceso
ARA Bahía Buen Suceso on Halifaxissa, Kanadassa vuonna 1950 rakennettu Argentiinan laivaston pieni, 5000 bruttorekisteritonnin kuljetusalus, jonka saapumisesta 19. maaliskuuta 1982 South Georgiaan Falklandinsaarille alkoi Britannian ja Argentiinan välinen kiista, joka lopulta johti Falklandin sotaan. Etelä-Amerikan historia
Vuonna 1982 käytiin Falklandin sota Argentiinan ja Ison-Britannian välillä. Vuonna 1992 Rio de Janeirossa, Brasiliassa pidettiin YK:n ympäristökokous. Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandin sodan sotalaivat
Siviilista lunastettuja miinanraivaajiksi muutettuja troolareita, jotka varustettiin erityisen syvissä vesissä tapahtuvaan raivaukseen (). Alusten miehistö oli kuninkaallisesta laivastosta ja pääosin 1. MCM laivueesta Rosythistä. Miinanraivaajat raivasivat kaksi Port Stanleyn edustalla ollutta kaksi miinakenttää. John Franklin
Franklin osallistui Napoleonin sotiin, Kööpenhaminan laivastotaisteluun vuonna 1801 ja Trafalgarin taisteluun vuonna 1805. Näiden taistelujen välisenä aikana hän kartoitti sukulaisensa Matthew Flindersin alaisuudessa Australian rannikkoa. Ensimmäisen retkensä napaseuduille hän teki vuonna 1818 luutnanttina John Rossin alaisuudessa. Hän teki vuosina 1819–1827 kaksi matkaa Pohjois-Amerikan pohjoisrannikolle ja kartoitti laajoja alueita. Vuonna 1828 Yrjö IV löi hänet ritariksi. Vuosina 1836–1843 hän toimi Tasmanian kuvernöörinä. Vuonna 1845 hän lähti kolmannelle retkelle etsimään luoteisväylää, mutta katosi retkikuntineen. Port Stanley
Falklandin sodan aikana vuonna 1982 argentiinalaiset joukot valtasivat Port Stanleyn noin kymmeneksi viikoksi ja nimesivät sen "Puerto Argentino"ksi. Kaupunki kärsi huomattavia vaurioita brittilaivaston tulituksessa, joka myös tappoi kolme siviiliasukasta. HMS Inflexible (1907)
"HMS Inflexible" osallistui Shetlannin vesialueilla partiointiin 1.-10. lokakuuta suojaten joukkojenkuljetuksia. Alus siirrettiin Etelä-Atlantille 4. marraskuuta brittilaivaston kärsittyä tappion Coronelin taistelussa. "HMS Inflexible" saapui Falklandille 7. joulukuuta ja osallistui seuraavana päivänä Falklandsaarten taisteluun, jossa se avusti amiraali Graf Maximilian von Speen komentaman Saksan Itä-Aasian laivaston tuhoamisessa. "HMS Inflexible" ei kärsinyt vaurioita taistelussa. Ranskan–Hollannin sota
Ranskan–Hollannin sota alkoi maaliskuussa 1672 kun Englannin ja Alankomaiden laivastot ottivat yhteen merellä, jota seurasi Englannin ja Ranskan sodanjulistukset Alankomaille. Hollantilaiset alkoivat koota uuttaa Ranskan vastaista liittokuntaa: solmittiin liitto Brandenburgin vaaliruhtinas Fredrik Vilhelmin ja keisari Leopoldin kanssa. Falklandinsalmi
John Strong löysi ja nimesi Falklandinsalmen vuonna 1690. Falklandin sota
Davidoffin osasto saapui Leithiin 18. maaliskuuta Etelä-Georgian saarelle aloittaen lastin purkamisen ja majoitusvalmistelut. Alueen asukkaat valittivat seuraavana päivänä kuvernööri Rex Huntille alueelle nostetusta Argentiinan lipusta. Hunt kehotti maistraattia vaatimaan argentiinalaisilta tarvittavat luvat, mistä he kieltäytyivät. Vastaukseksi lähetettiin "HMS Endurance" poistamaan Argentiinan lippu ja estämään aluksen argentiinalaisen sotilashenkilöstön pääsy maihin. 21. maaliskuuta jääpartiointialus "HMS Endurance" otti kolmentoista oman sotilaansa lisäksi läheisestä varuskunnasta yhdeksän miestä lisää ja siirtyi Etelä-Georgian saarelle, jolta argeniinalaisosasto poistui seuraavana päivänä. Falkirkin taistelu
Falkirkin taistelu käytiin 22. heinäkuuta 1298 Falkirkin lähellä Skotlannissa, ja se oli merkittävimpiä taisteluja Skotlannin ensimmäisessä itsenäisyyssodassa. Taistelussa olivat vastakkain Englannin kuninkaan Edvard I:n ja skottien William Wallacen johtamat joukot. Taistelu päättyi skottien tappioon, ja vaikka sota ei siihen loppunutkaan, skottien armeija hajosi. Falklandinsaarten vaakuna
Vaakunassa oleva purjelaiva on Desire, jolla löytöretkeilija John Davis löysi saaret vuonna 1592. Ruohon päällä oleva lammas kuvaa saarten lampaiden kasvatusta, ruoho taasen saarten flooraa. Vaakunan alla lukee saarten motto "Desire the Right", Halua sitä mikä on oikein. HMS Leeds Castle (P258)
"HMS Leeds Castle" osallistui 1982 Falklandin sotaan lentotukialusosaston ja Ascensionille perustetun tukikohdan välisenä yhteysaluksena päällikkönään komentajakapteeni Colin Hamilton. Alus palveli tämän jälkeen Britteinsaarten kalastusvesien valvonnassa sekä vartiolaivana Falklandeilla. Fénix (1749)
Hollannin tasavallan ja Englannin välinen sota alkoi joulukuussa 1780. Vuonna 1781 aluksen päällikkönä oli Charles Knatchbull, kun aluksesta tehtiin kontra-amiraali Francis Samuel Draken lippulaiva. Rodney sai Lontoosta ohjeet vallata St. Eustatiuksen. St. Luciasta lähti kenraaliluutnantti Sir John Vaughanin johtamat 3 000 sotilasta, jotka saapuivat St. Eustatiuksell 3. helmikuuta. Merivoimien komentaja Rodney sijoitti aluksensa neutraloimaan rannikkopatterit, mutta aloittamatta hyökkäystä hän lähetti viestin kuvernööri Johannes de Graaffille ehdottaen antautumista verenvuodatuksen välttämiseksi. De Graaff hyväksyi ehdot antautuen joukkoineen. Ainoat laukaukset ampuivat "Gibraltar" ja "HMS Prince William" ainoata redillä ollutta Alankomaiden laivaston alusta "Marsia" kohden. Färsaarten historia
Färsaarten kauppamonopoli siirtyi vuonna 1707 Tanskan kruunulle. Kauppa koostui tuolloin pääasiassa saarilta tuotavista villatuotteista ja sinne vietävistä ruoka- ja puutavarasta. Napoleonin sodat katkaisivat saarten kaupankäynnin, ja vuonna 1808 brittiläinen sotalaiva "Clio" valtasi hetkellisesti Tórshavnin Skansinin. Falklandin sota
Huhtikuun puoleen väliin mennessä Kuninkaalliset ilmavoimat olivat perustaneet tilapäisen lentotukikohdan Ascensioniin (RAF Ascension Island), joka sijaitsi Yhdysvaltain Wideawaken lentotukikohdan alueella. Tukikohtaan sijoitettiin Avro Vulcan B Mk.2 -pommittajia, Handley Page Victor K. Mk.2 -ilmatankkauskoneita ja McDonnell Douglas Phantom FGR Mk.2 -hävittäjiä. Suurin piirtein saman aikaisesti saapui laivaston pääosasto saarelle. Aksel Falkenberg
Falkenberg liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 7. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan, josta hänet myöhemmin komennettiin pataljoonan ratsuosastoon. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysosastoon 5. lokakuuta 1916 ja komennettiin Sasnitziin passintarkastusasemalle jääkärialokkaiden vastaanottajaksi. Takaisin pataljoonan yhteyteen ja 2. komppaniaan hän palasi 27. maaliskuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Turskasota
Ensimmäinen turskasota kesti 1. syyskuuta – 12. marraskuuta 1958 Islannin laajentaessa aluevesiään neljästä meripeninkulmasta kahteentoista. Kaikkiaan brittiläisten kalastusalusten suojeluun otti osaa 53 kuninkaallisen laivaston sota-alusta. Kiista päättyi Islannin ja Britannian sopimukseen, jonka mukaan tulevat kiistat ratkaistaisiin Haagin kansainvälisessä oikeudessa. Falklandin sota
Elokuussa 1981 Davidoff anoi käyttöönsä Argentiinan laivaston jäänmurtajaa. Argentiinan laivasto halusi perustaa toisen aseman Thulen alueelle. Hanke sai virallisen nimen projekti Alpha syyskuussa 1981 pian Davidoffin hakemuksen saavuttua. Aluksen sotilashenkilöstön piti liittyä perustettavalle asemalle lähetettyyn henkilöstöön huhtikuussa 1982. Wilhelm Canaris
Canaris oli kotoisin Aplerbeckista, läheltä Dortmundia. Vuonna 1905 hän liittyi 18-vuotiaana Saksan keisarikunnan laivastoon ("Kaiserliche Marine") ja ensimmäisen maailmansodan puhjetessa hän oli "SMS Dresden"in tiedustelupäällikkönä. Falklandsaarten taistelussa "SMS Dresden" vältteli pitkään brittilaivastoa, mutta saatiin kiinni Camberlandin lahdella maaliskuussa 1915, jolloin miehistö upotti sen, ettei laiva jäisi briteille. Canaris joutui vangiksi Chileen, mutta pakeni elokuussa 1915. Sujuvasti espanjaa puhumaan oppinut Canaris palasi myöhemmin kauppalaivalla takaisin Saksaan. Port Stanley
Port Stanley (myös "Stanley") on perustettu 1843 ja siitä tuli Falklandinsaarten pääkaupunki 1845. Paikan nimi on peräisin Edward Stanleystä, Greyn 14. jaarlista, joka toimi konservatiivipääministeri Robert Peelin II hallituksessa vuoden 1844 loppuun sota- ja siirtomaaministerinä. Vuonna 2012 Port Stanleyssä asui 2 121 asukasta, eli suurin osa Falklandin saarten noin 2 500 asukkaasta. HMS Penelope (F127)
Alus osallistui Falklandin sotaan osana Bristolin ryhmää yhdessä sisaralustensa "HMS Minervan" ja "HMS Andromedan" kanssa. Osasto saapui Falklandeille vasta 26. toukokuuta, jonka jälkeen alus oli lähinnä suojaustehtävissä kuten suojatessaan vaurioitunutta "HMS Argonautia" toukokuun lopulla. Aluksen Lynx-helikopteri laukaisi 13. kesäkuuta Sea Skua -ohjuksen maihin ajettuun Argentiinan laivaston partioalukseen "ARA Rio Iguazuun". Alus palasi sotatoimien päätyttyä kotimaahan syyskuussa. Falklandin sota
Haigin epäonnistuttua sovittelua jatkoi Yhdistyneet kansakunnat, joka päätöslauselmassaan määräsi Argentiinan lopettamaan saarten miehityksen ja kiistan osapuolet ryhtymään kahdenvälisiin neuvotteluihin. Yhdysvallat tuki Britanniaa ja Euroopan talousyhteisö julisti Argentiinan kauppasaartoon. Latinalaisen Amerikan maista vain Kolumbia ja Augusto Pinochetin johtama Chile ilmaisivat tukensa Britannialle. Chilen ja Argentiinan välit olivat vanhastaan huonot, ja maat olivat 1970-luvun lopulla olleet sodan partaalla Tulimaata koskevan aluekiistan takia. Falklandin sota
Saaren puolustuksesta vastasi majuri Gary R. H. Nootin johtama merijalkaväen osasto Naval Party 8901 (NP8901), jonka kokonaisvahvuus oli 69 miestä. Näiden lisäksi oli "HMS Endurancen" 11 laivaston merimiestä sekä yksi alueella asunut eläkkeelle jäänyt merijalkaväensotilas. Aseistuksena oli henkilökohtaisten aseiden lisäksi Carl Gustaf- ja LAW66-singot. Uhan kasvaessa 23-miehinen Falkland Islands Defence Force kutsuttiin aseisiin ja miehittämään vartiopaikat, jotka sijaitsivat Sapper Hillillä ja Cape Pembroken majakassa. Falklandin sota
Britannian hallitus muodosti 6. huhtikuuta sotakabinetin, jonka tehtävänä oli seurata ja ottaa kantaa poliittiseen tilanteeseen. Kabinetti kokoontui joka päivä 12. elokuuta saakka. Mainio vallankumous
Vallankumoukseen liittyi myös vuosina 1689–1691 Irlannissa käyty sota ja taisteluita Skotlannissa (joista merkittävimmät Killicrankien ja Dunkeldin). Vallankumous johti myös Uuden-Englannin dominion romahdukseen ja Marylandin hallituksen kukistumiseen. Falklandin sota
Argentiinan laivaston korvetti "ARA Guerrico" saapui 2. huhtikuuta Etelä-Georgian rannikolle, minkä jälkeen argentiinalaiset joukot valtasivat Etelä-Georgian ja Eteläiset Sandwichsaaret. Argentiinalainen Puma-helikopteri ammuttiin alas käsiaseilla, jolloin neljä sen kyydissä ollutta sai surmansa. Filippiinien historia
Toiseen maailmansotaan kuulunut Tyynenmeren sota alkoi 8. joulukuuta 1941 kun Japani hyökkäsi Pearl Harboriin Yhdysvaltain laivastotukikohtaan. Vain kymmenen tuntia tämän jälkeen Japani hyökkäsi Filippiineille ja miehitti saariston. Filippiinien ja Yhdysvaltain joukot puolustivat maata taistellen, mutta myös Yhdysvaltain joukot joutuivat antautumaan tai pakenemaan maasta. Quezon ja Osmeña pakenivat maasta yhdysvaltalaisten mukana ja he perustivat Yhdysvalloissa toimineen Filippiinien pakolaishallituksen. HMS Cardiff (D108)
Kuukautta ennen Falklandin sodan puhkeamista "HMS Cardiff" päällikkönään Michael Harris oli aloittanut palveluksensa Persianlahdella, josta se vapautti sisaraluksensa "HMS Sheffieldin". Alus sai kuitenkin 23. huhtikuuta määräyksen lähteä Falklandille. Se matkasi yksin Somalian rannikolta Gibraltarille, jonne se saapui 7. toukokuuta. Alus täydensi varastojaan ennen kuin se lähti uudelleen merelle 12. toukokuuta. Alus liittyi 14. toukokuuta Madeiran rannikolla "HMS Bristolin" johtamaan etelään matkanneeseen osastoon. Matkan aikana 22. toukokuuta Argentiinan ilmavoimien Grupo 1:n 2. kuljetuslentolaivueen () Boeing 707 (tunnus TC-92) lensi osaston yli, jolloin "HMS Cardiff" laukaisi ilmatorjuntaohjuksen. Ohjus ei kuitenkaan osunut lentokoneeseen.
Alus sai 25. toukokuuta määräyksen poimia merestä neljä SAS joukkojen sotilasta, jotka hyppäsivät osaston yllä lentäneestä Britannian ilmavoimien C-130 Hercules -kuljetuskoneesta. Seuraavana päivänä alus liittyi osaston mukana muuhun laivasto-osastoon. "HMS Cardiffin" saavuttua aiemmin vaurioitunut "HMS Glasgow" lähti Britteinsaarille korjattavaksi. Reynaldo Bignone
Bignone nousi Argentiinan presidentiksi epäonnistuneen Falklandin sodan jälkeen. Presidentti Leopoldo Galtieri ilmoitti kesäkuussa 1982 kansalle Argentiinan tappiosta sodassa. Hän oletti, että kansa tukisi häntä brittiläisvastaisen sanoman ansiosta. Galtieri vakuutti, että Argentiina ei koskaan luovu vaatimuksistaan Falklandinsaaria kohtaan. Kansa alkoi kuitenkin osoittaa vastustustaan sotilasjunttaa kohtaan. Argentiinan sotilasjohto vaati lopulta 17. kesäkuuta Galtieria eroamaan. Armeijan komentaja Cristino Nicolaides ilmoitti, että Bignonesta tulee maan uusi presidentti. Samalla juntta suostui palauttamaan Argentiina takaisin demokraattiseen hallintoon. Tyyppi 45 -hävittäjä
Falklandin sodan kokemukset ilmatorjunnan haasteista loivat vaatimukset uudelle ilmatorjuntakykyiselle hävittäjälle. Yhdistynyt kuningaskunta liittyi seitsemän Nato-maan muodostamaan liittoumaan, jonka tarkoituksena oli kehittää uusi ilmatorjuntafregatti NFR-90. Hanke kuitenkin kaatui maiden keskinäisiin ongelmiin. Tämän jälkeen Yhdistynyt kuningaskunta muodosti Ranskan ja Italian kanssa Horizon CNCG -ohjelman, joka myös kaatui maiden keskinäisiin erimielisyyksiin vaatimuksista. Maa erkani hankkeesta 26. huhtikuuta 1999, minkä jälkeen se aloitti oman kansallisen hankkeen. Marconi Electronic Systems (MES) valittiin 23. marraskuuta hankkeen päätoimittajaksi ja seitsemän päivää myöhemmin MES ja British Aerospace sulautuivat BAE Systemsiksi, jolloin BAE Systemsistä tuli päätoimittaja.
Ensimmäiset kolme luokan alusta tilattiin heinäkuussa 2000 sen jälkeen, kun Yhdistynyt kuningaskunta oli irtisanoutunut Horizon-luokan fregattien kehityshankkeesta 1999. Helmikuussa 2002 tilausta täydennettiin kolmella uudella aluksella. Alusten tarvitsemien lohkojen valmistus jaettiin VT Groupin Portmouthin telakan ja BAE Systemsin Glasgowin tuotantolaitosten kesken, mitkä myöhemmin sulautuivat BVT Surface Fleet -yhtiöksi. Lopullinen kasaus tehdään Clyden telakalla. Falklandinsaarten taistelu
Falklandinsaarten taistelu käytiin Etelä-Atlantilla 8. joulukuuta 1914 Saksan ja Britannian laivastojen välillä osana ensimmäistä maailmansotaa. Saksalainen risteilijäosasto, joka oli aiemmin Tyynellä valtamerellä nöyryyttänyt britit tuhoisassa Coronelin meritaistelussa, joutui nyt itse tuhon omaksi. Ilmavoimat
Ilmasodankäynti alkoi 1700-luvun lopulla kun kuumailmapalloja alettiin käyttää tähystykseen. Ilmalaiva keksittiin vuonna 1852. Ferdinand von Zeppelinin jäykkä ilmalaiva lensi ensi kerran vuonna 1900 ja Wrightin veljesten lentokone vuonna 1903. Molempien mahdollisuudet sodankäynnissä havaittiin heti. Ilmalaivan merkitys jäi kuitenkin kaksikosta vähäisemmäksi ja ne vedettiin palveluksesta vuonna 1916. Lentokoneiden kehitykseen panostettiin Wrightin veljesten ensimmäisen moottoroidun lentokoneen jälkeen. Falklandin sota
Falklandin sotaa on myöhemmin syytetty resurssien ja ihmishenkien tuhlaamisesta. Globalisaatiokriitikko Naomi Kleinin mukaan sodan ainoa syy oli luoda Britanniaan "shokkitila", jonka aikana maan silloinen pääministeri Margaret Thatcher pystyi pelastamaan oman poliittisen uransa, leimaamaan lakkoilevat brittityöläiset vihollisiksi ja yksityistämään useita valtionyrityksiä. Kleinin mukaan Thatcherin kannatusprosentti, joka oli sodan alussa 25 % ja lopussa 59 %, nousi sodan tuoman voiton ansiosta. Lisäksi Britannian hallituksen vuosina 1984–88 tekemät laajat yksityistämistoimenpiteet, jotka kohdistuivat muun muassa British Petroleumiin ja British Airwaysiin, eivät olisi onnistuneet ilman sodan kansan keskuudessa aiheuttamaa mielialaa. Garland (1620)
Ensimmäisessä Englannin-Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun, jonka jälkeen aluksen päälliköksi tuli Richard Batten. Alus osallistui vielä vuoden lopulla 28. syyskuuta Kentish Knockin ja 29. marraskuuta Dungenessin taisteluihin, joissa jälkimmäisessä Alankomaiden laivasto valtasi aluksen. Falklandin sota
7. toukokuuta YK ryhtyi rauhanvälitykseen. 9. toukokuuta britit pommittivat Falklandinsaaria mereltä ja ilmasta. Sea Harrier -tukialushävittäjät upottivat argentiinalaisen hinaaja "Narwalin". 14. toukokuuta kolme Argentiinan ilmavoimien A-4 Skyhawk -hävittäjää ammuttiin alas. Britannian pääministeri Margaret Thatcher varoitti, ettei rauhanomainen ratkaisu ole ehkä mahdollinen. Falklandinsaaret
Sodan jälkeen Britannia on vahvistanut Falklandinsaarten puolustusta ja toteuttanut infrastruktuurihankkeita. Turismi on saanut merkitystä elinkeinona. Vuodesta 1983 falklandinsaarelaisilla on ollut täydet Britannian kansalaisoikeudet. Saarten voimassa oleva perustuslaki on vuodelta 1985. Nicanor Costa Méndez
Costa Méndez palasi myöhemmin ulkoministeriksi maata diktaattorina hallinneen kenraali Leopoldo Galtierin valtakaudella, vuoden 1981 lopulla. Hän oli edelleen virassa Ison-Britannian ja Argentiinan huhti-kesäkuussa 1982 käymän Falklandin sodan aikaan. Presidentti Galtieri, joka oli Nicaraguan sisällissodassa merkittävä contrien tukija, uskoi, että Ronald Reaganin hallinto tukisi häntä. Kun Yhdysvallat ja Länsi-Eurooppa kuitenkin asettuivat tukemaan sodassa Isoa-Britanniaa, Costa Méndez kääntyi etsimään tukea itäblokilta ja lensi Kuubaan, missä hän tapasi sitoutumattomien maiden edustajia ja neuvotteli presidentti Fidel Castron kanssa. Skoonen sota
Tanska julisti sodan syyskuussa 1675, ruotsalaisten kärsittyä tappion Brandenburgin armeijalle Fehrbellinin taistelussa kesäkuussa 1675. Sodan julistuksen jälkeen tanskalaiset ja Brandenburgin joukot valtasivat aluksi Ruotsille kuuluvat Wismarin ja Bremer-Verdenin ja myöhemmin myös Pommerin. Itämerellä käytiin useita meritaisteluita, joiden jälkeen tanskalais-hollantilainen laivasto saavutti meriherruuden. Tanskalaisten hyvä menestys merellä jatkui koko sodan ajan. Falklandin sota
Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene "HMS Conqueror" varjosti Argentiinan laivaston risteilijä "ARA General Belgranon" ympärille muodostettua osasto TG79.3:a. Sukellusvene muun muassa ilmoitti osaston sijainnin 2. toukokuuta kello 05.00. Amiraali Woodward antoi kello 08.05 määräyksen upottaa risteilijä, vaikka hänellä ei siihen valtuutusta ollutkaan. Britannian amiraalineuvosto teki kello 09.15 päätöksen, jonka mukaan upottaminen olisi mahdollista myös sotatoimialueen ulkopuolella. Lounaalla asia esiteltiin pääministeri Thatcherille, joka viidentoista minuutin keskustelun jälkeen siunasi päätöksen. Sukellusveneen päällikkö sai tiedon ohjeiden muuttumisesta kello 12.07. Falklandin sota
Britit tekivät ensimmäisen kirjatun maihinnousun 27. tammikuuta 1690, kun "HMS Welfaren" päällikkö John Strong nousi maihin nimeten sekä itä- ja länsisaaren välisen salmen että itse saaret Falklandin varakreivin, Anthony Caryn mukaan. Muutamaa vuosikymmentä myöhemmin Englannin amiraliteetti katsoi saarilla olevan strategista merkitystä häirittäessä Espanjan ja sen Etelä-Amerikan siirtomaiden välistä liikennettä. Vuonna 1748 saarille lähetettiin brittiläinen retkikunta. Peter Carington
Carington valittiin Margaret Thatcherin hallituksen ensimmäiseksi ulkoministeriksi 1979. Hän erosi tehtävästä Falklandin sodan syttymisen myötä huhtikuun alussa 1982. Carington piti itseään vastuullisena hallituksen epäonnistuttua estämään Argentiinan hyökkäyksen Falklandinsaarille. Oolannin sota
Sota julistettiin alkaneeksi kuitenkin vasta 27. maaliskuuta. Brittiläis-ranskalainen sadan laivan ja veneen laivasto-osasto oli silloisten mittapuiden mukaan varsin nykyaikainen höyrykäyttöisine aluksineen, ja sen onnistui pakottaa Venäjän laivasto saartoon. Venäjän laivasto kävi puolustustaisteluja vain kiinteiden merilinnoitusten lähistöllä. Laivaston toiminnasta kohdistui pääosa Suomen suuriruhtinaskuntaa vastaan. Brittiläis-ranskalaisessa Itämeren laivastossa taistelleille myönnettiin kaikkien aikojen ensimmäiset Viktorian ristit. Fort Sumterin taistelu
Fort Sumterin taistelu oli Yhdysvaltain sisällissodan ensimmäinen taistelu. Se käytiin Unionin majuri Robert Andersonin ja Konfederaation prikaatikenraali P. G. T. Beauregardin joukkojen välillä 12.–13. huhtikuuta 1861. Taistelu aloitti Yhdysvaltain sisällissodan, joka kesti aina vuoteen 1865 asti. HMS Avenger (F185)
Alus määrättiin 1981 4. fregattilaivueen johtajaksi päällikkönään Hugo White. Falklandin sodan alkaessa alus oli telakalla Devonportissa, mutta se palasi palvelukseen ennätyksellisen nopeasti aloittaen matkansa etelään 10. toukokuuta. Alus joutui Exocet-ohjuksen maaliksi. Aluksen etukannen tykki kuitenkin osui ohjukseen ennen ohjuksen osumista alukseen. Se oli yksi viimeisiä sodasta palanneita aluksia palaten vasta syyskuussa. Vaikka se selvisi sodasta aluksen, runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin. Salomonsaarten taistelut
Salomonsaarten taistelut olivat Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa Japanin ja liittoutuneiden välisiä taisteluita Salomonsaarista. Ne alkoivat tammikuussa 1942, jolloin japanilaiset tekivät maihinnousun saarille ja Bougainvilleen. Kuuden kuukauden aikana japanilaiset valtasivat osan saaristosta ja alkoivat rakentaa saarille tukikohtia, joista käsin voitaisiin hyökätä Uuteen-Guineaan, Australiaan sekä Uuteen-Seelantiin. Liittoutuneet onnistuivat kuitenkin tekemään maihinnousun osalle saarista 7. elokuuta 1942 ja valtaamaan Guadalcanalin saaren helmikuuhun 1943 mennessä. Lisäksi japanilaisten yritys valloittaa Uusi-Guinea epäonnistui Korallimeren taistelun aikana. Uusi Georgia vallattiin 25. elokuuta 1943 ja Bougainville vuonna 1945. Taistelut päättyivät virallisesti 21. elokuuta 1945, kun viimeiset saarilla olevat japanilaisjoukot antautuivat liittoutuneille. Falklandinsaarten vaakuna
Falklandinsaarten vaakuna on Falklandinsaarten tunnus. Se hyväksyttiin alueen vaakunaksi 29. syyskuuta 1949. Falkirkin taistelu
Skottien armeija lakkasi taistelun jälkeen olemasta yhtenäisenä taistelujoukkona. Skottien komentaja Wallace puolestaan menetti maineensa hävittyään taistelun ja tätä kautta hän menetti aateliston tuen. Osa hänet hylänneistä liittyi Edvardin joukkoihin ja osa jatkoi vastarintaa. Osa aatelisperheistä pyrki osallistumaan sotaan molemmilla puolilla turvatakseen suvun omistukset kun voittaja selviäisi. Wallace kokosi kuitenkin uuden joukon ja jatkoi vastarintaa. Edvard puolestaan joutui palaamaan Englantiin huolto-ongelmien takia. Hän palasi Skotlantiin vuonna 1300 mutta ei voinut pysyä siellä kuin parin viikon ajan ennen samoja ongelmia. Sota muuttuikin edestakaisin suuntautuneiksi kostoretkiksi. Päätökseen sota tuli vuonna 1305 kun Wallace petettiin ja hän joutui Edvardin vangiksi. Hänet hirtettiin petturina Lontoossa. Falklandin sota
Sekä Britannia että Espanja olivat vaatineet syrjäisiä, mutta strategiselta sijainniltaan merkittäviä Falklandinsaaria itselleen 1760-luvulta lähtien. Itsenäistyttyään Argentiina peri aluevaatimuksen Espanjalta. Sekä Argentiina että Britannia ovat perustelleet oikeuttaan Falklandinsaariin viittaamalla saarten löytämisen ja asuttamisen historiaan 1500–1800-luvuilla. Falklandin sota
Kuvernööri sai 1. huhtikuuta varoituksen seuraavana aamuna tapahtuvasta argentiinalaisten joukkojen maihinnoususta. Hän oli kuitenkin ennakoinut ongelmia saatuaan tiedon Argentiinan laivaston pysäyttäneen puolalaisen huoltoaluksen 110 merimailia saarten pohjoispuolella. Alusta oli kielletty jatkamasta matkaansa etelämmäs. Falklandin sota
Margaret Thatcherin päätös käyttää sotilasvoimaa argentiinalaisten karkottamiseen herätti Britanniassa ristiriitaisia tunteita. Sodanvastainen liike oli voimakas, mutta lopulta voiton helppous synnytti brittien keskuudessa kansallismielisyyden puuskan, joka auttoi Thatcheria kukistamaan sisäiset kilpailijansa konservatiivipuolueessa ja kantoi konservatiivit vaalivoittoon vuonna 1983. Argentiinassa tappion häpeä ja pettymys puolestaan johtivat maata vuodesta 1976 hallinneen sotilasjuntan eroon. Falklandin sota
12. kesäkuuta brittien maahanlaskurykmentin 3. pataljoona iski Mount Longdonin vuorelle, jolla sijaitsi Port Stanleyta puolustavien argentiinalaisten asemia. Vastarinta oli sitkeää ja lopulta lähitaistelua käytiin pistimin. 23 brittiä kuoli ja 47 haavoittui, joista 6 kuoli myöhemmin. Argentiinalaisia kaatui 50 ja useampi haavoittui. Myös Two Sisters -vuoren ja Mount Harrietin argentiinalaiset asemat vallattiin brittien kärsiessä vain lieviä tappioita. Kiivaammassa Mount Tumbletownin taistelussa 2. skottilaisrykmentti valtasi argentiinalaisten asemat. Yhdeksän brittiä ja 40 argentiinalaista kaatui sekä 32 antautui. 32 brittiä haavoittui. Brittiläinen hävittäjä "HMS Glamorgan" vaurioitui Exocet-ohjuksen osumasta, jolloin 13 brittiä haavoittui. 
11. - 12. kesäkuuta Stanleyn yöllisessä tykistötulituksessa kolme falklandilaista siviiliä sai surmansa brittialukselta ammutun kranaatin osuttua heidän asuntoonsa. 14. kesäkuuta Port Stanleyn argentiinalainen varuskunta luopui vastarinnasta ja päätti sotatoimet. Argentiinalaiskomentaja Mario Menéndez allekirjoitti antautumissopimuksen. 20. kesäkuuta britit valtasivat vielä takaisin Eteläiset Sandwichsaaret. Britannia päätti muodollisesti vihollisuudet sotatoimialueella. Falklandinsaaret
Falklandinsaaret saivat strategista merkitystä Etelä-Atlantin merenkulun tukialueena. RFA Blue Rover
"RFA Blue Rover" oli kuninkaallisen jahdin huoltoaluksena Tyynenmeren kierroksella 1971-1972. "Britannia" joutui hinaamaan aluksen Singaporeen sen menetettyä peräsimensä. Vuonna 1982 alus otti osaa Falklandin sotaan, jonka lopulla se palveli South Georgialla tankkausasemana. Leopoldo Galtieri
Galtierin hallinnon suosio oli heikko ja argentiinalaiset osoittivat mieltään sotilasjunttaa vastaan. Galtieri yritti vahvistaa asemaansa valtaamalla Falklandinsaaret huhtikuussa 1982. Sotilasjuntta piti Yhdistynyttä kuningaskuntaa liian heikkona käymään sotaa Argentiinaa vastaan. Margaret Thatcherin johtama hallitus päätti kuitenkin vallata saaret takaisin. Sota oli ohi kahdessa kuukaudessa. Galtieri ilmoitti erostaan televisiopuheessa 15. kesäkuuta ja kolme päivää myöhemmin hänen kautensa oli virallisesti ohi. Avro Vulcan
Konetyyppi osallistui sotatoimiin Falklandin sodassa vuonna 1982 ja teki silloin pisimmän pommituslennon ennätyksen. Ennätys rikottiin vasta Persianlahden sodan aikana. Vulcan-pommikone teki operaatio Black Buckissa viisi pommituslentoa, joista kolme Port Stanleyn kiitotietä vastaan ja kaksi tutka-asemien tuhoamiseksi Falklandin saarilla. Yhtään Vulcania ei menetetty, mutta pitkät, useita ilmatankkauksia vaativat pommituslennot aiheuttivat joitakin ongelmia ja yksi kone joutui tekemään hätälaskun Brasiliaan. Etelä-Amerikka
Vuonna 1982 käytiin Falklandin sota Argentiinan ja Ison-Britannian välillä. Vuonna 1992 Rio de Janeirossa, Brasiliassa pidettiin YK:n ympäristökokous. Ilmasodankäynti
Ilmasodankäynti alkoi 1700-luvun lopulla kun kuumailmapalloja alettiin käyttää tähystykseen. Ilmalaiva keksittiin vuonna 1852. Ferdinand von Zeppelinin jäykkä ilmalaiva lensi ensi kerran vuonna 1900 ja Wrightin veljesten lentokone lensi vuonna 1903. Molempien mahdollisuudet sodankäynnissä havaittiin heti. Ilmalaivan merkitys jäi kuitenkin kaksikosta vähäisemmäksi ja ne vedettiin palveluksesta vuonna 1916. Lentokoneiden kehitykseen panostettiin Wrightin veljesten ensimmäisen moottoroidun lentokoneen jälkeen. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Toisen maailmansodan jälkeen ja brittiläisen maailmanvallan murentumisen myötä laivasto pieneni ja se muunnettiin keskittymään sukellusveneentorjuntaan, lähinnä estämään Neuvostoliiton sukellusveneiden pääsyn Atlantille. Erillinen Välimeren laivasto lakkautettiin 1967 ja vuonna 1971 Singaporesta vetäytymisen myötä Iso-Britannia menetti tukikohtansa Kaakkois-Aasiassa. Tärkein toisen maailmansodan jälkeinen operaatio oli Falklandin sota Argentiinaa vastaan 1982. Renown-luokka (taisteluristeilijä)
Alusten valmistus hidastui ensimmäisen maailmansodan puhjetessa ja molempien laivastontelakoilla valmisteilla olleiden alusten tilaukset peruutettiin 26. elokuuta 1914, koska uskottiin, etteivät ne valmistuisi ennen sodan loppumista. Amiraali Fisher, joka palasi lokakuussa ensimmäiseksi merilordiksi, aloitti Winston Churchillin painostamisen kahden jäljellä olevan aluksen muuttamiseksi taisteluristeilijöiksi. Churchill sanoi, että alusten muutostyöt vaikuttaisivat muihin rakennusprojekteihin, kuluttaisi liian paljon resursseja eivätkä alukset kuitenkaan valmistuisi odotusten mukaisesti. Fisher ilmoitti pystyvänsä pitämään rakennusaikataulun mahdollisimman lyhyenä, kuten hän teki "HMS Deardnoughtin" kanssa. Churchill oli taipumaton aina Helgolandlahden ja Falklandin taisteluihin saakka, jotka osoittivat alusten nopeuden ja raskaan aseistuksen merkityksen taistelun lopputulokseen. Lisäksi Suuren laivaston komentajan amiraali Jellicoen ja taistelulaivaosaston komentajan vara-amiraali Beattyn painostus käänsivät Churchillin näkemyksen suopeammaksi, ja lopulta kabinettipäätös muutoksen toteuttamiseksi tehtiin 28. joulukuuta. Margaret Thatcher
Argentiinan sotilashallitus valtasi Falklandinsaaret 1982. Thatcher määräsi Kuninkaallisen laivaston argentiinalaisia vastaan, mikä johti Falklandin sotaan. Sota päättyi brittien voittoon. Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandin sodan sotalaivat
Helikopteritukialus Fernando Belaúnde Terry
Vuoden 1982 Falklandin sodan puhjetessa Belaúnde julisti Perun olevan tarvittaessa Argentiinan tukena kaikin tarpeellisin keinoin. Tähän sisältyi ilmavoimien tuki, laivoja ja lääketieteellistä apua. Belaúnden hallitus ehdotti rauhansopimusta, mutta Britannia päätti ottaa ne takaisin voimatoimin. Chilen Pinochetin tukiessa Britanniaa, Belaúnde vaati Latinalaisen Amerikan yhtenäisyyttä.